[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 31.3.2010 KOM(2010) 119 v konečném znění 2010/0074 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o občanské iniciativě (SEK(2010) 370) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Smlouva o Evropské unii zavádí zcela nový rozměr participativní demokracie vedle demokracie zastupitelské, na níž je Unie založena. Posiluje občanství Unie a uznává právo každého občana podílet se na demokratickém životě Unie. Smlouva zakotvuje klíčové standardy občanského dialogu, jež instituce musí plnit, a kodifikuje stávající praxi Komise spočívající v provádění širokých veřejných konzultací. Především však významně inovuje demokratické fungování Unie tím, že stanovuje právo občanů na iniciativu, na jehož základě může jeden milion občanů vyzvat Komisi, aby předložila určité legislativní návrhy. Toto nové ustanovení je významným krokem vpřed v demokratickém životě Unie. Nabízí jedinečnou příležitost přiblížit Unii občanům a posílit přeshraniční diskusi o otázkách politiky EU tím, že spojuje občany z mnoha zemí při podpoře jednoho konkrétního tématu. Je však třeba zdůraznit, že občanská iniciativa má dopad na plánování programu. Přestože nemá vliv na právo Komise podávat návrhy, Komisi jakožto kolegiu nicméně ukládá povinnost vážně posuzovat požadavky předložené občanskými iniciativami. Hlavní rysy občanské iniciativy jsou zakotveny ve Smlouvě. Smlouva zejména požaduje, aby občanskou iniciativu podepsal alespoň jeden milion občanů a aby tito občané pocházeli z podstatného počtu členských států. Iniciativa rovněž musí spadat do pravomocí Evropské komise a musí se týkat otázek, k nimž je podle mínění těchto občanů nezbytné přijetí právního aktu Unie pro účely provedení Smluv. Smlouva nicméně ponechává na Evropském parlamentu a Radě, aby řádným legislativním postupem stanovily v nařízení postupy a podmínky pro fungování občanské iniciativy v praxi. Aby bylo možno využít příležitosti poskytované tímto novým ustanovením a plně rozvinout její potenciál, musí postupy a podmínky pro občanskou iniciativu usnadnit její využívání a současně zajistit dodržování ducha ustanovení Smlouvy. Základní zásady tohoto návrhu jsou tedy tyto: - měly by být nastoleny takové podmínky, které zajistí, že občanské iniciativy budou odrážet zájem Unie a současně že používání tohoto nástroje bude i nadále jednoduché; - postupy by měly být jednoduché a uživatelsky přívětivé a současně bránit podvodům nebo zneužití systému a neměly by na členské státy klást zbytečnou administrativní zátěž. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI Vzhledem k významu tohoto nového ustanovení Smlouvy pro občany, občanskou společnost a zúčastněné strany v celé EU a s ohledem na složitost některých otázek, které se mají řešit, zahájila Komise přijetím zelené knihy dne 11. listopadu 2009[1] širokou veřejnou konzultaci. Pomocí konzultace bylo získáno více než 300 odpovědí od mnoha zúčastněných stran, včetně jednotlivých občanů, organizací a veřejných orgánů. Pro všechny respondenty zelené knihy se rovněž konalo veřejné slyšení dne 22. února 2010 v Bruselu. 2.1. Obecné úvahy V odpovědích na zelenou knihu bylo zdůrazněno, že je třeba, aby postupy a podmínky pro občanskou iniciativu byly jednoduché, uživatelsky přívětivé a přístupné všem občanům EU a aby byly přiměřené povaze občanské iniciativy. Odpovědi rovněž potvrdily, že bude třeba stanovit řadu požadavků, aby se zajistilo, že tento nástroj zůstane důvěryhodný a nebude zneužit, a že tyto požadavky by měly zajistit jednotné podmínky na podporu občanských iniciativ v rámci EU. 2.2. Zajištění, že občanské iniciativy odrážejí zájem Unie Co se týče minimálního počtu členských států, z nichž mají občané podporující občanskou iniciativu pocházet, mnoho respondentů souhlasilo s tím, že vhodnou hranicí je třetina členských států. Značnou podporu, zejména u organizací, měla i nižší hranice, především ve výši jedné čtvrtiny členských států. Odpovědi navíc potvrdily, že je třeba, aby mezi těmi, kdo podepsali občanskou iniciativu, byl alespoň minimální počet občanů pocházejících z každého z těchto členských států. Mnoho respondentů souhlasilo s tím, že vhodnou hranicí je 0,2 % obyvatelstva. Další měli za to, že by tato hranice měla být nižší, neboť podle nich je jejím účelem zabránit zneužívání, nicméně neměla by být považována za překážku k předložení iniciativy. Konečně řada respondentů zastávala zcela jiný přístup ke stanovení uvedené hranice a tvrdila, že stanovení procent pro všechny členské státy není spravedlivé, neboť je mnohem snazší shromáždit například prohlášení o podpoře od 1 000 občanů (představujících 0,2 % obyvatelstva) v Lucembursku než od 160 000 občanů v Německu, a tudíž je snazší započítat malé členské státy než státy velké. 2.3. Požadavky na sběr a ověřování prohlášení o podpoře Respondenti ve značné míře podporují myšlenku společného souboru procesních požadavků pro sběr a ověřování prohlášení o podpoře, aby se zajistil jednotný proces v celé EU a zabránilo tomu, že by organizátoři museli dodržovat různá pravidla v každém členském státě. Většina respondentů navíc nechce, aby byl způsob shromažďování prohlášení o podpoře nějak omezen, a přála by si, aby se občané Unie mohli k dané iniciativě připojit kdekoli – například na ulici – bez ohledu na to, kde bydlí nebo odkud pocházejí. Respondenti se téměř jednomyslně vyjádřili, že by občané měli mít možnost vyjádřit podporu iniciativám elektronicky. Konzultace rovněž potvrdily, že je vhodné stanovit lhůtu pro sběr prohlášení o podpoře některé iniciativy. Většina respondentů souhlasila s tím, že vhodnou lhůtou by byl jeden rok, i když mnoho respondentů dalo přednost