Návrh rozhodnutí Rady o postoji Společenství v Radě ministrů AKT-ES k revizi podmínek financování v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu (kapitola 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES) /* KOM/2007/0337 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 19.6.2007 KOM(2007) 337 v konečném znění Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji Společenství v Radě ministrů AKT-ES k revizi podmínek financování v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu (kapitola 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES) (předložen ý Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA Úvod V dohodě o partnerství AKT-ES podepsané v Cotonou dne 23. června 2000[1] a revidované v Lucemburku dne 25. června 2005[2] (dále jen „dohoda z Cotonou“) se strany shodly, že nestabilita příjmů z vývozu může nepříznivě ovlivnit rozvoj států AKT a ohrozit dosažení jejich rozvojových cílů. Proto byl v souladu s čl. 68 odst. 1 této dohody zaveden systém dodatečné podpory (dále jen „FLEX“) na zmírnění nepříznivých důsledků nestability příjmů z vývozu. Zdá se však, že nástroji FLEX brání v dosažení všech stanovených cílů různé operační a metodické problémy, a proto státy AKT předložily v lednu 2005 návrh na změnu[3]. Jelikož tento návrh nemohl být projednán v rámci revize dohody z Cotonou po pěti letech, bylo dohodnuto, že Komise a skupina AKT přezkoumají tento návrh později[4]. Komise sdílí názor na některé nedostatky nástroje FLEX (aniž by zcela souhlasila s návrhy na jejich řešení, které předložila skupina států AKT), zdá se tedy, že pro dosažení cílů stanovených ve výše uvedeném článku 68 je nutné provést rozsáhlou revizi. Tato revize se týká kritérií způsobilosti i technických aspektů a zaměří se na ujasnění používaných ukazatelů, na lhůty pro uvolnění finančních prostředků a anticyklickou povahu fondů FLEX. Článek 100 dohody z Cotonou stanoví, že příloha II může být revidována rozhodnutím Rady ministrů AKT-ES. S ohledem na toto ustanovení Komise doporučuje, aby jí Rada a členské státy povolily projednat revizi nástroje spolupráce FLEX se skupinou AKT. 1. Cíl navrhované revize Účelem podpory poskytované v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu, upravené v čl. 68 odst. 2 dohody z Cotonou, je „ochrana socioekonomických reforem a politik, které by mohly být negativně ovlivněny v důsledku poklesu příjmů [z vývozu], a náprava nepříznivých důsledků nestability příjmů z vývozu zejména u zemědělských produktů a produktů těžebního průmyslu …“. Smyslem nástroje FLEX tudíž není přímá kompenzace ztrát příjmů z vývozu, nýbrž náprava jejich negativního dopadu na hospodářský potenciál a zachování výdajů v sociálních odvětvích. Během prvních let používání nástroje FLEX se objevily různé metodické a operační problémy. Tyto problémy výrazně snižují účinnost tohoto nástroje. Ten ztrácí v důsledku dlouhých lhůt potřebných pro své provedení především svůj anticyklický účinek. Kromě toho je nástroj FLEX financován z balíčků B pro nepředvídané potřeby[5], což v 9. ERF po vyčerpání prostředků balíčku B způsobilo problémy s dostupností podpory z nástroje FLEX. Proto je nutné přistoupit k důkladné revizi tří prvků s největším významem pro provádění nástroje FLEX, jimiž jsou kritéria způsobilosti, způsob výpočtu a mobilizace nástroje FLEX a zdroj financování. 2. KRITÉRIA ZPůSOBILOSTI V současné době je přístup k nástroji FLEX podmíněn dvěma kritérii způsobilosti, používanými společně, přičemž jedno se týká výkyvů příjmů z vývozu a druhé jejich teoretického dopadu na státní rozpočtový deficit. Výklad těchto kritérií působí problémy, a proto je nutné je aktualizovat, aniž by přitom byla dotčena jejich původní koncepce. 