Společné akce představovaly 11 % přidělených rozpočtových prostředků a významně přispěly k dosažení cílů programu. Průměrné náklady na jednoho účastníka akce u všech druhů společných akcí (s výjimkou skupin odborníků) činily přibližně 742 EUR. Téměř polovinu výdajů na společné akce představovaly projektové skupiny, ale vzhledem k jejich dosahu (více než 33 000 účastníků) a relativně nízkým nákladům (průměrné náklady na účastníka ve výši 676 EUR) jsou pravděpodobně nákladově nejefektivnějším druhem akcí. Posílily spolupráci a pracovní vztahy mezi účastníky a podpořily přípravu nových celních předpisů a účinné provádění platných právních předpisů tím, že identifikovaly osvědčené pracovní postupy pro správní řízení. Z hodnocení vyplynula potřeba zajišťovat pozvánky na zasedání časněji, aby byla zajištěna účast co nejlepších odborníků při co nejnižších nákladech. Vzhledem k odlišné povaze nově zavedených týmů odborníků (a tedy i odlišným údajům ze sledování) je obtížné porovnat nákladovou efektivnost týmů odborníků s ostatními společnými akcemi. Během hodnocení však byl zdůrazněn jejich potenciál ke snížení nákladů, neboť členským státům poskytují příležitost sdílet zdroje a odborné znalosti, místo aby jednaly samostatně.

Program Clo 2020 posílil důvěru mezi celními správami a jejich úředníky a podpořil pracovní vztahy a výměny, které pokračovaly i po skončení konkrétních činností programu. Tyto příležitosti k navazování kontaktů, které byly vždy považovány za klíčový prvek programu, se však s nástupem pandemie COVID-19 poněkud zmenšily, což vyvolalo potřebu přehodnotit způsob optimalizace využívání osobních a online setkání a také prozkoumat vhodnější platformy a/nebo kanály, které by mohly zajistit, aby navazování kontaktů pokračovalo virtuálními prostředky, jež by nahradily nebo doplnily běžné způsoby navazování kontaktů.

Přestože činnosti zaměřené na budování odborné způsobilosti pohltily pouze 2 % rozpočtu programu, jsou považovány za činnosti, které za vynaložené prostředky přinášejí vysokou hodnotu, a to zejména školení prostřednictvím elektronického učení, která lze používat opakovaně, aniž by vznikly další náklady (kromě provádění nezbytných aktualizací). Jak vyplývá z hodnocení, jsou hlavní přínosy činností odborného vzdělávání v rámci programu Clo 2020 spojeny s důslednějším uplatňováním celních předpisů a v konečném důsledku s účinnějším a efektivnějším fungováním celní unie, neboť zvyšují schopnost celních úředníků plnit své povinnosti a zlepšují porozumění celním předpisům ze strany hospodářských subjektů. To bylo důležité zejména v tomto období programu, kdy začal platit nový celní legislativní rámec. V této souvislosti byl v roce 2016 vydán program elektronického vzdělávání celního kodexu Unie EU, který se skládá z 15 modulů na podporu uplatňování celního kodexu Unie. Následující roky byly zaměřeny především na aktualizaci a vývoj překladů stávajících modulů (se dvěma až třemi novými moduly v angličtině ročně). V souladu se záměrem při vydání modulů se v průběhu trvání programu zvýšil i počet modulů elektronického vzdělávání, které zúčastněné země využívají. Počet stažení veřejně dostupných modulů elektronického vzdělávání (zejména těch, které jsou k dispozici hospodářským subjektům) se zvýšil z 3 219 v roce 2014 na 30 408 v roce 2020 a počet celních úředníků v členských státech vyškolených pomocí společných školicích materiálů EU se během tohoto programového období zvýšil desetkrát (z více než 4 000 v roce 2014 na 40 000 v roce 2019). Tato školení byla celkově vnímána jako kvalitní.

