Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství

[COM(2018) 28 final]

a k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o přístavních zařízeních pro příjem odpadu z lodí, kterou se zrušuje směrnice 2000/59/ES a mění směrnice 2009/16/ES a směrnice 2010/65/EU

[COM(2018) 33 final – 2018/0012 (COD)]

(2018/C 283/09)

Zpravodaj: Antonello PEZZINI

Konzultace Evropský parlament, 05/02/2018 Rada, 09/02/2018 Evropská komise, 12/02/2018 Právní základ čl. 100 odst. 2 a článek 304 Smlouvy o fungování Evropské unie Rozhodnutí plenárního shromáždění 19. 9. 2017 Odpovědná specializovaná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí Přijato ve specializované sekci 3. 5. 2018 Přijato na plenárním zasedání 23. 5. 2018 Plenární zasedání č. 535 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 193/00/01

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV, který od samého počátku podporuje politiku Komise v oblasti oběhového hospodářství, však připomíná, že tuto politiku je třeba provádět v úzké součinnosti se společenskými silami a s organizacemi občanské společnosti prostřednictvím prognostické činnosti (foresight) a za účasti vědeckých institucí a různých školicích středisek.

1.1.1 Současně se nemůžeme obejít bez účinných opatření v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, bez podnětů v oblasti projektů a chování, bez společných, technicko-normativních standardů v oblasti kvality, bez lákavých a odměňujících systémů, mimo jiné i daňových a finančních, bez systémového a mezioborového přístupu a bez inteligentního a plného využívání digitálních aplikací.

1.2 Respektování a ochrana statků, které jsou součástí dynamické rovnováhy biosféry, nevyklíčí spontánně, ale jsou výsledkem citlivosti, která čerpá z kultury a z uvědomění, že to, co bylo stvořeno, nebylo stvořeno proto, aby to bylo zužitkováno a zničeno za účelem ekonomického prospěchu, ale proto, aby to bylo inteligentně využito, zlepšeno a zachováno „v rámci zrození univerzálního antropomorfismu“ ( 1 )

1.3 Nové objevy, jako jsou polymery, usnadnily člověku práci a zvýšily jeho blahobyt, ale je třeba je po celý jejich životní cyklus spravovat, aby neměly negativní dopad na přírodní pochody.

1.3.1 Výbor považuje za důležité rozvíjet kulturu ekodesignu polymerových materiálů tak, aby bylo po jejich prvním použití umožněno následné použití druhotných polymerových surovin.

1.3.2 Je třeba provést kulturní revoluci v postojích a vzorcích výroby, distribuce a spotřeby, která by přeměnila odpady ve vzácné zdroje, aniž by byla přehlížena občanská společnost a školy všech typů a stupňů.

1.3.3 Podle EHSV je třeba – zejména v obalovém hospodářství, které je dnes velmi rozvinuté, – vypracovat z ekonomických a hygienických důvodů a se zapojením podniků, které mají zkušenosti s recyklačními postupy, strategii odvětví zaměřenou na opětovné využívání. Jedná se o harmonizaci a navržení dovedností na začátku i na konci procesu.

1.3.4 Vnitrostátní úřady pro normalizaci by měly v úzké spolupráci s evropskými a mezinárodními orgány zintenzivnit postupy uznávání druhotných surovin pomocí označení a prostřednictvím evropské harmonizace tak zvýšit bezpečnost spotřebitelů, pokud jde o nové produkty.

1.3.5 EHSV se domnívá, že důležitou úlohu musí sehrát výzkum a inovace, zejména JTI (společná technologická iniciativa) – Institutional Public-private partnerships under Horizon 2020 (institucionální partnerství veřejného a soukromého sektoru v rámci programu Horizont 2020), jejímž cílem je rozvoj bioproduktů ( 2 ) a další iniciativy týkající se udržitelného oběhového hospodářství v příštím, devátém rámcovém programu.

1.3.6 Je třeba upřednostnit uplatňování digitálního označování různých druhů plastů tak, aby je bylo možno identifikovat, třídit a případně likvidovat podle běžných metod. Především pak tyto druhotné suroviny nesmí obsahovat některé toxické látky, které se vyskytují v původních surovinách a které nejsou určeny pro potravinářské použití a pro výrobu dětských hraček.

