Návrh rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatému v Ženevě dne 2. července 1999 {SEC(2005)1748} /* KOM/2005/0687 konecném znení - CNS 2005/0273 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 22.12.2005 KOM(2005) 687 v konečném znění 2005/0273 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatému v Ženevě dne 2. července 1999 {SEC(2005)1748} (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Úvod Dne 12. prosince 2001 přijala Rada nařízení (ES) č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství (dále jen „nařízení o průmyslových vzorech Společenství“).[1] Nařízení o průmyslových vzorech Společenství zavádí systém průmyslových vzorů Společenství, který umožní získat ochranu průmyslových vzorů s jednotným účinkem na celém území Evropského společenství. Podle uvedeného nařízení lze průmyslový vzor chránit buď „nezapsaným (průmyslovým) vzorem Společenství“, je-li zpřístupněn veřejnosti způsobem stanoveným tímto nařízením, nebo „zapsaným (průmyslovým) vzorem Společenství“, je-li zapsán podle postupu stanoveného tímto nařízením. Nařízení o průmyslových vzorech Společenství pověřuje správou průmyslových vzorů Společenství Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), dále jen úřad[2]. Dne 1. ledna 2003 umožnil úřad přihlášky k zápisu průmyslových vzorů Společenství, kterým byl přidělen první den podání 1. dubna 2003. Dne 23. prosince 2003 vstoupil v platnost akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatý v Ženevě dne 2. července 1999 (dále jen „Ženevský akt“). Ženevský akt umožňuje původcům průmyslových vzorů nabýt ochrany průmyslových vzorů v řadě zemí prostřednictvím jednoho mezinárodního zápisu. Podle Ženevského aktu jedna mezinárodní přihláška podaná u mezinárodního úřadu Světové organizace duševního vlastnictví tedy nahrazuje celou řadu přihlášek, které měly jinak provádět různé vnitrostátní nebo regionální úřady. Cílem tohoto návrhu je vytvořit vazbu mezi systémem průmyslových vzorů Společenství a systémem mezinárodního zápisu zavedeným podle Ženevského aktu. Tato vazba umožní původcům průmyslových vzorů podat jednu mezinárodní přihlášku u mezinárodního úřadu Světové organizace duševního vlastnictví určující kromě ostatních smluvních stran Evropské společenství k nabytí ochrany podle systému průmyslových vzorů Společenství. 2. Ženevský akt Haagský systém je založen na Haagské dohodě o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů. Tuto dohodu tvoří tři různé akty: Londýnský akt z roku 1934, Haagský akt z roku 1960 a Ženevský akt z roku 1999. Tyto tři akty jsou nezávislé, a pokud jde o jejich ustanovení v uvedené věci, působí současně. Smluvní strany se mohou rozhodnout stát se stranou pouze jednoho, dvou nebo všech tří aktů. Tím se automaticky stávají členem Haagské unie, která má v současné době 42 smluvních stran, z nichž 12 jsou členské státy EU.[3] Systém mezinárodního zápisu průmyslových vzorů vznikl z potřeby jednoduchosti a úspornosti. V podstatě umožňuje vlastníkům průmyslových vzorů pocházejícím z určitého smluvního státu získat ochranu jejich průmyslových vzorů s minimálními formalitami a výdaji. Mezinárodní přihlášku lze podat v jednom jazyce (angličtině nebo francouzštině) po zaplacení jednoho souboru poplatků. Přihlašovatel musí určit smluvní státy, kde žádá o ochranu. Mezinárodní přihláška se běžně posílá přímo mezinárodnímu úřadu. Po obdržení přihlášky mezinárodní úřad zkontroluje, zda je v souladu s předepsanými formálními požadavky, a poté přihlášku zveřejní – nebo lépe, zveřejní zápis – ve Věstníku mezinárodních průmyslových vzorů (na internetových stránkách Světové organizace duševního vlastnictví). Po zveřejnění musí každý vnitrostátní úřad zjistit mezinárodní zápisy, kde byl vyznačen, aby mohl přikročit k případnému věcnému průzkumu stanovenému jeho právními předpisy. Všechny věcné aspekty ochrany (včetně zejména věcného průzkumu prováděného každým úřadem, posouzení podmínek ochrany a rozsahu této ochrany) jsou tedy výhradně záležitostí právních předpisů každé vyznačené smluvní strany. Na základě tohoto průzkumu může daný úřad informovat mezinárodní úřad o odmítnutí ochrany na svém území. Mezinárodní zápis však nelze odmítnout na základě toho, že není v souladu s formálními požadavky. Tyto požadavky musí být považovány za splněné již po průzkumu provedeném mezinárodním úřadem. Poté, co byl mezinárodní zápis přijat, má stejný účinek ve všech vyznačených zemích, jako by byl zde uvedený průmyslový vzor přímo uložen. Mezinárodní zápis je tedy z hlediska rozsahu ochrany a prosazování rovnocenný vnitrostátnímu právu. Zároveň mezinárodní zápis usnadňuje udržování ochrany, neboť se obnovuje pouze jedno uložení a existuje jeden jednoduchý postup pro záznam změn (například vlastnictví nebo adresy). Přijetí Ženevského aktu v roce 1999 má dvojí cíl, a to: - učinit Haagský systém přitažlivější pro přihlašovatele a rozšířit uvedený systém o nové členy; za tímto účelem zavedl akt z roku 1999 do Haagského systému řadu rysů s ohledem na usnadnění přistoupení zemí, které spravují systémy průzkumu průmyslových vzorů, k Haagské unii (například USA a Japonska); - zajistit vytvoření vazby mezi systémem mezinárodního zápisu a regionálními systémy na základě ustanovení, že mezivládní organizace se mohou stát stranou uvedeného aktu. Druhý cíl připravuje cestu pro přistoupení Evropského společenství k Haagskému systému. Území EU by pak bylo považováno pro účely Ženevského aktu za jednu zemi a ustanovení týkající se průmyslových vzorů Společenství za příslušné domácí právní předpisy. Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) by se stal úřadem odpovědným za věcný průzkum mezinárodních přihlášek, v nichž bylo Společenství vyznačeno. Systém průmyslových vzorů Společenství a systém mezinárodního zápisu zavedený Haagskou dohodou lze považovat za vzájemně se doplňující. Systém průmyslových vzorů Společenství zajišťuje úplný a jednotný regionální systém zápisu průmyslových vzorů, který pokrývá celé území Evropské unie. Haagská dohoda je smlouvou, která soustředí postupy pro získání ochrany průmyslových vzorů na území vyznačených smluvních stran. Systém Ženevského aktu byl zcela zaveden dne 1. dubna 2004. Tento den nabyl účinnosti Ženevský akt i aktualizovaný společný prováděcí řád v rámci Haagské dohody, které celé řízení zjednodušují. 3. Právní základ Akt o přistoupení Společenství k Ženevskému aktu musí vycházet z článku 308 Smlouvy o ES, ustanovení Smlouvy o ES, na němž jsou založena společná ustanovení, tj. nařízení o průmyslových vzorech Společenství. Kromě toho by měl být uveden odkaz na článek 300 Smlouvy o ES, který zmocňuje Evropské společenství k uzavírání dohod mezi Evropským společenstvím a jedním nebo více státy či mezinárodními organizacemi. Precedentním aktem uplatněným podobně v oblasti duševního vlastnictví je nedávné rozhodnutí Rady 2003/793/ES ze dne 27. října 2003, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Protokolu k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek přijatému v Madridu dne 27. června 1989.[4] Toto rozhodnutí vychází z článku 308 Smlouvy o ES ve spojení s druhou větou čl. 300 odst. 2 a prvním pododstavcem čl. 300 odst. 3. 4. Postup přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu Podle čl. 27 odst. 1 podbodu ii) Ženevského aktu se může mezivládní organizace stát stranou tohoto aktu, pokud jsou splněny tyto podmínky: - alespoň jeden z členských států mezivládní organizace je členem Světové organizace duševního vlastnictví a - uvedená organizace má úřad, jehož prostřednictvím lze získat ochranu průmyslových vzorů s účinkem na území, na kterém je platná ustavující smlouva mezivládní organizace; - uvedený úřad není předmětem oznámení podle článku 19 Ženevského aktu. Evropské společenství tyto podmínky splňuje. Zaprvé, všechny členské státy jsou členy Světové organizace duševního vlastnictví. Za druhé, Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) řídí správu systému průmyslových vzorů Společenství zřízeného v souladu s nařízením č. 6/2002. Za třetí, Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) není předmětem oznámení podle článku 19 Ženevského aktu.[5] V souladu s čl. 27 odst. 2 Ženevského aktu každý stát nebo mezivládní organizace, pokud tento akt nepodepsaly, uloží listinu o přistoupení. Evropské společenství Ženevský akt nepodepsalo, a proto je povinno uložit listinu o přistoupení. Čl. 27 odst. 3 písm. a) stanoví, že pro přistoupení Evropského společenství je datem nabytí účinku uložení listiny o přistoupení den, kdy je listina uložena. V souladu s čl. 28 odst. 3 písm. b) nabývá přistoupení Evropského společenství účinnosti tři měsíce po uložení jeho listiny o přistoupení. 5. Prohlášení, která mají být učiněna v rámci přistoupení Společenství k Ženevskému aktu Ženevský akt a společný prováděcí řád podle Ženevského aktu, Londýnského aktu a Haagského aktu Haagské dohody poskytují možnost nebo ukládají povinnost smluvním státům, aby učinily určitá prohlášení týkající se působení systému mezinárodního zápisu. Prohlášení učiněná v listině o přistoupení nabývají účinnosti v den, kdy se daná smluvní strana stane vázanou uvedeným aktem. Komise navrhuje, aby byla učiněna prohlášení generálnímu řediteli Světové organizace duševního vlastnictví ohledně následujících záležitostí. i) Čl. 4 odst. 1 písm. a) Ženevského aktu uvádí, že mezinárodní přihláška může být podána podle rozhodnutí přihlašovatele buď přímo u mezinárodního úřadu nebo prostřednictvím úřadu smluvní strany přihlašovatele. Avšak podle čl. 4 odst.1 písm. b) může určitá smluvní strana oznámit, že mezinárodní přihlášku prostřednictvím jejího úřadu podat nelze. Většina výhod Haagského systému spočívá v jeho jednoduchosti a místo přijímajícího úřadu se nezdá být příliš důležité pro přihlášku průmyslových vzorů. Proto by mělo Evropské společenství vyloučit podávání přihlášky prostřednictvím tohoto úřadu, aby nedocházelo ke zbytečnému zdvojování práce. Přímému podání přihlášky u Světové organizace duševního vlastnictví se též dává přednost proto, aby nedocházelo ze strany přihlašovatelů k záměně přihlášek k zápisu průmyslových vzorů Společenství a přihlášek k mezinárodnímu zápisu. Tato záměna by byla ještě problematičtější v případě platby základního poplatku, který musí být zaplacen v každém případě přímo mezinárodnímu úřadu a je splatný v době podání přihlášky. Pokud by přihlašovatelé zaplatili chybně poplatek Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), musel by tento úřad příslušný poplatek vrátit. Důležitou informací je, že v současné době Světová organizace duševního vlastnictví nepřijímá přihlášky podané prostřednictvím vnitrostátních úřadů ani od těch smluvních stran, které tento postup povolují.