Usnesení Evropského parlamentu o sociálním začleňování v nových členských státech (2004/2210(INI))



Úřední věstník 124 E , 15/05/2006 S. 0572 - 0575



P6_TA(2005)0244 Sociální začleňování v nových členských státech Usnesení Evropského parlamentu o sociálním začleňování v nových členských státech (2004/2210(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na pracovní dokument zaměstnanců Komise o sociálním začleňování v nových členských státech (SEK(2004)0848), - s ohledem na články I-3 a III-117 návrhu Smlouvy o Ústavě pro Evropu [1], - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a stanoviska Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A6-0125/2005), A. vzhledem k tomu, že se členské státy na lisabonském, niceském a stockholmském zasedání Evropské rady, která se konala v březnu a prosinci 2000 a v březnu 2001, zavázaly podporovat kvalitu a další zvyšování zaměstnanosti s cílem omezit chudobu a sociální vyloučení a zvýšit hospodářskou a sociální soudržnost prostřednictvím metody otevřené koordinace, B. vzhledem k tomu, že nevládní organizace hrají důležitou úlohu při odhalování problémů spojených se sociálním začleňováním a při informování veřejnosti o těchto problémech tím, že zpracovávají a účinně realizují programy na zvyšování veřejné informovanosti, C. vzhledem k tomu, že přístup k práci je jedním ze základních opatření podporujících sociální začleňování a protože sociální partneři hrají v této oblasti důležitou roli, konkrétně tím, že podporují přístup k práci lidem z řad těch nejzranitelnějších způsobem definovaným v pokynu č. 7 Evropské strategie zaměstnanosti z roku 2003 [2], D. vzhledem k tomu, že strukturalizace pracovního trhu podle pohlaví v nových členských státech je taková, že ženy jsou zaměstnány většinou na hůře placených místech, E. vzhledem k tomu, že přechod k tržnímu hospodářství v nových členských státech s sebou přinesl významné strukturální změny na trhu práce, v důsledku čehož se nezaměstnanost stala jednou z hlavních překážek sociálního začleňování, F. vzhledem k tomu, že jednou z příčin vysoké nezaměstnanosti v nových členských státech je nulová mobilita pracovních sil, která zabraňuje tomu, aby se z regionů s vysokou nezaměstnaností přesouvali zaměstnanci do regionů, kde je nedostatek pracovních sil, G. vzhledem k tomu, že bez srovnání ukazatelů vycházejících z údajů harmonizovaných na úrovni EU by nebylo možné hodnotit problém sociální vyloučenosti v Evropské unii o 25 členech s ohledem na skutečnost, že v 10 nových členských státech dosud nejsou k dispozici souhrnné, globální a aktuální údaje, H. vzhledem k tomu, že ve výše uvedeném pracovním dokumentu zaměstnanců Komise je uvedeno, že z pohledu sociálního začleňování v nových členských státech patří mezi hlavní problémy nízká míra zaměstnanosti, nepřiměřenost a nedostatek zdravotnických služeb a nedostatečná opatření určená k řešení problémů menšin trpících diskriminací, zejména Romů, I. vzhledem k tomu, že v nových členských státech je vedle nezaměstnanosti dalším ze závažných problémů rozpad rodin a s tím spojená chudoba, což vede k novému sociálnímu vyloučení, J. vzhledem k tomu, že všechny menšiny jsou ještě výrazněji vystaveny sociálnímu vyloučení, což je dáno skutečností, že jejich vzdělávání a odborná příprava stále ještě nejsou dostatečně podporovány, K. vzhledem k tomu, že v nových členských státech, kde pro budování silných konkurenceschopných ekonomik ekonomické reformy byly a jsou nezbytné, je klíčové bojovat proti sociálnímu vyloučení, zejména s ohledem na zranitelné skupiny jako jsou starší lidé, děti, menšiny a osoby zdravotně postižené, L. vzhledem k tomu, že financování místní samosprávy v nových členských státech působí stále větší problémy, jež z dlouhodobého hlediska ohrožují účinnost celého systému, M. vzhledem k tomu, že vlády nových členských států svěřují orgánům samosprávy stále více povinností, přičemž jim však neposkytují nezbytné dodatečné rozpočtové prostředky, jež by jim umožnily tyto povinnosti vykonávat, a také vzhledem ke skutečnosti, že v některých z těchto zemí chybí odpovídající legislativa upravující oblast sociálních služeb, N. vzhledem k tomu, že ve většině nových členských států chybí politická vůle k rozhodnému a všeobecnému používání nepřímých finančních pobídek (například selektivní odpuštění daní a příspěvků na sociální zabezpečení) s cílem umožnit skupinám, jež se potýkají s problémem sociální vyloučenosti, aby vyrovnaly svůj handicap a začlenily se do pracovního trhu, O. vzhledem k tomu, že sociální partneři hrají klíčovou roli při sociální integraci, 1. domnívá se, že je nutné urychlit proces sociálního začleňování v nových