Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady o roamingu ve veřejných mobilních sítích ve Společenství a o změně směrnice 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací {SEK(2006) 925} {SEK(2006) 926} /* KOM/2006/0382 konecném znení - COD 2006/0133 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 12.7.2006 KOM(2006) 382 v konečném znění 2006/0133 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o roamingu ve veřejných mobilních sítích ve Společenství a o změně směrnice 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (předložený Komisí){SEK(2006) 925}{SEK(2006) 926} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti návrhu - Odůvodnění a cíle návrhu Možnost, aby zákazníci využívající mobilní služby elektronických komunikací používali své mobilní terminály k uskutečňování a příjmu hovorů na cestách v zahraničí („mezinárodní roaming“), je důležitou součástí služby a přispívá k dobrým společenským podmínkám a hospodářské prosperitě ve Společenství jako celku. Nicméně, vysoké ceny, které uživatelé mobilních telefonů platí za tuto službu, označují spotřebitelské organizace, regulační orgány i tvůrci politik v celém Společenství jako přetrvávající problém. Ačkoli byla v posledních letech přijata řada opatření pro řešení této otázky v rámci stávajícího právního rámce, dostupné nástroje se neukázaly být účinné pro snížení cen na úroveň, která by odrážela výchozí náklady na poskytování dotyčných služeb. Cílem tohoto návrhu je tedy změnit stávající předpisový rámec pro elektronické komunikace, a poskytnout tak potřebný právní základ pro účinné a včasné opatření, jehož cílem je výrazné snížení úrovně poplatků za mobilní roaming v celém Společenství harmonizovaným způsobem. Toho se dosáhne uplatněním přístupu, kdy by ceny účtované uživatelům veřejných mobilních sítí za roamingové služby při cestování v rámci Společenství neměly být bezdůvodně vyšší než ceny za volání v rámci jejich domovské země („koncepce evropského domácího trhu“). Mechanismem zvoleným k dosažení tohoto cíle přiměřeným způsobem je stanovení ochranných maximálních cenových limitů, použitelných pro operátory pozemních mobilních sítí v rámci Společenství, pokud jde o poskytování roamingových služeb pro hlasová volání mezi členskými státy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni. - Obecné souvislosti Problém vysokých poplatků za roaming účtovaných uživatelům mobilních telefonů cestujícím po Evropě byl poprvé zjištěn v polovině roku 1999, kdy se Komise rozhodla provést odvětvové šetření týkající se vnitrostátních a mezinárodních roamingových služeb. To vedlo Komisi k zahájení řízení pro předchozí porušení článku 82 Smlouvy ze strany některých mobilních operátorů ve Spojeném království a v Německu. Při přijímání balíčku předpisů pro elektronické komunikace v roce 2002 byl mezinárodní roaming rovněž uznán jako oblast, která přichází v úvahu pro regulaci ex ante , a to zahrnutím velkoobchodního vnitrostátního trhu pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích do doporučení Komise ze dne 11. února 2003 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací. Skupina evropských regulačních orgánů (ERG) v květnu 2005 konstatovala, že maloobchodní poplatky jsou bez zjevného důvodu velmi vysoké; že je to patrně výsledkem jak vysokých velkoobchodních poplatků účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě, tak v mnoha případech vysokých maloobchodních marží účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka; že se snižování velkoobchodních poplatků často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi a že spotřebitelům často chybí jasné informace o poplatcích za roaming. V říjnu 2005 Komise upozornila na problém vysokých poplatků za mezinárodní roaming a nedostatečné průhlednosti cen zveřejněním informačních webových stránek pro spotřebitele, které nejenže potvrdily skutečnost, že poplatky jsou v mnoha případech zjevně přemrštěné, ale rovněž ukázaly cenové rozdíly napříč Společenstvím, které u volání téže povahy nelze odůvodnit. Evropský parlament v usnesení ze dne 1. prosince 2005 o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě 2004 uvítal iniciativu Komise týkající se průhlednosti v odvětví mezinárodního roamingu a vyzval Komisi, aby vyvinula nové iniciativy na snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů. V prosinci 2005 skupina evropských regulačních orgánů upozornila Komisi na své obavy, že opatření přijímaná vnitrostátními regulačními orgány nevyřeší problém vysokých cen, a uvedla, že roaming představuje výjimečný případ, kdy použití předpisového rámce perspektivně neřeší zjevný případ poškozování spotřebitele. V březnu 2006 Evropská rada zmínila ve svých závěrech důležitost snížení poplatků za roaming pro konkurenceschopnost, a to v souvislosti s potřebou cílených, účinných a integrovaných politik v oblasti informačních a komunikačních technologií (IKT) na evropské i vnitrostátní úrovni pro dosažení cílů obnovené lisabonské strategie, pokud jde o hospodářský růst a produktivitu. I když někteří operátoři v reakci na iniciativy EU oznámili plány na snížení cen za mezinárodní roaming, odvětví obecně nezareagovalo způsobem, který by zaručil dosažení cílů tohoto návrhu bez nutnosti regulačních opatření. Zejména neexistují záruky, že by ze snížených cen, které předpokládá tento návrh, měli prospěch všichni zákazníci, jež využívají mezinárodní roaming. Cílem tohoto návrhu tedy je poskytnout harmonizovaný právní základ pro opatření, které usnadní dotvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace. - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nástroje Společenství a vnitrostátní právní předpisy o hospodářské soutěži umožňují příslušným orgánům ukládat jednotlivým podnikům sankce za chování narušující hospodářskou soutěž. Nástroje právních předpisů o hospodářské soutěži však upravují činnosti jednotlivých podniků, a nemohou proto poskytnout řešení, které by chránilo zájmy všech uživatelů elektronických komunikací a účastníků trhu v rámci Společenství. Stávající předpisový rámec pro elektronické komunikace poskytuje mechanismus pro ukládání regulačních povinností ex ante podnikům v odvětví elektronických komunikací, a to na základě vymezení relevantních trhů, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante , a procesu pro analýzy trhů regulačními orgány. To vede k ukládání regulačních povinností v případech, kdy jsou podniky označeny za dominantní na relevantním trhu. Velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích byl označen za relevantní trh. Jako relevantní trh však nebyl označen žádný maloobchodní trh pro poskytování takových služeb, neboť roamingové služby se na maloobchodní úrovni nenakupují samostatně, ale představují pouze jednu část většího maloobchodního balíčku. Výsledkem je, že vzhledem ke zvláštním vlastnostem trhů pro mezinárodní roamingové služby a k přeshraniční povaze těchto služeb nemohly regulační orgány řešit vysoké ceny za mezinárodní roaming pomocí uvedených postupů. Lze argumentovat, že předpisový rámec