Strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 Navrácení přírody do našeho života

Rozšíření chráněných oblastí je rovněž ekonomickým imperativem. Ve studiích o mořských systémech se odhaduje, že každé euro investované do chráněných mořských oblastí by znamenalo návratnost alespoň 3 EUR . Z kontroly účelnosti rovněž vyplynulo, že přínosy sítě Natura 2000 se odhadují na 200 až 300 miliard EUR ročně. Očekává se, že investiční potřeby sítě podpoří až 500 000 dalších pracovních míst .

Aby se biologická rozmanitost dostala do roku 2030 na cestu oživení, musí Evropa posílit ochranu a obnovu přírody. Toho by mělo být dosaženo zlepšením a rozšířením naší sítě chráněných území a vypracováním ambiciózního plánu EU na obnovu přírody.

Tato strategie stanoví, jak k tomu může Evropa přispět. Cílem této strategie je zajistit, že do roku 2030 bude biologická rozmanitost v Evropě na cestě k oživení ve prospěch lidí, planety, klimatu a našeho hospodářství, a to v souladu s Agendou pro udržitelný rozvoj 2030 a s cíli Pařížské dohody o změně klimatu. Zabývá se pěti hlavními příčinami úbytku biologické rozmanitosti, stanoví posílený rámec pro správu s cílem odstranit stávající nedostatky, zajišťuje plné provedení právních předpisů EU a spojuje veškeré existující úsilí. Tato strategie je ambiciózní a vyzývá k přemýšlení a jednání. Odráží skutečnost, že ochrana a obnova přírody bude vyžadovat více než jen regulaci. Bude vyžadovat opatření ze strany občanů, podniků, sociálních partnerů a výzkumné a znalostní komunity, jakož i silná partnerství mezi místní, regionální, celostátní a evropskou úrovní. Tato strategie je v souladu s ambicemi a závazkem stanoveným v politických směrech předsedkyně von der Leyenové a v Zelené dohodě pro Evropu.

EU je připravena prokázat své ambice ke zvrácení úbytku biologické rozmanitosti, udávat ve světě směr svým příkladem a opatřeními a pomoci dohodnout se na transformačním globálním rámci pro období po roce 2020, který bude přijat na 15. konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti. To by mělo vycházet z hlavního cíle, kterým je zajistit, že do roku 2050 budou všechny světové ekosystémy obnoveny, budou odolné a přiměřeně chráněné. Svět by se měl zavázat k zásadě čistého zisku, aby přírodě vracel více, než z ní čerpá. V této souvislosti by se svět měl zavázat, že zajistí, že tam, kde je tomu možné předejít, bude vyhynutí způsobené lidskou činností minimální.

Navzdory tomuto naléhavému morálnímu, ekonomickému a environmentálnímu imperativu se příroda nachází v krizové situaci. Pět hlavních přímých příčin úbytku biologické rozmanitosti – změny ve využívání půdy a moří, nadměrné využívání, změna klimatu, znečištění a invazní nepůvodní druhy – působí, že příroda rychle mizí. Změny vidíme v našem každodenním životě: betonové bloky se rozrůstají na zelených plochách, volná příroda nám mizí před očima a více než v jakémkoli okamžiku lidské historie je více druhů ohroženo vyhynutím. Jen za posledních 40 let se v důsledku lidských činností snížila celosvětová populace volně žijících a planě rostoucích druhů o 60 % . A téměř tři čtvrtiny povrchu Země byly změněny a příroda je vytlačována do stále menšího prostoru planety.

Ochrana biologické rozmanitosti má potenciál přímých hospodářských přínosů pro mnoho odvětví hospodářství. Například zachování mořských populací by mohlo zvýšit roční zisky odvětví mořských plodů o více než 49 miliard EUR, přičemž ochrana pobřežních mokřadů by mohla ušetřit pojišťovnictví přibližně 50 miliard EUR ročně prostřednictvím snížení škod způsobených záplavami . Celkový poměr nákladů a přínosů účinného globálního programu pro zachování zbývající divoké přírody na celém světě se odhaduje na nejméně 100 ku 1 . Investice do přírodního kapitálu, včetně obnovy přírodních stanovišť bohatých na uhlík a zemědělství šetrného ke klimatu, jsou uznávány jako jedny z pěti nejdůležitějších fiskálních politik obnovy, které mají vysoké ekonomické multiplikátory a pozitivní dopad na klima . Bude důležité, aby EU tohoto potenciálu využila a zajistila prosperitu, udržitelnost a odolnost oživení.

