SPOLEČNÉ SDĚLENÍ RADĚ SPOLEČNÁ STRATEGIE PARTNERSTVÍ MEZI EU A KARIBIKEM /* JOIN/2012/018 final */





SPOLEČNÉ SDĚLENÍ RADĚ SPOLEČNÁ STRATEGIE PARTNERSTVÍ MEZI EU A KARIBIKEM ÚVOD Na summitu EU-CARIFORUM[1] v květnu 2010 v Madridu se hlavy států a předsedové vlád dohodli na vypracování společné strategie partnerství mezi EU a Karibikem a vytyčili pět hlavních oblastí pro další spolupráci: regionální integrace, obnova Haiti, změna klimatu a přírodní katastrofy, trestná činnost a bezpečnost a společný postup na mnohostranných fórech. Nástin odsouhlasený hlavami států v Madridu pak v nynějším dokumentu rozpracovala společná pracovní skupina sestávající z Evropské služby pro vnější činnost, útvarů Komise a zástupců členských států EU a zemí CARIFORA. Evropskou unii a země Karibiku pojí dlouhá historie a celá řada společných hodnot. Fyzickou součástí Karibiku je rovněž EU: prostřednictvím svých zámořských regionů, zemí a území. Oba regiony mají společný závazek usilovat o celosvětový mír, pokrok a prosperitu, demokracii a právní stát. Evropská unie byla a nadále je pro karibské země spolehlivým rozvojovým partnerem, jehož podpora je důležitým prvkem v rámci snah regionu o udržitelný rozvoj. V současné době se vzájemné vztahy opírají o dohodu z Cotonou, dohodu o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA a EU a o politický dialog obou regionů, na něž navazují jiné rámce pro regionální spolupráci, jichž se EU a země Karibiku účastní, např. partnerství mezi EU a Latinskou Amerikou a Karibikem (LAK). Cílem této předlohy společné strategie je dát partnerství nový rozměr, jenž umožní národům EU a Karibiku prohloubit svůj dialog a strukturu vzájemné spolupráce, a reagovat tak na výzvy a příležitosti 21. století. Hlavními zásadami strategie jsou společné přijetí závazků, vzájemná a sdílená odpovědnost, sounáležitost a společné řízení. Strategie je výrazem společného závazku států CARIFORA a EU k zásadám zakotveným v Chartě OSN a v mezinárodním právu, mezi něž patří zejména úcta k lidským právům a základním svobodám a jejich prosazování a dále pak zásady právního státu a demokratické správy věcí veřejných. Cílem tohoto společného sdělení je získat souhlas Rady s navrhovanou společnou strategií partnerství mezi EU a Karibikem. 1. TÉMA I: REGIONÁLNÍ INTEGRACE A SPOLUPRÁCE V RÁMCI ŠIRŠÍHO KARIBIKU 1.1. PŘEHLED Potenciál, jak posílit růst Karibiku, lze využít prostřednictvím obchodu, investic, cestovního ruchu, rozvoje úzce specializovaných trhů a jiných hospodářských příležitostí. Zároveň je však třeba řešit i přetrvávající problémy. V důsledku globalizace je pro malé a zranitelné rozvojové země, mezi něž patří i státy Karibiku, obtížné se plně zapojit do vysoce konkurenční globální ekonomiky. Regionální integrace a spolupráce jsou považovány za nejlepší způsob, jak v Karibiku usnadnit lidský a společenský pokrok a udržitelný dlouhodobý rozvoj. Hlavními organizacemi regionální integrace jsou Karibské společenství (CARICOM) a Organizace východokaribských států. Regionální spolupráci usnadňuje CARIFORUM[2] a přidružení zámořských zemí a území k EU. Na základě vlastních zkušeností je EU i nadále partnerem, který regionální integraci a spolupráci aktivně podporuje. Cílem je racionalizace a rychlejší dosažení rozvojových cílů v Karibiku. Na základě dohody o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA a EU se rozvíjí obchodní partnerství, jež má za cíl zvýšit konkurenceschopnost, urychlit hospodářský růst a rozvoj, jakož i podporovat regionální integraci v Karibiku a účast ve světovém obchodním systému. 