ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.14

zdůrazňuje, že instituce vysokoškolského vzdělávání by mohly být podporovány v aktivnější roli při propagaci mnohojazyčnosti mezi studenty a zaměstnanci, a uvítal by více projektů v souladu s evropskou sítí na podporu jazyků mezi všemi studenty vysokých škol (European Network for the promotion of Languages Among All Undergraduates – ENLU);
1.21

V tomto ohledu čtyři hlavní kategorie definované Komisí tyto oblasti dostatečně nepokrývají. Bylo by například potřebné zahrnout do odvětví věd o živé přírodě důležitou oblast „molekulární medicíny“. Nanotechnologie a integrované systémy by rovněž měly být jasně zmíněny. Širší termín, např. „kreativní průmysl“ by měl být použitý pro označení módního a návrhářského průmyslu, by měl zohlednit aktuální vývoj.
1.6

sdílí zásadní důvody a cíle návrhu směrnice. Výbor by však rád poukázal na to, že je třeba odmítnout jednostranný závazek veřejného sektoru ohledně zákona zadávání zakázek. Jak Evropská komise správně uvádí v návrhu směrnice, podílí se veřejný sektor na trhu pro těžká a lehká užitková vozidla pouze 6 %, u autobusů je to asi 30 %. Výbor by proto uvítal řešení, které by silněji zapojilo soukromý sektor. Zásadně by chtěl Výbor upozornit na význam přijetí měkkých nelegislativních opatření v oblasti zadávání zakázek šetrných k životnímu prostředí. Především velká města dobrovolně uskutečňují vysoké cíle ochrany životního prostředí v případě, že existují příslušné rámcové podmínky;
2.4

požaduje, aby bylo vynaloženo úsilí v oblasti vzdělávání na schopnost přistěhovalců úspěšněji a aktivněji se zapojit do společnosti. Měly by být zaručeny např. školní osnovy odrážející rozmanitost a zvláštní podpora mladých přistěhovalců v oblasti vzdělávání. Navíc je třeba zdůraznit význam předškolního vzdělávání a také potřebu vytvořit projekty pro usnadnění přechodu ze školy do zaměstnání, k čemuž by měly sloužit vhodné programy v členských státech;
1.1.7

se domnívá, že by mělo být v kompetenci každého členského státu, aby rozhodl jak nejlépe vypracovat informační a integrační politiku pro občany kandidátských zemí, jež jsou obyvateli příslušného členského státu, je však názoru, že úkolem Komise by měla zůstat formulace společného přístupu, platného pro současné i potenciální kandidátské země, jež by sděloval důvod existence, význam a možný přínos evropského integračního procesu, a to prostřednictvím informačních kampaní zaměřených na občany všech kandidátských zemí a prováděných regionálními a místními orgány;
8.7

konstatuje, že v případech, kdy otázky určené členskými státy nebo regiony spadají do kompetence Společenství, by Evropská komise měla být nejen informována a konzultována, ale měla by sama být nejvýznamnějším účastníkem dění a koordinovat prosazování politických opatření;
Evropská charta kvality mobility 8. Uznávání zkušeností Pokud je období studia nebo pobytu v zahraničí nedílnou součástí formálního programu studia nebo odborné přípravy, měla by být tato skutečnost uvedena ve studijním plánu a účastníkům by měla být poskytnuta pomoc, aby se jim zajistilo odpovídající uznávání zkušeností a osvědčení. Způsob, jakým bude uznávání prováděno, by měl být stanoven ve studijním plánu. Pro ostatní druhy mobility, a zejména pro mobilitu uskutečňovanou v rámci neformálního všeobecného a odborného vzdělávání, by mělo být účastníkovi vydáno osvědčení, aby mohl doložit svoji aktivní účast a studijní výsledky uspokojivým a důvěryhodným způsobem.