delšímu (18 měsíců) nebo kratšímu období (6 měsíců). Kromě toho respondenti obecně upřednostňovali systém povinné registrace navrhovaných iniciativ na zvláštních internetových stránkách Evropské komise před zahájením sběru prohlášení o podpoře. Domnívali se, že tato registrace by umožnila sledovat probíhající iniciativy a stala by se nástrojem komunikace a transparentnosti. A konečně respondenti ve značné míře podpořili stanovení minimální věkové hranice pro podporu občanské iniciativy a mnoho z nich vyslovilo názor, že by měla být vázána na věk, kdy mají občané právo volit ve volbách do Evropského parlamentu. Někteří respondenti byli nicméně pro stanovení minimální věkové hranice na 16 let a zdůrazňovali, že občanská iniciativa není volbami, nýbrž pouze iniciativou s cílem zařadit do programu určité téma, a že tedy stanovení minimální věkové hranice v celé EU na 16 let by podnítilo větší zájem a diskuse na evropská témata mezi mladými lidmi. 2.4. Posouzení iniciativ Komisí Respondenti z velké části souhlasili s tím, že šestiměsíční lhůta je přiměřená k tomu, aby Komise občanskou iniciativu posoudila a došla k určitému závěru. Z konzultací nicméně vyplynula různá stanoviska ohledně přípustnosti navrhované iniciativy. Mnoho respondentů vyjádřilo názor, že přípustnost občanské iniciativy by se měla kontrolovat již před sběrem všech prohlášení o podpoře, aby se zamezilo plýtvání zdrojů a frustraci občanů, kteří podepsali úspěšnou, nakonec však nepřípustnou iniciativu. Některé veřejné orgány rovněž vyjádřily obavu ohledně používání veřejných zdrojů ke kontrolování iniciativ, které se nakonec ukáží jako nepřípustné. Jiní respondenti se naopak vyjádřili proti předběžné kontrole přípustnosti s tím, že diskuse, kterou iniciativa v rámci Evropy vyvolá, je důležitější než konečný výsledek. Domnívají se, že by nebylo vhodné, aby Komise mohla od začátku bránit tomu, aby v souvislosti s občanskou iniciativou proběhla veřejná diskuse a kampaň, i když tato iniciativa nespadá do rámce jejích pravomocí. 3. HLAVNÍ PRVKY NÁVRHU 3.1. Minimální počet členských států (článek 7) Návrh stanoví minimální počet členských států na jednu třetinu. To vyplývá z dalších ustanovení Smlouvy, podle nichž devět členských států neboli jedna třetina je dostatečný počet k tomu, aby bylo zajištěno zastoupení zájmu Unie. Této hranice je užito v ustanoveních o „posílené spolupráci“, které se musí účastnit „nejméně devět členských států“[2]. Této hranice je také zapotřebí k zahájení řízení o nedodržení subsidiarity podle čl. 7 odst. 2 Protokolu o používání zásad subsidiarity a proporcionality, který je připojen ke Smlouvám. Tato hranice rovněž odráží výsledek veřejných konzultací. 3.2. Minimální počet občanů na členský stát (článek 7 a příloha I) Na základě argumentu vyjádřeného během konzultace, že stanovení pevného procenta pro všechny členské státy by nebylo spravedlivé, určuje návrh pro každý členský stát pevnou hranici, která je sestupným způsobem poměrná počtu obyvatel každého členského státu s minimální hranicí a stropem. Aby se zajistilo, že tyto hranice budou vycházet z objektivních kritérií, založila je Komise na násobku počtu členů Evropského parlamentu pro každý členský stát[3]. Vybrán byl koeficient 750, aby se na jedné straně zohlednily požadavky mnoha zúčastněných stran na stanovení hranice pod 0,2 % obyvatelstva, a na straně druhé vzaly v úvahu obavy, aby hranice v malých členských státech nebyla příliš nízká. Při použití násobku 750 bude práh pro více než polovinu členských států skutečně nižší nebo podstatně nižší než 0,2 % obyvatel, zatímco pro menší členské státy bude tento práh vyšší. Tento systém tak umožní získat poměrně nižší číslo podepsaných osob pro velké země a poměrně vyšší číslo pro země malé. 3.3. Minimální věk (čl. 3 odst. 2) Vzhledem k výsledku konzultace stanoví návrh minimální věk jako věk, od nějž mají občané právo volit ve volbách do Evropského parlamentu. 3.4. Registrace navrhovaných iniciativ (článek 4) Návrh stanoví systém povinné registrace navrhovaných iniciativ do elektronického registru, který zpřístupní Komise. Odráží tak širokou podporu, která byla vyjádřena této možnosti během konzultace. Registrace neznamená, že Komise bude navrhovanou občanskou iniciativu podporovat. 3.5. Postupy a podmínky pro sběr prohlášení o podpoře (články 5 a 6) Návrh nijak neomezuje způsob, jakým by se měla sbírat prohlášení o podpoře. To je v souladu s názory většiny zúčastněných stran, že proces sběru by neměl být omezen. Ve světle odpovědí poskytnutých při konzultaci návrh stanoví, že se sběr prohlášení o podpoře bude provádět také elektronicky. Aby však bylo možno zajistit pravost prohlášení o podpoře v elektronické podobě stejně jako u prohlášení v listinné podobě a aby je členské státy mohly zkontrolovat podobným způsobem, vyžaduje návrh, aby elektronické systémy sběru měly odpovídající bezpečnostní prvky a aby členské státy ověřovaly shodu těchto systémů s uvedenými požadavky na bezpečnost. Tím však není dotčena odpovědnost organizátorů za ochranu osobních údajů. Vzhledem k nutnosti vypracovat podrobné technické specifikace k provedení tohoto ustanovení se navrhuje, aby Komise tyto specifikace stanovila prostřednictvím prováděcích opatření. Sběr elektronických prohlášení by měl být nicméně umožněn od samého počátku. 