1.2. STANOVENÉ CÍLE Společným závazkem Karibiku a EU je podpora regionální integrace a spolupráce, jež účinně pomáhají řešit zranitelnost skupiny zemí tvořené převážně malými ostrovními státy. Obě strany určily konkrétní oblasti strategické spolupráce. Cílem je podpořit prohloubení regionální integrace a spolupráce, a přispět tak k udržitelnému hospodářskému a lidskému rozvoji. Mezi oblasti spolupráce patří zejména: · posílení regionální integrace a spolupráce v karibském regionu, a to i se sousedícími zámořskými departementy a územími EU a sousedními zeměmi ve Střední a Jižní Americe, · provádění karibského jednotného trhu a hospodářského prostoru a hospodářské unie Organizace východokaribských států, · účinné provádění dohody o hospodářském partnerství CARIFORUM-EU s důrazem na příležitosti, jež dohoda nabízí hospodářským subjektům v Karibiku, · podpora zdravého ekonomického a investičního prostředí v Karibiku a posílení integrace regionálních trhů a konkurenceschopnosti v mezinárodním měřítku, · rozvoj podniků prostřednictvím investic soukromého sektoru, a to zejména do odvětví služeb včetně finančních služeb a cestovního ruchu, dále do kulturních odvětví, zemědělského podnikání a výroby; podpora inovací, informací, komunikace, technologií a hospodářské soutěže, · rozvoj sítí infrastruktury v zájmu usnadnění meziregionálního a mezinárodního obchodu, · energetická diverzifikace a bezpečnost a propojení energetických soustav, · podpora „zeleného“ hospodářského růstu se zvláštním přihlédnutím k úsilí o zachování biologické rozmanitosti a s ohledem na význam vodních zdrojů, odvětví cestovního ruchu, zemědělství a biologického výzkumu, · rozvoj kvalifikací ve vzdělávání prostřednictvím odborné přípravy a spolupráce v oblasti vědy a techniky, · regionální koncepce zajišťování potravin a zdravotní péče, · podpora zmírňování chudoby, sociální soudržnosti, sociálního dialogu, rozvoj občanské společnosti se zahrnutím sociálních partnerů, prosazování nediskriminace, rovnosti žen a mužů, důstojné práce a mezinárodně uznávaných pracovních norem a větší zapojení mladých lidí do rozvoje svých zemí. 1.3. SPOLEČNÁ OPATŘENÍ Partnerské strany budou pokračovat v realizaci dlouhodobého programu společných opatření, jež se zaměřují na růst a udržitelný rozvoj, řeší společné problémy a kladou zvláštní důraz na regionální integraci a spolupráci. V této souvislosti by mezi společná opatření mohly patřit: · intenzivnější otevřený politický dialog mezi EU a Karibikem v rámci jednotlivých politik, jenž bude řešit jak otázky s významem pro oba regiony, tak globální výzvy, · opatření přispívající k soudržnosti různých nástrojů integrace a spolupráce, jež se týkají Karibiku, včetně partnerství AKT-EU, mechanismů spolupráce EU-LAK a přidružení zámořských zemí a území k EU, · opatření přispívající k prohloubení regionální integrace a spolupráce včetně posílení institucionálních kapacit regionálních organizací v Karibiku a v rámci jednotlivých zemí s cílem účinněji definovat, realizovat a udržitelněji sledovat regionální strategie, · podpora úsilí o konsolidaci institucí na regionální a subregionální úrovni, · programy přispívající k účinnému provádění dohody o hospodářském partnerství CARIFORUM-EU, jednotného trhu a hospodářského prostoru CARICOM a hospodářské unie Organizace východokaribských států a posilující vazby mezi státy CARIFORA a zámořskými zeměmi a územími a nejvzdálenějšími regiony EU zejména v oblasti obchodu a energetiky, · opatření přispívající k vytvoření zdravého ekonomického a investičního prostředí a zvýšení výrobních kapacit v Karibiku: · rozvoj průmyslových a vývozních strategií, · výzkum a vývoj a odborná příprava v oblasti