EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne20.9.2017 COM(2017) 536 final 2017/0230(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1093/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), nařízení (EU) č. 1094/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), nařízení (EU) č. 1095/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), nařízení (EU) č. 345/2013 o evropských fondech rizikového kapitálu, nařízení (EU) č. 346/2013 o evropských fondech sociálního podnikání, nařízení (EU) č. 600/2014 o trzích finančních nástrojů, nařízení (EU) 2015/760 o evropských fondech dlouhodobých investic, nařízení (EU) 2016/1011 o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti investičních fondů, a nařízení (EU) 2017/1129 o prospektu, který má být uveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu (Text s významem pro EHP) {SWD(2017) 308 final}



{SWD(2017) 309 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Integrované finanční trhy přinášejí značné výhody pro financování evropské ekonomiky a pro podporu pracovních míst a růstu na zdravém a stabilním základě. Aby přispíval k finanční integraci a integritě trhu a zároveň zajišťoval finanční stabilitu, potřebuje vnitřní trh EU pro finanční služby společná pravidla a výraznou koordinaci dohledu. Když EU v reakci na finanční krizi a v souladu s celosvětovým úsilím přepracovala svůj finanční systém, zavedla tudíž jednotný soubor pravidel pro regulaci finančního sektoru v Evropě a zřídila evropské orgány dohledu. Evropské orgány dohledu tvoří institucionální základní kámen komplexního balíčku reforem a hrají klíčovou úlohu při zajišťování toho, aby byly finanční trhy v celé EU dobře regulované, silné a stabilní. Přispívají k vývoji a důslednému uplatňování jednotného souboru pravidel, řeší přeshraniční problémy, a tím podporují sbližování právních předpisů i dohledu. Navzdory opatřením přijatým po skončení krize existuje i nadále významný prostor pro další posílení sbližování právních předpisů a dohledu na vnitřním trhu. Integrované finanční trhy potřebují ke svému efektivnímu fungování integrovanější opatření dohledu, zatímco centralizovanější opatření dohledu zase mohou přispívat k integraci trhů. Z tohoto důvodu se EU pustila do další integrace v rámci širšího finančního sektoru na zdravém a stabilním základě. Zejména byla zahájena činnost unie kapitálových trhů, aby byly položeny základy plně funkčního vnitřního trhu pro oblast kapitálových trhů. V této souvislosti zpráva pěti předsedů o dokončení evropské hospodářské a měnové unie z června 2015 zdůraznila potřebu posílit rámec dohledu EU, což v konečném důsledku vedlo k vytvoření jediného orgánu dohledu nad kapitálovými trhy. Nedávno přijatý diskusní dokument Komise o prohloubení hospodářské a měnové unie naznačuje, že přezkum rámce dohledu EU – zejména Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) – by měl představovat první kroky k vytvoření tohoto jediného orgánu dohledu do roku 2019. Diskusní dokument rovněž vyzývá k dokončení finanční unie – zahrnující bankovní unii i unii kapitálových trhů – do roku 2019, aby byla zaručena integrita eura a aby se zlepšilo fungování eurozóny a EU jako celku. Globální finanční trhy jsou silně propojené a regulační rámec EU do značné míry vychází z mezinárodních standardů dohodnutých v důsledku finanční krize zejména mezi zeměmi G20. Jelikož se EU snaží urychlit dokončení unie kapitálových trhů, je nezbytné, aby se opatření dohledu EU nadále rozvíjela způsobem, který umožní plně využít potenciálu mezinárodně integrovaných finančních trhů a zároveň umožní účinně sledovat a řídit přeshraniční rizika mezi EU a zbytkem světa. Evropské orgány dohledu hrají v tomto směru klíčovou úlohu. A konečně, rozhodnutí Spojeného království opustit EU zvýrazňuje tyto výzvy pro opatření dohledu v rámci zbývající EU-27. Budoucí odchod současného největšího finančního centra EU znamená, že kapitálové trhy EU-27 se musí dále rozvíjet a opatření dohledu je nutno posílit, aby finanční trhy nadále adekvátně a spolehlivě podporovaly ekonomiku. Cílem tohoto návrhu je upravit a zdokonalit rámec evropských orgánů dohledu tak, aby mohly převzít větší odpovědnost za dohled nad finančním trhem. Evropské orgány dohledu musí být dostatečně vybaveny z hlediska pravomocí, správy a řízení a financování. Za prvé, tam, kde se stávající pravomoci evropských orgánů dohledu ukázaly jako částečně nedostatečné a nejasně definované, například pokud se jedná o důsledné uplatňování právních předpisů EU, technické poradenství nebo poskytování průběžné podpory pro rozhodnutí o rovnocennosti, je nezbytné je posílit a zdokonalit. Také je nutno současnou oblast působnosti evropských orgánů dohledu přezkoumat s ohledem na cíle politiky unie kapitálových trhů. K zajištění důslednějších postupů dohledu a provádění pravidel pro finanční služby EU je nezbytný častější přímý dohled v cílených oblastech. Přezkum stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu provedený v roce 2017 konstatoval, že dohled nad určitými činnostmi a subjekty zvláštní důležitosti pro Unii jako celek nebo s významnou mírou přeshraničních aktivit by měly místo příslušných vnitrostátních orgánů provádět evropské orgány dohledu. Podobně by evropské orgány dohledu měly být více zapojeny do schvalování a dohledu nad subjekty ze zemí mimo EU působícími v Unii. Za druhé se tento návrh zaměřuje na účinnější správu a řízení evropských orgánů dohledu. Současný stav motivační struktury v rámci rozhodovacího procesu evropských orgánů dohledu vede k absenci rozhodnutí, zejména v oblasti sbližování právních předpisů a sbližování dohledu, nebo podporuje rozhodnutí, která jsou převážně zaměřena na zájmy jednotlivých zemí, a nikoli na širší zájmy EU. Toto je do jisté míry odrazem inherentního napětí mezi evropským mandátem evropských orgánů dohledu a národním mandátem příslušných orgánů, které jsou členy rad evropských orgánů dohledu. Tato situace není v dostatečném souladu s cílem sbližování dohledu. Větší úloha evropských orgánů dohledu při prohlubování finanční integrace nebo posilování stability vnitřního trhu bude rovněž vyžadovat účinnější pravomoci v oblasti sbližování. Za třetí, evropské orgány dohledu potřebují vhodnou základnu financování, která jim umožní přidělovat zdroje ve vztahu k jejich potřebám tak, aby splnily svůj cíl. Současná rozpočtová opatření omezují a budou i nadále omezovat činnosti evropských orgánů dohledu, jelikož členské státy nemusí být z různých důvodů ochotny dále zvyšovat své příspěvky. Tento návrh stanoví konkrétní změny stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu a různých sektorových aktů s cílem posílit rámec pro pravomoci, správu a řízení a financování evropských orgánů dohledu, jelikož se jedná o oblasti, které je nutno posílit, aby mohly evropské orgány dohledu čelit výše popsaným výzvám. Ve zprávě o posouzení dopadů připojené k tomuto návrhu se posuzují náklady a přínosy těchto změn. Zpráva uvádí řadu možných opatření zaměřených na posílení pravomocí evropských orgánů dohledu na úrovni EU, zlepšení jejich správy a řízení (včetně rozhodování) a zajištění toho, aby jejich rámec financování byl udržitelný a přiměřený současným i budoucím úkolům. Posouzení dopadů poskytuje rozsáhlé důkazy o tom, že navrhované změny účinně přispívají k posílení rámce evropských orgánů dohledu, a tím k celkové stabilitě finančního systému EU, přičemž udržují náklady pro souhrnný rozpočet EU a zúčastněné strany na minimální úrovni. Navrhované změny přispívají také k dalšímu rozvoji a prohloubení unie kapitálových trhů v souladu s politickými prioritami Komise. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento návrh je v souladu s řadou dalších stávajících ustanovení politiky EU a probíhajících iniciativ, jež mají zajistit efektivní a účinná opatření dohledu na úrovni EU. Od počátku finanční krize EU a její členské státy pracují na zásadní reformě dohledu nad finančním sektorem a jeho regulace. EU zahájila řadu reforem s cílem vytvořit bezpečnější, zdravější, transparentnější a odpovědnější finanční systém, který pracuje pro ekonomiku a společnost jako celek. Sem patří vytvoření jednotného mechanismu dohledu, jednotného mechanismu pro řešení krizí a Jednotného výboru pro řešení krizí pro konkrétní a navzájem oddělené povinnosti v oblasti dohledu. Tento návrh je v souladu s úkoly a funkcemi těchto subjektů a dále je doplňuje. Tento návrh je rovněž v souladu s jednotným souborem pravidel pro finanční právní předpisy, k němuž evropské orgány dohledu svou prací významným způsobem přispívají. Účelem jednotného souboru pravidel je stanovit společná pravidla v celé EU, která zajistí finanční stabilitu a rovné podmínky, jakož i vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a investorů. Návrh je například v souladu se stávající směrnicí a nařízením o kapitálových požadavcích (banky) a směrnicí Solventnost II (pojišťovny), které mají lépe stabilizovat finanční sektor. Tento návrh je také v souladu se stávajícím rámcem pro platební služby a hypotéky v souvislosti s ochranou spotřebitelů. Pokud jde o probíhající iniciativy, Komise také dnes navrhuje legislativní podnět k posílení Evropské rady pro systémová rizika (ESRB), která spolu s evropskými orgány dohledu tvoří Evropský systém dohledu nad finančním trhem zavedený v důsledku finanční krize. Mezi další nedávné příklady patří: návrh Komise na cílené změny nařízení o infrastruktuře evropských trhů, jež mají posílit dohled na úrovni EU v souvislosti s povolováním ústředních protistran a s požadavky na uznávání ústředních protistran ze třetích zemí, a návrh Komise týkající se osobních penzijních produktů, který posiluje úlohu orgánu EIOPA tím, že mu uděluje pravomoc povolovat tyto nové produkty, aby měly značku vysoké kvality na celoevropské úrovni a umožnila se jejich distribuce v celé EU. Tento návrh je také v souladu se stávajícími ustanoveními politiky EU týkajícími se uplatňování a prosazování předpisů třetích zemí ve finančních právních předpisech EU, jak je uvedeno v pracovním dokumentu útvarů Komise o rovnocennosti. Pracovní dokument útvarů Komise poskytuje přehled postupu rovnocennosti se třetími zeměmi v oblasti právních předpisů EU upravujících finanční služby. Uvádí důležité zkušenosti a určité oblasti, kterým je vhodné věnovat zvýšenou pozornost a jež jsou částečně řešeny v tomto návrhu. Vzhledem k cílům politiky EU jsou řádná správa a řízení v oblasti daní a boj proti praní peněz na základě globálních standardů důležitými prvky pro další rozvoj politiky. Aby byla zajištěna soudržnost politik a posílena bezpečnostní opatření proti vyhýbání se daňovým povinnostem a praní peněz, bude Komise tyto záležitosti i nadále začleňovat do příslušných právních předpisů EU včetně předpisů pro oblast finančních služeb a mohla by zvážit jejich začlenění do postupů uznávání rovnocennosti.