[6] ii) Ženevský akt stanoví v článku 7, že předepsané poplatky zahrnují standardní vyznačovací poplatek, který musí být zaplacen za každou vyznačenou smluvní stranu. Kromě toho může každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, prohlásit, že u každé přihlášky a obnovy každého mezinárodního zápisu, v níž je vyznačena, bude standardní vyznačovací poplatek nahrazen individuálním vyznačovacím poplatkem, jehož výše bude uvedena v prohlášení a může být změněna v dalších prohlášeních. Stanovená výše poplatku nemůže být vyšší než ekvivalentní částka, kterou by smluvní strana byla oprávněna získat za vnitrostátní přihlášku a obnovu. Tato částka bude snížena o úspory vyplývající z mezinárodního řízení. Vyznačovací poplatek převede mezinárodní úřad příslušné smluvní straně.[7] Z hlediska příjmů bude mít volba mezi standardním vyznačovacím poplatkem a individuálním vyznačovacím poplatkem dopad na rozpočet daného úřadu. Proto by mělo Evropské společenství využít této výhody a stanovit svůj vlastní individuální vyznačovací poplatek. Stanovení tohoto poplatku musí vycházet z řady faktorů. Poplatky musí být dostatečné, aby pokryly náklady na řízení týkající se průmyslových vzorů, jejichž ochrana je požadována v EU. To znamená nejen náklady týkající se průzkumu těchto průmyslových vzorů v Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), ale i náklady na další postupy, například zbavení platnosti a odvolání. K tomuto stanovení poplatku dosud nedošlo, neboť je třeba nejprve provést finanční analýzu. Takováto analýza vyžaduje podrobný průzkum hlavních podmínek přistoupení k Haagské dohodě. Komise musí též získat lepší představu ohledně možného počtu případů neplatnosti a odvolání, které mohou mezinárodní vyznačení vyvolat, a tedy ohledně objemu práce pro Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory). Na základě těchto studií navrhne Komise změnu nařízení o poplatcích, které bude obsahovat výši a strukturu těchto poplatků, které mají být stanoveny pro vyznačení Evropského společenství prostřednictvím Ženevského aktu. iii) Čl. 17 odst. 3 písm. c) Ženevského aktu ukládá každé smluvní straně povinnost, aby informovala generálního ředitele mezinárodního úřadu o maximální době trvání ochrany poskytované podle jejího zákona. Článek 12 nařízení o průmyslových vzorech Společenství stanoví maximální trvání ochrany v délce 25 let. Evropské společenství bude v tomto smyslu informovat generálního ředitele. Prohlášení nemají význam nebo by neměla být činěna v případě jiných otázek než těch, které jsou uvedeny v Ženevském aktu a společných ustanoveních. Několik z těchto možných prohlášení nemá pro Evropské společenství význam, neboť se týkají konkrétních rysů vnitrostátních právních předpisů neznámých nebo nepoužitelných v nařízení o průmyslových vzorech Společenství nebo protože mají význam pouze pro průzkumové úřady.[8] Bližší vysvětlení rozhodně vyžadují případná prohlášení o účinku změny vlastnictví a o výměně dokumentů. - Podle čl. 16 odst. 2 Ženevského aktu může každá smluvní strana oznámit v prohlášení generálnímu řediteli Světové organizace duševního vlastnictví, že záznam změny vlastnictví v mezinárodním rejstříku nemá stejný účinek jako záznam v jejím vlastním rejstříku, dokud neobdrží vyjádření nebo dokumenty specifikované v tomto prohlášení. Avšak pro zajištění co největší jednoduchosti a účinnosti uvedeného mezinárodního systému by nemělo Společenství takovéto prohlášení předkládat. Tak bude mít mezinárodní rejstřík v EU plný a přímý účinek. - Čl. 10 odst. 5 písm. a) Ženevského aktu uvádí, že úřad každé smluvní strany může oznámit úřadu mezinárodnímu, že si přeje dostat kopii každé mezinárodní přihlášky, v níž byl vyznačen, ihned po provedení zápisu společně s příslušným vyjádřením, dokumentem nebo vzorkem připojeným k mezinárodní přihlášce. Společenství by nemělo vyžadovat tyto kopie, neboť průzkum týkající se odmítnutí (v důsledku rozporu s veřejným pořádkem nebo dobrými mravy a definicí průmyslového vzoru) může být proveden na základě zveřejnění mezinárodních zápisů mezinárodním úřadem. Proto není třeba, aby Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) dostával úplné spisy od Světové organizace duševního vlastnictví. 6. Poznámky k článkům Článek 1 V článku 1 je Rada vyzvána, aby schválila Ženevský akt. Znění Ženevského aktu se připojuje k tomuto rozhodnutí ve všech úředních jazycích Evropského společenství. Článek 2 Čl. 2 odst. 1 uvádí, že po přijetí tohoto návrhu uloží předseda Rady listinu o přistoupení u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví v souladu s článkem 27 Ženevského aktu. Aby nedošlo ke komplikacím při provádění Ženevského aktu v rámci Evropského společenství, bylo upřesněno, že listinu o přistoupení lze přijmout ode dne, kdy Rada a Komise přijmou nezbytná prováděcí opatření (nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 6/2002 o (průmyslových) vzorech Společenství; nařízení Komise, kterým se mění prováděcí nařízení č. 2245/2002; nařízení Komise, kterým se mění nařízení č. 2246/2002 o poplatcích). Druhý odstavec uvádí prohlášení, která musí být učiněna v listině o přistoupení. Článek 3 Po přistoupení k Ženevskému aktu se Evropské společenství stane členem shromáždění Haagské unie (článek 20 a 21 Ženevského aktu). To například znamená, že Evropské společenství může hlasovat místo svých členských států počtem hlasů rovnajícím se počtu jeho členských států, které jsou stranou tohoto aktu, a že Evropské společenství se neúčastní hlasování, pokud kterýkoliv z jeho členských států uplatňuje své hlasovací právo, a naopak. Úkolem shromáždění je kromě jiného zabývat se veškerými záležitostmi týkajícími se udržování a rozvoje unie a prováděním Ženevského aktu; vydávat pokyny týkající se příprav na revizní konference a rozhodovat o svolání těchto konferencí; a upravovat společný prováděcí řád podle Ženevského aktu. V souladu s článkem 300 Smlouvy o ES zastupuje Evropské společenství ve shromáždění Haagské unie Evropská komise. V delegacích Evropského společenství mohou být též zástupci úřadu. Z hlediska výše uvedených skutečností a vyloučení zbytečných těžkopádných postupů na zasedáních shromáždění Haagské unie v budoucnu stanoví čl. 3 odst. 1 tohoto návrhu, že Rada opravňuje Evropskou komisi zastupovat Evropské společenství na budoucích zasedáních shromáždění Haagské unie a projednávat jménem Společenství záležitosti, které spadají do pravomoci, kterou má shromáždění podle článku 21 Ženevského aktu. Čl. 3 odst. 2 uvádí, že postoj Evropského společenství vypracuje Evropská komise a členské státy v rámci příslušné pracovní skupiny Rady nebo při schůzkách ad hoc svolaných v průběhu pracovních aktivit v rámci Světové organizace duševního vlastnictví. 7. Doplňková opatření, která mají být přijata v souvislosti s přistoupením Společenství k Ženevskému aktu Přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu vyžaduje několik prováděcích opatření na úrovni Společenství. Zaprvé musí zákonodárce Společenství stanovit pravidla pro přizpůsobení systému průmyslových vzorů Společenství systému mezinárodních přihlášek podle Ženevského aktu. Navrhuje se, aby opatření uvádějící v účinnost přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu byla začleněna do nařízení o průmyslových vzorech Společenství prostřednictvím úpravy stávajících ustanovení a vložením nového a samostatného oddílu „Mezinárodní zápis průmyslových vzorů“. Za druhé je třeba pozměnit prováděcí pravidla uvádějící v platnost přistoupení k Ženevskému aktu. To vyžaduje změnu nařízení Komise (ES) č. 2245/2002 ze dne 21. října 2002, kterým se provádí nařízení o průmyslových vzorech Společenství.[9] Za třetí je třeba pozměnit nařízení Komise (ES) č. 2246/2002 ze dne 16. prosince 2002 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), pokud jde o zápis (průmyslových) vzorů Společenství.[10] Pozměněné nařízení o poplatcích by mělo zavést systém individuálních poplatků za mezinárodní zápisy v souladu s prohlášením učiněném v tomto rozhodnutí. Vzhledem k tomu, že Evropské společenství by začalo být vázáno Ženevským aktem tři měsíce poté, co uloží svoji listinu o přistoupení, měla by potřebná prováděcí opatření vstoupit v platnost před vypršením této tříměsíční lhůty. 8. Závěry Na základě výše uvedených skutečností se Rada vyzývá, aby přijala jménem Evropského společenství připojené rozhodnutí schvalující Ženevský akt, opravňující předsedu Rady uložit listinu o přistoupení k Ženevskému aktu u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví a opravňující Evropskou komisi zastupovat Evropské společenství na zasedáních shromáždění Haagské unie konaných pod záštitou Světové organizace duševního vlastnictví a projednávat a schvalovat jménem Evropského společenství záležitosti, které spadají do pravomoci shromáždění. 2005/0273 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se schvaluje přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatému v Ženevě dne 2. července 1999 RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 ve spojení s druhou větou prvního pododstavce čl. 300 odst. 2 a prvním pododstavcem čl. 300 odst. 3 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise [11], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [12], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [13], vzhledem k těmto důvodům: (1) Cílem nařízení Rady (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství[14], založeného na článku 308 Smlouvy o ES, je vytvořit trh, který řádně funguje a nabízí podmínky obdobné těm, které existují na trhu vnitrostátním. Pro vytvoření takového trhu a posílení jeho jednotnosti vytvořilo uvedené nařízení systém průmyslových vzorů Společenství, na jehož základě mohou podniky nabýt prostřednictvím jediného řízení průmyslové vzory Společenství, kterým je poskytnuta jednotná ochrana a které mají účinky na celém území Společenství. (2) Po přípravných pracích zahájených a provedených Světovou organizací duševního vlastnictví za účasti členských států, které jsou členy Haagské unie, členských států, které nejsou členy Haagské unie a Evropského společenství, přijala Diplomatická konference, svolaná za tímto účelem do Ženevy, dne 2. července 1999 Ženevský akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů (dále jen „Ženevský akt“). (3) Ženevský akt byl přijat s cílem zavést určité inovace do systému pro mezinárodní ukládání průmyslových vzorů stanoveném v Londýnském aktu, který byl přijat dne 2. června 1934, a Haagském aktu, který byl přijat dne 28. listopadu 1960. (4) Cílem Ženevského aktu je rozšířit