EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 15.12.2011 
SEK(2011) 1566 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Průvodní dokument k 
SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RAD Ě, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
Energetický plán do roku 2050 
{KOM(2011) 885 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1565 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1569 v kone čném znění}  
 
CS 2   CS 1. DEFINICE PROBLÉMU  
Blahobyt našich ob čanů, průmyslu a hospodá řství závisí na zajišt ění bezpečné, udržitelné a 
cenově dostupné energie. Energie je v moderním sv ětě každodenní nutností a v Evrop ě je 
většinou považována za samoz řejmost. Energetický systém a jeho organizace se vyvíjely 
v průběhu staletí, ne-li tisíciletí, p řičemž se využívala r ůzná paliva a distribu ční systémy. Náš 
současný energetický systém a zp ůsoby výroby, p řeměny a spotřeby energie se do budoucna 
jeví jako neudržitelné z d ůvodu vysokého objemu emisí skleníkových plyn ů, rizik spojených 
s bezpečností dodávek a rizik souvis ejících s konkurenceschopností v d ůsledku vysokých 
nákladů na energii a nedostatku investic.  
Bude trvat celá desetiletí, než nasm ěrujeme naše energetické systémy na cestu lepšího 
zabezpečení a udržitelnosti. Neexistuje žádné zázra čné řešení, jak tuto situaci zm ěnit. 
Neexistuje žádný hojný zdro j energie, který by zárove ň neměl nedostatky v oblasti 
udržitelnosti, zabezpe čení dodávek a konkurenceschopnosti (ceny) Z tohoto d ůvodu bude 
řešení vyžadovat kompromisy a trh sám o sob ě nemusí být v sou časném právním prost ředí 
schopen toto řešení poskytnout. V blízké budoucnosti však bude nezbytné provést zna čné 
investice do náhrady energetických zdroj ů s cílem zaru čit občanům srovnatelnou úrove ň 
komfortu za p řijatelné ceny, zajistit bezpe čné a konkurenceschopné do dávky energetických 
vstupů pro podniky a respektovat životní prost ředí.  
Spoléhání se na další nízkouhlíkové, dom ácí (tj. v rámci EU) nebo diverzifikovan ější zdroje 
energie vyráb ěné a spotřebovávané efektivním zp ůsobem může přinést značné výhody nejen z 
hlediska životního prost ředí, konkurenceschopnosti a zabezpe čení dodávek energie, ale také z 
hlediska hospodá řského růstu, zaměstnanosti, regionálního roz voje a inovací. Jaké jsou 
překážky? Pro č k tomuto p řechodu na energetický systém  využívající nízkouhlíkové, 
konkurenceschopn ější a diverzifikovan ější zdroje nedochází bu ď vůbec, nebo k n ěmu dochází 
příliš pomalu? 
Tomuto p řechodu brání n ěkolik faktor ů:  
1) Ceny energie na trhu pln ě neodrážejí všechny náklady pro spole čnost v oblasti zne čištění, 
emisí skleníkových plyn ů, vyčerpávání zdroj ů, odpadů, využívání p ůdy, kvality ovzduší a 
geopolitické závislosti.  
2) Strnulost fyzického systému   
Většinu investic do energetického systému p ředstavují dlouhodobá aktiva, což vede 
k významným patovým situacím, a k jakýmkoli zm ěnám systému dochází jen postupn ě.  
3) Vnímání ze strany ve řejnosti a p řístup uživatel ů 
Veřejnost může vnímat rizika související s výstavbou nových elektráren a infrastruktury 
negativněji, než jak jsou tato rizika  vnímána v posudcích odborník ů. Přesvědčit občany ke 
změně způsobu vytáp ění domů, osobní p řepravy atd. rovn ěž může trvat dlouho a m ůže to 
vyžadovat odpovídající pobídky nebo regulaci.  
4) Nejistota týkající se vývoje v oblasti technologie, popt ávky, cen a struktury trhu   
Energetický systém je charakterizová n velkým podílem dlouhodobých fixních náklad ů, které 
je nutno b ěhem několika desetiletí získat zp ět. Nejistota m ůže významn ě zvýšit rizika a 
náklady investor ů a je příčinou neochoty spot řebitelů i podniků investovat.  