Investování do ochrany, obnovy a zachování přírody má rovněž zásadní význam pro hospodářské zotavení Evropy z krize COVID-19. Při oživení ekonomiky je zásadní vyhnout se návratu k původnímu stavu a uzavření se do škodlivých starých zvyků. Zelená dohoda pro Evropu – strategie růstu EU – bude udávat směr našeho oživení, přičemž zajistí, aby ekonomika sloužila lidem a společnosti a aby přírodě dávala více, než z ní čerpá. Podnikání pro biologickou rozmanitost se stává ještě naléhavější. Průmysl a podniky se opírají o geny, druhy a ekosystémové služby jako o rozhodující vstupy pro výrobu, zejména pro léčivé přípravky. Více než polovina celosvětového HDP je závislá na přírodě a službách, které poskytuje, přičemž tři nejdůležitější hospodářská odvětví – stavebnictví, zemědělství a potravinářský průmysl – jsou na ní velmi závislá .

·V této souvislosti Komise požádá a podpoří členské státy, aby zvýšily úroveň provádění stávajících právních předpisů v jasně stanovených lhůtách. Zejména vyzve členské státy, aby zajistily, že do roku 2030 nedojde ke zhoršování trendů nebo stavu všech chráněných přírodních stanovišť a druhů . Navíc by členské státy měly zajistit, že alespoň 30 % druhů a přírodních stanovišť, které v současné době nejsou v příznivém stavu, je v této kategorii nebo vykazuje pozitivní trend. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí poskytnou členským státům v roce 2020 pokyny ohledně způsobu výběru a upřednostňování přírodních druhů a stanovišť.

Tento plán pomůže zlepšit zdraví stávajících i nových chráněných území a vrátit rozmanitost a odolnost přírody do všech krajin a ekosystémů. To znamená snížení tlaků na přírodní stanoviště a druhy a zajištění toho, aby veškeré využívání ekosystémů bylo udržitelné. Znamená to také podporu obnovy přírody, omezení zakrytí půdy a rozrůstání měst a boj proti znečištění a invazním nepůvodním druhům. Plán vytvoří pracovní místa, uvede v soulad hospodářský růst s růstem přírody a pomůže zajistit dlouhodobou produktivitu a hodnotu našeho přírodního kapitálu.

Komise bude usilovat o to, aby se do konce roku 2021 dohodla s členskými státy na kritériích a pokynech pro další určení oblastí. Členské státy budou potom muset do konce roku 2023 prokázat významný pokrok v oblasti právního určování nových chráněných území a začleňování ekologických koridorů. Na tomto základě Komise do roku 2024 posoudí, zda je EU na dobré cestě ke splnění jejích cílů pro rok 2030, nebo zda jsou zapotřebí důraznější opatření, včetně právních předpisů EU.

Kromě toho, abychom měli skutečně soudržnou a odolnou transevropskou síť přírody, bude důležité vytvořit ekologické koridory s cílem zabránit genetické izolaci, umožnit migraci druhů a zachovat a podpořit zdravé ekosystémy. V této souvislosti by měly být prosazovány a podporovány investice do zelené a modré infrastruktury a přeshraniční spolupráce mezi členskými státy, včetně prostřednictvím Evropské územní spolupráce.

Členské státy budou odpovědné za určení dalších chráněných a přísně chráněných území . Určení by buď měla pomoci dokončit síť Natura 2000, nebo by měla být v rámci vnitrostátních systémů ochrany. Všechna chráněná území budou muset jasně definovat cíle a opatření v oblasti ochrany přírody. Komise ve spolupráci s členskými státy a Evropskou agenturou pro životní prostředí předloží v roce 2020 kritéria a pokyny pro určování a označování dalších území, včetně definice přísné ochrany, jakož i pro přiměřené plánování řízení. Rovněž uvede, jak by další účinná opatření zaměřená na ochranu jednotlivých území a ekologizace měst mohly přispět k těmto cílům.