Evropská charta kvality mobility 8. Uznávání zkušeností Pokud je období studia nebo pobytu v zahraničí nedílnou součástí formálního programu studia nebo odborné přípravy, měla by být tato skutečnost uvedena ve studijním plánu a účastníkům by měla být poskytnuta pomoc, aby se jim zajistilo odpovídající uznávání zkušeností a osvědčení. Způsob, jakým bude uznávání prováděno, by měl být stanoven ve studijním plánu. Pro ostatní druhy mobility, a zejména pro mobilitu uskutečňovanou v rámci neformálního všeobecného a odborného vzdělávání, by mělo být účastníkovi vydáno osvědčení, aby mohl doložit svoji aktivní účast a studijní výsledky uspokojivým a důvěryhodným způsobem. VR zdůrazňuje význam uznávání zkušeností a vyzývá členské státy, aby uplatňovali stávající nástroje uznávání, nebo aby je, pokud ještě neexistují, vytvořily. Stávající nástroje uznávání by měly být plně využity, zejména dokument „Europass – nástroj mobility“aby byl zajištěn pozitivní výsledek zkušeností účastníků.
1. ETI zajišťuje průběžné monitorování a pravidelné nezávislé hodnocení svých činností, včetně činností řízených prostřednictvím znalostních a inovačních komunit, s cílem dosáhnout nejkvalitnějších výsledků a využívat zdroje co nejefektivněji. Výsledky hodnocení se zveřejňují. 2. Do pěti let od přijetí tohoto nařízení a každé čtyři roky poté zveřejní Komise hodnocení ETI. Toto hodnocení vychází z nezávislého externího hodnocení a zaměřuje se na to, jak ETI plní své poslání. Hodnocení se zabývá všemi činnostmi ETI a znalostních a inovačních komunit a zkoumá efektivitu, udržitelnost, účinnost a významnost prováděných činností a jejich vztah k politikám Společenství. Hodnocení přihlíží k názorům zainteresovaných subjektů na evropské i vnitrostátní úrovni. (…)

1. ETI zajišťuje průběžné monitorování a pravidelné nezávislé hodnocení svých činností, včetně činností řízených prostřednictvím znalostních a inovačních komunit, s cílem dosáhnout nejkvalitnějších výsledků a využívat zdroje co nejefektivněji. Výsledky hodnocení se zveřejňují. 2. Do pěti let od přijetí tohoto nařízení a každé čtyři roky poté zveřejní Komise hodnocení ETI. Toto hodnocení vychází z nezávislého externího hodnocení a zaměřuje se na to, jak ETI plní své poslání. Hodnocení se zabývá všemi činnostmi ETI a znalostních a inovačních komunit a zkoumá efektivitu, udržitelnost, účinnost a významnost prováděných činností a jejich vztah k politikám Společenství. Hodnocení přihlíží k názorům zainteresovaných subjektů na evropské i vnitrostátní úrovni. 3. Rozpočet znalostních a inovačních komunit by se měl pravidelně přezkoumávat na základě jejich výkonu. Mělo by být obecným pravidlem, že se financování znalostní a inovační komunitou během doby trvání projektu postupně snižuje a je nahrazováno jiným zdrojem financování. Schopnost přilákat externí investice do znalostních a inovačních komunit bude pro ETI nejdůležitějším měřítkem úspěšnosti. (…)
DOPORUČUJÍ ČLENSKÝM STÁTŮM, ABY: (…) 2. do roku 2009 uvedly své národní systémy kvalifikací do vztahu s evropským rámcem kvalifikací, … vytvořením národního rámce kvalifikací, popřípadě v souladu s vnitrostátními právními předpisy a praxí; (…) 5. jmenovaly národní centrum pro podporu a koordinaci vztahů mezi národními systémy kvalifikací a evropským rámcem kvalifikací. Úkolem tohoto centra by mělo být: (…) (a) zajistit účast všech příslušných zúčastněných stran na národní úrovni a v závislosti na vnitrostátních právních předpisech a praxi, účast institucí v oblasti vysokoškolského vzdělávání, odborného vzdělávání a přípravy, sociálních partnerů a odborníků na srovnávání a využívání kvalifikací na evropské úrovni.

