Návrh nařízení Rady kterým se mění nařízení (EHS) č. 2112/78 o uzavření Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, Ženeva /* KOM/2008/0497 konecném znení - ACC 2008/0164 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 30.7.2008 KOM(2008) 497 v konečném znění 2008/0164 (ACC) Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se mění nařízení (EHS) č. 2112/78 o uzavření Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, Ženeva (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Celní úmluva o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975 byla jménem Evropského hospodářského společenství schválena nařízením Rady (EHS) č. 2112/78. Úmluva vstoupila ve Společenství v platnost dne 20. června 1983. Po jejím přijetí bylo nutné Úmluvu TIR změnit s cílem modernizovat a posílit režim TIR, přesněji vymezit práva a povinnosti všech stran účastnících se systému TIR a zavést elektronický systém, který mezinárodní organizaci rychle informuje o předložení karnetů TIR celním úřadům určení. Účelem tohoto nařízení je, aby Rada schválila veškeré změny, které provedly smluvní strany Úmluvy TIR, včetně Evropského společenství, jež však nebyly formálně zavedeny do právního řádu Společenství. Obecné souvislosti Úmluvou TIR, již spravuje Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů (EHK OSN) se sídlem v Ženevě, byl zaveden celní tranzitní režim pro mezinárodní přepravu zboží po silnici. V současnosti existuje 68 smluvních stran Úmluvy, včetně členských států Evropského společenství a Evropského společenství. Díky této úmluvě může zboží, u něhož jsou pozastavena cla a poplatky, překračovat mezinárodní hranice za minimálních zásahů celních orgánů během cesty. Tím, že systém TIR uvolňuje tradiční překážky mezinárodního pohybu zboží, podporuje rozvoj mezinárodního obchodu. Tím, že zkracuje prodlevy v dopravě, umožňuje dosahovat výrazných úspor v dopravních nákladech. Nejdůležitější výhodou systému je to, že Úmluva TIR nabízí prostřednictvím řetězu mezinárodních záruk poměrně snadný přístup k požadovaným zárukám. Od roku 1975 se Úmluva TIR několikrát změnila. Některé změny jsou technické a týkají se vozidel nebo kontejnerů, které lze považovat za bezpečné pro přepravu zboží v rámci karnetu TIR. Úprava karnetu TIR se od jeho zavedení rovněž několikrát změnila tak, aby bylo usnadněno jeho používání karnetu a aby byly zahrnuty veškeré údaje potřebné pro přepravu TIR. Stejně jako v případě ostatních celních tranzitních režimů byl režim TIR předmětem podvodné činnosti. Vinou těchto problémů došlo v rozpočtech smluvních stran k významným ztrátám a evropské podniky a obchod byly ohroženy. Bylo proto nutné Úmluvu TIR pozměnit, aby byly její režimy a formality účinnější v boji proti podvodům. Ačkoliv byla provedena řada změn Úmluvy z roku 1975, většina z nich se týkala vysoce technických záležitostí vztahujících se například na konstrukci vozidel. V minulých letech byl na základě problémů způsobených podvodnou činností proces revize zaměřen více na práva a povinnosti dotčených stran. Po přijetí všech změn správním výborem Úmluvy TIR se zdá být vhodné zavést tyto změny do právního řádu Společenství změnou nařízení (EHS) č. 2112/78. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (EHS) č. 2112/78 ze dne 25. července 1978 o uzavření Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, Ženeva. Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Navrhované nařízení je v souladu se společnou obchodní a dopravní politikou. Systém TIR, který usnadňuje silniční přepravu, umožňuje, aby se zboží pohybovalo na území 68 smluvních stran s minimálními zásahy ze strany celních správ, a nabízí prostřednictvím řetězu mezinárodních záruk poměrně snadný přístup k požadovaným zárukám. Zjednodušení, jichž bylo dosaženo Úmluvou TIR, jsou v souladu s revidovanou lisabonskou strategií. Formální přijetí změn je v souladu s politikou zlepšení právní úpravy. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů Konzultace zúčastněných stran Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů: Uskutečnily se konzultace s Mezinárodní unií silniční dopravy, všemi záručními sdruženími, v rámci výkonné rady TIR a s celními orgány smluvních stran Úmluvy TIR. Konzultace se konaly rovněž v rámci schůzí Výboru pro celní kodex, zasedání pracovní skupiny pro celní otázky ovlivňující přepravu a správního výboru Úmluvy TIR. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu: Všechny konzultované strany považovaly za nutné, aby Společenství zavedlo změny Úmluvy TIR do svého právního řádu. Ve Výboru pro celní kodex členské státy upřednostnily přijetí konsolidované verze Úmluvy TIR Radou místo zvláštního přijetí jejích téměř 28 změn, vzhledem k tomu, že některé z nich byly nahrazeny pozdějšími změnami, a nejsou již proto relevantní. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Posouzení dopadů Je nutné, aby Společenství formálně přijalo všechny dosud platné změny Úmluvy TIR schválené správním výborem. Některé z těchto změn se týkají technických záležitostí, například mezery mezi kroužky a dírkami na plachtě používané pro vozidla TIR, možnosti používat ložné listy jako přílohy karnetu TIR i v případě, že na manifestu je dostatek místa pro zapsání informací o veškerém přepravovaném zboží, nových bezpečnostních požadavků na podlahy nákladového prostoru u vozidel TIR, způsobu, jak zajistit větrací otvor u vozidel TIR nebo konstrukce některých typů silničních vozidel. Jiné změny jsou netechnické povahy, například požadavek, aby podniky vydávající a používající karnety TIR musely být schváleny celními orgány. Byla zřízena výkonná rada TIR, která je výkonným orgánem složeným z odborníků v oblasti TIR, kteří jsou pověřeni úkolem dohlížet na používání Úmluvy. Byly rovněž přesněji vymezeny úlohy a odpovědnosti hlavních účastníků systému TIR. S cílem účinněji kontrolovat a zajistit fungování režimu TIR byl zaveden elektronický systém, který mezinárodní organizaci pověřenou organizací a fungováním řetězu záruk informuje o předložení karnetů TIR celním úřadům určení. Nová příloha 10 formálně provádí systém SafeTIR, který sleduje ukončení nebo částečné ukončení operací TIR ve prospěch všech zúčastněných stran. Přijetím tohoto nařízení Společenství zavede do svého právního řádu změněnou Úmluvu TIR ve prospěch celních orgánů a odvětví dopravy. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU S hrnutí navrhovaných opatření Navrhované nařízení formálně zavádí všechny změny Úmluvy TIR, které jsou dosud platné, a mění nařízení Rady (EHS) č. 2112/78 ze dne 25. července 1978 o uzavření Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, Ženeva. Právní základ Článek 133 Smlouvy o založení Evropského společenství. Zásada subsidiarity Společenství je smluvní stranou Úmluvy TIR, a má proto povinnost uplatňovat změny Úmluvy TIR. Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. Zavádí změny mezinárodní smlouvy, která jako taková dodržuje zásadu proporcionality. Veškeré tyto změny již byly přijaty správním výborem Úmluvy TIR a používají se ve všech členských státech. Volba nástrojů Navrhované nástroje: nařízení. Navrhované nařízení mění nařízení (EHS) č. 2112/78, které zavedlo Úmluvu TIR v právního řádu Společenství. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. DALšÍ INFORMACE Zjednodušení Návrhem se zjednodušují právní předpisy. Navrhované nařízení zavádí do právního řádu Společenství veškeré změny Úmluvy TIR, které jsou dosud platné. Změna platných právních předpisů Přijetí návrhu nahradí přílohu nařízení Rady (EHS) č. 2112/78 ze dne 25. července 1978 o uzavření Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, Ženeva. 2008/0164 (ACC) Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se mění nařízení (EHS) č. 2112/78 o uzavření Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975, Ženeva RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], vzhledem k těmto důvodům: 1. Celní úmluva o mezinárodní přepravě zboží v rámci karnetů TIR (Úmluva TIR) ze dne 14. listopadu 1975[2] byla jménem Evropského společenství schválena nařízením Rady (EHS) č. 2112/78[3] a ve Společenství vstoupila v platnost dne 20. června 1983[4]. 2. Systém TIR umožňuje, aby zboží bylo přepravováno v rámci režimu mezinárodního tranzitu s minimálními zásahy ze strany celních správ během cesty, a prostřednictvím řetězu mezinárodních záruk nabízí poměrně snadný přístup k požadovaným zárukám. 3. Od roku 1975 byla po jednotlivých etapách zavedena řada změn Úmluvy TIR v souladu s postupem stanoveným v článcích 59 a 60 Úmluvy. Cílem těchto změn, které byly provedeny v různých etapách, bylo zajistit, aby byl režim TIR bezpečnější, a přizpůsobit jej měnícímu se obchodnímu a celnímu prostředí. 4. Změny provedené v první etapě vstoupily v platnost v únoru 1999 a zavedly přílohu 9 Úmluvy. Tato příloha stanovila minimální požadavky a podmínky pro přístup k režimu TIR. Tyto změny umožňují přístup k systému TIR pouze schváleným dopravcům a schváleným vnitrostátním záručním sdružením. To poskytuje vnitrostátním správám nástroj k úplné kontrole a sledování hlavních uživatelů systému TIR. 5. Současně byla zřízena výkonná rada TIR. Tento orgán, který je složen z odborníků v oblasti TIR, je pověřen úkolem dohlížet na používání Úmluvy a v případě potřeby usnadnit urovnání sporů mezi smluvními stranami, sdruženími, pojišťovnami a mezinárodními organizacemi podílejícími se na systému TIR. 6. Změny provedené v druhé etapě vstoupily v platnost v květnu 2002 a posílily režim TIR tím, že přesněji vymezily úlohy a odpovědnosti mezinárodní organizace odpovědné za fungování a organizaci systému TIR. Byly vymezeny vztahy mezi touto organizací, sdruženími, která jsou jejími členy, a rovněž správním výborem Úmluvy TIR. 7. V rámci druhé etapy byla mimoto zavedena nová ustanovení o konstrukci některých typů silničních vozidel. Tyto změny byly požadovány odvětvím dopravy a umožňují používat pro dopravu TIR vozidla nebo kontejnery s roletovými plachtami. 8. S cílem kontrolovat účinněji systém TIR a zajistit jeho fungování byla zavedena ustanovení o elektronickém systému, který mezinárodní organizaci pověřenou organizací a fungováním řetězce záruk informuje o předložení karnetů TIR celním úřadům určení. Jako příloha 10 Úmluvy TIR byl zaveden systém SafeTIR, který vstoupil v platnost v srpnu 2006. 9. Pokud bylo zjištěno, že je to nutné, byly zavedeny další změny Úmluvy TIR. Aby se zjednodušilo používání karnetu TIR a byly úplně zahrnuty všechny údaje, které jsou potřebné pro dopravu TIR, byla změněna úprava karnetu TIR. Za určitých podmínek mohou být jako přílohy karnetu TIR použity rovněž ložné listy i v případě, že na manifestu je dostatek místa pro zapsání údajů o veškerém přepravovaném zboží. Byl zaveden rovněž režim pro případy, kdy část dopravy TIR nelze provést po silnici nebo kdy se na tuto část nevztahuje systém TIR. 10. Nařízení (EHS) č. 2112/78 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. 11. Vzhledem k počtu změn, které mají být provedeny, je nutné, aby byla nahrazena celá příloha nařízení (EHS) č. 2112/78. 12. V příloze tohoto nařízení jsou zahrnuty všechny změny přijaté v souladu s postupem stanoveným v článcích 59 a 60 Úmluvy do konce roku 2008. Nařízení by proto mělo vstoupit v platnost dne 1. ledna 2009, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Příloha nařízení (EHS) č. 2112/78 se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení. Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost dne 1. ledna 2009. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Radu předseda/předsedkyně PŘÍLOHA CELNÍ ÚMLUVA O MEZINÁRODNÍ PŘEPRAVĚ ZBOŽÍ NA PODKLADĚ KARNETŮ TIR (ÚMLUVA TIR Z ROKU 1975) SMLUVNÍ STRANY, PŘEJÍCE SI usnadnit mezinárodní přepravu zboží silničními vozidly, BEROUCE V ÚVAHU, že zlepšení přepravních podmínek je považováno za jeden ze základních předpokladů vzájemného rozvoje spolupráce, VYJADŘUJÍCE kladný postoj k otázce zjednodušení a sjednocování správních formalit v oblasti mezinárodních přeprav, zejména na hranicích, SE DOHODLY TAKTO: Kapitola I Obecná ustanovení a) Definice Článek 1 Pro účely této úmluvy se rozumí: a) „přepravou TIR“ přeprava zboží od celního úřadu odeslání k celnímu úřadu určení podle režimu zvaného režim TIR stanoveného touto úmluvou; b) „operací TIR“ část přepravy TIR, která je prováděna na území smluvní strany od celního úřadu odeslání nebo celního úřadu vstupu (pohraničního) k celnímu úřadu určení nebo celnímu úřadu výstupu (pohraničnímu); c) „zahájením operace TIR“ okamžik, kdy bylo silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner společně s nákladem a příslušným karnetem TIR předvedeno za účelem kontroly celnímu úřadu odeslání nebo celnímu úřadu vstupu (pohraničnímu) a tento karnet byl celním úřadem přijat; d) „ukončením operace TIR“ okamžik, kdy bylo silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner společně s nákladem a příslušným karnetem TIR předvedeno za účelem kontroly celnímu úřadu určení nebo celnímu úřadu výstupu (pohraničnímu); e) „vyřízením operace TIR“ potvrzení celními orgány, že operace TIR byla na území smluvní strany řádně ukončena. Toto je stanoveno celními orgány na základě porovnání údajů nebo informací, jež jsou dostupné celnímu úřadu určení nebo celnímu úřadu výstupu (pohraničnímu) s údaji nebo informacemi, které jsou dostupné celnímu úřadu odeslání nebo celnímu úřadu vstupu (pohraničnímu); f) „dovozními nebo vývozními cly a poplatky“ cla a veškeré jiné daně, poplatky a různé dávky vybírané při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem nebo vývozem zboží, kromě poplatků a dávek, jejichž výše je omezena přibližnou cenou poskytnutých služeb; g) „silničním vozidlem“ nejen motorové silniční vozidlo, ale rovněž jakýkoli přívěs nebo návěs určený k připojení k motorovému silničnímu vozidlu; h) „jízdní soupravou“ spřažená vozidla, která se účastní silničního provozu jako celek; j) „kontejnerem“ přepravní zařízení (přepravní skříň, snímatelná cisterna nebo jiné obdobné zařízení): i) tvořící zcela nebo zčásti uzavřený prostor určený k umístění zboží, ii) trvalé povahy, a tedy dostatečně pevné, aby mohlo být opětovně používáno, iii) speciálně konstruované k usnadnění přepravy zboží jedním nebo více druhy dopravy beze změny nákladu, iv) konstruované k usnadnění manipulace, zejména při jeho překládce z jednoho druhu dopravy na jiný, v) konstruované pro snadnou nakládku a vykládku, vi) s vnitřním objemem nejméně jeden krychlový metr; „snímatelné karoserie“ se považují za kontejnery; k) „celním úřadem odeslání“ jakýkoli celní úřad smluvní strany, kde začíná pro celý náklad nebo pro jeho část přeprava TIR; l) „celním úřadem určení“ jakýkoli celní úřad smluvní strany, kde končí pro celý náklad nebo pro jeho část přeprava TIR; m) „pohraničním celním úřadem“ jakýkoli celní úřad smluvní strany, přes který silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner během přepravy TIR na území této smluvní strany vstupuje nebo je opouští; n) „osobami“ osoby fyzické i právnické; o) „držitelem“ karnetu TIR osoba, které byl vydán karnet TIR v souladu s odpovídajícími ustanoveními úmluvy a jejímž jménem bylo podáno celní prohlášení ve formě karnetu TIR, jež je projevem vůle umístit zboží do režimu TIR u celního úřadu odeslání. Držitel je odpovědný za předvedení silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejneru společně s nákladem a příslušným karnetem TIR celnímu úřadu odeslání, pohraničnímu celnímu úřadu a celnímu úřadu určení, přičemž jsou řádně dodržována odpovídající ustanovení úmluvy; p) „těžkým nebo objemným zbožím“ veškeré těžké nebo objemné předměty, které se pro svou hmotnost, rozměry nebo povahu zpravidla nepřepravují v uzavřeném silničním vozidle ani v uzavřeném kontejneru; q) „záručním sdružením“ sdružení schválené celními orgány smluvní strany za tím účelem, aby se zaručovalo za osoby používající režim TIR. Oblast působnosti Článek 2 Tato úmluva se vztahuje na přepravu zboží prováděnou beze změny nákladu, přes jednu nebo více státních hranic od celního úřadu odeslání jedné smluvní strany k celnímu úřadu určení jiné smluvní strany nebo téže smluvní strany v silničních vozidlech, jízdních soupravách nebo kontejnerech pod podmínkou, že se část přepravy mezi začátkem a koncem přepravy TIR uskutečňuje po silnici. Článek 3 Ustanovení této úmluvy se použijí, pokud: a) má být přeprava prováděna i) silničními vozidly, jízdními soupravami nebo kontejnery předběžně schválenými za podmínek uvedených v kapitole III oddíle a) nebo ii) jinými silničními vozidly, jinými jízdními soupravami nebo jinými kontejnery, pokud je prováděna v souladu s podmínkami uvedenými v kapitole III oddíle c) nebo iii) silničními vozidly nebo speciálními vozidly, jako jsou autobusy, jeřáby, zametací vozy, vozy na přepravu betonu atd., které jsou vyváženy, a jsou tedy samy považovány za zboží přepravující se po vlastní ose od celního úřadu odeslání k celnímu úřadu určení za podmínek uvedených v kapitole III oddíle c). Pokud tato vozidla přepravují další zboží, vztahují se na ně podmínky ve výše uvedených bodech i) nebo ii); b) se má přeprava uskutečnit za ručení sdružení schválených podle ustanovení článku 6 a má být prováděna na podkladě karnetu TIR, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 1 této úmluvy. c) Zásady Článek 4 Zboží přepravované v režimu TIR nepodléhá placení nebo složení dovozních nebo vývozních cel a poplatků u pohraničních celních úřadů. Článek 5 1 Zboží přepravované v režimu TIR v celně uzavřených silničních vozidlech, jízdních soupravách nebo kontejnerech není u pohraničních celních úřadů zpravidla podrobeno celní prohlídce. 2 Aby se však zabránilo zneužití, mohou celní orgány ve výjimečných případech, a zejména je-li podezření na nesrovnalosti, provést na těchto celních úřadech prohlídku zboží. Kapitola II Vydávání karnetů TIR Odpovědnost záručních sdružení Článek 6 1. Pokud jsou dodrženy minimální podmínky a požadavky stanovené v první části přílohy 9, může každá smluvní strana sdružením povolit, aby přímo nebo prostřednictvím odpovídajících sdružení vydávala karnety TIR a vystupovala jako ručitel. Nejsou-li dodrženy minimální podmínky a požadavky obsažené v první části přílohy 9, povolení se odejme. 2. Sdružení může být v některé zemi schváleno, pouze pokud jeho jistota rovněž kryje odpovědnost, která v této zemi vzniká při operacích prováděných na podkladě karnetů TIR vydaných zahraničními sdruženími, která jsou členy téže mezinárodní organizace, jejímž je toto sdružení členem. 2 a . Mezinárodní organizace uvedená v odstavci 2 bude správním výborem zmocněna, aby převzala odpovědnost za účinnou organizaci a fungování mezinárodního systému jistot, pokud tuto odpovědnost přijme. 3. Sdružení vydá karnety TIR pouze osobám, jejichž přístup k režimu TIR nebyl odmítnut příslušnými orgány smluvních stran, na jejichž území jsou tyto osoby usazeny nebo mají bydliště. 4. Přístup k režimu TIR může být povolen pouze osobám, které splňují minimální podmínky a požadavky stanovené ve druhé části přílohy 9 této úmluvy. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 38, bude povolení, pokud nebude zajištěno dodržování uvedených kritérií, zrušeno. 5. Přístup k režimu TIR bude udělen postupem uvedeným ve druhé části přílohy 9 této úmluvy. Článek 7 Karnety TIR, které záručním sdružením zaslaly odpovídající zahraniční sdružení nebo mezinárodní organizace, nepodléhají dovozním nebo vývozním clům a poplatkům a nepodléhají dovozním a vývozním zákazům nebo omezením. Článek 8 1. Záruční sdružení se zavazuje zaplatit splatná dovozní nebo vývozní cla a poplatky zvýšené o případné úroky z prodlení, které by měly být uhrazeny podle celních předpisů a nařízení země, ve které byla zjištěna nesrovnalost týkající se operace TIR. Toto sdružení ručí za úhradu uvedených částek společně a nerozdílně s osobami, které je dluží. 2. Pokud v případech uvedených v odstavci 1 tohoto článku předpisy a nařízení smluvní strany nestanoví placení dovozních nebo vývozních cel a poplatků, zavazuje se záruční sdružení zaplatit za týchž podmínek částku rovnající se výši dovozních nebo vývozních cel a poplatků zvýšených o případné úroky z prodlení. 3. Každá smluvní strana stanoví pro každý karnet TIR maximální výši částek, jejichž úhradu lze na záručních sdruženích požadovat podle ustanovení výše uvedených odstavců 1 a 2. 4. Záruční sdružení je odpovědné vůči orgánům země, ve které se nachází celní úřad odeslání, od okamžiku, kdy celní úřad přijme karnet TIR. V dalších zemích, přes které je zboží v režimu TIR přepravováno, začíná tato odpovědnost, jakmile zboží vstoupí na území těchto zemí, nebo v případě přerušení přepravy TIR podle ustanovení čl. 26 odst. 1 a 2, jakmile karnet TIR přijme celní úřad, u kterého je přeprava TIR obnovena. 5. Odpovědnost záručního sdružení se vztahuje nejen na zboží uvedené v karnetu TIR, nýbrž také na zboží, které, ač není v karnetu uvedeno, je uloženo v celně uzavřeném prostoru silničního vozidla nebo v celně uzavřeném kontejneru. Tato odpovědnost se nevztahuje na žádné jiné zboží. 6. Pro stanovení cel a poplatků podle odstavců 1 a 2 tohoto článku se údaje o zboží uvedeném v karnetu TIR považují za správné, není-li prokázán opak. 7. Při splatnosti částek uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku mají příslušné orgány, dříve než svůj nárok uplatní vůči záručnímu sdružení, pokud možno požádat o úhradu osobu nebo osoby, které je přímo dluží. Článek 9 1. Záruční sdružení stanoví dobu platnosti karnetu TIR, přičemž uvede poslední den platnosti, po němž nemůže být karnet předložen celnímu úřadu odeslání k přijetí. 2. Byl-li karnet přijat celním úřadem odeslání poslední den své platnosti nebo před tímto dnem, jak je stanoveno ve výše uvedeném odstavci 1, zůstává v platnosti až do ukončení operace TIR v celním úřadu určení. Článek 10 1. Vyřízení operace TIR musí být provedeno neprodleně. 