Díky své odolnosti by banky v Unii měly být schopny hrát zásadní úlohu při překonávání hospodářských otřesů v důsledku krize COVID-19 a při přípravě na rychlé oživení, přestože i je nevyhnutelně zasáhnou obtíže jejich klientů a zvýšená volatilita na finančních trzích. Banky mohou tuto úlohu plnit tím, že zachovají dostupnost úvěrů pro své nejvíce postižené klienty, zejména malé a střední podniky.

Důsledky hospodářského poklesu budou nejcitelnější v nadcházejících měsících. Domácnostem a solventním podnikům by měla být poskytnuta podpora na překonání tohoto poklesu ekonomické aktivity a jím způsobených problémů v oblasti likvidity.

Závažné hospodářské otřesy, jež jsou důsledkem pandemie COVID-19 a výjimečných opatření proti jejímu šíření, mají nezměrné dopady na ekonomiku, a to jak na straně nabídky, tak na straně poptávky. Podnikům působí obtíže narušení dodavatelských řetězců, dočasné uzavření a omezená poptávka, zatímco domácnosti jsou ohroženy nezaměstnaností a poklesem příjmů.

Regulační rámec pro banky nabízí široký prostor pro veřejné a soukromé iniciativy podporující nepřerušené poskytování úvěrů klientům postiženým krizí COVID-19 při zachování obezřetného přístupu. Komise banky vyzývá, aby plně využily flexibilitu zakotvenou ve stávajících účetních a obezřetnostních pravidlech k tomu, aby za této mimořádné situace způsobené pandemií COVID-19 podpořily ekonomiku EU. Uplatnění zmírňujících opatření určených k překlenutí krátkodobých potřeb v oblasti likvidity by samo o sobě nemělo automaticky vést k přísnějšímu vykazování či obezřetnostnímu zacházení, pokud se jinak finanční situace nezhorší.

Zároveň je nezbytné, aby banky nadále posuzovaly rizika přesným, konzistentním a transparentním způsobem, neboť jen tak bude možné sledovat dopady krize COVID-19 na ekonomiku EU a zajistit základy pro odolný bankovní sektor. To znamená, že banky musí i nadále posuzovat, zda v dané situaci hrozí riziko, že se dlužníci dostanou do finančních obtíží, které mohou ovlivnit jejich schopnost splácet úvěrové závazky v dlouhodobém horizontu. Banky rovněž musí v souladu s právními předpisy EU nadále uplatňovat řádné standardy upisování a zásadu „poznej svého klienta.

1.3.Potřeba koordinované reakce

Ve svém sdělení o koordinované ekonomické reakci na krizi COVID-19 Komise vyzvala orgány obezřetnostního dohledu a účetní orgány, aby dále specifikovaly, jak co nejlépe využít flexibilitu, kterou stanoví stávající regulační rámec. EBA , bankovní dohled Evropské centrální banky , Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a Výbor evropských orgánů dohledu nad auditem (CEAOB) ozřejmily, jak lze díky široké flexibilitě zakotvené ve stávajícím účetním a obezřetnostním rámci řídit mimořádná opatření přijatá v reakci na tuto bezprecedentní situaci tak, aby byla účinná a zároveň nepůsobila rušivě. Komise rovněž vítá nedávná prohlášení BCBS a Rady pro mezinárodní účetní standardy (IASB) .

Je naprosto nezbytné, aby všechny orgány i nadále specifikovaly koordinovaným a konzistentním způsobem, jak využít flexibilitu zakotvenou ve svých příslušných předpisech, a poskytly tak co nejjasnější vodítko a zajistily rovné podmínky na jednotném trhu. Jednotný soubor pravidel platí pro všechny banky v EU a otřesy způsobené pandemií by neměly vést k rozdílnému uplatňování pravidel v jednotlivých členských státech. Například k zárukám či moratoriím na splácení poskytnutým v souvislosti s pandemií COVID-19, jež mají shodné rysy, by měly orgány dohledu přistupovat stejně v celé Unii. Zajištění jednotného uplatňování flexibility pravidel přispívá k zachování integrity jednotného trhu, která je nezbytná pro rychlejší oživení. Komise vyzývá EBA, aby zhodnotil, jak by se mělo přistupovat k veřejným zárukám poskytnutým v reakci na krizi COVID-19 za účelem zmírňování rizik, a případně poskytl další pokyny.