•Soulad s ostatními politikami Unie Tento návrh je v souladu se soustavným úsilím Komise vyvíjeným s cílem dále rozvíjet unii kapitálových trhů. Účinnější rámec dohledu je klíčovým prvkem integrovanějších kapitálových trhů, jelikož přispívá k důslednějšímu provádění pravidel pro finanční sektor. V této souvislosti zpráva pěti předsedů z června 2015 zdůrazňuje potřebu posílit rámec dohledu EU, což v konečném důsledku vedlo k vytvoření jediného orgánu dohledu nad kapitálovými trhy. Potřeba dále rozvíjet a integrovat kapitálové trhy EU je zdůrazněna ve sdělení o unii kapitálových trhů ze září 2016 a ve sdělení o hodnocení unie kapitálových trhů v polovině období. Tento návrh je také v souladu se závazky Komise přijatými v rámci unie kapitálových trhů, které mají reagovat na dvě nové výzvy na dnešních trzích: udržitelné finance a finanční technologie (FinTech). Pokud jde o udržitelné finance, Komise se v rámci iniciativy zaměřené na unii kapitálových trhů zavázala posílit vedoucí postavení EU v oblasti udržitelných investic a financí. Nová rizika a příležitosti týkající se životního prostředí, sociální problematiky a správy a řízení mění finanční sektor a vyžadují přizpůsobení rámce dohledu a přístupu k problematice dohledu. Finanční sektor má navíc klíčovou úlohu, pokud jde o zajištění přechodu k energeticky účinnějšímu nízkouhlíkovému hospodářství. Na úrovni EU je nezbytná výrazná koordinace a sbližování postojů v oblasti dohledu k otázce udržitelnosti. V tomto ohledu je tento návrh v souladu se strategií energetické unie, se závazky EU týkajícími se oběhového hospodářství a s cíli udržitelného rozvoje. Evropské orgány dohledu by měly rovněž přispívat k využívání potenciálu a možností finančních technologií a zároveň řešit možná rizika v této oblasti, například prostřednictvím důslednějších postupů při uplatňování regulatorních požadavků. To znamená lepší integraci aspektů týkajících se finančních technologií do dohledové činnosti evropských orgánů dohledu. V této souvislosti je tento návrh rovněž v souladu se strategií pro jednotný digitální trh. Nové technologie proměňují finanční sektor. To také vyžaduje přizpůsobení rámce dohledu a přístupu k problematice dohledu. Vnitrostátní orgány dohledu přistoupily k různým iniciativám, jež by mohly poškodit řádné fungování vnitřního trhu, pokud nebudou řádně koordinovány. Na úrovni EU je nezbytná výraznější koordinace a sbližování postojů v oblasti dohledu k technologickým inovacím, například vybudováním inovačního centra EU v rámci evropských orgánů dohledu. Cílené změny v současném modelu správy a řízení jsou rovněž v souladu se snahou Komise o to, aby rozhodovací fóra v rámci decentralizovaných agentur EU byla operativnější a nezávislejší. V oblasti finančních služeb mají jiné evropské agentury nebo instituce, jako je Evropská centrální banka nebo Jednotný výbor pro řešení krizí, stálý a nezávislý přípravný orgán, který má své vlastní pravomoci a úkoly a může o určitých otázkách rozhodovat nebo se na rozhodování podílet. Zřízení výkonných rad pro evropské orgány dohledu se stálými členy a s výlučným mandátem je v souladu se stávajícími zárukami pro posílení rozměru EU v rozhodovacím procesu jednotlivých agentur. A konečně, pokud jde o financování, ačkoli je většina decentralizovaných agentur EU financována z rozpočtu EU, existuje několik agentur EU, které mají smíšené nebo zcela soukromé financování. V tomto ohledu je posun k odvětvovým příspěvkům do rozpočtu evropských orgánů dohledu v souladu se stávající praxí EU. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Právním základem veškerých změn je článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Toto ustanovení je právním základem všech nařízení, na něž se vztahuje tento návrh. Navrhuje se přizpůsobit nařízení o zřízení evropských orgánů dohledu novému vývoji, aby se zlepšilo fungování evropských orgánů dohledu v zájmu sbližování na vnitřním trhu, a tím i jeho lepšího fungování. Analýza provedená v rámci zprávy o posouzení dopadů určuje oblasti rámce evropských orgánů dohledu, které je nutno změnit, aby se posílila stabilita a efektivita opatření dohledu EU, a tudíž i finančního systému EU. Jsou nezbytné další změny odvětvových právních předpisů, aby evropské orgány dohledu mohly plně využívat potenciál svých posílených pravomocí. Zpráva o posouzení dopadů a doprovodné hodnocení ukazují, že opatření EU jsou odůvodněná a nezbytná k řešení problémů zjištěných v oblasti pravomocí evropských orgánů dohledu, rámce jejich správy a řízení a rámce jejich financování. •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Vzhledem k tomu, že evropské orgány dohledu jsou subjekty Unie, může předpisy upravující jejich správu a řízení změnit pouze zákonodárce Unie. Účelem navrhovaných změn navíc je jednotnější fungování vnitřního trhu, což je cíl, jehož nemohou členské státy dosáhnout jednotlivě. V případě fondů, na něž se vztahují nařízení o EuVECA, EuSEF a ELTIF, zřízení orgánu ESMA jako jediného orgánu dohledu zajišťuje, že se jednotné požadavky a podmínky dotyčných tří nařízení budou důsledně uplatňovat ve všech členských státech. Jednotný dohled sníží rozsah a různorodost výdajů a času vynakládaných na správu, a tak správcům umožní snížit transakční a provozní náklady. Zjednoduší se tím správní postupy, na nichž je založeno povolování/registrace fondů EuVECA, EuSEF a ELTIF, a zároveň se tím posílí rovné podmínky, a to centralizováním jejich dohledu bez ohledu na to, kde jsou fondy usazeny. Jednotný dohled dále přispěje k integraci trhů v těchto odvětvích a k tomu, aby ekonomika EU prostřednictvím těchto fondů získala větší objem tržního financování. Pokud jde o nařízení a směrnici o trzích finančních nástrojů a podobně také o referenční hodnoty s kritickým významem, služby hlášení údajů jsou ze své podstaty celounijní záležitost a vyplývající problémy v oblasti regulace a dohledu nelze řešit pouze opatřeními členských států. Pokud jde o novou koordinační funkci orgánu ESMA, ta je již definována v nařízení o orgánu ESMA a v příslušných právních aktech Unie. Proto je možné ji posílit pouze prostřednictvím změn právních předpisů Unie. Pokud jde o nařízení o referenčních hodnotách, referenční hodnoty s kritickým významem mají velký ekonomický význam, jelikož se používají ve finančních nástrojích (zejména derivátech), finančních smlouvách a investičních fondech v celé Unii. Požadavek vytvářet kolegia orgánů dohledu pro některé referenční hodnoty s kritickým významem alespoň z členských států, v nichž působí administrátoři a dodavatelé referenčních hodnot, na něž se vztahuje dohled, již poukazuje na skutečnost, že na takové referenční hodnoty nemůže dohlížet jediný vnitrostátní orgán dohledu, a je proto nezbytné stanovit nezbytná opatření na úrovni Unie. Přímý dohled orgánu ESMA nad všemi administrátory referenčních hodnot s kritickým významem je přiměřené, neboť tyto referenční hodnoty mají pro Unii zásadní význam a stávající kolegia orgánů dohledu jsou velká, takže hrozí, že nebudou v krizové situaci dostatečně flexibilní. Referenční hodnoty poskytované ve třetích zemích lze používat v Unii, pokud jsou buď uznány, nebo schváleny příslušným orgánem Unie, případně musí být regulatorní a dohledový režim země, ve které se nacházejí, uznán za rovnocenný režimu zavedenému nařízením o referenčních hodnotách. Zatímco rozhodnutí o rovnocennosti přijímá Komise a orgán dohledu třetí země musí zavést opatření ke spolupráci s orgánem ESMA, o schválení a uznání rozhodují příslušné vnitrostátní orgány. Tyto požadavky tak musí řešit řada příslušných vnitrostátních orgánů, přičemž hrozí, že se administrátoři referenčních hodnot ze třetích zemí budou pokoušet vybrat ten příslušný vnitrostátní orgán, který se zdá být ve svých rozhodnutích a výsledném dohledu nad administrátorem liberálnější (tzv. „forum shopping“ –spekulativní výběr jurisdikce). Jelikož se administrátor nachází ve třetí zemi, neplatí hlavní argument pro vnitrostátní dohled, kterým je blízkost ke sledovaným subjektům. Zřízení orgánu ESMA jako příslušného orgánu pro administrátory referenčních hodnot ze třetích zemí by zvýšilo efektivitu a snížilo riziko spekulativního výběru jurisdikce a rozdíly v dohledu nad těmito subjekty. Toho však nelze dosáhnout pouze prostřednictvím opatření členských států.

Aby se zajistilo, že orgán ESMA bude moci přímo dohlížet na některé administrátory referenčních hodnot, je nezbytné změnit nařízení o referenčních hodnotách spolu s řadou aktů v přenesené pravomoci, které by dále upřesnily některá ustanovení uvedeného nařízení. V souvislosti s nařízením o prospektu vynaložil orgán ESMA od roku 2011 značné množství času a úsilí na podporu sbližování právních předpisů mezi příslušnými vnitrostátními orgány, pokud jde o kontrolu a schvalování prospektů. To vedlo k vytvoření publikací typu „dohledový briefing“, které stanoví společně dohodnuté zásady, jež mají příslušné vnitrostátní orgány při schvalování prospektů uplatňovat. Orgán ESMA rovněž v letech 2012 a 2015 provedl dvě srovnávací hodnocení postupu schvalování prospektu, jelikož se objevily důkazy o odlišných postupech mezi členskými státy. Ačkoli jsou tato opatření velmi užitečná, dosud plně nedosáhla svého cíle přispět k úplnému sblížení v oblasti dohledu a vzhledem ke schopnosti emitentů si v určitém počtu případů vybrat příslušný orgán, který schválí jejich prospekt, přetrvávající odlišnosti mezi postupy různých příslušných vnitrostátních orgánů stále ponechávají prostor pro regulatorní arbitráž a ztráty efektivity. Komise identifikovala určité typy prospektů, které kvůli povaze dotčených cenných papírů a emitentů mají přeshraniční rozměr v rámci Unie, úroveň technické složitosti a potenciální rizika regulatorní arbitráže, která jsou taková, že centralizovaný dohled prostřednictvím orgánu ESMA nad nimi by dosáhl efektivnějších a účinnějších výsledků než dohled na vnitrostátní úrovni. Jedná se o prospekty k velkoobchodním nekapitálovým cenným papírům nabízeným pouze kvalifikovaným investorům, prospekty, které se týkají konkrétních typů komplexních cenných papírů, jako jsou cenné papíry zajištěné aktivy, nebo které vydávají specializovaní emitenti, a prospekty vypracované emitenty ze třetích zemí v souladu s nařízením (EU) 2017/1129. Centralizací jejich schvalování, jakož i všech souvisejících činností v oblasti dohledu a prosazování práva na úrovni orgánu ESMA se zvýší kvalita, důslednost a efektivita dohledu v Unii, vytvoří se pro emitenty rovné podmínky a schvalování se tím zrychlí. Odstraní se tím také potřeba volby „domovského členského státu“ a zabrání se spekulativnímu výběru jurisdikce. •Proporcionalita Tento návrh provádí cílené změny, jež mají posílit rámec dohledu EU, aby se zlepšila udržitelnost, stabilita a efektivita finančního systému v celé EU a posílila ochranu spotřebitelů a investorů. Za tímto účelem stanoví cílené a přiměřeně rozsáhlé změny rámce dohledu na úrovni EU tak, aby jeho správa a řízení byly efektivnější a účinnější. Nově určuje rozsah stávajících úkolů a pravomocí evropských orgánů dohledu a poskytuje evropským orgánům dohledu i nové pravomoci, jež jim umožní reagovat na nový vývoj, a to i v oblasti technologií, ale také řešit další zvýšení rozsahu přeshraničních činností v rámci EU a pravděpodobnou další integraci mezi finančními trhy EU a zbytkem světa. Návrh navíc obsahuje přizpůsobený systém financování, který má zajistit, aby bylo financování evropských orgánů dohledu udržitelné, přiměřené a odpovídající jejich úkolům. Pokud jde o specifické odvětvové akty, navrhované změny se v podstatě omezují na zavedení přímého dohledu orgánem ESMA. Byly zvoleny ve vztahu ke zvláštnostem dotyčných odvětví. Kromě toho je nezbytné synchronizovat změny nařízení MiFIR s menšími změnami směrnice 2009/138/ES („Solventnost II“). Proto je rovněž předložen samostatný návrh, kterým se uvedená směrnice mění. Žádný z navrhovaných prvků nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanovených cílů. Navíc v souladu se zásadou proporcionality zakotvenou ve Smlouvě obsah ani forma činností a opatření evropských orgánů dohledu nesmí překročit rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů tohoto nařízení, a musí být přiměřené povaze, rozsahu a složitosti rizik, které jsou vlastní finančním činnostem nebo podnikání institucí či podniků dotčených činností příslušného evropského orgánu dohledu. •Volba nástroje Tento návrh usiluje o změnu stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu a různých částí odvětvových finančních předpisů. Všechny akty, které mají být tímto návrhem změněny, mají podobu nařízení, a příslušné změny jsou proto navrženy jako jediné (souhrnné) pozměňující nařízení. Navíc se navrhuje změnit směrnici o trzích finančních nástrojů (hlavně proto, aby odrážela změny nařízení MiFIR) a zavést menší změny směrnice 2009/138/ES („Solventnost II“). Pro tyto dva účely je samostatně navrhována pozměňující směrnice. A konečně, prostřednictvím samostatného dokumentu Komise rovněž upravuje svůj nedávný návrh nařízení, kterým se mění nařízení o orgánu ESMA i nařízení o infrastruktuře evropských trhů. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů Posouzení dopadů a hodnocení doprovázející tento návrh poskytuje analýzu stávajícího rámce evropských orgánů dohledu, aby se posoudilo, zda umožnil evropským orgánům dohledu plnit jejich cíl udržitelně posilovat stabilitu a efektivitu finančního systému a zlepšit ochranu spotřebitelů a investorů. Pokud jde o efektivitu a účinnost evropských orgánů dohledu, z provedené analýzy vyplývá, že evropské orgány dohledu v podstatě splnily své současné cíle. K tomu, aby čelily budoucím výzvám, jsou však zapotřebí cílená zdokonalení. Analýza zejména konstatuje, že: a)v některých oblastech by mohly být pravomoci evropských orgánů dohledu posíleny, aby se zajistilo lepší plnění jejich úkolů. V důsledku toho lze očekávat lepší výsledky regulace a dohledu pro všechny účastníky trhu a spotřebitele v celé EU a efektivní a účinné řešení přeshraničních rizik; b)stávající rámec správy a řízení evropských orgánů dohledu ztěžuje zvládání konfliktů mezi zájmy EU a zájmy jednotlivých zemí, takže hrozí, že rozhodnutí evropských orgánů dohledu nejsou vždy přijímána ve společném zájmu EU, že je rozhodování opožděné nebo že dochází k nečinnosti, zejména pokud jde o neregulatorní činnosti (právně závazné zprostředkování, případy porušení právních předpisů EU, zahajování srovnávacích hodnocení);