2. Jestliže celní orgány některé země vyřídily operaci TIR, nemohou již na záručním sdružení požadovat úhradu částek uvedených v čl. 8 odst. 1 a 2, ledaže potvrzení o ukončení operace TIR bylo získáno nekalým nebo podvodným způsobem nebo že k ukončení operace nedošlo. Článek 11 1. Jestliže operace TIR nebyla vyřízena, nejsou příslušné orgány oprávněny požadovat na záručním sdružení úhradu částek uvedených v čl. 8 odst. 1 a 2, pokud do jednoho roku od přijetí karnetu TIR těmito orgány neuvědomily písemně sdružení o nevyřízení operace TIR. Toto ustanovení platí rovněž v případě, kdy potvrzení o ukončení operace TIR bylo získáno nekalým nebo podvodným způsobem, avšak v takovém případě činí lhůta dva roky. 2. Žádost o úhradu částek uvedených v čl. 8 odst. 1 a 2 se zasílá záručnímu sdružení nejdříve tři měsíce poté, co bylo toto sdružení vyrozuměno o nevyřízení operace TIR nebo o tom, že potvrzení o ukončení operace TIR bylo získáno nekalým nebo podvodným způsobem, a nejpozději do dvou let od téhož dne. V případech, které však ve výše uvedené dvouleté lhůtě byly předány soudu, se žádost o úhradu zasílá do roka ode dne, kdy soudní rozhodnutí nabylo právní moci. 3. Na úhradu požadovaných částek má záruční sdružení lhůtu tří měsíců ode dne, ke kterému mu byla žádost o úhradu zaslána. Uhrazené částky budou sdružení vráceny, jestliže se do dvou let ode dne uvedeného na žádosti o úhradu ke spokojenosti celních orgánů prokáže, že při dané přepravní operaci nebyla spáchána žádná nesrovnalost. Kapitola III Přeprava zboží na podkladě karnetu TIR a) Schvalování vozidel a kontejnerů Článek 12 Za účelem použití ustanovení oddílů a) a b) této kapitoly musí každé silniční vozidlo svou konstrukcí a svým vybavením splňovat podmínky stanovené v příloze 2 této úmluvy a musí být schváleno v souladu s postupem stanoveným v příloze 3 této úmluvy. Schvalovací osvědčení musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 4. Článek 13 1. Za účelem použití ustanovení oddílů a) a b) této kapitoly musí být kontejnery konstruovány ve shodě s podmínkami stanovenými v první části přílohy 7 a schváleny v souladu s postupem stanoveným ve druhé části uvedené přílohy. 2. Kontejnery schválené pro přepravu zboží pod celní závěrou podle ustanovení Celní úmluvy o kontejnerech z roku 1956, z ní plynoucích dohod uzavřených pod záštitou Spojených národů, Celní úmluvy o kontejnerech z roku 1972 nebo všech mezinárodních dokumentů, které by posledně uvedenou úmluvu nahradily nebo změnily, se považují za vyhovující ustanovením výše uvedeného odstavce 1 a musí být přijímány k přepravě v režimu TIR bez dalšího schválení. Článek 14 1. Každá smluvní strana si vyhrazuje právo neuznat platnost schválení silničních vozidel nebo kontejnerů, které nesplňují podmínky stanovené ve výše uvedených článcích 12 a 13. Pokud jsou zjištěné nedostatky méně závažné a neskýtají nebezpečí podvodu, omezí smluvní strany zdržování přepravy. 2. Před opětovným použitím k přepravě zboží pod celní závěrou musí být silniční vozidlo nebo kontejner, které již nevyhovují podmínkám, na jejichž základě byly schváleny, znovu uvedeny do původního stavu nebo být podrobeny novému schválení. b) Postup při přepravě na podkladě karnetu TIR Článek 15 1. Pro dočasné použití silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejneru používaných k přepravě zboží v režimu TIR se nevyžaduje žádný zvláštní celní doklad. Pro silniční vozidlo, jízdní soupravu nebo kontejner se nevyžaduje žádná jistota. 2. Ustanovení odstavce 1 tohoto článku nebrání smluvní straně, aby na celním úřadu určení vyžadovala splnění formalit stanovených jejími vnitrostátními předpisy, které zajistí, že po skončení operace TIR budou silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner opět vyvezeny. Článek 16 Jestliže je přeprava TIR prováděna silničním vozidlem nebo jízdní soupravou, umístí se vpředu i vzadu na vozidle nebo jízdní soupravě totožné obdélníkové tabulky s nápisem „TIR“, které splňují specifikace uvedené v příloze 5 této úmluvy. Tyto tabulky musí být umístěny tak, aby byly dobře viditelné. Musí být snímatelné nebo být upevněny či konstruovány takovým způsobem, aby mohly být překlopeny, zakryty, složeny nebo aby jakýmkoli jiným způsobem označovaly, že přeprava TIR není prováděna. Článek 17 1. Pro každé silniční vozidlo nebo kontejner se vyhotoví jeden karnet TIR. Jeden karnet TIR však může být vyhotoven pro jízdní soupravu nebo pro více kontejnerů naložených na jediném silničním vozidle nebo na jízdní soupravě. V takovém případě musí být v manifestu v karnetu TIR uveden odděleně obsah každého vozidla tvořícího součást jízdní soupravy nebo každého kontejneru. 2. Karnet TIR platí pouze pro jednu jízdu. Obsahuje alespoň tolik oddělitelných útržkových listů, kolik jich je k prováděné přepravě TIR třeba. Článek 18 Přeprava TIR může být prováděna přes více celních úřadů odeslání a určení, avšak celkový počet celních úřadů odeslání a určení nemůže být vyšší než čtyři. Karnet TIR může být předložen celním úřadům určení pouze tehdy, pokud byl potvrzen všemi celními úřady odeslání. Článek 19 Zboží a silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner se předvádí celnímu úřadu odeslání spolu s karnetem TIR. Celní orgány země odeslání učiní nezbytná opatření, aby se přesvědčily o správnosti manifestu a aby přiložily celní závěry nebo zkontrolovaly celní závěry, které na odpovědnost těchto celních orgánů přiložily řádně zmocněné osoby. Článek 20 Celní orgány mohou pro přepravu na území své země stanovit lhůtu a vyžadovat, aby silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner dodržovaly stanovenou trasu. Článek 21 Na každém pohraničním celním úřadu, jakož i na celních úřadech určení, se silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner předvádí celním orgánům ke kontrole spolu s nákladem a s příslušným karnetem TIR. Článek 22 1. Zpravidla a s výjimkou provádění celních prohlídek zboží podle čl. 5 odst. 2 uznávají celní orgány pohraničních celních úřadů všech smluvních stran neporušené celní závěry ostatních smluvních stran. Je-li to však ke kontrole nutné, mohou zmíněné celní orgány přiložit své vlastní závěry. 2. Smluvní stranou takto uznané celní závěry požívají na jejím území stejné právní ochrany jako národní celní závěry. Článek 23 Pouze ve výjimečných případech smějí celní orgány: - nechat na náklady dopravců doprovázet na území své země silniční vozidla, jízdní soupravy nebo kontejnery, - podrobit náklad silničních vozidel, jízdních souprav nebo kontejnerů kontrole a prohlídce během cesty. Článek 24 Jestliže během cesty nebo na pohraničním celním úřadu provedou celní orgány prohlídku nákladu silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejneru, učiní na útržkových listech karnetu TIR použitých v jejich zemi, na příslušných kmenových listech a na útržkových listech zůstávajících v karnetu TIR poznámku o nově přiložených celních závěrách, jakož i o druhu provedených kontrol. Článek 25 Jsou-li celní závěry během cesty porušeny v jiných případech, než které jsou uvedeny v článcích 24 a 35, nebo bylo-li zboží zničeno nebo poškozeno, aniž byla závěra porušena, postupuje se podle ustanovení přílohy 1 této úmluvy o používání karnetu TIR, aniž je dotčena možnost použití ustanovení vnitrostátních právních předpisů, a vyhotoví se havarijní protokol, který se vloží do karnetu TIR. Článek 26 1. Pokud se část přepravy prováděné na podkladě karnetu TIR koná na území státu, který není smluvní stranou této úmluvy, přeprava TIR pro tuto část cesty se pozastaví. V takovém případě celní orgány smluvní strany, na jejímž území je přeprava následně obnovena, uznají karnet TIR pro pokračování přepravy TIR s výhradou, že celní závěry a/anebo značky totožnosti zůstaly neporušeny. V případě, že značky totožnosti nezůstaly neporušeny, smějí celní orgány uznat karnet TIR pro pokračování přepravy TIR podle ustanovení článku 25. 2. Totéž platí pro část přepravy, během níž držitel karnetu nepoužil karnet TIR na území některé smluvní strany z důvodu existence jednodušších tranzitních režimů nebo není-li použití tranzitního režimu nutné. 3. V takových případech se celní úřady, u kterých je přeprava TIR přerušena nebo obnovena, považují při výstupu nebo vstupu za pohraniční celní úřady. Článek 27 Nestanoví-li tato úmluva a zejména článek 18 jinak, může být původně stanovený celní úřad určení nahrazen jiným celním úřadem určení. Článek 28 1. Ukončení operace TIR musí potvrdit celní orgány neprodleně. Mohou tak učinit s výhradou nebo bez výhrady; pokud jsou vyjádřeny výhrady, musí být založeny na skutečnostech týkajících se samotné operace TIR. Tyto skutečnosti musí být v karnetu TIR jasně uvedeny. 2. V případech, kdy je zboží propuštěno do jiného celního režimu nebo jiného systému celního dohledu, nesmí být žádné nesrovnalosti, které mohly být prokázány v tomto jiném celním režimu nebo v tomto jiném systému celního dohledu, připisovány držiteli karnetu TIR ani jakékoli jiné osobě jednající jeho jménem. c) Ustanovení o přepravě těžkéhonebo objemného zboží Článek 29 1. Ustanovení tohoto oddílu se vztahují pouze na přepravu těžkého nebo objemného zboží vymezeného v čl. 1 písm. p) této úmluvy. 2. Pokud se použijí ustanovení tohoto oddílu, lze podle rozhodnutí orgánů celního úřadu odeslání provádět přepravu těžkého nebo objemného zboží v celně neuzavřených vozidlech nebo kontejnerech. 3. Ustanovení tohoto oddílu se použijí, pouze pokud podle názoru orgánů celního úřadu odeslání lze podle daného popisu zjistit bez obtíží totožnost přepravovaného těžkého nebo objemného zboží, jakož i případně zároveň přepravovaného příslušenství, nebo je opatřit celními závěrami a/nebo značkami totožnosti, aby se zabránilo jakékoli výměně nebo jakémukoli vyjmutí tohoto zboží bez zanechání viditelných stop. Článek 30 Nestanoví-li zvláštní ustanovení tohoto oddílu výjimku, vztahují se na přepravu těžkého nebo objemného zboží v režimu TIR veškerá ustanovení této úmluvy. Článek 31 Odpovědnost záručního sdružení se vztahuje nejen na zboží zapsané v karnetu TIR, nýbrž také na zboží, které ačkoli není v karnetu zapsáno, je uloženo na nákladové ploše nebo mezi zbožím zapsaným v karnetu TIR. Článek 32 Na obálce karnetu TIR a na všech útržkových listech musí být tučným písmem vytištěný nápis „těžké nebo objemné zboží“ v anglickém nebo francouzském jazyce. Článek 33 Orgány celního úřadu odeslání mohou vyžadovat, aby balicí listy, fotografie, výkresy atd., které jsou nezbytné k zajištění totožnosti přepravovaného zboží, byly přiloženy ke karnetu TIR. V tomto případě tyto doklady potvrdí a jedno vyhotovení uvedených dokladů se zevnitř připojí k zadní straně obálky karnetu TIR a ve všech manifestech v karnetu TIR se o uvedených dokladech učiní poznámka. Článek 34 Orgány pohraničních celních úřadů každé smluvní strany uznávají celní závěry a/nebo značky totožnosti přiložené příslušnými orgány jiných smluvních stran. Mohou však přiložit další závěry a/nebo značky totožnosti; o přiložených nových závěrách a/nebo značkách totožnosti učiní poznámku na útržkových listech karnetu TIR použitých ve své zemi, na odpovídajících kmenových listech a na útržkových litech, které zůstávají v karnetu TIR. Článek 35 Jestliže jsou během přepravy nebo na pohraničním celním úřadu celní orgány provádějící prohlídku nákladu nuceny porušit závěry a/nebo sejmout značky totožnosti, učiní o přiložených nových závěrách a/nebo značkách totožnosti poznámku na útržkových listech karnetu TIR použitých ve své zemi, na příslušných kmenových listech a na útržkových listech, které zůstávají v karnetu TIR. Kapitola IV Nesrovnalosti Článek 36 Každé porušení ustanovení této úmluvy vystavuje pachatele v zemi, kde bylo porušení spácháno, potrestání podle právního řádu této země. Článek 37 Nelze-li zjistit, na kterém území byla nesrovnalost spáchána, považuje se za spáchanou na území smluvní strany, kde byla zjištěna. Článek 38 1. Každá smluvní strana má právo dočasně nebo trvale vyloučit z požívání výhod plynoucích z ustanovení této úmluvy každou osobu, která se dopustila vážného porušení celních předpisů nebo nařízení vztahujících se na mezinárodní přepravu zboží. 