2.1. Rozšíření počtu zemí, kterým je přiznáno zvláštní zacházení V současné době je první kritérium způsobilosti pro FLEX naplněno v následujících případech[6]: „- desetiprocentní (dvouprocentní u nejméně rozvinutých, vnitrozemských a ostrovních států) ztráta příjmů z vývozu zboží ve srovnání s aritmetickým průměrem příjmů v prvních třech letech z prvních čtyř let předcházejících roku žádosti; nebo - desetiprocentní (dvouprocentní u nejméně rozvinutých, vnitrozemských a ostrovních států) ztráta příjmů z vývozu celkového množství zemědělských produktů nebo produktů těžebního průmyslu ve srovnání s aritmetickým průměrem příjmů v prvních třech letech z prvních čtyř let předcházejících roku žádosti u zemí, kde příjmy z vývozu zemědělských produktů nebo produktů těžebního průmyslu představují více než 40 % celkových příjmů z vývozu zboží“. Během revize dohody z Cotonou se počet zemí, kterým může být přiznáno zvláštní zacházení při dvouprocentní ztrátě příjmů z vývozu, rozšířil na země, „v nichž došlo ke konfliktu nebo k přírodní pohromě“ (čl. 68 odst. 3 dohody z Cotonou). Navrhuje se upravit článek 9 přílohy II dohody z Cotonou tak, aby odrážel rozšíření definice zemí splňujících kritérium způsobilosti v případě dvouprocentního poklesu příjmů z vývozu na země, v nichž došlo ke konfliktu nebo k přírodní pohromě. 2.2. Referenční období V současné dobře zahrnuje referenční období, k němuž se přihlíží při výpočtu výkyvu příjmů z vývozu, rok N-4 až N-2. Navrhuje se zahrnout do referenčního období poslední rok (N-1) předcházející rok žádosti (N) , protože partnerská země musí v každém případě poskytnout příslušné údaje. Nicméně vzhledem k opakující se povaze těchto výkyvů může referenční období zahrnovat „extrémní“ údaje, a tudíž neodrážet tendenci. Číselné příklady pro roky N-4, N-3, N-2, N-1 a N: - 50, 53, 92, 59, 62 = pozitivní tendence, ale země má nárok na financování z nástroje FLEX, jelikož se zvažovaný průměr (N-4, N-3, N-2) rovná 65 a vývozy v roce žádosti představují méně než 98 % tohoto průměru. - 50, 41, 53, 56, 48 = negativní výkyv vzhledem k tendenci, ale země nemá nárok na financování z nástroje FLEX, jelikož se zvažovaný průměr (N-4, N-3, N-2) rovná 48 a vývozy v roce žádosti představují více než 98 % tohoto průměru. Skupina AKT žádala o šestileté referenční období, kde by se vyškrtla nejvyšší a nejnižší hodnota. Takový návrh klade důraz především na strukturální tendence, zatímco nástroj se spíše snaží reagovat na krátkodobé odchylky od tendence. Navrhuje se upravit článek 9 přílohy II dohody z Cotonou tak, aby referenční období zahrnovalo čtyři roky předcházející roku žádosti, a vyřadit z výpočtu rok vykazující „nejkrajnější“ číselné údaje, to znamená rok, kdy se příjmy z vývozu nejvíce liší od průměru[7]. 2.3. Použitá měna Dosud se vývozní ztráty systematicky vypočítávají v eurech. Inflace a odchylky od směnného kurzu však mohou mít značný vliv na způsobilost zemí, jejichž měna je vázána na americký dolar nebo na jinou referenční měnu, nebo zemí, ve kterých se většina obchodů provádí v jiné referenční měně než v eurech. Například stát Svatá Lucie, jehož národní měna, východokaribský dolar, má již 30 let pevný směnný kurz vůči americkému dolaru a kde se mezinárodní obchody z převážné části realizují v amerických dolarech, by v roce 2004 nebyl způsobilý, pokud by se hodnoty počítaly v místní měně. Navrhuje se analyzovat výkyv příjmů z vývozu v místní měně korigované o míru inflace (index spotřebitelských cen nebo deflátor hrubého domácího produktu). Navrhuje se vložit do nového článku 9a přílohy II dohody z Cotonou nový odstavec odkazující na volbu měny. 2.4. Zrušení druhého kritéria způsobilosti Druhé kritérium způsobilosti pro přidělení dodatečných prostředků se týká „2% zhoršení plánovaného schodku veřejných financí pro daný rok nebo předpovědi na další rok“[8]. Aby bylo možné spočítat teoretický dopad ztráty příjmů z vývozu na státní rozpočet, zjednodušeně se předpokládá, že vývoz se na státním rozpočtu podílí ve stejné míře jako na HDP. Zvýšení schodku veřejných financí v důsledku ztráty příjmů z vývozu se tudíž počítá podle tohoto vzorce: „Zvýšení schodku veřejných financí = hodnota ztráty příjmů z vývozu během roku N x (průměrný podíl příjmů / HDP za rok N-4, N-3, N-2)“ (operační návod k FLEX 2005). Země AKT i Komise ve svém návrhu z roku 2004 zpochybnily potřebnost tohoto kritéria. Jeho zrušení je vhodné z několika důvodů: - dopad ztrát z příjmů z vývozu na státní rozpočet (a tudíž na prostředky, které má tento stát k dispozici pro pokračování v politikách rozvoje) je obtížné stanovit. Ve skutečnosti se struktura (soukromá/veřejná, koncentrovaná nebo nekoncentrovaná atd.) a úroveň daňového zatížení vývozního odvětví v jednotlivých zemích významně liší. Ztráta příjmů z vývozu v roce N může mít dopad na rozpočet v roce N nebo N+1 v závislosti na daňových systémech a okamžiku daňového roku, kdy došlo ke ztrátám příjmů z vývozu. Rozpočtové důsledky vnějšího šoku, jakým je výkyv příjmů z vývozu, zároveň ovlivňuje rovněž kvalita makroekonomického řízení a úroveň správy veřejných financí. Skutečný dopad nestability příjmů z vývozu na skutečný stav rozpočtu se tedy značně mění v závislosti na vnitrostátních okolnostech a stávající přístup by, jak se zdá, mohl vést k méně přísné správě veřejných financí. - volně zvolený požadavek dvouprocentního zhoršení schodku zkresluje výsledky. Země, jejíž plánovaný schodek je již významný, bude mít totiž za všech ostatních shodných okolností obtížnější přístup k nástroji FLEX než země, jejíž plánovaný schodek je nižší[9]. - číselné údaje týkající se plánovaných schodků, na jejichž základě se vypočítává způsobilost, se mohou výrazně lišit od konečných údajů. Proto se navrhuje zrušit druhé kritérium způsobilosti uvedené v článku 9 přílohy II dohody z Cotonou. 2.5. Připojení doložky k prvnímu kritériu způsobilosti Zrušení druhého kritéria přidělování však zároveň nesmí vést k tomu, aby se z nástroje FLEX začalo poskytovat větší množství relativně nízkých finančních podpor, které nemají vliv na makroekonomickou stabilitu a schopnost země pokračovat v reformách a sociálně ekonomických politikách. Abychom mohli svou pomoc soustředit na země, které byly nejvíce zasaženy ztrátou příjmů z vývozu, navrhuje se upravit článek 9 přílohy II dohody z Cotonou tak, aby se zásahy omezily na situace, v nichž je ztráta příjmů z vývozu vyšší než 0,7 % HDP[10]. 2.6. Počet po sobě následujících let Počet po sobě následujících let, během nichž může mít země přístup k nástroji FLEX, činí v současné době čtyři roky[11]. Navrhuje se upravit čl. 9 odst. 2 přílohy II dohody z Cotonou tak, aby se přístup k nástroji FLEX snížil na tři po sobě jdoucí roky, a zachovat tak jeho slučitelnost s článkem 68 dohody z Cotonou, který je zaměřený na „ krátkodobé výkyvy příjmů z vývozu“, a nikoliv na strukturální tendence směřující k poklesu příjmů z vývozu. 3. Způsob výpočtu a mobilizace nástroje FLEX 3.1. Rozpočtové důsledky V případě, kdy země AKT splňuje kritéria způsobilosti, se v současnosti maximální finanční podpora (omezená dostupností prostředků v balíčku B dotčené země – viz níže uvedený bod 4) v rámci nástroje FLEX rovná odhadovanému zhoršení plánovaného rozpočtového schodku. Vzhledem k problému s používáním „rozpočtového schodku“ jako referenčního údaje ( viz bod 2.5) by bylo účelnější brát v úvahu spíše než schodek rozpočtové důsledky. Vzhledem k tomu, že je vhodné více zaměřit zásahy z nástroje FLEX na státy, které se