Společenství může členským státům dát jistý prostor k řešení problémů na trzích pro mezinárodní roaming prostřednictvím jiných legislativních opatření, například pomocí právních předpisů na ochranu spotřebitele. Nicméně vzhledem k přeshraniční povaze mezinárodních roamingových služeb, kdy jsou velkoobchodní poskytovatelé usazeni v jiných členských státech než spotřebitelé, kteří tyto služby využívají, by žádné takové legislativní opatření členských států nebylo účinné a bez harmonizace, kterou zaručí tento návrh, by vedlo k rozdílným výsledkům v rámci Společenství. Stávající předpisový rámec Společenství (článek 19 rámcové směrnice 2002/21/ES) umožňuje Komisi vydávat doporučení o harmonizovaném provádění ustanovení uvedené směrnice. Takové doporučení by však v této oblasti nebylo účinné, neboť by nebylo právně závazné a členské státy, kterým by bylo určeno, by stále měly k dispozici pouze stávající regulační nástroje. Maloobchodní a velkoobchodní trh pro roaming vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření jdoucí za rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce z roku 2002. - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Tento návrh je v souladu s obnovenou lisabonskou strategií na podporu růstu a zaměstnanosti prostřednictvím zvýšení konkurenceschopnosti a se související iniciativou Komise s názvem i2010. Důležitost snížení cen za mezinárodní roaming v rámci Společenství výslovně zmínila Evropská rada na zasedání v březnu 2006. 2. Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů - Konzultace zúčastněných stran Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Útvary Komise zahájily dvoustupňovou konzultaci na začátku roku 2006[1]. Během prvního kola konzultací byla požadována obecná zpětná vazba týkající se hlavních zásad. Útvary Komise poté zahájily druhé kolo konzultací, kdy jako základ pro diskusi sloužil konkrétnější koncept nařízení. Během dvou fází bylo přijato 152 příspěvků od řady zúčastněných stran, včetně operátorů, vnitrostátních regulačních orgánů, členských států, obchodních asociací, sdružení uživatelů a dalších. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Konzultace ukázaly širokou podporu cílů Komise, pokud jde o snížení poplatků za roaming, ze strany členských států, vnitrostátních regulačních orgánů, skupin spotřebitelů a dokonce některých operátorů. I když se většina operátorů vyjádřila proti regulaci a argumentovala, že trh je konkurenční a ceny klesají, někteří operátoři navrhovali samoregulaci nebo nějakou jinou formu regulace. Na základě přijatých příspěvků Komise upravila svou původní myšlenku „zásady domácích cen“, která by svázala ceny za mezinárodní roaming s cenami účtovanými roamingovým zákazníkům za rovnocenná volání v jejich domovské síti, a dospěla ke „koncepci evropského domácího trhu“, podle níž se ceny za roaming přiblíží domácím cenám prostřednictvím společných ochranných cenových limitů použitelných v celém Společenství, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany uživatelů a ochrání hospodářská soutěž. - Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací, s výjimkou podnětů od zainteresovaných stran podaných v rámci veřejné konzultace. - Posouzení dopadů Posouzení dopadů tohoto návrhu prověřilo tyto možnosti: žádná změna politiky, samoregulace, společná regulace, právně nevynutitelný předpis a cílená regulace. „Žádná změna politiky“ by se spolehla, že problém vyřeší tržní a technický vývoj, přičemž by se nadále používaly stávající regulační nástroje a nápravná opatření podle právních předpisů o hospodářské soutěži. Lze poznamenat, že vnitrostátní regulační orgány již uvedly, že stávající regulační nástroje nepostačují k řešení tohoto problému. Rovněž byla zvážena samoregulace a společná regulace, ačkoli ze strany odvětví doposud nevzešla žádná obecná iniciativa, která by taková opatření navrhla. Riziko, že některým zákazníkům budou nadále účtovány extrémně vysoké poplatky, i kdyby průměrné ceny poklesly, podkopává celkový cíl těchto přístupů. Byla také analyzována možnost řešit problém na základě doporučení nebo jiných právně nevynutitelných předpisů. Vzhledem ke strukturální povaze problému vysokých cen účtovaných spotřebitelům za mezinárodní roaming a ke skutečnosti, že stávající ustanovení předpisového rámce Společenství pro elektronické komunikace se neukázala být dostatečná k řešení problému, je zřejmé, že iniciativy, které nepozmění právní rámec pro nápravná opatření, nedosáhnou kýžených cílů. V rámci řady možností cílené regulace byly analyzovány tři různé přístupy: regulace pouze na velkoobchodní úrovni, regulace pouze na maloobchodní úrovni a kombinovaná regulace na velkoobchodní i maloobchodní úrovni. Uložení regulace pouze na velkoobchodní úrovni by odstranilo problém vysokých poplatků účtovaných mezi operátory, ale vzhledem k chybějícímu konkurenčnímu tlaku na operátory v tomto směru by nezaručilo, že se nižší velkoobchodní ceny promítnou do cen účtovaných maloobchodním roamingovým zákazníkům. Nebylo by tedy zaručeno dosažení cíleného výrazného snížení maloobchodních cen účtovaných evropským roamingovým zákazníkům. Regulace pouze na maloobchodní úrovni byla rovněž zvážena, vzhledem k tomu, že by problém řešila přímo. Nicméně vynechání regulace na velkoobchodní úrovni by mohlo vést ke stlačování cen v neprospěch menších operátorů, což by mohlo vést k rozsáhlému ukončování poskytování služby. Na závěr byla prověřena řada alternativ kombinujících regulaci na velkoobchodní i maloobchodní úrovni. Závěrem posouzení dopadů je, že optimálním řešením je kombinovaný přístup k regulaci na velkoobchodní a maloobchodní úrovni, který by zahrnoval stanovení maximálních ochranných cenových limitů v celém Společenství na velkoobchodní i maloobchodní úrovni. 3. Právní stránka návrhu - Shrnutí navrhovaných opatření Návrh na základě „koncepce evropského domácího trhu“ umožní stanovení společných maximálních cenových limitů v celém Společenství, pokud jde o poplatky, které si mohou operátoři mobilních sítí účtovat za velkoobchodní poskytování mezinárodních roamingových služeb pro mobilní hlasová telefonní volání uskutečněná z navštívené sítě ve Společenství a ukončená ve veřejné telefonní síti, která se rovněž nachází ve Společenství. Maximální cenové limity zohledňují rozdíly ve výchozích nákladech na poskytování mezinárodních roamingových služeb, pokud jde o volání v rámci navštívené země na jedné straně a volání zpět do domovské země nebo do třetí země ve Společenství na straně druhé. Návrh proto stanoví nižší velkoobchodní cenový limit pro prvně uvedenou kategorii volání (stanovený na dvojnásobek průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti ve Společenství účtované operátory, kteří jsou označeni jako podniky s významnou tržní silou) a vyšší cenový limit pro druhou kategorii (stanovený na trojnásobek průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti ve Společenství účtované uvedenými operátory). Návrh rovněž stanoví ochranné cenové limity na maloobchodní úrovni pro tytéž kategorie roamingových