členských státech a že je za tímto účelem nutné vyčlenit více finančních prostředků, aby bylo možné zásadním způsobem zlepšit postavení žen, neúplných rodin, osob nově vstupujících na pracovní trh, straších, nemocných a postižených osob, osob, které se trvale starají o postižené či starší osoby, znevýhodněných dětí a dětí ohrožených v důsledku absence rodičovské autority a dále jazykových menšin, uprchlíků, Romů a všech dalších etnických menšin na území Evropské unie, aniž by se zapomínalo na osoby ve velké nouzi: bezdomovce a oběti závislosti (alkoholismus, drogová závislost); 2. zastává stanovisko, že osobám, které si kvůli nemoci, stáří či zdravotnímu postižení nebo proto, že pro ně není vhodná práce, nemohou vydělávat na živobytí, musí být cestou sociálního zabezpečení zaručen slušný příjem, přičemž je třeba více než dosud brát v úvahu existenční minimum; je toho názoru, že výše příspěvků musí postačovat k odvrácení chudoby tam, kde jsou sociální rizika zjevná; soudí, že by pomoc poskytovaná v případech strádání měla vyloučit příčinu chudoby a bránit dlouhodobé závislosti na sociální pomoci; 3. vyzývá nové členské státy, aby věnovaly větší pozornost legislativní úpravě sociálních služeb především intervenčního charakteru a aby také podporovaly zapojení skupin obyvatel do sociální ekonomiky, jejíž rozvoj by měl být cíleně podporován prostřednictvím Evropského sociálního fondu a dalších strukturálních fondů; 4. naléhavě vyzývá vlády nových členských zemí, aby při formulování svých politik považovaly sociální začleňování za sociální problém spadající do Lisabonské strategie; 5. vyzývá nové členské státy, aby rozšířily vzdělávací opatření, řešily problém negramotnosti (rovněž včetně funkční a skutečné negramotnosti), se zvláštním zřetelem na potřeby všech menšin, v některých zemích zvláště romské, a aby vyloučily oddělené vzdělávání a zejména zohlednily vzdělávací potřeby ve venkovských oblastech; 6. poukazuje na to, že vysoce kvalitní vzdělávací soustava přístupná všem za rovných podmínek musí účinněji než dosud zohledňovat podmínky na rychle se měnícím pracovním trhu; zastává stanovisko, že celoživotní vzdělávání musí být přístupné všem, bez ohledu na předchozí vzdělání, společenské postavení a finanční možnosti; 7. vyzývá nové členské státy, aby zvýšily rozsah služeb poskytovaných rodinám s cílem zlepšit postavení živitelů rodin s dětmi nebo starších členů rodin vyžadujících péči; 8. vyzývá nové členské státy, aby vypracovaly proaktivní politiky s cílem zajistit začlenění přistěhovalců ve vážných nesnázích nebo ohrožených chudobou; 9. vyzývá členské státy, aby zapojily občanské, profesní a společenské organizace, zejména nevládní organizace, církevní i laická sdružení a odborové a zaměstnanecké organizace do aktivního boje proti chudobě, aniž by však nahrazovaly úsilí vyvíjené veřejnými orgány členských států; žádá členské státy, aby vytvořily příznivé právní a finanční podmínky pro zapojení těchto organizací do boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení; 10. vyzývá vlády, aby při formulování svých politik na podporu sociálního začleňování věnovaly zvláštní pozornost odstraňování dětské chudoby; 11. naléhavě vyzývá Komisi, aby co nejdříve dokončila harmonizaci statistiky chudoby a kritérií pro definování chudoby, aby bylo možné porovnávat míru sociální vyloučenosti v rámci evropské pětadvacítky stejným způsobem jako v evropské patnáctce, s přihlédnutím ke specifické situaci v jednotlivých členských státech; 12. vyslovuje politování nad nedostatkem statistických údajů z nových členských států, a vyzývá tedy nové členské státy, aby pravidelně sbíraly a zveřejňovaly aktualizované a srovnatelné údaje rozdělené podle pohlaví, aby bylo možné sledovat pokrok v nových členských státech v oblasti sociálního začleňování; je toho názoru, že musí být zavedena dvousměrná výměna zkušeností a osvědčené praxe a že je zapotřebí intenzivnější propojení mezi členskými státy, které řeší v podstatě podobné výzvy; 13. vyzývá Radu a zejména vlády nových členských států, aby zvážily možná rizika vyplývající ze zvyšující se zadluženosti orgánů místní samosprávy v nových členských státech, která by mohla fakticky podkopat jejich schopnost plnit své povinnosti, a tím zapříčinit územní rozdíly v rámci Evropské unie, a aby vypracovala dlouhodobou strategii pro citelné zlepšení této situace; 14. vyzývá Radu a zejména vlády nových členských států, aby zvážily vypracování dlouhodobé strategie, která umožní podstatné zlepšení finanční situace orgánů místní samosprávy; 15. vyzývá Radu a zejména vlády nových členských států, aby zvážily možnost více než dosud přispívat k financování orgánů