1.4 EHSV se domnívá, že pomocí chemických analýz vycházejících z REACH je třeba zasáhnout a omezit znečištění mikroplasty, které představuje jednu z hlavních hrozeb pro životní prostředí a pro lidské zdraví.

1.5 EHSV rozhodně podporuje návrhy EK, jejichž cílem je vybavit přístavy zařízením na sběr odpadů a zavést povinnost řídit se postupy pro likvidaci odpadů pro ty, kdo zodpovídají za plavidla.

1.5.1 Podle EHSV by se taková politika měla uplatňovat i ve správě řek, neboť řekami proudí do moří značná část znečištění.

1.5.2 Do čištění vod od zbytků polymerů by se podle EHSV měla zapojit, kulturně nebo prostřednictvím financování ze strany členských států a/nebo Unie, sdružení rybářů a různé společenské síly a měly by podporovat také informační kampaně ohledně odpadů v řekách a mořích. Na základě vhodné přípravy by mohly mimo jiné zasahovat i do části řetězce v přístavech nebo na řekách v počátečních fázích recyklace, zejména při fyziologických přestávkách v rybolovu.

1.6 Zrod a rozvoj nových doplňkových činností, které vzešly z oběhového hospodářství, si tak podle EHSV žádá přezkum stávajících právních předpisů o odpadech, jež vychází ze směrnice 2008/98/ES a stanoví odpovědnost majitele odpadů, aniž by mnohdy vytvářel nástroje pro jejich opětovné využití.

1.7 EHSV se domnívá, že by se v oběhovém hospodářství, zejména u plastů, měl začít uplatňovat ekodesign ( 3 ) , který se dosud využíval za účelem energetických úspor.

1.8 EHSV považuje za potřebné vhodné regionální dohody o znečištění moří a domnívá se, že by se měly rozšířit na politiky sousedství a dohody Euromed a dohody v regionu Baltského moře.

1.9 Měly by se podporovat a stimulovat dobrovolné odvětvové a meziodvětvové dohody průmyslových odvětví a územních orgánů veřejné správy a také by se měly podporovat certifikace podniků (EMAS, CSR) a „zelené lodě“ ( 4 )

2. Úvod

2.1 Plast, míněný jako obecné označení celé skupiny polymerů, je v naší ekonomice i v každodenním životě důležitým a všudypřítomným materiálem. Přispívá k podpoře udržitelného a konkurenceschopného růstu, k trvalé zaměstnanosti a k celé řadě technologických a projektových inovací.

2.2 K objevu plastu – z monomeru na polymer – došlo v polovině padesátých let díky dvěma vědcům jménem Natta a Ziegler. Německému chemikovi Karlu Zieglerovi se v roce 1953 podařilo získat z ropy jeden druh plastu – polyethylen, jehož molekula je polymer ( 5 ) . Italský chemik Giulio Natta získal jiný polymer – polypropylen, patentovaný pod názvem Moplen. Tento objev výrazně přispěl ke krizi v těžebním průmyslu, který po celou historii zásoboval lidstvo materiály ( 6 ) na výrobu předmětů potřebných pro každodenní život i pro práci.

2.3 Plast je vyroben z ropy – ze dvou kilogramů ropy se v průměru vyrobí jeden kilogram plastu.

2.3.1 Z těchto nových materiálů ( 7 ) se vyrábí nejrůznější předměty: nepodléhají korozi, jsou lehké a nerozbitné. V roce 1973 byla vyrobena první PET lahev ( 8 )

2.4 EHSV již dříve zdůraznil ( 9 ) , že „přechod k evropskému oběhovému hospodářství může poskytnout pozitivní příležitosti ke splnění cílů strategie Evropa 2020“.