obtížněji vypořádávají s kolísáním příjmů z vývozu, zejména na státy, v nichž jsou příjmy ústřední vlády bez započtení darů relativně nízké, navrhuje se stanovit limit pro zásahy v zemích, v nichž je podíl těchto příjmů na HDP vyšší než průměr států AKT. Navrhuje se vložit do přílohy II dohody z Cotonou článek 9a s cílem nově stanovit způsob výpočtu podpory a omezit jej na teoretické rozpočtové důsledky vymezené takto: „Teoretické rozpočtové důsledky = hodnota ztrát příjmů z vývozu během roku N vynásobená průměrem podílů „příjmy/HDP“ v letech N-4, N-3, N-2 a N-1 s vyloučením nejkrajnější hodnoty a s tím, že tento podíl může představovat maximálně 25 %“ , příjmy se v tomto případě rozumějí příjmy ústřední vlády vyjma darů. Hodnota ztrát příjmů z vývozu se vypočte v místní měně korigované o míru inflace jako rozdíl mezi příjmy v roce N a aritmetickým průměrem příjmů v letech N-4, N-3, N-2 a N-1 s vyloučením nejkrajnější hodnoty. Hodnota ztráty příjmů z vývozu se následně převede na eura pomocí směnného kurzu platného v roce N. 3.2. Způsob uvolnění finanční podpory V současné době se průběh uvolnění finanční podpory liší v závislosti na tom, zda je země způsobilá pro rozpočtovou podporu, či nikoliv. a) Země, kterým je přiznána rozpočtová podpora Země způsobilé pro rozpočtovou podporu obdrží finanční podporu ve formě obecné rozpočtové podpory za účelem kompenzace ztrát příjmů z vývozu, což je v souladu s cíli nástroje FLEX. Nicméně lhůta pro vyplacení by mohla být zkrácena. Existuje již systém záloh až do výše 80 % potenciální částky[12] finanční podpory. Tento systém není v současné době dostatečně využíván, a to tím spíše, že konečné statistiky příjmů z vývozu se většinou liší jen velmi málo nebo vůbec od prozatímních statistik, na jejichž základě je možno tyto zálohy vyplatit. Navrhuje se upravit článek 10 přílohy II dohody z Cotonou tak, aby se proplácení záloh stalo systematickým a maximální částka této zálohy dosahovala 100 % potenciální částky finanční podpory. Mohlo by se uvažovat o tomto scénáři: poslední datum pro podání žádosti FLEX v první polovině roku N+1, rozhodnutí výboru ERF a uvolnění během druhé poloviny stejného roku nebo nejpozději na začátku roku N+2. Následné vrácení eventuální příliš vysoké zálohy (pokud konečné statistiky ukážou, že ztráty příjmů z vývozu byly nižší) se provede příslušným snížením částky následující rozpočtové podpory. b) Země bez rozpočtové podpory U zemí, kde není rozpočtová podpora možná, se částka připojí k vnitrostátnímu orientačnímu programu země pro nové projekty a programy nebo doplní stávající projekty a programy. Finanční podpora v rámci FLEX u těchto zemí nepřispívá přímo k makroekonomické stabilizaci a není skutečné anticyklické povahy. Jelikož je obtížné spravovat zálohy na projekty, nedoporučuje se rozšiřovat zásadu záloh na země, které nejsou způsobilé pro rozpočtovou podporu, v jejich případě je vhodnější počkat před přidělením podpory z nástroje FLEX na konečné statistiky příjmů z vývozu. Kromě toho by bylo třeba snažit se více používat nástroj FLEX k nápravě nepříznivých účinků nestability příjmů z vývozu a rovněž podporovat systematičtější používání ostatních mechanismů, jako jsou mechanismy uvedené v čl. 68 odst. 5 dohody z Cotonou: „Společenství rovněž poskytuje podporu tržním pojistným programům navrženým pro státy AKT, které se chtějí chránit proti riziku výkyvů příjmů z vývozu.“ Navrhuje se upravit článek 9 přílohy II dohody z Cotonou vložením odkazu na tržní pojistné programy, jejichž cílem je ochrana proti výkyvům příjmů z vývozu. 