volání, stanovené na 130 % použitelného velkoobchodního limitu, aby bylo zajištěno, že při poskytování mobilních roamingových služeb na maloobchodní úrovni nedojde ke stlačování cen. V souladu s „koncepcí evropského domácího trhu“ a s cílem zajistit, že poplatky účtované roamingovým zákazníkům za příjem volání při roamingu v zahraničí v rámci Společenství budou lépe odrážet výchozí náklady vynaložené na poskytování této služby domovským mobilním poskytovatelem dotyčných zákazníků, návrh rovněž stanoví, že tyto poplatky by neměly přesáhnout maximální cenový limit. Cenové limity stanovené pro maloobchodní poplatky za uskutečňování regulovaných roamingových volání nabudou účinku a stanou se právně závaznými šest měsíců po vstupu navrhovaného opatření v platnost. Návrh podporuje průhlednost maloobchodních poplatků tím, že mobilním poskytovatelům ukládá povinnost poskytovat svým roamingovým zákazníkům personalizované informace o maloobchodních poplatcích za roaming, a to na žádost a zdarma. Každý zákazník si může zvolit, zda informace obdrží prostřednictvím krátké textové zprávy (SMS) nebo ústně prostřednictvím svého mobilního telefonu. Kromě toho jsou mobilní poskytovatelé povinni poskytovat informace o poplatcích za roaming při uzavírání účastnických smluv, v pravidelných intervalech a pokaždé, když se poplatky za roaming výrazně změní. Návrh rovněž dává vnitrostátním regulačním orgánům pravomoc a odpovědnost prosazovat dodržování v souladu s jejich stávající úlohou podle předpisového rámce Společenství pro elektronické komunikace. Rovněž je pověřuje úkolem sledovat vývoj maloobchodních a velkoobchodních cen za poskytování služeb hlasových a datových komunikací, včetně krátkých textových zpráv (SMS) a multimediálních zpráv (MMS), zákazníkům mobilních operátorů při roamingu v rámci Společenství. Závěrem návrh mění ustanovení stávajícího předpisového rámce, konkrétně rámcové směrnice (2002/21/ES), aby byl v předpisovém rámci zakotven zvláštní status opatření obsažených v tomto návrhu a aby se zajistilo, že obecná ustanovení předpisového rámce zůstanou nadále použitelná pro roamingové služby regulované tímto návrhem (s výhradou zvláštních požadavků podle tohoto návrhu). - Právní základ Článek 95 Smlouvy o ES - Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné působnosti Společenství. S ohledem na zvláštní přeshraniční povahu roamingových služeb, kterých se navrhované opatření dotýká, totiž že operátoři poskytující velkoobchodní roamingové služby jsou usazeni v jiných členských státech než v členském státě, kde je usazen domovský operátor zákazníka, jakož i s ohledem na skutečnost, že navrhované opatření vyžaduje změnu stávajícího předpisového rámce Společenství, by opatření členských států samotných nepostačovala k dosažení cílů návrhu. Opatření samotných členských států zamýšlená k řešení problému, kterým se zabývá tento návrh, by mohla vzbudit pochybnosti, pokud jde o soulad se stávajícím předpisovým rámcem Společenství (jestliže by zůstal beze změn), a/nebo vést k rozdílným výsledkům a ohrozit vytvoření vnitřního trhu. Jelikož poskytování mobilních roamingových služeb v rámci Společenství se ze své podstaty současně dotýká všech členských států i zájmů zúčastněných stran usazených v různých členských státech, je harmonizovaný přístup na úrovni Společenství nezbytný pro zaručení soudržného používání a zajištění ochrany zájmů spotřebitelů a podniků ve všech členských státech. Vzhledem k tomu, že navrhované opatření vyžaduje změnu stávajícího předpisového rámce Společenství pro elektronické komunikace a stanovení společných ochranných opatření pro uživatele a operátory mobilních sítí na nediskriminujícím základě v celém Společenství, nemohou cílů tohoto návrhu bezpečně, jednotně a včas dosáhnout členské státy, a proto těchto cílů může lépe dosáhnout Společenství. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. - Zásada proporcionality Regulační opatření zvolené v tomto návrhu představuje nejmenší možný zásah do obchodního chování dotčených podniků. Stanovení ochranných maximálních cenových limitů na velkoobchodní a maloobchodní úrovni zaručuje minimální narušení podmínek hospodářské soutěže v souladu se zamýšlenými cíli, neboť zachovává svobodu operátorů navzájem si konkurovat a diferencovat své nabídky v rámci stanovených ochranných limitů. Ze všech uvažovaných možností regulace s sebou rovněž nese nejmenší riziko narušení souvisejících, avšak samostatných trhů pro mobilní služby, ať už na maloobchodní nebo velkoobchodní úrovni. Navrhované opatření rovněž ponechává úlohu sledování a prosazování jeho dodržování na regulačních orgánech, které v každém členském státě odpovídají za elektronické komunikace, neboť mají nejblíže dotčeným trhům a operátorům. Vzhledem k jednoduchosti mechanismu, který bude návrhem zaveden, a ke skutečnosti, že návrh bude na základě statusu nařízení přímo použitelný v rámci Společenství, bude administrativní a finanční zatížení Společenství, vlád členských států a vnitrostátních orgánů minimální. Nebude třeba návrh nebo jeho ustanovení rozsáhle provádět do vnitrostátního práva a proces sledování jeho dodržování zapadne mezi běžné činnosti vnitrostátních regulačních orgánů. Návrh dokonce administrativní zatížení vnitrostátních regulačních orgánů sníží, neboť odstraní potřebu, aby tyto orgány pravidelně analyzovaly a přezkoumávaly vnitrostátní velkoobchodní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích na svém území. - Volba nástrojů Navrhovaným nástrojem je nařízení. Naléhavost a trvalá povaha zjištěného problému vyžaduje jednoduché, účinné a včasné řešení určené pro evropského zákazníka, jednotně použitelné v celém Společenství a nevyžadující rozsáhlé provádění na vnitrostátní úrovni. Proces provádění na vnitrostátní úrovni by v některých členských státech pravděpodobně značně zdržel účinek opatření, a vedl tak k narušení podmínek hospodářské soutěže pro mobilní operátory v různých členských státech. Nařízení je tedy jediným nástrojem, který povede k dosažení kýženého cíle. 4. Rozpočtové důsledky Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. 