2. Takové vyloučení se do jednoho týdne oznámí příslušným orgánům smluvní strany, na jejímž území je dotyčná osoba usazena nebo má bydliště, záručnímu sdružení nebo záručním sdružením země nebo celního území, kde bylo porušení spácháno, a výkonné radě TIR. Článek 39 Pokud jsou operace TIR jinak uznány za řádné: 1. Smluvní strany nepřihlížejí k menším odchylkám týkajícím se povinnosti dodržovat stanovenou lhůtu nebo předepsanou trasu. 2. Rovněž rozpory mezi údaji uvedenými v manifestu v karnetu TIR a obsahem silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejneru se nepovažují ve smyslu této úmluvy za její porušení držitelem karnetu TIR, pokud je ke spokojenosti příslušných orgánů prokázáno, že tyto rozpory nebyly způsobeny omyly, kterých by se úmyslně nebo z nedbalosti dopustil při nakládce nebo odesílání zboží nebo při vyhotovování zmíněného manifestu. Článek 40 Celní správy země odeslání a země určení neučiní držitele karnetu TIR odpovědným za rozpory, které by mohly být popřípadě v těchto zemích zjištěny, pokud se tyto rozpory týkají celních režimů, které předcházely přepravě TIR nebo které po ní následovaly, a pokud k nim držitel uvedeného karnetu nemá žádný vztah. Článek 41 Pokud se ke spokojenosti celních orgánů prokáže, že zboží uvedené v manifestu v karnetu TIR bylo zničeno nebo nenávratně ztraceno následkem nehody nebo vyšší moci nebo že nastal jeho úbytek v důsledku jeho povahy, je toto zboží osvobozeno od obvykle vymahatelných cel a poplatků. Článek 42 Na odůvodněnou žádost jedné smluvní strany sdělí příslušné orgány smluvních stran zúčastněných na přepravě TIR dané smluvní straně veškeré dostupné informace, které by byly nutné k provádění ustanovení výše uvedených článků 39, 40 a 41. Článek 42a Příslušné orgány v úzké spolupráci se sdruženími přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění řádného použití karnetů TIR. Za tímto účelem mohou přijmout vhodná vnitrostátní a mezinárodní kontrolní opatření. Vnitrostátní kontrolní opatření přijatá v této souvislosti příslušnými orgány budou neprodleně sdělena výkonné radě TIR, která ověří jejich soulad s ustanoveními úmluvy. Mezinárodní kontrolní opatření budou přijata správním výborem. Článek 42b Příslušné orgány smluvních stran v případě potřeby poskytnou povoleným sdružením informace, které požadují pro účely splnění závazku v souladu s přílohou 9 částí 1 písm. f) bodem iii). Informace, které mají být poskytnuty v jednotlivých případech, stanoví příloha 10. Kapitola V Vysvětlivky Článek 43 Vysvětlivky uvedené v příloze 6 a ve třetí části přílohy 7 podávají výklad některých ustanovení této úmluvy a jejích příloh. Rovněž popisují některé doporučené postupy. Kapitola VI Různá ustanovení Článek 44 Každá smluvní strana poskytne zúčastněným záručním sdružením výhody, pokud jde o: a) převod peněz nezbytných k úhradě částek požadovaných orgány smluvních stran podle ustanovení článku 8 této úmluvy; a b) převod peněz nezbytných k úhradě tiskopisů karnetu TIR, které záručním sdružením zasílají odpovídající zahraniční sdružení nebo mezinárodní organizace. Článek 45 Každá smluvní strana zveřejní seznam celních úřadů odeslání, pohraničních celních úřadů a celních úřadů určení, které určí pro provádění operací TIR. Smluvní strany, jejichž území spolu sousedí, se dohodnou na stanovení protilehlých pohraničních celních úřadů a na jejich úředních hodinách. Článek 46 1. Za provádění úkonů spojených s celními operacemi uvedenými v této úmluvě pracovníky celních úřadů je přípustné vybírat poplatky pouze v případech, kdy jsou prováděny mimo dny, hodiny nebo místa obvykle pro takové účely stanovené. 2. Smluvní strany učiní veškerá možná opatření za účelem usnadnění celních operací na celních úřadech, které se týkají zboží rychle podléhajícího zkáze. Článek 47 1. Ustanovení této úmluvy nebrání použití omezení a kontrol vyplývajících z vnitrostátních právních předpisů a založených na respektování veřejné morálky, veřejné bezpečnosti, veřejného zdraví nebo hygieny nebo na dodržování veterinárních nebo rostlinolékařských předpisů, ani vybírání poplatků ukládaných podle takových předpisů. 2. Ustanovení této úmluvy nebrání použití jiných vnitrostátních nebo mezinárodních předpisů týkajících se dopravy. Článek 48 Žádné ustanovení této úmluvy nevylučuje právo smluvních stran, které tvoří celní nebo hospodářskou unii, přijmout zvláštní předpisy upravující přepravní operace, které začínají nebo končí na jejich území nebo se provádějí tranzitem přes tato území, pokud tyto předpisy neomezují výhody stanovené touto úmluvou. Článek 49 Tato úmluva nebrání použití větších výhod, které smluvní strany poskytují nebo by chtěly poskytovat jednostrannými opatřeními nebo na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod, s výhradou, že takto poskytované výhody nenarušují uplatňování ustanovení této úmluvy, a zejména průběh operací TIR. Článek 50 Smluvní strany si na požádání vzájemně sdělují informace nutné k uplatňování ustanovení této úmluvy, zejména informace, které se týkají schvalování silničních vozidel nebo kontejnerů, jakož i technických údajů o jejich konstrukci. Článek 51 Přílohy této úmluvy tvoří její nedílnou součást. Kapitola VII Závěrečná ustanovení Článek 52 Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přistoupení 1. Všechny členské státy Organizace spojených národů nebo některé její odborné organizace nebo Mezinárodní agentura pro atomovou energii, státy, které jsou smluvní stranou statutu Mezinárodního soudního dvora, a každý jiný stát pozvaný Valným shromážděním Organizace spojených národů se mohou stát smluvními stranami této úmluvy: a) podpisem bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení; b) uložením ratifikační listiny a listiny o přijetí nebo schválení poté, co úmluvu podepsaly s výhradou ratifikace, přijetí nebo schválení; nebo c) uložením listiny o přistoupení. 2. Tato úmluva je od 1. ledna 1976 do 1. prosince 1976 včetně otevřena k podpisu státům uvedeným v odstavci 1 tohoto článku v úřadu Spojených národů v Ženevě. Po tomto datu je otevřena k přistoupení. 3. Celní nebo hospodářské unie se mohou podle ustanovení odstavců 1 a 2 tohoto článku rovněž stát smluvními stranami této úmluvy zároveň se všemi jejich členskými státy nebo kdykoli poté, co se jejich všechny členské státy stanou smluvními stranami této úmluvy. Tyto unie však nemají hlasovací právo. 4. Ratifikační listiny, listiny o přijetí, schvalovací listiny nebo listiny o přistoupení jsou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů. Článek 53 Vstup v platnost 1. Tato úmluva vstoupí v platnost šest měsíců poté, co ji pět států uvedených v čl. 52 odst. 1 podepíše bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení nebo uloží svou ratifikační listinu nebo listinu o přijetí, schválení nebo o přistoupení. 2. Poté, co ji pět států uvedených v čl. 52 odst. 1 podepíše bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení nebo uloží svou ratifikační listinu nebo listinu o přijetí, schválení nebo o přistoupení, vstoupí tato úmluva pro všechny nové smluvní strany v platnost po uplynutí šesti měsíců ode dne uložení jejich ratifikační listiny nebo listiny o přijetí, schválení nebo o přistoupení. 3. Každá ratifikační listina nebo listina o přijetí, schválení nebo listina o přistoupení, uložená po vstupu změny této úmluvy v platnost, se vztahuje k platnému znění této úmluvy. 4. Každá listina tohoto druhu uložená po přijetí změny, avšak před jejím vstupem v platnost, se vztahuje ke znění této úmluvy platnému ke dni vstupu pozměněného znění v platnost. Článek 54 Výpověď 1. Každá smluvní strana může tuto úmluvu vypovědět oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů. 2. Výpověď nabývá účinnosti patnáct měsíců poté, co generální tajemník oznámení obdrží. 3. Platnost karnetů TIR přijatých celním úřadem odeslání přede dnem, kterým výpověď nabývá účinku, není touto výpovědí dotčena a jistota záručních sdružení zůstává v platnosti podle podmínek této úmluvy. Článek 55 Pozbytí platnosti Jestliže po vstupu této úmluvy v platnost poklesne počet států, které jsou smluvními stranami, v kterémkoli období trvajícím dvanáct po sobě jdoucích měsíců na méně než pět, pozbývá tato úmluva platnosti uplynutím tohoto dvanáctiměsíčního období. Článek 56 Zrušení Úmluvy TIR z roku 1959 1. Svým vstupem v platnost tato úmluva ve vztazích mezi smluvními stranami zrušuje a nahrazuje Úmluvu TIR z roku 1959. 2. Schvalovací osvědčení vydaná pro silniční vozidla a kontejnery podle podmínek Úmluvy TIR z roku 1959 budou po dobu jejich platnosti nebo s výhradou jejich obnovení přijímána pro přepravu zboží pod celní závěrou stranami této úmluvy, pokud tato vozidla a kontejnery i nadále splňují podmínky, podle kterých byly původně schváleny. Článek 57 Řešení sporů 1. Každý spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami ohledně výkladu nebo používání této úmluvy se podle možnosti řeší jednáním mezi stranami sporu nebo jiným způsobem. 2. Každý spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami ohledně výkladu nebo používání této úmluvy, který nelze vyřešit prostředky podle odstavce 1 tohoto článku, se na žádost jedné z nich předloží rozhodčímu soudu v tomto složení: každá strana sporu jmenuje jednoho rozhodce a tito rozhodci určí dalšího rozhodce, který bude předsedou. Jestliže po uplynutí tří měsíců od obdržení žádosti některá ze stran nejmenovala rozhodce nebo rozhodci neurčili předsedu, může kterákoli z těchto stran o jmenování rozhodce nebo předsedy rozhodčího soudu požádat generálního tajemníka Organizace spojených národů. 3. Rozhodnutí rozhodčího soudu ustaveného podle ustanovení odstavce 2 je pro strany ve sporu závazné. 4. Rozhodčí soud přijme svůj vlastní jednací řád. 5. Rozhodčí soud rozhoduje většinou hlasů. 6. Jakýkoli spor, který by mohl vzniknout mezi stranami sporu ve věci výkladu a výkonu rozhodčího nálezu, může být kteroukoli stranou předložen k rozhodnutí rozhodčímu soudu, který nález vynesl. Článek 58 Výhrady 1. Každý stát může při podpisu nebo ratifikaci této úmluvy nebo při přistoupení k této úmluvě učinit prohlášení, že se necítí vázán čl. 57 odst. 2 až 6 této úmluvy. Ostatní smluvní strany nebudou těmito odstavci vázány vůči smluvní straně, která takovou výhradu učinila. 2. Každá smluvní strana, která učinila výhradu podle odstavce 1 tohoto článku, ji může kdykoli zrušit oznámením generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů. 3. S výjimkou výhrad uvedených v odstavci 1 tohoto článku není žádná výhrada k této úmluvě přípustná. Článek 58a Správní výbor Bude vytvořen správní výbor složený ze všech smluvních stran. Její složení, funkce a jednací řád jsou uvedeny v příloze 8. Článek 58b Výkonná rada TIR Správní výbor vytvoří výkonnou radu TIR jako pomocný orgán, která bude jeho jménem plnit úkoly, které jsou jí svěřeny na základě úmluvy a správním výborem. Její složení, funkce a jednací řád jsou uvedeny v příloze 8. Článek 59 Postup při změně této úmluvy 1. Tuto úmluvu včetně jejích příloh lze změnit na návrh smluvní strany postupem podle tohoto článku. 