3.6. Lhůta pro sběr prohlášení o podpoře (čl. 5 odst. 4) Pro sběr prohlášení o podpoře stanoví návrh lhůtu 12 měsíců. To odráží potřebu, potvrzenou v odpovědích na zelenou knihu, zajistit na jedné straně relevantnost občanských iniciativ a na straně druhé dostatečně dlouhou dobu sběru prohlášení o podpoře, vzhledem k náročnosti průběhu tohoto procesu na úrovni Evropské unie. 3.7. Rozhodnutí o přípustnosti navrhované občanské iniciativy (článek 8) Návrh stanoví, že organizátor iniciativy musí předložit Komisi žádost o rozhodnutí o přípustnosti iniciativy po nashromáždění 300 000 prohlášení o podpoře od podepsaných osob pocházejících alespoň ze tří členských států. Hranice zvolené pro kontrolu přípustnosti jsou zhruba ve výši jedné třetiny hranic požadovaných k tomu, aby iniciativa mohla být předložena Komisi. Za tímto účelem je nezbytné shromáždit alespoň milion prohlášení o podpoře nejméně z jedné třetiny členských států. Lze se tedy domnívat, že jedna třetina této prahové hodnoty představuje dostatečně reprezentativní vzorek pro zahájení kontroly přípustnosti. Komise bude mít dva měsíce na posouzení a rozhodnutí o tom, zda daná iniciativa spadá do rámce jejích pravomocí a zda se týká věci, v níž lze přijmout právní akt Unie za účelem provádění Smluv. Tento přístup odráží potřebu, vyjádřenou během konzultace, aby se právní přípustnost iniciativy kontrolovala v dřívější fázi, tj. před dokončením sběru všech prohlášení o podpoře a před tím, než je členské státy mají ověřit. Návrh nicméně nepředpisuje, aby kontrola přípustnosti proběhla před registrací iniciativ, a to z toho důvodu, že hlavním cílem je podpořit veřejnou diskusi o evropských otázkách, i pokud se ukáže, že se na iniciativu nevztahují pravomoci Komise. Zvolený přístup navíc brání vyvolání dojmu, že Komise vydala příznivé stanovisko ohledně občanské iniciativy ještě předtím, než byla sebrána prohlášení o podpoře. Rovněž se tím zabrání administrativní zátěži, která by členským státům vznikla při kontrole prohlášení o podpoře iniciativy, která by se nakonec ukázala jako nepřípustná. 3.8. Požadavky na ověřování a prokazování pravosti prohlášení o podpoře (článek 9) S cílem omezit administrativní zátěž nechává návrh na členských státech rozhodnutí o kontrolách, které budou provádět za účelem ověření platnosti prohlášení o podpoře sebraných pro iniciativu, která byla prohlášena za přípustnou. Kontroly by nicméně měly být takové, aby umožňovaly potvrzení počtu prohlášení o podpoře, která dotčený členský stát obdržel, a měly by být provedeny ve lhůtě tří měsíců. Takovýto přístup například členským státům umožní provádět tyto kontroly na základě náhodných vzorků, což je systém ověřování, který pro vnitrostátní občanské iniciativy používá většina států. 3.9. Posouzení občanské iniciativy Komisí (článek 11) Návrh stanoví, že k posouzení občanské iniciativy, která byla Komisi formálně předložena v souladu s ustanoveními daného nařízení, bude mít Komise čtyřměsíční lhůtu. To odráží celkovou podporu tomuto přístupu během konzultace. Ve sdělení, které Komise oznámí jak organizátorovi, tak Evropskému parlamentu a Radě a poté zveřejní, pak bude muset uvést závěry ohledně iniciativy a opatření, která se chystá podniknout. 3.10. Ochrana osobních údajů (článek 12) Návrh se snaží zajistit plnou ochranu osobních údajů během organizování občanské iniciativy i během následných opatření ze strany všech příslušných činitelů - organizátorů, členských států a Komise. Na zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení se vztahují požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[4] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[5]. Aby se zabránilo jakýmkoli pochybnostem, považuje se nicméně za nutné označit organizátora občanské iniciativy za správce údajů ve smyslu směrnice 95/46/ES a stanovit maximální období, během nějž lze uchovávat osobní údaje sebrané za účelem občanské iniciativy. Navíc se považuje za nezbytné stanovit, že členské státy musí zajistit, aby organizátoři občanské iniciativy byli podle občanského nebo trestního práva daného státu odpovědni za porušení tohoto nařízení, přestože na zpracování údajů podle tohoto nařízení lze v plném rozsahu použít ustanovení směrnice 95/46/ES kapitoly III o soudním přezkumu, odpovědnosti a sankcích. 3.11. Revize příloh a ustanovení o přezkumu (články 16 a 21) Vzhledem k tomu, že na úrovni EU neexistují zkušenosti s touto formou nástroje participativní demokracie, obsahuje návrh ustanovení o přezkumu, které vyžaduje, aby Komise podala po pěti letech zprávu o provádění nařízení. S vědomím, že v přílohách nařízení bude třeba provést určité technické úpravy, zejména na základě zkušeností, návrh navíc stanoví, že Komise může změnit přílohy prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Komise má za to, že tyto změny nebudou vyžadovat plný legislativní návrh a že použití přenesených pravomocí je tedy oprávněné. 2010/0074 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o občanské iniciativě EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 24 první pododstavec této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[6], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[7], po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů[8], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Smlouva o Evropské unii posiluje občanství Unie a dále zvyšuje demokratické fungování Unie tím, že mimo jiné stanoví, že každý občan má právo se podílet na demokratickém životě Unie a že nejméně jeden milion občanů Unie pocházejících z podstatného počtu členských států se může ujmout iniciativy a vyzvat Evropskou komisi, aby v rámci svých pravomocí předložila vhodný návrh k otázkám, k nimž je podle mínění těchto občanů nezbytné přijetí právního aktu Unie pro účely provedení Smluv. (2) Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že Evropský parlament a Rada by měly přijmout ustanovení pro postupy a podmínky požadované pro tuto občanskou iniciativu. (3) Tyto postupy a podmínky by měly být jasné, jednoduché, uživatelsky přívětivé a