5. Další informace - Zjednodušení Návrh přinese uživatelům mobilních telefonů i účastníkům trhu právní jistotu, neboť nahradí stávající mechanismy podle předpisového rámce, jejichž použitelnost na mezinárodní roamingové služby pro hlasovou telefonii je nejistá, jednoduchým mechanismem, který je pro všechny zúčastněné strany průhledný a předvídatelný. Návrh odstraní požadavek, aby vnitrostátní regulační orgány prováděly rozsáhlý a složitý sběr dat pro účely analýzy vnitrostátního velkoobchodního trhu pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích, a zbavuje vlády a orgány členských států nutnosti vynakládat prostředky na hledání alternativních řešení a strategií na vnitrostátní úrovni. Vzhledem k tomu, že navrhované opatření stanoví jednoduchý a průhledný cenový limit pro regulovaná roamingová volání, nepovede k výraznějšímu administrativnímu zatížení podniků nebo jiných zúčastněných stran. Ve skutečnosti tím, že odstraní potřebu, aby vnitrostátní regulační orgány prováděly analýzy velkoobchodního trhu pro mezinárodní roaming, rovněž sníží zátěž vyplývající z pravidelného sběru dat a pořádání konzultací, které postup přezkumu trhu vyžaduje. Údaje potřebné pro používání návrhu jsou takového druhu, který operátoři již sledují, a nebudou proto představovat zvýšení zátěže. - Přezkum/revize/ustanovení o skončení platnosti Návrh stanoví přezkum nařízení po dvou letech. To znamená, že pokud v té době vývoj trhu ukáže, že nařízení již není potřebné, zváží Komise navržení jeho zrušení v souladu se zásadami zlepšování právní úpravy. - Evropský hospodářský prostor Navržený právní akt se týká záležitosti EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. - Podrobné vysvětlení návrhu Článek 1 stanoví cíl a oblast působnosti nařízení: zavedení „koncepce evropského domácího trhu“ pro uživatele veřejných mobilních telefonních sítí, pokud jde o mezinárodní roamingové hlasové služby poskytované při cestování v rámci Společenství. Koncepce evropského domácího trhu si klade za cíl dosáhnout vysoké úrovně ochrany těchto uživatelů, a to tím, že stanoví maximální limit pro velkoobchodní a maloobchodní ceny, které si mobilní operátoři mohou účtovat za mezinárodní roamingové služby poskytované v rámci Společenství. Článek 2 stanoví definice, které se pro účely nařízení použijí. Klíčovými novými definicemi jsou „domovský poskytovatel“, „domovská síť", „mezinárodní roaming“, „regulované roamingové volání“, „roamingový zákazník“ a „navštívená síť“. Článek 3 stanoví maximální limity cen účtovaných operátory mobilních sítí za poskytování regulovaných roamingových volání na velkoobchodní úrovni. Maximální velkoobchodní poplatek použitelný na regulovaná roamingová volání do domovské země zákazníka nebo do třetí země v rámci Společenství se rovná trojnásobku průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti, zatímco maximální velkoobchodní poplatek za poskytování regulovaných roamingových volání do místa určení v rámci navštívené země činí dvojnásobek průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti. Článek 4 stanoví maximální limity cen, které si může domovský mobilní poskytovatel účtovat na maloobchodní úrovni za regulované roamingové volání. Činí 130 % použitelného maximálního velkoobchodního poplatku za dané volání (bez DPH). Článek 5 stanoví, že maloobchodní cenové limity podle článku 4 nabudou účinku po šesti měsících. Článek 6 stanoví maximální limity maloobchodních cen, které může domovský mobilní poskytovatel účtovat svému roamingovému zákazníkovi za příjem volání při roamingu v rámci Společenství. Činí 130 % průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti vyhlášené podle článku 10 (bez DPH). Článek 7 zlepšuje průhlednost maloobchodních poplatků za roaming, neboť domovskému poskytovateli ukládá povinnost poskytovat svým roamingovým zákazníkům na žádost a zdarma informace o těchto poplatcích, a to prostřednictvím krátké textové zprávy (SMS) nebo ústně. Kromě toho se dosáhne lepší průhlednosti tím, že domácí poskytovatel bude povinen poskytovat informace o poplatcích za roaming při uzavírání účastnických smluv, v pravidelných intervalech a v případě výrazných změn. Článek 8 stanoví pravomoci a povinnosti vnitrostátních regulačních orgánů, pokud jde o sledování a prosazování dodržování tohoto nařízení na jejich území. Článek 9 vyžaduje, aby členské státy stanovily pravidla pro sankce, které se použijí při porušení povinností podle tohoto nařízení. Článek 10 stanoví pravidla pro stanovení a vyhlášení průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti, na základě níž se určují maximální cenové limity podle článků 3 a 6. Článek 11 představuje změnu rámcové směrnice nutnou k zajištění soudržného používání směrnic tvořících předpisový rámec i samotného nařízení. Článek 12 stanoví časovou lhůtu pro přezkum nařízení. Článek 13 stanoví, že Komisi bude nápomocen Komunikační výbor zřízený podle rámcové směrnice. Článek 14 vyžaduje, aby členské státy sdělily Komisi své vnitrostátní regulační orgány odpovědné za plnění úkolů podle tohoto nařízení. Článek 15 stanoví, že opatření potřebná k provádění tohoto nařízení se přijmou postupem projednávání ve výboru podle článku 13. Článek 16 stanoví, že nařízení vstoupí v platnost prvním dnem následujícím po dni jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . 2006/0133 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o roamingu ve veřejných mobilních sítích ve Společenství a o změně směrnice 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[2], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociální výboru[3], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[4], vzhledem k těmto důvodům: (1) Vysoká úroveň cen, které platí uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí při používání svých mobilních telefonů na cestách v zahraničí v rámci Společenství, je pro vnitrostátní regulační orgány znepokojující. Skupina evropských regulačních orgánů[5] na svém plenárním zasedání v květnu 2005 (mimo jiné) konstatovala, že maloobchodní poplatky jsou bez zjevného důvodu velmi vysoké; že je to patrně výsledkem jak vysokých velkoobchodních poplatků účtovaných operátorem hostitelské zahraniční sítě, tak v mnoha případech vysokých maloobchodních přirážek účtovaných operátorem domovské sítě zákazníka; že se snižování velkoobchodních poplatků často nepromítá do cen účtovaných maloobchodnímu zákazníkovi a že existují silné vazby mezi trhy v různých členských státech. (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice)[6], směrnice 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice)[7], směrnice 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice)[8], směrnice 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě)[9] a směrnice 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací[10] společně představují „předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002“, jehož cílem je vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace v rámci Společenství při zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím rozvinuté hospodářské soutěže. (3) Předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 je postaven na zásadě, že regulační povinnosti ex ante by měly být ukládány pouze v případech, kdy neexistuje účinná hospodářská soutěž, a stanoví postup[11] zahrnující pravidelnou analýzu trhů a přezkum povinností vnitrostátními regulačními orgány, což vede k ukládání povinností ex ante operátorům označeným jako podniky s významnou tržní silou. Mezi prvky tohoto postupu patří vymezení relevantních trhů v souladu s doporučením Komise ze dne 11. února 2003 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací[12] (dále jen „doporučení“), analýza vymezených trhů v souladu s pokyny Komise[13], označení operátorů s významnou tržní silou a uložení povinností ex ante takto označeným operátorům. (4) Doporučení uvádí jako relevantní trh, který připadá v úvahu pro regulaci ex ante , velkoobchodní vnitrostátní trh pro mezinárodní roaming ve