2.5 Výbor se totiž domnívá, že přechod k evropskému oběhovému hospodářství může poskytnout pozitivní příležitosti, pokud jde o systémovou konkurenceschopnost EU, „bude-li vycházet ze společné evropské strategické vize, do níž bude aktivně zapojen trh práce, vlády, zaměstnavatelé, zaměstnanci, spotřebitelé a zákonodárné a regulační orgány na všech úrovních“ ( 10 )

2.6 EHSV připomíná zavedení (později staženého) balíčku z roku 2014 ( 11 ) a balíčku z prosince 2015, kdy byl přijat akční plán EU pro oběhové hospodářství, který stanovil, že plasty jsou klíčovou prioritou.

2.7 Podle EHSV je „změny chování nejlépe možné dosáhnout jasnými cenovými signály, tj. tak, že se spotřebitelům nabídnou vyhovující podmínky a konkurenční stanovování cen. Toho lze dosáhnout pomocí systémů rozšířené odpovědnosti výrobců nebo ekologického zdanění.“ ( 12 )

2.8 Evropský průmysl plastů čítal v roce 2016 přibližně 62 tisíc podniků a 1,5 milionu zaměstnanců a dosáhl obratu přibližně 350 miliard eur a produkce 60 milionů tun ( 13 )

2.9 Dnes jsou plasty přítomny ve všech aspektech každodenního života – od dopravy po stavebnictví, od telekomunikací po běžné spotřební zboží, od potravin po zdravotnictví.

2.10 Malé a střední podniky, tedy přibližně 80 % podniků v odvětví plastů v EU, mají méně než 20 zaměstnanců a střední/velké podniky představují přibližně 20 % ( 14 )

2.11 Obyvatelé Evropy vyprodukují každoročně 25 milionů tzv. plastového odpadu. Jen necelých 30 % se recykluje ( 15 )

2.12 Podle nedávné studie provedené v evropském měřítku (poznámka po čarou č. 15) by nahrazení plastů jinými materiály v oblastech jejich hlavního použití znamenalo čtyřikrát větší hmotnost obalů ve srovnání s plasty, zvýšení objemu vyprodukovaného odpadu o 60 % a zvýšení roční spotřeby energie o 57 % po celý životní cyklus.

2.12.1 Na druhou stranu 95 % hodnoty obalů se ztrácí po jediném použití. Ze 78 milionů tun uvedených na spotřební trh se 72 % znovu nepoužije. Celkem 40 % z nich jde na skládky a 32 % zůstane mimo oficiální sběr odpadu.

2.13 Z toho vyplývá nutnost rozvíjet ekodesign plastů, aby byly lépe recyklovatelné, a zvyšovat tedy poptávku různých průmyslových odvětví a distribučních kruhů, evropských spotřebitelů a občanů po recyklovaných plastech.

2.13.1 Je důležité posílit dialog s recyklačním průmyslem s cílem porozumět výrobním postupům, potřebám a technologiím.

2.14 Recyklovaný plast musí projít příslušným přepracováním a modernizací (up-grading) prostřednictvím normalizace a certifikace pomocí označení.

2.15 V oběhovém hospodářství musí být plast považován za vzácné společné hmotné dědictví, neboť je nezbytný pro udržitelný a konkurenceschopný hospodářský rozvoj sloužící občanům, zdraví a životnímu prostředí, a to za podmínky, že předměty, jejichž součástí tato surovina je, již nebudou považovány za „odpady k likvidaci“, ale za „předměty k opětovnému využití“.

3. Moře a plasty

3.1 Celkem 70 % povrchu planety tvoří moře a oceány a mořská voda představuje 97 % jejích vodních zdrojů. Oceány jsou naším nejvýznamnějším spojencem v boji proti změně klimatu a byly zahrnuty do Pařížské dohody prostřednictvím zvláštní zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) věnované oceánům.

3.2 Odpady v mořích, především plasty a mikroplasty, představují další závažnou hrozbu pro oceány a v celém světě tak budí obavy týkající se všech světových oceánů. Každoročně jsou do oceánů na celém světě vyhozeny miliony a miliony tun odpadů způsobujících ekologické, ekonomické, estetické a zdravotní problémy. Odpady v moři mohou způsobovat vážné hospodářské škody, například ztráty pro pobřežní komunity, omezení cestovního ruchu či komplikace pro námořní dopravu a rybolov.