Řada zmírňujících opatření přijatých orgány EU a vnitrostátními orgány účinně využívá flexibilitu zakotvenou v příslušných předpisech k maximalizaci úvěrové kapacity bank. Orgány dohledu bankám umožnily dočasně využít likviditní a kapitálové rezervy a příslušné vnitrostátní orgány zároveň snížily některé makroobezřetnostní požadavky na kapitálové rezervy, čímž de facto osvobodily významný objem kapitálu od regulačních omezení. Jedná se o vítaná zmírňující opatření, která ilustrují smysl vytváření obezřetnostních rezerv a také to, jak je důležité umožnit jejich uvolnění, aby se v případě potřeby zajistila jejich disponibilita. Banky by měly kapitálové rezervy využívat k nepřerušenému poskytování úvěrů reálné ekonomice a jejich využívání za stávajících okolností by na trhu nemělo znamenat žádné stigma. Komise vyzývá Evropskou radu pro systémová rizika (ESRB) ke koordinaci společného přístupu na úrovni EU, pokud jde o využívání makroobezřetnostních rezerv během krize a ve fázi oživení.

S cílem zajistit za současných okolností co největší jistotu toto sdělení potvrzuje význam flexibility, již vyzdvihly EBA, ECB, ESMA a CEAOB a rovněž BCBS a IASB a jež umožňuje bankám plnit během krize COVID-19 jejich zásadní úlohu podpory ekonomiky EU Toto sdělení upozorňuje na hlavní prvky pokynů vydaných uvedenými orgány s cílem posílit kolektivní odhodlání ke konzistentnímu a jednotnému uplatňování flexibility zakotvené v regulačním rámci Unie (oddíly 2 a 3). Toto sdělení dále zdůrazňuje klíčovou úlohu, již má podle očekávání sehrát bankovní sektor EU společně s veřejným sektorem při omezování hospodářských dopadů krize COVID-19 a při podpoře rychlého oživení po jejím skončení, přičemž poukazuje na oblasti, v nichž se banky vyzývají k odpovědnému jednání (oddíl 4). V neposlední řadě toto sdělení zdůrazňuje potřebu cílených změn konkrétních prvků obezřetnostního rámce s cílem maximalizovat kapacitu bank tak, aby mohly i nadále poskytovat úvěry podnikům a domácnostem, a současně sledovat, jak banky uvolněné zdroje k poskytování úvěrů využívají (oddíl 5).

2.Flexibilita zakotvená v IFRS 9 – finanční nástroje

Na žádost Rady pro finanční stabilitu (FSB) a skupiny G20 představila IASB více do budoucna orientovaný přístup k tvorbě opravných položek a rezerv prostřednictvím mezinárodního standardu účetního výkaznictví (IFRS) 9. IFRS 9 byl vytvořen v reakci na jedno z ponaučení z minulé finanční krize, kdy mnoho bank mělo příliš málo opravných položek a rezerv, aby absorbovaly ztráty v případě selhání dlužníků. Zazněly obavy z toho, že uplatnění přístupu založeného na očekávaných úvěrových ztrátách (ECL) podle IFRS 9 automaticky povede k náhlému a významnému navýšení opravných položek a rezerv bank, a následně pak ke snížení jejich schopnosti poskytovat úvěry klientům.

Přístup založený na očekávaných úvěrových ztrátách podle IFRS 9 vyžaduje uplatnění úsudku a flexibility. Jak uvedla IASB, neočekává se, že banky (a jiné společnosti) budou mechanicky uplatňovat své stávající přístupy založené na očekávaných úvěrových ztrátách pro účely stanovení výše rezerv za tak mimořádných okolností, jako je krize COVID-19. Komise očekává, že banky budou plně využívat úsudek a flexibilitu v mezích IFRS 9, aby zmírnily jakékoli neodůvodněné dopady krize COVID-19 na své rezervy na pokrytí očekávaných úvěrových ztrát, aniž by narušily důvěru investorů.

Posouzení významného zvýšení úvěrového rizika

Posuzování významného zvýšení úvěrového rizika ze strany bank by mělo vycházet ze zbývající doby trvání příslušných finančních aktiv. Náhlý nárůst pravděpodobnosti selhání způsobený krizí COVID-19, u nějž se očekává, že bude dočasný, by neměl vést k významnému zvýšení pravděpodobnosti selhání za celou dobu trvání. Proto by neměl vést k významnému zvýšení úvěrového rizika v porovnání s očekávanou pravděpodobností selhání za příštích dvanáct měsíců.