veřejných mobilních sítích[14]. Avšak práce vnitrostátních regulačních orgánů (prováděná jak jednotlivě, tak v rámci skupiny evropských regulačních orgánů) v oblasti analýzy velkoobchodních vnitrostátních trhů pro mezinárodní roaming dokládá, že kvůli obtížím při určování podniků s významnou tržní silou – vzhledem ke zvláštním vlastnostem mezinárodního roamingu, včetně jeho přeshraniční povahy – nemohou dosud vnitrostátní regulační orgány účinně řešit vysokou úroveň velkoobchodních poplatků za mezinárodní roaming. (5) Na druhé straně, pokud jde o poskytování mezinárodních roamingových služeb na maloobchodní úrovni, neoznačilo doporučení žádný maloobchodní trh pro mezinárodní roaming za relevantní trh, a to (mimo jiné) proto, že se mezinárodní roamingové služby na maloobchodní úrovni nenakupují samostatně, nýbrž představují pouze jeden prvek většího maloobchodního balíčku, který si zákazníci kupují od svého domovského poskytovatele. (6) Vnitrostátní regulační orgány odpovídající za ochranu a prosazování zájmů uživatelů mobilních telefonů, kteří mají obvyklé bydliště na jejich území, navíc nemohou mít kontrolu nad chováním operátorů navštívené sítě sídlících v jiných členských státech, na kterých jsou tito uživatelé závislí, pokud jde o využívání mezinárodních roamingových služeb. Uvedené omezení by rovněž omezilo účinnost opatření přijatých členskými státy na základě zbytkové pravomoci přijímat předpisy na ochranu spotřebitele. (7) Na členské státy je tedy vyvíjen tlak, aby přijaly opatření upravující úroveň poplatků za mezinárodní roaming, ale mechanismus pro regulační zásah ex ante ze strany vnitrostátních regulačních orgánů, stanovený v předpisovém rámci pro elektronické komunikace z roku 2002, se neukázal být dostatečný, aby vnitrostátním regulačním orgánům umožnil v této konkrétní oblasti rozhodným způsobem jednat v zájmu spotřebitelů. (8) Kromě toho usnesení Evropského parlamentu ze dne 1. prosince 2005 o regulaci a elektronických komunikačních trzích v Evropě 2004[15] vyzvalo Komisi k vyvinutí nových iniciativ směřujících ke snížení vysokých nákladů na přeshraniční provoz mobilních telefonů a Evropská rada na zasedání ve dnech 23.–24. března 2006 dospěla k závěru, že cílené, účinné a integrované politiky v oblasti informačních a komunikačních technologií (IKT) na evropské i vnitrostátní úrovni jsou nezbytné pro dosažení cílů obnovené lisabonské strategie[16], pokud jde o hospodářský růst a produktivitu, a uvedla v této souvislosti, že snížení roamingových poplatků je důležité pro konkurenceschopnost. (9) Ačkoli předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 na základě tehdejších úvah umožnil odstranění všech překážek obchodu v oblasti, kterou harmonizuje, nemůže tato skutečnost bránit přizpůsobení harmonizovaných pravidel podle jiných úvah s cílem nalézt nejúčinnější prostředky pro dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele a zlepšení podmínek pro fungování vnitřního trhu. (10) Je tedy nutné pozměnit předpisový rámec pro elektronické komunikace z roku 2002 s cílem umožnit odchýlení se od jinak použitelných pravidel, zejména pravidla, že cena za nabízené služby by měla být v nepřítomnosti významné tržní síly stanovena obchodní dohodou, a umožnit tak zavedení doplňkových regulačních povinností, které by odrážely specifické vlastnosti mezinárodních roamingových služeb. (11) Maloobchodní a velkoobchodní trh pro roaming vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření, jež jdou za rámec mechanismů, které jsou jinak dostupné podle předpisového rámce z roku 2002. (12) Regulační povinnosti mající za cíl chránit zájmy roamingových zákazníků by měly být uloženy na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, neboť zkušenosti ukazují, že snížení velkoobchodních cen mezinárodních roamingových služeb se nemusí promítnout do nižších maloobchodních cen za roaming, neboť k tomu chybí pobídky. Na druhé straně by opatření na snížení úrovně maloobchodních cen, která by neupravovala úroveň velkoobchodních nákladů spojených s poskytováním těchto služeb, mohla vést k riziku narušení řádného fungování trhu pro mezinárodní roaming. (13) Výsledné povinnosti by měly být přímo použitelné ve všech členských státech a měly by nabýt účinnosti co nejdříve, přičemž dotčeným operátorům by se mělo poskytnout přiměřené období na úpravu cen a nabídky služeb tak, aby byl zajištěn soulad. (14) Měl by se zavést společný mechanismus, označený jako „koncepce evropského domácího trhu“, který zajistí, že uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí na cestách v rámci Společenství nebudou platit přemrštěné ceny za mezinárodní hlasové roamingové služby při uskutečňování volání nebo příjmu hlasových volání, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele a ochrání se hospodářská soutěž mezi mobilními operátory. S ohledem na přeshraniční povahu dotčených služeb je nutný společný mechanismus, aby činnost mobilních operátorů upravoval jediný soudržný předpisový rámec založený na objektivně stanovených kritériích. (15) Nejúčinnějším a nejpřiměřenějším mechanismem pro regulaci úrovně cen za uskutečňování mezinárodních roamingových volání v souladu s výše uvedenými úvahami je stanovení na úrovni Společenství maximálních poplatků za minutu volání na maloobchodní i velkoobchodní úrovni. (16) Uvedený společný mechanismus by měl zajistit, že maloobchodní poplatky za mezinárodní roaming budou lépe odrážet výchozí náklady související s poskytováním služby, než tomu bylo doposud, ale přitom dát operátorům volnost soutěžit mezi sebou diferenciací svých nabídek a přizpůsobením svých cenových struktur tržním podmínkám a preferencím spotřebitelů. (17) Společný mechanismus by měl být snadno proveditelný a sledovatelný, aby se minimalizovala administrativní zátěž operátorů, na něž se jeho požadavky vztahují, jakož i vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou pověřeny dohledem a prosazováním. (18) Maximální cenové limity by měly zohledňovat různé prvky související s uskutečněním mezinárodního roamingového volání (včetně režijních nákladů, signalizace, původu (originace) volání, tranzitu a ukončení (terminace) volání), jakož i rozdíly ve výchozích nákladech na poskytování mezinárodních roamingových služeb, pokud jde o volání v rámci navštívené země na jedné straně a volání zpět do domovské země roamingového zákazníka nebo do třetí země v rámci Společenství na straně druhé. (19) Maximální limit ceny za poskytování mezinárodních roamingových volání na velkoobchodní úrovni by měl být založen na průměrné minutové sazbě za ukončení volání v mobilní síti u operátorů s významnou tržní silou, a to vzhledem k tomu, že tyto sazby za ukončení volání jsou již předmětem regulačního dohledu v souladu s předpisovým rámcem pro elektronické komunikace z roku 2002, a měl by proto být stanoven odkazem na zásadu orientace na náklady. Vzhledem k vlastnostem trhu pro ukončení volání (terminaci) v jednotlivých veřejných mobilních telefonních sítích a k přeshraniční povaze mezinárodního roamingu tyto sazby za ukončení