Haagský systém mezinárodního zápisu o nové členy a zvýšit přitažlivost systému pro přihlašovatele. Ve srovnání s Londýnským aktem a Haagským aktem je jednou z hlavních inovací skutečnost, že se mezivládní organizace, která má úřad oprávněný udělovat ochranu průmyslovým vzorům s účinkem na území dané organizace, může stát stranou Ženevského aktu. (5) Možnost, aby se mezivládní organizace, která má regionální úřad pro zápis průmyslových vzorů, mohla stát stranou Ženevského aktu, byla zavedena proto, aby zejména umožnila Evropskému společenství přistoupit k tomuto aktu a tudíž k Haagské unii. (6) Ženevský akt vstoupil v platnost dne 23. prosince 2003 a nabyl účinku dne 1. dubna 2004. Dne 1. ledna 2003 připustil Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) přihlášky k zápisu průmyslových vzorů Společenství, kterým byl přidělen první den podání 1. dubna 2003. (7) Systém průmyslových vzorů Společenství a systém mezinárodního zápisu zavedený Ženevským aktem se vzájemně doplňují. Systém průmyslových vzorů Společenství zajišťuje úplný a jednotný systém regionálního zápisu průmyslových vzorů, který pokrývá celé území Společenství. Haagská dohoda je smlouvou, která soustředí postupy pro získání ochrany průmyslových vzorů na území vyznačených smluvních stran. (8) Vytvoření vazby by umožnilo původcům průmyslových vzorů nabýt prostřednictvím jedné mezinárodní přihlášky ochrany jejich průmyslových vzorů ve Společenství podle systému průmyslových vzorů Společenství a na území Ženevského aktu v rámci i mimo rámec Společenství. (9) Kromě toho podpoří vytvoření vazby mezi systémem průmyslových vzorů Společenství a systémem mezinárodního zápisu podle Ženevského aktu harmonický rozvoj hospodářských činností, vyloučí narušování hospodářské soutěže, zefektivní náklady a zvýší úroveň integrace a fungování vnitřního trhu. Proto je z důvodu zvýšení přitažlivosti systému průmyslových vzorů Společenství třeba, aby Společenství přistoupilo k Ženevskému aktu. (10) Komise by měla být měla být po přistoupení Společenství k Ženevskému aktu oprávněna zastupovat Společenství ve shromáždění Haagské unie. (11) Toto rozhodnutí se nedotýká práva členských států na účast ve shromáždění Haagské unie, pokud jde o jejich vnitrostátní průmyslové vzory, ROZHODLA TAKTO: Článek 1 Ženevský akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatý v Ženevě dne 2. července 1999 (dále jen Ženevský akt), se schvaluje jménem Společenství ve vztahu k záležitostem spadajícím do rámce jeho působnosti. Znění Ženevského aktu se připojuje k tomuto rozhodnutí. Článek 2 1. Předseda Rady je oprávněn uložit listinu o přistoupení u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví k datu, k němuž Rada a Komise přijaly opatření nezbytná k vytvoření vazby mezi právními předpisy týkajícími se průmyslových vzorů Společenství a Ženevským aktem. 2. Spolu s listinou o přistoupení budou uložena prohlášení, která se připojují k tomuto rozhodnutí. Článek 3 1. Komise je oprávněna zastupovat Evropské společenství na zasedáních shromáždění Haagské unie konaných pod záštitou Světové organizace duševního vlastnictví. 2. Komise jedná jménem Společenství ve shromáždění Haagské unie o všech otázkách v rámci působnosti Společenství souvisejících s průmyslovými vzory Společenství v souladu s těmito ustanoveními: (a) postoj, který může Společenství ve shromáždění přijmout, připravuje příslušná pracovní skupina Rady nebo, není-li to možné, je připraven na ad hoc zasedáních svolaných v průběhu pracovních aktivit v rámci Světové organizace duševního vlastnictví; (b) pokud jde o rozhodnutí o změně nařízení (ES) č. 6/2002 nebo jiného aktu Rady vyžadující jednomyslnost, přijímá postoj Společenství jednomyslně Rada na návrh Komise; (c) pokud jde o jiná rozhodnutí, která se dotýkají právních předpisů v oblasti průmyslových vzorů Společenství, přijímá postoj Společenství kvalifikovanou většinou Rada na návrh Komise. V Bruselu dne Za Radu předseda / předsedkyně Ženevský akt ze dne 2. července 1999 OBSAH ÚVODNÍ USTANOVENÍ Článek 1: Zkrácené výrazy Článek 2: Použitelnost jiné ochrany udělované zákony smluvních stran a některými mezinárodními smlouvami KAPI TOLA I: MEZINÁRODNÍ PŘIHLÁŠKA A MEZINÁRODNÍ ZÁPIS Článek 3: Právo podat mezinárodní přihlášku Článek 4: Postup podání mezinárodní přihlášky Článek 5: Obsah mezinárodní přihlášky Článek 6: Priorita Článek 7: Vyznačovací poplatky Článek 8: Opravy vad Článek 9: Datum podání mezinárodní přihlášky Článek 10: Mezinárodní zápis, datum mezinárodního zápisu, zveřejnění a utajené kopie mezinárodního zápisu Článek 11: Odklad zveřejnění Článek 12: Odmítnutí Článek 13: Zvláštní požadavky na jednotnost vzoru Článek 14: Účinky mezinárodního zápisu Článek 15: Zbavení platnosti Článek 16: Zaznamenávání změn a jiných záležitostí týkajících se mezinárodních zápisů Článek 17: Počáteční období a obnova mezinárodního zápisu a trvání ochrany Článek 18: Informace o zveřejněných mezinárodních zápisech KAPITOLA II: ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ Článek 19: Společný úřad několika států Článek 20: Členství v Haagské unii Článek 21: Shromáždění Článek 22: Mezinárodní úřad Článek 23: Financování Článek 24: Prováděcí řád KAPITOLA III: REVIZE A ÚPRAVY Článek 25: Revize tohoto aktu Článek 26: Úprava určitých článků shromážděním KAPITOLA IV: ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 27: Členství v tomto aktu Článek 28: Datum nabytí účinku ratifikace a přistoupení Článek 29: Zákaz výhrad Článek 30: Prohlášení učiněná smluvními stranami Článek 31: Použitelnost aktů z roku 1934 a z roku 1960 Článek 32: Vypovězení tohoto aktu Článek 33: Jazyky tohoto aktu; podpis Článek 34: Depozitář ÚVODNÍ USTANOVENÍ Článek 1 Zkrácené výrazy Pro účely tohoto aktu: i) „Haagská dohoda“ znamená Haagskou dohodu o mezinárodním ukládání průmyslových vzorů, od nynějška přejmenovanou na Haagskou dohodu o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů; ii) „tento akt“ znamená Haagskou dohodu založenou na tomto aktu; iii) „prováděcí řád“ znamená prováděcí řád podle tohoto aktu; iv) „předepsaný“ znamená předepsaný prováděcím řádem; v) „Pařížská úmluva“ znamená Pařížskou úmluvu na ochranu průmyslového vlastnictví podepsanou 20. března 1883 v Paříži v revidovaném a pozměněném znění; vi) „mezinárodní zápis“ znamená mezinárodní zápis průmyslového vzoru provedený podle tohoto aktu; vii) „mezinárodní přihláška“ znamená žádost o mezinárodní zápis; viii) „mezinárodní rejstřík“ znamená oficiální soubor dat týkajících se zápisů vedený u mezinárodního úřadu, jejichž záznam vyžaduje nebo umožňuje tento akt nebo prováděcí řád, bez ohledu na médium, na kterém jsou tato data uložena; ix) „osoba“ znamená fyzickou osobu nebo právnickou osobu; x) „přihlašovatel“ znamená osobu, jejímž jménem je podána mezinárodní přihláška; xi) „majitel“ je osoba, na jejíž jméno je mezinárodní zápis u mezinárodního úřadu registrován; xii) „mezivládní organizace“ znamená mezivládní organizaci způsobilou stát se stranou tohoto aktu v souladu s bodem ii) čl. 27 odst. 1; xiii) „smluvní strana“ znamená jakýkoliv stát nebo mezivládní organizaci, který(á) je stranou tohoto aktu; xiv) „smluvní strana přihlašovatele“ znamená smluvní stranu nebo jednu ze smluvních stran, od nichž přihlašovatel odvozuje své oprávnění k podání mezinárodní přihlášky na základě splnění nejméně jedné podmínky článku 3 ve vztahu k této smluvní straně; tam, kde jsou dvě nebo více smluvních stran, ze kterých může přihlašovatel podle článku 3 odvozovat své oprávnění k podání mezinárodní přihlášky, znamená „smluvní strana přihlašovatele“ tu stranu, která je mezi těmito smluvními stranami označena jako taková v mezinárodní přihlášce; xv) „území smluvní strany“ znamená v případě, že smluvní stranou je stát, území tohoto státu, v případě, že smluvní stranou je mezivládní organizace, území, kterého se týká ustavující smlouva této mezivládní organizace; xvi) „úřad“ znamená agenturu zplnomocněnou smluvní stranou k udělování ochrany průmyslovým vzorům s účinkem na území smluvní strany; xvii) „průzkumový úřad“ znamená úřad, který z moci úřední provádí průzkum u něj podaných přihlášek pro ochranu průmyslových vzorů, aby přinejmenším zjistil, zda splňují podmínku novosti; xviii) „vyznačení“ znamená žádost, aby měl mezinárodní zápis účinek ve smluvní straně; znamená rovněž zaznamenání této žádosti do mezinárodního rejstříku; xix) „vyznačená smluvní strana“ a „vyznačený úřad“ znamená příslušnou smluvní stranu a příslušný úřad smluvní strany, jichž se vyznačení týká; xx) „akt z roku 1934“ znamená akt Haagské dohody podepsaný v Londýně dne 2. června 1934; xxi) „akt z roku 1960“ znamená akt Haagské dohody podepsaný v Haagu dne 28. listopadu 1960; xxii) „dodatečný akt z roku 1961“ znamená akt podepsaný v Monaku dne 18. listopadu 1961, kterým se doplňuje akt z roku 1934; xxiii) „doplňkový akt z roku 1967“ znamená doplňkový akt k Haagské dohodě podepsaný v platném znění ve Stockholmu dne 14. července 1967; xxiv) „unie“ znamená Haagskou unii založenou Haagskou dohodou dne 6. listopadu 1925 a upravenou akty z roku 1934 a z roku 1960, dodatečným aktem z roku 1961, doplňkovým aktem z roku 1967 a tímto aktem; xxv) „shromáždění“ znamená shromáždění uvedené v čl. 21 odst. 1 písm. a) nebo jakýkoliv orgán nahrazující toto shromáždění; xxvi) „organizace“ znamená Světovou organizaci duševního vlastnictví; xxvii) „generální ředitel“ znamená generálního ředitele organizace; xxviii) „mezinárodní úřad“ znamená mezinárodní úřad organizace; xxix) „ratifikační listina“ bude pojímána jako listina zahrnující listiny o přijetí a schválení. Článek 2 Použitelnost jiné ochrany udělované zákony smluvních stran a některými mezinárodními smlouvami 1) [ Zákony smluvních stran a některé mezinárodní smlouvy ] Ustanovení tohoto aktu neovlivňují použití jakékoliv další ochrany, která může být udělena zákonem smluvní strany, ani žádným způsobem neovlivňují ochranu udělenou uměleckým dílům a dílům užitého umění prostřednictvím mezinárodních smluv a dohod o autorských právech nebo ochranu udělenou průmyslovým vzorům podle Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, která je přílohou k Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace. 2) [ Povinnost řídit se Pařížskou úmluvou ] Každá smluvní strana se musí řídit ustanoveními Pařížské úmluvy, která se týkají průmyslových vzorů. KAPITOLA I MEZINÁRODNÍ PřIHLÁšKA A MEZINÁRODNÍ ZÁPIS Článek 3 Právo podat mezinárodní přihlášku Každý příslušník státu, který je smluvní stranou, nebo členského státu mezivládní organizace, jež je smluvní stranou, nebo osoba, která má bydliště, místo obvyklého pobytu nebo skutečnou a výkonnou průmyslovou nebo obchodní pobočku na území smluvní strany, je oprávněna podat mezinárodní přihlášku. Článek 4 Postup podání mezinárodní přihlášky 1) [ Přímé nebo nepřímé podání ] a) Mezinárodní přihláška může být podána podle rozhodnutí přihlašovatele buď přímo u mezinárodního úřadu, nebo prostřednictvím úřadu smluvní strany přihlašovatele. b) Bez ohledu na pododstavec a) může každá smluvní strana v prohlášení informovat generálního ředitele, že mezinárodní přihlášku nelze podat prostřednictvím jejího úřadu. 