přiměřené povaze občanské iniciativy. (4) Měly by rovněž zajistit, aby pro občany Unie platily podobné podmínky pro podporu občanské iniciativy bez ohledu na to, z kterého členského státu pocházejí. (5) Je třeba stanovit minimální počet členských států, z nichž mají občané pocházet. Aby se zajistilo, že občanská iniciativa bude odrážet zájem Unie, měl by být tento počet stanoven na třetinu členských států. (6) Za tímto účelem je rovněž vhodné stanovit minimální počet občanů pocházejících z každého z těchto členských států. Aby se občanům pro podporu občanské iniciativy zajistily podobné podmínky, měl by být tento minimální počet sestupným způsobem poměrný velikosti každého členského státu. Pro větší jasnost by tento počet měl být stanoven pro každý členský stát v příloze k tomuto nařízení. (7) Je vhodné stanovit minimální věkovou hranici pro podporu občanské iniciativy. Tato hranice by měla být stanovena jako věk, kdy mají občané právo volit ve volbách do Evropského parlamentu. (8) Aby se zajistila soudržnost a transparentnost v souvislosti s navrhovanými občanskými iniciativami, měla by být povinná registrace těchto iniciativ na internetové stránce, kterou Komise zpřístupní před shromážděním potřebného počtu prohlášení o podpoře od občanů; návrhy, které jsou urážlivé nebo neseriózní, by neměly být zaregistrovány a Komise by měla odmítnout zaregistrovat návrhy, které zjevně odporují hodnotám Unie. Komise by měla provádět registraci v souladu s obecnými zásadami řádné správy. (9) Organizátor navrhované občanské iniciativy by měl být odpovědný za sběr nezbytných prohlášení o podpoře od občanů. (10) Je vhodné stanovit, že se prohlášení o podpoře budou sbírat v listinné i v elektronické podobě. Elektronické systémy sběru by měly mít odpovídající bezpečnostní prvky, aby se mimo jiné zajistilo, že danou osobu lze identifikovat a že údaje jsou bezpečně uloženy. Za tímto účelem by se mělo vyžadovat, aby Komise pro elektronické systémy sběru stanovila podrobné technické specifikace. (11) Je vhodné, aby členské státy ověřovaly shodu elektronických systémů sběru s požadavky tohoto nařízení. (12) Je vhodné zajistit, aby prohlášení o podpoře občanské iniciativy byla shromažďována v konkrétní lhůtě. Aby se zajistilo, že navrhované občanské iniciativy zůstanou relevantní a současně se vzala v úvahu složitost sběru prohlášení o podpoře v rámci Evropské unie, neměla by tato lhůta být delší než 12 měsíců ode dne registrace navrhované iniciativy. (13) Je vhodné, aby Komise rozhodovala o přípustnosti navrhovaných iniciativ v dostatečně rané fázi. Organizátor by proto měl požádat o vydání tohoto rozhodnutí poté, co shromáždil 300 000 prohlášení o podpoře navrhované iniciativy od podepsaných osob pocházejících alespoň ze tří členských států. (14) Ve lhůtě dvou měsíců od obdržení žádosti organizátora by Komise měla přijmout rozhodnutí o její přípustnosti. Navrhovaná občanská iniciativa by se měla považovat za přípustnou, pokud spadá do rámce pravomocí Komise a pokud se týká věci, v níž lze přijmout právní akt Unie za účelem provádění Smluv. (15) Je vhodné stanovit, že v případě, že občanská iniciativa obdržela potřebný počet prohlášení o podpoře a že je uznána za přípustnou, měl by každý členský stát nést odpovědnost za ověřování a potvrzování prohlášení o podpoře sebraných od občanů pocházejících z daného členského státu. Vzhledem k nutnosti omezit administrativní zátěž členských států by členské státy měly ve lhůtě tří měsíců provést tato ověření na základě příslušných kontrol a měly by vystavit dokument potvrzující počet platných prohlášení o podpoře, které obdržely. (16) Před předložením občanské iniciativy Komisi by organizátoři měli zajistit splnění všech příslušných podmínek stanovených v tomto nařízení. (17) Ve lhůtě čtyř měsíců by Komise měla občanskou iniciativu přezkoumat a předložit své závěry a opatření, která se chystá podniknout v reakci na tuto iniciativu. (18) Na zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení se použije směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[9]. V tomto ohledu je vhodné vyjasnit, že organizátor občanské iniciativy a příslušné orgány jsou správci údajů ve smyslu směrnice 95/46/ES, a stanovit maximální období, během nějž lze osobní údaje sebrané za účelem občanské iniciativy uchovávat. Ve své funkci správců údajů musejí organizátoři přijmout všechna příslušná opatření, aby splnili povinnosti uložené směrnicí 95/46/ES, zejména povinnosti spojené s oprávněností zpracování osobních údajů, bezpečností zpracování a poskytováním informací a s právy subjektů údajů na přístup ke svým osobním údajům stejně jako na jejich opravu a vymazání. (19) Na zpracování údajů podle tohoto nařízení se v plném rozsahu použijí ustanovení kapitoly III směrnice 95/46/ES o soudním přezkumu, odpovědnosti a sankcích. Kromě toho by členské státy měly zajistit, aby organizátoři občanské iniciativy podle občanského nebo trestního práva daného členského státu byly odpovědni za porušení tohoto nařízení a souvisejících věcí. (20) Na zpracování osobních údajů prováděné Komisí podle tohoto nařízení se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[10]. (21) Komise by měla být zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie za účelem změny příloh tohoto nařízení. (22) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[11]. (23) Komise by měla předložit zprávu o provádění tohoto nařízení pět let po jeho vstupu v platnost. (24) Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména článek 8 uvedené listiny, který stanoví, že každý má právo na ochranu osobních údajů, které se ho týkají, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět Tímto nařízením se stanoví postupy a podmínky požadované pro občanskou iniciativu podle článku 11 Smlouvy o Evropské unii a článku 24 Smlouvy o fungování Evropské unie. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: 1. „občanskou iniciativou“ iniciativa předložená Komisi v souladu s tímto nařízením, která Komisi vyzývá, aby v rámci svých pravomocí předložila vhodný návrh k otázkám, k nimž je podle mínění občanů nezbytné přijmout právní akt Unie pro účely provedení Smluv, a kterou podpořil nejméně jeden milion oprávněných podepsaných osob pocházejících alespoň z jedné třetiny všech členských států; 2. „podepsanými osobami“ občané Unie, kteří podpořili danou občanskou iniciativu tím, že vyplnili prohlášení o podpoře této iniciativy; 3. „organizátorem“ fyzická nebo právnická osoba nebo organizace odpovědná za přípravu a předložení občanské iniciativy Komisi. Článek 3 Požadavky na organizátora a na podepsané osoby 1. Pokud je organizátorem fyzická osoba, musí být občanem Unie a musí být ve věku, kdy je oprávněna volit ve volbách do Evropského parlamentu. Pokud je organizátorem právnická osoba nebo organizace, musí mít sídlo v některém členském státě. Organizace, které nemají právní subjektivitu podle platného vnitrostátního práva, musí mít zástupce, kteří mají způsobilost činit právní úkony jejich jménem a nést odpovědnost. 2. Aby byly podepsané osoby způsobilé k podpoře navrhované občanské iniciativy, musejí být občany Unie a musejí být ve věku, kdy mají právo volit ve volbách do Evropského parlamentu. Článek 4 Registrace navrhované občanské iniciativy 1. Před zahájením sběru prohlášení o podpoře navrhované občanské iniciativy od podepsaných osob musí organizátor zaregistrovat iniciativu u Komise a poskytnout informace uvedené v příloze II, zejména o předmětu, cílích a finančních zdrojích navrhované občanské iniciativy a podpoře, která jí byla poskytnuta. Tyto informace se uvádějí v jednom z úředních jazyků Unie v elektronickém registru, který Komise pro tento účel zpřístupní na internetu (dále jen „registr“). 2. Kromě případů uvedených v odstavcích 3 a 4 Komise neprodleně zaregistruje navrhovanou iniciativu pod jedinečným registračním číslem a pošle organizátorovi potvrzení. 3. Zaregistrovány nebudou navrhované občanské iniciativy, které lze důvodně považovat za nevhodné, jelikož jsou urážlivé nebo neseriózní. 4. Komise odmítne zaregistrovat navrhované občanské iniciativy, které zjevně odporují hodnotám Unie. 5. Navrhovaná občanská iniciativa, která byla zaregistrována, bude zveřejněna v registru. Článek 5 Postupy a podmínky pro sběr prohlášení o podpoře 1. Organizátor je odpovědný za sběr potřebného počtu prohlášení o podpoře od podepsaných osob pro navrhovanou občanskou iniciativu, která byla zaregistrována v souladu s článkem 4. Za tímto účelem je možno použít pouze formulář prohlášení o podpoře odpovídající vzoru uvedenému v příloze III. Organizátor vyplní formuláře uvedené v příloze III před zahájením sběru prohlášení o podpoře od podepsaných osob. Informace uvedené ve formulářích musí být stejné jako informace obsažené v registru. 2. Organizátor může sbírat prohlášení o podpoře v listinné nebo v elektronické podobě. Pokud se prohlášení o podpoře sbírají elektronicky, použije se článek 6. 3. Podepsané osoby vyplní formuláře prohlášení o podpoře, které jim poskytl organizátor. Podepsané osoby mohou podpořit danou navrhovanou občanskou iniciativu pouze jednou. 4. Všechna prohlášení o podpoře se sbírají po dni registrace navrhované iniciativy po dobu, která nepřesáhne 12 měsíců. Článek 6 Elektronické systémy sběru 1. V případě elektronického sběru prohlášení o podpoře se údaje získané prostřednictvím elektronických systémů sběru uchovávají na území členského státu. Pro účely elektronického sběru lze upravit vzor formuláře prohlášení o podpoře. 2. Před zahájením sběru prohlášení o podpoře od podepsaných osob musí organizátor zajistit, aby elektronický systém sběru používaný za tímto účelem byl v souladu s ustanoveními odstavce 4. Organizátor může kdykoli požádat příslušný oprávněný orgán členského státu, který uchovává nebo bude uchovávat sebrané údaje, aby potvrdil, že elektronický systém sběru je v souladu s těmito ustanoveními. Organizátor v každém případě požádá o vydání tohoto potvrzení předtím, než prohlášení o podpoře předloží k ověření v souladu s článkem 9. 3. Pokud je elektronický systém sběru v souladu s ustanoveními uvedenými v odstavci 4, vydá příslušný oprávněný orgán do jednoho měsíce potvrzení podle vzoru uvedeného v příloze IV. Než budou přijaty technické specifikace uvedené v odstavci 5, používá příslušný orgán k hodnocení souladu elektronického systému sběru s odstavcem 4 příslušné vnitrostátní technické specifikace. Členské státy uznávají potvrzení vydaná příslušnými orgány jiných členských států. 4. Elektronické systémy sběru musí mít odpovídající bezpečnostní a technické prvky, aby se zajistilo, že: a) elektronicky mohou formulář prohlášení o podpoře předložit pouze fyzické osoby; b) lze ověřit identitu dané osoby; c) údaje poskytnuté elektronicky jsou bezpečně uloženy, aby se mimo jiné zajistilo, že je nelze měnit nebo používat za jiným účelem, než je vyjádření podpory dané občanské iniciativě, a aby byly osobní údaje chráněny proti náhodnému nebo nedovolenému zničení, náhodné ztrátě, úpravám, neoprávněnému sdělování nebo přístupu; d) systém může vytvářet jednotlivá prohlášení o podpoře ve formě, která je v souladu se vzorem stanoveným v příloze III, aby se členské státy mohly provést kontrolu v souladu s čl. 9 odst. 2. 