inovací, vědy a techniky, · posílení konkurenceschopnosti a podpora inovací, · rozvoj regionálních podniků se zvláštním zaměřením na rozvoj malých a středních podniků v regionu, · opatření v oblasti energetiky se zvláštním zaměřením na energii z obnovitelných zdrojů, · podpora vzájemného propojení, mj. v oblasti dopravy a informačních a komunikačních technologií, · prosazování důstojné práce a mezinárodně uznávaných pracovních norem v zájmu podpory lidského rozvoje, sociální soudržnosti a hospodářského růstu, · příspěvek k rozvoji rámce pro účinnou regionální strategii v oblasti zdraví v celém Karibiku, · podpora při vypracování strategie pro zajišťování, kvalitu a rozmanitost potravin v Karibiku s využitím nových technologií v zájmu zvýšení produktivity a konkurenceschopnosti. 2. TÉMA II: podpora na obnovu a institucionální rozvoj Haiti 2.1. PŘEHLED Dne 12. ledna 2010 postihlo Haitskou republiku jedno z nejničivějších zemětřesení v moderních dějinách. Podle odhadů zahynulo 250 000 lidí a dalších 1,5 milionu obyvatel se ocitlo bez přístřeší. Zemětřesení způsobilo obrovské škody na sociální a ekonomické infrastruktuře a jen prohloubilo stávající problémy země, jimiž jsou chudoba, nejistota, poškozené životní prostředí a zranitelnost vůči katastrofám. Na indexu lidského rozvoje OSN z roku 2009 se Haiti nacházelo na 145. příčce ze 162 zemí. Haiti patří s ohledem na rozsah a závažnost jeho potřeb mezi priority této společné strategie partnerství mezi EU a Karibikem. Zkušenosti získané zejména při snižování rizika katastrof a zranitelnosti bude rovněž možné využít v celé karibské oblasti. 2.2. STANOVENÉ CÍLE Nejnaléhavější potřeby Haiti se již, mj. díky rozsáhlé humanitární pomoci EU a zemí Karibiku, daří zvládat. Země však stále čelí obtížným úkolům spojeným s obnovou a dalším hospodářským a sociálním problémům. Velkou výzvou zůstává konsolidace demokratických institucí, zlepšení řádné správy věcí veřejných, snižování chudoby a posílení administrativy. Evropská unie a země Karibiku by mohly v tomto ohledu – při plné koordinaci s haitskou vládou a dalšími mezinárodními dárci – poskytnout rozsáhlou a doplňkovou podporu. Zintenzivnit by se rovněž měla integrace Haiti do karibského regionálního kontextu. Společné plánování Evropského rozvojového fondu přispěje k posílení úlohy Haiti při spolupráci v rámci karibského regionu a jeho účasti na procesu regionální integrace. 2.3. SPOLEČNÁ OPATŘENÍ V této souvislosti by mezi společná opatření CARIFORA a EU mohly patřit: · koordinace opatření na podporu obnovy Haiti, a to v rámci stávajících struktur pro koordinaci dárců; příprava společných opatření CARIFORA a EU navazujících na společné plánování EU pro Haiti, · využití příslušných nástrojů spolupráce v rámci dohody o partnerství AKT-ES a procesu EU-LAK, · podpora fungování a upevnění demokracie na Haiti prostřednictvím svobodných, transparentních a věrohodných voleb, dodržování a prosazování lidských práv a zásad právního státu, reforem soudnictví, posilování občanské společnosti, jakož i prostřednictvím neodkladných opatření k potírání korupce, · opatření zajišťující plnou účast Haiti v rámci dohody o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA a EU a karibského jednotného trhu a hospodářského prostoru, včetně rozvoje institucionální kapacity na Haiti, · opatření týkající se připravenosti na katastrofy a strategií ke snižování rizika včetně k vypracování mechanismů, jako je regionální stavební zákoník, které by měly zlepšit schopnost regionu zmírňovat následky přírodních katastrof, · rozvoj mechanismů pro převod rizik a financování určeného na snižování rizik, jako je například nástroj pro pojištění proti riziku katastrof v Karibiku (Caribbean Catastrophic Risk Insurance Facility), uplatňování osvědčených postupů v rámci Karibské agentury pro zvládání katastrof (Caribbean Disaster Emergency Management Agency) a dalších institucí po celém Karibiku, jež se na zvládání katastrof specializují. 