Při posuzování toho, zda došlo k významnému zvýšení úvěrového rizika, by banky měly přikládat dostatečnou váhu scénářům vycházejícím z dlouhodobých stabilních makroekonomických výhledů. IFRS 9 využívá k posouzení toho, zda došlo k významnému zvýšení úvěrového rizika, referenční okamžik (datum vykázání). Vzhledem k výjimečnému charakteru krize COVID-19 je pro banky obtížné získat dostatečně přiměřené a doložitelné informace k vypracování spolehlivých výhledových scénářů pro účely stanovení toho, zda došlo k významnému zvýšení úvěrového rizika. Namísto pouhé extrapolace současné nejistoty na nadcházející léta by banky měly přikládat dostatečnou váhu scénářům vycházejícím z dlouhodobých stabilních makroekonomických výhledů, jak doporučuje ECB . V dopise zaslaném významným institucím ECB uvedla, jak mají používat makroekonomické prognózy, jež vypracovala, k posuzování významného zvýšení úvěrového rizika a tvorbě rezerv na pokrytí očekávaných úvěrových ztrát podle IFRS 9.

Použití moratorií a určení modifikací a významného zvýšení úvěrového rizika

Je nepravděpodobné, že by dočasná zmírňující opatření v souvislosti s krizí COVID-19, jako jsou soukromá či zákonem stanovená moratoria, představovala podstatné „modifikace“ ve smyslu IFRS 9. Banky by měly provést kvantitativní a kvalitativní posouzení a zohlednit zvláštní charakter moratorií k určení toho, zda tato moratoria povedou k „modifikaci“ ve smyslu IFRS 9, či zda je modifikace „podstatná“, a vedla by tudíž k odúčtování tohoto úvěru. Komise souhlasí s tvrzením ESMA, že pokud jsou podpůrná opatření dočasná a souvisejí s pandemií COVID-19 a pokud čistá ekonomická hodnota úvěru není významně dotčena, nejedná se pravděpodobně o modifikaci podstatnou.

To, že se na úvěr začalo vztahovat soukromé nebo zákonem stanovené moratorium, nemá být automaticky chápáno tak, že u něj došlo k významnému zvýšení úvěrového rizika. Moratoria upravují datum, od kterého by se měly dlužníkům počítat „dny po splatnosti“. Moratoria mají proto dopad na vyvratitelný předpoklad, že se významně zvýšilo úvěrové riziko, pokud jsou platby 30 dnů po splatnosti, a rovněž na vyvratitelný předpoklad, že došlo k selhání dlužníka, pokud jsou platby 90 dnů po splatnosti. Avšak úvěry s dobrou výkonností před vypuknutím krize COVID-19, na něž se vztahuje dočasné soukromé nebo zákonem stanovené moratorium, nepovedou automaticky k významně vyšším očekávaným rezervám na pokrytí očekávaných úvěrových ztrát podle IFRS 9.

Prohlášení zveřejněná EBA a ESMA dne 25. března objasňují, že podpůrná opatření automaticky nevedou k významnému zvýšení úvěrového rizika podle IFRS 9. IASB navíc dne 27. března vydala dokument o uplatňování IFRS 9 v kontextu krize COVID-19, v němž potvrzuje flexibilitu IFRS 9 a výslovně odkazuje na prohlášení ECB, EBA a ESMA. Komise souhlasí s prohlášeními uvedených orgánů v tom, že pokud jsou podpůrná opatření dočasná a souvisejí s krizí COVID-19, je nepravděpodobné, že modifikace budou podstatné.

Využití úvěrových záruk a tvorba rezerv na pokrytí očekávaných úvěrových ztrát podle IFRS 9

Úvěrové záruky ani nezvyšují ani nesnižují riziko selhání dlužníka, ale snižují výši úvěrových ztrát v případě, že k selhání dlužníka skutečně dojde. Pokud vláda nebo jiný subjekt poskytne záruky za bankovní úvěry dlužníků, musí je banka při výpočtu výše očekávaných úvěrových ztrát zohlednit. Výše očekávaných úvěrových ztrát tak bude nižší, protože jejich část bude kompenzována zárukou.