4. Soudržnost

Závěrečné hodnocení bylo zaměřeno na vnější soudržnost programu s širšími politikami a prioritami EU. Zjištění hodnocení v polovině období, které bylo zaměřeno na vnitřní soudržnost mezi různými prvky, složkami a strukturou programu, zůstávají v platnosti. Z hodnocení vyplynulo, že program Clo 2020 podporoval ostatní iniciativy a programy EU a zároveň z nich těžil. Jak je podrobně popsáno v pracovním dokumentu útvarů Komise, který je připojen k této zprávě, příkladem takového propojení je případ „zákazů a omezení“, které se týkají necelních regulačních formalit (hygienických, fytosanitárních, ekologických, zemědělských atd.) vyžadovaných při dovozu a vývozu zboží, jejichž vymáháním na hranicích EU jsou celní orgány pověřeny. V přiměřené míře bylo dosaženo i soudržnosti s dalšími výdajovými programy, jako je Fiscalis 2020, program na podporu strukturálních reforem nebo program Hercule III, a jejich příslušnými oblastmi politiky, přičemž se zamezilo překrývání a dosáhlo se doplňkovosti.

K zajištění této soudržnosti bylo využito několika mechanismů, jako jsou meziútvarové schůzky a meziútvarové konzultace mezi různými útvary Komise, smíšené projektové a expertní skupiny, účast pozorovatelů z různých útvarů Komise na schůzkách nebo činnostech projektových skupin nebo posuzování návrhů projektů úředníky z různých útvarů Komise. Navzdory zjištěným pozitivním výsledkům ukázalo hodnocení i posouzení dopadů provedené pro příští program financování, že v některých oblastech existuje prostor pro další doplňkovost a synergie. Bylo by například možné prozkoumat synergie s programem navazujícím na program Hercule III v oblasti rozvoje datových úložišť nebo společné analýzy údajů nebo s Fondem pro vnitřní bezpečnost a Nástrojem pro správu hranic a vízové politiky, a to prostřednictvím snahy o společný a meziodvětvový přístup na operační úrovni. Jako potenciální oblast, v níž by bylo možné posílit soudržnost, byla rovněž vyzdvižena spolupráce se třetími zeměmi při plnění cílů EU a mezinárodních cílů v oblasti životního prostředí.

A v neposlední řadě byly v hodnocení navrženy další způsoby, jak zlepšit soudržnost, jako je další strukturování nebo formalizace spolupráce mezi zúčastněnými útvary Komise podle zásad a doporučení Evropského rámce interoperability, zviditelnění programu a zvýšení jeho doplňkovosti s jinými fondy EU v členských státech nebo zkoumání synergií v oblasti IT s jinými programy EU, které provozují významné elektronické systémy.

V zájmu dalšího zajištění bezproblémových přeshraničních interakcí mezi jednotlivými oblastmi by nástupnická iniciativa mohla těžit z připravovaného návrhu nařízení o vysoké úrovni interoperability veřejného sektoru v celé Unii. To by také přispělo k identifikaci úspěšných řešení a praktických zkušeností, které by mohly být přínosem pro ostatní.

5. Relevance

Celní unie je základní a nedílnou součástí fungování jednotného trhu. Vzhledem k tomu, že se jedná o výlučnou pravomoc EU, jsou celní předpisy přijímány na úrovni EU, ale provádějí je členské státy. Přímá potřeba bezproblémového fungování celní unie je tedy převážně na straně celních správ, které fungují v podmínkách zvýšené nutnosti výměny informací, spolupráce a budování své správní kapacity. Sekundární cílovou skupinou, jejíž potřeby by měly být rovněž zohledněny, jsou hospodářské subjekty.

Relevanci programu Clo potvrdilo hodnocení v polovině období, které dospělo k závěru, že specifické a operační cíle programu odpovídají potřebám dotčených zúčastněných stran a že bez tohoto programu by nebylo možné realizovat ambiciózní politiky. Závěrečné hodnocení se proto zaměřilo na trvalou relevanci s ohledem na vývoj, k němuž došlo od hodnocení v polovině období, zejména na brexit a pandemii COVID-19. Hodnocení dále zkoumalo, zda je program v souladu s problémy a opatřeními uvedenými v akčním plánu v celní oblasti na rok 2020 „Posunutí celní unie na další úroveň“ , který navrhuje revidovanou strategii celní unie.