DOPORUČUJÍ ČLENSKÝM STÁTŮM, ABY: (…) 2. do roku 2010 uvedly své národní/regionální systémy kvalifikací do vztahu s evropským rámcem kvalifikací, zejména transparentním odkazováním svých úrovní kvalifikací na úrovně uvedené v Příloze I, a vytvořením národního/regionálního rámce kvalifikací, popřípadě v souladu s vnitrostátními/regionálními právními předpisy a praxí; (…) 5. jmenovaly národní/regionální koordinační pracoviště pro podporu a aby ve spojení s jinými příslušnými národními/regioná lními orgány koordinovaly vztahy mezi národními systémy kvalifikací a evropským rámcem kvalifikací. V členských státech, ve kterých by ústava neumožňovala vytvoření regionálního pracoviště, bude národní pracoviště muset zahrnovat vhodné a dostatečné zastoupení regionů se zákonodárnými pravomocemi. Národní/regionální pracoviště je třeba vytvořit v rámci možností v již existujících strukturách. Pokud by vytvoření nové struktury bylo nevyhnutelné, administrativní náklady musí být co nejnižší. O vytvoření národního či regionálního pracoviště musí rozhodnout odpovědný úřad každého členského státu. Úkolem tohoto koordinačního pracoviště by mělo být: (a) zajistit účast všech příslušných zúčastněných stran na národní, regionální a místní úrovni a v závislosti na vnitrostátních právních předpisech a praxi, účast institucí v oblasti vysokoškolského vzdělávání, odborného vzdělávání a přípravy, sociálních partnerů a odborníků na srovnávání a využívání kvalifikací na evropské úrovni při současné koordinaci s místními a regionálními orgány.
1.8

obává se, že při zavádění širokopásmového připojení by mohlo dojít k typickému selhání trhu tam, kde se soukromí provozovatelé domnívají, že bude málo rentabilní investovat do infrastruktury ve vzdálených a venkovských oblastech a oblastech s nízkou hustotou obyvatelstva nebo v nepříznivém terénu, kde je to obzvláště složité a obtížné. Taková otevřenost a flexibilita jsou významným a pozitivním znamením, poněvadž širokopásmové připojení má klíčový význam pro socioekonomický rozvoj těchto oblastí;
1.3

rovněž je toho názoru, že příliš vysoké sankce za porušování pravidel zadávání zakázek – především v souvislosti s nepřehledným právním rámcem – mohou mít negativní důsledky. Jedním z možných negativních důsledků by mohlo být, že úřady by mohly jednoduše upustit od externalizování služeb a poskytovaly by je samy. Dalším důsledkem by mohlo být přílišné zaměření na co nejnižší cenu. Nabídku s nejnižší cenou lze jen těžko napadnout, zatímco aspekty kvality a podobné parametry mohou být snáze zpochybněny;
2.1

domnívá se, že navrhované rozdělení do zón dostatečně nezohledňuje geologická, geografická a hydrologická hlediska v rámci jednotlivých zón. Kvůli zmíněným rozdílům se riziko průsaku resp. vyplavování nebezpečných pesticidů liší, což by se mělo odrazit v legislativě; lituje, že rozdělení do zón nebere v úvahu stávající normy upravující používání pesticidů v členských státech. Pokud by měl být zachován přístup s rozdělením do zón, mělo by existovat přinejmenším ještě více jednotek. Pokud by rozdělení do zón mělo být schváleno, měla by být nastíněna cesta, jak lze vzájemné uznávání povolení přípravků na ochranu rostlin zrealizovat za dodržení pravidel ochrany spotřebitele a životního prostředí v sousedních regionech, z nichž každý přísluší k jiné zóně;
1. Každý členský stát jmenuje příslušný orgán, který bude odpovědný za určování kontaminovaných lokalit. 2. Do pěti let od [datum provedení] určí příslušné orgány minimálně polohu lokalit, kde se vykonávají nebo v minulosti vykonávaly potenciálně znečišťující činnosti uvedené v příloze II. Pro tento účel se činnosti v bodě 2 přílohy II zvažují nezávisle na prahových hodnotách uvedených v příloze I směrnice Rady 96/61/ES, s výjimkou činností provedených mikropodniky uvedenými v čl. 2 bodě 3 přílohy doporučení Komise 2003/361/ES a činností, které souvisejí s chovem hospodářských zvířat. Určení se pravidelně přezkoumává. 3. Podle následujícího časového plánu změří příslušné orgány úrovně koncentrací nebezpečných látek v lokalitách určených v souladu s odstavcem 2, a pokud existují dostatečné důvody se obávat, že úrovně představují významné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, provede se u těchto lokalit posouzení rizik: a) do pěti let od [datum provedení] pro minimálně 10 % lokalit; b) do patnácti let od [datum provedení] pro minimálně 60 % lokalit; c) do 25 let od [datum provedení] pro zbývající lokality.