3. TÉMA III: ZMĚNA KLIMATU A PŘÍRODNÍ KATASTROFY 3.1. PŘEHLED Změna klimatu a její dopady představují hlavní překážky pro rozvoj a dosažení rozvojových cílů tisíciletí. Karibské země jsou většinou malé ostrovní rozvojové státy s nízko položenými pobřežními oblastmi. Jde o země značně zranitelné vůči dopadům zvyšování hladiny moří, které ohrožuje obyvatele pobřežních oblastí, tamní infrastrukturu a zásobování pitnou vodou. Nárůst teploty a kyselosti mořské vody způsobený skleníkovými plyny má za následek vážné poškození korálových útesů a s tím související zhoršování biologické rozmanitosti moří v regionu. Vzhledem ke své malé velikosti je většina národů v Karibiku zranitelnější vůči následkům přírodních katastrof. Jediný hurikán může zničit hospodářskou základnu celé země včetně infrastruktury a všech zdrojů ekonomické aktivity a příjmů, což dále zatěžuje již tak omezené finanční zdroje. Problémy umocňuje značná odlehlost a další zeměpisné faktory, jež brání rozšíření a upevnění hospodářské základny karibských zemí. 3.2. STANOVENÉ CÍLE Evropská unie a členské státy CARIFORA se jako signatáři Kjótského protokolu společně zasazovaly o pokrok mezinárodních jednání o změně klimatu a zavedly politiky ke snížení dopadů změny klimatu a zhoršování životního prostředí. Mají společný zájem na dosažení komplexních, spravedlivých a právně závazných výsledků podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu. Členské státy CARIFORA a EU budou i nadále usilovat o dosažení ambiciózní mezinárodní dohody o klimatu. Přírodním katastrofám, jako jsou hurikány a zemětřesení, sice nelze zabránit, je však možné podniknout kroky ke snížení rizik a k zmírnění dopadů tím, že se budou řešit základní příčiny zranitelnosti a že bude posilována schopnost vypořádat se s následky katastrof. Bylo určeno pět prioritních oblastí spolupráce: · přizpůsobování se dopadům změny klimatu, aniž by tím bylo dotčeno plnění rozvojových cílů tisíciletí, · intenzivnější předcházení katastrofám a snižování rizika, jakož i důkladnější monitorování, zvýšená informovanost o situaci a její vyhodnocování a posílení systémů včasného varování v zájmu zvládání katastrof a odpovídající reakce na ně, · snižování míry odlesňování díky udržitelnému obhospodařování lesů, · větší účast na globálním trhu s uhlíkem prostřednictvím mechanismu čistého rozvoje, · začleňování otázky změny klimatu do úsilí o snižování chudoby. 3.3. SPOLEČNÁ OPATŘENÍ V souladu s cíli globální aliance pro boj proti změně klimatu a madridským akčním plánem EU-LAK by v této oblasti mezi společná opatření CARIFORA a EU mohly patřit: · prohloubení spolupráce při mezinárodních jednáních, mimo jiné prostřednictvím pravidelných konzultací a společných iniciativ na podporu úspěšného uzavření mezinárodní dohody o klimatu na období po roce 2012 podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, · podpora komplexního přístupu k řešení otázek změny klimatu, přičemž prioritu budou mít opatření na přizpůsobení se změně klimatu a na její zmírnění, zejména prostřednictvím přizpůsobení zásad zeleného růstu a zajištěním přístupu k energii z obnovitelných zdrojů, · posílení kapacity regionu při reakcích na katastrofy a mimořádné události se zvláštním zaměřením na přizpůsobení se změnám klimatu, snížení rizika katastrof a