2) [ Předávací poplatek v případě nepřímého podání ] Úřad každé smluvní strany může požadovat, aby přihlašovatel uhradil předávací poplatek v jeho prospěch za kteroukoli mezinárodní přihlášku podanou jeho prostřednictvím. Článek 5 Obsah mezinárodní přihlášky 1) [ Závazný obsah mezinárodní přihlášky ] Mezinárodní přihláška musí být v předepsaném jazyce nebo v jednom z předepsaných jazyků a musí obsahovat, nebo k ní musí být přiloženo následující: i) žádost o mezinárodní zápis podle tohoto aktu; ii) předepsané údaje týkající se přihlašovatele; iii) předepsaný počet exemplářů vyobrazení nebo, podle rozhodnutí přihlašovatele, několik různých vyobrazení průmyslového vzoru, který je předmětem mezinárodní přihlášky, předložených předepsaným způsobem; pokud je ovšem průmyslový vzor dvojrozměrný a žádost o odklad zveřejnění je v souladu s odstavcem 5, může být k mezinárodní přihlášce místo vyobrazení přiložen předepsaný počet vzorků průmyslového vzoru; iv) předepsané vyznačení výrobku nebo výrobků, které tvoří průmyslový vzor, nebo ve vztahu k nimž má být průmyslový vzor užíván; v) označení vyznačených smluvních stran; vi) předepsané poplatky; vii) ostatní předepsané náležitosti. 2) [ Další závazný obsah mezinárodní přihlášky ] a) Každá smluvní strana, jejíž úřad je průzkumovým úřadem, a jejíž zákon v době, kdy se stala stranou tohoto aktu, vyžaduje, aby přihláška pro udělení ochrany průmyslového vzoru obsahovala kteroukoliv z položek uvedených v pododstavci b) za účelem udělení data zápisu podle daného zákona, může v prohlášení o těchto položkách informovat generálního ředitele. b) Položky, které mohou být oznámeny podle pododstavce a), jsou následující: i) údaj o totožnosti původce průmyslového vzoru, který je předmětem přihlášky; ii) stručný popis vyobrazení nebo charakteristických znaků průmyslového vzoru, který je předmětem přihlášky; iii) nárok. c) Pokud mezinárodní přihláška obsahuje vyznačení smluvní strany, která učinila oznámení podle pododstavce a), musí rovněž obsahovat v příslušné podobě ty položky, které byly oznámeny. 3) [ Další možný obsah mezinárodní přihlášky ] Mezinárodní přihláška může obsahovat další prvky, které jsou popsány v prováděcím řádu, nebo takové prvky mohou být přiloženy. 4) [ Několik průmyslových vzorů v téže mezinárodní přihlášce ] Podle předepsaných podmínek může mezinárodní přihláška obsahovat dva nebo více průmyslových vzorů. (5) [ Žádost o odložené zveřejnění ] Mezinárodní přihláška může obsahovat žádost o odložené zveřejnění. Článek 6 Priorita 1) [ Nárokování priority ] a) Mezinárodní přihláška může obsahovat prohlášení, kterým se nárokuje podle článku 4 Pařížské úmluvy priorita jedné nebo více starších přihlášek podaných v kterékoliv nebo pro jakoukoliv členskou zemi Pařížské úmluvy nebo kteroukoliv členskou zemi Světové obchodní organizace. b) Prováděcí řád může stanovit, že prohlášení podle pododstavce a) může být učiněno po podání mezinárodní přihlášky. V takovém případě prováděcí řád stanoví nejzašší termín, kdy může být prohlášení učiněno. 2) [ Mezinárodní přihláška sloužící jako základ pro vyžádání priority ] Mezinárodní přihláška je ode dne podání, bez ohledu na její další osud, rovnocenná s řádným podáním ve smyslu článku 4 Pařížské úmluvy. Článek 7 Vyznačovací poplatky 1) [ Předepsaný vyznačovací poplatek ] Předepsané poplatky zahrnují s výhradou odstavce 2 vyznačovací poplatek pro každou vyznačenou smluvní stranu. 2) [ Individuální vyznačovací poplatek ] Každá smluvní strana, jejíž úřad je průzkumovým úřadem, a každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, může v prohlášení uvědomit generálního ředitele, že v souvislosti s kteroukoli mezinárodní přihláškou, ve které je vyznačena, a v souvislosti s obnovou kteréhokoli mezinárodního zápisu vyplývajícího z takové mezinárodní přihlášky, bude předepsaný vyznačovací poplatek podle odstavce 1 nahrazen individuálním vyznačovacím poplatkem, jehož výše bude uvedena v prohlášení a může být změněna v dalších prohlášeních. Uvedená výše poplatku může být stanovena uvedenou smluvní stranou pro počáteční dobu ochrany a pro každou dobu obnovy, nebo pro maximální dobu ochrany povolenou dotčenou smluvní stranou. Nemůže však být vyšší než ekvivalentní částka, kterou by úřad smluvní strany byl oprávněn získat od přihlašovatele za udělení ochrany na totéž období pro tentýž počet průmyslových vzorů. Tato částka bude snížena o úspory vyplývající z mezinárodního řízení. 3) [ Převod vyznačovacích poplatků ] Vyznačovací poplatky uvedené v odstavci 1 a 2 převede mezinárodní úřad smluvním stranám, ve vztahu k nimž byly tyto poplatky placeny. Článek 8 Opravy vad 1) [ Průzkum mezinárodní přihlášky ] Pokud mezinárodní úřad zjistí, že mezinárodní přihláška v době přijetí mezinárodním úřadem nesplňuje požadavky tohoto aktu a prováděcího řádu, vyzve přihlašovatele, aby učinil požadované opravy ve stanovené lhůtě. 2) [ Neopravené vady ] a) Pokud přihlašovatel nevyhoví výzvě ve stanovené lhůtě, bude mezinárodní přihláška s výhradou pododstavce b) považována za vzatou zpět. b) V případě vady vztahující se k čl. 5 odst. 2 nebo ke zvláštnímu požadavku oznámenému smluvní stranou generálnímu řediteli v souladu s prováděcím řádem, pokud přihlašovatel nevyhoví výzvě ve stanovené lhůtě, bude mezinárodní přihláška považována za přihlášku, která neobsahuje vyznačení této smluvní strany. Článek 9 Datum podání mezinárodní přihlášky 1) [ Mezinárodní přihláška podaná přímo ] Pokud je mezinárodní přihláška podána přímo u mezinárodního úřadu, je s výhradou odstavce 3 dnem podání datum, kdy mezinárodní úřad obdrží mezinárodní přihlášku. 2) [ Mezinárodní přihláška podaná nepřímo ] Pokud je mezinárodní přihláška podána prostřednictvím úřadu smluvní strany přihlašovatele, je den podání určen tak, jak je předepsáno. 3) [ Mezinárodní přihláška s určitými vadami ] Pokud má mezinárodní přihláška ke dni, kdy ji obdrží mezinárodní úřad, vadu, která je předepsaná jako vada způsobující odložení data podání mezinárodní přihlášky, je dnem podání datum, kdy mezinárodní úřad obdrží opravu vady. Článek 10 [15] Mezinárodní zápis, datum mezinárodního zápisu, zveřejnění a utajené kopie mezinárodního zápisu 1) [ Mezinárodní zápis ] Mezinárodní úřad zapíše každý průmyslový vzor, který je předmětem mezinárodní přihlášky, ihned po přijetí mezinárodní přihlášky nebo pokud jsou vyžádány opravy podle článku 8, ihned po obdržení požadovaných oprav. Zápis je proveden bez ohledu na to, zda je či není zveřejnění odloženo podle článku 11. 2) [ Datum mezinárodního zápisu ] a) S výhradou pododstavce b) je datem mezinárodního zápisu datum podání mezinárodní přihlášky. b) Pokud má mezinárodní přihláška ke dni přijetí mezinárodním úřadem vadu, která se týká čl. 5 odst. 2, bude datem mezinárodního zápisu datum, kdy mezinárodní úřad obdrží opravu vady, nebo datum podání mezinárodní přihlášky, podle toho, které datum je pozdější. 3) [ Zveřejnění ] a) Mezinárodní úřad zveřejňuje mezinárodní zápis. Takové zveřejnění se považuje za dostatečnou publicitu ve všech smluvních stranách a od majitele se nemůže požadovat jiná publicita. b) Mezinárodní úřad zašle kopii zveřejnění mezinárodního zápisu všem vyznačeným úřadům. 4) [ Zabezpečení utajení před zveřejněním ] S výhradou odstavce 5 a čl. 11 odst. 4 písm. b) utají mezinárodní úřad každou mezinárodní přihlášku a každý mezinárodní zápis až do doby zveřejnění. 5) [ Utajené kopie ] a) Mezinárodní úřad zašle ihned po provedení zápisu kopii mezinárodního zápisu společně s příslušným vyjádřením, dokumentem nebo vzorkem připojeným k mezinárodní přihlášce každému úřadu, který informoval mezinárodní úřad, že si přeje dostat kopii, a který byl vyznačen v mezinárodní přihlášce. b) Do zveřejnění mezinárodního zápisu mezinárodním úřadem bude úřad držet v tajnosti každý mezinárodní zápis, jehož kopie mu byla zaslána mezinárodním úřadem, a může použít tuto kopii jen pro účely průzkumu mezinárodního zápisu a přihlášek pro ochranu průmyslových vzorů podaných ve smluvní straně nebo pro smluvní stranu, pro kterou je úřad kompetentní. Nesmí zejména vyzradit obsah žádného mezinárodního zápisu žádné osobě mimo úřad s výjimkou majitele daného mezinárodního zápisu, kromě pro účely správního nebo právního řízení zahrnujícího spor o oprávnění k podání mezinárodní přihlášky, na níž je mezinárodní zápis založen. V případě takového správního nebo právního řízení může být obsah mezinárodního zápisu zpřístupněn pouze důvěrně stranám zapojeným do řízení, které jsou zavázány respektovat utajení. Článek 11 Odklad zveřejnění 1) [ Zákonná ustanovení smluvních stran týkající se odkladu zveřejnění ] a) Pokud zákon smluvní strany stanoví odklad zveřejnění průmyslového vzoru na dobu kratší, než je předepsaná lhůta, informuje smluvní strana o přípustné době odkladu v prohlášení generálního ředitele. b) Pokud zákon smluvní strany nestanoví odklad zveřejnění průmyslového vzoru, informuje smluvní strana o této skutečnosti v prohlášení generálního ředitele. 2) [ Odklad zveřejnění ] Pokud mezinárodní přihláška obsahuje žádost o odklad zveřejnění, zveřejnění se uskuteční, i) pokud žádná ze smluvních stran vyznačených v mezinárodní přihlášce neučinila prohlášení podle odstavce 1, při vypršení předepsané lhůty, nebo ii) pokud některá ze smluvních stran vyznačených v mezinárodní přihlášce učinila prohlášení podle odst. 1 písm. a), při vypršení lhůty oznámené v uvedeném prohlášení, nebo pokud existuje více než jedna vyznačená smluvní strana, při vypršení nejkratší lhůty oznámené v prohlášeních. 3) [ Nakládání s žádostmi o odklad v případě, že odklad není podle platného zákona možný ] Pokud je požádáno o odklad a některá ze smluvních stran označených v mezinárodní přihlášce učinila podle odst. 1 písm. b) prohlášení, že odklad není podle jejího zákona možný, i) s výhradou bodu ii) uvědomí mezinárodní úřad patřičně přihlašovatele; pokud během předepsané lhůty přihlašovatel nevezme písemně zpět u mezinárodního úřadu vyznačení dané smluvní strany, nebude mezinárodní úřad brát žádost o odklad zveřejnění na vědomí; ii) pokud mezinárodní přihláška místo vyobrazení průmyslového vzoru obsahuje vzorky průmyslového vzoru, mezinárodní úřad nebude brát zřetel na vyznačení dané smluvní strany a bude příslušně informovat přihlašovatele. 