3.3 Potenciální celkové náklady na čistotu pobřeží a pláží v celé EU se odhadují přibližně na 630 milionů eur ročně.

3.4 Odpady v mořích představují z důvodu akumulace a šíření děsivou hrozbu pro dobrý stav oceánů na celém světě, zejména proto, že jejich objem rychle narůstá. Z tohoto hlediska jsou nezbytná vyvážená a účinná opatření v rámci oběhového hospodářství na mezinárodní a evropské úrovni s cílem snížit objem odpadů v mořích EU o 30 % do roku 2025 a o 50 % do roku 2030.

3.4.1 Pro dosažení těchto cílů je především třeba změnit stávající právní předpisy, které připisují vlastnictví odpadů těm, kdo je sbírají, což k jejich sběru rozhodně nevybízí.

3.4.2 Bylo by potřeba zabývat se vhodnými pobídkami pro ty, kdo mohou spolupracovat na čistotě moří a řek, tedy především rybáře, a to mj. prostřednictvím odpovídajícího využívání Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF).

3.5 Dne 18. prosince 2017 přijala Rada závěry týkající se ekologických inovací a mimo jiné zdůraznila „nutnost soudržnosti mezi politikami podporujícími inovace a jinými politikami, zejména se zaměřením na ochranu lidského zdraví, životního prostředí a přechodu k oběhovému hospodářství“ ( 16 )

3.6 EP pak přijal k této problematice různé dokumenty: od usnesení ze dne 9. července 2015 o účinném využívání zdrojů: směrem k oběhovému hospodářství přes usnesení přijatá v únoru 2017 k „balíčku o odpadech“ až po usnesení ze dne 18. prosince 2017 o „mezinárodní správě oceánů“.

3.7 Kroky za čistotu Středozemního moře by mohly najít styčné body s programem Prima (partnerství veřejného a soukromého sektoru), který stanoví kroky v oblasti ekologie spolu s cíli v oblasti životního prostředí ( 17 )

4. Návrhy Komise

4.1 Strategie, kterou navrhuje EK, má chránit životní prostředí před znečištěním plasty a zároveň podporovat růst a inovace a usilovat tak o přeměnu ekonomického problému představovaného lineárním modelem výroba-distribuce-spotřeba-chování na model oběhový, který by byl soběstačný díky účinnému využívání zdrojů a dospěl by k tomu, že by „odpady“ považoval za „ prostředky určené k přetvoření “.

4.2 Opětovné použití, recyklace a využití odpadů by se staly klíčovými pojmy, kolem nichž by vyrostl nový model podporující nový design, udržitelnost, inovace a konkurenceschopnost na celém vnitřním i mezinárodním trhu.

Tato strategie stanoví 40 kroků, 15 doporučení pro vnitrostátní a regionální orgány a 8 doporučení pro průmysl.

4.3 Návrh směrnice o přístavních zařízeních pro příjem odpadu zavádí nová pravidla pro boj proti znečišťování moří odpady ze zdrojů na moři a opatření, která zajistí, aby odpad vznikající na lodích nebo nahromaděný na moři nebyl vypouštěn do moře, ale vrácen na pevninu a tam odpovídajícím způsobem zpracován. Patří sem rovněž opatření ke snížení administrativní zátěže pro přístavy, lodě a příslušné orgány.

5. Obecné připomínky a doporučení

5.1 Výbor je toho názoru, že se úspěšná strategie v oblasti plastů nemůže obejít bez platných opatření v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, bez podnětů v oblasti projektů a chování, bez společných technicko-normativních standardů v oblasti kvality, bez lákavých systémů odměn, mimo jiné i daňových a finančních, bez systémového a mezioborového přístupu, bez inteligentního a plného využívání digitálních aplikací a bez rozšířených a participativních prognostických činností, jejichž cílem je dodat tomuto procesu skutečnou evropskou kulturu oběhového hospodářství plastů na základě analýzy celého životního cyklu produktů .