interoperabilitu, jakož i posílení monitorování, zvýšení informovanosti o situaci a posílení systémů včasného varování; v této souvislosti je třeba dbát na propojení krátkodobých a dlouhodobých opatření, · začleňování politik v oblasti změny klimatu do národních a regionálních rozvojových politik a strategií a do dohod o spolupráci či partnerství, · zajištění, aby zranitelnost malých ostrovních rozvojových států a nízko položených pobřežních zemí měla nadále své místo v globální rozvojové agendě, mimo jiné v rámci dohody o partnerství AKT-ES a procesu EU-LAK, · posilování úlohy odborné přípravy, výzkumu, vývoje, převodu technologií a ekologických inovací, · uznání Karibského moře jako zvláštní oblasti v kontextu udržitelného rozvoje a podpora rámců zaměřených na ochranu jeho ohrožených ekosystémů a jedinečné biologické rozmanitosti. 4. HLAVA IV: TRESTNÁ ČINNOST A BEZPEČNOST 4.1. PŘEHLED Mezinárodní trestná činnost, zejména obchodování s nelegálními drogami a související trestné činy vyvolává v EU i v Karibiku stále větší znepokojení. Karibik představuje důležitou tranzitní oblast pro nelegální drogy z Jižní a Střední Ameriky. Obchodování s drogami s sebou nese obrovské škody a má zhoubný vliv na společnost: podněcuje korupci, ohrožuje právní stát a posiluje organizovanou trestnou činnost. Nárůst místního obchodování s drogami a jejich zneužívání oslabuje sociální struktury a vyvolává násilí gangů. Praní velkého množství nelegálních peněz zase narušuje ekonomiku a podkopává snahy o udržitelný rozvoj. Tato situace nepříznivě působí na dlouhodobé vyhlídky růstu, stability a rozvoje. Mezi oblasti se zvláštním významem pro Karibik i EU patří: · obchodování s drogami a související trestné činy včetně násilí gangů a praní peněz, · nelegální obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi, · dopad trestné činnosti na bezpečnost obyvatelstva v karibských zemích, · sociální a bezpečnostní problémy způsobené návratem pachatelů trestné činnosti ze zámoří zpět do Karibiku, · únosy a obchodování s lidmi, · nedostatečná kapacita pro ochranu námořních a vzdušných hranic, · nedodržování mezinárodních standardů ve finančním sektoru. 4.2. STANOVENÉ CÍLE Prioritou této společné strategie je spolupracovat na potírání zločineckých sítí. Klíčovými aspekty v tomto ohledu je intenzivnější spolupráce a budování kapacit v oblasti práce policie, soudních řízení či sdílení zpravodajských informací. Stejně tak je třeba řešit základní příčiny trestné činnosti a sociální dopady. Spolupráce mezi EU a Karibikem při boji proti drogám probíhá v rámci mechanismu koordinace a spolupráce EU-LAK v oblasti drog. Stěžejní body pro společná opatření jsou v tomto ohledu stanoveny v akčním plán z Panamy a prioritách vytyčených v Port of Spain v roce 2007. Spolupráce mezi Karibikem a EU při potírání trestné činnosti by měla rovněž zahrnovat jak spolupráci s příslušnými organizacemi OSN, Interpolem, Organizací amerických států a Europolem, tak výměnu informací a osvědčených postupů. 4.3. SPOLEČNÁ OPATŘENÍ Bezpečnostní spolupráce mezi státy CARIFORA a EU je založena na zásadách sdílené odpovědnosti mezi zeměmi, které jsou místem produkce, tranzitu a odběru drog, a jejím cílem je rozvinout integrovaný a vyvážený přístup. V této souvislosti by mezi společná opatření CARIFORA a EU mohly patřit: · podpora vypracování celoregionální strategie pro řešení trestné činnosti, nejistoty, obchodování s drogami, finanční trestné činnosti atd., · opětovné úsilí o provádění „priorit z Port of Spain“ v oblasti kontroly nejohroženějších přístavů, sdílení zpravodajských informací při kontrole prekurzorů, programy na