c)současný rámec financování není přiměřený úkolům, jež evropské orgány dohledu plní, a ještě méně těm, s nimiž se budou potýkat v budoucnu; zdá se také, že to vede k nerovnoměrným příspěvkům příslušných vnitrostátních orgánů, které nelze snadno odůvodnit. Pokud jde o soudržnost, práce evropských orgánů dohledu na regulatorních otázkách je plně v souladu s budováním širšího rámce dohledu EU. Je také v souladu s dokončením jednotného souboru pravidel. Avšak omezení vyplývající ze struktury správy a řízení a financování a z účinnosti jejich pravomocí neumožnily evropským orgánům dohledu, aby se dostatečně zaměřily na podporu důsledného uplatňování příslušných právních předpisů pro oblast finančních služeb přijatých Evropskou unií. Pokud jde o relevanci, analýza konstatuje, že rámec evropských orgánů dohledu je relevantní. A konečně, rámec evropských orgánů dohledu jednoznačně vytvořil pro EU přidanou hodnotu, protože jejich činnost je nezbytná pro podporu jednotného trhu finančních služeb. •Konzultace se zúčastněnými stranami Útvary Komise provedly na jaře roku 2017 rozsáhlé veřejné konzultace o činnostech evropských orgánů dohledu. Konzultace přinesla téměř 230 odpovědí. Příspěvky pocházely od širokého spektra respondentů: 26 % od orgánů veřejné správy nebo mezinárodních organizací, 71 % od organizací nebo společností a 3 % od soukromých osob. Řada komentářů, stanovisek a příspěvků byla rovněž přijata mimo veřejnou konzultaci, a to včetně oficiálních stanovisek některých vlád. Ačkoli se nepromítly do statistik z průzkumu v rámci celé EU, byly zohledněny v analýze, ze které vychází tento návrh. Celkově respondenti považují zřízení evropských orgánů dohledu za podstatné zlepšení a důležitý krok směrem ke sbližování dohledu v Unii. Většina z nich podporuje větší úlohu evropských orgánů dohledu při zlepšování procesu sbližování dohledu. Mnohé ze zúčastněných stran uznávají, že zavádění unie kapitálových trhů a rozhodnutí Spojeného království opustit Unii vytvářejí novou situaci, která vyžaduje úvahy o posílení dohledu na úrovni EU, zejména pokud se jedná o přeshraniční činnosti a rovnocennost se třetími zeměmi. Pokud jde o pravomoci evropských orgánů dohledu, i když mnoho respondentů má v současnosti námitky proti významnému zvýšení pravomocí evropských orgánů dohledu, někteří jsou si vědomi jejich omezení a chtěli by cílená zdokonalení. Většina respondentů tvrdí, že dostupné nástroje jsou v podstatě dostačující a že by se měly lépe a úplněji využívat. Existuje široká podpora rozšíření/vyjasnění pravomocí v oblasti monitorování rovnocennosti. Spotřebitelské organizace vidí významné nedostatky v oblasti prosazování pravidel ochrany spotřebitelů, které považují buď za neúčinné, nebo za příliš odtažité od nejhorších problémů na vnitrostátní úrovni. Domnívají se, že je nutno rozšířit rozsah činnosti evropských orgánů dohledu v oblasti ochrany spotřebitelů. Většina respondentů tvrdí, že je obtížné zajistit řádnou rovnováhu mezi skupinami zúčastněných stran v evropských orgánech dohledu spolu s poměrným geografickým zastoupením. Zástupci spotřebitelů a uživatelů si stěžují, že nad nimi mají početní převahu zástupci finančních institucí, a názory jednotlivých skupin zúčastněných stran tudíž nejsou ve vzájemné rovnováze. Řada organizací se domnívá, že pravomoci evropských orgánů dohledu zakázat určité produkty by měly být rozšířeny na ty produkty, které mohou poškozovat spotřebitele. Respondenti veřejné konzultace o evropských orgánech dohledu výslovně podporují přímý dohled na úrovni EU vykonávaný nad ústředními protistranami a poskytovateli služeb hlášení údajů, kteří obsluhují celou EU, a nikoli jen určité vnitrostátní trhy. Mnoho respondentů na otázku ohledně přímého dohledu neodpovědělo. Někteří odpovídají na otázku, zda by měl být orgán ESMA pověřen přímým dohledem nad celoevropskými fondy kolektivního investování, a tuto myšlenku podporují, ale většinou nerozlišují mezi různými typy fondů. Názory vyjádřené proti rozšíření přímého dohledu orgánu ESMA na nové oblasti uvádějí zejména tyto argumenty: vnitrostátní dohled se považuje za nejvhodnější pro řešení různých struktur trhů členských států. Dohled prováděný orgánem ESMA by mohl být v rozporu s vnitrostátními pravomocemi v oblasti ochrany retailových investorů a finanční stability, jakož i zdanění, soudních řízení a řešení sporů. Jsou také zmiňovány provozní potíže, jako je kontrola místních požadavků týkajících se distribučních opatření nebo marketingu. Místo toho by měly být lépe prozkoumány stávající nástroje k zajištění sbližování dohledu, které by umožnily vybudovat integrované kapitálové trhy. Hlavní argumenty ve prospěch přímého dohledu prováděného orgánem ESMA jsou tyto: někteří respondenti uznávají možné přínosy dohledu prováděného orgánem ESMA nad subjekty nebo nástroji s celoevropským rozměrem, který by umožnil odstranit rozdíly mezi postupy dohledu, ale nebránil by tomu, aby se případně braly v úvahu rozdílné struktury jednotlivých trhů. Domnívají se, že taková řešení jsou vhodná k řešení problému fragmentace z důvodu odlišného uplatňování příslušných pravidel EU a z toho vyplývajících rizik regulatorní arbitráže charakterizujících současný režim. Pokud jde o správu a řízení evropských orgánů obecně, zúčastněné strany se domnívají, že rady a předsedové evropských orgánů dohledu si vedou dobře. Asi polovina respondentů vidí přidanou hodnotu ve změnách správy a řízení, které jsou uvedeny v dokumentu o veřejné konzultaci. Zatímco většina veřejných orgánů nepodporuje změny ve správě a řízení evropských orgánů dohledu, některé z těchto názorů lze do jisté míry přisoudit tomu, že nechtějí, aby se snížil jejich vliv. Existuje různá míra podpory myšlence rozšíření rad evropských orgánů dohledu o nezávislé členy s hlasovacím právem a konkrétními úkoly. Zatímco veřejný sektor je většinou proti (i když polovina subjektů ani neodpověděla), názory soukromého sektoru jsou nejednotné, přičemž několik respondentů upozorňuje na konflikty zájmů, které vycházejí z podstaty současného uspořádání. Pokud jde o posílení role předsedů, většina respondentů, hlavně z řad veřejných orgánů, je proti, zatímco většina oborových sdružení se zasazuje o zlepšení. Pokud jde o financování, mnoho zúčastněných stran uznává současná omezení zdrojů evropských orgánů dohledu, jakož i omezení pro rozpočty EU a vnitrostátní rozpočty. Vysoký počet respondentů souhlasí s tím, že evropské orgány dohledu budou potřebovat přiměřené a udržitelné financování, aby splnily ambiciózní cíle a zvýšily intenzitu své činnosti. Mnoho respondentů uvádí, že úroveň financování evropských orgánů dohledu by měla záviset na jejich úkolech a vycházet z výsledků přezkumu evropských orgánů dohledu. Přibližně polovina respondentů se vyjadřuje k tomu, zda by měly být evropské orgány dohledu částečně nebo plně financovány přímo dotyčným odvětvím. Jasná většina nepodporuje revizi stávajícího rámce financování, která by příspěvky od příslušného vnitrostátního orgánu nahradila příspěvky poskytovanými dotyčným odvětvím. I když je stále ještě v menšině, existuje už větší podpora pro systém částečně financovaný dotyčným odvětvím. •Posouzení dopadů Komise posoudila dopady relevantních možností politiky. Tyto možnosti byly posouzeny ve vztahu k hlavnímu všeobecnému cíli spočívajícímu v udržitelném posilování stability a efektivity finančního systému v celé EU a posílení ochrany spotřebitelů a investorů. Při přípravě posouzení dopadů Komise provedla hodnocení činností evropských orgánů dohledu, které ukázalo některé významné nedostatky. Patřily mezi ně tyto body: a) nedostatečně vymezené pravomoci k zajištění účinného dohledu podle stejných standardů v celé EU; b) neexistence pravomocí k účinnému řešení přeshraničních rizik týkajících se vzájemné propojenosti v rámci EU a mezi EU a zbytkem světa; c) rámec správy a řízení, který vede k nesouladu pobídek v rámci rozhodovacích procesů; d) rámec financování, který nezajišťuje dostatečné prostředky pro úkoly, jimiž jsou evropské orgány dohledu pověřeny.

Rozsah posouzení dopadů se týkal těchto oblastí: 1) pravomoci; 2) správa a řízení; 3) financování evropských orgánů dohledu tak, aby mohly čelit zjištěným nedostatkům a novým výzvám, jako je sbližování právních předpisů a sbližování dohledu. Nedostatky v oblasti správy a řízení a v oblasti financování jsou společné pro všechny tři evropské orgány dohledu, neboť mají stejná pravidla. Změny jejich pravomocí se zaměřují hlavně na konkrétní odvětví v případě orgánu ESMA a na dozor nad sbližováním dohledu v případě všech evropských orgánů dohledu. Byly posuzovány tyto možnosti: v oblasti správy a řízení: a) žádné opatření; nepředpokládají se žádné změny stávající struktury správy a řízení; b) cílené změny stávajícího modelu správy a řízení, např. rozlišování rozhodovacích pravomocí podle jejich povahy, zdokonalení výběrového řízení na funkci předsedy a c) otevření rady orgánů dohledu nezávislým, stálým (nehlasujícím) členům; v oblasti pravomocí: a) žádné opatření; stávající pravomoci ve vztahu k úkolům v oblastech sbližování právních předpisů a sbližování dohledu zůstanou beze změny, stejně jako přímé dohledové pravomoci orgánu ESMA; b) možnost vyjasnit některé stávající pravomoci a posílit dozor; c) možnost vyjasnit některé existující pravomoci a poskytnout orgánu ESMA dodatečné pravomoci přímého dohledu v cílených oblastech; d) centralizovat dohled nad finančními službami, bankovnictvím a pojišťovnictvím ve třech evropských orgánech dohledu; v oblasti financování: a) žádné opatření; b) upravit veřejné financování tak, aby se zohlednila velikost domácího finančního sektoru v daném členském státě; c) smíšené veřejné a soukromé financování, ve kterém příspěvky domácích soukromých sektorů nahradí příspěvky od příslušných vnitrostátních orgánů; d) systém financování plně hrazený soukromým sektorem. Výše uvedené možnosti byly poté porovnávány za použití různých kritérií, aby se určily ty, které nejlépe řeší nedostatky uvedené v definici problému v rámci posouzení dopadů a v hodnocení. Po provedení tohoto rozboru ·upřednostňovaná možnost, pokud jde o správu a řízení, zahrnuje v rámci rozhodovacího procesu společně s příslušnými vnitrostátními orgány i nezávislé členy s hlasovacím právem, zavádí nový postup jmenování a úlohu v případě předsedy a správní radu nahrazuje nezávislou výkonnou radou složenou ze členů na plný úvazek, kteří jsou jmenováni externě. ·upřednostňovaná možnost, pokud jde o pravomoci, objasňuje některé pravomoci, jako je například poskytnutí formální úlohy evropským orgánům dohledu při průběžném sledování postupu uznávání rovnocennosti, zlepšení schopnosti evropských orgánů dohledu zajistit správné uplatňování práva Unie, a převádí pravomoci dohledu na evropské orgány dohledu v cílených oblastech, které se týkají převážně třetích zemí nebo přeshraničních záležitostí. ·upřednostňovaná možnost, pokud jde o financování, zachovává současný roční příspěvek EU na rozpočet evropských orgánů dohledu, ale zbývající financování příslušnými vnitrostátními orgány nahrazuje financováním soukromým