5.2 Znečištění mikroplasty je jednou z největších hrozeb pro životní prostředí a pro lidské zdraví. Tyto látky se často používají v čisticích prostředcích, v kosmetice, v nábytku a v lacích. EHSV je toho názoru , že tomuto znečištění je třeba čelit přímo u zdroje, a to pomocí kroků na úrovni EU v rámci REACH .

5.3 40 % plastů v EU je pouze na jedno použití a představuje největší příčinu znečištění. Jejich spotřeba se výrazně snižuje, když se stanoví byť jen minimální cena za jednu plastovou tašku. EHSV doporučuje rozšířit toto opatření na všechny druhy plastů na jedno použití.

5.4 Za prvořadé považuje EHSV digitální označování různých druhů plastu pro účely identifikace, výběru a případného vyloučení škodlivých prvků. V plastech se často nachází toxické látky, které jsou zakázané v materiálech přicházejících do styku s potravinami a v hračkách. Při recyklaci plastů by se tyto látky mohly dostat do nových produktů. Proto je třeba zajistit a certifikátem zaručit, že „druhotné plasty“ žádné toxické látky neobsahují.

5.5 Pokud jde o množství a povolení, vnitrostátní právní předpisy se navzájem liší. Bylo by vhodné v zájmu spotřebitelů zajistit přísnější jednotné harmonizované právní předpisy.

5.6 EHSV je toho názoru, že by bylo třeba podpořit kroky, které by měly zajistit prioritu pro: — společné detekční metody, — digitalizaci produktů, procesů a jednotlivých složek pro digitální označování různých druhů, — špičkové infrastruktury sběru a třídění vybavené optickým čtecím zařízením, — normy a certifikáty jednotlivých produktů, procesů a zařízení, — profesionalizaci a monitorování recyklace, — systémy odměn pro rozšířenou odpovědnost výrobce a spotřebitele, — obchodní konkurenceschopnost skutečného evropského trhu s kvalitními druhotnými plasty na podporu zelených veřejných zakázek.

5.7 Sběr tříděného odpadu a především recyklace PET ( 18 ) mohou EU přinést ekonomické výhody spojené s novými výrobními činnostmi a pracovními místy.

5.8 Doposud se dávala přednost organické recyklaci pomocí kompostování ( 19 ) , zahrnutí na skládce a získávání energie při spalování ( 20 ) , zejména v hutnictví železa a ve výrobě cementu, s využitím odpovídajících filtrů plynných spalin.

5.9 Je stále důležitější recyklovat plast na nové předměty, buď stejného typu (lahev/lahev), nebo různého typu (plast/textilie). To však znamená celou řadu pobídek pro spotřebitele ( 21 ) a snadnou identifikaci pomocí digitálních čtecích zařízení v místech, kde se sběr provádí.

5.10 Recyklovaný PET lze použít jako vlákno pro výrobu letních a zimních textilií, pracovních kombinéz, vojenských uniforem, výztuží do pneumatik, holí, dopravníkových pásů, obalových fólií či tištěných výrobků.

5.11 Pokud jsou postupy provedeny správně a jsou certifikovány ( 22 ) , zůstane PET při řádné technicko-normativní standardizaci a certifikaci, a to i po recyklaci, chemicky inertní a je tedy vhodný pro použití, které je bezpečné z hlediska kontaktu s potravinami ( 23 )

5.12 Pokud jde o odpad v moři , EHSV podporuje koordinaci směrnice s Mezinárodní úmluvou o zabránění znečišťování z lodí (MARPOL) a domnívá se, že téma odpadů z rybářských a z rekreačních lodí může přinést řešení problému znečištění moří pod podmínkou, že se zavedou vhodné výjimky pro malá plavidla a pro přístavy s omezeným provozem.

5.13 Do organizace sběru odpadů v moři by bylo vhodné zapojit prostřednictvím využití rybářského fondu (ENRF) organizace rybářů, kteří by po absolvování příslušné odborné přípravy mohli své ne vždy jisté příjmy z rybolovu doplnit úkoly v oblasti sběru odpadů a v recyklačním řetězci.