řešení základních příčin trestné činnosti a delikvence a na snížení poptávky, jakož i podpora dodržování doporučení Finančního akčního výboru OECD a intenzivnější spolupráce mezi regionálními a mezinárodními subjekty včetně Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu (UNODC), · budování kapacit v rámci řízení ochrany hranic, včetně výměn odborníků a technické pomoci, · plné provedení akčního programu OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi, přičemž prioritní oblast představuje námořní spolupráce, a to včetně výměny informací a dalšího rozvoje operativní spolupráce mezi zainteresovanými subjekty v Karibiku a členských státech EU, · podpora budování kapacit soudní správy a podpora reformy soudnictví v rámci potírání mezinárodní trestné činnosti. 5. TÉMA V: SPOLEČNÝ POSTUP NA DVOUSTRANNÝCH REGIONÁLNÍCH A MNOHOSTRANNÝCH FÓRECH A V GLOBÁLNÍCH OTÁZKÁCH 5.1. PŘEHLED Karibik a EU čelí řadě společných výzev a problémů a obě strany jsou odhodlány najít na ně koordinovaným způsobem společné odpovědi na mezinárodní úrovni. Již nyní na různých úrovních probíhá politický dialog a konzultace, jež mají řešit globální otázky na dvoustranných regionálních a mnohostranných fórech, jak dokládá nedávné zasedání COP 17 v Durbanu. CARIFORUM a EU představují dohromady 42 zemí. Díky častějším konzultacím, lepšímu sladění postojů a posílené koordinaci by oba regiony mohly mít větší vliv na témata, jež jsou pro oba regiony důležitá a mezi něž patří prosazování lidských práv, demokratických hodnot a řádné správy věcí veřejných, reforma Organizace spojených národů a mezinárodního finančního systému a finančních institucí, koordinovaná reakce na světovou finanční a hospodářskou krizi, dosažení rozvojových cílů tisíciletí a uzavření rozvojového programu z Dohá. 5.2. STANOVENÉ CÍLE Partnerské strany posílí dialog o globálních otázkách s cílem určovat oblasti spolupráce, koordinovat postoje a společně provádět konkrétní iniciativy a opatření. Obě partnerské strany chtějí prosazovat a podporovat systém účinného multilateralismu se silnými, reprezentativními a legitimními institucemi. Intenzivnější koordinace politik a výměna informací vyústí ve větší společný vliv při konzultacích a při zvyšování vnímavosti třetích stran k otázkám společného zájmu. Evropská unie a země CARIFORA budou usilovat o koordinaci v rámci mnohostranných institucí, jejichž jsou členy (OSN, mezinárodní finanční instituce, WTO atd.), a o zohlednění zájmů a obav druhé strany v mezinárodních seskupeních a organizacích, ke kterým náleží pouze jedna strana (G8, G20, Aliance malých ostrovních států atd.). 5.3. SPOLEČNÁ OPATŘENÍ Oba regiony budou prostřednictvím politického dialogu v rámci jednotlivých politik vést konzultace o tématech širšího zájmu, nalézat možné společné postoje či společně usilovat o provádění společných priorit. V této souvislosti by mezi společná opatření mohly patřit: · spolupráce na prosazování lidských práv, demokratických zásad, právního státu a řádné správy věcí veřejných, včetně svobodných a spravedlivých voleb či boje proti korupci, praní peněz, financování terorismu, organizované trestné činnosti a daňovým únikům, · spolupráce při prosazování reformy systému Organizace spojených národů s cílem posílit jeho reprezentativnost, transparentnost, odpovědnost, efektivnost a účelnost, včetně rozsáhlé reformy Rady bezpečnosti, · zaujímání společných regionálních postojů v rámci systému OSN a mezinárodních finančních institucí a vzájemná podpora svých iniciativ, kdykoliv je to možné, · příspěvek k modernizaci MMF a Světové banky, v níž by se prostřednictvím většího zastoupení