ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ

Jakost benzinu a motorové nafty používaných v silniční dopravě v Evropské unii

(Zpráva za rok 2017)

1. Úvod

Podle článku 7a směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty (dále jen „směrnice o jakosti paliv“) a článku 5 směrnice Rady (EU) 2015/652, kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES, jsou členské státy povinny podávat každoročně informace o intenzitě skleníkových plynů z paliv a energie dodaných na jejich území. V návaznosti na použitelnost a provedení směrnice Rady (EU) 2015/652 je první vykazované období, na které se tato informační povinnost vztahuje, rok 2017.

Dále jsou podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES členské státy povinny předkládat každoročně informace o jakosti paliv za předchozí kalendářní rok.

Tato výroční zpráva shrnuje informace, jež členské státy na základě uvedené informační povinnosti předložily. Vychází z údajů za rok 2017 předložených členskými státy Agentuře pro životní prostředí (EEA).

2. Objem a intenzita emisí skleníkových plynů během životního cyklu různých typů paliva nebo energie

Článek 7a směrnice o jakosti paliv ve spojení se směrnicí Rady (EU) 2015/652 stanoví požadavky na podávání zpráv ohledně:

·celkového objemu každého typu paliva nebo energie dodaných za účelem použití v silniční dopravě a v nesilničních pojízdných strojích (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorech a rekreačních plavidlech, pokud se neplaví po moři,

·emisí skleníkových plynů během životního cyklu na jednotku energie, včetně předběžných průměrných odhadovaných emisí z biopaliv vyplývajících z nepřímé změny ve využívání půdy,

·vstupních surovin a způsobů výroby všech biopaliv dodávaných na území členských států.

Směrnice o jakosti paliv ukládá členským státům povinnost požadovat od dodavatelů, aby intenzitu emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliv, tj. emise skleníkových plynů na jednotku energie získané z paliv a dodané energie během životního cyklu, do 31. prosince 2020 snížili ve srovnání se základní normou pro paliva z roku 2010 v hodnotě 94,1 gCO2eq/MJ nejméně o 6 %. Emise skleníkových plynů vyplývající z nepřímé změny ve využívání půdy se při posuzování splnění minimální cílové hodnoty 6 % nezapočítávají.

Vzhledem k tomu, že rok 2017 je prvním vykazovaným obdobím a provedení směrnice Rady (EU) 2015/652 ve vnitrostátním právu se v řadě členských států zpozdilo, není první zpráva o objemu a intenzitě emisí skleníkových plynů během životního cyklu různých typů paliva nebo energie zatím kompletní. Příslušné údaje v odpovídajícím formátu předložilo celkem 22 členských států, Island a Norsko. Estonsko, Litva, Polsko, Portugalsko, Rumunsko a Španělsko předložily zprávu o jakosti paliv uvedených na trh dodavateli, avšak nikoliv o intenzitě emisí skleníkových plynů z nich.

2.1Emise skleníkových plynů a plnění cíle na rok 2020

Podle poskytnutých údajů byla průměrná intenzita emisí skleníkových plynů z paliv a dodané energie v roce 2017 v 22 členských státech, které předložily zprávu, 3,4 % pod referenční hranicí z roku 2010. To za rok 2017 odpovídá úspoře 29 Mt ekvivalentu oxidu uhličitého (CO2eq).

Aby se zajistilo, že cíl snížit emise do roku 2020 o nejméně 6 % bude splněn, stanoví směrnice o jakosti paliv, že členské státy mohou od dodavatelů paliv požadovat, aby do roku 2017 splnily průběžný cíl odpovídající snížení o 4 %.

Použije-li se tato hodnota jako referenční k posouzení dosaženého pokroku, ukáže se, že dodavatelé paliv v 22 členských státech, které předložily zprávu, v roce 2017 za cílem snížit do roku 2020 intenzitu emisí skleníkových plynů z paliv oproti roku 2010 v průměru o 6 % zaostávali (viz graf č. 1). Je třeba poznamenat, že za rok 2017 nebylo nahlášeno žádné snížení emisí z těžby (UER). To se přitom má na celkovém snížení emisí do roku 2020 podílet a má být ve zprávě uvedeno.

Pokrok, jakého dodavatelé paliv dosáhli, se v jednotlivých členských státech značně liší. V pěti z 22 členských států, které předložily zprávu, byly emise sníženy o 4 nebo více procent, přičemž Švédsko jako jediné již překročilo hranici 6 % stanovenou na rok 2020. Téměř všechny členské státy tak musí urychleně jednat, aby se cíle do roku 2020 dosáhlo.