sektorem. Určené upřednostňované možnosti byly ty, které nejlépe zajistí, že evropské orgány dohledu budou schopny zvládnout rostoucí pracovní zátěž a předvídat změny rámce dohledu vyplývající z odvětvových právních předpisů. Kromě toho se upřednostňované možnosti převážně zaměřovaly na cílené změny stávajícího režimu, nikoli na úplnou reformu. To bylo v souladu se závěrem uvedeným v hodnocení, že rámec evropských orgánů dohledu funguje poměrně dobře v souvislosti se závažnými výzvami, kterým musí čelit, a dostupnými prostředky k plnění mandátů těchto orgánů. Posouzení dopadů také přezkoumalo kumulativní dopad upřednostňovaných možností jak z kvalitativního, tak z kvantitativního hlediska. Z analýzy vyplývá, že v případě uplatnění upřednostňovaných možností budou evropské orgány dohledu lépe schopny plnit své stávající mandáty a kromě přípravy regulatorních produktů dokáží i zajistit větší sbližování dohledu. Konkrétně existují tři důvody, proč lze očekávat lepší funkčnost evropských orgánů dohledu: za prvé, motivační struktura v oblasti správy a řízení evropských orgánů dohledu bude vylepšena lepším vyvážením pobídek k ochraně národních zájmů v rámci rozhodovacího procesu, zejména aby bylo možné účinněji využívat pravomoci na podporu sbližování právních předpisů a sbližování dohledu. Za druhé, rozhodnutí omezit závislost na veřejném financování příslušnými vnitrostátními orgány, které má být doplněno o peníze ze soukromého sektoru, může zajistit, že evropské orgány dohledu budou mít dostatečné zdroje k plnění svých stávajících úkolů a k tomu, aby se snadněji přizpůsobovaly budoucím změnám. A konečně, cílené změny určitých částí pravomocí evropských orgánů dohledu mohou zajistit, aby evropské orgány dohledu mohly účinně a efektivně plnit své úkoly s ohledem na zkušenosti nashromážděné za šest let existence, jakož i s ohledem na vývoj na různých finančních trzích a na vývoj právních předpisů na úrovni EU. Tyto cílené změny jsou také v souladu s názorem zúčastněných stran, že je zapotřebí větší koordinace činnosti evropských orgánů dohledu a že evropské orgány dohledu by měly lépe využívat své stávající pravomoci. Pokud jde o čistý dopad z hlediska nákladů pro jednotlivé zúčastněné strany a s výjimkou udělení přímých pravomocí orgánu ESMA, očekává se, že upřednostňované možnosti budou mít omezený dopad na soukromý sektor, neboť jejich příspěvek na soukromě financované vnitrostátní orgány by klesl, jelikož příslušné vnitrostátní orgány již nebudou muset hradit roční rozpočet evropských orgánů dohledu. Čistý dopad na rozpočet EU bude neutrální – ačkoli v prvních letech po přijetí návrhu bude nezbytné předběžné financování z rozpočtu EU, částky předběžného financování budou následně splaceny do rozpočtu EU poté, co vstoupí v platnost nové mechanismy financování. Kromě toho čistý dopad na příslušné vnitrostátní orgány bude také neutrální, jelikož na jedné straně příslušné vnitrostátní orgány přestanou přispívat na financování evropských orgánů dohledu a na druhé straně by měly (proporcionálně) snížit své potřeby na pokrytí těchto výdajů. Pokud jde o náklady, neočekává se žádný dopad na spotřebitele. Posouzení dopadů bylo dne 14. června 2017 předloženo Výboru pro kontrolu regulace. Výbor pro kontrolu regulace vydal k posouzení dopadů negativní stanovisko a vydal řadu doporučení ke zlepšení. Dokument byl odpovídajícím způsobem přepracován a znovu předložen dne 19. července. Dne 27. července poskytl Výbor pro kontrolu regulace kladné stanovisko s výhradami a uvedenými náměty ke zlepšení, které byly v proveditelném rozsahu vzaty v úvahu. Za účelem zohlednění připomínek Výboru pro kontrolu regulace byly v posouzení dopadů provedeny tyto hlavní změny: 1. Měla by být provedena analýza výzev pro systémy dohledu souvisejících s pravděpodobným vývojem bankovních a pojišťovacích trhů a trhů cenných papírů v příštích letech. Přitom by měly být zahrnuty různé dopady odchodu Spojeného království z EU na hlavní činnosti evropských orgánů dohledu. Posouzení dopadů bylo přepracováno, aby jasněji vysvětlovalo, že je tato politická iniciativa v zájmu jednotného trhu EU a jeho integrace a že navazuje na závazek oznámený ve zprávě pěti předsedů a na závazek, který byl nejnověji uveden v diskusním dokumentu o prohloubení HMU, aby došlo k posunu směrem k dosažení skutečné finanční unie, včetně jediného orgánu dohledu nad kapitálovými trhy. Výzvy, jež tyto dokumenty stanoví pro HMU obecně a pro její finanční trhy zejména, poskytují referenční rámec pro posouzení dopadů. V hlavních kapitolách posouzení dopadů je věnována větší pozornost odchodu Spojeného království z EU a jeho důsledkům. 2. Mělo by se provést posouzení nákladů a nedostatků ve financování evropských orgánů dohledu při současném stavu a v případě realizace jednotlivých upřednostňovaných možností. Bylo poskytnuto rozsáhlejší pojednání a vyčíslení ohledně zdrojů potřebných k tomu, aby evropské orgány dohledu mohly přijmout další úkoly (pravomoci přímého a nepřímého dohledu), ohledně dopadu na zdroje vyplývajícího ze změn správy a řízení a ohledně dopadu na zdroje vyplývajícího ze změn metodiky financování u nepřímého dohledu. Bylo provedeno srovnání nákladů mezi přímým a nepřímým dohledem a dalšími činnostmi a bylo lépe vysvětleno, kdo nese náklady v případě jednotlivých upřednostňovaných možností.

Bylo dále rozvinuto pojednání o čistých dopadech (z hlediska nákladů) upřednostňovaných možností, aby se lépe vyřešil problém mezer ve financování a dopad celkových nákladů dohledu na dotyčné odvětví. Zejména: 1.byla aktualizována tabulka souhrnných nákladů v souladu s legislativním finančním výkazem. Nyní máme velmi podrobný odhad nákladů a dopadu obou změn na současný rámec evropských orgánů dohledu, a to i pro případ nových přímých pravomocí; 2.oddíl ohledně porovnání jednotlivých možností financování byl zcela přepracován, jak bylo požadováno, aby odrážel celkové náklady a přínosy možnosti č. 3 ve srovnání se stávajícím stavem a zejména s možností č. 2; 3.oddíl ohledně mechanismu výběru finančních prostředků byl zcela přepracován tak, aby odpovídal standardům posouzení dopadů, a doplněn do hlavního textu, jelikož je součástí legislativního návrhu. Pokud jde o čistý dopad na jednotlivé sektory, ten nebylo možno v této fázi vyčerpávajícím způsobem posoudit, jelikož závisí na modelu použitém k financování příslušných vnitrostátních orgánů v rámci členského státu. Například pokud účastníci trhu v daném členském státě v současnosti za svůj dohled neplatí (tzn. v případě příslušných vnitrostátních orgánů plně financovaných z veřejných zdrojů), potom by metodika výpočtu příspěvků pro upřednostňovanou možnost ze své podstaty vedla ke zvýšení nákladů pro tyto účastníky trhu ve prospěch daňových poplatníků a vnitrostátních rozpočtů v takovém členském státě. Současně, pokud účastníci trhu již platí na evropské orgány dohledu prostřednictvím příspěvků do rozpočtů svých příslušných vnitrostátních orgánů, pak čistý dopad (přírůstek nákladů a přínosů) bude záviset na různých metodikách, jež příslušné vnitrostátní orgány používají k účtování poplatků jednotlivým subjektům, jakož i na váze, kterou těmto subjektům pro účely financování evropských orgánů dohledu přisuzují. V tomto případě je nutno provést důkladnou srovnávací analýzu, aby bylo možno přesně a spolehlivě odhadnout přírůstky nákladů a přínosů v celé EU, což by vyžadovalo zapojení těch příslušných vnitrostátních orgánů, které používají vlastní metodiky výpočtu poplatků. V každém případě však lze důvodně tvrdit, že vytvoření rovných podmínek v rámci jednotného trhu s jednotným mechanismem stanovování poplatků pro jednotlivé finanční subjekty by v konečném důsledku přineslo prospěch všem účastníkům trhu. Navíc je nutno poznamenat, že částky potřebné k financování evropských orgánů dohledu by v zásadě neměly ohrožovat provozní modely jednotlivých subjektů. 3. Mělo by se zlepšit porovnání jednotlivých možností a volba upřednostňované možnosti by měla být lépe podpořena dostupnými důkazy a analýzou. V proveditelném rozsahu byly uvedeny podrobnější popisy a další doplňky popisu jednotlivých možností a analýzy, zejména v částech ohledně pravomocí a financování, ale také v části ohledně správy a řízení. Pojednání o pravomocích je podloženo dalšími údaji a argumenty uvedenými v příloze posouzení dopadů. Případný nedostatek důkazů na podporu upřednostňované možnosti v oddílu věnovaném pravomocím lze v některých případech vysvětlit skutečností, že směr politiky je v některých případech motivován politickým rozhodnutím. V oddílu věnovaném správě a řízení byly jednotlivé možnosti rozsáhle vysvětleny a podloženy jednotlivými příklady a argumentace byla rovněž podpořena výsledky hodnocení provedených Evropským parlamentem i Komisí. Povaha definovaného problému v oblasti správy a řízení způsobuje, že je velmi obtížné získat nezpochybnitelné, ověřitelné údaje. Pokud jde o financování, byla například vylepšena část ohledně upřednostňované možnosti č. 3 ve financování, aby byly doplněny další prvky hodnocení a lépe objasněny stávající argumenty. 4. Hodnocení by mělo být více založené na důkazech a odůvodněné. Hodnocení bylo přepracováno, aby bylo možno posouzení a argumentaci související s teoretickou prací lépe odlišit od stanovisek vyplývajících z konzultací se zúčastněnými stranami. Bylo přidáno další diskusní pojednání a tam, kde je to proveditelné, byly doplněny další důkazy, aby se hodnocení zdokonalilo. Existují určitá omezení, pokud jde o typ používaných důkazů. Některé části hodnocení se velmi spoléhají na jednotlivé příklady a zkušenosti zúčastněných stran s evropskými orgány dohledu. Aby se tento nedostatek kompenzoval, je zde snaha poskytnout množství příkladů z různých informačních zdrojů, viz např. oddíl týkající se správy a řízení. Jiné části, jako je například financování, se opírají o více odkazů a odůvodněných argumentů. Toto hodnocení je také retrospektivní úkon, který zpětně porovnává minulé roky s výchozím scénářem, tedy se scénářem, že evropské orgány dohledu neexistují. Hodnocení se proto ze své podstaty soustředí méně na potřebu nových, dodatečných pravomocí přímého dohledu, které jsou pro orgán ESMA nezbytné. •Účelnost a zjednodušování právních předpisů Tento návrh nesouvisí s programem pro účelnost a účinnost právních předpisů ani se zjednodušováním právních předpisů. Cílem tohoto návrhu je zlepšit rámec evropských orgánů dohledu a posílit stávající opatření dohledu. Navrhované změny pravomocí evropských orgánů dohledu, rámce správy a řízení a systému financování by měly zajistit efektivnější a účinnější dohled na úrovni EU. Posílený rámec evropských orgánů dohledu kromě zajištění finanční stability a omezení rizik také zlepší právní a hospodářskou jistotu. To je zcela v souladu s programem Komise pro zlepšování právní úpravy. V rozsahu, v jakém tento návrh vede k centralizaci některých činností dohledu prostřednictvím orgánu ESMA na úrovni EU, tato iniciativa odstraňuje duplicitu úkolů mezi vnitrostátními orgány. Mělo by to vytvořit úspory z rozsahu na úrovni EU a snížit potřebu vyčleněných zdrojů na vnitrostátní úrovni. Pokud jde o finanční instituce a účastníky finančního trhu, měli by těžit především ze snížení administrativní zátěže zavedením jednotného orgánu dohledu v určitých oblastech. •Základní práva Tento návrh respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Zejména přispívá k dosažení cíle spočívajícího ve vysoké úrovni ochrany životního prostředí v souladu se zásadou udržitelného rozvoje stanovenou v článku 37 Listiny základních práv Evropské unie. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Současné financování evropských orgánů dohledu je založeno na všeobecném příspěvku ze souhrnného rozpočtu EU (40 %) a na příspěvcích příslušných vnitrostátních orgánů (60 %). V případě orgánu ESMA se toto rozdělení mírně liší, jelikož subjekty, které jsou přímo pod jeho dohledem (například ratingové agentury a registry obchodních údajů), také platí tomuto orgánu poplatky za dohled. Tento návrh strukturu financování evropských orgánů dohledu změní. Rozpočet evropských orgánů dohledu by nyní tvořily tři různé zdroje financování: ·roční příspěvky placené finančními institucemi, které jsou pod nepřímým dohledem evropských orgánů dohledu, ·poplatky za dohled placené subjekty, které jsou pod přímým dohledem evropských orgánů dohledu. Toto se týká zejména orgánu ESMA, jelikož legislativní návrh stanoví převod pravomocí přímého dohledu z příslušných vnitrostátních orgánů na orgán ESMA (pro některé fondy EU, poskytovatele služeb hlášení údajů, některé administrátory referenčních hodnot a některé prospekty), ·vyrovnávací příspěvek EU, který by nepřekročil 40 % celkových příjmů každého orgánu. Výše tohoto vyrovnávacího příspěvku bude stanovena předem ve víceletém finančním rámci. Nový zdroj příjmů pro evropské orgány dohledu (tzn. roční příspěvky placené finančními institucemi pod nepřímým dohledem) však bude vyžadovat, aby Komise přijala akt v přenesené pravomoci, který stanoví: i) rozdělení celkové částky ročních příspěvků mezi jednotlivými kategoriemi finančních institucí a ii) objektivní kritéria umožňující výpočet individuálního ročního příspěvku, který má platit každá finanční instituce. Během přechodného období (tzn. do přijetí aktu v přenesené pravomoci, kterým se stanoví některé parametry ročních příspěvků) bude zachována stávající struktura financování, která je založena na příspěvcích EU (40 %) a příspěvcích příslušných vnitrostátních orgánů (60 %). Toto bude mít dopad na rozpočet EU i na rozpočet jednotlivých příslušných vnitrostátních orgánů. Navrhované změny struktury správy a řízení evropských orgánů dohledu, jejich pravomocí v oblasti nepřímého dohledu, jejich systému financování a jejich pravomocí v oblasti přímého dohledu budou vyžadovat nové zdroje. Po zavedení jednotlivých ustanovení návrhu do praxe bude orgán EBA potřebovat 29, orgán EIOPA 35 a orgán ESMA 156 dalších zaměstnanců na plný úvazek. Je nutno poznamenat, že v případě orgánu ESMA se většina těchto dodatečných plných pracovních úvazků týká úkolů v oblasti přímého dohledu (97 ze 156). Evropským orgánům dohledu budou také vznikat další náklady na IT (odhadované pro období let 2019–2020 na 10,2 milionu EUR) a náklady na překlady (odhadované pro období let 2019–2020 na 1,8 milionu EUR). Je nutno poznamenat, že veškeré rozpočtové požadavky evropských orgánů dohledu budou nadále podléhat všem mechanismům pro zajištění odpovědnosti a auditu zavedeným v nařízeních o evropských orgánech dohledu, pokud jde o sestavování, přijímání a plnění jejich ročních rozpočtů. Kromě toho každoroční rozhodnutí o vyrovnávacím příspěvku EU na evropské orgány dohledu a jejich plány pracovních míst (např. rozhodnutí o počtu zaměstnanců) budou i nadále schvalovány Parlamentem a Radou a budou podléhat absolutoriu Parlamentu na základě doporučení Rady. Finanční a rozpočtové důsledky tohoto návrhu jsou podrobně vysvětleny v legislativním finančním výkazu připojeném k tomuto návrhu. Je nutno poznamenat, že informacemi uvedenými v legislativním finančním výkazu není dotčen návrh víceletého finančního rámce na období po roce 2020, který má být předložen do května 2018. V této souvislosti je rovněž nutno uvést, že ačkoli počet zaměstnanců potřebný pro přímý dohled bude v čase záviset na vývoji počtu a velikosti účastníků kapitálových trhů, na něž se má dohlížet, budou příslušné výdaje v zásadě financovány z poplatků, které se mají vybírat od těchto účastníků trhu. Finanční a rozpočtové důsledky tohoto návrhu jsou podrobně vysvětleny v legislativním finančním výkazu připojeném k tomuto návrhu. 5.DALŠÍ PRVKY •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv Provádění tohoto nařízení se bude přezkoumávat dvěma způsoby: v rámci pravidelných přezkumů evropských orgánů dohledu prováděných každé tři roky a v rámci přezkumů odvětvových nařízení, většinou dva nebo tři roky po příslušném datu použitelnosti. ·Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu 1)Změny jednotlivých nařízení o evropských orgánech dohledu Podle 11. bodu odůvodnění stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu by se evropské orgány dohledu měly zasazovat o zlepšení fungování vnitřního trhu, především zajištěním vysoké, účinné a jednotné úrovně regulace a dohledu. Podle čl. 1 odst. 2 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu jednají tyto orgány v rámci pravomocí, které jim byly svěřeny příslušnými nařízeními, tzn. na základě proporcionálního rámce, který stanoví a pravidelně aktualizuje zákonodárce Unie. Změny nařízení o orgánu EBA jsou uvedeny v článku 1 navrhovaného nařízení, změny nařízení o orgánu EIOPA jsou uvedeny v článku 2 navrhovaného nařízení a změny nařízení o orgánu ESMA jsou uvedeny v článku 3 navrhovaného nařízení. a) Pravomoci Níže uvedené změny se týkají všeobecných pravomocí evropských orgánů dohledu, jež tento návrh posiluje. Nové pravomoci přímého dohledu svěřené orgánu ESMA jsou uvedeny v oddílech 2 až 5.

Nové oblasti činností a zaměření Článek 1 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu uvádí přehled aktů, které upravují působnost evropských orgánů dohledu. Článek 1 je koncipován způsobem, který implikuje, že je zapotřebí uvést pouze akty přijaté před zřízením evropských orgánů dohledu a akty, které evropským orgánům dohledu neukládají úkoly. Všechny akty přijaté po přijetí stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu, včetně změn a aktů založených na právních nástrojích týkajících se působnosti evropských orgánů dohledu, jakož i akty, které počítají s úkoly evropských orgánů dohledu, automaticky spadají mezi ustanovení upravující působnost evropských orgánů dohledu a k tomu, aby spadaly mezi ustanovení upravující působnost evropských orgánů dohledu, nemusejí být uvedeny v článku 1. Změny navrhované v souvislosti s článkem 1 každého z nařízení o evropských orgánech dohledu jsou následující: navrhuje se do působnosti nařízení o orgánu EBA zahrnout směrnici 2008/48/ES o spotřebitelském úvěru a směrnici 2014/92/EU o platebních účtech, do působnosti nařízení o orgánu EIOPA zahrnout směrnici 2009/103/ES o motorových vozidlech a do působnosti nařízení o orgánu ESMA zahrnout směrnici 2013/34/EU o účetnictví. Změny článku 4 nařízení o orgánu EBA doplňují seznam definic, které se mají používat pro účely uplatňování nařízení. Konkrétně se mění definice „finanční instituce“ tak, aby do působnosti orgánu EBA spadaly všechny subjekty, na něž se vztahují příslušné odvětvové právní předpisy. Nově navrhovaná definice „příslušných orgánů“ zajišťuje, že do ní spadají všechny příslušné orgány dohledu, i když nejsou jako „příslušné orgány“ definovány v platných právních předpisech. Navrhuje se změnit článek 8 nařízení o orgánu EIOPA a nařízení o orgánu ESMA tak, aby zahrnoval úkol vypracovávat a aktualizovat příručku Unie pro výkon dohledu nad finančními institucemi v celé Unii. Tím se obě nařízení uvádějí do souladu s nařízením o orgánu EBA. Navíc, pokud jde o orgán EBA, navrhuje se, že bude mít za úkol vypracovávat a aktualizovat příručku Unie o řešení krize finančních institucí v celé Unii. Návrhy na změny článků 8 a 9 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu stanoví, že evropské orgány dohledu by měly přispívat k posílení ochrany spotřebitelů. Všechny tři evropské orgány dohledu budou mít při plnění svých úkolů také povinnost brát v úvahu technologické inovace a faktory týkající se životního prostředí, sociálních otázek a oblasti správy a řízení. V případě orgánů EIOPA a ESMA je kromě toho upřesněno, že při plnění svých úkolů by tyto orgány měly uplatňovat zásady zdokonalení tvorby právních předpisů. Tím se příslušná nařízení uvádějí do souladu s nařízením o orgánu EBA. A také se navíc uvádí, že mezi úkoly těchto orgánů by mělo také patřit provádění hloubkových tematických přezkumů chování na trhu, budování společného chápání tržních postupů, zjišťování potenciálních problémů a analýza jejich dopadu, jakož i vypracovávání ukazatelů maloobchodních rizik umožňujících včas zjišťovat možné příčiny poškozování spotřebitelů. Technologické inovace Ustanovení čl. 8 odst. 1a výslovně požaduje, aby evropské orgány dohledu při plnění svých úkolů podle stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu braly při plnění svých úkolů v souladu s tímto nařízením v úvahu technologické inovace. Technologické inovace přispívají k lepší přístupnosti a většímu pohodlí. Snižují provozní náklady a překážky vstupu na trh a takové inovace by měly evropské orgány dohledu podporovat. Uplatňování potenciálu technologických inovací rovněž vyžaduje zajistit integritu z hlediska využívání údajů, řádně fungujících a spravedlivých trhů, předcházení zneužívání finančního systému k nedovoleným účelům a z hlediska kybernetické bezpečnosti. Navíc navrhované změny článku 29 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu posilují koordinační úlohu evropských orgánů dohledu, pokud jde o vstup inovativních podniků a služeb na trh, zejména prostřednictvím výměny informací mezi vnitrostátními orgány dohledu a evropskými orgány dohledu. Faktory týkající se životního prostředí, sociálních otázek a oblasti správy a řízení Všechny tři evropské orgány dohledu budou mít při plnění svých úkolů povinnost brát v úvahu faktory týkající se životního prostředí, sociálních otázek a oblasti správy a řízení. To také umožní evropským orgánům dohledu sledovat, jak finanční instituce určují, hlásí a řeší rizika, která mohou faktory týkající se životního prostředí, sociálních otázek a oblasti správy a řízení představovat pro finanční stabilitu, takže se činnosti finančních trhů uvedou více do souladu s cíli v oblasti udržitelnosti. Evropské orgány dohledu mohou rovněž poskytovat pokyny, jak lze ohledy na udržitelnost účinně zapracovat do příslušných finančních právních předpisů EU a podporovat soudržné provádění těchto ustanovení poté, co jsou přijata. Obecné pokyny a doporučení Pravomoc vypracovávat pokyny a doporučení se ukázala jako důležitý a úspěšný nástroj sbližování dohledu, přičemž zúčastněné strany zdůraznily potřebu, aby vypracovávání pokynů a doporučení zůstalo v působnosti evropských orgánů dohledu a aby bylo při vývoji těchto nástrojů zajištěno úplné posouzení nákladů a přínosů. Změny článku 16 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu implikují, že provádění analýzy nákladů a přínosů je nutno považovat za pravidlo. Cílem těchto změn je rovněž zajistit, aby v případě, že se většina členů příslušných skupin zúčastněných stran v rámci evropských orgánů dohledu domnívá, že evropské orgány dohledu překročily při vydávání pokynů nebo doporučení své pravomoci, bylo příslušné stanovisko předáno Komisi. V takovém případě Komise posoudí rozsah pokynů a může příslušnému evropskému orgánu dohledu uložit, aby dotyčné pokyny zrušil. Změny těchto článků navíc předpokládají, že evropské orgány dohledu budou moci adresovat pokyny orgánům, které nejsou podle stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu definovány jako příslušné orgány, ale jsou zmocněny zajišťovat uplatňování právních předpisů upravujících působnost evropských orgánů dohledu, aby bylo zajištěno důsledné, účinné a efektivní provádění postupů dohledu v rámci Evropského systému dohledu nad finančním trhem. Porušení práva Unie Komise rovněž navrhuje změny článku 17 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu v souvislosti s případy porušení právních předpisů Unie. Ukázalo se, že aby byla pravomoc evropských orgánů dohledu k řešení případů porušení práva účinná, je zcela nezbytné, aby evropské orgány dohledu měly přístup ke všem důležitým informacím. Navrhované změny zajišťují, že v souvislosti s šetřením případů porušení právních předpisů EU budou evropské orgány dohledu moci adresovat řádně odůvodněnou žádost o informace přímo jiným příslušným orgánům nebo příslušným finančním institucím či účastníkům finančního trhu. V případě, že se evropské orgány dohledu rozhodnou požádat o informace přímo příslušnou finanční instituci nebo účastníka finančního trhu, je nutno informovat příslušný vnitrostátní orgán, který má rovněž povinnost pomoci evropským orgánům dohledu shromáždit požadované informace. Kromě toho je nutno zdůraznit, že za případy porušení právních předpisů (viz níže) bude zodpovídat výkonná rada, čímž se dále zvýší účinnost tohoto nástroje. Urovnávání sporů