3.3. Země bez strategického dokumentu a zvláštní případy Cílem nástroje FLEX je především udržet sociálně ekonomické reformy a politiky, které by mohly být ohroženy poklesem příjmů z vývozu. Předpokladem je, že tento pokles příjmů z vývozu je vnějšího původu a že stávající vláda vede politiku reforem směřující ke zlepšení blahobytu obyvatel. Ve „zvláštních“ případech (například: země bez podepsaného strategického dokumentu, země, jež jsou předmětem vhodných opatření dle článků 96 a 97 dohody z Cotonou) tyto předpoklady nemusí nutně platit. Přístup k mechanismu FLEX by se měl řídit hodnocením politické situace prováděným Radou. Proto se navrhuje, aby se v případě, že Rada v rámci politického dialogu probíhajícího podle dohody z Cotonou rozhodne o přijetí vhodných opatření vůči partnerské zemi, bral nástroj FLEX systematicky v úvahu. 4. Vytvoření balíčku „FLEX“ V minulosti měla skutečnost, že částka finančních podpor v rámci FLEX byla omezena objemem a dostupností prostředků v balíčcích B, významný dopad na rozsah zásahů z tohoto nástroje. Proto bylo u žádostí podaných v roce 2004 z potenciální celkové částky 193,6 milionu EUR vyplaceno pouze 10,6 milionu EUR. Průměrná míra pokrytí potenciálních potřeb dosáhla za období 2003 až 2005 21,5 % s maximem 28 % roce 2003 (vyplaceno 81,5 milionu EUR). Díky revizi dohody z Cotonou je nyní možné balíčky B plnit v závislosti na „nových potřebách“[13]. Rezervy 10. ERF pro vnitrostátní spolupráci nicméně neumožňují zcela pokrýt potřeby nástroje FLEX do výše maximálních teoretických rozpočtových důsledků ( viz bod 3.1)[14]. To znamená, že je nutné najít objektivní, standardní a průhledný prostředek pro vymezení části prostředků balíčků B určené pro nástroj FLEX. Navrhované řešení spočívá ve stanovení maximální roční částky přidělené nástroji FLEX pro všechny země AKT tak, jak bylo navrženo v rámci přezkumu na konci období pro žádosti podané v letech 2005 a 2006. Vzhledem k disponibilitě rezerv v balíčku B 10. ERF se navrhuje příliš nezvyšovat disponibilitu prostředků nástroje FLEX v rámci 10. ERF. Za účelem zohlednění výkyvů z jednoho roku na druhý se navrhuje přidělit nástroji FLEX základní balíček ve výši 80 miliónů EUR, který lze maximálně navýšit na 100 miliónů EUR v případě, kdy by byly potenciální částky neobvykle vysoké a kdy by míra pokrytí poklesla pod 33 % potenciálních částek. Tento balíček představuje přibližně 35 až 45 % skutečných odhadovaných potřeb za poslední tři roky, blíží se tedy míře pokrytí odhadovaných nákladů reformy trhu Společenství s cukrem v zemích AKT, „protokol o cukru“, a maximální částce přidělené nástroji FLEX v rámci 9. ERF. V případě, kdy by potenciální částka nástroje FLEX překročila částku ročního přídělu, obdržely by země finanční podporu nástroje FLEX v poměru ke své potenciální způsobilosti. S cílem nezpomalovat celý proces se uvažuje oznámit částku ve prospěch zemí způsobilých pro rozpočtovou podporu, u kterých je možné rychlé proplacení (viz výše bod 3.3), během roku N+1 na základě prozatímních statistik. U ostatních zemí budou částky oznámeny na základě konečných statistik. Navrhuje se vložit do přílohy II dohody z Cotonou nový článek 9a zavádějící zásadu vytvoření celkového ročního balíčku FLEX a zásadu přidělování v poměru k potřebám. Komise proto navrhuje Radě přijmout přiložené rozhodnutí. Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji Společenství v Radě ministrů AKT-ES k revizi podmínek financování v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu (kapitola 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 300 odst. 2 druhý pododstavec této smlouvy, s ohledem na dohodu o partnerství AKT-ES, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000[15] a revidovanou v Lucemburku dne 25. června 2005[16] (dále jen „dohoda o partnerství AKT-ES“), s ohledem na návrh Komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 100 dohody