5) Nedokonalé trhy  
V některých členských státech, kde na trzích doposud dominují zavedené spole čnosti, je slabá 
konkurence. Dalším faktorem je krátkozrakost trhu, tj. skute čnost, že ú častníci trhu ne vždy 
preferují dlouhodobé investice, ale orientují se  zpravidla na krátkodobé zisky. Rozvíjející se 
 
CS 3   CS trhy služeb energetické ú činnosti a decentralizovaných obnovitelných zdroj ů energie se 
potýkají s nízkým po čtem účastníků a s absencí usnad ňujícího regula čního rámce. 
2. ANALÝZA SUBSIDIARITY A P ŘIDANÉ HODNOTY EU  
Pravomoci EU v oblasti energetiky jsou uvedeny v článku 194 Smlouvy o fungování 
Evropské unie1. Pravomoci EU vztahující se k boji proti zm ěně klimatu v četně snižování 
emisí skleníkových plyn ů v energetice a dalších odv ětvích jsou zakotveny v článcích 191 až 
193. Z ekonomického hlediska lze celé řady prvků vývoje energetického systému nejlépe 
dosáhnout na úrovni celé EU, a to jak pomocí opat ření EU, tak opat ření členských stát ů při 
současném respektování jejich p říslušných pravomocí.  
3. CÍLE INICIATIVY EU 
Obecným cílem je vytvo ření vize a strategie dekarbonizac e energetického systému EU do 
roku 2050 s p řihlédnutím k cíl ům bezpečnosti dodávek a ko nkurenceschopnosti. 
Pro dosažení tohoto obecného cíle jsou navrhovány konkrétn ější cíle: 
i) poskytnout investor ům větší jistotu v oblasti možného budoucího sm ěřování politiky na 
úrovni EU nastín ěním jednotlivých zp ůsobů dekarbonizace do roku 2050 a jejich hlavních 
ekonomických, sociálních a environmentálních dopad ů; 
ii) poukázat na kompromisy mezi politickými cíli i mezi r ůznými zp ůsoby dekarbonizace a 
identifikovat spole čné prvky všech zp ůsobů dekarbonizace; 
iii) stanovit díl čí cíle na období po roce 2020 s cílem mobilizovat zú častněné osoby a 
poskytnout v ětší jistotu na období po roce 2020. 
Plán do roku 2050 by m ěl být založen na sou časných cílech energetické politiky EU, kterými 
je udržitelnost, zabezpe čení dodávek a konkurenceschopnost.  
4. MOŽNOSTI POLITIK  
Toto posouzení dopad ů není klasickým posouzením, kter é uvádí seznam možností politik 
vedoucích k dosažení ur čitých politických cíl ů a následn ě hodnotí dopady t ěchto možností 
politik s cílem vybrat up řednostňovanou variantu. Zkoumá spíše n ěkolik možností budoucího 
vývoje s cílem získat spolehliv ější informace o tom, jak by v rámci energetického systému 
bylo možné dosáhnout 85% snížení emisí CO 2 souvisejících se spot řebou energie v porovnání 
s rokem 1990 (což odpovídá 80% snížení emisí skleníkových plyn ů do roku 2050) a zlepšit 
bezpečnost dodávek a konkurencesc hopnost, avšak žádnou z t ěchto možností nevybírá. 
Pro účely analýzy dekarbonizace energetickéh o systému by bylo možné navrhnout n ěkolik 
užitečných scéná řů. Podoba t ěchto scéná řů byla d ůkladně projednávána s r ůznými 
zúčastněnými stranami. Tyto zú častněné strany spole čně s Evropskou komisí ur čily čtyři 
hlavní cesty dekarbonizace energetiky – energetická ú činnost, která má dopad p ředevším na 
                                                 
1 Článek 194 
1. V rámci vytvá ření a fungování vnit řního trhu a s p řihlédnutím k pot řebě chránit a zlepšovat 
životní prost ředí má politika Unie v oblasti energetiky v duchu solidarity mezi členskými státy za cíl: 
a) zajistit fungování trhu s energií; 
b) zajistit bezpe čnost dodávek energie v Unii; 
c) podporovat energetickou ú činnost a úspory energie, jakož i rozvoj nových a obnovitelných zdroj ů 
energie; 
d) podporovat propojení energetických sítí. 