Navrhují se změny článku 19 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu v souvislosti s urovnáváním sporů mezi příslušnými orgány. Cílem je zajistit, aby v případě takových sporů mohly evropské orgány dohledu rozhodně jednat a zasáhnout. Změny objasňují, že řešení sporů mezi příslušnými orgány v přeshraničních situacích mohou také z vlastní iniciativy zahajovat evropské orgány dohledu, pokud lze na základě objektivních kritérií konstatovat, že mezi příslušnými orgány dochází ke sporu. V takovém případě se předpokládá existence sporu, pokud právní předpisy, které upravují působnost evropského orgánu dohledu, vyžadují přijetí společného rozhodnutí, avšak takové rozhodnutí není přijato ve lhůtě stanovené v příslušných právních předpisech. V této souvislosti navrhované změny rovněž zavádějí povinnost příslušných orgánů oznámit evropským orgánů dohledu, jestliže dohody nebylo dosaženo. Navíc za urovnání sporu (viz níže) bude zodpovídat výkonná rada, čímž se dále zvýší účinnost tohoto nástroje. Sbližování a koordinace dohledu Návrhy na změny článku 29 nařízení o orgánu EIOPA a nařízení o orgánu ESMA stanoví, že tyto dva evropské orgány dohledu by měly vypracovávat a průběžně aktualizovat příručku pro výkon dohledu s cílem dále rozvíjet společnou kulturu dohledu v rámci různých orgánů dohledu. Toto je založeno na pravomocích, které jsou již stanoveny pro orgán EBA. Pokud jde o bankovnictví, navrhované změny stanoví, že orgán EBA by měl vypracovat podobnou příručku pro oblast řešení krize finančních institucí. Podle nově navrhovaného článku 29a mají evropské orgány dohledu zvýšené všeobecné koordinační pravomoci, které přispívají ke sbližování každodenního dohledu vykonávaného všemi příslušnými orgány mnohem významněji a účinněji v celé EU. Po evropských orgánech dohledu se bude vyžadovat, aby stanovily celounijní priority dohledu v podobě „strategického plánu dohledu“, podle kterého se budou posuzovat všechny příslušné orgány. Příslušné orgány budou muset vypracovávat roční pracovní programy v souladu se strategickým plánem. To umožní všem třem evropským orgánům dohledu zajistit sbližování, pokud jde o obezřetnostní dohled nad finančními institucemi, které jsou převážně činné v jiných členských státech než v těch, kde jsou usazeny a kde podléhají dohledu. To bude obzvlášť důležité v případě orgánu EIOPA. Tímto návrhem se rovněž mění současný článek 30 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu, pokud jde o srovnávací hodnocení. Aby se zvýšila přidaná hodnota těchto hodnocení a pro zajistila nestrannost, nebude se již nadále jednat o „srovnávací“ hodnocení, nýbrž o „nezávislá“ hodnocení v rámci odpovědnosti nové výkonné rady. Evropské orgány dohledu vypracují zprávu s výsledky hodnocení a příslušné orgány vynaloží veškeré úsilí, aby splnily všechny pokyny a doporučení, jež mohou evropské orgány dohledu přijmout jako následná opatření v návaznosti na srovnávací hodnocení. Tento návrh obsahuje nový článek 31a, který má posílit koordinační funkci evropských orgánů dohledu, aby bylo zajištěno, že příslušné orgány účinně dohlížejí na opatření v oblasti externího zajišťování činností, delegování a převodu rizik v třetích zemích. Postupy provádění dohledu se v jednotlivých členských státech liší. Evropské orgány dohledu tyto postupy monitorují ex ante i průběžně. Koordinační úloha orgánu ESMA v souvislosti s prošetřováním případů zneužívání trhu Pokud provozovatelé provádějí činnosti, které spadají do působnosti orgánu ESMA a mají silný přeshraniční prvek, může být pro iniciaci a koordinaci vyšetřování nejvhodnější orgán ESMA. Navrhovaný nový článek 31b svěřuje orgánu ESMA posílenou koordinační úlohu, v jejímž rámci by měl orgán ESMA doporučovat příslušným orgánům, aby zahájily vyšetřování, a rovněž by měl usnadňovat výměnu informací, jež jsou pro tato vyšetřování důležitá, pokud má orgán ESMA oprávněné důvody k podezření, že dochází k činnosti s významnými přeshraničními účinky, která ohrožuje řádné fungování a integritu finančních trhů nebo finanční stabilitu v Unii. Za tímto účelem orgán ESMA provozuje nástroj pro uchovávání údajů, který umožní shromažďovat od příslušných orgánů veškeré důležité informace a šířit je mezi nimi. Zátěžové testování Změny článku 32 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu dosahují dvou věcí. Za prvé uvádějí nařízení o orgánu EIOPA a nařízení o orgánu ESMA do souladu s nařízením o orgánu EBA v otázce zátěžového testování. Za druhé, aby se zajistila transparentnost zátěžových testů, umožňuje tento návrh zveřejnit výsledky jednotlivých finančních institucí nebo účastníků finančního trhu. Také objasňuje, že povinnosti příslušných orgánů zachovávat služební tajemství jim nebrání předávat výsledky zátěžových testů evropským orgánům dohledu za účelem zveřejnění. Druhá změna se vztahuje na všechny tři evropské orgány dohledu. Navíc, aby se přispělo k tomu, že budou rozhodnutí o zátěžových testech posuzována s plným zohledněním jednotného trhu, se navrhuje, aby tato rozhodnutí, včetně metodik a přístupů ke sdělování výsledků zátěžových testů, byla ve všech třech evropských orgánech dohledu svěřena nové výkonné radě. Rovnocennost třetích zemí Rovnocennost třetích zemí je důležitým nástrojem umožňujícím integraci mezinárodních trhů při současném zajištění účinného dohledu (viz pracovní dokument útvarů Komise o rozhodnutích o rovnocennosti v politice finančních služeb). Změny článku 33 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu potvrzují, že evropské orgány dohledu na žádost Komise napomáhají Komisi vypracovávat rozhodnutí o rovnocennosti. Jakmile jsou tato rozhodnutí přijata, je důležité zajistit jejich přizpůsobení novému vývoji. Navrhované změny také svěřují evropským orgánům dohledu odpovědnost za průběžné sledování vývoje v oblasti regulace a dohledu, jakož i postupů vynucování ve třetích zemích, u nichž Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti a každoročně předkládá důvěrnou zprávu o svých zjištěních. Za tímto účelem také evropské orgány dohledu vypracovávají správní ujednání se třetími zeměmi. Shromažďování informací Přístup k veškerým důležitým informacím je základním předpokladem toho, aby evropské orgány dohledu mohly účinně provádět své činnosti. Informace obvykle poskytují vnitrostátní orgány dohledu, které jsou nejblíže finančním trhům a institucím, ale jako poslední možnost mohou evropské orgány dohledu adresovat žádosti o informace přímo finanční instituci nebo účastníkovi trhu. Například pokud příslušný vnitrostátní orgán takové informace neposkytne nebo nemůže poskytnout včas. Je vhodné zajistit, aby evropské orgány dohledu měly přístup k informacím, které potřebují pro své úkoly. Tento návrh proto vytváří mechanismus k posílení účinného prosazování práva evropských orgánů dohledu shromažďovat informace (viz nové články 35 až 35h jednotlivých nařízení o evropských orgánech dohledu). Evropské orgány dohledu budou mít k dispozici potřebné prostředky k tomu, aby vyhověly žádosti nebo rozhodnutí o poskytnutí informací. Navrhované změny svěřují evropským orgánům dohledu pravomoc ukládat pokuty a penále správní povahy s přezkumem Soudního dvora a s výhradou práva dotyčného subjektu na slyšení, když finanční instituce nebo účastník finančního trhu neposkytnou dostatečné informace. Interní modely v pojišťovnictví Nově navrhovaný článek 21a nařízení o orgánu EIOPA posiluje úlohu orgánu EIOPA, aby se zajistilo sbližování dohledu v oblasti interních modelů. Rozdílnost v dohledu nad interními modely a v jejich schvalování může vést k nesrovnalostem a vytváří nerovné podmínky. Orgán EIOPA bude moci na svou žádost včas obdržet všechny důležité informace a vydat svá stanoviska příslušným orgánům. V případě neshod mezi příslušnými orgány ohledně skupinových interních modelů bude orgán EIOPA také schopen těmto orgánům pomoci k dosažení dohody podle článku 19 zřizovacího nařízení, a to buď z vlastního podnětu, na žádost jednoho nebo více příslušných orgánů, nebo za určitých okolností na žádost dotyčné skupiny. Ostatní ustanovení Změny článku 37 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu posilují poradní úlohu skupin zúčastněných stran v evropských orgánech dohledu, jejichž stanoviska a doporučení jsou zásadní pro každodenní práci evropských orgánů dohledu. Pokud se členové skupiny zúčastněných stran nemohou dohodnout na společném stanovisku nebo doporučení, mohou členové zastupující jednu skupinu zúčastněných stran předložit samostatné stanovisko nebo doporučení. Návrhy na změny článku 39 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu stanoví, že rozhodnutí evropských orgánů dohledu, s výjimkou rozhodnutí o zahájení šetření z důvodu neposkytnutí přiměřených informací v souvislosti s žádostí o informace, se zveřejní spolu se souhrnem dotyčného rozhodnutí, ve kterém se uvedou důvody rozhodnutí. b)Správa a řízení

Tento návrh předpokládá efektivnější strukturu správy a řízení evropských orgánů dohledu, jíž bude dosaženo zavedením nezávislé výkonné rady se členy na plný úvazek, která nahradí současnou správní radu (články 45 a 47 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu), a předpokládá rovněž změnu složení rady orgánů dohledu (článek 40 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu). Tento návrh objasňuje příslušné pravomoci těchto dvou rad (články 43 a 47). Kromě toho se posílí postavení a pravomoci předsedy (článek 48). Výkonná rada Hlavním úkolem výkonné rady bude připravovat rozhodnutí, která má přijmout rada orgánů dohledu. To by mělo zajistit, aby rozhodování v rámci rady orgánů dohledu bylo rychlejší a přímočařejší. Také to přispěje k přístupu zaměřenému více na potřeby EU při rozhodování. Aby se zohlednila konkrétní situace v bankovním sektoru, kdy se většina členských států účastní bankovní unie, je výslovně požadováno, že výkonná rada orgánu EBA musí být vyvážená a přiměřená a musí odrážet Unii jako celek. Výkonnou radu bude tvořit předseda a určitý počet členů na plný úvazek. Tento počet bude jiný u orgánu ESMA na jedné straně než u orgánů EBA a EIOPA na straně druhé, neboť ve srovnání s ostatními dvěma evropskými orgány dohledu návrh pověřuje orgán ESMA značným počtem dodatečných úkolů v různých oblastech. Členové na plný úvazek budou jmenováni na základě otevřené výzvy k přihlašování kandidátů pořádané Komisí. Komise určí užší seznam kandidátů a předloží jej Evropskému parlamentu ke schválení. Po schválení užšího seznamu Rada formou rozhodnutí jmenuje členy na plný úvazek. Postup odvolání je podobný jako při jmenování a konečné rozhodnutí je na Radě. Jeden ze stálých členů převezme úkoly současného výkonného ředitele, jehož konkrétní pozice bude zrušena. Výkonná rada si ponechá úlohu správní rady v souvislosti s přípravou pracovních programů a rozpočtu jednotlivých evropských orgánů dohledu. Výkonné radě budou přiděleny rozhodovací pravomoci v řadě oblastí. Například ve vztahu k jednotlivým příslušným orgánům v souvislosti s určitými záležitostmi neregulatorní povahy, jako je například urovnávání sporů, problematika porušení právních předpisů Unie a nezávislá hodnocení. To by mělo zajistit účinné, nestranné rozhodování zaměřené na zájmy celé EU. Výkonná rada bude také zodpovídat za stanovení priorit dohledu pro příslušné orgány v novém „strategickém plánu dohledu“. Bude kontrolovat soulad pracovních programů příslušných orgánů s prioritami EU a přezkoumávat jejich provádění. Výkonná rada bude kromě toho zodpovídat za monitorování opatření týkajících se delegování, externího zajišťování činností a převodu rizik do zemí, které nejsou členy EU, aby se zajistilo, že budou řešena inherentní rizika. Bude rozhodovat o zátěžových testech a o přístupech ke sdělování jejich výsledků. A konečně, výkonná rada bude mít rovněž na starosti rozhodnutí, která se týkají žádostí o informace. Členové výkonné rady budou mít každý jeden hlas a předseda bude mít rozhodující hlas. Úkoly výkonné rady stanoví navrhovaná podoba článku 47. Navrhované změny také nahrazují odkaz na správní radu odkazem na výkonnou radu. Kromě toho bude zrušena pozice výkonného ředitele. Jeho povinnosti převezme jeden z členů výkonné rady na plný úvazek. Rada orgánů dohledu Rada orgánů dohledu zůstává hlavním orgánem evropských orgánů dohledu, který zodpovídá za jeho celkové vedení a rozhodování. Navrhované změny článku 40 však mění složení rady orgánů dohledu tak, aby zahrnovalo členy výkonné rady na plný úvazek, avšak bez hlasovacích práv. Tyto změny rovněž zajistí v případě potřeby přítomnost orgánů na ochranu spotřebitelů. Každý hlasující člen rady orgánů dohledu má jeden hlas. Jelikož rozhodnutí o některých úkolech neregulatorní povahy (urovnávání sporů, řešení případů porušení právních předpisů Unie a nezávislá hodnocení) bude přijímat výkonná rada, mění se i stávající pravidla rozhodování. Ačkoli se z důvodu budoucího odchodu Spojeného království z Unie sníží počet a váha členských států, které se neúčastní bankovní unie, a další členské státy se mohou k bankovní unii připojit, navrhuje se ponechat systém hlasování s dvojí většinou u opatření a rozhodnutí přijímaných radou orgánů dohledu orgánu EBA, který byl zaveden v roce 2013 v rámci balíčku „Bankovní unie“ jako záruka, která má zajistit, aby rozhodnutí orgánu EBA odrážela konkrétní situaci jak členských států, které se účastní bankovní unie, tak i ostatních členských států. Rada orgánů dohledu bude proto i nadále přijímat rozhodnutí na základě kvalifikované většiny svých členů, která by měla zahrnovat alespoň prostou většinu příslušných vnitrostátních orgánů, které se účastní bankovní unie, a prostou většinu příslušných vnitrostátních orgánů, které se bankovní unie neúčastní. Současný systém však nadměrně ztěžuje rozhodování v orgánu EBA, protože rozhodnutí nelze přijmout ani v případech, kdy žádná většina nezúčastněných členských států nepovažuje hlasování za dostatečně důležité, aby se ho zúčastnila. Aby mohl orgán EBA i nadále účinně