5. Do 12 měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost přijme Komise regulativním postupem podle čl. 19 odst. 2 technické specifikace pro provádění odstavce 4. Článek 7 Minimální počet podepsaných osob na členský stát 1. Osoby, které podepsaly občanskou iniciativu, pocházejí nejméně z jedné třetiny členských států. 2. V jedné třetině členských států dosáhne počet podepsaných osob alespoň minimálního počtu občanů stanoveného v příloze I. 3. Má se za to, že podepsané osoby pocházejí z toho členského státu, který vydal doklad totožnosti uvedený na jejich prohlášení o podpoře. Článek 8 Rozhodnutí o přípustnosti navrhované občanské iniciativy 1. Poté, co bylo sebráno 300 000 prohlášení o podpoře podle článku 5 od podepsaných osob pocházejících nejméně ze tří členských států, předloží organizátor Komisi žádost o rozhodnutí o přípustnosti navrhované občanské iniciativy. Pro tento účel použije organizátor formulář uvedený v příloze V. 2. Komise rozhodne o přípustnosti iniciativy do dvou měsíců od přijetí žádosti uvedené v odstavci 1. Navrhovaná občanská iniciativa se považuje za přípustnou, pokud splňuje tyto podmínky: a) týká se věci, v níž lze přijmout právní akt Unie za účelem provádění Smluv a b) spadá do rámce pravomocí Komise v oblasti předkládání návrhů. 3. Rozhodnutí uvedené v odstavci 2 se oznámí organizátorovi navrhované občanské iniciativy a zveřejní. Článek 9 Ustanovení pro ověřování a potvrzování prohlášení o podpoře členskými státy 1. Po shromáždění potřebného počtu prohlášení o podpoře od podepsaných osob v souladu s článkem 5 a 7, a pokud Komise v souladu s článkem 8 rozhodla, že navrhovaná občanská iniciativa je přípustná, předloží organizátor prohlášení o podpoře v listinné nebo elektronické podobě příslušným odpovědným orgánům uvedeným v článku 14 k ověření a potvrzení. Pro tento účel použije organizátor formulář uvedený v příloze VI. Organizátor předloží prohlášení o podpoře tomu členskému státu, který vydal doklad totožnosti uvedený v daném prohlášení. 2. Příslušné orgány ověří ve lhůtě maximálně tří měsíců prohlášení o podpoře pomocí odpovídajících kontrol a vystaví organizátorovi potvrzení podle vzoru uvedeného v příloze VII, v němž potvrdí počet platných prohlášení o podpoře pro daný členský stát. 3. Potvrzení uvedené v odstavci 2 se vydává zdarma. Článek 10 Předložení občanské iniciativy Komisi Po získání potvrzení uvedených v čl. 9 odst. 2 může organizátor předložit občanskou iniciativu Komisi, pokud byly splněny všechny příslušné postupy a podmínky stanovené v tomto nařízení. Pro účely tohoto článku použije organizátor formulář uvedený v příloze VIII a vyplněný formulář předloží spolu s listinnými nebo elektronickými kopiemi potvrzení uvedených v předchozím odstavci. Komise si může vyžádat originály těchto potvrzení. Článek 11 Postup posouzení občanské iniciativy Komisí 1. Když Komise obdrží občanskou iniciativu v souladu s článkem 10, postupuje takto: a) bezodkladně ji zveřejní na svých internetových stránkách; b) posoudí ji a do čtyř měsíců vydá sdělení obsahující závěry o této iniciativě, opatření, která případně hodlá podniknout, a jejich odůvodnění. 2. Sdělení uvedené v odst. 1 bodě b) se oznámí organizátorovi občanské iniciativy, Evropskému parlamentu a Radě a zveřejní se. Článek 12 Ochrana osobních údajů Při zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení dodržuje organizátor občanské iniciativy a příslušné orgány daného členského států směrnici 95/46/ES a vnitrostátní ustanovení přijatá na jejím základě. Pro účely zpracování osobních údajů se organizátor občanské iniciativy a příslušné orgány pověřené podle čl. 14 odst. 2 považují za správce údajů v souladu s čl. 2 písm. d) směrnice 95/46/ES. Organizátor zničí všechna prohlášení o podpoře dané občanské iniciativy, která obdržel, a veškeré jejich kopie do jednoho měsíce po předložení této iniciativy Komisi podle článku 10, nebo do 18 měsíců po dni registrace navrhované občanské iniciativy, podle toho, k čemu dojde dříve. Příslušný orgán zničí všechna prohlášení o podpoře a jejich kopie, které obdržel za účelem jejich ověření podle čl. 9 odst. 2, do jednoho měsíce po vydání potvrzení uvedeného ve zmíněném odstavci. Organizátor provede vhodná technická a organizační opatření na ochranu osobních údajů proti náhodnému nebo nedovolenému zničení, náhodné ztrátě, úpravám, neoprávněnému sdělování nebo přístupu, zejména pokud zpracování zahrnuje předávání údajů v síti, jakož i proti jakékoli jiné podobě nedovoleného zpracování. Článek 13 Odpovědnost Členské státy zajistí, aby organizátoři občanské iniciativy, kteří mají bydliště nebo sídlo na jejich území, byli odpovědni podle občanského nebo trestního práva daného členského státu za porušení tohoto nařízení, zejména za: a) nepravdivá prohlášení ze strany organizátorů; b) nesplnění požadavků pro elektronické systémy sběru; c) podvodné používání údajů. Článek 14 Příslušné orgány v rámci členských států 1. Pro účely provádění čl. 6 odst. 3 členské státy určí příslušné orgány odpovědné za vydání potvrzení uvedeného v daném odstavci. 2. Pro účely provádění čl. 9 odst. 2 každý členský stát určí jeden příslušný orgán, který je odpovědný za koordinaci procesu ověřování prohlášení o podpoře a za vydávání potvrzení podle uvedeného odstavce. 3. Nejpozději do tří měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost sdělí členské státy Komisi jména a adresy příslušných orgánů. 4. Komise zveřejní seznam příslušných orgánů. Článek 15 Změna příloh Komise může přijmout změny příloh tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s články 16, 17 a 18. Článek 16 Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 15 je Komisi svěřena na dobu neurčitou. 