 
CS 4   CS poptávku, a obnovitelné zdroje energie, jade rná energie a zachycování a ukládání CO 2 
s dopadem p řevážně na nabídku (snižování uhlíkové náro čnosti dodávek). Navrhované 
možnosti politiky (scéná ře) zkoumají 5 r ůzných kombinací t ěchto čtyř možností 
dekarbonizace. Možnosti dekarboni zace nejsou nikdy zkoumány izolovan ě vzhledem k tomu, 
že do každého scéná ře, který hodnotí celý energetic ký systém, je vždy nutné zahrnout 
interakci r ůzných prvk ů. Všechny scéná ře dekarbonizace dosahují do roku 2050 85% emisí 
CO 2 souvisejících se spot řebou energie a jednotlivé možnosti politiky budou pe člivě 
posouzeny z hlediska toho, zda zlepšují také bezpe čnost dodávek a konkurenceschopnost 
energetiky a zda vedou k cenov ě dostupným náklad ům na energii. 
 
 Možnosti politik 
1 Dosavadní p řístup (obecný referen ční scénář 2) 
1a Scéná ř současných politických iniciativ  (aktualizovaný referen ční scénář) 
2 Scéná ř vysoké energetické ú činnosti 
3 Scéná ř dodávek na základ ě diverzifikovaných technologií 3  
4 Scéná ř energie z vysoce obnovitelných zdroj ů 
5 Scéná ř opožděného CCS  
6 Scéná ř nízkého podílu jaderné energie 
5. POSOUZENÍ DOPAD Ů A POROVNÁNÍ MOŽNOSTÍ  
Dopady na životní prost ředí 
Pokud jde o dopady na životní prost ředí, všechny možnosti politik výrazn ě snižují spot řebu 
energie, p řičemž s nejv ětším snížením po čítá scénář vysoké energetické ú činnosti. Skladba 
zdrojů energie by v dekarbonizo vaném systému byla rovn ěž výrazně odlišná a všechny 
scénáře počítají s výrazným zvýšením podílu obnovitelných zdroj ů energie. Jaderný vývoj 
závisí na p řijatých předpokladech politiky a pohybuje se od 2% do 18% podílu na spot řebě 
primární energie. Podíl zemní ho plynu je nejvyšší ve scéná ři nízkého podílu jaderné energie 
s významným zavád ěním CCS. Podíl ropy a tuhých paliv klesá. Podíl elekt řiny na kone čné 
spotřebě energie se oproti sou časné úrovni zdvojnásobí a elekt řina se stane nejvýznamn ějším 
konečným zdrojem energie. Všechny scéná ře dekarbonizace dosáhnou v roce 2050 v 
porovnání s rokem 1990 80% sníž ení emisí skleníkových plyn ů a 85% snížení emisí CO 2 
spojených se spot řebou energie a stejné výše kumulativních emisí v pr ůběhu celého 
sledovaného období. V roce 2030 budou emise CO 2 související se spot řebou energie o 38 % 
až 41 % nižší a celkové sní žení emisí skleníkových plyn ů dosáhne 40 %–41 %.  
