/* KOM/2010/0662 konecném znení - COD 2010/0325 */ Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 12.11.2010 KOM(2010) 662 v konečném znění 2010/0325 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti návrhu V článku 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody je stanoveno, že „výkonný výbor přijme mimo jiné nezbytná rozhodnutí týkající se těchto bodů: … cestovní doklady, do nichž lze udělit vízum“. V souladu s tímto článkem přijal výkonný výbor v letech 1998 a 1999 dvě rozhodnutí „o vytvoření příručky o dokladech, do nichž lze vyznačit vízum“ (SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99) 14) a následně byla vypracována stávající „Tabulka cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí pro účely vydávání víz a překračování hranic“. Příloha 11 Společné konzulární instrukce obsahovala výčet „kritérií, na základě kterých lze do cestovních dokladů udělit vízum“. Dne 5. dubna 2010 však nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 810/2009 o kodexu Společenství o vízech („vízový kodex“) zrušilo jak čl. 17 odst. 3 Úmluvy k provedení Schengenské dohody, který byl právním základem pro SCH/Com-ex (98)56 a SCH/Com-ex (99)14, tak Společnou konzulární instrukci. V článku 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 789/2001 bylo stanoveno, že „Každý členský stát sdělí generálnímu tajemníkovi Rady, jaké změny si přeje provést …, pokud se týkají … příručky o dokladech, do nichž lze vyznačit víza…“. V článku 3 téhož nařízení bylo stanoveno, že „Generální sekretariát Rady je pověřen vypracováním revidovaných znění … příručky o dokladech, do nichž lze vyznačit víza…“. Nařízení 789/2001 bylo následně rovněž zrušeno vízovým kodexem. Stávající „Tabulka cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí pro účely vydávání víz a překračování hranic“ (dále jen „tabulka“) se skládá z pěti částí: I: Cestovní doklady, do nichž lze vyznačit víza – část obsahující seznam dokladů vydávaných všemi třetími zeměmi, na jejichž státní příslušníky se vztahuje vízová povinnost, třetími zeměmi, na jejichž státní příslušníky se tato povinnost nevztahuje, a členskými státy, které zatím plně neuplatňují schengenské acquis . II: Cestovní pasy pro cizince vydávané státy schengenského prostoru, do nichž lze vyznačit víza – část obsahující seznam cestovních dokladů pro cizince (nebo cestovních pasů pro cizince nebo cestovních pasů pro cizí státní příslušníky), cestovních dokladů pro uprchlíky (Ženevská úmluva ze dne 28. července 1951) a cestovní doklady osob bez státní příslušnosti (Newyorská úmluva ze dne 28. září 1954). III: Seznam cestovních dokladů vydávaných mezinárodními organizacemi – část obsahující seznam 12 dokladů vydávaných mezinárodními organizacemi. IV: Postupně doplňovaný rejstřík dokladů obsahující kopie originálů (tato část nebyla nikdy vytvořena). V: Informace o známých nepravých cestovních pasech. Tabulka se pravidelně aktualizuje na základě oznámení členských států generálnímu sekretariátu Rady. Konsolidované verze se vydávají obvykle jednou ročně. Tabulka slouží dvěma účelům: na jedné straně umožňuje orgánům hraniční kontroly ověřovat, zda je daný doklad uznáván pro účely překročení vnějších hranic, a na straně druhé umožňuje konzulárním pracovníkům ověřovat, zda všechny členské státy uplatňující společnou vízovou politiku uznávají daný doklad pro účely připojení vízového štítku. Územní platnost vydaného a vyznačeného víza musí odpovídat území členského státu, který daný doklad uznává, tzn. pokud členský stát daný cestovní doklad neuznává, držitel tohoto dokladu nebude smět vstoupit na území daného členského státu. Pravidla pro vydávání víz v těchto případech jsou stanovena v čl. 25 odst. 3 vízového kodexu. Podle čl. 5 odst. 1 písm. a) Schengenského hraničního kodexu „musí mít státní příslušníci třetích zemí platný cestovní doklad nebo doklady, které je opravňují k překročení hranice“. Odůvodnění a cíle návrhu Stávající „Tabulku cestovních dokladů“, vzniklou v době, kdy schengenská spolupráce probíhala na mezivládní úrovni, je potřeba přizpůsobit institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie. Právním základem schengenských ustanovení o vízové politice a o „pravidlech a postupech, které (se) musí … dodržovat při provádění kontrol osob na [vnějších] hranicích“ je čl. 77 odst. 