2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise bezodkladně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 3. Pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci jsou Komisi svěřeny podle podmínek stanovených v článku 17 a 18. Článek 17 Zrušení přenesení pravomoci 1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesenou pravomoc uvedenou v článku 15 kdykoli zrušit. 2. Orgán, který zahájil interní postup rozhodování, zda zrušit přenesení pravomoci, se před přijetím konečného rozhodnutí snaží informovat v přiměřené lhůtě druhý orgán a Komisi o přenesených pravomocích, jež by mohly být zrušeny, včetně důvodů takového zrušení. 3. Rozhodnutí o zrušení ukončuje přenesení pravomocí vyjmenovaných v daném rozhodnutí. Nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu datu, které v něm bude upřesněno. Neovlivní platnost již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 18 Námitky proti aktům v přenesené pravomoci 1. Evropský parlament a Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlužuje o jeden měsíc. 2. Pokud po uplynutí této lhůty Evropský parlament ani Rada proti aktu v přenesené pravomoci námitky nevyslovily, bude akt zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem stanoveným v tomto věstníku. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada Komisi informovaly o svém záměru námitky nevyslovit. 3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost v případě, že proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán vyslovující námitky proti aktu v přenesené pravomoci vysvětlí důvody takového jednání. Článek 19 Výbor 1. Pro účely provádění čl. 6 odst. 5 je Komisi nápomocen výbor. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce. Článek 20 Oznámení o vnitrostátních opatřeních Každý členský stát oznámí Komisi, jaká konkrétní ustanovení přijme k provádění tohoto nařízení. Komise o tom uvědomí ostatní členské státy. Článek 21 Ustanovení o přezkumu Pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho provádění. Článek 22 Vstup v platnost a použitelnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu Předseda Předseda PŘÍLOHA I Minimální počet podepsaných osob na členský stát Rakousko | 14 250 | Belgie | 16 500 | Bulharsko | 13 500 | Kypr | 4 500 | Česká republika | 16 500 | Dánsko | 9 750 | Estonsko | 4 500 | Finsko | 9 750 | Francie | 55 500 | Německo | 72 000 | Řecko | 16 500 | Maďarsko | 16 500 | Irsko | 9 000 | Itálie | 54 750 | Lotyšsko | 6 750 | Litva | 9 000 | Lucembursko | 4 500 | Malta | 4 500 | Nizozemsko | 19 500 | Polsko | 38 250 | Portugalsko | 16 500 | Rumunsko | 24 750 | Slovensko | 9 750 | Slovinsko | 6 000 | Španělsko | 40 500 | Švédsko | 15 000 | Spojené království | 54 750 | PŘÍLOHA IIInformace požadované pro registraci navrhované občanské iniciativy K registraci navrhované občanské iniciativy do registru Komise je třeba poskytnout tyto informace: 1. název navrhované občanské iniciativy v délce maximálně 100 znaků; 2. předmět (maximálně 200 znaků); 3. popis cílů návrhu, o němž má Komise jednat (maximálně 500 znaků); 4. právní základ Smluv, který Komisi umožňuje jednat; 5. celé jméno, poštovní adresu a e-mailovou adresu organizátora, nebo jeho zákonného zástupce v případě právnické osoby či organizace; 7. veškeré finanční zdroje a podporu pro navrhovanou iniciativu ve chvíli registrace. Organizátoři mohou v příloze uvést podrobnější informace o předmětu, cílech a pozadí navrhované občanské iniciativy. V případě přání mohou rovněž předložit návrh legislativního textu. PŘÍLOHA III Formulář prohlášení o podpoře Políčko 1: (organizátor vyplní předem) 1. Registrační číslo Komise*: 2. Datum registrace*: 3. Internetová adresa navrhované občanské iniciativy v registru Komise*: | Políčko 2: (organizátor vyplní předem) 1. Název navrhované občanské iniciativy*: (maximálně 100 znaků) 2. Předmět*: (předmět by měl být uveden co nejjasněji) (maximálně 200 znaků) 3. Popis hlavních cílů navrhované občanské iniciativy*: (maximálně 500 znaků) 4. Jméno (název) a adresa organizátora*: 5. Internetová adresa navrhované občanské iniciativy: | Políčko 3: (vyplní podepsaná osoba) 1. Jméno podepsané osoby: Křestní jméno*:………………………Příjmení*: 2. Adresa: Ulice: PSČ: Město*: Země*: 3. E-mailová adresa: 4. Datum a místo narození*: Datum narození: Místo a země: 5. Státní příslušnost*: 6. Osobní identifikační číslo*: Typ identifikačního čísla / dokladu totožnosti*: Občanský průkaz: Cestovní pas: Sociální zabezpečení: Členský stát, který vydal identifikační číslo / doklad totožnosti*: 7. Tímto prohlašuji, že informace uvedené v tomto formuláři jsou správné a že jsem tuto navrhovanou občanskou iniciativu podpořil/a pouze jednou*. Datum a podpis podepsané osoby*(: ……….. | *: povinná pole ( : podpis se nevyžaduje, pokud se formulář předkládá v elektronické podobě PŘÍLOHA IV Potvrzení o souladu elektronického systému sběru s nařízením xxxx/xxxx [….] [….](název příslušného orgánu) [….] (název členského státu) tímto potvrzuje, že elektronický systém sběru [….] (internetová adresa) používaný ke sběru prohlášení o podpoře prováděnému elektronickou cestou pro občanskou iniciativu s registračním číslem [….] je v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení xxxx/xxxx Datum, podpis a úřední razítko příslušného orgánu: PŘÍLOHA VFormulář žádosti o rozhodnutí o přípustnosti navrhované občanské iniciativy 1. Název občanské iniciativy*: 2. Registrační číslo Komise*: 3. Datum registrace*: 4. Počet obdržených prohlášení o podpoře*: 5. Počet podepsaných osob v jednotlivých členských státech*: Administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky[12] | Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 8.2.5 | a | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | Administrativní náklady, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů, nezahrnuté