dynamicky se rozvíjejících trhů a rozvojových zemí mimo jiné lépe odrážela měnící se světová ekonomika, · řešení výzev spojených se strukturálními reformami, jež v kontextu vztahů mezi oběma regiony posilují regulaci a dohled, podporují a udržují světovou poptávku a stimulují tvorbu pracovních míst, a to prostřednictvím dohody z Cotonou a dohody o hospodářském partnerství i v rámci Světové banky, MMF, G8 a G20, · zavedení nástrojů k posílení finančních záchranných sítí, jež zvýší odolnost zranitelných zemí vůči náhlým vnějším otřesům, · v souladu se svým závazkem k mnohostrannému a na pravidlech založenému obchodnímu systému, v jehož rámci je obchod hlavním hybatelem růstu a rozvoje, budou partnerské strany na mezinárodní úrovni vést pravidelné konzultace, aktivně vyjednávat s cílem zahájit všeobecná jednání, jež by dovedla rozvojové kolo z Dohá – na základě dosavadního pokroku – k úspěšnému, ambicióznímu, komplexnímu a vyváženému závěru, · další podpora snah o posílení konkurenceschopnosti rozvojových zemí a zejména malých a zranitelných ekonomik v celosvětovém měřítku. 6. ZPŮSOBY PROVÁDĚNÍ A MECHANISMY SLEDOVÁNÍ 6.1. ZPŮSOBY PROVÁDĚNÍ Do provádění tohoto partnerství bude zapojeno velké množství institucionálních i neinstitucionálních aktérů v EU a Karibiku na úrovni regionu, jednotlivých států i místní úrovni. Za účinnost provádění budou společně odpovídat všechny země CARIFORA a členské státy a orgány EU. Stanovená společná opatření by měla doplňovat stávající dohody, struktury a nástroje pro spolupráci mezi Karibikem a EU, jejichž prostřednictvím budou realizována. Podpoří se tak synergie a nebude docházet ke zdvojení činností. Důležitou roli v provádění společné strategie mají občanská společnost, nestátní subjekty a parlamenty, jejichž účast bude zajištěna prostřednictvím otevřeného dialogu. Provádění společné strategie partnerství mezi EU a Karibikem finančně podpoří příslušné stávající nástroje, jako je Evropský rozvojový fond, finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci, Evropský fond pro regionální rozvoj, Karibský rozvojový fond, tematické programy EU, nástroj stability, budoucí nástroj partnerství a karibská investiční facilita nebo jejich nástupci, jakož i finanční instituce, jako je Evropská investiční banka a Karibská rozvojová banka. Pokud to bude vhodné a možné, budou tyto nástroje doplněny o další příspěvky zemí CARIFORA a členských států EU. 6.2. MECHANISMY SLEDOVÁNÍ Politické vedení budou partnerství nadále poskytovat pravidelná zasedání vedoucích představitelů obou regionů (včetně všech příslušných zástupců orgánů EU a CARIFORA). Na těchto zasedáních bude hodnocen dosažený pokrok, stanoví se nové směry pro strategii a zazní pokyny do budoucna, přičemž se zohlední nové globální výzvy a regionální priority. Nad rámec politického dialogu bude pokrok pravidelně sledovat a vyhodnocovat a příslušná doporučení vydávat společná pracovní skupina CARIFORUM-EU se sídlem v Bruselu, jež bude složena z úředníků Evropské služby pro vnější činnost, Evropské komise a členských států CARIFORA a EU. V případě potřeby lze zapojit odborníky ze zámořských zemí a území a nejvzdálenějších regionů. Pracovní skupina bude pravidelně vedoucím představitelům předkládat zprávu o pokroku. [1] CARIFORUM tvoří tyto země: Antigua a Barbuda, Bahamy, Barbados, Belize, Dominika, Dominikánská republika, Grenada, Guyana, Haiti, Jamajka, Kuba, Surinam, Svatá Lucie, Svatý Kryštof a Nevis, Svatý Vincenc a Grenadiny, Trinidad a Tobago. [2] Členy CARIFORA jsou všechny členské státy CARICOM (s výjimkou Montserratu) a Dominikánská republika a Kuba (jež členy CARICOM nejsou).