2. Každou navrhovanou změnu této úmluvy posoudí správní výbor složený ze všech smluvních stran v souladu s jednacím řádem stanoveným v příloze 8. Každou takovou změnu úmluvy posouzenou nebo vypracovanou na zasedání správního výboru a přijatou tímto výborem dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících členů předá generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám k přijetí. 3. S výhradou ustanovení článku 60 vstoupí každá navrhovaná změna sdělená podle ustanovení předchozího odstavce v platnost pro všechny smluvní strany tři měsíce po uplynutí dvanáctiměsíční lhůty ode dne, kdy bylo sdělení učiněno, jestliže během této doby žádný stát, který je smluvní stranou, neoznámil generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že proti navrhované změně vznáší námitku. 4. Jestliže proti navrhované změně byla v souladu s ustanoveními odstavce 3 tohoto článku oznámena námitka, považuje se navrhovaná změna za nepřijatou a nemá žádný účinek. Článek 60 Zvláštní postup při změně příloh 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 a 10 1. Každá navrhovaná změna příloh 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 a 10 přezkoumaná v souladu s ustanoveními čl. 59 odst. 1 a 2 vstoupí v platnost dnem, který stanoví správní výbor při přijetí změny, ledaže k dřívějšímu dni, rovněž stanovenému správním výborem, pětina států, které jsou smluvními stranami, nebo pět států, které jsou smluvními stranami, je-li tento počet menší, neoznámí generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že proti navrhované změně vznáší námitky. Dny uvedené v tomto odstavci stanoví správní výbor dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících členů. 2. Po vstupu v platnost nahrazuje každá změna přijatá v souladu s postupem stanoveným v odstavci 1 ve vztahu ke všem smluvním stranám všechna dřívější ustanovení, na něž se vztahuje. Článek 61 Žádosti, sdělení a námitky Generální tajemník Organizace spojených národů uvědomí všechny smluvní strany a všechny státy uvedené v čl. 52 odst. 1 této úmluvy o každé žádosti, sdělení nebo námitce podané v souladu s ustanoveními článků 59 a 60 a o dni vstupu jakékoli změny v platnost. Článek 62 Revizní konference 1. Stát, který je smluvní stranou, může oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů požádat o svolání konference za účelem revize této úmluvy. 2. Revizní konferenci, na kterou jsou pozvány všechny smluvní strany a všechny státy uvedené v čl. 52 odst. 1, svolá generální tajemník Organizace spojených národů, pokud mu do šesti měsíců ode dne, kdy to generální tajemník Organizace spojených národů oznámil, nejméně čtvrtina států, které jsou smluvními stranami, sdělí, že se žádostí souhlasí. 3. Revizní konferenci, na kterou jsou pozvány všechny smluvní strany a všechny státy uvedené v čl. 52 odst. 1, svolá generální tajemník Organizace spojených národů rovněž po oznámení žádosti správního výboru. Správní výbor podá takovou žádost, usnese-li se na ní většina jeho přítomných a hlasujících členů. 4. Je-li konference svolána podle ustanovení odstavce 1 nebo 3 tohoto článku, uvědomí o tom generální tajemník Organizace spojených národů všechny smluvní strany a vyzve je, aby do tří měsíců předložily návrhy, které by chtěly na konferenci projednat. Generální tajemník Organizace spojených národů rozešle všem smluvním stranám prozatímní pořad jednání konference a znění uvedených návrhů nejméně tři měsíce přede dnem zahájení konference. Článek 63 Oznámení Kromě oznámení a sdělení uvedených v článcích 61 a 62 oznámí generální tajemník Organizace spojených národů všem státům uvedeným v článku 52: a) podpisy, ratifikace, přijetí, schválení a přistoupení podle článku 52; b) data vstupu této úmluvy v platnost v souladu s článkem 53; c) výpovědi podle článku 54; d) pozbytí platnosti této úmluvy podle článku 55; e) výhrady podle článku 58. Článek 64 Závazné znění Po 31. prosinci 1976 bude prvopis této úmluvy uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů, který předá jeho ověřené kopie všem smluvním stranám a státům uvedeným v čl. 52 odst. 1, které nejsou smluvními stranami. NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní, za tímto účelem řádně zplnomocnění, k této úmluvě své podpisy. V Ženevě dne čtrnáctého listopadu tisíc devět set sedmdesát pět v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, francouzském a ruském, přičemž všechna tři znění mají stejnou platnost. 2.2 PŘÍLOHY K ÚMLUVĚ TIR Z ROKU 1975 (včetně souvisejících vysvětlivek a poznámek) Příloha 1 VZOR KARNETU TIR Verze 1 1. S výjimkou strany 1 obálky, na níž jsou odstavce vytištěny rovněž v angličtině, je karnet TIR vytištěn ve francouzštině. „Návod k použití karnetu TIR“ vytištěný ve francouzštině na straně 2 obálky je rovněž vytištěn v angličtině na straně 3 zmíněné obálky. Podle potřeby může být havarijní protokol v jiném než francouzském jazyce vytištěn na jeho zadní straně. 2. Karnety používané pro operace TIR v rámci regionálního záručního řetězce mohou být vytištěny v jakémkoli jiném úředním jazyce Organizace spojených národů, s výjimkou strany 1, jejíž odstavce jsou vytištěny rovněž v angličtině a ve francouzštině. „Návod k použití karnetu TIR“ je vytištěn na straně 2 obálky v používaném úředním jazyce Organizace spojených národů, jakož i v angličtině nebo ve francouzštině na straně 3 zmíněné obálky. Verze 2 3. Pro přepravu tabáku a alkoholu, při níž lze od záručního sdružení v souladu s vysvětlivkou 0.8.3 přílohy 6 požadovat zvýšenou jistotu, musejí celní orgány vyžadovat karnety TIR, které jsou zřetelně označeny na obalu a na všech útržkových listech poznámkou „TOBACCO/ALCOHOL“ a „TABAC/ALCOOL“. Dále musejí tyto karnety obsahovat podrobnosti o druzích tabáku a alkoholu, za něž je ručeno, alespoň v angličtině nebo ve francouzštině na zvláštním listu vloženém do karnetu za stranu 2 obálky karnetu. Vzor karnetu TIR: VERZE 1 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 1 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 1 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 1 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 1 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 1 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Vzor karnetu TIR: VERZE 2 [pic] Příloha 2 TECHNICKÉ PODMÍNKY PLATNÉ PRO SILNIČNÍ VOZIDLA, KTERÁ MOHOU BÝT SCHVÁLENA PRO MEZINÁRODNÍ PŘEPRAVU POD CELNÍ ZÁVĚROU Článek 1 Hlavní zásady Pro mezinárodní přepravu zboží pod celní závěrou mohou být schválena pouze vozidla, jejichž nákladový prostor je konstruován a vybaven takovým způsobem, aby: a) zboží nebylo možné bez zanechání viditelných stop otevření nebo bez porušení celní závěry z celně uzavřené části vozidla vyjmout ani jej do této části vložit; b) na ně bylo možné snadno a účinně přiložit celní závěru; c) v nich nebyl žádný skrytý prostor, kde by bylo možné zboží ukrýt; d) veškeré prostory, kde lze umístit zboží, byly při celních prohlídkách snadno přístupné. Článek 2 Konstrukce nákladového prostoru 1. Pro splnění požadavků článku 1 těchto technických podmínek: a) musí konstrukční díly nákladového prostoru (stěny, podlahy, dveře, střecha, sloupky, rámy, příčné nosníky atd.) být spojeny buď pomocí zařízení, která nelze zvnějšku vyjmout a vrátit na místo bez zanechání viditelných stop, nebo takovým způsobem, jehož výsledkem je spojitá konstrukce nezměnitelná bez zanechání viditelných stop. Pokud jsou stěny, podlaha, dveře a střecha sestaveny z různých dílů, musí tyto díly splňovat tytéž požadavky a být dostatečně pevné; b) dveře a veškeré jiné uzavírací systémy (včetně kohoutů, poklopů průlezů, přírub atd.) musí mít zařízení umožňující přiložení celní závěry. Toto zařízení nesmí být možné zvnějšku bez zanechání viditelných stop sejmout a vrátit na místo, ani nesmí být bez porušení celní závěry možné otevřít dveře ani uzavírací zařízení. Celní závěra musí být přiměřeně chráněna. Otvírací střechy jsou přípustné; c) větrací a výpustné otvory musí být opatřeny zařízeními zabraňujícími přístupu do nákladového prostoru. Toto zařízení nesmí být možné zvnějšku bez zanechání viditelných stop sejmout a vrátit na místo. 2. Bez ohledu na ustanovení čl. 1 písm. c) těchto technických podmínek jsou přípustné takové konstrukční prvky nákladového prostoru, které z praktických důvodů musí obsahovat prázdné prostory (např. mezi přepážkami dvojité stěny). Aby tyto prostory nemohly být použity k ukrytí zboží, je třeba učinit následující: i) pokud vnitřní obložení nákladového prostoru pokrývá stěnu po celé výšce od podlahy po střechu nebo v ostatních případech, je-li prostor existující mezi tímto obložením a stěnou zcela uzavřen, připevní se toto obložení tak, aby je nebylo možné bez zanechání viditelných stop sejmout a vrátit na místo, a ii) pokud obložení nepokrývá stěnu po celé její výšce a pokud prostory, které je oddělují od vnější stěny, nejsou zcela uzavřeny a ve všech ostatních případech, kdy konstrukce nákladového prostoru vytváří prostory, je počet těchto prostorů omezen na minimum a tyto prostory jsou při celních prohlídkách snadno přístupné. 3. Světlíky jsou povoleny, jsou-li vyrobeny z dostatečně pevných materiálů a nelze-li je zvnějšku bez zanechání viditelných stop sejmout a vrátit na místo. Sklo je přípustné, pokud se však použije jiné než bezpečnostní sklo, světlíky se opatří pevnou kovovou mříží, kterou nelze zvnějšku sejmout; rozměr ok mříže nesmí být větší než 10 mm. 4. Otvory zhotovené v podlaze pro technické účely, jako je mazání, údržba, plnění sypače písku, jsou přípustné pouze pod podmínkou, že jsou opatřeny víkem, které se připevní takovým způsobem, aby zvnějšku nebyl do nákladového prostoru možný přístup. Článek 3 Vozidla krytá plachtou 1. Lze-li použít články 1 a 2 těchto technických podmínek, vyhoví vozidla krytá plachtou podmínkám stanoveným v těchto článcích. Kromě toho tato vozidla rovněž splní podmínky stanovené v tomto článku. 2. Plachta je vyrobena z pevného plátna nebo z tkaniny potažené plastickou hmotou nebo pogumované, která je dostatečně pevná a nepruží. Plachta je v dobrém stavu a je zhotovena tak, aby po přiložení uzavíracího zařízení nebyl bez zanechání viditelných stop do nákladového prostoru možný přístup. 3. Pokud je plachta zhotovena z několika kusů, jsou jejich okraje přehnuty přes sebe a sešity dvěma švy, které jsou od sebe vzdáleny nejméně 15 mm. Tyto švy jsou zhotoveny podle náčrtu č. 1 připojeného k těmto technickým podmínkám; pokud však některé části plachty (např. klopy a zesílené rohy) tímto způsobem spojit nelze, postačí přehnout okraj horní části a zhotovit švy podle náčrtů č. 2 nebo 2a) připojených k těmto technickým podmínkám. Jeden ze švů je viditelný pouze zevnitř a barva niti použité v tomto švu je zřetelně odlišná od barvy plachty a od barvy niti použité ve druhém švu. Všechny švy se šijí na stroji. 4. Pokud je plachta z plastem potažené tkaniny a je zhotovena z několika kusů, mohou být tyto kusy rovněž spojeny svarem podle náčrtu č. 3 připojeného k těmto technickým podmínkám. Okraje jednotlivých kusů se překrývají v šířce nejméně 15 mm. Jednotlivé kusy jsou spojeny po celé šířce překrytí. Vnější okraj spoje plachty je překryt plastovou páskou o šířce nejméně 7 mm, která se rovněž připevní svarem. Na pásce i na plachtě je po obou stranách pásky v šířce nejméně 3 mm vyryt jednotný a jasně viditelný reliéf. Svary se provádějí tak, aby je bez zanechání viditelných stop nebylo možné od sebe oddělit a znovu spojit. 