Ekonomické dopady 
Z různých analýz uhlíkových a energetických politik ve vztahu k HDP vyplývá, že 
ekonomický dopad je zna čně omezený. V závislosti na scéná ři dekarbonizace nevznikají 
v porovnání s referen čním scéná řem a se scéná řem současných politických iniciativ v 
důsledku snahy o tuto významnou dekarbonizaci v rámci celosv ětového úsilí bu ď žádné, nebo 
jen nízké dodate čné průměrné roční náklady na energetický systém. Co se tý če cen elekt řiny, 
některé možnosti politik vykazu jí v porovnání s referen čním scéná řem a se scéná řem 
současných politických iniciativ mírný pokles cen elektrické energie (scéná ř energetické 
účinnosti a scéná ř dodávek na základ ě diverzifikovaných technol ogií), zatímco jiné vykazují 
                                                 
2 Použito i v plánu p řechodu na nízkouhlíkové hospodá řství a v bílé knize o doprav ě.  
3 Scéná ř 3 uvádí scéná ř „efektivních a široce p řijímaných technologií“, který byl použit v plánu p řechodu 
na nízkouhlíkové hospodá řství a v bílé knize o doprav ě na základ ě scénáře 1a.  
 
CS 5   CS jejich nár ůst (scénář vysoce obnovitelných zdroj ů energie a v menší mí ře i scénář nízkého 
podílu jaderné energie). Ceny uhlíku v rámci systému obchodování s emisemi jsou výrazn ě 
vyšší než v referen čním scéná ři a ve scéná ři současných politických inic iativ, zatímco ceny 
paliv jsou nižší. Všechny možnosti po litik vyžadují stále sofistikovan ější energetické 
infrastruktury (elektrické vedení, inteligentní sít ě a skladování), p řičemž nejvyšší požadavky 
v tomto ohledu vykazuje scéná ř vysoce obnovitelných zdroj ů energie.  
Sociální dopady 
Sociální rozm ěr plánů dekarbonizace je velmi d ůležitý, protože p řechod na nízkouhlíkové 
hospodářství bude vyžadovat rozsáhlé zm ěny v řadě oblastí, které postihnou spole čnosti, 
zaměstnanost i pracovní podmínky. Vzd ělávání a odbornou p řípravu je nutno řešit v rané fázi 
s cílem předejít nezam ěstnanosti v n ěkterých odv ětvích a nedostatku pracovních sil v jiných.  
Dopad politik dekarbonizace na zam ěstnanost do roku 2020 není významný, jak vyplývá z 
několika studií, ale investice do nových tec hnologií by mohly vyvolat poptávku po pracovních 
místech vyžadujících vyšší kvalifikaci. Zabezpe čení dodávek energie posuzované jako 
závislost na dovozu se ve všech možnos tech politiky do roku 2050 zlepšuje, p řičemž 
nejvýrazn ějšího zlepšení dosahuje scéná ř vysoce obnovitelných zdroj ů energie. Co se tý če 
dostupnosti energií pro domácnosti, všechny možnosti politiky vykazují zna čné úspory paliva, 
ale také vyšší náklady na kapitálové investice a na investice do energetické ú činnosti. Celkové 
náklady na energii v domácnostech jsou u všech možností politiky vyšší, nejvyšší nár ůst 
vykazovaly možnosti s velkým podílem politik energetické ú činnosti a zavád ění 
obnovitelných zdroj ů energie.  
Možnosti byly porovnány na základ ě efektivity, ú činnosti a soudržnosti.   
Z hlediska efektivity byly porovnávány 3 cíle energetické politiky – udržitelnost, zabezpe čení 
dodávek a konkurenceschopnost. Všechny možnosti politiky byly navrženy tak, aby do roku 
2050 dosáhly 85% snížení emisí CO 2 souvisejících se spot řebou energie, a tudíž jsou všechny 
efektivní. Je však t řeba poukázat na skute čnost, že n ěkteré možnosti do zna čné míry závisí na 
úspěchu nových, avšak komer čně dosud neov ěřených technologií. Pokud jde o zabezpe čení 
dodávek, všechny možnosti politik snižují závislost na dovozu. Nicmén ě 
v elektrifikovan ějším světě může mnohem v ětší obavy vzbuzovat stabilita rozvodné sít ě. Co 
se týče konkurenceschopnosti, n ěkteré možnosti politik vyk azují v porovnání s referen čním 
scénářem a scéná řem současných politických iniciativ mírný pokles cen, zatímco jiné 
vykazují jejich nár ůst. Ceny uhlíku v rámci systému obchodování s emisemi jsou výrazn ě 
vyšší než v referen čním scéná ři a ve scéná ři současných politických inic iativ, zatímco ceny 
paliv jsou nižší. Tento model spouští odpovídající investice, které jsou ur čovány konkrétními 
politikami nebo cenami uhlíku, a investi ční rozhodnutí jsou založena na p ředpokladu 
dokonalé p ředvídavosti. 