volání rovněž představují stabilní základ pro regulaci, který je reprezentativní pro cenové struktury v mobilních sítích ve Společenství. Průměrná sazba za ukončení volání v mobilní síti poskytuje spolehlivé měřítko, pokud jde o základní součásti ceny na velkoobchodní úrovni, a maximální velkoobchodní cenový limit založený na vhodném násobku uvedené průměrné sazby by tedy měl poskytovat záruku návratnosti skutečných nákladů na poskytování regulovaných roamingových služeb. (20) Maximální cenový limit použitelný na maloobchodní úrovni by měl roamingovým zákazníkům zaručit, že jim nebude účtována přemrštěná cena za uskutečnění regulovaného roamingového volání, ale přitom ponechá domovským operátorům dostatečnou marži pro diferenciaci produktů nabízených zákazníkům. (21) Poskytovatelé mezinárodních roamingových služeb pro hovory uskutečněné při roamingu v zahraničí, na které se vztahuje toto nařízení, by měli mít stanovenu lhůtu pro dobrovolnou úpravu svých maloobchodních cen s cílem dodržet maximální limity stanovené tímto nařízením. Je vhodné poskytnout za tímto účelem šestiměsíční lhůtu, aby účastníci trhu mohli provést potřebné úpravy. (22) Podobně by se měl použít maximální limit pro ceny, které mohou být roamingovým zákazníkům účtovány za příjem hlasových telefonních volání při roamingu v zahraničí v rámci Společenství, aby bylo zajištěno, že uvedené ceny budou lépe odrážet náklady na poskytování této služby, a aby se zákazníkům dostalo větší jistoty, pokud jde o poplatky, které jim budou účtovány za přijetí volání na mobilní telefon v zahraničí. (23) Tímto nařízením by neměly být dotčeny inovativní nabídky pro zákazníky, které jsou výhodnější než maximální poplatky za minutu obsažené v tomto nařízení. (24) Cenové požadavky stanovené tímto nařízením by se měly použít bez ohledu na to, zda roamingový zákazník využívá předplacené nebo následně placené služby svého domovského poskytovatele, aby se zajistila prospěšnost ustanovení tohoto nařízení pro všechny uživatele mobilní hlasové telefonie. (25) Průměrná sazba za ukončení volání v mobilní síti pro účely tohoto nařízení by měla být založena na informacích poskytnutých vnitrostátními regulačními orgány a pravidelně vyhlašována Komisí. Operátorům, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, by měla být poskytnuta přiměřená lhůta pro zajištění, aby se jejich ceny pohybovaly v mezích maximálních limitů upravených takovým vyhlášením. (26) S cílem více zprůhlednit maloobchodní ceny za uskutečňování a příjem roamingových volání v rámci Společenství a pomoci zákazníkům při rozhodování se o použití mobilního telefonu v zahraničí by poskytovatelé mobilních telefonních služeb měli svým roamingovým zákazníkům umožnit snadné získání informací o roamingových poplatcích, které jsou v jejich případě a v dotčeném navštíveném členském státu použitelné, a to na žádost a zdarma. Průhlednost rovněž vyžaduje, aby poskytovatelé informovali o poplatcích za roaming při uzavírání účastnických smluv, jakož i aby svým zákazníkům pravidelně a v případech výrazných změn poskytovali aktualizované informace o poplatcích za roaming. (27) Vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za provádění úkolů podle předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002, by na svém území měly mít pravomoci potřebné k dohledu nad povinnostmi stanovenými tímto nařízením a k jejich prosazování. Rovněž by měly sledovat vývoj cen hlasových a datových služeb poskytovaných uživatelům mobilních telefonů při roamingu v rámci Společenství, zejména pokud jde o zvláštní náklady související s roamingovými voláními uskutečněnými v nejodlehlejších regionech Společenství a nutnost zajistit přiměřenou návratnost těchto nákladů na velkoobchodním trhu. Měly by zajistit zpřístupnění aktuálních informací o používání tohoto nařízení uživatelům mobilních telefonů. (28) Členské státy by měly stanovit systém sankcí, které se použijí v případě porušení ustanovení tohoto nařízení. (29) Opatření nezbytná pro provedení tohoto nařízení by se měla přijímat v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[17]. (30) Vzhledem k tomu, že cílů navrhovaného opatření, totiž stanovení společného mechanismu pro zajištění, aby uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí na cestách v rámci Společenství neplatili přemrštěné ceny za mezinárodní roamingové služby při uskutečňování nebo příjmu hlasových volání, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele a ochrání se hospodářská soutěž mezi mobilními operátory, nemohou členské státy dosáhnout bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem, a lze jich tedy lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů. (31) Toto nařízení by mělo být přezkoumáno nejpozději dva roky po vstupu v platnost, aby se zajistilo, že zůstane nezbytným a přiměřeným ve vztahu k podmínkám na trhu pro elektronické komunikace v době přezkumu, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Toto nařízení zavádí společný mechanismus, označený jako „koncepce evropského domácího trhu“, pro zajištění, aby uživatelé veřejných mobilních telefonních sítí na cestách v rámci Společenství neplatili přemrštěné ceny za mezinárodní roamingové služby při uskutečňování a příjmu volání, čímž se dosáhne vysoké úrovně ochrany spotřebitele a ochrání se hospodářská soutěž mezi mobilními operátory. Stanoví pravidla, pokud jde o poplatky, které si mohou mobilní operátoři účtovat za poskytování mezinárodních roamingových služeb pro volání s původem v rámci Společenství a ukončená v rámci Společenství, a použije se na poplatky účtované mezi operátory sítí na velkoobchodní úrovni i na poplatky účtované domovským poskytovatelem na maloobchodní úrovni. 2. Toto nařízení představuje zvláštní opatření ve smyslu čl. 1 odst. 5 směrnice 2002/21/ES ve znění tohoto nařízení. Článek 2 Definice 1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 směrnice 2002/21/ES, v článku 2 směrnice 2002/19/ES a v článku 2 směrnice 2002/22/ES. 2. Vedle definic uvedených v odstavci 1 se použijí tyto definice: 1. „domovským poskytovatelem“ se rozumí podnik, který poskytuje roamingovému zákazníkovi veřejné pozemní mobilní telefonní služby na maloobchodní úrovni; 2. „domovskou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní síť nacházející se na území jednoho členského státu a využívaná domovským poskytovatelem k poskytování veřejných pozemních mobilních telefonních služeb roamingovým zákazníkům; 3. „mezinárodním roamingem“ se rozumí využívání mobilního telefonu nebo jiného zařízení roamingovým zákazníkem k uskutečňování nebo příjmu volání při pobytu mimo území členského státu, v němž se nachází domovská síť dotyčného zákazníka, a to prostřednictvím ujednání uzavřených mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě; 4. „regulovaným roamingovým voláním“ se rozumí mobilní hlasové telefonní volání uskutečněné roamingovým zákazníkem, s původem v navštívené síti a ukončené ve veřejné telefonní síti v rámci Společenství; 5. „roamingovým zákazníkem“ se rozumí zákazník poskytovatele veřejných pozemních