Prováděcí rozhodnutí Rady by mělo dočasně pozastavit uplatňování některých ustanovení vízového kodexu ve vztahu k státním příslušníkům Senegalu. Toto pozastavení by se však nemělo vztahovat na rodinné příslušníky (mobilních) občanů EU, na něž se vztahuje směrnice 2004/38/ES, a státních příslušníků třetích zemí požívajících právo na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a dotčenou třetí zemí na straně druhé.

Na základě výše uvedených skutečností, nedostatečného zlepšení navzdory dosavadním krokům Komise na politické (společná mise komisařů vedená předsedkyní Komise do Senegalu v únoru 2022) a technické úrovni (technická mise útvarů Komise v červnu 2022) s cílem zlepšit spolupráci v oblasti zpětného přebírání osob a vzhledem k celkovým vztahům EU se Senegalem se má za to, že spolupráce Senegalu s EU v oblasti zpětného přebírání osob není dostatečná a že je třeba přijmout opatření.

Pokusy EU o formalizaci spolupráce na úrovni EU od roku 2015 nejsou úspěšné, a to i přes několik politických a technických kontaktů na vysoké úrovni. EU Senegalu na politické a technické úrovni, mimo jiné během společné mise komisařů vedené předsedkyní Komise do Senegalu v únoru 2022 a technické mise útvarů Komise v červnu 2022, jasně sdělila, že je třeba zlepšit spolupráci při zpětném přebírání vlastních státních příslušníků, kteří nemají právo pobývat v EU. To však dosud nepřineslo očekávaný pokrok.

V rámci průběžných hodnocení prováděných Komisí na základě spolehlivých údajů poskytnutých členskými státy, diskusí v příslušných pracovních skupinách Rady a na zasedáních skupin odborníků, jakož i údajů poskytnutých orgány, institucemi a jinými subjekty Unie informovaly členské státy o několika překážkách, které brzdí všechny fáze procesu zpětného přebírání a navracení osob, od zjišťování totožnosti senegalských státních příslušníků přes vydávání cestovních dokladů až po organizaci návratových operací. Senegalské orgány na žádosti členských států o zjištění totožnosti nereagují nebo reagují jen velmi pomalu a dodatečné žádosti ad hoc způsobují, že proces zjišťování totožnosti je velmi obtížný a jen zřídka vede k vydání cestovních dokladů. Problematické je rovněž vydávání cestovních dokladů osobám, u nichž byla potvrzena senegalská státní příslušnost. V roce 2022 se neuskutečnil žádný návrat charterovým letem a ve srovnání s jinými třetími zeměmi s podobným počtem případů se od ledna do poloviny září 2022 uskutečnil velmi nízký počet návratů.

V souladu s čl. 25a odst. 2 vízového kodexu by Komise měla pravidelně posuzovat spolupráci třetích zemí v oblasti zpětného přebírání osob a nejméně jednou ročně předkládat zprávu o svém posouzení Radě.

– rozvoj legálních způsobů migrace do Evropy.

Vízový kodex stanoví, že opatření týkající se víz se uplatní dočasně, avšak nestanoví povinnost uvést v prováděcím rozhodnutí konkrétní dobu použitelnosti těchto opatření. V souladu s čl. 25a odst. 6 by však Komise měla průběžně posuzovat pokrok v oblasti spolupráce při zpětném přebírání osob na základě ukazatelů uvedených v čl. 25a odst. 2, včetně asistence poskytované při určování totožnosti osob neoprávněně pobývajících na území členských států, včasném vydávání cestovních dokladů a organizaci návratových operací. Komise podá zprávu o tom, zda lze konstatovat zásadní a trvalé zlepšení spolupráce s dotčenou třetí zemí v oblasti zpětného přebírání osob, a při zohlednění celkových vztahů Unie s touto třetí zemí může Radě předložit návrh na zrušení nebo změnu prováděcího rozhodnutí. Pokud se naopak vízová opatření v souladu s prováděcím rozhodnutím ukážou jako neúčinná, mělo by se zvážit zahájení druhé fáze mechanismu (stanovené v čl. 25a odst. 5 písm. b)).

Navrhovaná opatření nemají vliv na možnost žadatelů požádat o vízum ani na to, zda jim bude vízum uděleno, a dodržují základní práva žadatelů, zejména pokud jde o respektování rodinného života.

•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Navrhovaná opatření, jejichž účelem je povzbudit Senegal ke zlepšení spolupráce v oblasti zpětného přebírání neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, jsou přiměřená sledovanému cíli. Tato opatření nemají vliv na možnost žadatelů požádat o vízum ani na to, zda jim bude vízum uděleno, ale týkají se některých aspektů postupu pro udělování víz nebo výše vízového poplatku. Kromě toho jsou z oblasti působnosti tohoto rozhodnutí vyloučeny některé kategorie osob.

–Pravidla pro vydávání víz pro více vstupů. To znamená, že v zásadě budou vydávána pouze víza pro jeden vstup.

–Standardní lhůta pro zpracování žádosti v délce patnácti dní. To znamená, že členské státy budou mít na rozhodnutí o žádostech 45 dní.

–Možnost členských států upustit od požadavku předložit úplný soubor podpůrných dokladů. To znamená, že všichni žadatelé budou muset při každé žádosti předložit úplný soubor podpůrných dokladů prokazujících splnění podmínek vstupu stanovených v Schengenském hraničním kodexu.

Článek 2 stanoví, že se u státních příslušníků Senegalu, kteří spadají do oblasti působnosti navrhovaného rozhodnutí, dočasně pozastavuje uplatňování následujících ustanovení vízového kodexu:

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Spolupráce se Senegalem v oblasti zpětného přebírání osob byla podle čl. 25a odst. 2 nařízení (ES) č. 810/2009 vyhodnocena jako nedostatečná. Je třeba významně zlepšit všechny fáze spolupráce v oblasti zpětného přebírání a navracení osob, včetně zajištění účinné, včasné a předvídatelné spolupráce Senegalu se všemi členskými státy v oblasti zjišťování totožnosti a vydávání cestovních dokladů a umožnění návratových operací prostřednictvím charterových letů.

(2)Spolupráce Senegalu, pokud vůbec existuje, je velmi nerovnoměrná a její výsledky nejsou dostatečné. Přetrvávají problémy se zjišťováním totožnosti a vydáváním cestovních dokladů a nejsou možné návraty charterovými lety.

(3)S ohledem na různé kroky, které Komise dosud přijala na politické a technické úrovni za účelem zlepšení úrovně spolupráce, a celkové vztahy Unie se Senegalem se má za to, že spolupráce Senegalu s Unií v oblasti zpětného přebírání osob není dostatečná, a proto je třeba přijmout opatření.

(4)Mělo by se proto dočasně pozastavit uplatňování některých ustanovení nařízení (ES) č. 810/2009 ve vztahu ke státním příslušníkům Senegalu, kteří podléhají vízové povinnosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1806. To by mělo senegalské orgány přimět k přijetí nezbytných kroků ke zlepšení spolupráce v záležitostech zpětného přebírání osob.

(5)Dočasně pozastavena by měla být ustanovení uvedená v čl. 25a odst. 5 písm. a) nařízení (ES) č. 810/2009: pozastavení možnosti upuštění od požadavků na podpůrné doklady, které mají žadatelé o vízum předložit podle čl. 14 odst. 6, pozastavení obecné lhůty pro zpracování žádosti v délce patnácti kalendářních dnů podle čl. 23 odst. 1 (v důsledku čehož je rovněž vyloučeno použití pravidla umožňujícího prodloužení této lhůty pouze v jednotlivých případech na dobu nejvýše 45 dnů, což znamená, že 45 dnů se stává standardní lhůtou pro zpracování žádosti), pozastavení vydávání víz pro více vstupů podle čl. 24 odst. 2 a 2c a pozastavení dobrovolného osvobození od vízového poplatku pro držitele diplomatických a služebních pasů podle čl. 16 odst. 5 písm. b).

(6)Tímto rozhodnutím by nemělo být dotčeno uplatňování směrnice 2004/38/ES, která rozšiřuje právo volného pohybu na rodinné příslušníky doprovázející nebo následující občana Unie, nezávisle na jejich státní příslušnosti. Toto rozhodnutí by se tedy nemělo uplatnit na rodinné příslušníky občana Unie, na něhož se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a třetí zemí.

(7)Opatřeními stanovenými v tomto rozhodnutí by neměly být dotčeny povinnosti členských států podle mezinárodního práva, včetně závazků, které mají jako hostitelské země mezinárodních mezivládních organizací nebo mezinárodních konferencí svolaných Organizací spojených národů nebo jinými mezinárodními mezivládními organizacemi se sídlem v členských státech. Dočasné pozastavení by se tudíž nemělo vztahovat na státní příslušníky Senegalu žádající o víza, jestliže je to nezbytné k tomu, aby členské státy splnily své povinnosti jakožto hostitelské země těchto organizací nebo konferencí.

(8)V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

(9)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.

(10)Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES.

(11)Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES.

(12)Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU.

(13)Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003, čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2011,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Oblast působnosti

1)Toto rozhodnutí se požije na státní příslušníky Senegalu, kteří podléhají vízové povinnosti podle nařízení (EU) 2018/1806.

2)Toto rozhodnutí se nepoužije na státní příslušníky Senegalu, kteří jsou od vízové povinnosti osvobozeni podle článku 4 nebo článku 6 nařízení (EU) 2018/1806.

3)Toto rozhodnutí se nepoužije na státní příslušníky Senegalu žádající o vízum, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něhož se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země požívajícího práva na volný pohyb, které je rovnocenné právu občanů Unie na základě dohody mezi Unií a třetí zemí.