2 písm. a) a b) Smlouvy o fungování Evropské unie. Některá ustanovení vízového kodexu se vztahují k uznávání či neuznávání cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi ze strany členských států. Schengenský hraniční kodex pouze jednou, nepřímo odkazuje na uznávání či neuznávání cestovních dokladů, jejichž držiteli jsou státní příslušníci třetích zemí, kteří chtějí překročit vnější hranice, ze strany členských států. Stávající tabulka rovněž obsahuje seznam dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic. V současnosti se seznamy cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi systematicky nesledují. Členské státy tak nemusí oznamovat svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání všech dokladů uvedených na seznamech. Vzniká tím právní nejistota pro držitele určitých cestovních dokladů, jimž hrozí odmítnutí vstupu nebo jimž bylo vydáno vízum s omezenou územní platností, které jim umožňuje cestovat pouze do členských států, jež uznávají jejich cestovní doklad. „Neuznávání“ uvedené v tabulce navíc často není výsledkem úmyslného rozhodnutí příslušného členského státu neuznávat daný cestovní doklad, ale toho, že tento členský stát ohledně daného dokladu nezaujal žádný postoj. Vzhledem k tomu, že členské státy mají výlučné pravomoci, pokud jde o uznávání cestovních dokladů, není možné stanovit pravidla harmonizace uznávání cestovních dokladů. Tento návrh se tedy omezuje na zavedení mechanismu průběžné aktualizace seznamu cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi, zavedení ústředního mechanismu technického posuzování takových cestovních dokladů, a konečně zajištění, že členské státy vyjádří svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání všech cestovních dokladů uvedených na seznamu. Tento návrh však rovněž počítá s výměnou informací v rámci poradního výboru s cílem dosáhnout společného postoje mezi členskými státy ohledně uznávání či neuznávání jakéhokoli daného cestovního dokladu. 2. Právní stránka návrhu Cílem tohoto návrhu je zavést mechanismus průběžné aktualizace seznamu cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi, zavést ústřední mechanismus technického posuzování takových cestovních dokladů, a konečně zajistit, že členské státy vyjádří svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání všech cestovních dokladů uvedených na seznamu. Členění tohoto seznamu cestovních dokladů bylo modernizováno a uvedeno do spojitosti s nařízením Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Tabulka bude rovněž obsahovat informace o cestovních dokladech vydávaných členskými státy, které neuplatňují schengenské acquis , o cestovních dokladech vydávaných členskými státy státním příslušníkům třetích zemí, uprchlíkům podle Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 a osobám bez státní příslušnosti podle Newyorské úmluvy ze dne 28. září 1954 a o cestovních dokladech vydávaných mezinárodními organizacemi, např. Organizací spojených národů, Evropskou unií, Organizací Severoatlantické smlouvy a Mezinárodním výborem Červeného kříže. Návrh rovněž obsahuje odkaz na ustanovení vízového kodexu o místní schengenské spolupráci (článek 48). V článku 48 odst. 1 písm. c) se stanoví, že by měl být vypracován „vyčerpávající seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí“. To přispěje k pravidelné aktualizaci údajů. Návrh neobsahuje část V stávající tabulky – „Informace o známých nepravých cestovních pasech“. Seznam „nerozpoznatelných“ nepravých cestovních dokladů nelze považovat za vyčerpávající, a jeho přínos je tudíž nízký. Právním základem návrhu je čl. 77 odst. 2 Smlouvy o fungování EU, neboť ten je právním základem EU pro rozhodnutí schengenského výkonného výboru SCH/Com-ex (98) 56 a SCH/Com-ex (99) 14 podle rozhodnutí Rady č. 1999/436/ES ze dne 20. května 1999, které určuje právní základ všech ustanovení nebo rozhodnutí, jež tvoří schengenské acquis , v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o založení Evropského společenství a Smlouvy o Evropské unii (příloha C článek 4)[1]. Návrh zjednodušuje správní postupy veřejných orgánů (EU či vnitrostátních). Vytvořením ústředního mechanismu v podobě poradního výboru, který může technicky posuzovat cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a jejich úroveň zabezpečení, se rozloží zátěž, neboť výsledky těchto posuzování mohou sdílet všechny členské státy, čímž se předejde zdvojování úsilí. Přijetí návrhu povede ke zrušení platných právních předpisů. 