5. Opravy se provádějí způsobem popsaným v náčrtu č. 4 připojeném k těmto technickým podmínkám; okraje jsou přehnuty do sebe a sešity dvěma viditelnými švy, které jsou od sebe vzdáleny nejméně 15 mm; barva niti viditelné zevnitř je odlišná od barvy niti viditelné zvnějšku a od barvy plachty; všechny švy se šijí na stroji. Pokud se plachta poškozená na okrajích opravuje tak, že se zničená část nahradí záplatou, lze šev rovněž zhotovit v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a podle náčrtu č. 1 připojeného k těmto technickým podmínkám. Plachty z plastem potažené tkaniny lze rovněž opravit způsobem popsaným v odstavci 4 tohoto článku, ale v takovém případě musí být plastová páska připevněna po obou stranách plachty a záplata přiložena z vnitřní strany plachty. 6. Plachta se připevňuje k vozidlu v přísné shodě s podmínkami stanovenými v čl. 1 písm. a) a b) těchto technických podmínek. Použijí se tyto systémy: a) Plachta se připevní: i) kovovými kroužky, které jsou připevněny na vozidle, ii) dírkami na okraji plachty, iii) upevňovacím prostředkem procházejícím kroužky nad plachtou, který je zvnějšku po celé své délce viditelný. Kromě případů, kdy konstrukce vozidla zabraňuje jakémukoli přístupu do nákladového prostoru, překrývá plachta pevné části vozidla nejméně o 250 mm, měřeno od středu upevňovacích kroužků. b) Pokud má být okraj plachty k vozidlu připevněn trvale, jsou obě plochy spojeny bez přerušení a pevnými prostředky. c) Je-li použit uzavírací systém plachty, musí tento systém v uzavřené pozici přitlačit plachtu těsně na vnější stranu nákladového prostoru (příklad viz náčrt č. 6). 7. Plachta je umístěna na vhodné nástavbě (sloupky, bočnice, oblouky, latě atd.). 8. Vzdálenost mezi kroužky a vzdálenost mezi dírkami nepřesahuje 200 mm. Jestliže jsou vozidlo a plachta konstruovány tak, že neumožňují jakýkoli přístup do nákladového prostoru, může být vzdálenost mezi kroužky a dírkami umístěnými na obou stranách sloupku větší, avšak nesmí přesáhnout 300 mm. Dírky musí být vyztuženy. 9. Používají se tyto upevňovací prostředky: a) ocelová lana o průměru nejméně 3 mm; nebo b) konopné nebo sisalové provazy o průměru nejméně 8 mm, obalené pláštěm z průhledného a nepružného plastu. nebo c) provazy sestávající ze svazků optických vláken v pouzdře tvořeném spirálovitě vinutými ocelovými vlákny a obaleném pláštěm z průhledného a nepružného plastu; nebo d) lana s textilním jádrem obaleným alespoň čtyřmi prameny tvořenými výhradně z ocelových drátů, které jádro zcela zakrývají, pokud je průměr těchto lan nejméně 3 mm (bez případného pláště z průhledného plastu). Lana podle odst. 9 písm. a) nebo d) tohoto článku mohou být obalena pláštěm z průhledného a nepružného plastu Pokud má být plachta připevněna ke kostře takového systému konstrukce, který je v souladu s ustanoveními odst. 6 písm. a) tohoto článku, lze použít k připevnění řemínek (příklad konstrukčního systému tohoto typu je znázorněn v náčrtu 7 v této příloze). Pokud jde o materiál, rozměry a formu, řemínek musí splňovat požadavky uvedené v odst. 11 písm. a) bodu iii). 10. Každé lano nebo provaz je z jednoho kusu a na obou koncích je opatřeno koncovkou z tvrdého kovu. Každá kovová koncovka umožňuje protáhnout upevňovací prostředek celní závěry. Upínání jednotlivých kovových koncovek lan nebo provazů podle ustanovení odst. 9 písm. a), b) a d) tohoto článku obsahuje dutý nýt procházející lanem nebo provazem, který umožňuje protáhnout upevňovací prostředek celní závěry. Lano nebo provaz je viditelné z obou stran dutého nýtu, aby se bylo možné přesvědčit, zda jsou z jednoho kusu (viz náčrt č. 5 připojený k těmto technickým podmínkám). 11. V místech, kde jsou v plachtě otvory sloužící k nakládce a vykládce, jsou oba okraje plachty spojeny. Použijí se tyto systémy: a) Oba okraje plachty se dostatečně překrývají. Jejich uzavření je kromě toho zajištěno: i) šitou nebo svařovanou klopou v souladu s odstavci 3 a 4 tohoto článku, ii) kroužky a dírkami splňujícími podmínky odstavce 8 tohoto článku, přičemž kroužky musejí být vyrobeny z kovu, iii) řemenem zhotoveným z jednoho kusu vhodného nepružného materiálu, nejméně 20 mm širokým a 3 mm silným, který je provlečen kroužky a spojuje oba okraje plachty i klopu; tento řemen je připevněn na vnitřní straně plachty a má: - buď dírku, kterou prochází lano nebo provaz uvedené v odstavci 9 tohoto článku, nebo - dírku, kterou je možné navléci na kovový kroužek uvedený v odstavci 6 tohoto článku a zajistit lanem nebo provazem uvedenými v odstavci 9 tohoto článku. Existuje-li speciální zařízení (přepážka atd.) zabraňující přístupu do nákladového prostoru bez zanechání viditelných stop, klopa se nevyžaduje. Klopy se rovněž nevyžadují u vozidel s roletovými plachtami. b) Speciální uzavírací systém, který zajišťuje těsné uzavření okrajů plachet v případě uzavření nákladového prostoru a přiložení celní závěry. Systém je vybaven otvorem, kterým je možné provléci kovový kroužek uvedený v odstavci 6 tohoto článku a zajistit lanem nebo provazem uvedenými v odstavci 9 tohoto článku. Systém je popsán v náčrtu č. 8 v dodatku k těmto technickým podmínkám. Článek 4 Vozidla s roletovými plachtami 1. V případě potřeby se ustanovení článků 1, 2 a 3 těchto technických podmínek použijí na vozidla s roletovými plachtami. Kromě toho musejí tato vozidla rovněž splňovat podmínky stanovené v tomto článku. 2. Roletové plachty, podlaha, dveře a další konstrukční prvky nákladového prostoru musí být v souladu s požadavky čl. 3 odst. 6, 8, 9 a 11 těchto technických podmínek, nebo s požadavky uvedenými dále v bodech i) až vi). i) Roletové plachty, podlaha, dveře a další konstrukční prvky nákladového prostoru jsou spojeny tak, aby je bez zanechání viditelných stop nebylo možné otevřít ani uzavřít. ii) Plachta překrývá horní pevné části vozidla alespoň o ¼ skutečné vzdálenosti mezi napínacími popruhy. Spodní pevné části vozidla plachta překrývá alespoň o 50 mm. Je-li nákladový prostor uzavřen a opatřen celní závěrou, nesmí být otvor mezi plachtou a pevnými částmi nákladového prostoru větší než 10 mm, měřeno kolmo k podélné ose vozidla. iii) Systém vedení roletové plachty a ostatní pohyblivé části jsou spojeny tak, aby uzavřené a celní závěrou opatřené dveře a ostatní pohyblivé části nebylo zvnějšku možné bez zanechání viditelných stop otevřít ani uzavřít. Systém vedení roletové plachty a ostatní pohyblivé části jsou spojeny tak, aby nebylo do nákladového prostoru bez zanechání viditelných stop možné vniknout. Systém je popsán v náčrtu č. 9 v dodatku k těmto technickým podmínkám. iv) Vodorovná vzdálenost mezi kroužky na pevných částech vozidla používanými pro celní účely nesmí přesáhnout 200 mm. Pokud konstrukce vozidla a plachet znemožňuje jakýkoli přístup do nákladového prostoru, může být vzdálenost mezi kroužky na obou stranách sloupku větší, ale nesmí přesáhnout 300 mm. V každém případě však musejí být splněny podmínky uvedené výše v bodu ii). v) Vzdálenost mezi napínacími popruhy nesmí být větší než 600 mm. vi) Upevňovací prostředky používané k připevnění plachet k pevným částem vozidla splňují požadavky uvedené v čl. 3 odst. 9 těchto technických podmínek. Náčrt č. 1 PLACHTY ZHOTOVENÉ Z NĚKOLIKA KUSŮ[pic] Náčrt č. 2 PLACHTY ZHOTOVENÉ Z NĚKOLIKA KUSŮ[pic] Náčrt č. 2 a) PLACHTY ZHOTOVENÉ Z NĚKOLIKA KUSŮ [pic] Náčrt č. 3 PLACHTY ZHOTOVENÉ Z NĚKOLIKA KUSŮ [pic] Náčrt č. 4 OPRAVA PLACHTY [pic]. Náčrt č. 5 PŘÍKLAD KONCOVKY [pic] Náčrt č. 6 PŘÍKLAD UZAVÍRACÍHO SYSTÉMU PLACHTY [pic] Náčrt č. 7 PŘÍKLAD PLACHTY PŘIPEVNĚNÉ KE SPECIÁLNÍ KOSTŘE [pic] Náčrt č. 8 SYSTÉM UZAVÍRÁNÍ PLACHTY V MÍSTĚ OTVORŮ PRO NAKLÁDKU A VYKLÁDKU [pic] Popis V rámci tohoto systému uzavírání jsou oba okraje plachty v místě rozevření, které slouží pro nakládku a vykládku, spojeny pomocí hliníkové uzavírací tyče. Po celém okraji rozevření je plachta opatřena lemem pro protažení lana nebo provazu (viz náčrt č. 8.1). Plachtu tedy nelze z profilu pro uzavírací tyč vytáhnout. Lem je na vnější straně a je svařen v souladu s požadavky čl. 3 odst. 4 přílohy 2 úmluvy. Okraje musí být zasazeny do profilů pro hliníkovou uzavírací tyč a nasunuty do dvou paralelních podélných tunelů, které jsou na spodní straně uzavřeny. Je-li uzavírací tyč ve vertikální poloze, okraje plachty jsou spojeny. Na horním konci rozevření plachty je uzavírací tyč blokována průhlednou plastovou deskou, která je k plachtě přinýtována (viz náčrt č. 8.2). Uzavírací tyč se skládá ze dvou částí, které jsou spojeny nýtovaným závěsem, což usnadňuje její instalaci nebo demontáž. Závěs musí být konstruován tak, aby nebylo v případě uzavření systému čep možné vyjmout (viz náčrt č. 8.3). Na spodním konci je uzavírací tyč opatřena otvorem, kterým prochází kroužek. Tento otvor je oválný a jen tak velký, aby umožnil protažení kroužku (viz náčrt č 8.4). Tímto kroužkem se protáhne upevňovací lano nebo provaz TIR, které uzavírací tyč zajišťuje. Náčrt č. 9 PŘÍKLAD KONSTRUKCE VOZIDLA S ROLETOVÝMI PLACHTAMI [pic] Příloha 3 POSTUP PŘI SCHVALOVÁNÍ SILNIČNÍCH VOZIDEL VYHOVUJÍCÍCH TECHNICKÝM PODMÍNKÁM STANOVENÝM V PŘÍLOZE 2 VšEOBECNÁ USTANOVENÍ 1. Silniční vozidla lze schvalovat jedním z těchto postupů: a) jednotlivě; nebo b) podle konstrukčního typu (série silničních vozidel). 2. Pro schválená vozidla se vydá schvalovací osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze 4. Toto osvědčení se tiskne v jazyce země vydání a ve francouzštině nebo angličtině. Pokud to orgán, který osvědčení vydal, považuje za nutné, jsou k osvědčení připojeny fotografie nebo nákresy ověřené tímto orgánem. Počet těchto dokumentů daný orgán zapíše do kolonky č. 6 schvalovacího osvědčení. 3. Schvalovací osvědčení je třeba vozit v daném silničním vozidle. 4. Silniční vozidla se za účelem přezkoušení a případného obnovení platnosti schválení předvádějí každé dva roky příslušným orgánům země, kde je vozidlo evidováno, nebo v případě vozidel nepodléhajících evidenci, orgánům země, ve které má vlastník nebo provozovatel vozidla bydliště. 5. Pokud silniční vozidlo přestane vyhovovat technickým podmínkám stanoveným pro jeho schválení, musí se, dříve než je možné jej opět použít k přepravě zboží na podkladě karnetů TIR, uvést zpět do stavu opravňujícího ke schválení a vyhovujícího daným technickým podmínkám. 6. Pokud se změní základní charakteristiky silničního vozidla, pozbude jeho schválení platnosti a vozidlo musí být, dříve než je možné jej použít k přepravě zboží na podkladě karnetů TIR, znovu schváleno příslušným orgánem. 7. Příslušné orgány země, kde je vozidlo evidováno, nebo příslušné orgány země, kde je usazen vlastník nebo provozovatel vozidla, které nepodléhá evidenci, mohou případně za okolností uvedených v článku 14 této úmluvy a v odstavcích 4, 5 a 6 této přílohy odebrat nebo obnovit schvalovací osvědčení nebo vydat nové schvalovací osvědčení. POSTUP PřI SCHVALOVÁNÍ JEDNOTLIVÝCH VOZIDEL 8. O jednotlivé schválení žádá příslušný orgán vlastník, provozovatel nebo zástupce některého z nich. Příslušný orgán provede kontrolu předvedeného silničního vozidla v souladu se všeobecnými pravidly uvedenými v odstavcích 1 až 7, ověří, zda vozidlo vyhovuje technickým podmínkám stanoveným v příloze 2, a po schválení vydá osvědčení podle vzoru v příloze 4. POSTUP PřI SCHVALOVÁNÍ PODLE KONSTRUKčNÍHO TYPU (SÉRIE SILNIčNÍCH VOZIDEL) 9. Pokud se silniční vozidla vyrábějí sériově podle téhož konstrukčního typu, může výrobce požádat příslušný orgán země výroby o schválení podle konstrukčního typu. 10. Výrobce ve své žádosti uvede identifikační čísla nebo písmena, která přiděluje typu silničního vozidla, o jehož schválení žádá. 11. K této žádosti se připojí výkresy a podrobné technické údaje o konstrukčním typu silničního vozidla, které má být schváleno. 