mobilních telefonních služeb poskytovaných prostřednictvím veřejné pozemní mobilní sítě nacházející se na území Společenství, který využívá mobilní telefon nebo jiné zařízení k uskutečňování nebo příjmu volání v navštívené síti prostřednictvím ujednání uzavřených mezi operátorem domovské sítě a operátorem navštívené sítě; 6. „navštívenou sítí“ se rozumí veřejná pozemní mobilní telefonní síť nacházející se na území členského státu jiného, než je členský stát, v němž se nachází domovská síť, a umožňující roamingovým zákazníkům uskutečňovat nebo přijímat volání prostřednictvím ujednání uzavřených s operátorem domovské sítě. Článek 3 Velkoobchodní poplatky za uskutečňování regulovaných roamingových volání Úhrnný velkoobchodní poplatek, který smí operátor navštívené sítě účtovat operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka za zprostředkování regulovaného roamingového volání, včetně poplatků za původ, tranzit a ukončení volání, nesmí v přepočtu na minutu volání překročit použitelnou částku stanovenou v souladu s přílohou I. Článek 4 Maloobchodní poplatky za uskutečňování regulovaných roamingových volání S výhradou článku 5 nesmí úhrnný maloobchodní poplatek, bez daně z přidané hodnoty, který smí domovský poskytovatel účtovat svému roamingovému zákazníkovi za zprostředkování regulovaného roamingového volání, překročit 130 % použitelného maximálního velkoobchodního poplatku za toto volání stanoveného v souladu s přílohou I. Maximální poplatky stanovené v tomto článku zahrnují veškeré fixní složky spojené se zprostředkováním regulovaných roamingových volání, jako jsou poplatky za sestavení spojení nebo paušální poplatky za využívání služeb. Článek 5 Časová lhůta pro použití maximálních limitů maloobchodních poplatků za regulovaná roamingová volání Povinnosti podle článku 4 nabývají účinnosti šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Článek 6 Maloobchodní poplatky za příjem volání při roamingu v rámci Společenství Úhrnný maloobchodní poplatek, bez daně z přidané hodnoty, který smí domovský poskytovatel účtovat svému roamingovému zákazníkovi za příjem hlasových telefonních volání dotyčným zákazníkem při roamingu v navštívené síti, nesmí v přepočtu na minutu volání překročit 130 % průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti vyhlášené podle čl. 10 odst. 3. Maximální poplatky stanovené v tomto článku zahrnují veškeré fixní složky spojené se zprostředkováním regulovaných roamingových volání, jako jsou jednorázové poplatky nebo paušální poplatky za využívání služeb. Článek 7 Průhlednost maloobchodních poplatků 1. Každý domovský poskytovatel na žádost poskytne svému roamingovému zákazníkovi personalizované cenové informace o maloobchodních poplatcích použitelných pro uskutečňování a příjem volání dotyčným zákazníkem v navštíveném členském státě. 2. Zákazník si může zvolit, zda uvedenou žádost podá prostřednictvím mobilního hlasového volání nebo zasláním krátké textové zprávy (SMS), v obou případech na číslo vyhrazené domovským poskytovatelem k tomuto účelu, a může si zvolit, zda informace obdrží v průběhu uvedeného volání nebo prostřednictvím SMS (v případě SMS obdrží informace bez zbytečného odkladu). 3. Uvedená informační služba se poskytuje zdarma, pokud jde o podání žádosti i obdržení požadovaných informací. 4. Personalizovanými cenovými informacemi uvedenými v tomto článku se rozumí poplatky použitelné v rámci tarifního programu dotčeného roamingového zákazníka pro uskutečňování a příjem volání v jakékoli navštívené síti v členském státě, v němž zákazník využívá roaming. 5. Domovský poskytovatel poskytuje novým zákazníkům úplné informace o použitelných poplatcích za roaming při uzavření účastnické smlouvy. Domovský poskytovatel rovněž poskytuje svým zákazníkům aktualizace informací o použitelných roamingových poplatcích, a to v pravidelných intervalech a navíc pokaždé, když se tyto poplatky výrazně změní. Článek 8 Dohled a prosazování 1. Vnitrostátní regulační orgány na svém území vykonávají sledování a dohled, pokud jde o dodržování tohoto nařízení. 2. Vnitrostátní regulační orgány mají pravomoc požadovat od podniků, na něž se vztahují povinnosti podle tohoto nařízení, aby jim tyto podniky poskytly veškeré informace významné pro provádění a prosazování tohoto nařízení. Uvedené podniky poskytují informace neprodleně na žádost, v časových lhůtách a s úrovní podrobnosti údajů, jaké požaduje vnitrostátní regulační orgán. Informace požadované vnitrostátním regulačním orgánem musí být přiměřené výkonu jeho úkolu. 3. Vnitrostátní regulační orgány mohou z vlastního popudu zasáhnout s cílem zajistit dodržování tohoto nařízení. 4. Pokud vnitrostátní regulační orgán shledá, že dochází k porušení povinností stanovených tímto nařízením, má pravomoc požadovat okamžité ukončení takového porušování. 5. Vnitrostátní regulační orgány zveřejňují aktuální informace o používání tohoto nařízení způsobem, který zainteresovaným stranám umožní snadný přístup k těmto informacím. 6. Vnitrostátní regulační orgány sledují vývoj velkoobchodních a maloobchodních cen za poskytování služeb hlasových a datových komunikací, včetně krátkých textových zpráv (SMS) a multimediálních zpráv (MMS), roamingovým zákazníkům, zejména v nejodlehlejších regionech Společenství, a na žádost sdělí výsledky tohoto sledování Komisi. 7. Spory mezi podniky, které zajišťují sítě nebo poskytují služby elektronických komunikací, v otázkách upravených tímto nařízením podléhají vnitrostátním postupům řešení sporů zavedeným v souladu s články 20 a 21 směrnice 2002/21/ES. 8. Postupy pro mimosoudní řešení sporů zavedené v souladu s článkem 34 směrnice 2002/22/ES jsou rovněž použitelné pro nevyřešené spory v otázkách upravených tímto rozhodnutím, které zahrnují zákazníky a (s výhradou použitelnosti podle vnitrostátních právních předpisů) jiné koncové uživatele. Článek 9 Sankce Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí uvedená ustanovení Komisi nejpozději šest měsíců po dni vstupu tohoto nařízení v platnost a neprodleně ji uvědomí o veškerých pozdějších změnách, které se uvedených ustanovení dotýkají. Článek 10 Průměrná sazba za ukončení volání v mobilní síti 1. Průměrná sazba za ukončení volání v mobilní síti se stanoví v souladu s kritérii a metodikou v příloze II, a to na základě informací sdělených vnitrostátními regulačními orgány v souladu s odstavci 2 a 4. 2. Každý vnitrostátní regulační orgán sdělí Komisi na žádost a ve lhůtě stanovené Komisí v dotčené žádosti informace uvedené v příloze II. 3. Komise pravidelně vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie průměrnou sazbu za ukončení volání v mobilní síti stanovenou podle odstavců 1, 2 a 4. 4. Pro účely prvního vyhlášení průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti po vstupu v platnost tohoto nařízení se Komise může opřít o nejnovější informace odpovídající příloze II, které byly shromážděny podle čl. 5 odst. 2 směrnice 2002/21/ES v rámci plnění jejího úkolu, kterým je sledovat provádění předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002. 