Z hlediska ú činnosti z této analýzy vyplývá, že nákl ady na dekarbonizaci energetického 
systému jsou ve všech scéná řích obdobné a že v ětšina scéná řů dekarbonizace dokonce v 
porovnání s referen čním scéná řem vykazuje úspory náklad ů. Nejmén ě nákladný je scéná ř 
opožděného CCS a scéná ř dodávek na základ ě diverzifikovaných technologií se zna čným 
podílem jaderné energie.  
Všechny politické scéná ře jsou v souladu s ostatními dlouhodobými cíli EU (týkajícími se 
klimatu, dopravy atd.). Žádná z možností politik není jednozna čným vítězem ve smyslu 
nejlepšího hodnocení ve všech kr itériích a bude nutno zvážit n ěkteré kompromisy.  
 
CS 6   CS 6. ZÁVĚRY 
Z prognóz sou časných trend ů vyplývá snížení emisí skleníkových plyn ů pouze o polovinu 
potřebného množství, zvýšená závislost na dovo zu, zejména pokud jde o plyn, a rostoucí ceny 
elektřiny a náklady na energii. Modelová anal ýza ukázala, že dekarbonizace energetického 
sektoru je možná, že jí lze dosáhnout r ůznými kombinacemi energetické ú činnosti, 
obnovitelných zdroj ů a s přispěním jaderné energie a CCS a že náklady na ni jsou únosné.  
Společné prvky analýzy scéná řů 
– Integrovaný p řístup je nutností. 
– Elektřina je významným činitelem scéná řů dekarbonizace, nebo ť v roce 2050 dosáhne 
její podíl 36 %–39 %. 
– Významného zlepšení energetické ú činnosti dosahují všechny scéná ře 
dekarbonizace.  
– Podíl obnovitelných zdroj ů energie výrazn ě stoupá ve všech scéná řích a v roce 2050 
dosáhne nejmén ě 55 % hrubé kone čné spotřeby energie. 
– Zvýšené využívání energie z obnovitelných zdroj ů, jakož i zlepšení energetické 
účinnosti vyžaduje moderní, spolehli vou a inteligentní in frastrukturu v četně 
skladování elektrické energie.  
– Významnou úlohu p ři dekarbonizaci má jaderná ener gie, která vykazuje nejvyšší 
míru rozší ření ve scéná ři opožděného CCS.  
– CCS významn ě přispívá k dekarbonizaci ve v ětšině scénářů a nejvyšší míru rozší ření 
vykazuje v p řípadě scénáře s omezením jaderné energie.  
– Všechny scéná ře vykazují p řechod od vysokých náklad ů na palivo/provozních 
nákladů k vysokým kapitálovým výdaj ům.  
– Podstatné zm ěny v období do roku 2030 budou rozhodující pro nákladov ě efektivní 
dlouhodobý p řechod k celosv ětové dekarbonizaci; ekonomické náklady budou 
únosné, pokud tato opat ření budou zahájena brzy, tak aby restrukturalizace 
energetického systému probíhala zárove ň s investičními cykly. 
– Náklady na tuto rozsáhlou deka rbonizaci jsou ve všech scéná řích nízké vzhledem k 
nižším náklad ům na zásobování palivy, p řičemž úspora náklad ů se projevuje 
zejména ve scéná řích, které vycházejí ze všech čtyř hlavních možností 
dekarbonizace. 
– Náklady jsou rozd ěleny do r ůzných odv ětví nerovnom ěrně, přičemž největší nárůst 
nákladů vyplývajících z vyšších p římých výdaj ů na energetickou ú činnost vozidel, 
zařízení a izolace spo čívá na bedrech domácností.  