o partnerství AKT-ES stanoví, že přílohy II, III, IV a VI lze revidovat, přezkoumat nebo měnit rozhodnutím Rady ministrů AKT-ES na základě doporučení Výboru pro rozvojovou finanční spolupráci AKT-ES. (2) Článek 11 kapitoly 3 přílohy II dohody z Cotonou stanoví, že ustanovení v této kapitole podléhají přezkoumání nejpozději po dvou letech a následně na žádost kterékoli ze stran. (3) Systém podpory určený na zmírnění nepříznivých následků jakékoliv nestability příjmů z vývozu byl poprvé pozměněn rozhodnutím Rady ministrů AKT-ES č. 2/2004 ze dne 30. června 2004[17]. (4) Při podpisu revidované dohody o partnerství AKT-ES v Lucemburku dne 25. června 2005 učinily strany společné prohlášení, kde upřesnily, že „Rada ministrů AKT-ES podle ustanovení článku 100 dohody z Cotonou přezkoumá návrh AKT týkající se přílohy II uvedené dohody o krátkodobých výkyvech příjmů z vývozu“[18]. (5) Je nutné vymezit postoj Společenství v Radě ministrů AKT-ES k revizi kapitoly 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES o financování v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu, ROZHODLA TAKTO: Jediný článek Společenství zaujme v Radě ministrů AKT-ES postoj k revizi financování v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu na základě přiloženého návrhu rozhodnutí Rady ministrů AKT-ES. Drobné změny tohoto návrhu rozhodnutí mohou být přijaty bez dalšího rozhodnutí Rady. V Bruselu dne […] Za Radu předseda PŘÍLOHA Návrh ROZHODNUTÍ RADY MINISTRŮ AKT-ES o revizi podmínek financování v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu (kapitola 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES) RADA MINISTRŮ AKT-ES, s ohledem na dohodu o partnerství AKT-ES podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000[19] a revidovanou v Lucemburku dne 25. června 2005[20] (dále jen „dohoda o partnerství AKT-ES“), a zejména na článek 100 této dohody, vzhledem k těmto důvodům: (1) Státy, které podepsaly dohodu o partnerství AKT-ES, uznaly, že nestabilita příjmů z vývozu může nepříznivě ovlivnit rozvoj států AKT a zavedly systém dodatečné podpory na zmírnění nepříznivých důsledků jakékoliv nestability příjmů z vývozu, včetně zemědělského a těžebního odvětví, a potvrzují, že účelem této podpory je ochránit sociálně ekonomické reformy a politiky, které by mohly být ohroženy poklesem příjmů, a zmírnit nepříznivé důsledky nestability příjmů z vývozu zemědělských produktů a produktů těžebního odvětví[21]. (2) V souladu s článkem 11 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES podléhají ustanovení v kapitole 3 této přílohy o financování krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu přezkoumání nejpozději po dvou letech a následně na žádost kterékoli ze stran. (3) Systém podpory na zmírnění nepříznivých důsledků jakékoliv nestability příjmů z vývozu byl poprvé pozměněn rozhodnutím Rady ministrů AKT-ES č. 2/2004 ze dne 30. června 2004[22]. (4) Při podpisu revidované dohody o partnerství AKT-ES v Lucemburku dne 25. června 2005 učinily strany společné prohlášení, kde upřesnily, že „Rada ministrů AKT-ES podle ustanovení článku 100 dohody z Cotonou přezkoumá návrh AKT týkající se přílohy II uvedené dohody o krátkodobých výkyvech příjmů z vývozu“[23]. (5) Je nutné zlepšit fungování systému financování krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu tak, aby systém lépe plnil stanovené cíle, ROZHODLA TAKTO: Článek 1 Kapitola 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-ES se mění takto: 1. Ustanovení čl. 9 odst. 1 se nahrazuje tímto: „Kritéria způsobilosti 1. Způsobilost pro přidělení dodatečných prostředků vzniká v případě: - desetiprocentní (dvouprocentní u nejméně rozvinutých, vnitrozemských a ostrovních zemí a zemí, v nichž došlo