5.14 Totéž může platit pro čistotu řek, kdy se využijí pracovní družstva a změní stávající právní předpis ( 24 )

5.15 EHSV vnímá jako prioritu rozvoj regionálních dohod o znečištění moří, zejména v přímořských a říčních oblastech.

6. Konkrétní připomínky

6.1 Od PET k přízi. Recyklace PET představuje inovativní mechanický/chemický postup, který nezpůsobuje znečištění, zachovává čistotu vlákna, snižuje spotřebu vody a energie a přibližně o 30 % snižuje emise CO 2.

6.1.1 Jako první se – díky sběru tříděného odpadu – zpětně získá surovina. Po rozemletí, promytí, rozdrcení, protlačení, vysušení a granulaci se PET zpracuje na nový polymer, a to postupem, který nezpůsobuje znečištění a využívá především změny teploty. Získaný roztavený polymer se nakonec dostává do výtlačného lisu. Celá škála recyklovaných syntetických vláken, tedy polyesteru vysoké kvality s vynikajícími vlastnostmi, je poté nařezána na potřebnou délku.

6.2 Přeměna PET ( 25 ) (polyethylentereftalátu) na textilii představuje inovaci, respektování životního prostředí a kvalitu, a to od technického zpracování až po design.

6.2.1 Technické údaje ( 26 ) — Z 2 kg ropy (C9H18) se vyrobí 1 kg PET (C10H8O4)n. — 1 lahev o objemu 1,5 litru má hmotnost 38 gramů. — 1 lahev o objemu 0,5 litru má hmotnost 25 gramů. — Pro výrobu jedné flísové mikiny (330 gr/m2) je potřeba přibližně 27 lahví o objemu 1,5 litru. — 27 lahví činí 1 026 gramů PET, což odpovídá přibližně 2 052 gramům ropy. — Snížení emisí CO2 na 2 052 gramů ropy (24,2136 kWh) (27) představuje 6,39239 kg/CO2 .

6.2.2 2 ( 28 ). Další příklad: 53 900 plastových lahví o objemu 1,5 litru může být po recyklaci přeměněno na kvalitní polyester, kterého je potřeba pro zhotovení 7 000 batohů, to vše s úsporou 3,34 t CO

7. Otevřené otázky

7.1 Závazky jednotlivých států: — výchova ke sběru tříděného odpadu (včetně plastů!) již od základní školy, a to především v rodině; — vytvoření družstev/sdružení, která by sbírala plasty ve spolupráci s obcemi a s podniky, a odevzdávala je střediskům pro zpracování a pro certifikaci „druhotného plastu“; — přizpůsobení aktuálně platných předpisů o odpadech potřebám souvisejícím se sběrem plastů.

7.2 EHSV podporuje dialog zúčastněných stran za účelem zřízení fondu pro investice do technologií pro recyklaci plastů a pro vytvoření evropského trhu s kvalitními druhotnými plasty.

7.3 nového 9. rámcového programu a také s využitím výzkumů bakterií Prostřednictvím programu Horizont 2020 – aa také s využitím výzkumů bakterií ( 29 ) – podpora JTI (společné technologické iniciativy) – Institutional Public-private partnerships (jedna ze sedmi JTI) Bio-based Industries.

V Bruselu dne 23. května 2018. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Luca JAHIER

(1) Benedetto Croce; v historii všeho, co má lidskou podobu, ve vesmíru.

(2) Iniciativa v oblasti průmyslu založeného na biotechnologiích (BBI) je partnerstvím veřejného a soukromého sektoru mezi Komisí a Konsorciem průmyslu založeného na biotechnologiích (BIC). Toto konsorcium v současnosti sdružuje více než 60 velkých a malých podniků, klastrů a organizací v oblasti technologií, průmyslu, zemědělství a lesnictví, jež se všechny zavázaly investovat do společného výzkumu, vývoje a demonstrací v oblasti biotechnologií v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru. V období 2014–2020 se počítá s investicemi ve výši 3,8 miliardy eur do ekologických inovací (Horizont 2020): 1 miliarda z fondů EU a 2,8 miliard ze soukromých zdrojů.

(3) Směrnice 2005/32/EU a její následné změny.

(4) Viz COM(2008) 33, čl. 8 odst. 5.