5. Podniky, na které se vztahují požadavky tohoto nařízení, zajistí, že jakékoli změny jimi účtovaných poplatků, které jsou nutné pro dodržení článků 3, 4 a 6, vstoupí v platnost během dvou měsíců po každém vyhlášení podle předchozích odstavců tohoto článku. 6. Změny nezbytné pro přizpůsobení přílohy II technickému nebo tržnímu vývoji přijme Komise postupem uvedeným v čl. 13 odst. 3. Článek 11 Změna směrnice 2002/21/ES V článku 1 směrnice 2002/21/ES se vkládá nový odstavec 5, který zní: “5. Touto směrnicí a zvláštními směrnicemi není dotčeno žádné zvláštní opatření přijaté za účelem regulace poplatků za mezinárodní roaming pro hlasová mobilní telefonní volání.“ Článek 12 Přezkum Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě nejpozději dva roky ode dne jeho vstupu v platnost. Komise ve své zprávě uvede své odůvodnění, pokud jde o přetrvávající potřebnost nařízení nebo možnost jeho zrušení, s ohledem na vývoj trhu a na hospodářskou soutěž. Pro tento účel může Komise vyžadovat od členských států a vnitrostátních regulačních orgánů informace, které musí být poskytnuty bez zbytečného odkladu. Článek 13 Výbor 1. Komisi je nápomocen Komunikační výbor zřízený článkem 22 směrnice 2002/21/ES. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí. Lhůta stanovená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 14 Oznamovací povinnost Členské státy oznámí Komisi ve lhůtě dvou měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost vnitrostátní regulační orgány, které odpovídají za plnění úkolů podle tohoto nařízení. Článek 15 Provedení Opatření nutná k provedení tohoto nařízení v následujících oblastech se přijímají v souladu s postupem podle čl. 13 odst. 2. Článek 16 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda / předsedkyně předseda / předsedkyně PŘÍLOHA I Velkoobchodní poplatky za uskutečňování regulovaných roamingových volání podle článku 3 Úhrn velkoobchodních poplatků, které smí operátor navštívené sítě účtovat operátorovi domovské sítě roamingového zákazníka za uskutečnění regulovaného roamingového volání s původem v navštívené síti, nesmí v přepočtu na minutu překročit částku rovnající se průměrné sazbě za ukončení volání v mobilní síti, vyhlášené podle čl. 10 odst. 3 a násobené: a) dvěma, pokud se jedná o regulované roamingové volání na číslo přidělené veřejné telefonní síti v členském státě, v němž se nachází navštívená síť; nebo b) třemi, pokud se jedná o regulované roamingové volání na číslo přidělené veřejné telefonní síti v jiném členském státě, než je stát, ve kterém se nachází navštívená síť. Maximální poplatky stanovené v této příloze zahrnují veškeré fixní složky, jako jsou např. poplatky za sestavení spojení. PŘÍLOHA II Metodika pro stanovení průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti uvedené v článku 10 (1) Pro účely této přílohy se: a) „vnitrostátní váženou průměrnou sazbou za ukončení volání v mobilní síti“ rozumí průměr sazeb za ukončení volání v mobilní síti na operátora s významnou tržní silou, vážený na základě počtu aktivních účastníků na operátora s významnou tržní silou; b) „sazbou za ukončení volání v mobilní síti na operátora s významnou tržní silou“ rozumí průměrný poplatek (včetně poplatků za sestavení hovoru), přepočtený na minutu, založený na tříminutovém hovoru ve špičce, bez daně z přidané hodnoty a v národní měně dotčeného členského státu, který si každý operátor s významnou tržní silou účtuje za ukončení volání ve své mobilní síti, určený podle metodiky schválené vnitrostátním regulačním orgánem; c) „operátorem s významnou tržní silou“ rozumí operátor veřejných pozemních mobilních sítí, který byl označen za podnik s významnou tržní silou podle článku 16 směrnice 2002/21/ES na trhu pro ukončení (terminaci) volání v takové síti v dotčeném členském státě; d) „počtem aktivních účastníků na operátora s významnou tržní silou“ rozumí součet počtu vlastních aktivních účastníků každého operátora s významnou tržní silou a počtu aktivních účastníků všech ostatních mobilních poskytovatelů, kteří využívají síť operátora s významnou tržní silou pro ukončování hlasových volání pro své zákazníky; e) „aktivními účastníky“ rozumí aktivní účastníci mobilní sítě (využívající předplacené nebo následně placené služby) určení podle metodiky schválené vnitrostátním regulačním orgánem. (2) Průměrnou sazbou za ukončení volání v mobilní síti zveřejňovanou podle čl. 10 odst. 3 je průměr vnitrostátních vážených průměrných sazeb za ukončení volání v mobilní síti, který je sám vážený na základě celkového počtu aktivních účastníků v každém členském státě. Vypočte se s použitím informací uvedených v bodě (3), které byly sděleny Komisi vnitrostátními regulačními orgány v souladu s žádostí podle čl. 10 odst. 2 nebo 4. (3) Vnitrostátní regulační orgány sdělují Komisi tyto informace: a) vnitrostátní váženou průměrnou sazbu za ukončení volání v mobilní síti a b) celkový počet všech aktivních účastníků na operátora s významnou tržní silou ve svém členském státě, v každém případě k datu, který Komise pro tento účel uvede ve své žádosti. (4) V případě členských států, které používají jinou měnu než euro, Komise převede oznámené vnitrostátní vážené průměrné sazby za ukončení volání v mobilní síti na eura za použití směnného kursu vyhlášeného v Úředním věstníku Evropské unie pro datum uvedené Komisí podle bodu (3). [1] První kolo konzultací probíhalo od 20. února 2006 do 22. března 2006 a druhé kolo od 3. dubna 2006 do 12. května 2006. Výsledky jsou k dispozici na adrese http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/internal_market/consultation/index_en.htm. [2] Úř. věst. C …, …, s. …. [3] Úř. věst. C …, …, s. …. [4] Úř. věst. C …, …, s. …. [5] Viz rozhodnutí Komise 2002/627/ES ze dne 29. července 2002, kterým se zřizuje skupina evropských regulačních orgánů pro sítě a služby elektronických komunikací (Úř. věst. L 200, 30.7.2002, s. 38), ve znění rozhodnutí Komise 2004/641/ES ze dne 14. září 2004 (Úř. věst. L 293, 16.9.2004, s. 30). [6] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33. [7] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7. [8] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21. [9] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51. [10] Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37. [11] Viz zejména články 14 až 16 rámcové směrnice, články 7 a 8 přístupové směrnice a články 16 a 17 směrnice o univerzální službě. [12] Doporučení Komise ze dne 11. února 2003 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací – C(2003) 497, Úř. věst. L 114, 8.5.2003, s. 45. [13] Pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Společenství pro sítě a služby elektronických komunikací, Úř. věst. C 165, 11.7.2002, s. 6. [14] Trh č. 17 v příloze doporučení. [15] Usnesení EP 2005/2052(INI). [16] Sdělení jarnímu zasedání Evropské rady: Společně k růstu a zaměstnanosti – Nový začátek lisabonské strategie, KOM(2005) 24, 2.2.2005 a závěry předsednictví Evropské rady, 22.–23. března 2005. [17] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.