V této souvislosti by měla být věnována zvláštní pozornost oblastem s velmi vysokou hodnotou nebo potenciálem biologické rozmanitosti. Tyto oblasti jsou změnou klimatu nejvíce ohroženy a měla by jim být poskytnuta zvláštní péče v podobě přísné ochrany . Dnes jsou v EU přísně chráněna pouze 3 % půdy a méně než 1 % mořských oblastí. Musíme tyto oblasti chránit lépe. V tomto duchu by měla být přísně chráněna alespoň jedna třetina chráněných území, což představuje 10 % půdy EU a 10 % mořských oblastí EU. To je rovněž v souladu s navrženou celosvětovou ambicí.

V zájmu našeho životního prostředí a našeho hospodářství a za účelem podpory obnovy EU po koronavirové krizi musíme chránit více přírody. V tomto duchu by mělo být v EU chráněno nejméně 30 % půdy a 30 % moře. To je v porovnání s dneškem minimálně dalších 4 % pro půdu a 19 % pro mořské oblasti . Tento cíl je plně v souladu s tím, co je navrhováno v celosvětovém rámci pro biologickou rozmanitost po roce 2020 (viz oddíl 4).

Podíl lesních oblastí, na něž se vztahují plány řízení, by měl být rozšířen na všechny spravované veřejné lesy a zvyšující se počet soukromých lesů a mělo by se pokračovat v postupech zohledňující biologickou rozmanitost, např. lesnické postupy bližší přírodě, a tyto postupy by měly být dále rozvíjeny. Na podporu této skutečnosti Komise vypracuje pokyny týkající se zalesňování a opětovného zalesňování zohledňujících biologickou rozmanitost a lesnických postupů bližších přírodě. To bude probíhat souběžně s novou strategií EU v oblasti lesnictví.

Za tímto účelem Komise v roce 2021 navrhne zvláštní strategii EU v oblasti lesnictví v souladu s našimi širšími ambicemi v oblasti biologické rozmanitosti a klimatické neutrality. Bude rovněž obsahovat plán zasadit v EU do roku 2030 až 3 miliardy dalších stromů při plném respektování ekologických zásad. To vytvoří značné pracovní příležitosti související se sběrem a kultivací semen, výsadbou semenáčků a zajištěním jejich vývoje. Výsadba stromů je prospěšná zejména ve městech, zatímco ve venkovských oblastech může dobře fungovat s agrolesnictvím, s krajinnými prvky a se zvýšeným pohlcováním uhlíku. Komise současně bude nadále spolupracovat s členskými státy s cílem zajistit, aby EU byla dostatečně vybavena pro předcházení velkým lesním požárům, které mohou vést ke značným škodám lesní biologické rozmanitosti, a mohla na ně reagovat.

Je proto zásadní zvýšit úsilí o ochranu úrodnosti půdy, snížení eroze půdy a zvýšení obsahu organické složky v půdě. Toho by mělo být dosaženo přijetím udržitelných postupů hospodaření s půdou, a to i v rámci společné zemědělské politiky. Značný pokrok je rovněž potřeba při určení kontaminovaných půdních stanovišť, obnově degradovaných půd, stanovení podmínek pro jejich dobrý ekologický stav, zavedení cílů v oblasti obnovy a zlepšení monitorování kvality půdy.

Rovněž je třeba zvrátit pokles genetické rozmanitosti, mimo jiné tím, že se usnadní používání tradičních odrůd plodin a plemen. To by rovněž přineslo přínosy pro zdraví prostřednictvím pestřejší a výživnější stravy. Komise zvažuje revizi pravidel pro uvádění tradičních odrůd plodin na trh s cílem přispět k jejich ochraně a udržitelnému využívání. Komise rovněž přijala opatření k usnadnění registrace odrůd osiva, včetně ekologického zemědělství, a k zajištění snadnějšího přístupu na trh pro tradiční a odrůdy uzpůsobené místním podmínkám.