ke konfliktu nebo přírodní pohromě) ztráty příjmů z vývozu zboží ve srovnání s aritmetickým průměrem příjmů ze čtyř let předcházejících roku žádosti s vyloučením nejkrajnější hodnoty; nebo - desetiprocentní (dvouprocentní u nejméně rozvinutých, vnitrozemských a ostrovních zemí a zemí, v nichž došlo ke konfliktu nebo přírodní pohromě) ztráty příjmů z vývozu celkového množství zemědělských produktů nebo produktů těžebního průmyslu ve srovnání s aritmetickým průměrem příjmů ze čtyř let předcházejících roku žádosti s vyloučením nejkrajnější hodnoty u zemí, kde příjmy z vývozu zemědělských produktů nebo produktů těžebního průmyslu představují více než 40 % celkových příjmů z vývozu zboží.“ 2. Ustanovení čl. 9 odst. 2 se nahrazuje tímto: „2. Ztráta příjmů z vývozu vymezená v odstavci 1 musí být vyšší než nebo rovna 0,7 % HDP, aby vznikl nárok na dodatečnou podporu. Nárok na dodatečnou podporu je omezen na tři po sobě následující roky.“ 3. Ustanovení čl. 9 odst. 3 se nahrazuje tímto: „3. Dodatečné prostředky se odrazí v účtování veřejných financí dotyčné země. Používají se v souladu s pravidly a metodami programování včetně specifických ustanovení v příloze IV o prováděcích a řídicích postupech na základě dohod předem uzavřených mezi Společenstvím a dotyčným státem AKT v roce následujícím po roce podání žádosti. Po dohodě obou stran mohou být prostředky využity k financování programů zahrnutých do vnitrostátního rozpočtu. Část dodatečných prostředků však může být také vyčleněna pro specifická odvětví, zejména na rozvoj tržních pojistných programů určených na ochranu proti výkyvům příjmů z vývozu.“ 4. V kapitole 3 přílohy II se doplňuje nový článek 9a, který zní: „Článek 9a 1. Částka dodatečné finanční podpory se rovná ztrátě příjmů z vývozu vynásobené aritmetickým průměrem podílu „příjmy vlády / hrubý domácí produkt“ za poslední čtyři roky předcházející roku žádosti s tím, že se vyloučí nejkrajnější hodnota a výše podílu se omezí maximálně na 25 %. 2. Analýzu údajů poskytnutých státy AKT za účelem stanovení způsobilosti a dodatečné finanční podpory vymezené v článku 9 provede Komise v místní měně korigované o míru inflace. Komise následně potenciální částku dodatečné finanční podpory převede v souladu se svými postupy na eura. 3. V rámci finančního balíčku přiděleného na financování vnitrostátních orientačních programů Komise každoročně vytvoří balíček na podporu v případě krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu pokrývající všechny země AKT. V případě, že celková částka finančních podpor vypočítaná na základě kritérií vymezených v článku 9 překročí částku, která je k dispozici v tomto balíčku, rozdělí se prostředky pro jednotlivé státy v poměru k potenciální výši dodatečné finanční podpory každého státu AKT vyčíslené v eurech.“ 5. Článek 10 se nahrazuje tímto: „Součástí systému přidělování dodatečných prostředků jsou zálohy, jejichž účelem je zmírnit problémy vyplývající ze zpoždění při získávání konsolidovaných obchodních statistik a zajistit, aby příslušné prostředky mohly být zahrnuty do rozpočtu nejpozději ve druhém roce následujícím po roce podání žádosti. Zálohu mohou obdržet pouze státy, v nichž lze finanční podporu z nástroje FLEX poskytnout prostřednictvím obecné rozpočtové podpory. Zálohy lze mobilizovat na základě prozatímních vývozních statistik vypracovaných vládou a předložených Komisi. Nejvyšší záloha činí 100 % odhadované částky dodatečné finanční podpory pro rok podání žádosti. Takto mobilizované částky se upraví na základě konečných konsolidovaných vývozních statistik. Tyto statistiky je nutno předložit nejpozději k 31. prosinci druhého roku následujícího po roce žádosti.