1. Každý členský stát jmenuje příslušný orgán, který bude odpovědný za určování kontaminovaných lokalit. 2. Do pěti let od [datum provedení] určí příslušné orgány minimálně polohu lokalit, kde se vykonávají nebo v minulosti vykonávaly potenciálně znečišťující činnosti uvedené v příloze II. Pro tento účel se činnosti v bodě 2 přílohy II zvažují nezávisle na prahových hodnotách uvedených v příloze I směrnice Rady 96/61/ES, s výjimkou činností provedených mikropodniky uvedenými v čl. 2 bodě 3 přílohy doporučení Komise 2003/361/ES a činností, které souvisejí s chovem hospodářských zvířat. Určení se pravidelně přezkoumává aktualizuje. 3. Podle následujícího časového plánu změří příslušné orgány úrovně koncentrací nebezpečných látek vypracují přehled stavu kontaminace v lokalitách určených v souladu s metodou popsanou v čl. 11 odst avcem 2, a pokud existují dostatečné důvody se obávat, že úrovně představují významné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, zajistí provedení posouzení rizik provede seu těchto lokalit posouzení rizik: a) do pěti let od [datum provedení] pro minimálně 10 % lokalit; b) do patnácti let od [datum provedení] pro minimálně 60 % lokalit; c) do 25 let od [datum provedení] pro zbývající lokality.
1.7

vyslovuje souhlas s nutností zlepšit mechanismy podávání zpráv a hodnotící mechanismy a poznamenává, že návrhy Komise jsou v souladu s jeho doporučeními. To znamená pozitivní vývoj směrem k systematičtějšímu, strukturovanějšímu a integrovanějšímu přístupu a umožní to zlepšit transparentnost politiky, jakož i její čitelnost a proveditelnost. Na základě znalostí a zkušeností státních, regionálních a místních orgánů by bylo možné vyvinout vhodné a souvislé ukazatele, které by poskytly přesné informace a zamezily by zbytečné duplicitní práci;
6.3

souhlasí s myšlenkami na posílení biologické rozmanitosti v rozhodovacím procesu Společenství a doporučuje, aby biologická rozmanitost byla začleněna do dalších politických oblastí, a to včetně konkrétních závazků. Podporuje myšlenku akčního plánu, jenž by počítal se zapojením nejen členských států, ale také regionů do tohoto procesu;
1.2

vítá návrh na zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (European Globalisation Adjustment Fund – EFG), jehož prostřednictvím by Společenství vyjádřilo solidaritu s pracovníky postiženými propouštěním, které je následkem změn ve struktuře světového obchodu. Je přesvědčen, že pomoc jednotlivým pracovníkům při přeškolování pro budoucí zaměstnání neznamená „podporu pracovních míst“, ale snižuje zátěž nezaměstnanosti, která dopadá na jednotlivce a na stát, umožňuje maximálně využít významný ekonomický zdroj a přispívá k lepšímu povědomí o globalizaci a jejímu přijetí a k flexibilitě na trhu práce. Uznává, že mnoho případů restrukturalizace v EU je buď důsledkem technologických změn, nebo změn v chování zákazníka, které nemají žádnou souvislost se světovým obchodem a neměly by tedy nárok na pomoc z EFG. Návrh Komise tedy omezuje působnost EFG na případy, u kterých lze nalézt prokazatelnou spojitost mezi ztrátou pracovních míst a významnými strukturálními změnami ve světových obchodních strukturách. VR je přesvědčen, že stávající nástroje by měly být v souvislosti s využitím prostředků ze strukturálních fondů využity zejména k řešení problematiky ztráty pracovních míst v důsledku relokace uvnitř EU. VR se domnívá, že pro EFG by také měla být použita zásada spolufinancování a částečného financování, jež by zajistila skutečnou motivaci k provádění na státní, regionální nebo místní úrovni;
1.15

zastává názor, že smyslem není stavět do protikladu základní svobody vnitřního trhu a prosazování základních práv Evropské unie nebo požadavek řádného plnění úkolů obecného zájmu, nýbrž právě naopak tyto prvky uvést v soulad prostřednictvím rámce Společenství, který bude přizpůsoben specifické povaze těchto služeb a zvláštním posláním, jimiž jsou pověřeny veřejné a soukromé subjekty, a to s ohledem na obecně nízký dopad na obchod uvnitř Společenství, jenž je pro tyto služby v blízkosti příjemců charakteristický. Toto sladění se má uplatňovat jak z hlediska vnitřního trhu, tak i z hlediska vnější politiky Evropské unie, a to zejména během jednání o kapitole sociálních a zdravotnických služeb v rámci rozhovorů o světovém obchodu se službami (GATS);
1.29