3. Konzultace zúčastněných stran Zaměstnanci Komise dne 3. října 2008 zorganizovali jednání na odborné úrovni o přepracování tabulky cestovních dokladů. Účastnili se ho odborníci z 23 členských států. Členské státy požadovaly právní nástroj, kterým se: o zavede mechanismus zajišťující, že vstupy týkající se dokladů vydávaných třetími zeměmi budou stály aktuální, o zavede pro členské státy ústřední mechanismus technického posuzování cestovních dokladů vydávaných třetími zeměmi s cílem podpořit rozhodovací proces členských států ohledně uznávání cestovních dokladů, o zavede mechanismus stanovující členským státům povinnost vyjádřit svůj postoj ohledně všech cestovních dokladů uvedených na seznamu, o bude obsahovat, pokud možno, harmonizovaný postoj ohledně „tradičních“ typů cestovních dokladů (běžné cestovní, diplomatické a služební / úřední / zvláštní pasy), o vezme za základ tabulky seznamy uvedené v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, o zachová stávající členění tabulky, ale zruší část V, o zajistí, že bude tabulka přístupná „on-line“ a bude ji spravovat Komise. V elektronické databázi by měly být uloženy vzory všech cestovních dokladů uvedených na seznamu. Komise v tomto návrhu zohlednila všechny náměty odborníků, s výjimkou přání více harmonizovat uznávání cestovních dokladů, a to vzhledem k výše uvedeným právním překážkám, a s výjimkou zavedení on-line databáze obsahující vzory všech cestovních dokladů. Komise sice tuto myšlenku plně podporuje, ale domnívá se, že hlavním problémem stávající tabulky cestovních dokladů je nepravidelná aktualizace vstupů týkajících se dokladů vydávaných třetími zeměmi a negativní účinky na provozní úrovni (zejména pokud jde o vydávání jednotných víz) v případech, kdy členské státy nezaujmou postoj ohledně uznávání či neuznávání daného dokladu. Hlavní prioritou by proto mělo být určení způsobů a postupů, které by tyto problémy vyřešily. Vytvoření takové databáze by vyžadovalo čas a zdroje a jen by oddálilo přijetí právního nástroje k napravení palčivějších problémů. Dlouhodoběji by bylo možno využít synergie se systémem FADO (on-line systém výměny informací o padělaných a pravých dokladech zřízený společnou akcí 98/700/SVV a provozovaný generálním sekretariátem Rady) tak, že by on-line tabulka cestovních dokladů využívala určitých prvků systému FADO (např. obrázky vzorů cestovních dokladů), čímž by se předešlo zatěžujícímu překrývání činností. Seznam cestovních dokladů navržený Komisí a jeho následné aktualizace budou dostupné v elektronické formě v databázi Circa. Dokument k jednání, který pro účely jednání na odborné úrovni konaného v říjnu 2008 vypracovali zaměstnanci Komise, vymezil řadu možností, o kterých odborníci z jednotlivých členských států uvažovali. Možnost přijetí právního nástroje zavádějícího mechanismus, jehož výstupem bude seznam cestovních dokladů s průběžně aktualizovanými informacemi jak o cestovních dokladech vydávaných třetími zeměmi, tak o oznámeních členských států ohledně uznávání či neuznávání těchto dokladů, byla vybrána v zájmu zvýšení harmonizace, při současném zachování výlučných pravomocí členských států, pokud jde o uznávání cestovních dokladů. 4. Posouzení dopadů Vzhledem k tomu, že cílem návrhu je přizpůsobit již existující „Tabulku cestovních dokladů“ institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie, zefektivnit stávající systém a určit rámec pro výměnu informací o rozhodnutích přijatých členskými státy na vnitrostátní úrovni, není potřeba posuzovat dopady. 5. Zásada přiměřenosti a subsidiarity Tabulka cestovních dokladů je nedílnou součástí schengenského acquis o hranicích a vízech. Cílem návrhu je přizpůsobit již existující „Tabulku cestovních dokladů“ institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie, zefektivnit stávající systém a stanovit rámec pro výměnu informací o rozhodnutích přijatých členskými státy na vnitrostátní úrovni. 