Závěrečné hodnocení ukázalo, že program je i nadále relevantní a potřebný a že potřeby zúčastněných stran se od hodnocení v polovině období v podstatě nezměnily. To je také v souladu s posouzením dopadů programu Clo po roce 2020, které tyto potřeby potvrdilo. V akčním plánu v celní oblasti na rok 2020 byl navíc navržen soubor opatření, která souvisejí se specifickými a operačními cíli programu, čímž je potvrzena jejich trvalá relevance. Navrhovaná opatření, která jsou v souladu s cíli programu, se týkala oblastí řízení rizik, řízení elektronického obchodu, podpory dodržování předpisů a operativní spolupráce mezi celními orgány .

Bylo zjištěno, že program je nadále relevantní zejména v souvislosti s potřebou harmonizovat uplatňování a účinné provádění pravidel celní unie. Celní orgány, ale i hospodářské subjekty v rámci hodnocení uvedly, že činnosti programu pomohly členským státům sblížit se, a tím se přiblížit jednotnějšímu chápání těchto pravidel. Za důležité aspekty těchto činností byly považovány navazování kontaktů, výměna názorů a postupů a také formulace společných pokynů a norem. Celní orgány rovněž potvrdily, že je nadále zapotřebí, aby program podporoval členské státy v digitalizaci a modernizaci celních postupů, což stále probíhá.

Dotazované hospodářské subjekty obecně požadovaly ještě větší zjednodušení a harmonizaci celních předpisů a postupů, což potvrzuje, že tato potřeba trvá. V souvislosti s řízením programu některé hospodářské subjekty požadovaly aktivnější zapojení a komunikaci s podnikatelským sektorem a lepší poskytování informací podnikům. To bylo doporučeno již v hodnocení programu v polovině období a bude dále řešeno v příštím období financování.

Celkově se program dobře přizpůsobil nepředvídaným událostem, jako bylo onemocnění COVID-19 a vystoupení Spojeného království z Evropské unie. Činnosti programu přispěly k vytvoření podmínek pro vystoupení Spojeného království z EU a ukázaly jeho flexibilitu při řešení nepředvídatelných událostí. Celní orgány byly o pokroku v této oblasti pravidelně informovány a účastnily se různých setkání a seminářů na toto téma. V této klíčové oblasti probíhaly konkrétní společné akce s cílem podpořit přípravu, uplatňování a provádění práva Unie a v roce 2019 byla rovněž poskytnuta konkrétní podpora v oblasti odborné přípravy při přípravě vystoupení Spojeného království z Evropské unie. Kromě toho byly včas a koordinovaným způsobem připraveny a provedeny požadované změny transevropských systémů, jako je systém kontroly vývozu (ECS), nový informatizovaný tranzitní systém (NCTS) a další. Navzdory tomuto pozitivnímu hodnocení se konzultované celní orgány domnívají, že v této oblasti je stále zapotřebí další programová podpora.

Program se také dobře přizpůsobil pandemii COVID-19 a nové realitě. Celní orgány i hospodářské subjekty, s nimiž byly vedeny konzultace, se shodly na tom, že útvary Komise odpovědné za oblast cel reagovaly na krizi rychle, přijímaly právní předpisy, vydávaly pokyny a aktivně podporovaly členské státy a podniky, aby zajistily flexibilitu v souvislosti s celními povinnostmi a celním odbavením. Pokud jde o činnosti programu, program se po několika počátečních přerušeních a zpožděních společných akcí a testování nových informačních systémů dobře přizpůsobil situaci. Zdá se však, že virtuálnější prostředí ovlivnilo možnosti navazování kontaktů a některé celní orgány považují systémy řízení programu za zastaralé a nepřizpůsobené nové realitě rozšířených virtuálních způsobů práce a navazování kontaktů.