12. Výrobce se písemně zaváže, že: a) předvede příslušnému orgánu vozidla daného typu, která si tento orgán přeje přezkoumat; b) příslušnému orgánu kdykoli během sériové výroby daného typu umožní přezkoumat další jednotky; c) oznámí příslušnému orgánu každou, jakkoli významnou, změnu výkresů nebo technických údajů ještě před jejím provedením; d) uvede na silničních vozidlech na viditelném místě identifikační čísla nebo písmena konstrukčního typu, jakož i pořadové číslo každého vozidla v sérii daného typu (výrobní číslo); e) povede výkaz vozidel vyrobených podle schváleného konstrukčního typu. 13. Příslušný orgán určí, jaké změny musejí být případně za účelem schválení na daném konstrukčním typu provedeny. 14. Konstrukční typ se neschválí, pokud příslušný orgán na základě zkoušky u jednoho nebo více vozidel vyrobených podle tohoto konstrukčního typu neověří, že vozidla tohoto typu vyhovují technickým podmínkám stanoveným v příloze 2. 15. Příslušný orgán písemně oznámí výrobci své rozhodnutí o schválení konstrukčního typu. Rozhodnutí se opatří datem a číslem. Zřetelně se vyznačí orgán, který rozhodnutí učinil. 16. Příslušný orgán učiní nezbytná opatření, aby bylo řádně potvrzené schvalovací osvědčení vydáno pro každé vozidlo vyrobené podle schváleného konstrukčního typu. 17. Dříve než držitel schvalovacího osvědčení použije vozidlo k přepravě zboží na podkladě karnetů TIR, doplní v osvědčení případně tyto údaje: - státní poznávací značku, která byla vozidlu přidělena (kolonka č. 1), nebo - u vozidla, které nepodléhá evidenci, jméno držitele a adresu jeho sídla (kolonka č. 8). 18. Pokud je vozidlo schválené podle konstrukčního typu vyvezeno do jiné země, která je smluvní stranou této úmluvy, není v této zemi vyžadováno, aby bylo vozidlo z důvodu dovozu znovu podrobeno schvalovacímu řízení. POSTUP PřI PROVÁDěNÍ ZÁZNAMů DO SCHVALOVACÍHO OSVěDčENÍ 19. Pokud má schválené vozidlo, kterým se přepravuje zboží na podkladě karnetu TIR, závažné závady, mohou příslušné orgány smluvních stran buď odmítnout, aby vozidlo pokračovalo v jízdě na podkladě karnetu TIR, nebo mohou povolit, aby vozidlo pokračovalo v jízdě na podkladě karnetu TIR na jejich vlastním území, přičemž učiní vhodná kontrolní opatření. Schválené vozidlo musí být co nejrychleji, nejpozději však před jeho dalším použitím k přepravě na podkladě karnetu TIR, uvedeno do původního stavu. 20. V obou těchto případech učiní celní orgány příslušnou poznámku v kolonce č. 10 schvalovací osvědčení vozidla. Po uvedení vozidla do stavu opravňujícího ke schválení je vozidlo předvedeno příslušným orgánům smluvní strany, které obnoví platnost osvědčení tím, že v kolonce č. 11 uvedou poznámku, kterou se předchozí poznámka zruší. Žádné vozidlo, jehož osvědčení obsahuje v kolonce č. 10 poznámku podle předchozího odstavce, nesmí být použito k přepravě zboží na podkladě karnetu TIR, dokud není uvedeno do původního stavu a dokud poznámka v kolonce č. 10 není stanoveným způsobem zrušena. 21. Každá poznámka učiněná v osvědčení musí být opatřena datem a potvrzena celními orgány. 22. Pokud má vozidlo závady, které celní orgány považují za méně závažné a které nepředstavují riziko podvodu, lze povolit jeho další použití pro přepravu zboží na podkladě karnetů TIR. Držitel schvalovacího osvědčení je o závadách uvědomen a je povinen uvést vozidlo v přiměřené lhůtě do náležitého stavu. Příloha 4 VZOR SCHVALOVACÍ OSVĚDČENÍ SILNIČNÍHO VOZIDLA Vzor schvalovací osvědčení silničního vozidla [pic] [pic] Vzor schvalovací osvědčení silničního vozidla (pokračování) [pic] Vzor schvalovací osvědčení silničního vozidla (pokračování) [pic] Příloha 5 TABULKY TIR 1. Tabulky mají rozměry 250 x 400 mm. 2. Velká písmena „TIR“ psaná latinkou jsou 200 mm vysoká a jejich tloušťka je nejméně 20 mm. Písmena jsou bílá na modrém podkladě. Příloha 6 VYSVĚTLIVKY Úvod k vysvětlivkám i) V souladu s ustanovením článku 43 této úmluvy jsou ve vysvětlivkách vyložena některá ustanovení této úmluvy a jejích příloh. Rovněž jsou zde popsány některé doporučené postupy. ii) Vysvětlivkami se nemění ustanovení úmluvy ani jejích příloh, pouze se jimi upřesňuje obsah, význam a dosah těchto ustanovení. iii) S ohledem na ustanovení článku 12 této úmluvy a na ustanovení přílohy 2 týkající se technických podmínek schvalování silničních vozidel pro přepravu pod celní závěrou upřesňují vysvětlivky v případě potřeby zejména konstrukční metody, které mají smluvní strany uznávat ve shodě s uvedenými ustanoveními. Vysvětlivky rovněž stanoví případné konstrukční metody, které uvedeným ustanovením nevyhovují. iv) Vysvětlivky umožňují uplatňovat ustanovení této úmluvy a jejích příloh s přihlédnutím k technickému rozvoji a ekonomickým požadavkům. 0 VLASTNÍ ÚMLUVA 0.1 Článek 1 0.1 b) V čl. 1 písm. b) se stanoví, že pokud se několik celních úřadů odeslání nebo určení nachází v jedné nebo několika zemích, může být na území smluvní strany více než jedna operace TIR. Za těchto okolností lze vnitrostátní úsek přepravy TIR prováděný mezi dvěma po sobě následujícími celními úřady považovat za operaci TIR bez ohledu na to, zde jde o celní úřad odeslání, určení nebo pohraniční celní úřad. 0.1 f) Výjimkami (poplatky a dávkami) uvedenými v čl. 1 písm. f) se rozumějí veškeré jiné částky než dovozní a vývozní cla, která smluvní strany vybírají při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem nebo vývozem. Výše těchto částek je omezena přibližnou cenou poskytnutých služeb a není nepřímým prostředkem ochrany tuzemských výrobků ani poplatkem fiskální povahy vybíraným při dovozu nebo vývozu. Dané poplatky a dávky zahrnují mimo jiné platby vztahující se k: - osvědčením o původu, jsou-li k tranzitu vyžadována, - analýzám prováděným celními laboratořemi pro kontrolní účely, - celním kontrolám a jiným odbavovacím úkonům prováděným mimo obvyklou úřední dobu a mimo úřední místnosti celních úřadů, - kontrolám prováděným ze zdravotních, veterinárních nebo fytopatologických důvodů. 0.1 j) „Snímatelnou karosérií“ se rozumí nákladový prostor, který nemá vlastní pohon a je konstruován tak, aby mohl být dopravován na silničním vozidle, jehož podvozek a spodní rám karoserie jsou k tomuto účelu zvlášť upraveny. Tento výraz rovněž zahrnuje přepravní skříně, což jsou nákladové prostory speciálně konstruované pro kombinovanou dopravu po silnici a železnici. 0.1 j) i) Výrazem „zčásti uzavřený prostor“ použitým u zařízení podle čl. 1 písm. j) bodu i) se rozumí zařízení, které obvykle sestává z podlahy a nástavby vymezující nákladový prostor rovnající se uzavřenému kontejneru. Nástavba obvykle sestává z kovových částí, které tvoří kostru kontejneru. Tyto typy kontejnerů mohou mít rovněž jednu nebo více bočních nebo čelních stěn. Některé z těchto kontejnerů mají pouze střechu, jež je s podlahou spojena svislými sloupky. Kontejnery tohoto typu se používají zejména k přepravě objemného zboží (například osobních automobilů). 0.2 Článek 2 0.2–l Článek 2 stanoví, že přeprava na podkladě karnetu TIR může začít a skončit v téže zemi, pokud se část cesty uskuteční přes cizí území. V takovém případě celním orgánům země odeslání nic nebrání v tom, aby kromě karnetu TIR vyžadovaly vnitrostátní doklad určený k zajištění bezcelního zpětného dovozu zboží. Doporučuje se však, aby celní orgány takový doklad nevyžadovaly a akceptovaly jeho nahrazení zvláštní poznámkou v karnetu TIR. 0.2-2 Ustanovení tohoto článku umožňují přepravu zboží na podkladě karnetu TIR, pokud se alespoň část přepravy uskutečňuje po silnici. Není zde uvedeno, která část přepravy má být uskutečněna po silnici, a stačí, aby to bylo mezi začátkem a koncem přepravy TIR. Následkem nepředvídaných důvodů obchodní povahy nebo následkem nehody se může stát, že přes úmysly odesílatele na začátku cesty, nemůže být žádná část přepravy uskutečněna po silnici. V těchto výjimečných případech přijmou smluvní strany karnet TIR a odpovědnost záručních sdružení zůstává zachována. 0.5 Článek 5 Tento článek nevylučuje právo provádět namátkové kontroly zboží, avšak zdůrazňuje, že počet těchto kontrol má být velmi omezený. Mezinárodní systém karnetu TIR ve skutečnosti skýtá lepší záruky než vnitrostátní postupy. Jednak musí údaje o zboží v karnetu TIR odpovídat poznámkám v celních dokladech, které mohou být případně vystaveny v zemi odeslání. Dále poskytují tranzitním zemím a zemím určení záruky kontroly, které se provádějí při odeslání a které potvrzují celní orgány úřadu odeslání. (Viz poznámka k článku 19). 0.6 Článek 6 0.6.2 Odstavec 2 Podle ustanovení tohoto odstavce mohou celní orgány jedné země schválit více sdružení, přičemž každé odpovídá za operace prováděné na podkladě karnetů, které vydalo, nebo které vydala sdružení, jejichž je členem. 0.6.2a–1 Vztahy mezi mezinárodní organizací a sdruženími, která jsou jejími členy, se vymezí v písemných dohodách o fungování mezinárodního záručního systému. 0.6.2a–2 Zmocnění udělené v souladu s čl. 6 odst. 2a se upraví písemnou dohodou mezi EHK OSN a mezinárodní organizací. Dohoda stanoví, že mezinárodní organizace splní příslušná ustanovení úmluvy, respektuje pravomoci smluvních stran úmluvy, řídí se rozhodnutími správním výborem a dodržuje požadavky výkonné rady TIR. Podpisem dohody mezinárodní organizace stvrzuje, že přijímá odpovědnost uloženou tímto zmocněním. Dohoda se rovněž použije na odpovědnost mezinárodní organizace uloženou v příloze 8 čl. 10 písm. b), pokud centrální tisk a vydávání karnetů TIR vykonává výše uvedená mezinárodní organizace. Tuto dohodu přijme správní výbor. 0.8 Článek 8 0.8.2 Odstavec 2 Ustanovení tohoto odstavce se použijí, jestliže se v případě nesrovnalostí, které jsou uvedeny v čl. 8 odst. 1, podle předpisů a nařízení smluvní strany platí jiné částky než dovozní nebo vývozní cla a poplatky, například správní pokuty nebo jiné finanční sankce. Daná částka však nesmí být vyšší než dovozní nebo vývozní cla a poplatky, které by byly vymahatelné, pokud by zboží bylo dováženo nebo vyváženo v souladu s příslušnými celními předpisy, přičemž tato částka se může navýšit o případné úroky z prodlení. 