Hlavními ukazateli zdraví zemědělských ekosystémů jsou polní ptáci a hmyz, zejména opylovači, kteří mají rovněž zásadní význam pro zemědělskou produkci a potravinové zabezpečení. Jejich alarmující pokles je třeba zvrátit. Jak je stanoveno ve strategii Komisi nazvané „od zemědělce ke spotřebiteli“, Komise přijme opatření s cílem snížit do roku 2030 celkové používání a riziko chemických pesticidů o 50 % a do roku 2030 snížit používání vysoce rizikových pesticidů o 50 %. To je třeba podpořit úplným provedením iniciativy EU týkající se opylovačů . Komise do konce roku 2020 iniciativu přezkoumá a v případě potřeby navrhne dodatečná opatření. Aby bylo možné poskytnout prostor pro volně žijící živočichy, rostliny, opylovače a přirozené regulátory škůdců, je naléhavě nutné vrátit zpět nejméně 10 % zemědělské plochy s vysoce rozmanitými krajinnými prvky. Patří mezi ně mimo jiné ochranná pásma, půda ležící ladem se systémem střídání plodin či bez systému střídání plodin, živé ploty, neproduktivní stromy, terasovité zdi a rybníky. Tato opatření přispívají k pohlcování uhlíku, předchází erozi a vyčerpávání půdy, čistí vzduch a vodu a podporují přizpůsobení se změně klimatu. Větší biologická rozmanitost navíc často přispívá k větší zemědělské produkci. Členské státy budou muset převést 10% cíl EU na menší zeměpisné měřítko s cílem zajistit propojení mezi přírodními stanovišti, zejména prostřednictvím provádění nástrojů společné zemědělské politiky a strategických plánů společné zemědělské politiky, a to v souladu se strategií „od zemědělce ke spotřebiteli“, a prostřednictvím provádění směrnice o přírodních stanovištích. Pokrok při plnění tohoto cíle bude neustále revidován a v případě potřeby upraven, aby se zmírnil nepatřičný dopad na biologickou rozmanitost, bezpečnost potravin a konkurenceschopnost zemědělců.

Za účelem podpory dlouhodobé udržitelnosti jak přírody, tak zemědělců bude tato strategie fungovat souběžně s novou strategií „od zemědělce ke spotřebiteli“ a s novou společnou zemědělskou politikou (SZP), a to rovněž prostřednictvím podpory ekorežimů a režimů plateb založených na dosažených výsledcích. Prováděním strategie v oblasti biologické rozmanitosti a strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ bude Komise pozorně sledovat pokrok a zlepšení, pokud jde o potravinové zabezpečení a příjmy zemědělců. Komise zajistí, aby strategické plány společné zemědělské politiky byly posuzovány na základě spolehlivých kritérií v oblasti klimatu a životního prostředí a aby členské státy stanovily jasné vnitrostátní hodnoty pro příslušné cíle stanovené v této strategii, jakož i v rámci strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“. Tyto plány by měly vést k udržitelným postupům, jako je přesné zemědělství, ekologické zemědělství, agroekologie, agrolesnictví, trvalé travní porosty s nízkou intenzitou, a k přísnějším normám pro dobré životní podmínky zvířat.

Aby Komise získala lepší představu o zdraví evropských lesů, bude spolupracovat s dalšími poskytovateli údajů za účelem dalšího rozvoje systému informací o lesích v Evropě. To pomůže vypracovat aktuální posouzení stavu evropských lesů a propojit všechny webové platformy EU s údaji o lesích. To bude rovněž předloženo jako součást strategie EU v oblasti lesnictví.

2.2.5.Oboustranně výhodná řešení pro výrobu energie

Dekarbonizace energetického systému má zásadní význam pro klimatickou neutralitu, jakož i pro oživení EU po krizi COVID-19 a její dlouhodobou prosperitu. Pro boj proti změně klimatu a úbytku biologické rozmanitosti bude zásadní energie z obnovitelných zdrojů. EU bude upřednostňovat řešení, jako je například energie oceánů, větrná energie, což rovněž umožňuje obnovu rybích populací, a zemědělské podniky se solárními panely, které poskytují půdní pokryv, a udržitelná bioenergie.