místní samosprávy při plnění jejich povinností spojených se sociálním začleňováním; 16. vyzývá Komisi, aby podporovala mechanismy interakce s členskými státy za účelem vypracování textů s cílem zajistit skutečný přístup zranitelných skupin a menšin k právnímu systému (právní pomoc, informační centra, bezplatné poskytování poradenství atd.), a vybízí členské státy, aby na místní úrovni vypracovaly společné harmonizované strategie zabývající se sociálním začleněním; 17. vyzývá nové členské státy, aby se více než dosud věnovaly řešení problému bydlení a zvýšily nabídku dostupnějšího bydlení, zejména prostřednictvím podpory stavebních projektů orgánů místní samosprávy, a aby tím co nejúčinněji pomohly nejzranitelnějším skupinám obyvatel; 18. vyzývá nové členské státy, aby do svých politik na podporu sociálního začlenění zahrnuly problematiku bezdomovectví jako extrémní formy sociálního vyloučení, protože bezdomovectví postihuje v každé zemi tisíce lidí, především ženy; 19. požaduje, aby se prostřednictvím státního zvýhodnění zlepšil přístup sociálně slabších cílových skupin k hypotéčním úvěrům; 20. vyzývá nové členské státy, aby uvolnily dostatečné finanční prostředky na zajištění přístupu všech ke kvalitním systémům celoživotního vzdělávání umožňujících zvyšování kvalifikace jednotlivců a aby přitom pamatovaly na zvláštní opatření, která usnadní začlenění těm nejohroženějších do pracovního procesu; 21. vyzývá nové členské státy, aby účinněji než dosud podporovaly sociální začleňování menšin a zajišťovaly lepší podmínky pro vzdělávání Romů prostřednictvím systému dodatečné podpory deprivovaných dětí a odpovídajících programů sociálního začleňování; 22. vyzývá nové členské státy, aby více než doposud podporovaly sociální začlenění zdravotně postižených osob, a aby vytvářely vhodné programy v oblasti vzdělání, profesního vzdělávání a podpory zaměstnanosti; 23. vyzývá nové členské státy, aby přehodnotily své hospodářské politiky s ohledem na závěry Evropské unie v průběžné hodnocení Lisabonské strategie; vyzývá, aby tento přezkum byl proveden s cílem podpořit vytváření trvalých, vysoce kvalitních pracovních míst; volá po opatřeních, která usnadní svobodu podnikání, aniž by to však vedlo k jakékoliv formě dumpingu v rámci Společenství; 24. poukazuje na to, že k tomu, aby byly zdroje pracovních sil v souladu s cíly Lisabonské strategie využívány mnohem účinněji než dosud, je třeba v nových členských státech přijmout opatření k vyrovnání mzdových rozdílů mezi muži a ženami se stejnou úrovní vzdělání a se stejným pracovním zařazením; 25. vyzývá Komisi, aby pravidelně přezkoumávala soubor právních předpisů zaměřených na boj proti diskriminaci, které jsou založeny na článku 13 Smlouvy o ES, a aby proti všem členským státům, které nepřevedou nebo neuplatní příslušné směrnice žádoucím způsobem nebo ve stanoveném termínu, použila vhodné postupy; 26. vyzývá vlády nových členských států, aby podnikly náležité přípravné kroky k tomu, aby zavedení eura neuvrhlo rozsáhlé sociální skupiny do chudoby, což se týká zejména osob žijících z malých důchodů nebo dávek sociálního zabezpečení, z nichž většinu tvoří ženy; 27. vyzývá Komisi, aby přehodnotila opatření uvedená ve výše uvedeném pracovním dokumentu ve prospěch přístupu založeného na celkové syntéze tak, aby se do středu pozornosti dostaly nedostatky v respektování občanských svobod, přístup k základním právům a boj proti všem formám diskriminace a aby doporučila vhodné kontrolní nástroje ke snadnějšímu uplatňování případných sankcí; 28. vyzývá Komisi, aby vymezila a sestavila soubor priorit či "červenou linii", která by mohla sloužit jako společný základ pro přístup k právu a jako sjednocující moment pro různé právní koncepce v této oblasti uvnitř Unie; 29. vyzývá Komisi a nové členské státy, aby společně přidělily více prostředků novým členským státům na financování vypracování národních akčních plánů a na podporu plnění cílů stanovených na mimořádném zasedání Evropské rady o zaměstnanosti (Lucemburská schůzka na nejvyšší úrovni o zaměstnanosti) v listopadu 1997 a vyzývá Komisi, aby podporovala výměnu osvědčené praxe mezi novými a starými členskými státy; 30. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a dále zástupcům orgánů místní samosprávy členských států; dále žádá členské státy, aby jej pro informaci předaly zástupcům všech etnických menšin, které byly jako takové na jejich území uznány. [1] Úř. věst. C 310, 16.12.2004. [2] Rozhodnutí Rady 2003/578/ES ze dne 22. července 2003 o hlavních zásadách politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 197, 5.8.2003, s. 13). --------------------------------------------------