4) [ Žádost o dřívější zveřejnění nebo o zvláštní přístup k mezinárodnímu zápisu ] a) Kdykoliv po dobu odkladu podle odstavce 2 může majitel požádat o zveřejnění kteréhokoliv nebo všech průmyslových vzorů, které jsou předmětem mezinárodního zápisu. V tom případě bude lhůta odkladu pro tento průmyslový vzor nebo vzory považovaná za uplynulou ke dni, kdy mezinárodní úřad tuto žádost obdrží. b) Majitel může rovněž kdykoliv po dobu odkladu podle odstavce 2 požádat mezinárodní úřad, aby poskytl třetí straně stanovené majitelem výpis z kteréhokoliv nebo ze všech průmyslových vzorů, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, nebo aby jí k nim umožnil přístup. 5) [ Vzdání se a omezení ] a) Pokud se majitel kdykoliv po dobu odkladu podle odstavce 2 vzdá mezinárodního zápisu pro všechny vyznačené smluvní strany, nebude průmyslový vzor nebo průmyslové vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, zveřejněny. b) Pokud majitel kdykoliv po dobu odkladu podle odstavce 2 omezí mezinárodní zápis pro všechny vyznačené smluvní strany na jeden průmyslový vzor nebo na některé průmyslové vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, ostatní průmyslové vzory nebo vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, nebudou zveřejněny. 6) [ Zveřejnění a dodání vyobrazení ] a) Při uplynutí doby odkladu platné podle ustanovení tohoto článku zveřejní mezinárodní úřad po zaplacení předepsaných poplatků mezinárodní zápis. Pokud nejsou poplatky uhrazeny tak, jak je předepsáno, bude mezinárodní zápis zrušen a zveřejnění se neuskuteční. b) Pokud byl k mezinárodní přihlášce připojen vzorek nebo více vzorků průmyslového vzoru podle bodu iii) čl. 5 odst. 1, musí majitel předložit předepsaný počet exemplářů vyobrazení každého průmyslového vzoru, který je předmětem této přihlášky, mezinárodnímu úřadu v předepsané lhůtě. Pokud tak majitel neučiní, mezinárodní zápis bude zrušen a zveřejnění se neuskuteční. Článek 12 Odmítnutí 1) [ Právo na odmítnutí ] Úřad kterékoliv vyznačené smluvní strany může, pokud nejsou splněny podmínky pro udělení ochrany podle zákona této smluvní strany ve vztahu k některému průmyslovému vzoru nebo ke všem průmyslovým vzorům, které jsou předmětem mezinárodní přihlášky, odmítnout částečně nebo úplně účinek mezinárodního zápisu na území dané smluvní strany, za předpokladu, že žádný úřad nemůže částečně nebo úplně odmítnout účinek žádného mezinárodního zápisu na základě toho, že požadavky vztahující se k formě nebo k obsahu mezinárodní přihlášky podle tohoto aktu nebo prováděcího řádu nebo k nim dodatečné či od nich odlišné, nejsou podle zákona dotčené smluvní strany splněny. 2) [ Oznámení odmítnutí ] a) Odmítnutí účinku mezinárodního zápisu oznamuje úřad mezinárodnímu úřadu v oznámení o odmítnutí v předepsané lhůtě. b) V každém oznámení o odmítnutí jsou uvedeny důvody, které jsou základem pro odmítnutí. 3) [ Předání oznámení o odmítnutí ; opravné prostředky ] a) Mezinárodní úřad bez prodlení předá majiteli kopii oznámení o odmítnutí. b) Majitel bude požívat stejných opravných prostředků, jako by průmyslový vzor, který je předmětem mezinárodního zápisu, byl předmětem přihlášky pro udělení ochrany podle zákona platného pro úřad, který oznámil odmítnutí. Opravné prostředky spočívají přinejmenším v možnosti nového průzkumu nebo přezkumu odmítnutí nebo odvolání proti odmítnutí. (4)[16][ Zpětvzetí odmítnutí ] Každé odmítnutí může být kdykoliv částečně nebo úplně vzato zpět úřadem, který je oznámil. Článek 13 Zvláštní požadavky na jednotnost vzoru 1) [ Oznámení zvláštních požadavků ] Kterákoliv smluvní strana, jejíž zákon v době přístupu k tomuto aktu vyžaduje, aby vzory, které jsou předmětem téže přihlášky, vyhovovaly požadavku na jednotnost vzoru, jednotnost výroby nebo jednotnost použití, nebo aby patřily k témuž souboru položek, nebo aby jedna přihláška mohla nárokovat pouze jeden nezávislý a odlišný vzor, může v tomto smyslu v prohlášení informovat generálního ředitele. Takové prohlášení však neovlivňuje právo přihlašovatele zahrnout dva nebo více průmyslových vzorů do mezinárodní přihlášky v souladu s čl. 5 odst. 4, dokonce i v případě, kdy je v přihlášce vyznačena smluvní strana, která učinila prohlášení. 2) [ Účinek prohlášení ] Každé takové prohlášení umožňuje úřadu smluvní strany, který je učinil, odmítnout účinek mezinárodního zápisu podle čl. 12 odst. 1 v očekávání, že požadavku této smluvní strany bude vyhověno. 3) [ Další poplatky za rozdělení zápisu ] Pokud je po oznámení odmítnutí podle odstavce 2 mezinárodní zápis před dotčeným úřadem rozdělen, aby byl překonán důvod pro odmítnutí uvedený v prohlášení, je úřad oprávněn účtovat poplatek za každou dodatečnou mezinárodní přihlášku, která by byla nezbytná k tomu, aby byl překonán důvod pro odmítnutí. Článek 14 Účinky mezinárodního zápisu 1) [ Účinek jako přihláška podle platného zákona ] Mezinárodní zápis má ode dne mezinárodního zápisu nejméně takový účinek v každé vyznačené smluvní straně jako běžně podaná přihláška pro udělení ochrany průmyslového vzoru podle zákona dané smluvní strany. 2) [ Účinek jako udělení ochrany podle platného zákona ] a) V každé vyznačené smluvní straně, jejíž úřad neoznámil odmítnutí v souladu s článkem 12, bude mít mezinárodní zápis tentýž účinek jako udělení ochrany průmyslovému vzoru podle zákona této smluvní strany nejpozději ode dne uplynutí lhůty na sdělení odmítnutí, nebo pokud smluvní strana učinila příslušné prohlášení podle prováděcího řádu, nejpozději v době stanovené v tomto prohlášení. b)[17] Pokud úřad vyznačené smluvní strany oznámil odmítnutí a následně částečně nebo úplně vzal odmítnutí zpět, má mezinárodní zápis podle rozsahu odmítnutí vzatého zpět tentýž účinek ve smluvní straně jako udělení ochrany průmyslového vzoru podle zákona dané smluvní strany nejpozději ode dne, kdy bylo odmítnutí vzato zpět. c) Účinek daný mezinárodnímu zápisu podle tohoto odstavce se vztahuje na průmyslový vzor nebo na vzory, které jsou předmětem tohoto zápisu, tak, jak jej obdržel vyznačený úřad od mezinárodního úřadu nebo tak, jak byl upraven v řízení před tímto úřadem. 3) [ Prohlášení týkající se účinku vyznačení smluvní strany přihlašovatele ] a) Každá smluvní strana, jejíž úřad je průzkumovým úřadem, může v prohlášení informovat generálního ředitele o tom, že pokud je smluvní stranou přihlašovatele, vyznačení této smluvní strany v mezinárodním zápisu nebude mít žádný účinek. b) Pokud je smluvní strana, která učinila prohlášení podle pododstavce a), označena v mezinárodní přihlášce jako smluvní strana přihlašovatele i jako vyznačená smluvní strana, nebude mezinárodní úřad brát na vyznačení této smluvní strany ohled. Článek 15 Zbavení platnosti 1) [ Požadavek na možnost obrany ] Částečná nebo úplná neplatnost mezinárodního zápisu oprávněnými orgány vyznačené smluvní strany na území této smluvní strany nesmí být vyhlášena, aniž by majiteli byla včas poskytnuta možnost bránit svá práva. 2) [ Oznámení o neplatnosti ] Úřad smluvní strany, na jejímž území byl mezinárodní zápis zbaven účinku, oznámí tuto skutečnost, pokud si je neplatnosti vědom, mezinárodnímu úřadu. Článek 16 Zaznamenávání změn a jiných záležitostí týkajících se mezinárodních zápisů 1) [ Zaznamenávání změn a jiných záležitostí ] Mezinárodní úřad zaznamenává v mezinárodním rejstříku i) každou změnu vlastnictví mezinárodního zápisu týkající se kterékoli nebo všech vyznačených smluvních stran a kteréhokoli nebo všech průmyslových vzorů, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, za předpokladu, že nový vlastník je oprávněn podat mezinárodní přihlášku podle článku 3, ii) každou změnu jména nebo adresy majitele, iii) určení zástupce přihlašovatele nebo majitele a každý jiný důležitý údaj týkající se tohoto zástupce, iv) každé vzdání se mezinárodního zápisu majitelem týkající se kterékoli nebo všech vyznačených smluvních stran, v) každé omezení mezinárodního zápisu majitelem týkající se kterékoli nebo všech vyznačených smluvních stran na jeden nebo na některé průmyslové vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, vi) každé zbavení platnosti účinku mezinárodního zápisu oprávněnými orgány vyznačené smluvní strany na území této smluvní strany, pokud jde o některý nebo o všechny průmyslové vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu, vii) všechny další důležité skutečnosti uvedené v prováděcím řádu, které se týkají práv spojených s některým nebo se všemi průmyslovými vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu. 2) [ Účinek záznamu v mezinárodním rejstříku ] Každý záznam podle bodů i), ii), iv), v), vi) a vii) odstavce 1 má stejný účinek, jako kdyby byl pořízen v rejstříku úřadu každé z dotčených smluvních stran kromě případu, kdy smluvní strana oznámí v prohlášení generálnímu řediteli, že záznam podle bodu i) odstavce 1 nemá v této smluvní straně účinek, dokud úřad této smluvní strany neobdrží vyjádření nebo dokumenty specifikované v tomto prohlášení. 3) [ Poplatky ] Každý záznam podle odstavce 1 může být předmětem platby poplatku. 4) [ Zveřejnění ] Mezinárodní úřad zveřejní oznámení o každém záznamu učiněném podle odstavce 1. Pošle kopii zveřejnění oznámení úřadu každé dotčené smluvní strany. Článek 17 Počáteční období a obnova mezinárodního zápisu a trvání ochrany 1) [ Počáteční období mezinárodního zápisu ] Mezinárodní zápis se provádí na počáteční období pěti let ode dne mezinárodního zápisu. 2) [ Obnova mezinárodního zápisu ] Mezinárodní zápis může být obnoven na dodatečná pětiletá období v souladu s předepsaným postupem a po zaplacení předepsaných poplatků. 3) [ Trvání ochrany ve vyznačených smluvních stranách ] a) Za předpokladu, že je mezinárodní zápis obnoven a s výhradou pododstavce b) je doba trvání ochrany v každé z vyznačených smluvních stran 15 let ode dne mezinárodního zápisu. b) Pokud zákon vyznačené smluvní strany stanoví trvání ochrany delší než 15 let pro průmyslový vzor, jemuž byla podle tohoto zákona udělena ochrana, odpovídá trvání ochrany za předpokladu, že je mezinárodní zápis obnoven, době, kterou stanoví zákon této smluvní strany. c) Každá smluvní strana informuje v prohlášení generálního ředitele o maximální době trvání ochrany poskytované podle jejího zákona. 4) [ Možnost omezené obnovy ] Obnova mezinárodního zápisu může být provedena pro kteroukoli nebo pro všechny vyzačené smluvní strany a pro kterýkoli nebo pro všechny průmyslové vzory, které jsou předmětem mezinárodního zápisu. 