Za účelem zmínění rizik pro klima a životní prostředí vzniklých v důsledku zvýšeného používání některých zdrojů pro bioenergii revidovaná směrnice o energii z obnovitelných zdrojů zahrnuje posílená kritéria udržitelnosti. Podporuje rovněž přechod na pokročilá biopaliva založená na reziduích a odpadech, které jsou na jedno použití anebo nerecyklovatelné. Tento přístup by měl pokračovat pro všechny formy bioenergie. Používání celých stromů a potravin a krmiv pro výrobu energie – ať už vyráběných v EU, nebo dovezených – je třeba minimalizovat.

Abychom lépe porozuměli potenciálním rizikům v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti a lépe je sledovali, Komise posuzuje nabídku biomasy a poptávku po ní v EU a na celosvětové úrovni a s ní související udržitelnost . V rámci své vyšší ambice v oblasti ochrany a obnovy lesních ekosystémů zveřejní Komise do roku 2020 výsledky této práce v oblasti využívání lesní biomasy pro výrobu energie. To Komisi poskytne informace při tvorbě politik, včetně přezkumu a případné revize, o úrovni ambicí směrnice o obnovitelných zdrojích energie, systému obchodování s emisemi a nařízení o využívání půdy, nařízení o využívání půdy, změnách ve využívání půdy a lesnictví (LULUCF) stanovených pro rok 2021.

V souladu se směrnicí o obnovitelných zdrojích energie vypracuje Komise v roce 2021 rovněž provozní pokyny týkající se nových kritérií udržitelnosti pro lesní biomasu pro energetické účely . V roce 2021 rovněž přezkoumá údaje o biopalivech s vysokým nepřímým rizikem změny ve využívání půdy a vytvoří trajektorie pro jejich postupné ukončování do roku 2030.

Celkovým cílem je zajistit, aby regulační rámec EU pro bioenergii byl v souladu se zvýšeným úsilím stanoveným v Zelené dohodě pro Evropu.

2.2.6.Obnovení dobrého stavu prostředí mořských ekosystémů

Obnovené a náležitě chráněné mořské ekosystémy přinesou značný zdravotní, sociální a hospodářský užitek pobřežním komunitám a EU jako celku. Potřeba důraznějších opatření je o to naléhavější, že úbytek biologické rozmanitosti moří a pobřežních ekosystémů značně zhoršuje globální oteplování .

Dosažení dobrého stavu prostředí mořských ekosystémů, a to i prostřednictvím přísně chráněných oblastí, musí zahrnovat obnovu ekosystémů bohatých na uhlík, jakož i důležité oblasti tření a líhnutí ryb. Některé dnešní způsoby využívání moří ohrožují potravinové zabezpečení, živobytí rybářů, jakož i odvětví rybolovu a mořských plodů. Mořské zdroje se musí lovit udržitelným způsobem a musí platit nulová tolerance vůči nezákonným praktikám. V tomto ohledu je zásadní plné provádění společné rybářské politiky EU, rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a směrnice o ochraně ptáků a směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

Uplatňování řízení založeného na ekosystémovém přístupu podle právních předpisů EU sníží nepříznivé dopady rybolovu, těžby a dalších lidských činností, zejména na citlivé druhy a přírodní stanoviště na mořském dně. Za tímto účelem by cílem vnitrostátních územních plánů námořních prostor, které by měly členské státy realizovat v roce 2021, mělo být zahrnutí všech námořních odvětví a činností, jakož i opatření zaměřených na ochranu jednotlivých území . Komise rovněž do roku 2021 navrhne nový akční plán za účelem zachování rybolovných zdrojů a ochrany mořských ekosystémů. V případě potřeby budou zavedena opatření k omezení používání lovných zařízení, která jsou pro biologickou rozmanitost nejškodlivější, včetně na mořském dně. Bude se rovněž zabývat tím, jak sladit používání kontaktních zařízení pro lov při dně s cíli v oblasti biologické rozmanitosti, a to vzhledem k tomu, že nyní představuje nejškodlivější činnost na mořském dnu. To vše musí být spravedlivé pro všechny. Evropský námořní a rybářský fond by měl rovněž podporovat přechod k selektivnějším a méně škodlivým technikám rybolovu.

Zdravé rybí populace jsou klíčem k dlouhodobé prosperitě rybářů a zdraví našich oceánů a biologické rozmanitosti. O to důležitější je zachovat nebo omezit úmrtnost způsobenou rybolovem na úrovni maximálního udržitelného výnosu nebo pod touto úrovní. To pomůže dosáhnout u všech populací rozložení populace co do věku a velikosti, které svědčí o jejím zdraví.

Vedlejší úlovky populací druhů ohrožených vyhynutím musí být vyloučeny nebo sníženy na úroveň, která umožňuje úplné obnovení. To by mělo platit i pro populace, které jsou ve špatném stavu z hlediska ochrany nebo nejsou v dobrém stavu prostředí. Navíc je třeba vyloučit, nebo pokud to není možné, minimalizovat vedlejší úlovky jiných druhů , tak aby nebyl ohrožen jejich stav z hlediska ochrany. Za tímto účelem je třeba zintenzívnit shromažďování údajů o vedlejších úlovcích pro všechny citlivé druhy.

Navíc opatření pro řízení rybolovu musí být stanovena ve všech chráněných mořských oblastech na základě jasně stanovených cílů v oblasti zachování zdrojů a na základě nejlepších dostupných vědeckých doporučení.

2.2.7.Obnova sladkovodních ekosystémů

Právní rámec EU týkající se vody je ambiciózní, jeho provádění však zaostává a prosazování musí být posíleno . Je třeba vyvinout větší úsilí k obnovení sladkovodních ekosystémů a přirozených funkcí řek za účelem dosažení cílů rámcové směrnice o vodě. Toho lze dosáhnout odstraněním nebo přizpůsobením překážek, které brání migraci ryb a zlepšováním průtoku vody a usazenin. Abychom toho dosáhli, bude do roku 2030 nejméně 25 000 km řek obnoveno na volně tekoucích řeky , a to odstraněním primárně zastaralých překážek a prostřednictvím obnovy záplavových území. V roce 2021 poskytne Komise po konzultaci se všemi příslušnými orgány členským státům technické poradenství a podporu při určování lokalit a pomoc při mobilizaci finančních prostředků . Orgány členských států by měly přezkoumat povolení k odběru a vzdouvání vody s cílem realizovat ekologické průtoky za účelem dosažení dobrého stavu nebo potenciálu všech povrchových vod a dobrého stavu všech podzemních vod nejpozději do roku 2027, jak vyžaduje rámcová směrnice o vodě . Za tímto účelem Komise poskytne členským státům technickou podporu k jejich opatřením do roku 2023.

Rozsáhlé investice do obnovy řek a záplavových území mohou být významným ekonomickým stimulem pro obnovu odvětví a pro místní socioekonomické aktivity, jako je cestovní ruch a rekreace. Tyto investice mohou zároveň zlepšit regulaci vodních zdrojů, ochranu před povodněmi, stanoviště pro líhnutí ryb a odstraňování znečištění živinami.

2.2.8.Ekologizace městských a příměstských oblastí

Městská zeleň, od parků a zahrad po zelené střechy a městské farmy, poskytuje širokou škálu výhod pro lidi. Poskytuje rovněž příležitosti pro podniky a útočiště pro přírodu. Snižuje znečištění vzduchu, vody a znečištění hlukem, zajišťuje ochranu před záplavami, suchem a vlnami veder a udržuje spojení mezi lidmi a přírodou .

Nedávná omezení volného pohybu osob v důsledku pandemie COVID-19 nám ukázala hodnotu městské zeleně pro naši fyzickou a duševní pohodu. Ochrana některých ploch městské zeleně se sice zvýšila , zelené plochy však často prohrávají v boji o půdu, jelikož podíl populace žijící v městských oblastech nadále roste.