do referenční částky (NP) | 8.2.6 | b | 0,540 | 0,150 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | Celkové orientační finanční náklady na tento zásah PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+b | 0,784 | 0,394 | 0,354 | 0,354 | 0,354 | PP CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+b | 0,784 | 0,394 | 0,354 | 0,354 | 0,354 | 4.1.2. Soulad s finančním plánem nepoužije se 4.1.3. Finanční dopady na straně příjmů nepoužije se 4.2. Lidské zdroje – pracovníci na plný úvazek nepoužije se 5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE 5.1. Potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu Provádění ustanovení článku 24 Smlouvy o fungování Evropské unie týkajících se občanské iniciativy. Během prvního roku bude zřízena internetová stránka včetně registru, aby bylo možno provést článek 4 o registraci navrhovaných občanských iniciativ. Tuto stránku pak bude nutno spravovat. Během prvních dvou let se čtyřikrát sejde výbor složený ze zástupců ze všech členských států, aby Komisi pomohl při přijímání technických specifikací za účelem provádění čl. 6 odst. 4 o elektronických systémech sběru. 5.2 Přidaná hodnota zásahu ze strany Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergie nepoužije se 5.3 Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABM nepoužije se 5.4. Způsob provádění (orientační) centrální řízení přímo Komisí 6. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ 6.1. Monitorovací systém Každodenní správa registru bude vyžadovat stálé monitorování zaměstnanci Komise. Očekává se, že počet žádostí o registraci navrhovaných iniciativ bude vysoký. Zaměstnanci Komise budou muset filtrovat iniciativy, které lze oprávněně považovat za nevhodné. 6.2. Hodnocení Byla provedena veřejná konzultace ve formě zelené knihy. Pět let od vstupu nařízení v platnost předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho provádění. 7. OPATŘENÍ PROTI PODVODŮM nepoužije se 8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH 8.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnosti nepoužije se 8.2. Správní výdaje 8.2.1. Počet a druh lidských zdrojů Pracovní místa | Zaměstnanci využití k řízení akce ze stávajících a/nebo dodatečných zdrojů (počet pracovních míst / plných pracovních úvazků) | Rok 2010 | Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | Rok 2014 | Rok 2013 a násl. | Úředníci nebo dočasní zaměstnanci[13] (XX 01 01) | AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | AST | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | CELKEM | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 8.2.2. Popis úkolů vyplývajících z opatření 1 AD: odpovědnost za koordinaci činností souvisejících s občanskými iniciativami, monitorování registru, vyřizování otázek od útvarů a občanů, dozor nad prováděním nařízení a sledování provádění nařízení. 1 AST: správa registru - Helpdesk 8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa) Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru ( interní přeobsazování ) 8.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté v referenční částce nepoužije se 8.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté v referenční částce v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Druh lidských zdrojů | 2010 | 2011 | 2012 | Rok 2013 | Rok 2014 | Rok 2015 a násl. | Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (XX 01 01) | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | Zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 02 (pomocní pracovníci, přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | 0,244 | Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanci 2 zaměstnanci po 122 000 EUR ročně Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02 Nepoužije se 8.2.6 Další správní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 a násl. | CELKEM | XX 01 02 11 01 – Služební cesty | XX 01 02 11 02 – Konference a zasedání | XX 01 02 11 03 – Výbory | 0,040 | 0,040 | 0,080 | XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace | XX 01 02 11 05 - Informační systémy | 0,500 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 1,050 | 2. Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) | Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,540 | 0,150 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 1,130 | Výpočet – Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky Dvě zasedání ročně s 27 účastníky a s průměrnými náklady ve výši 740 EUR na účastníka a zasedání Vývoj informačního systému: v roce 2010 bude potřeba 500 000 EUR na vývoj a zavedení systému, v roce 2011 a následujících letech: nutno udržovat systém a provádět jeho nezbytné úpravy. Potřeby lidských a administrativních zdrojů budou pokryty v rámci přídělů poskytnutých na řízení této akce a/nebo převedených v rámci příslušného GŘ a mohou být případně doplněny dalšími příděly, které lze poskytnout řídícímu GŘ v rámci postupu pro roční příděly v důsledku omezení rozpočtu. [1] Zelená kniha o Evropské občanské iniciativě – KOM(2009) 622. [2] Článek 20 Smlouvy o Evropské unii. [3] Na základě složení Evropského parlamentu schváleného v souvislosti s mezivládní konferencí 2007. [4] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. [5] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1. [6] Úř. věst. C , , s. . [7] Úř. věst. C , , s. . [8] Úř. věst. C , , s. . [9] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. [10] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1. [11] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [12] Výdaje v rámci kapitoly xx 01 kromě článků xx 01 04 nebo xx 01 05. [13] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce.