CS Úřední věstník Evropské unie C 376/87

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství

KOM(2011) 126 v konečném znění – 2011/0059 (CNS)

a k návrhu nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství

KOM(2011) 127 v konečném znění – 2011/0060 (CNS)

2011/C 376/16

Zpravodaj: pan PEZZINI

Dne 26. dubna 2011 se Rada Evropské unie, v souladu s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství KOM(2011) 126 v konečném znění – 2011/0059 (CNS) a ve věci

návrhu nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství KOM(2011) 127 v konečném znění – 2011/0060 (CNS).

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 31. srpna 2011.

Na 474. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 21. a 22. září 2011 (jednání dne 21. září 2011), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 156 hlasy pro, 3 hlasy byly proti a 6 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV souhlasí s Komisí, že je nutné odstranit nejistotu a diskriminaci v oblasti majetkových práv mezinárodních párů, a považuje za vhodné přijmout legislativní balíček, jehož součástí jsou dvě různá nařízení týkající se majetkových poměrů v manželství a v registrovaném partnerství.

1.2 Výbor se domnívá, že základem jakékoli právní úpravy v této oblasti musí být právní jistota, předvídatelnost, zjednodušení a rychlý přístup ke spravedlnosti se spravedlivými řešeními, za přijatelných nákladů a v rozumné lhůtě a při dodržení jediné výhrady veřejného pořádku.

1.3 EHSV považuje za zásadní, aby jakákoli plánovaná právní úprava jasně a transparentně chránila nejen práva týkající se majetkových poměrů v manželství a v registrovaném partnerství, ale i zájmy a práva třetích osob. Za tímto účelem by volba rozhodného práva a soudní příslušnosti měla být závazně učiněna v okamžiku uzavření svazku.

1.4 EHSV si v této souvislosti klade otázku, zda by v této věci nebylo možné dospět k realizaci fakultativního doplňkového evropského režimu, tzv. „28. režimu“, který by stejným způsobem chránil mezinárodní páry při jejich majetkových poměrech a majetkových důsledcích.

1.4.1 Kromě toho by se na základě dohod o mimosoudním vyrovnání usnadnilo využívání rozhodčích řízení.

1.5 Výbor zdůrazňuje, že je důležité zajistit okamžitou vykonatelnost rozhodnutí bez spuštění dalších, třebaže zjednodušených procedur, aby se snížila zátěž pro občany, pokud jde o lhůty a náklady, a administrativní břemeno pro soudní systémy.

1.6 EHSV doporučuje, aby byl vytvořením interaktivního internetového portálu ve všech úředních jazycích a přípravou systémů pro výměnu odborných znalostí a schopností uveden v činnost informační a vzdělávací systém pro příslušné soudní orgány, ale i pro odborníky v oblasti práva a občany.

1.7 EHSV požaduje, aby byla vytvořena evropská síť národních středisek pro bezplatné právní poradenství, jež by zastřešovala Agentura pro základní práva, aby se zajistilo, že všechny páry mohou uvědoměle vykonávat svá práva a budou o nich informovány.

1.8 EHSV zdůrazňuje, že je důležité, aby pro různá řízení – dědické řízení, rozvodové řízení, rozluky a vypořádání majetkových poměrů – byl příslušný jediný soud.

1.9 Výbor závěrem důrazně doporučuje, aby byl zajištěn plný soulad mezi stávajícími, právě revidovanými nebo plánovanými právními předpisy, a tím i homogenní, zjednodušený a všem evropským občanům přístupný rámec ve věci majetkových poměrů v manželství.

2. Stávající právní rámec

2.1 Pro Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) je zásadně důležité zajistit volný pohyb občanů mezi všemi členskými státy, aby mohli žít, zakládat rodiny a nabývat majetek v Evropské unii bez překážek a nejistot.

2.2 Zakládající smlouvy a Listina základních práv Evropské unie zaručují právo na volný pohyb a pobyt, přístup ke spravedlnosti a respektování základních práv, zejména vlastnického práva, rovnosti všech před zákonem, zásady nediskriminace, práva na respektování soukromého a rodinného života, práva uzavřít manželství a založit rodinu v souladu s vnitrostátními právními předpisy a práva na spravedlivý proces.

2.3 Vzrůstající mobilita občanů v rámci EU vede ke zvyšujícímu se počtu „mezinárodních“ manželství a partnerství, v nichž manželé či partneři mají rozdílnou státní příslušnost nebo žijí v různých členských státech nebo v členském státě, jehož nejsou státními příslušníky.

2.4 EHSV si je vědom významu účinného výkonu těchto práv v prostoru bez vnitřních hranic bez ohledu na podobu partnerství občanů různých členských států a na jejich možný pobyt v členském státě, jehož nejsou státními příslušníky. K tomuto pobytu se často váže vlastnictví movitých a nemovitých věcí umístěných na území více členských států EU.

2.5 V Evropě je v současnosti přibližně 16 milionů mezinárodních párů. V roce 2007 zahrnovalo 13 % (310 000) z 2,4 milionu nových sňatků mezinárodní prvek. Ve stejném roce bylo z 211 000 registrovaných partnerství v EU 41 000 mezinárodních párů.

2.6 V pěti zemích mohou uzavřít sňatek i osoby stejného pohlaví (v Nizozemsku od roku 2001, v Belgii od roku 2003, ve Španělsku od roku 2005, ve Švédsku od roku 2009 a v Portugalsku od roku 2010), zatímco „registrované partnerství“ je novější právní institut, který uznává 14 členských států (1). V každém z těchto 14 států je přípustné registrované partnerství osob stejného pohlaví; registrované partnerství osob stejného i různého pohlaví je přípustné pouze v Belgii, Francii, Lucembursku a Nizozemsku.

2.7 EHSV v konzultace vyžádané Komisí v roce 2006 k zelené knize o kolizním právu v oblasti úpravy majetkových poměrů v manželství v zásadě uvítal (2) změny nařízení (ES) č. 2201/2003, které rozšiřovaly soudní příslušnost a rozhodné právo týkající se majetkových poměrů v manželství, a doporučil, aby tyto změny v daných bodech doplnily nařízení o uznávání právních rozhodnutí ve věcech manželských a rodičovské zodpovědnosti. K soudní příslušnosti a rozhodnému právu ve věcech manželských se EHSV již vyjádřil při zveřejnění zelené knihy o rozvodu, ke které vypracoval velmi podrobné stanovisko, na něž zde odkazuje (3).

2.8 Výbor si také kladl otázku, zda je vhodné zabývat se odděleně otázkou rozdělení společného majetku (nemovitostí, movitých věcí a dalších majetkových práv) tím, že se rozšíří oblast uplatňování rationae personae právních předpisů upravujících toto rozdělení i na nesezdané páry (které také mohou mít společné děti).

2.9 Bylo by možná logičtější zabývat se na jedné straně všemi důsledky zrušení manželského svazku a na druhé straně řešit všechny důsledky rozluky nesezdaných partnerů, kteří spolu žijí v registrovaném partnerství, a vypracovat jednotný regulační rámec.

2.10 Pravděpodobně by to zlepšilo jasnost a pochopení rozhodného práva a usnadnilo uznávání právních rozhodnutí, která často upravují všechny podmínky a důsledky rozvodu nebo rozluky v jediném konečném rozhodnutí.

2.11 Kvůli odlišným rysům manželství a registrovaného partnerství a možným právním rozdílům obou typů svazků souhlasí EHSV s možností mít dvě zvláštní nařízení: jedno, které se týká příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství, a druhé, které se týká příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství.

2.12 Výbor si klade otázku, zda by nebylo vhodné zabývat se vytvořením souhrnného jednotného nástroje v podobě fakultativního doplňkového evropského režimu („28. režimu“) (4), k němuž by se páry – ve svazku manželském či v registrovaném partnerství – mohly bez jakékoliv diskriminace svobodně rozhodnout přistoupit. Určitým vodítkem by v tomto ohledu mohla být dohoda mezi Francií a Německem o zavedení společné úpravy majetkových poměrů v manželství (5).

2.12.1 Majetkové aspekty manželství a registrovaných partnerství se často řeší „smírčí cestou“. V tom případě by podle EHSV bylo vhodné vložit do 28. režimu ustanovení pojednávající o platnosti mimosoudních rozhodčích dohod (6), což by pro evropské občany znamenalo značné výhody.

2.13 Výbor se domnívá, že oba nástroje by měly zajistit:

— předvídatelnost a jistotu rozhodného práva díky jasným a jednotným předpisům;

— soudržnost soudní spolupráce v občanských věcech, zejména v oblasti rodinného práva;

— automatické uznávání rozhodnutí a jejich výkon prostřednictvím jednotného zjednodušeného postupu, čímž by se zaručil pohyb rozsudků bez doložky vykonatelnosti v oblasti uznávání a výkonu rozhodnutí;

— harmonizaci pravidel o soudní příslušnosti, a tak určit rozhodné právo s jediným soudem pro řízení ve všech aspektech situace jednotlivých párů, které by toto rozhodnutí musely učinit;

— určení právního rámce, jenž má soudržnou strukturu a je snadno přístupný a sjednocuje a harmonizuje terminologii týkající se všech témat a všech koncepcí a požadavků souvisejících s podobnými pravidly ve všech příslušných oblastech (např. litispendence, doložky o soudní příslušnosti apod.).

3. Návrhy Komise

3.1 Ve „Zprávě o občanství EU za rok 2010 – Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ (7) Komise konstatuje, že jednou z hlavních překážek, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při výkonu svých práv, je nejistota v oblasti majetkových práv mezinárodních párů.

3.2 Základem návrhů Komise je čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.

3.3 Dvě iniciativy Komise, které byly předloženy Radě, se týkají rozhodného práva v oblasti majetkových práv mezinárodních párů: první se týká určení příslušnosti rozhodného práva a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství, druhé se týká stejných otázek ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství.

3.4 Účelem návrhů Komise je vytvářet mosty mezi různými právními systémy EU a usnadňovat mezinárodním párům život, aniž by harmonizovaly nebo upravovaly hmotné právo členských států v oblasti sňatků nebo registrovaných partnerství, avšak s cílem:

— umožnit mezinárodním manželským párům, aby si zvolily rozhodné právo pro svůj společný majetek pro případ úmrtí jednoho z manželů nebo pro případ rozvodu;

— zvýšit právní jistotu registrovaných partnerství s mezinárodní povahou tím, že bude obecným pravidlem podřídit majetek párů v registrovaném partnerství právu země, v níž bylo toto partnerství registrováno;

— zvýšit právní jistotu mezinárodních párů (manželů či registrovaných partnerů) zavedením souboru soudržných pravidel pro určení příslušných soudů a rozhodného práva na základě hierarchicky použitelných objektivních hraničních určovatelů;

— zlepšit pro mezinárodní páry předvídatelnost zjednodušením postupů pro uznávání rozhodnutí a listin v celé EU s možností, aby občané mohli jedinému soudu předkládat různé žaloby.

3.5 Návrhy počítají i s vytvořením internetové stránky Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci pro stávající rejstříky ve věcech majetkových poměrů v manželství a vnitrostátních předpisů.

3.6 Tyto návrhy vyžadují jednomyslné schválení Radou ministrů EU s předchozí konzultací Evropského parlamentu.

4. Obecné připomínky

4.1 EHSV považuje za vhodné, aby volba určení předpisů platných pro sezdané páry byla činěna v okamžiku uzavření sňatku a zamezilo se tomu, že by bylo možné zvolit právo, které nemá ke sňatku žádný legislativní vztah, a aby se v souvislosti s předcházejícími manželstvími místo toho v případě, že nedojde k žádné volbě, zvolily k určení rozhodného práva objektivní hraniční určovatelé v souladu se systémem přijatým v nedávném nařízení „Řím III“ (8).

4.1.1 EHSV má za to, že zavedení pravidel, podle nichž mají manželé omezenou možnost volby rozhodného práva, by posílilo právní jistotu a poskytlo by zúčastněným stranám jistou míru volby rozhodného práva pro jejich majetek, a tak současně zaručilo ochranu zájmů třetích stran.

4.1.2 V případě registrovaných partnerství je tato volba limitována na právo státu, v němž proběhla registrace.

4.1.3 EHSV zdůrazňuje, že je zapotřebí odpovídající a jasný informační systém týkající se volby práva, jak stanoví nařízení (EU) č. 1259/2010 a návrh obsažený v dokumentu KOM(2011) 126 v konečném znění, aby páry měly lepší povědomí o rozvodovém řízení a o právní úpravě majetkových vztahů.

4.1.4 Výbor pokládá za prioritu právní jistotu, proto vyjadřuje své obavy o skutečnou slučitelnost volby právního režimu platného pro právní úpravu majetkových vztahů ze strany párů a skutečným fyzickým umístěním majetku, nachází-li se v jiné než smluvené zemi.

4.1.4.1 Výbor má za to, že v zájmu zajištění právní jistoty a současně i práva manželů na zachování hodnoty movitého a nemovitého majetku by se mělo přistoupit ke spravedlivému zhodnocení majetku v okamžiku uzavření sňatku a v okamžiku rozluky či rozvodu.

4.1.4.2 EHSV doufá, že uvedení platných majetkových poměrů v manželství bude začleněno do všech předpisů upravujících majetkové poměry. To je mimořádně důležité v případě podílů a účasti na společnostech, životního pojištění, penzijních fondů a dalších.

4.1.5 EHSV si klade otázku, jaký je skutečný dopad na třetí strany, k němuž může dojít v případě, že se liší rozhodné právo zvolené pro majetkové vztahy a rozhodné právo země, kde se majetek skutečně nachází, a to i mimo EU.

4.2 Výbor považuje za důležité odstranit problémy spojené s uznáváním rozhodnutí a listin, a zajistit tak pokrok v oblasti úspor a rychlosti uznávání rozhodnutí a vyvarovat se možnosti obracet se na soudy v různých členských státech.

4.3 Pravidla soudní příslušnosti týkající se vypořádání majetkových poměrů by rozšířila příslušnost soudů posuzujících rozvodové nebo dědické řízení i na otázky související s vypořádáním majetkových poměrů. To by poskytlo občanům větší právní jistotu, protože soud příslušný pro rozvodové nebo dědické řízení by byl příslušný i pro vypořádání majetkových poměrů.

4.3.1 Výbor je znepokojen důsledky doby nutné pro přizpůsobení vnitrostátních předpisů jednotlivých členských států a datem vstupu v platnost nařízení týkajících se majetkových poměrů.

4.4 EHSV považuje za nutné zaručit volný pohyb rozhodnutí prostřednictvím jejich automatického uznávání v celé EU a jejich provádění jednotným zjednodušeným postupem, jakož i zaručit požadovanou soudržnost soudní spolupráce v občanských věcech.

4.5 EHSV se domnívá, že obecným cílem by mělo být určení právního rámce, jenž má soudržnou strukturu a je snadno přístupný; soudí, že za tímto účelem by měla být sjednocena a harmonizována terminologie týkající se všech témat a všech koncepcí a požadavků souvisejících s podobnými pravidly ve všech příslušných oblastech (např. litispendence, doložky o soudní příslušnosti, obvyklé bydliště apod.).

4.6 Podle názoru Výboru je rovněž důležité umožnit uznávání, výkon a volný pohyb rozhodnutí bez doložky vykonatelnosti na vnitřním trhu v souladu s navrženými změnami (9) a s pravidly v občanských a obchodních věcech ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 44/2001 bez možnosti jiné výhrady než veřejného pořádku a souladu s Listinou základních práv.

4.7 EHSV souhlasí, že je vhodné, aby byl pro různá řízení – rozvodová řízení, rozluky a vypořádání majetkových poměrů mezi manžely – příslušný jediný soud. Příslušné soudy jsou totožné s těmi, které byly určeny podle nařízení Brusel IIa.

4.7.1 Výbor podtrhuje, že je důležité vyloučit souběžná řízení a uplatňování podstatně se lišících právních předpisů na majetek manželů a majetek registrovaných partnerů.

4.8 EHSV se domnívá, že zvlášť důležité je vzdělávat na úrovni EU v této problematice složky příslušných veřejných orgánů a odborníky v oblasti práva, kteří budou provádět nový právní rámec ve věcech majetkových poměrů v manželství a ve věcech majetkových poměrů mezi registrovanými partnery.

4.9 Bude zapotřebí poskytnout manželům a registrovaným partnerům odpovídající informace o účincích zvolené právní úpravy na majetek v případě jeho přesunu, zejména bude-li se lišit zvolená právní úprava od právní úpravy země, kde se majetek skutečně nachází.

4.10 V závěrech Rady pro spravedlnost a vnitřní věci z 24. a 25. února 2011 se uvádí, že „dodržování základních práv je třeba zohledňovat i při přípravě právních aktů mimo rámec legislativního postupu“ (10). Výbor se domnívá, že Agentura pro základní práva by mohla a měla převzít aktivní úlohu při poskytování právního poradenství párům v zájmu účinného výkonu jejich práv.

5. Konkrétní připomínky

5.1 Navržená nařízení týkající se majetkových vztahů v manželství

5.1.1 Výbor souhlasí, že definice majetkových poměrů v manželství zahrnuje každodenní správu majetku manželů a jejich majetkové vypořádání, aniž by byla dotčena povaha věcných práv vztahujících se k majetku, kvalifikace majetku a práv a určení výsad držitele těchto práv, aniž by byla dotčena jediná výhrada veřejného pořádku stanovená v právních předpisech členských států.

5.1.2 Výbor se značně zasazuje o zajištění soudržnosti v oblasti příslušnosti mezi rozhodným režimem podle nařízení č. 1259/2010 (rozvod a rozluka), rozhodným režimem podle nařízení č. 2201/2003 (sňatek) a rozhodným režimem stanoveným v návrhu nařízení týkajícího se majetkových poměrů v manželství (viz kapitola II články 4 a 5 a kapitola III články 15–18).

5.1.2.1 EHSV má za to, že odlišnost režimů v různých situacích, jež by byla ponechána na pouhé libovůli stran, by mohla přivodit nadměrnou složitost a vyvolat možné spory o příslušnost a z toho plynoucí důsledky s výrazným zhoršením z hlediska lhůt a nákladů. Výbor se domnívá, že soudní příslušnost by měla být určena v okamžiku uzavření sňatku.

5.1.3 EHSV se domnívá, že zásada vzájemného uznávání v otázce volného pohybu rozhodnutí, úředních listin a soudních smírů ve věcech majetkových poměrů v manželství by měla vyloučit stanovení jiných možných řízení než těch, která jsou navržena. Jakýkoli druh řízení o prohlášení vykonatelnosti (viz nařízení Brusel I a II) by totiž znamenal zhoršení z hlediska nákladů a lhůt.

5.1.4 Podle EHSV by v obou nařízeních měla být v článku 4 vyloučena možnost ponechat na dohodě stran určení soudní příslušnosti pro případy zrušení svazku či jeho prohlášení za neplatný, i co se týče majetkových aspektů těchto aktů.

5.2 Pravidla navržená pro majetkové poměry párů v registrovaném partnerství

5.2.1 EHSV se domnívá, že je nezbytné uvážit odlišné rysy registrovaného partnerství, aby bylo možné určit právní dopady pro páry v registrovaném partnerství, pokud jde čistě o majetkové vztahy partnerů mezi sebou a vůči třetím osobám.

5.2.2 Co se týče pravidel obsažených v kapitole III návrhu nařízení 127/2011 (registrovaná partnerství), EHSV se obává, že uvedená ustanovení mohou být v rozporu s pravidly stanovenými právními předpisy míst, v nichž se majetek skutečně nachází.

5.2.3 S ohledem na stávající rozdíly mezi vnitrostátními režimy zemí, které povolují registrovaná partnerství, by v zájmu posílení právních záruk jednotlivců v registrovaném partnerství a třetích stran bylo vhodné přistoupit k harmonizaci informačních systémů, postupů zveřejňování a napadnutelnosti práv týkajících se majetku párů, zejména v případech, kdy se majetek nachází v zemích, v nichž není tento institut zaveden.

5.3 Přístup k informacím o existujících majetkových poměrech v členských státech

5.3.1 EHSV zdůrazňuje, že je důležité zaručit odpovídající přístup k informacím především ze strany manželů a partnerů v registrovaném partnerství, ale také pro příslušné soudy a odborníky v oblasti práva, a to prostřednictvím praktických rad v jazycích EU a vytvořením internetového portálu ve všech úředních jazycích EU.

5.3.2 Výbor považuje za nezbytné, aby existoval program vzdělávání soudů, odborníků a uživatelů práva, jejž by doplňovaly výměny zkušeností, aby se tak zajistilo odpovídající rozšíření profesionálního přístupu a znalostí příslušných vnitrostátních právních systémů.

5.3.3 EHSV doufá, že bude vytvořena evropská síť národních středisek pro právní poradenství, jež by zastřešovala Agentura pro základní práva, aby byl zajištěn bezplatný a uvědomělý výkon práv manželů a registrovaných partnerů v oblasti majetkových poměrů.

V Bruselu dne 21. září 2011. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Belgie, Česká republika, Dánsko, Finsko, Francie, Irsko, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Rakousko, Slovinsko, Spojené království a Švédsko.

(2) Úř. věst. C 325, 30.12.2006, s. 71.

(3) Úř. věst. C 24, 31.1.2006, s. 20.

(4) Úř. věst. C 21, 21.1.2011, s. 26.

(5) Viz rozhodnutí francouzské Rady ministrů ze dne 23. března 2011.

(6) Návrh italského ministerstva spravedlnosti a rovněž Evropského soudního dvora, rozsudek ve věci West Tankers Inc., Věc C-185/07, bod 26 o platnosti rozhodčí doložky.

(7) Přijatá 27. října 2010.

(8) Viz nařízení Rady (EU) č. 1259/2010 ze dne 20. prosince 2010, Úř. věst. L 343, 29.12.2010, s. 10.

(9) Viz KOM(2010) 748 v konečném znění.

(10) Viz závěry Rady o úloze Rady Evropské unie při zaručování účinného uplatňování Listiny základních práv Evropské unie, 24. a 25. února 2011.