Orgány politické moci na všech úrovních mají potenciál změnit převažující diskurs, a tudíž i kulturní normy. Lze toho dosáhnout prostřednictvím strategií které by byly zaměřeny na komunitu prostřednictvím vzdělavatelů, zaměstnavatelů a zaměstnanců, národních a mezinárodních institucí, a především všech médií, s cílem účinněji zavádět rovnost postavení žen a mužů. Pro místní a regionální orgány, ale také pro národní orgány a instituce EU, to konkrétně znamená, že rovnost žen a mužů by se měla stát základem pro jejich vlastní komunikaci s občany. To pro změnu vyžaduje příslušné vzdělání a odbornou přípravu osob odpovědných v rámci institucí, ale rovněž zástupců médií, aby byli citlivější na problematiku rovnosti pohlaví. V souvislosti s probíhající diskusí o budoucnosti Evropy podle „plánu D pro demokracii, dialog a diskusi“ Evropské komise, k nimž by chtěl Výbor regionů připojit ještě čtvrté „D“ pro decentralizaci, by také problematika rovného postavení žen a mužů měla patřit mezi rozhodující prvky pro přiblížení Evropy jejím občanům.
1.8

poukazuje na to, že v některých případech výhody pro partnera ve veřejném sektoru plynoucí z realizace konkrétního projektu prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru (za předpokladu, že je takové partnerství označeno za nejlepší volbu pro poskytování služeb nebo vytvoření infrastruktury pro veřejnost) mohou být tyto: — zapojení soukromého kapitálu do financování projektů veřejného blaha, což vytvoří rozpočtové úspory a sníží investiční náklady, — přenos investičního rizika na soukromého partnera do té míry, do jaké je schopen se s ním vypořádat lépe než veřejný partner, — urychlení plánované investice a s ní spojeného poskytování veřejných služeb díky větší pružnosti a rychlosti soukromého sektoru, — rozšíření zdrojů financování místního veřejného sektoru, — vytvoření záruk řádného dokončení projektů vzhledem k tomu, že zařízení, které bylo navrženo a zkonstruováno nebo modernizováno, bude řízeno nebo udržováno soukromým subjektem, který by tedy měl mít zájem na řádném dokončení dotyčného projektu v termínu pod dohledem veřejného partnera, — zajištění dlouhodobého poskytování kvalitních veřejných služeb na základě víceletých smluv;
22.

zdůrazňuje, že pokud jsou výhody zavádění hospodářské soutěže uznány v oblasti telekomunikací, měly by tyto značné výhody být rovněž zjištěny v odvětví železniční dopravy. Jestliže je nereálné doufat, že soukromé financování investic do železniční dopravy bude stejně vysoké jako do telekomunikací, mělo by alespoň zavádění hospodářské soutěže v železniční dopravě umožnit lépe zhodnotit provedené veřejné investice;
27.

opět potvrzuje nutnost provádět konkrétní a vhodnou činnost na úplné začlenění přistěhovalců do vzdělávacího systému hostitelské země (v prvé řadě je to výuka jazyka), a to především v počátečním období jejich pobytu;
19.

je příznivě nakloněn tomu, aby Komise a národní i regionální parlamenty zavedly co nejrychleji mechanismus pro monitorování zásady subsidiarity, který by umožnil podrobně prozkoumat legislativní návrhy EU v raném stadiu legislativního procesu; zdůrazňuje, aby se uvažovalo o způsobech spolupráce s Výborem za účelem zavedení tohoto mechanismu, který by využíval stávající součinnosti, přičemž by se Výbor dělil o zkušenosti získané prostřednictvím jeho monitorovací sítě subsidiarity;
24.

souhlasí s důležitostí sdělovací úlohy regionálních a místních orgánů, jak zdůrazňuje Evropský parlament a Komise; tato politika by měla být decentralizovanější a otevřenější vůči příspěvkům občanské společnosti, aby se podpořil souhlas veřejnosti jak v členských, tak i v kandidátských zemích tím, že se posílí transparentnost a odpovědnost v procesu rozšíření, který by měl být co nejvíce sdílen; schvaluje proto návrhy Komise, ale zároveň zdůrazňuje, že Komise by se neměla vzdát své příslušné politické odpovědnosti, a proto ji vybízí, aby přiměla regionální a místní orgány přijmout nezbytné nástroje, a úspěšně tak završit společné úsilí;
—