Hospodářské subjekty pak poukázaly na řízení elektronického obchodu a technologické inovace v celních postupech jako na dvě vyvíjející se potřeby, které Komise a členské státy prostřednictvím programu dostatečně neřešily, čímž se potvrzuje jeho trvalý význam.

6. Přidaná hodnota EU

Celní politika spadá do výlučné pravomoci EU. Provádění celních předpisů EU však náleží členským státům. Právní rámec EU však sám o sobě řádné fungování celní unie dostatečně nezaručuje. Měl by být doplněn o podpůrná opatření podle programu Clo 2020 s cílem zajistit, aby celní předpisy EU byly na vnitrostátní úrovni uplatňovány soudržným a konzistentním způsobem.

Jak již bylo uvedeno výše, program Clo 2020 hrál významnou úlohu v podpoře všech aspektů provádění celního kodexu Unie. Celní kodex Unie by byl proveden samostatně, ale bez podpory programu pravděpodobně s většími obtížemi a menší harmonizací. Program Clo 2020 zajistil finanční udržitelnost evropských informačních systémů, které mají zásadní význam pro zajištění dostupnosti a sdílení údajů o dodavatelském řetězci a informací významných z hlediska rizik. Program Clo 2020 tak přinesl úspory z rozsahu a úspory z důvodu vyšší efektivity, což vnitrostátním správám – a v mnoha případech i hospodářským subjektům – pomohlo ušetřit čas a zdroje, zejména v případě zúčastněných zemí s menšími celními správami a menšími zdroji. Vše, co souvisí s interoperabilitou a propojitelností centrálních informačních systémů, je přidanou hodnotou EU. Struktura centrálních evropských informačních systémů má zcela mimořádné symbiotické vlastnosti, které nelze reprodukovat na vnitrostátní úrovni.

Společné akce umožnily shromáždění odborných znalostí a vědomostí zúčastněných zemí a poskytly správním orgánům jedinečné možnosti spolupráce, komunikace a navazování kontaktů; v konečném důsledku posilují důvěru a vedou k většímu sblížení přístupů a postupů. Totéž platí pro činnosti odborného vzdělávání, které vnitrostátním celním správám nejen pomohly lépe porozumět celním předpisům EU a souvisejícím postupům a provádět je nejen lépe, ale také – a to je možná ještě důležitější – jednotněji. Úspory z důvodu vyšší efektivity byly největší zejména u těch zúčastněných zemí, které buď neměly odborné znalosti v určité oblasti, nebo které dosud vnitrostátní programy odborného vzdělávání nevytvořily. Realizovat tyto programy samostatně bylo by to obtížné a nákladnější, nebo by k tomu vůbec nemohlo dojít. Program Clo 2020 nakonec přispěl ke sblížení vnitrostátních přístupů, k posílení důvěry a k vytvoření společného projevu a společné vize.

Kdyby tento program neexistoval, byla by spolupráce mezi zúčastněnými zeměmi mnohem obtížnější, založená na nestrukturovaných vztazích, formálních časově náročných kanálech a dohodách o vzájemnosti (dvoustranných nebo mnohostranných dohodách, v nichž se ustanovení uplatňují recipročně), což by bylo z hlediska provádění v praxi a z hlediska zachování spolupráce výrazně obtížnější a nákladnější. Vzhledem k rozsahu operací v rámci programu Clo 2020, pokud jde o samotný počet společných akcí, všestrannost témat, jejich evropský rozměr nebo celoevropskou účast na akcích a odborném vzdělávání, je obtížné si představit, že by podobné činnosti byly organizovány na jakékoli jiné úrovni. Co se týče evropských informačních systémů, kdyby nebylo zajištěno budoucí financování jejich průběžného rozvoje a údržby, bylo by obtížné je nadále využívat nad rámec střednědobého horizontu. Existovalo by vysoké riziko jejich zastarávání a došlo by ke ztrátě úspor z rozsahu a ke ztrátě možnosti dosáhnout snížení celkových nákladů.