6. Volba nástroje Pro uplatňování stávající právní úpravy Unie (tj. schengenského hraničního kodexu a vízového kodexu) je uznávání cestovních dokladů relevantní, neboť je neoddělitelně spojeno s uplatňováním ustanovení schengenského acquis týkajících se kontrol osob na vnějších hranicích a vydávání krátkodobých víz. Vzhledem k výlučným pravomocem členských států ohledně uznávání cestovních dokladů však bude mít nástroj podobu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, neboť se omezuje na revizi a modernizaci tabulky cestovních dokladů. 7. Rozpočtové důsledky Navrhované rozhodnutí nemá pro rozpočet Evropské unie žádné důsledky. 2010/0325 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Na základě čl. 17 odst. 3 písm. a) Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985[2] byla rozhodnutími SCH/Com-ex (98)56[3] a SCH/Com-ex (99)14[4] vytvořena příručka cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum. Tato rozhodnutí by měla být přizpůsobena institucionálnímu a právnímu rámci Evropské unie. 2. Seznamy cestovních dokladů, které vydávají třetí státy, by se měly systematicky sledovat. Orgány členských států zabývající se zpracováním žádostí o víza a kontrolou hranic díky tomu budou mít k dispozici přesné informace o cestovních dokladech předkládaných státními příslušníky třetích zemí. Je třeba modernizovat a zefektivnit jednak výměnu informací mezi členskými státy o vydávaných cestovních dokladech a o uznávání těchto cestovních dokladů členskými státy, a jednak zveřejňování celého souboru těchto informací. 3. Podle čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech[5] je třeba v rámci místní schengenské spolupráce vypracovat vyčerpávající seznam cestovních dokladů vydávaných hostitelskou zemí. 4. Je třeba zavést mechanismus, který zajistí průběžnou aktualizaci seznamu cestovních dokladů a případně umožní společné technické posuzování cestovních dokladů uvedených na seznamu a uloží členským státům povinnost vyjádřit svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání těchto dokladů. 5. Členské státy jsou a nadále by měly zůstat odpovědné za uznávání cestovních dokladů s cílem umožnit držiteli překročení vnějších hranic a připojení víza. 6. Členské státy by měly oznámit svůj postoj ohledně všech cestovních dokladů a pokusit se harmonizovat své postoje ohledně různých typů cestovních dokladů. 7. Opatření nezbytná pro provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[6]. 8. Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [7], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody[8]. 9. Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [9], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES[10]. 10. Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ustanovení schengenského acquis , ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , spadající do oblasti uvedené v článku 1 bodech A, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES[11]. 11. V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že účelem tohoto rozhodnutí je rozvíjet schengenské acquis podle hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodne se Dánsko podle článku 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu. 12. Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [12]; Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. 13. Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [13]; Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. 14. Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003. 15. Toto rozhodnutí je aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005, PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 16. Tímto rozhodnutím se stanoví seznam cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou obsahovat vízum (dále jen „seznam cestovních dokladů“) a mechanismus sestavování tohoto seznamu. 17. Toto rozhodnutí se vztahuje na cestovní doklady, jako je národní pas (běžný cestovní, diplomatický nebo služební/úřední nebo zvláštní pas), náhradní cestovní doklad, cestovní doklad pro uprchlíky nebo osoby bez státní příslušnosti, cestovní doklad vydávaný mezinárodními organizacemi nebo propustka. Článek 2 Sestavení seznamu cestovních dokladů 18. Komise vypracuje seznam cestovních dokladů ve spolupráci se členskými státy a na základě informací shromážděných v rámci místní schengenské spolupráce ve smyslu čl. 48 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech. 19. Seznam cestovních dokladů bude vytvořen postupem podle čl. 7 odst. 2. Článek 3 Členění seznamu 20. Seznam má tři části. 