přijímat rozhodnutí při plném zachování záruk pro nezúčastněné členské státy, pokud se hlasování účastní, měla by se změnit stávající pravidla hlasování tak, aby se zajistilo, že hlasování nebude nutno v případě nepřítomnosti hlasujících členů odložit. Vzniknou tak rovněž jednoznačné pobídky pro příslušné vnitrostátní orgány, aby se účastnily zasedání orgánu EBA, a tím se zvýšila legitimita rozhodnutí přijatých na zasedáních. Navrhovaná změna proto objasňuje, že rozhodnutí by musela podpořit prostá většina příslušných vnitrostátních orgánů nezúčastněných členských států přítomných při hlasování a příslušných vnitrostátních orgánů zúčastněných členských států přítomných při hlasování. Rozdělení pravomocí mezi obě rady Změny článků 43 a 47 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu objasňují základní princip rozdělení pravomocí mezi radu orgánů dohledu a výkonnou radu. Rada orgánů dohledu má přijmout každé rozhodnutí uvedené v nařízení, pokud není stanoveno jinak (viz výše ve vztahu k výkonné radě). V situacích, kdy bude orgán ESMA vykonávat pravomoci související s přímým dohledem, bude moci jeho rada orgánů dohledu odmítnout návrh rozhodnutí výkonné rady pouze dvoutřetinovou většinou. V takovém případě musí návrh přezkoumat výkonná rada (změny článku 44 nařízení o orgánu ESMA). Rada orgánů dohledu bude zbavena disciplinární pravomoci nad předsedou, protože nemá pravomoc ho jmenovat (viz níže). Změny článku 41 a nový článek 45b umožňují radě orgánů dohledu i výkonné radě zřizovat interní výbory pro konkrétní úkoly. Zřizování odborných skupin se ruší. Předseda Předseda je klíčovým představitelem evropského orgánu dohledu. Postavení a pravomoci předsedy budou proto posíleny tak, aby se zvýšila jeho statutární autorita. Změny článku 48 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu objasňují postup jmenování předsedy. Předseda je jmenován na základě otevřené výzvy k přihlašování kandidátů pořádané Komisí. Komise určí užší seznam kandidátů a předloží jej Evropskému parlamentu ke schválení. Po schválení užšího seznamu Evropským parlamentem jmenuje Rada členy na plný úvazek rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou. Postup odvolání je podobný jako při jmenování a konečné rozhodnutí je na Radě. Toto by mělo zvýšit legitimitu a autoritu předsedy. Předseda rovněž získá rozhodující hlas ve výkonné radě. Ostatní ustanovení

Působnost smíšeného výboru byla rozšířena tak, aby zahrnovala otázky ochrany spotřebitelů a investorů prostřednictvím změn článku 54 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu. c)Ustanovení o financování Aby bylo zajištěno, že bude systém financování evropských orgánů dohledu udržitelný a přiměřený úkolům, které tyto orgány plní a pravděpodobně budou v budoucnu plnit, a aby systém financování přiměřeným způsobem propojil poplatky a příspěvky na činnosti evropských orgánů dohledu, navrhuje se přepracovat stávající systém financování. Navrhovaný systém zachovává prvek veřejného financování, který v současnosti poskytuje EU, a kombinuje jej s příspěvky domácího odvětví a dalších účastníků trhu, které nahrazují stávající příspěvky příslušných vnitrostátních orgánů. Právní základ pro zřízení evropských orgánů dohledu (článek 114 SFEU) umožňuje změnit systém financování a vybírání příspěvků od dotyčného odvětví. Stávající pevný poměr mezi příspěvky ze souhrnného rozpočtu EU a příspěvky od příslušných vnitrostátních orgánů (40 % ku 60 %) by byl zrušen. Navrhované změny stanoví, že příjmy evropských orgánů dohledu budou nyní pocházet ze tří hlavních zdrojů: Změny článku 62 definují vyrovnávací příspěvek Unie. Navrhovaný maximální roční příspěvek EU, stanovený předem ve víceletém finančním rámci (VFR), bude pokrývat až 40 % ročního rozpočtu evropských orgánů dohledu. Budou se přitom respektovat omezení rozpočtu EU. Rovněž se tím odstraní stávající pevný poměr (40 % ku 60 %), který může omezovat schopnost evropských orgánů dohledu zvýšit své další zdroje příjmů. Evropské orgány dohledu by tak při každém příštím vypracování VFR měly Komisi poskytnout střednědobou projekci (pokrývající alespoň 5 let) svých předpokládaných rozpočtových potřeb podle metodik, které používají při přípravě svých návrhů ročního rozpočtu. Za druhé, byl přidán nový zdroj příjmů ze soukromého sektoru: roční příspěvky finančních institucí. Tento zdroj příjmů nahradí stávající povinné příspěvky příslušných vnitrostátních orgánů do rozpočtu evropských orgánů dohledu. Roční příspěvky budou platit finanční instituce, které jsou pod nepřímým dohledem evropských orgánů dohledu a spadají do působnosti čl. 1 odst. 2 zřizovacích nařízení. Navrhované změny stanoví, že částka ročních příspěvků finančních institucí by měla vycházet z předpokládané pracovní zátěže, se kterou daný orgán počítá v souvislosti s každou kategorií účastníků trhu podle zřizovacích nařízení a odvětvových právních předpisů. Navrhované změny stanoví, že tyto roční příspěvky budou vybírat vnitrostátní orgány určené členskými státy. Navrhované změny rovněž stanoví akt v přenesené pravomoci, který určí, jak se na celkové částce ročních příspěvků podílejí jednotlivé kategorie finančních institucí, a to na základě činnosti, kterou každou jejich kategorie vyžaduje. Akt v přenesené pravomoci rovněž pro každou kategorii finančních institucí určí odpovídající a objektivní kritéria pro výpočet skutečného ročního příspěvku, který se má platit. Tato kritéria by měla být založena na velikosti finančních institucí, aby odrážela jejich význam na trhu. A konečně, akt v přenesené pravomoci stanoví minimální prahové hodnoty, při jejichž nedosažení malé finanční instituce finanční příspěvky neplatí, případně stanoví minimální příspěvky. Za třetí, uvedená tři zřizovací nařízení zachovávají stávající ustanovení, která umožňují dotyčným třem evropským orgánům dohledu přijímat poplatky od subjektů podléhajících přímému dohledu. Toto ustanovení je v současnosti zvlášť důležité pro orgán ESMA. V rámci tohoto nového mechanismu financování nebudou dotyčné subjekty platit za stejnou službu dvakrát. Zatímco subjekty pod přímým dohledem evropských orgánů dohledu budou platit poplatky za dohled podle odvětvových právních předpisů, ostatní finanční instituce (pod přímým dohledem příslušných vnitrostátních orgánů a pod nepřímým dohledem evropských orgánů dohledu) budou platit finanční příspěvek. Navrhované změny rovněž stanoví dva doplňkové zdroje příjmů. Změny zavádějí možnost jakýchkoli dobrovolných finančních příspěvků členských států a pozorovatelů pod podmínkou, že takový příspěvek neohrozí nezávislost a nestrannost evropských orgánů dohledu. Z těchto dobrovolných příspěvků lze například financovat delegování úkolů a povinností příslušných vnitrostátních orgánů na evropské orgány dohledu. Změny rovněž zavádějí možnost, aby evropské orgány dohledu vybíraly poplatky za publikace, školení a jakékoli další služby požadované příslušnými vnitrostátními orgány. d)Obecná ustanovení Změny článku 70 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu rozšiřují povinnost zachovávat služební tajemství i na osoby, které nejsou pracovníky těchto orgánů (tzn. jednotlivce, kteří poskytují jakoukoli službu, přímo nebo nepřímo, trvale nebo příležitostně, týkající se úkolů dotyčného orgánu, včetně úředníků a jiných osob zmocněných výkonnou radou a radou orgánů dohledu nebo jmenovaných k tomuto účelu příslušnými orgány). Tytéž požadavky na zachování služebního tajemství se vztahují také na pozorovatele, kteří se účastní zasedání výkonné rady a rady orgánů dohledu, nebo na osoby, jež se podílejí na činnostech dotyčného orgánu. Tato změna by měla zajistit, aby pro osoby, na které se v současné době nevztahují povinnosti zachovávat služební tajemství stanovené v článku 70 stávajících nařízení o evropských orgánech dohledu a které se účastní zasedání rady, pracovních skupin, podvýborů, odborných skupin a sítí odborníků, platila pravidla o služebním tajemství a důvěrné povaze informací. Nařízení (EU) č. 1093/2010, č. 1094/2010 a č. 1095/2010, jakož i právní předpisy upravující odvětví finančních služeb vyžadují, aby evropské orgány dohledu usilovaly o účinná správní ujednání zahrnující výměnu informací s orgány dohledu ze třetích zemí. Potřeba účinné spolupráce a výměny informací by měla být ještě důležitější, když na základě tohoto pozměňujícího nařízení některé evropské orgány dohledu převezmou dodatečné, širší povinnosti v oblasti dohledu nad subjekty a činnostmi mimo EU. Pokud v této souvislosti evropské orgány dohledu zpracovávají osobní údaje, a to i převodem těchto údajů mimo Unii, jsou vázány požadavky nařízení (EU) 2018/XXX (nařízení o ochraně údajů pro orgány a instituce EU). Nebylo-li přijato rozhodnutí o přiměřenosti nebo neexistují-li vhodné záruky, například stanovené ve správních ujednáních ve smyslu čl. 49 odst. 3 nařízení o ochraně údajů pro orgány a instituce EU, mohou si evropské orgány dohledu vyměňovat osobní údaje s orgány třetích zemí v souladu s podmínkami odchylky ve veřejném zájmu stanovené v čl. 51 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, a to zejména v případech mezinárodní výměny údajů mezi orgány finančního dohledu. 2)Článek 4 se zabývá změnami nařízení (EU) č. 345/2013 (EuVECA), článek 5 změnami nařízení (EU) č. 346/2013 (EuSEF) a článek 7 změnami nařízení (EU) 2015/760 (ELTIF). Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech rizikového kapitálu (EuVECA) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech sociálního podnikání (EuSEF) zavedla specializované struktury fondů, aby se účastníkům trhu usnadnilo získávání a investování kapitálu do inovativních malých a středních podniků (MSP) a sociálních podniků v celé Evropě. Byly stanoveny jednotné požadavky a podmínky pro správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí používat označení „EuVECA“ nebo „EuSEF“ v souvislosti s uváděním kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, respektive kvalifikovaných fondů sociálního podnikání na trh. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/760 ze dne 29. dubna 2015 o evropských fondech dlouhodobých investic zavedlo další finanční nástroj s označením „ELTIF“, který se zaměřuje na investice do reálné ekonomiky, jako jsou infrastrukturní projekty, se zvýšeným zaměřením na dlouhodobější investice. Nařízení (EU) 2015/760 stanoví jednotné požadavky, které musí fondy dlouhodobých investic splňovat, aby mohly být povoleny jako „ELTIF“. EuVECA, EuSEF a ELTIF jsou harmonizované fondy kolektivního investování. Nařízení (EU) č. 345/2013, nařízení (EU) č. 346/2013 a nařízení (EU) 2015/760 upravují problematiku kvalifikovaných investic, podniků kvalifikovaných pro portfolio, pravidel koncentrace a kvalifikovaných investorů. Tato pravidla rovněž definují pravomoci v oblasti dohledu, včetně požadavků týkajících se registrace a povolování, průběžného dohledu a rušení registrací nebo povolení. Hlavními cíli nařízení (EU) č. 345/2013, nařízení (EU) č. 346/2013 a nařízení (EU) 2015/760 jsou podpora zaměstnanosti a růstu, financování MSP, sociální a dlouhodobé investice a podpora kultury investování v EU. Rozdílné využívání možnosti vlastního uvážení příslušnými vnitrostátními orgány, jejich rozdílné správní postupy a rozdíly v kultuře a výkonnosti dohledu však přetrvávají navzdory harmonizaci dosažené prostřednictvím uvedených tří nařízení. Tyto rozdíly brání potřebnému dosažení rovných podmínek mezi správci kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, kvalifikovaných fondů sociálního podnikání a fondů dlouhodobých investic v jednotlivých členských státech a současně zvyšují transakční a provozní náklady těchto správců. Jmenování jediného orgánu dohledu EU bude podporovat cíle uvedených nařízení, jelikož ještě více usnadní integraci, rozvoj a přeshraniční uvádění těchto struktur fondů na trh. Tento návrh má dále zjednodušit správní postup upravující schvalování a registraci těchto fondů s označením EU v Unii a posílit rovné podmínky centralizováním jejich dohledu bez ohledu na to, kde je fond založen nebo uváděn na trh. Jednotné uplatňování pravidel by správcům umožnilo snížit transakční a provozní náklady a posílit možnosti volby pro investory. Orgán ESMA je pověřen funkcemi týkajícími se povolování a registrace a dohledu nad těmito fondy EU a jejich správci, čímž se zvyšuje účinnost těchto správních postupů. Správci těchto fondů budou muset žádat o povolení či registraci u jediného příslušného orgánu, ESMA, který bude rovněž zodpovídat za důsledné uplatňování pravidel stanovených v těchto nařízeních. Proto se zavádějí cílené změny, jež mají pravomoci příslušných vnitrostátních orgánů převést na orgán ESMA. Tyto fondy EU se řídí přímo použitelnými předpisy, které již poskytují soubor pravidel, jež bude orgán ESMA prosazovat.