– Externí náklady EU na energii v souvi slosti s dovozem r opy, zemního plynu a uhlí 
budou v rámci dekarbonizace podstatn ě nižší vzhledem k výraznému snížení 
dováženého množství a cen. 
Některé politicky relevantní záv ěry lze vyvodit jak na základ ě výsledků analýzy scéná řů, tak 
na porovnání ideálních tržníc h a technologických podmínek pot řebných pro ú čely vytvá ření 
modelů s realitou, která je ve skute čnosti mnohem složit ější.  
Důsledky pro budoucí tvorbu politik  
– Úspěšná dekarbonizace je možná p ři současném zachování konkurenceschopnosti 
hospodářství EU. Pokud by nebyla provedena celosv ětová opatření v oblasti klimatu, 
mohl by se únik uhlíku stát pr oblémem a mohla by nastat pot řeba nalézt vhodné 
nástroje pro zachování konkur enceschopnosti energeticky náro čných odvětví.  
 
CS 7   CS – Předvídatelnost a stabilita polit ického a právního rámce vytvá ří příznivé prost ředí 
pro investice do nízkouhlíkových technol ogií. Zatímco rámec do roku 2020 je 
víceméně daný, m ěly by být již nyní zahájen y diskuse o politikách  
na období 2020–2030. Díl čí cíle a cíle mohou pomoci  vyhnout se uvízlým náklad ům. 
Nejistota m ůže vést k nežádoucí situaci, kdy by byly realizovány pouze investice 
s nízkými náklady na po čáteční kapitál.  
– Fungování vnit řního trhu je nezbytné pro podporu investic, které jsou nákladov ě 
nejefektivn ější.  
– Energetická ú činnost má tendenci vykazovat v modelovém sv ětě lepší výsledky než 
ve skutečnosti. Zvyšování energetické ú činnosti často brání nejednotnost pobídek, 
finanční problémy n ěkterých skupin zákazník ů, nedostate čné znalosti a nedostate čná 
předvídavost vedoucí k patovým situacím v oblasti n ěkterých zastaralých technologií 
atd. Z tohoto d ůvodu existuje silná pot řeba vytvá řet cílené politiky podpory, které se 
budou týkat nap říklad energeticky ú činnějšího rozhodování spot řebitelů.  
– Značnou podporu je t řeba věnovat výzkumu a vývoji a demonstracím s cílem snížit 
náklady na nízkouhlíkové technologie.  
– Patřičnou pozornost je t řeba věnovat přijímání všech nízkouhlíkových technologií a 
infrastruktury ze strany ve řejnosti a rovn ěž ochotě spotřebitelů provádět 
předpokládané zm ěny a nést vyšší náklady.  
– Může nastat nutnost zvážit doprovodnou sociální politiku již na za čátku tohoto 
procesu vzhledem k tomu, že zna čnou část náklad ů ponesou na bedrech domácnosti. 
I když tyto náklady mohou být pro pr ůměrnou domácnost dostupné, zranitelní 
spotřebitelé mohou pro vyrovnání se se zvýšenými výdaji pot řebovat speciální 
podporu.  
– Flexibilita. Budoucnost je nejis tá a nikdo ji není schopen p ředpovědět. Proto je 
zachování flexibility významné z hlediska nákladov ě efektivního p řístupu, ale 
některá rozhodnutí je t řeba učinit již v této fázi za ú čelem zahájení procesu 
nezbytných inovací a inve stic, pro které investo ři požadují p řiměřenou míru jistoty 
plynoucí ze snížení politických a regula čních rizik.  
– Vnější rozměr, především vztahy s dodavateli energie, by m ěl být řešen aktivn ě a již 
v počáteční fázi s ohledem na dopady globální dekarbonizace na p říjmy z vývozu 
fosilních paliv a na nezbytné investice do výroby a p řenosu energie ve fázi p řechodu 
k dekarbonizaci. 
7. SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ  
Tento plán není jednorázovou zá ležitostí a bude pravideln ě aktualizován s ohledem na 
aktuální vývoj. Krom ě toho bude Komise neustále sl edovat soubor základních ukazatel ů, 
které jsou již k dispozici a jsou v sou časné době využívány.