21. Část I obsahuje cestovní doklady vydávané třetími zeměmi a územními jednotkami uvedenými v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni[14]. 22. Část II obsahuje následující cestovní doklady vydávané členskými státy Evropské unie: a) cestovní doklady vydávané státním příslušníkům třetích zemí; b) cestovní doklady vydávané uprchlíkům ve smyslu Úmluvy Organizace spojených národů o postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951; c) cestovní doklady vydávané osobám bez státní příslušnosti ve smyslu Úmluvy Organizace spojených národů o postavení osob bez státní příslušnosti ze dne 28. září 1954; d) cestovní doklady vydávané Spojeným královstvím britským státním příslušníkům, kteří nejsou státními příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska ve smyslu práva Unie. 23. Část III obsahuje cestovní doklady vydávané mezinárodními organizacemi. 24. Uvedení daného cestovního dokladu na seznamu se obecně vztahuje na všechny dosud platné série tohoto cestovního dokladu. 25. Pokud třetí země nevydává určitý typ cestovního dokladu, uvede se do seznamu „nevydává se“. Článek 4 Oznamování o uznávání či neuznávání cestovních dokladů uvedených na seznamu 26. Členské státy do jednoho měsíce po obdržení seznamu uvedeného v čl. 2 odst. 1 oznámí Komisi svůj postoj ohledně uznávání či neuznávání cestovních dokladů. 27. Členské státy si v rámci výboru uvedeného v čl. 7 odst. 1 budou vyměňovat informace o důvodech uznávání či neuznávání určitých cestovních dokladů s cílem dosáhnout harmonizovaného postoje. 28. Členské státy oznámí Komisi veškeré změny ohledně již dříve oznámeného uznávání či neuznávání daného cestovního dokladu. Článek 5 Nově vydávané cestovní doklady 29. Členské státy uvědomí Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) až c). 30. Členské státy uvědomí Komisi o nových cestovních dokladech uvedených v čl. 3 odst. 2, čl. 3 odst. 3 písm. d) a čl. 3 odst. 4 vydávaných třetími státy, členskými státy a mezinárodními organizacemi. 31. Komise aktualizuje seznam v souladu s přijatými oznámeními a informacemi a vyžádá si od členských států oznámení o jejich postoji ohledně uznávání či neuznávání cestovních dokladů podle článku 4. 4. Aktualizovaný seznam cestovních dokladů bude vytvořen postupem podle čl. 7 odst. 2. Článek 6 Posouzení cestovních dokladů z hlediska technických norem 32. Komise může napomoci členským státům při posuzování cestovních dokladů z hlediska technických norem tím, že provede postupem podle čl. 7 odst. 2 technickou analýzu těchto cestovních dokladů. 33. Výsledky technického posuzování cestovního dokladu budou sděleny členským státům. Článek 7 Postup projednávání ve výboru 34. Komisi je nápomocen výbor (Výbor pro cestovní doklady). 35. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí. Článek 8 Zveřejnění seznamu Komise poskytne seznam, včetně oznámení podle článku 4, členským státům a veřejnosti v pravidelně aktualizované elektronické publikaci. Článek 9 Zrušující ustanovení Rozhodnutí SCH/Com-ex (98) 56 a SCH/Com-ex (99) 14 se zrušují. Článek 10 Vstup v platnost 1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost […] dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie . 2. Veškerá ustanovení tohoto rozhodnutí se použijí od data jeho vstupu v platnost, s výjimkou článku 9, který se použije od data, kdy Komise poprvé zveřejní seznam uvedený v článku 8. Článek 11 Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami. V […] dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda [1] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 17. [2] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19. [3] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 207. [4] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 298. [5] Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1. [6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [7] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [8] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31. [9] Úř. věst. L 53, 27.2. 2008, s. 52. [10] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1. [11] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3. [12] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [13] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20. [14] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.