5) [ Záznam a zveřejnění obnovy ] Mezinárodní úřad zaznamená obnovu v mezinárodním rejstříku a zveřejní o tom oznámení. Pošle kopii zveřejnění oznámení úřadu každé dotčené smluvní strany. Článek 18 Informace o zveřejněných mezinárodních zápisech 1) [ Přístup k informacím ] Mezinárodní úřad poskytne výpisy z mezinárodního rejstříku nebo informace o obsahu mezinárodního rejstříku týkající se kteréhokoliv zveřejněného mezinárodního zápisu každé osobě, která o to požádá, na základě zaplacení předepsaného poplatku. 2) [ Výjimka z ověřování ] Výpisy z mezinárodního rejstříku poskytnuté mezinárodním úřadem jsou osvobozeny od požadavků na ověřování v každé ze smluvních stran. KAPITOLA II ADMINISTRATIVNÍ USTANOVENÍ Článek 19 Společný úřad několika států 1) [ Oznámení o společném úřadu ] Pokud několik států, které mají v úmyslu stát se stranou tohoto aktu, sjednotí svou domácí legislativu týkající se průmyslových vzorů nebo pokud několik smluvních států tohoto aktu s provedením takového sjednocení souhlasí, mohou informovat generálního ředitele, i) že společný úřad nahradí národní úřad každého z nich, a ii) že všechna jejich příslušná území, na která se vztahuje jednotná legislativa, budou považována za jedinou smluvní stranu pro účely použití článků 1, 3 až 18 a 31 tohoto aktu. 2) [ Lhůta, kdy je třeba učinit oznámení ] Oznámení podle odstavce 1 je třeba učinit i) v případě států, které mají v úmyslu stát se stranou tohoto aktu, v době uložení listin podle čl. 27 odst. 2; ii) v případě smluvních států tohoto aktu kdykoliv po sjednocení jejich domácí legislativy. 3) [ Datum nabytí účinku oznámení ] Oznámení podle odstavců 1 a 2 nabývá účinku i) v případě států, které mají v úmyslu stát se stranou tohoto aktu, v době, kdy se pro tyto státy tento akt stane závazným; ii) v případě smluvních států tohoto aktu 3 měsíce ode dne oznámení generálního ředitele ostatním smluvním stranám nebo v kterýkoliv pozdější den uvedený v oznámení. Článek 20 Členství v Haagské unii Smluvní strany jsou členy téže unie jako smluvní státy aktu z roku 1934 nebo aktu z roku 1960. Článek 21 Shromáždění 1) [ Složení ] a) Smluvní strany jsou členy téhož shromáždění jako státy vázané článkem 2 doplňkového aktu z roku 1967. b) Každý člen shromáždění je zastoupen ve shromáždění jedním delegátem, kterému mohou asistovat náhradní delegáti, poradci a odborníci, a každý delegát může zastupovat pouze jednu smluvní stranu. c) Členové unie, kteří nejsou členy shromáždění, se mohou zúčastnit zasedání shromáždění jako pozorovatelé. 2) [ Úkoly ] a) Shromáždění i) se zabývá veškerými záležitostmi týkajícími se udržování a rozvoje unie a prováděním tohoto aktu; ii) vykonává práva a plní úkoly, které jsou mu zvláště uděleny nebo stanoveny podle tohoto aktu nebo podle doplňkového aktu z roku 1967; iii) dává generálnímu řediteli pokyny týkající se příprav na revizní konference a rozhoduje o svolání těchto konferencí; iv) upravuje prováděcí řád; v) reviduje a schvaluje zprávy a činnost generálního ředitele týkající se unie a uděluje generálnímu řediteli veškeré nezbytné pokyny týkající se záležitostí v rámci pravomoci unie; vi) stanoví program a přijímá dvouletý rozpočet unie a schvaluje její konečnou účetní závěrku; vii) přijímá finanční nařízení unie; viii) zakládá výbory a pracovní skupiny, které považuje za vhodné k dosažení cílů unie; ix) s výhradou odst. 1 písm. c) určuje, které státy, mezivládní organizace a nevládní organizace se mohou zúčastnit jeho zasedání jako pozorovatelé; x) vyvíjí další příslušnou činnost na podporu cílů unie a vykonává další funkce příslušné podle tohoto aktu. b) O záležitostech, které jsou rovněž v zájmu jiných unií spravovaných organizací, rozhoduje shromáždění poté, co vyslechne rady koordinačního výboru organizace. 3) [ Kvórum ] a) Polovina členů shromáždění, kteří jsou státy a mají právo hlasovat o dané záležitosti, tvoří kvórum pro účely hlasování o dané záležitosti. b) Bez ohledu na ustanovení pododstavce a), pokud je na kterémkoliv zasedání počet členů shromáždění, kteří jsou státy, mají právo hlasovat o dané záležitosti a jsou zastoupeny, menší než jedna polovina, ale tvoří alespoň jednu třetinu členů shromáždění, kteří jsou státy a mají právo hlasovat o dané záležitosti, může shromáždění rozhodovat, ale s výjimkou rozhodnutí týkajících se jeho vlastních postupů, jsou tato rozhodnutí platná pouze v případě, že jsou splněny podmínky uvedené dále. Mezinárodní úřad sdělí tato rozhodnutí členům shromáždění, kteří jsou státy, mají právo hlasovat o dané záležitosti a nebyli zastoupeni, a vyzve je, aby písemně vyjádřili svůj hlas nebo zdržení se do tří měsíců od sdělení. Pokud po uplynutí této lhůty počet členů, kteří takto vyjádřili svůj hlas nebo zdržení se dosáhne počtu členů, kteří chyběli pro dosažení kvóra na samotném zasedání, nabývají taková rozhodnutí účinku, pokud zároveň stále platí požadovaná většina. 4) [ Přijímání rozhodnutí ve shromáždění ] a) Shromáždění se snaží přijímat rozhodnutí všeobecným souhlasem. b) Pokud nemůže být rozhodnutí dosaženo všeobecným souhlasem, záležitost se rozhodne hlasováním. V takovém případě i) každá smluvní strana, která je státem, má jeden hlas a hlasuje pouze svým jménem, a ii) každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, může hlasovat místo svých členských států počtem hlasů rovnajícím se počtu jejích členských států, které jsou stranou tohoto aktu, a žádná taková mezivládní organizace se neúčastní hlasování, pokud kterýkoliv z jejích členských států uplatňuje své hlasovací právo, a naopak. c) V záležitostech týkajících se pouze států vázaných článkem 2 doplňkového aktu z roku 1967 nemají smluvní strany, které nejsou vázané uvedeným článkem, právo hlasovat, zatímco v záležitostech týkajících se pouze smluvních stran mají pouze smluvní strany právo hlasovat. 5) [ Většiny ] a) S výhradou čl. 24 odst. 2 a čl. 26. odst. 2 vyžadují rozhodnutí shromáždění dvě třetiny odevzdaných hlasů. b) Zdržení se hlasování se nepovažuje za hlasování. 6) [ Zasedání ] a) Shromáždění se schází jednou za dva kalendářní roky na běžném zasedání na základě svolání generálního ředitele a pokud nenastanou mimořádné okolnosti, v téže době a na tomtéž místě jako valné shromáždění organizace. b) Shromáždění se sejde na mimořádném zasedání na základě svolání generálního ředitele, a to buď na žádost jedné čtvrtiny členů shromáždění nebo z podnětu generálního ředitele. c) Program jednání každého zasedání připravuje generální ředitel. 7) [ Jednací řád ] Shromáždění přijímá svůj vlastní jednací řád. Článek 22 Mezinárodní úřad 1) [ Administrativní úkoly ] a) Mezinárodní úřad provádí mezinárodní zápis a s ním související povinnosti a všechny ostatní administrativní úkoly týkající se unie. b) Mezinárodní úřad zejména připravuje setkání a zabezpečuje sekretariát shromáždění a výborů expertů a pracovních skupin ustavených shromážděním. 2) [ Generální ředitel ] Generální ředitel je výkonným vedoucím unie a zastupuje unii. 3) [ Jiná setkání než zasedání shromáždění ] Generální ředitel svolává všechny výbory a pracovní skupiny ustavené shromážděním a všechna ostatní setkání projednávající záležitosti týkající se unie. 4) [ Úloha mezinárodního úřadu na shromáždění a na jiných setkáních ] a) Generální ředitel a osoby určené generálním ředitelem se účastní, bez práva hlasovat, všech setkání shromáždění, výborů a pracovních skupin ustavených shromážděním a všech ostatních setkání svolaných generálním ředitelem pod záštitou unie. b) Generální ředitel nebo pracovník určený generálním ředitelem je z moci úřední tajemníkem shromáždění, výborů, pracovních skupin a ostatních setkání uvedených v pododstavci a). 5) [ Konference ] a) Mezinárodní úřad činí v souladu s pokyny shromáždění přípravy na všechny revizní konference. b) Mezinárodní úřad může uvedené přípravy konzultovat s mezivládními organizacemi a s mezinárodními a vnitrostátními nevládními organizacemi. c) Generální ředitel a osoby určené generálním ředitelem se účastní, bez práva hlasovat, diskusí revizní konference. 6) [ Ostatní úkoly ] Mezinárodní úřad vykonává všechny ostatní úlohy přidělené v souvislosti s tímto aktem. Článek 23 Financování 1) [ Rozpočet ] a) Unie má rozpočet. b) Rozpočet unie zahrnuje příjmy a výdaje vlastní unii a příspěvek do rozpočtu výdajů společných pro unie spravované organizací. c) Výdaje odpovídající nejen unii, ale i jedné nebo více uniím spravovaným organizací, se považují za výdaje společné uniím. Podíl unie na těchto společných výdajích je v poměru k zájmu, který na nich unie má. 2) [ Koordinace s rozpočty ostatních unií ] Rozpočet unie je vytvořen s patřičným ohledem na požadavky koordinace s rozpočty ostatních unií spravovaných organizací. 3) [ Zdroje financování rozpočtu ] Rozpočet unie je financován z následujících zdrojů: i) poplatky za mezinárodní zápisy; ii) poplatky za ostatní služby poskytované mezinárodním úřadem ve vztahu k unii; iii) prodej nebo honoráře za publikace mezinárodního úřadu týkající se unie; iv) dary, odkazy a subvence; v) nájemné, úroky a ostatní různé příjmy. 4) [ Stanovení poplatků ; výše rozpočtu ] a) Výše poplatků uvedených v odst. 3 bodu i) stanoví shromáždění na návrh generálního ředitele. Poplatky uvedené v odst. 3 bodu ii) stanoví generální ředitel a uplatňují se dočasně s tím, že je schválí shromáždění na svém následujícím zasedání. b) Výše poplatků uvedených v odst. 3 bodu i) jsou stanoveny tak, aby příjmy unie z poplatků a ostatních zdrojů přinejmenším pokryly veškeré výdaje mezinárodního úřadu týkající se unie. c) Pokud není rozpočet přijat před začátkem nového rozpočtového období, bude jeho výše odpovídat předešlému roku, jak je stanoveno ve finančních nařízeních. 5) [ Fond provozního kapitálu ] Unie má fond provozního kapitálu, který je tvořen přebytkovými příjmy, a pokud tyto přebytkové příjmy nestačí, jednou platbou od každého člena unie. Pokud se fond stane nedostatečným, shromáždění rozhodne o jeho navýšení. Poměr a termíny platby určuje shromáždění na návrh generálního ředitele. 6) [ Zálohy od hostitelského státu ] a) Ve smlouvě uzavřené ústředím se státem, na jehož území má organizace ústředí, je stanoveno, že kdykoliv je fond provozního kapitálu nedostatečný, poskytne tento stát zálohy. Výše těchto záloh a podmínky, za nichž jsou poskytnuty, jsou vždy předmětem jednotlivých zvláštních smluv mezi tímto státem a organizací. b) Stát uvedený v pododstavci a) i organizace mají právo vypovědět závazek o poskytnutí záloh, a to písemně. Výpověď nabývá účinku tři roky po skončení roku, kdy byla oznámena. 