“ Článek 2 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Za Radu ministrů AKT-ES předseda [1] Uř. věst. L 317, 15.12.2000. [2] Úř. věst. L 287, 28.10.2005. [3] „ Dokument AKT/85/017/04 Rev 5 ze dne 8. prosince 2004 předložený GŘ pro rozvoj dne 17. ledna 2005: Návrhy na změnu Dohody z Cotonou v rámci nástroje FLEX“. [4] PROHLÁŠENÍ II závěrečného aktu dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 – Společné prohlášení k článku 68 dohody z Cotonou: „Rada ministrů AKT-ES podle ustanovení článku 100 dohody z Cotonou přezkoumá návrh AKT týkající se přílohy II uvedené dohody o krátkodobých výkyvech příjmů z vývozu.“ [5] Dohoda z Cotonou, čl. 3 odst. 2 písm. b) příloha IV. [6] Dohoda z Cotonou, čl. 9 odst. 1 písm. a) příloha II. [7] Vrátíme-li se k prvnímu příkladu, průměrné příjmy z vývozu za období N-4/N-1 činí 63,6 a nejkrajnější hodnota v porovnání s tímto průměr je hodnota za rok N-2. Když znovu spočítáme průměr za rok N-4, N-3 a N-1, dostaneme hodnotu 54 a země již logicky není způsobilá pro nástroj FLEX. Ve druhém příkladě je průměr za období N-4/N-1 50, nejkrajnější hodnota je hodnota za rok N-3 a průměr bez této nejzazší hodnoty je 53, čímž je země způsobilá pro FLEX. [8] Dohoda z Cotonou, čl. 9 odst. 1 písm. b) přílohy II. Schodek je vymezen v obecných zásadách stanovených Komisí jako „schodek ústřední vlády (celkové saldo bez darů)“. [9] Například země, jejíž plánovaný schodek představuje 2 % HDP, bude způsobilá, pokud se bude odhad zhoršení schodku v důsledku vývozní ztráty rovnat 0,04 % HDP. Naproti tomu země, jejíž plánovaný schodek (bez darů) představuje 20 % HDP, by musela zaznamenat snížení ve výši 0,4 % HDP, aby měla potenciální přístup k nástroji FLEX. Proto jsou vlastně způsobilé především země, které měly na začátku nízký (odhadovaný) schodek. [10] Práh ve výši 0,7 % byl vypočítán na základě následujícího předpokladu: dvouprocentní ztráta příjmů z vývozu a podíl vývozu na HDP ve výši 35 % (což odpovídá průměru zemí AKT za období 2000-2005). Tato volba upřednostňuje země, u kterých se vývoz podílí větší měrou na HDP nebo jejichž příjmy z vývozu vykazují nejvyšší volatilitu, aniž by však penalizovala nejchudší země, jejichž daňový nebo parafiskální základ vyjádřený v procentech HDP je velmi nízký. [11] Dohoda z Cotonou, čl. 9 odst. 2 příloha II. [12] Dohoda z Cotonou, článek 10 příloha II. [13] Dohoda z Cotonou, čl. 3 odst. 5 příloha IV. [14] V rámci 10. ERF bylo rozhodnuto vyhradit 1,8 miliardy EUR na balíčky B pro nepředvídané potřeby. Tato rezerva má především umožnit financovat potřeby humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech (dle článků 72 a 73 dohody z Cotonou, včetně pomoci zemím v postkrizové situaci bez podepsaného strategického dokumentu), příspěvky na iniciativy snižování zadluženosti a mechanismus FLEX. Potřeby humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech doplňující rozpočtovou podporu jsou na základě extrapolace akcí financovaných v rámci 9. ERF odhadovány na 150 až 200 miliónů EUR ročně. Zůstatek, který je pro nástroj FLEX k dispozici, tudíž nestačí na to, aby odpověděl na všechny potenciální potřeby odhadované přibližně na 200 miliónů EUR. [15] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. [16] Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 1. [17] Úř. věst. L 297, 22.9.2004, s. 18. [18] Prohlášení II, společné prohlášení k článku 68 dohody z Cotonou, Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 37. [19] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. [20] Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 1. [21] Dohoda o partnerství AKT-ES, článek 68. [22] Úř. věst. L297, 22.9.2004, s. 18. [23] Prohlášení II, společné prohlášení k článku 68 dohody z Cotonou, Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 37.