Pokud jde o fondy EuVECA a EuSEF, které překračují prahové hodnoty uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU o správcích alternativních investičních fondů, a jsou tudíž spravovány správci alternativních investičních fondů, kteří mají povolení podle této směrnice, bude příslušným orgánem rovněž orgán ESMA. Orgán ESMA zajistí, aby vedle odvětvových ustanovení nařízení o EuVECA nebo EuFSP vyjmenovaných v čl. 2 odst. 2 těchto nařízení tito správci dodržovali také vnitrostátní právní předpisy, kterými se provádí směrnice o správcích alternativních investičních fondů v členském státě, v němž mají správci své sídlo. Tento přístup má zajistit jednotnost dohledu a zmírnit administrativní zátěž, která by vznikla, kdyby tyto subjekty podléhaly v souvislosti s týmž fondem současně dohledu orgánu ESMA i příslušných vnitrostátních orgánů. Tam, kde je to nezbytné, stanoví tento návrh několik zmocnění, jež specifikují požadavky podle uvedených tří nařízení, aby byl obsah určitých právních závazků a rozsah volného uvážení orgánu ESMA dostatečně přesný k zajištění kýžené míry harmonizace. Nařízení (EU) č. 345/2013 a nařízení (EU) č. 346/2013 byla nedávno přezkoumána, zejména pokud jde o konkrétní pravidla pro fondy, změny rozsahu působnosti nebo způsobilé investice. Předmětem tohoto přezkumu nebyly aspekty dohledu. Návrh nařízení, kterým se obě uvedená nařízení mění, byl odsouhlasen spolunormotvůrci a schválen Evropským parlamentem. Ačkoli dosud nedošlo ke konečnému přijetí tohoto návrhu Radou a jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, je vhodné použít znění obou nařízení se změnami, jež spolunormotvůrci schválili, jako referenční bod pro účely tohoto návrhu. Pokud by v průběhu postupu přijetí, který má být dokončen v nadcházejících dnech, došlo k jakýmkoli změnám odsouhlasených úprav obou nařízení, Komise je připravena upravit tento návrh tak, aby byl zajištěn jeho soulad s takovými změnami. V souladu s článkem 11 vstoupí články 4 až 6 v platnost 36 měsíců po vstupu nařízení v platnost, aby bylo dost času na vypracování a přijetí aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů uvedených v dotyčném nařízení. Návrh rovněž stanoví přechodná opatření pro převod pravomocí a povinností příslušných vnitrostátních orgánů na orgán ESMA. 3)Změny nařízení (EU) č. 600/2014 (MiFIR – poskytovatelé služeb hlášení údajů) Článek 6 zavádí tyto změny: ·do působnosti nařízení (EU) č. 600/2014 (MiFIR) přidává povolování a dohled nad poskytovateli služeb hlášení údajů společně s pravomocemi pro přímé shromažďování údajů pro účely výkaznictví a výpočtů transparentnosti, ·k definicím uvedeným v nařízení MiFIR přidává tři různé typy poskytovatelů služeb hlášení údajů, ·zmocňuje orgán ESMA požadovat informace, které tento orgán potřebuje pro své úkoly v oblasti dohledu, ·určuje orgán ESMA jako orgán dohledu nad poskytovateli služeb hlášení údajů, ·vymezuje pravomoci a kompetence, které by měl orgán ESMA mít při výkonu své úlohy příslušného orgánu, ·ukládá Komisi povinnost předkládat zprávy o fungování služby konsolidovaných obchodních informací, ·stanoví převod pravomocí z příslušných vnitrostátních orgánů na orgán ESMA. Tento návrh také výslovně uvádí, že intervenční pravomoci nařízení MiFIR se vztahují rovněž na správce SKIPCP a alternativních investičních fondů (AIF), pokud tuto činnost provádějí přímo jejich správci. Konkrétně článek 40 nařízení MiFIR již uděluje orgánu ESMA dočasné intervenční pravomoci, jež mu umožňují za určitých podmínek dočasně zakázat nebo omezit v Unii uvádění na trh, distribuci nebo prodej určitých finančních nástrojů či finančních nástrojů s určitými stanovenými rysy nebo určitý typ finanční činnosti či praktiky. Tyto pravomoci zasahovat u produktů se vztahují na investiční podniky a úvěrové instituce, jež se zabývají uváděním na trh, distribucí nebo prodejem finančních nástrojů včetně podílových jednotek subjektů kolektivního investování. Jelikož podílové jednotky subjektů kolektivního investování mohou také uvádět na trh, distribuovat nebo prodávat přímo správcovské společnosti subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a investiční společnosti SKIPCP povolené v souladu se směrnicí 2009/65/ES a správci alternativních investičních fondů, kteří mají povolení podle směrnice 2011/61/EU, je nutné výslovně uvést, že výše uvedené intervenční pravomoci podle nařízení MiFIR se vztahují rovněž na správcovské společnosti SKIPCP a investiční společnosti SKIPCP a za určitých okolností i na správce alternativních investičních fondů. Cílem návrhu směrnice, kterou se mění směrnice 2014/65/EU (MiFID II), je vyloučit poskytovatele služeb hlášení údajů z působnosti směrnice 2014/65/EU. 4)Změny nařízení (EU) 2016/1011 (referenční hodnoty). Článek 8 tohoto nařízení mění nařízení (EU) 2016/1011 (referenční hodnoty). Odstavec 11 určuje orgán ESMA jako příslušný orgán pro administrátory referenčních hodnot s kritickým významem i všech referenčních hodnot používaných v Unii, avšak spravovaných mimo ni. Odstavce 4, 5, 12, 13, 14, 15, 16, 17 a 19 jsou technické úpravy odrážející toto určení, přičemž odstavec 4 stanoví, že referenční hodnoty, jež slouží jako referenční částka pro objemy nad 500 miliard EUR, Komise určí jako hodnoty s kritickým významem. Odstavec 18 vymezuje pravomoci a kompetence, které by měl orgán ESMA mít při výkonu své úlohy příslušného orgánu. Odstavec 10 stanoví, že orgán ESMA by měl povolovat administrátory referenčních hodnot s kritickým významem. Odstavec 16 zrušuje kolegia orgánů dohledu pro referenční hodnoty s kritickým významem, jelikož orgán ESMA jakožto nový orgán dohledu nad těmito referenčními hodnotami s kritickým významem bude mít při posuzování rizik a dalších činnostech přehled za celou Unii. Odstavce 8 a 9 určují orgán ESMA jako příslušný orgán pro uznávání a schvalování případů přejímání administrátorů ze třetích zemí, respektive příslušných referenčních hodnot.

Odstavce 1, 2, 3 a 6 zmocňují Komisi, aby dále upřesnila některá ustanovení nařízení (EU) 2016/1011 tak, aby orgán ESMA mohl příslušná ustanovení přímo používat. A konečně, změny článku 30 nařízení (EU) 2016/1011 zajišťují průběžnou kontrolu rovnocennosti s nařízením (EU) 2016/1011 třetími zeměmi. Za účelem přiměřené výměny informací a spolupráce při dohledu nad administrátory referenčních hodnot ve třetích zemích bude muset orgán ESMA uzavřít dohody o spolupráci s orgány dohledu třetích zemí. Pokud je však třetí země zařazena na seznam jurisdikcí, o nichž se prohlašuje, že mají strategické nedostatky ve svém vnitrostátním boji proti praní peněz a potírání financování teroristických režimů, které představují významné ohrožení finančního systému Unie, nebude smět orgán ESMA takovou dohodu o spolupráci s orgány dohledu této třetí země uzavřít. 5)Změny nařízení (EU) 2017/1129 (prospekt) Článek 9 tohoto nařízení mění nařízení (EU) 2017/1129 tak, že se dohled nad určitými typy prospektů převádí na orgán ESMA. Klíčová změna je obsažena v odstavci 10, který uděluje orgánu ESMA úlohu „příslušného orgánu domovského členského státu“ pro čtyři kategorie prospektů. U těchto prospektů se úkoly v oblasti jejich kontroly a schvalování, jakož i v oblasti zpracování oznámení o pasu svěřují orgánu ESMA. Stanoví se „výkladové pravidlo“, aby se ustanovení nařízení o prospektu vztahovalo na situace, kdy orgán ESMA přebírá přímý dohled. Odstavec 1 zavádí řadu definic týkajících se specializovaných emitentů. Odstavec 4 také převádí na orgán ESMA pravomoc kontrolovat propagační sdělení týkající se prospektů, jež podléhají jeho schválení, místo příslušných orgánů hostitelských členských států. Zatímco skutečné kontrolování dodržování těchto ustanovení ohledně propagačních sdělení orgánem ESMA zůstává nepovinné, stane se povinným, pokud příslušný orgán formálně požádá orgán ESMA, aby využil tuto kontrolní pravomoc, když se prospekty schválené orgánem ESMA použijí pro nabídku nebo přijetí k obchodování v jeho jurisdikci. Odstavce 2, 3, 4, 6, 8, 11 a 12 obsahují objasnění návrhu s ohledem na novou úlohu orgánu ESMA v situacích, kdy by „výkladové pravidlo“ odstavce 10 mohlo být nedostatečné k dosažení právní jednoznačnosti (jazykový režim, dohody o spolupráci, oznámení). Odstavec 7 objasňuje a zlepšuje fungování režimu rovnocennosti u prospektů vypracovaných podle vnitrostátních pravidel třetí země. Pokud Komise prováděcím rozhodnutím tato pravidla prohlásí za rovnocenná, prospekt třetí země, který je již schválen orgánem dohledu třetí země, bude podán pouze u orgánu ESMA a orgán ESMA zašle osvědčení o podání (namísto potvrzení o schválení, srovn. odst. 5 písm. b) příslušnému orgánu každého hostitelského členského státu, kde je tento „rovnocenný“ prospekt třetí země oznámen. Pro účely dohledu nad prospekty emitentů ze třetích zemí bude muset orgán ESMA uzavřít dohody o spolupráci s orgány dohledu třetích zemí. Pokud je však třetí země zařazena na seznam jurisdikcí, o nichž se prohlašuje, že mají strategické nedostatky ve svém vnitrostátním boji proti praní peněz a potírání financování teroristických režimů, které představují významné ohrožení finančního systému Unie, nebude smět orgán ESMA takovou dohodu o spolupráci s orgány dohledu této třetí země uzavřít (srovn. odst. 9 písm. a)). Odst. 5 písm. a) napravuje opomenutí v čl. 25 odst. 4 nařízení (EU) 2017/1129 tím, že objasňuje, že příslušné orgány musí orgánu ESMA elektronicky sdělovat i veškeré konečné podmínky základních prospektů po podání těchto konečných podmínek, a to i v případě, že se příslušný základní prospekt nepoužívá na základě pasu v žádném hostitelském členském státě, což je v souladu s požadavky směrnice 2003/71/ES. Odstavec 13 opravuje chybu v nařízení (EU) 2017/1129 tím, že datum, do kterého jsou členské státy povinny oznámit svá pravidla o sankcích Komisi a orgánu ESMA, uvádí do souladu s datem stanoveným v čl. 49 odst. 3 uvedeného nařízení, do kterého musí členské státy splnit ustanovení kapitoly VIII uvedeného nařízení. Odstavec 14 zavádí novou kapitolu, která stanoví pravomoci a kompetence orgánu ESMA, které jsou nezbytné pro dohled a prosazování nařízení o prospektu, včetně pravomocí ukládat peněžité pokuty a penále. 2017/0230 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1093/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), nařízení (EU) č. 1094/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění), nařízení (EU) č. 1095/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), nařízení (EU) č. 345/2013 o evropských fondech rizikového kapitálu, nařízení (EU) č. 346/2013 o evropských fondech sociálního podnikání, nařízení (EU) č. 600/2014 o trzích finančních nástrojů, nařízení (EU) 2015/760 o evropských fondech dlouhodobých investic, nařízení (EU) 2016/1011 o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti investičních fondů, a nařízení (EU) 2017/1129 o prospektu, který má být uveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,

v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Po finanční krizi a na základě doporučení skupiny odborníků na vysoké úrovni, kterou vedl Jacques de Larosière, dosáhla Unie významného pokroku při vytváření nejen silnějších, ale také harmonizovanějších pravidel pro finanční trhy ve formě jednotného souboru pravidel. Unie rovněž zřídila Evropský systém dohledu nad finančním trhem (ESFS), který je založen na dvoupilířovém systému kombinujícím mikroobezřetnostní dohled koordinovaný evropskými orgány dohledu s makroobezřetnostním dohledem prostřednictvím zřízení Evropské rady pro systémová rizika (ESRB). Tři evropské orgány dohledu, jimiž jsou Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010,