7) [ Revize účtů ] Revizi účtů vykonává jeden nebo více členských států unie nebo externí auditoři, jak je stanoveno ve finančních nařízeních. Auditory s jejich souhlasem určuje shromáždění. Článek 24 Prováděcí řád 1) [ Obsah ] Prováděcí řád stanovuje podrobnosti provádění tohoto aktu. Zahrnuje zejména ustanovení týkající se i) záležitostí, jejichž předepsání tento akt výslovně stanoví; ii) dalších podrobností týkajících se provádění nebo podrobností užitečných pro provádění tohoto aktu iii) veškerých administrativních požadavků, záležitostí nebo postupů. 2) [ Úpravy určitých ustanovení prováděcího řádu ] a) Prováděcí řád může stanovit, že určitá ustanovení prováděcího řádu mohou být upravena pouze jednohlasně nebo pouze čtyřpětinovou většinou. b) Bude se vyžadovat jednohlasnost k tomu, aby požadavek jednohlasnosti nebo čtyřpětinové většiny nebyl v budoucnosti na úpravy ustanovení prováděcího řádu uplatněn. c) Bude se vyžadovat čtyřpětinová většina k tomu, aby požadavek jednohlasnosti nebo čtyřpětinové většiny byl v budoucnosti na úpravy ustanovení prováděcího řádu uplatněn. 3) [ Rozpor mezi tímto aktem a prováděcím řádem ] V případě rozporu mezi ustanoveními tohoto aktu a prováděcího řádu platí ustanovení aktu. KAPITOLA III REVIZE A ÚPRAVY Článek 25 Revize tohoto aktu 1) [ Revizní konference ] Tento akt může být revidován konferencí smluvních stran. 2) [ Revize nebo úpravy určitých článků ] Články 21, 22, 23 a 26 mohou být upraveny buď revizní konferencí nebo shromážděním podle ustanovení článku 26. Článek 26 Úprava určitých článků shromážděním 1) [ Návrhy na úpravy ] a) Návrhy na úpravy článků 21, 22, 23 a tohoto článku shromážděním mohou být podány kteroukoliv smluvní stranou nebo generálním ředitelem. b) Takové návrhy sdělí generální ředitel smluvním stranám nejméně šest měsíců před jejich projednáváním ve shromáždění. 2) [ Většiny ] Přijetí jakékoliv úpravy článků uvedených v odstavci 1 vyžaduje tříčtvrtinovou většinu, kromě přijetí úpravy článku 21 nebo tohoto odstavce, která vyžaduje čtyřpětinovou většinu. 3) [ Vstup v platnost ] a) Kromě případů, kdy se použije pododstavec b), vstoupí všechny úpravy článků uvedených v odstavci 1 v platnost jeden měsíc poté, co generální ředitel obdrží písemná oznámení o přijetí podle příslušných ústavních postupů od tří čtvrtin těch smluvních stran, které byly členy shromáždění v okamžiku přijetí úpravy a měly právo o této úpravě hlasovat. b) Každá úprava čl. 21 odst. 3 nebo odst. 4 nebo tohoto pododstavce vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud do šesti měsíců od jejího přijetí ve shromáždění nesdělí žádná smluvní strana generálnímu řediteli, že tuto úpravu nepřijímá. c) Každá úprava, která vstupuje v platnost v souladu s ustanoveními tohoto odstavce, je závazná pro státy a mezivládní organizace, které jsou smluvními stranami v okamžiku, kdy úprava vstupuje v platnost, nebo které se stanou smluvními stranami později. KAPITOLA IV ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 27 Členství v tomto aktu 1) [ Způsobilost ] S výhradou odstavců 2 a 3 a článku 28 i) může každý členský stát organizace připojit svůj podpis a stát se stranou tohoto aktu; ii) může každá mezivládní organizace, která má úřad, kde lze získat ochranu průmyslových vzorů s účinkem na území, na kterém je platná ustavující smlouva mezivládní organizace, připojit svůj podpis a stát se stranou tohoto aktu, pokud je alespoň jeden z členských států mezivládní organizace členem organizace, a pokud takový úřad není předmětem oznámení podle článku 19. 2) [ Ratifikace nebo přistoupení ] Každý stát nebo mezivládní organizace uvedená v odstavci 1 může uložit i) ratifikační listinu, pokud tento akt podepsal(a), nebo ii) listinu o přistoupení, pokud tento akt nepodepsal(a). 3) [ Datum nabytí účinku uložení ] a) S výhradou pododstavců b) až d) je datem nabytí účinku uložení ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení den, kdy je listina uložena. b) Datem nabytí účinku uložení ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení kteréhokoliv státu, v němž může být ochrana průmyslových vzorů získána pouze prostřednictvím úřadu mezivládní organizace, jíž je daný stát členem, je den, kdy je listina této mezivládní organizace uložena, pokud je toto datum pozdější než datum, kdy byla uložena listina daného státu. c) Datem nabytí účinku uložení ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení obsahující oznámení podle článku 19 (nebo toto oznámení může být přiloženo), je den, kdy je uložena poslední z listin členských států skupiny států, které uvedené oznámení učinily. d) Každá ratifikační listina nebo listina o přistoupení státu může obsahovat prohlášení (nebo toto prohlášení může být přiloženo), že podmínkou, aby byla listina považována za uloženou, je skutečnost, že listina jiného státu nebo mezivládní organizace, nebo listiny dvou jiných států, nebo listiny jednoho jiného státu a jedné mezivládní organizace, jmenovitě označených a způsobilých stát se stranou tohoto aktu, byla(y) rovněž uložena(y). Listina obsahující takové prohlášení (nebo takové prohlášení může být přiloženo) se považuje za uloženou dnem, kdy je splněna podmínka uvedená v prohlášení. Pokud však listina uvedená v prohlášení sama obsahuje prohlášení téhož druhu (nebo je takové prohlášení přiloženo), je listina považována za uloženou dnem, kdy je splněna podmínka uvedená v tomto posledně zmíněném prohlášení. e) Každé prohlášení podle pododstavce d) může být kdykoliv úplně nebo částečně vzato zpět. Zpětvzetí nabývá účinku v den, kdy generální ředitel obdrží oznámení o zpětvzetí. Článek 28 Datum nabytí účinku ratifikace a přistoupení 1) [ Listiny, které se berou v úvahu ] Pro účely tohoto článku se berou v úvahu pouze ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení, které jsou uloženy státy nebo mezivládními organizacemi podle čl. 27 odst. 1 a které mají datum nabytí účinku podle čl. 27 odst. 3. 2) [ Vstup tohoto aktu v platnost ] Tento akt vstupuje v platnost tři měsíce poté, co šest států uloží své ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení, za předpokladu, že podle nejnovějších ročních statistik mezinárodního úřadu nejméně tři z nich splní alespoň jednu z následujících podmínek: i) nejméně 3 000 přihlášek pro ochranu průmyslových vzorů podaných v dotčené zemi nebo pro dotčenou zemi, nebo ii) nejméně 1 000 přihlášek pro ochranu průmyslových vzorů podaných v dotčené zemi nebo pro dotčenou zemi občany jiných států, než je tento stát. 3) [ Vstup ratifikace a přistoupení v platnost ] a) Každý stát nebo mezivládní organizace, která uložila své ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení tři nebo více měsíců před vstupem tohoto aktu v platnost, bude vázána tímto aktem dnem vstoupení tohoto aktu v platnost. b) Pro každý jiný stát nebo mezivládní organizaci se tento akt stane závazným tři měsíce poté, co uloží ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení, nebo kterýkoliv pozdější den uvedený v listině. Článek 29 Zákaz výhrad Výhrady k tomuto aktu nejsou povoleny. Článek 30 Prohlášení učiněná smluvními stranami 1) [ Lhůta, kdy mohou být učiněna prohlášení ] Jakékoliv prohlášení podle čl. 4 odst. 1 písm. b), čl. 5 odst. 2 písm. a), čl. 7 odst. 2, čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 1, čl. 14 odst. 3, čl. 16 odst. 2 nebo čl. 17 odst. 3 písm. c) může být učiněno i) v době uložení listiny podle čl. 27 odst. 2, takže nabude účinek dnem, kdy se stát nebo mezivládní organizace, která učinila prohlášení, stane vázanou tímto aktem, nebo ii) po uložení listiny podle čl. 27 odst. 2, takže k nabytí účinku dojde tři měsíce poté, co je obdrží generální ředitel, nebo kdykoliv později, jak je uvedeno v prohlášení, ale bude se uplatňovat pouze na kterýkoli mezinárodní zápis, jehož datum je totožné nebo pozdější než den nabytí účinku prohlášení. 2) [ Prohlášení států majících společný úřad ] Bez ohledu na odstavec 1 každé prohlášení podle odstavce 1, které učinil stát, který společně s jiným státem nebo s jinými státy informoval generálního ředitele podle čl. 19 odst. 1 o nahrazení národních úřadů společným úřadem, nabývá účinku pouze tehdy, pokud tento jiný stát nebo tyto jiné státy učiní odpovídající prohlášení. 3) [ Zpětvzetí prohlášení ] Každé prohlášení podle odstavce 1 může být kdykoliv vzato zpět oznámením adresovaným generálnímu řediteli. Zpětvzetí nabývá účinku tři měsíce poté, co generální ředitel obdrží oznámení, nebo ke kterémukoliv pozdějšímu datu uvedenému v oznámení. V případě prohlášení podle čl. 7 odst. 2 zpětvzetí neovlivní mezinárodní přihlášky podané dříve, než uvedené zpětvzetí nabylo účinku. Článek 31 Použitelnost aktů z roku 1934 a z roku 1960 1) [ Vztahy mezi smluvními státy tohoto aktu a aktů z roku 1934 a z roku 1960 ] Tento akt sám je použitelný pro vzájemné vztahy smluvních států jak tohoto aktu, tak aktů z roku 1934 a z roku 1960. Tyto státy však ve svých vzájemných vztazích použijí akt z roku 1934, popřípadě akt z roku 1960, na průmyslové vzory uložené u mezinárodního úřadu přede dnem, od kterého je na jejich vzájemné vztahy použit tento akt. 2) [ Vztahy mezi smluvními státy jak tohoto aktu, tak aktů z roku 1934 nebo z roku 1960, a smluvních států aktů z roku 1934 nebo z roku 1960, které nejsou stranou tohoto aktu ] a) Každý stát, který je stranou tohoto aktu i aktu z roku 1934, bude ve vztazích ke státům, které jsou stranami aktu z roku 1934, ale nejsou stranami aktu z roku 1960 ani tohoto aktu, nadále používat akt z roku 1934. b) Každý stát, který je stranou tohoto aktu i aktu z roku 1960, bude ve vztazích ke státům, které jsou stranami aktu z roku 1960, ale nejsou stranami tohoto aktu, nadále používat akt z roku 1960. Článek 32 Vypovězení tohoto aktu 1) [ Oznámení ] Každá smluvní strana může vypovědět tento akt oznámením adresovaným generálnímu řediteli. 2) [ Datum nabytí účinku ] Výpověď nabývá účinku jeden rok poté, co generální ředitel obdrží oznámení, nebo ke kterémukoliv pozdějšímu datu uvedenému v oznámení. Neovlivní uplatnění tohoto aktu na jakoukoliv mezinárodní přihlášku v řízení ani na jakýkoliv platný mezinárodní zápis vzhledem k vypovídající smluvní straně v době, kdy výpověď nabývá účinku. Článek 33 Jazyky tohoto aktu; podpis 1) [ Originální texty; úřední texty ] a) Tento akt je podepsán v jednom originále v jazyce anglickém, arabském, čínském, francouzském, ruském a španělském, přičemž všechny texty mají stejnou platnost. b) Úřední texty jsou stanoveny generálním ředitelem po konzultaci se zainteresovanými vládami i v takových jiných jazycích, které může určit shromáždění. 2) [ Lhůta pro podpis ] Tento akt zůstane otevřený k podpisu v ústředí organizace po dobu jednoho roku od přijetí. Článek 34 Depozitář Depozitářem tohoto aktu je generální ředitel. PROHLÁŠENÍ o přímém podání Předseda Rady připojí při uložení této listiny o přistoupení u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví k listině o přistoupení toto prohlášení: „Evropské společenství prohlašuje, že mezinárodní přihlášky nelze podat prostřednictvím jeho úřadu.