Evropská úroveň by proto měla z nového generačního paktu učinit téma trvalé výměny znalostí a zkušeností s „modely osvědčených postupů“ v oblasti společenského rozvoje v rámci demografických změn. To platí i pro další průběh „fóra o demografickém vývoji Evropy“. Do tohoto transparentního a otevřeného dialogu by měly být co nejvíce zapojeny zastupující organizace občanské společnosti;
3.

zasazuje se důrazně o to, aby se pokračovalo v reformních procesech nutných pro stabilizaci celého regionu; je si přitom vědom dilematu, které pro potenciální kandidátské země vyplývá z dlouhodobé perspektivy přistoupení: čím méně dosažitelný je cíl přistoupení, tím větší vzniká nebezpečí, že reformní proces ztratí dynamiku. To však nesmí vést ke změkčení kritérií členství nebo k upuštění od zásady striktní kondicionality; upozorňuje na to, že se musí jednat o poskytnutí dostatečných podnětů a pomoci, což přispěje k pokračování v reformním procesu na všech úrovních;
4.

podotýká, že zdaleka nestačí zaznamenat „hlavní úlohu, kterou mohou plnit místní orgány při uskutečňování rozvojových cílů tisíciletí“, zatímco správa věcí veřejných na všech úrovních moci ve státě předpokládá způsob správy vycházející ze zásad transparentnosti a účasti obyvatel při respektování subsidiarity; proto musí být sdělení Komise uplatňováno na základě těchto zásad: a) správa věcí veřejných se musí projevovat ve zřízení důvěryhodných a kompetentních místních orgánů, které mohou u občanů ztělesňovat pokrok demokratické decentralizace, jež má blahodárný vliv na dodržování jejich práv a uspokojování jejich potřeb; b) veškeré politiky a programy spolupráce EU – Komise a členských států dohromady – musí řádně zohledňovat potřebu dát místním orgánům v rozvojových zemích a v zemích procházejících transformací prostředky úměrné úkolům, které jim připadají, a evropským místním samosprávám prostředky na to, aby jim pomohly sdělováním svých zkušeností a dovedností; c) pokroky v místní správě věcí veřejných a překážky, kterým může čelit, musí být stále vyhodnocovány na úrovni zemí. Shromážděné poznatky musí být seskupeny v regionálních monitorovacích střediscích pojatých jako ohniska dialogu mezi místními zastupiteli z různých zemí a pro výměny osvědčených postupů. Tato monitorovací střediska by také evidovala – jak to již činí monitorovací středisko pro decentralizovanou spolupráci EU-Latinská Amerika v Barceloně – vztahy navázané mezi místními samosprávami v dotčeném regionu a v Evropské unii nebo případně v jiných regionech; v tomto ohledu by dnes mělo být prioritou vytvoření druhého monitorovacího střediska pro vztahy afrických územních samospráv; d) obecně by měl být proces decentralizace v rozvojových zemích předmětem zvláštní pozornosti při vypracovávání všech strategických dokumentů zemí;
18.

obává se, že způsoby jednoznačného výběru prioritních témat by se i přes svoji dostatečnou šíři a jasné stanovení v obnovené lisabonské agendě mohly ukázat jako velmi přísné (1), jako je tomu v případě úlohy průmyslu v regionálním rozvoji, která ve stávajících navrhovaných tématech očividně chybí.Měl by tedy být upřesněn a určen proces, jehož prostřednictvím by bylo možné tato témata integrovat nebo revidovat, čímž by se v součinnosti a spolupráci s regiony a místními a regionálními samosprávami zaručila maximální transparentnost rozhodovacích postupů. Kromě toho nesmí být při řízení vlastních sítí narušena autonomie regionů a místních a regionálních samospráv, i když se budou zaměřovat na témata zvolená Komisí. Výbor si rovněž klade otázku o souvislosti mezi některými uváděnými tématy a prioritami určenými pro Evropský fond pro regionální rozvoj (2). V této souvislosti by měla být upřesněna zejména přijatelnost témat, která se přímo týkají Evropského sociálního fondu;