(5) Ziegler objevil, společně s Giuliem Nattou, stereospecifickou syntézu polypropylenu za použití katalyzátorů s obsahem titanu. Tyto druhy katalyzátorů se obecně nazývají Zieglerovy-Nattovy katalyzátory. V roce 1963 získali Nobelovu cenu za chemii.

(6) Zinek, sfalerit, kalamín (zinkit), baryt, bakelit.

(7) PE (polyethylen); PP (polypropylen); PS (polystyren); PET (polyethylentereftalát); PVC (polyvinylchlorid).

(8) Patentoval ji americký inženýr N. Convers Wyrth.

(9) Stanovisko EHSV (Úř. věst. C 230, 14.7.2015, s. 91).

(10) Stanovisko EHSV (Úř. věst. C 230, 14.7.2015, s. 91).

(11) Viz SWD(2014) 208 a SWD(2015) 259 final.

(12) Stanovisko EHSV (Úř. věst. C 230, 14.7.2015, s. 91).

(13) Viz zpráva o klíčové úloze odvětví plastů pro obnovu průmyslu v Itálii a v Evropě 2017 (L'eccellenza della filiera della plastica per il rilancio industriale dell'ITALIA e dell'EUROPA 2017) – https://www.ambrosetti.eu/wp-content/uploads/parte-2.pdf.

(14) Ambrosetti, Klíčová role odvětví plastů v EU 2015.

(15) EK, tisková zpráva ze dne 16/01/2018.

(16) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15811-2017-INIT/cs/pdf – závěry Rady, Ekologické inovace: umožnění přechodu k oběhovému hospodářství, 18. prosince 2017.

(17) COM(2016) 662 final a stanovisko EHSV (Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 80).

(18) PET: polyethylentereftalát, složení: (C10H8O4)n. Pochází ze surové ropy (C9H18). Je to termoplastická pryskyřice vhodná pro kontakt s potravinami.

(19) Kompost je to, co zůstane po procesu rozkladu a humifikace na zbytky organických látek.

(20) CDR, pevné palivo z odpadů. Při spalování dochází v plastu k porušení vazeb mezi atomy H a C a k výdeji velkého množství tepla.

(21) Např. povinná záloha v Německu, povinnost prodejců vracet prázdné lahve (Švýcarsko) atd.

(22) Zabránit produkci acetaldehydu při optimalizaci teploty fúze, doby setrvání. Vyloučit dekontaminaci.

(23) V některých státech nemohou obaly určené pro potraviny ze zákona obsahovat více než 50 % druhotných plastů. A nesmí přijít do styku s jídlem, takže recyklovaný plast je v části, která je ve styku s potravinou, doplněn primárním plastem.

(24) Do oceánů se z řek v současné době každoročně dostává odhadem 1,15 až 2,41 milionu tun odpadových plastů, přičemž více než 74 % tohoto objemu tam proudí v období od května do října. 67 % tun z celkového objemu odpadových plastů přichází do oceánů z dvaceti nejvíce znečišťujících řek světa, z nichž se většina nachází v Asii.

(25) Polyestery se vyrábí z PET a jsou k dispozici jako vločky, jako hladké nebo objemné vlákno nebo jako mikrovlákno.

(26) Zdroj Pielleitalia S.r.l Grassobbio Bergamo.

(27) Zdroj JRC Ispra: Koeficient konverze surové ropy:

— 11,8 MWh/t

— 0,264 tCO2/MWh.

(28) Viz poznámka pod čarou. č. 28 – JRC Ispra.

(29) Kyoto Institute of Technology a Keio University izolovaly ve spolupráci s dalšími japonskými výzkumnými ústavy druh bakterie (Ideonella sakaiensis), který je schopný „požírat“ plasty, jež prostřednictvím chemické reakce pouhých dvou enzymů využívá jako zdroj obživy a růstu. Viz http://science.sciencemag.org/content/351/6278/1196 – Yoshida & Others. Biolog a profesor na univerzitě Portsmouth John McGeehan a jeho kolegové náhodou vytvořili vysoce výkonnou formu enzymu požírajícího plasty – viz věstník Proceedings of the National Academy of Sciences 2018.