“ PROHLÁŠENÍ o systému individuálních poplatků Předseda Rady připojí při uložení této listiny o přistoupení u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví k listině o přistoupení toto prohlášení: „Evropské společenství prohlašuje, že v souvislosti s každým mezinárodním zápisem, v němž je vyznačeno, a v souvislosti s obnovou jakéhokoliv mezinárodního zápisu vyplývající z této mezinárodní přihlášky se předepsaný vyznačovací poplatek uvedený v čl. 7 odst. 1 Ženevského aktu nahrazuje individuálním vyznačovacím poplatkem ve výši: …...“[18] PROHLÁŠENÍ o trvání ochrany v Evropském společenství Předseda Rady připojí při uložení této listiny o přistoupení u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví k listině o přistoupení toto prohlášení: „Evropské společenství prohlašuje, že maximální trvání ochrany stanovené jeho právními předpisy je 25 let.“ LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ Oblast politiky: Vnitřní trh pro zboží a služby Činnost: Příprava přístupu Evropského společenství k Ženevskému aktu o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů | NÁZEV OPATřENÍ: NÁVRH ROZHODNUTÍ RADY, KTERÝM SE SCHVALUJE PřISTOUPENÍ EVROPSKÉHO SPOLEčENSTVÍ K ŽENEVSKÉMU AKTU HAAGSKÉ DOHODY O MEZINÁRODNÍM ZÁPISU PRůMYSLOVÝCH VZORů, PřIJATÉMU V ŽENEVě DNE 2. čERVENCE 1999. | 1. ROZPOČTOVÁ(É) LINIE + ROZPOČTOVÝ (É) OKRUH (Y) 2. CELKOVÉ ČÁSTKY 2.1. Celkový příspěvek na opatření (část B): v milionech EUR na závazek Neuvedeno 2.2. Doba použití: (rok zahájení a rok ukončení) Zahájení: datum vstupu v platnost Ukončení: neurčeno 2.3. Celkový víceletý odhad výdajů: (a) Přehled závazkových položek / platebních položek (finanční intervence) (viz bod 6.1.1) Žádné (b) Technická a administrativní pomoc a podpůrné výdaje (viz bod 6.1.2) Žádné (c) Celkový finanční dopad výdajů na lidské zdroje a jiných administrativních výdajů (viz body 7.2 a 7.3) v milionech EUR (na tři desetinná místa) 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Celkem | Závazky / platby | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 | SOUČET a+b+c | Závazky | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 | Platby | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 | 2.4. Slučitelnost s finančním plánováním a finančním výhledem [X] Návrh je slučitelný se stávajícím finančním plánováním. Návrh bude mít za následek nutnost nově naplánovat příslušný okruh v rámci finančního výhledu. Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody. 2.5. Finanční dopad na příjem: [X] Návrh nemá žádný finanční dopad (zahrnuje technické aspekty týkající se zavedení opatření) NEBO Návrh má finanční dopad – vliv na příjem je následující: Neuvedeno 3. CHARAKTERISTIKA ROZPOČTU Typ výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvek ze strany žadatelských zemí | Okruh v rámci finančního výhledu | Nepovinné | Rozlišené | NE | NE | NE | č. 5 | 4. PRÁVNÍ ZÁKLAD Článek 308 Smlouvy o ES ve spojení s čl. 300 odst. 2 a čl. 300 odst. 3 Smlouvy o ES 5. POPIS A DŮVODY 5.1. Potřeba intervence ze strany Společenství 5.1.1. Sledované cíle Cílem uvedeného návrhu je vytvořit vazbu mezi systémem průmyslových vzorů Společenství a systémem mezinárodního zápisu zavedeným podle Ženevského aktu Haagského systému. Tato vazba umožní původcům průmyslových vzorů podat jednu mezinárodní přihlášku u mezinárodního úřadu Světové organizace duševního vlastnictví určujícím kromě ostatních smluvních stran Evropské společenství k nabytí ochrany podle systému průmyslových vzorů Společenství. 5.1.2. Opatření přijatá v souvislosti s hodnocením předem Evropské společenství již projevilo velký zájem o Haagský systém, když se rozhodlo účastnit se aktivně mezinárodních jednání, která vedla ke svolání Diplomatické konference v Ženevě v roce 1999, kdy byl nový akt přijat. Organizace zastupující možné uživatele systému průmyslových vzorů Společenství i systému mezinárodního zápisu opakovaně vyjádřily intenzivní zájem o vytvoření vazby mezi těmito dvěma systémy. V roce 2004 zahájila Komise konzultace se zainteresovanými stranami (členskými státy, obchodními a profesionálními organizacemi a soukromými společnostmi) ohledně možného dopadu obchodní činnosti na přistoupení ES k Haagskému systému. Převážná většina reakcí, téměř na hranici jednomyslnosti, podpořila myšlenku, že by Společenství mělo v blízké budoucnosti přistoupit k Ženevskému aktu. 5.1.3. Opatření přijatá na základě následného hodnocení Neuvedeno 5.2. Zamýšlené opatření a rozpočtové intervenční režimy Navrhované rozhodnutí opravňuje předsedu Rady uložit listinu o přistoupení k Ženevskému aktu u generálního ředitele Světové organizace duševního vlastnictví a zahrnuje prohlášení, která budou v listině o přistoupení učiněna. Návrh též opravňuje Komisi zastupovat Společenství ve shromáždění Haagské unie po přistoupení Společenství k Ženevskému aktu. Nezahrnuje žádnou finanční pomoc. 5.3. Metody zavádění opatření Komise bude jednat jménem Společenství ve shromáždění Haagské unie na základě koordinace v rámci příslušné pracovní skupiny Rady nebo při schůzkách ad hoc svolaných v průběhu pracovních aktivit v rámci Světové organizace duševního vlastnictví. 6. FINANČNÍ DOPAD 6.1. Celkový finanční dopad na část B - (v rámci celého programovacího období) Neuvedeno 6.2. Výpočet nákladů na jednotlivá opatření plánovaná pro část B (v rámci celého programovacího období) Neuvedeno 7. DOPAD NA ZAMĚSTNANCE A ADMINISTRATIVNÍ VÝDAJE 7.1. Dopad na lidské zdroje Typy pracovních míst | Zaměstnanci, které je třeba pověřit řízením opatření za použití stávajících a/nebo dalších zdrojů | Celkem | Popis úkolů vyplývajících z opatření | Počet pracovních míst na dobu neurčitou | Počet pracovních míst na dobu určitou | Úředníci nebo zaměstnanci na dobu určitou | A B C | 0,5 A | 0 | 0,5 A | V případě potřeby je možné tyto úkoly blíže popsat ve zvláštní příloze. Příprava účasti na zasedání Rady a Parlamentu k projednávání uvedeného návrhu až do jeho přijetí. Příprava účasti na zasedání Haagské unie a koordinace postojů s členskými státy. | Jiné lidské zdroje | 0 | 0 | 0 | Celkem | 0,5 | 0 | 0,5 | 7.2. Celkový finanční dopad lidských zdrojů Typ lidských zdrojů | Částka (v EUR) | Metoda výpočtu * | Úředníci Zaměstnanci na dobu určitou | 54 000 | Roční náklady na každého úředníka: 108 000 EUR | Jiné lidské zdroje (upřesněte rozpočtovou linii) | Celkem | 54 000 | Částky představují celkové výdaje za dvanáct měsíců. 7.3. Jiné administrativní výdaje vyplývající z opatření Neuvedeno I. Celková částka za rok (7.2 + 7.3) II. Doba trvání opatření III. Celkové náklady opatření (I x II) | 54 000 EUR 2006-2011 324 000 EUR | 8. DALŠÍ VÝVOJ A HODNOCENÍ 8.1. Režim dalšího vývoje Neuvedeno 8.2. Režim a harmonogram týkající se plánovaného hodnocení Průběžné hodnocení bude možno provádět prostřednictvím monitorování objemu mezinárodních zápisů, v nichž je systém průmyslových vzorů Společenství vyznačen. 9. OPATŘENÍ K ZAMEZENÍ PODVODŮM Bez finanční pomoci. [1] Úř. věst. L 3, 5.1.2002, s. 1. [2] Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) je zřízen na základě nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství, Úř. věst. L 11, 14.1.1994, s. 1. [3] Belgie, Estonsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Řecko, Slovinsko, Španělsko. Pět členských států EU – z celkového počtu 18 zemí – se stalo stranou Ženevského aktu (Estonsko, Lotyšsko, Maďarsko, Slovinsko a Španělsko). Aktualizace bude zveřejněna na internetových stránkách Světové organizace duševního vlastnictví: www.wipo.int. [4] Úř. věst. L 296 ze dne 14.11.2003, s. 20. [5] Toto ustanovení má význam pro země sdílející společný úřad, například země Beneluxu. [6] V tomto ohledu se Ženevský akt liší od Madridského protokolu o mezinárodním zápisu ochranných známek, který v čl. 2 odst. 2 uvádí, že mezinárodní přihláška se podává u Mezinárodního úřadu prostřednictvím úřadu, u něhož byla podána základní přihláška nebo u něhož došlo k základnímu zápisu. [7] Celkové poplatky splatné v souvislosti s mezinárodní přihláškou tvoří i) základní poplatek; ii) standardní vyznačovací poplatek nebo individuální vyznačovací poplatek, iii) poplatek za zveřejnění. Tyto poplatky jsou splatné v době podání mezinárodní přihlášky, s výjimkou případu žádosti o odklad zveřejnění. Viz ustanovení 12 společného prováděcího řádu. [8] Tyto otázky se týkají žádosti o odložené zveřejnění (článek 11); jednotnosti vzoru (článek 13); určitých pohledů na požadovaný průmyslový vzor (ustanovení 9); zvláštního požadavku týkajícího se přihlašovatele (ustanovení 8); povolení mít tajné informace (ustanovení 13); zákazu vlastního vyznačování (článek 14); závazného obsahu mezinárodní přihlášky (článek 5 a ustanovení 7); prodloužení lhůty pro oznámení odmítnutí a data, od něhož je průmyslový vzor chráněn (ustanovení 18); společných úřadů několika států (článek 19) a nepřímo jazykového režimu mezi vnitrostátním úřadem a mezinárodním úřadem (ustanovení 6). [9] Úř. věst. L 341, 17.12.2002, s. 28. [10] Úř. věst. L 341, 17.12.2002, s. 54. 14 Úř. věst. C , , s. . 15 Úř. věst. C , , s. . [11] Úř. věst. C , , s. . [12] Úř. věst. L 3, 5.1.2002, s. 1. Nařízení ve znění aktu o přistoupení z roku 2003. [13] Při přijímání článku 10 měla Diplomatická konference za to, že nic v tomto článku nebrání přihlašovateli ani majiteli ani osobě, jež má souhlas přihlašovatele nebo majitele, v přístupu k mezinárodní přihlášce nebo k mezinárodnímu zápisu. [14] Při přijímání čl. 12 odst. 4, čl. 14 odst. 2 písm. b), a pravidla 18(4) měla Diplomatická konference za to, že zpětvzetí nebo odmítnutí ze strany úřadu, který učinil oznámení o odmítnutí, se může uskutečnit formou vyjádření v tom smyslu, že se dotčený úřad rozhodl přijmout platnost mezinárodního zápisu v souvislosti s průmyslovými vzory nebo některými z průmyslových vzorů, jichž se oznámení o odmítnutí týká. Dále se mělo za to, že úřad může ve lhůtě stanovené pro učinění oznámení o odmítnutí zaslat vyjádření v tom smyslu, že se rozhodl přijmout platnost mezinárodního zápisu i v případech, kdy takové oznámení o odmítnutí neučinil. [15] Viz poznámka pod čarou na straně 20. [16] Na základě finanční analýzy dopadu přistoupení Evropského společenství k Ženevskému aktu navrhne Evropská komise změnu nařízení Komise (ES) č. 2246/2002 ze dne 16. prosince 2002 o poplatcích placených Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (ochranné známky a vzory), pokud jde o zápis (průmyslových) vzorů Společenství (Úř. věst. L 341, 17.12.2002, s. 54).