0.8.3 Odstavec 3 Celním orgánům se doporučuje, aby maximální částku, kterou lze za karnet TIR od záručního sdružení požadovat, případně omezily na částku odpovídající 50 000 USD. V případě přepravy alkoholu a tabáku, jejíž podrobnosti jsou uvedeny dále a která přesahuje níže uvedené limity, se celním orgánům doporučuje stanovit maximální částku, která případně může být po záručních sdruženích požadována, ve výši 200 000 USD: 1) ethanol nedenaturovaný o obsahu alkoholu nejméně 80 % objemových (kód HS: 22.07.10) 2) ethanol nedenaturovaný o obsahu alkoholu nižším než 80 % objemových; destiláty, likéry a jiné lihoviny; složené alkoholické přípravky používané k výrobě nápojů (kód HS: 22.08); 3) doutníky (též s odříznutými konci) a doutníčky obsahující tabák (kód HS: 24.02.10); 4) cigarety obsahující tabák (kód HS: 24.02.20); 5) tabák ke kouření, též obsahující tabákové náhražky v jakémkoliv poměru (kód HS: 24.03.10). Nejsou-li překročena níže uvedená množství stanovená pro výše uvedené kategorie tabáku a alkoholu, doporučuje se omezit maximální částku, kterou lze od záručních sdružení případně požadovat, na 50 000 USD: 1) 300 litrů; 2) 500 litrů; 3) 40 000 kusů; 4) 70 000 kusů; 5) 100 kilogramů. Přesná množství výše uvedených kategorií tabáku a alkoholu v litrech, kusech a kilogramech musí být zapsána do manifestu v karnetu TIR. 0.8.5 Odstavec 5 Je-li požadována jistota za zboží, které není uvedeno v karnetu TIR, měla by dotyčná celní správa uvést, na základě jakých skutečností dospěla k závěru, že toto zboží bylo v celně uzavřené části silničního vozidla nebo v celně uzavřeném kontejneru. 0.8.6 Odstavec 6 1. Jestliže v karnetu TIR chybí dostatečně přesné údaje pro vyměření cla ze zboží, mohou zúčastněné strany podat důkaz o jeho skutečné povaze. 2. Není-li předložen žádný důkaz, nevyměřují se cla a poplatky v paušální výši bez vztahu k povaze zboží, ale v nejvyšší sazbě platné pro druh zboží, o kterém karnet TIR obsahuje údaje. 0.8.7 Odstavec 7 Opatření, která mají příslušné orgány učinit za účelem vyžádání platby od osoby nebo osob, které jí přímo dluží, musí zahrnovat alespoň oznámení o nevyřízení operace TIR a/nebo zaslání platebního výměru ke karnetu TIR. 0.10 Článek 10 Potvrzení o ukončení operace TIR se považuje za získané nekalým nebo podvodným způsobem, pokud operace TIR byla uskutečněna v nákladových prostorách nebo kontejnerech za tímto účelem nekalým nebo podvodným způsobem upravených, nebo bylo zjištěno takové jednání, jako například použití nepravých nebo nepřesných dokladů, záměna zboží, manipulace s celními závěrami atd., nebo bylo-li potvrzení získáno jinými nedovolenými prostředky. 0.11 Článek 11 0.11–1 Odstavec 1 Kromě oznámení záručnímu sdružení by celní orgány měly skutečnost, že operace TIR nebyla vyřízena, rovněž co nejdříve oznámit držiteli karnetu TIR. Oznámení může být provedeno zároveň s oznámením záručnímu sdružení. 0.11–2 Odstavec 2 Rozhodují-li celní orgány o tom, zda mají zboží nebo vozidla uvolnit, neměly by se nechat ovlivnit tím, že záruční sdružení odpovídá za úhradu cel, poplatků a úroků z prodlení, které dluží držitel karnetu, jestliže jim jejich právní předpisy poskytují jiné prostředky k zajištění ochrany zájmů, jež jsou povinny hájit. 0.11–3 Odstavec 3 Je-li v souladu s postupem podle článku 11 záruční sdružení požádáno o úhradu částek uvedených v čl. 8 odst. 1 a 2 a neučiní-li tak sdružení v tříměsíční lhůtě stanovené úmluvou, mohou příslušné orgány požadovat úhradu uvedených částek na základě vnitrostátních předpisů, neboť v takovém případě se jedná o neplnění záruční smlouvy podepsané záručním sdružením podle vnitrostátních právních předpisů. 0.15 Článek 15 Nevyžadování celního dokladu pro dočasné použití může působit problémy v případě vozidel, která nepodléhají evidenci, jako například v některých zemích přívěsy a návěsy. V takovém případě lze ustanovení článku 15 dodržet a celním orgánů poskytnout dostatečnou jistotu tím, že se údaje o těchto vozidlech (značky a čísla) zaznamenají na útržkových listech č. 1 a 2 karnetu TIR použitých v dané zemi a na příslušných kmenových listech. 0.17 Článek 17 0.17–1 Odstavec 1 Účelem ustanovení, na základě kterého je v manifestu v karnetu TIR třeba odděleně uvádět obsah každého vozidla tvořícího součást jízdní soupravy nebo každého kontejneru, je pouze usnadnit celní kontrolu jednotlivých vozidel nebo kontejnerů. Toto ustanovení nelze tedy vykládat tak přísně, že by každý rozdíl mezi skutečným obsahem vozidla nebo kontejneru a obsahem daného vozidla nebo kontejneru podle manifestu byl považován za porušení úmluvy. Může-li dopravce příslušným orgánům k jejich spokojenosti prokázat, že bez ohledu na tento rozdíl odpovídá zboží uvedené v manifestu celkově zboží naloženému v jízdní soupravě nebo v kontejnerech zahrnutých v karnetu TIR, nepovažuje se tento rozdíl v zásadě za porušení celních předpisů. 0.17–2 Odstavec 2 V případě stěhování lze uplatnit postup stanovený v odst. 10 písm. c) návodu na použití karnetu TIR a zkrátit seznam přepravovaných předmětů na rozumnou míru. 0.18 Článek 18 0.18–1 Pokud to není odůvodněno zvláštními okolnostmi, je pro hladké fungování režimu TIR nutné, aby celní orgány jedné země nepřipouštěly, aby byl celní úřad výstupu z této země uváděn jako celní úřad určení při přepravní operaci, která pokračuje do sousední země, jež je rovněž smluvní stranou této úmluvy. 0.18–2 1. Zboží musí být naloženo tak, aby část zboží, která má být vyložena na prvním místě vykládky, mohla být z vozidla nebo kontejneru odebráno a nebylo nutné vykládat zboží, které má být vyloženo na dalších místech vykládky. 2. Pokud přepravní operace zahrnuje vykládku na několika celních úřadech, je nezbytné, aby se po částečném vyložení uvedla poznámka do kolonky 12 všech zbývajících manifestů v karnetu TIR a zároveň se na všech útržkových listech a na příslušných kmenových listech učinila poznámka o tom, že byly přiloženy nové celní závěry. 0.19 Článek 19 V rámci povinnosti celního úřadu odeslání přesvědčit se o správnosti manifestu je třeba alespoň zkontrolovat, zda údaje uvedené v manifestu souhlasí s údaji obsaženými ve vývozních dokladech a přepravních dokladech nebo v jiných obchodních dokladech týkajících se tohoto zboží; celní úřad odeslání může, je-li to třeba, rovněž zkontrolovat zboží. Před přiložením závěr zkontroluje celní úřad odeslání rovněž stav silničního vozidla nebo kontejneru a u vozidel nebo kontejnerů krytých plachtou stav plachet a jejich upevňovacích prostředků, neboť toto příslušenství není ve schvalovacím osvědčení zahrnuto. 0.20 Článek 20 Stanovují-li celní orgány pro přepravu zboží na svém území lhůty, přihlížejí mimo jiné rovněž ke zvláštním předpisům, které musí dopravci dodržovat, zejména k předpisům o pracovní době a o době povinného odpočinku řidičů silničních vozidel. Doporučuje se, aby celní orgány uplatňovaly své právo stanovit cestu, pouze pokud to považují za nezbytné. 0.21 Článek 21 0.21–1 Ustanoveními tohoto článku není nijak omezeno právo celních orgánů prohlížet a kontrolovat kromě celně uzavřených nákladových prostor též veškeré části vozidla. 0.21–2 Celní úřad vstupu může vrátit dopravce do celního úřadu výstupu v sousední zemi, zjistí-li, že bylo opomenuto výstup v této zemi potvrdit nebo byl výstup potvrzen nesprávně. V takovém případě připíše celní úřad vstupu do karnetu TIR poznámku pro příslušný celní úřad výstupu. 0.21–3 Odeberou-li celní orgány při kontrole vzorky zboží, učiní o tom v manifestu v karnetu TIR poznámku obsahující veškeré potřebné údaje o odebraném zboží. 0.28 Článek 28 Karnet TIR se musí používat pouze pro účely, k nimž je určen, tj. pro účely tranzitních operací. Karnet TIR nesmí sloužit například ke krytí uložení zboží pod celní kontrolou v místě určení. 0.29 Článek 29 Schvalovací osvědčení se nevyžaduje u silničních vozidel nebo kontejnerů, kterými se přepravuje těžké nebo objemné zboží. Přesto se je však celní úřad odeslání povinen přesvědčit, zda jsou splněny ostatní podmínky stanovené v tomto článku pro tento druh přepravy. Celní úřady ostatních smluvních stran akceptují rozhodnutí, které učinil celní úřad odeslání, pokud toto rozhodnutí není podle jejich názoru ve zjevném v rozporu s článkem 29. 0.39 Článek 39 Výrazem „omyly z nedbalosti“ se rozumějí činy, které nejsou spáchány úmyslně a při plné znalosti věci, ale jsou důsledkem toho, že v daném případě nebyla za účelem zajištění přesnosti informací učiněna vhodná a nutná opatření. 0.45 Článek 45 Smluvním stranám se doporučuje, aby pro operace TIR otevřely co největší počet celních úřadů, a to jak vnitrozemských, tak pohraničních. 1 PŘÍLOHA 1 1.10 c) Návod k použití karnetu TIR Ložné listy přiložené k manifestu. Na základě ustanovení odst. 10 písm. c) návodu k použití karnetu TIR je možné použít jako přílohu k tomuto karnetu ložné listy, přestože je na manifestu dostatek místa pro uvedení veškerého přepravovaného zboží. Tato praxe je však povolena pouze v případě, že ložné listy obsahují veškeré údaje požadované pro účely manifestu v čitelné a rozpoznatelné podobě a pokud jsou dodržena veškerá další ustanovení odst. 10 písm. c). 2 PŘÍLOHA 2 2.2 Článek 2 2.2.1 a) Odst. 1 písm. a) – Montáž konstrukčních prvků a) Pokud jsou použity spojovací součásti (nýty, šrouby, svorníky, matice atd.), musí být tyto součásti v dostatečné počtu umístěny z vnější strany, musejí procházet spojenými konstrukčními prvky a vyčnívat dovnitř, kde jsou spolehlivě připevněny (například přinýtovány, přivařeny, opatřeny kroužky, přišroubovány a přinýtovány nebo přivařeny k matici). Obyčejné nýty (tj. nýty, k jejichž přiložení je nutný zásah na obou stranách spojovaných konstrukčních prvků) však lze přikládat i zevnitř. Bez ohledu na výše uvedené ustanovení může být podlaha nákladových prostorů připevněna samořeznými šrouby, průchodnými nýty nebo nýty přikládanými pomocí výbušné nálože nebo pneumaticky nasazovanými čepy, pokud jsou přiloženy zevnitř a procházejí v pravém úhlu podlahou a spodními kovovými příčnými nosníky, pod podmínkou, že kromě samořezných šroubů jsou konce spojovacích součástí zapuštěny do vnější části příčných nosníků, nebo jsou k nim přivařeny. b) Příslušný orgán stanoví počet a druh spojovacích součástí, které musí splňovat podmínky písmene a) této vysvětlivky; rovněž se tento orgán ujistí, že takto spojené konstrukční prvky nelze bez zanechání viditelných strop odstranit a vrátit na místo. Výběr a umístění dalších spojovacích součástí nejsou nijak omezeny. c) Spojovací součásti, které lze bez zanechání viditelných stop odstranit a vrátit na místo zásahem z jedné strany (aniž by bylo nutné zasáhnout z obou stran spojovaných konstrukčních dílů), nejsou podle písmene a) této vysvětlivky přípustné. Jde zejména o výbušné nýty, slepé nýty apod. d) Uvedené způsoby montáže platí rovněž pro zvláštní vozidla, například pro izotermická, chladírenská a cisternová vozidla, pokud nejsou neslučitelné s technickými požadavky, kterým tato vozidla musí vyhovovat s ohledem na jejich použití. Pokud z technických důvodů nelze konstrukční prvky upevnit způsobem popsaným v písmenu a) této vysvětlivky, mohou být spojeny pomocí součástí uvedených v písmenu c) této vysvětlivky, pokud součásti použité na vnitřní straně stěny nejsou zvnějšku přístupné. 2.2.1 b) Odst. 1 písm. b) – Dveře a jiné uzavírací systémy a) Zařízení umožňující přiložení celní závěry musí být: i) připevněno svařováním nebo alespoň dvěma spojovacími součástmi vyhovujícími písmenu a) vysvětlivky 2.2.1a), nebo ii) konstruováno tak, aby nemohlo být po uzavření nákladového prostoru a přiložení celní závěry odstraněno bez zanechání viditelných stop. Rovněž musí: iii) mít otvory o průměru nejméně 11 mm nebo průřezy dlouhé alespoň 11 mm a široké nejméně 3 mm, a iv) poskytovat rovnocenné zabezpečení bez ohledu na druh použité celní závěry. b) Závěsy, panty, čepy a jiná zařízení k uzavření dveří a podobně musejí být připevněny v souladu s požadavky písm. a) bodů i) a ii) této vysvětlivky. Kromě toho musejí být jednotlivé součásti uzavíracího zařízení (např. osy nebo dříky závěsů nebo čepů), jestliže jsou nezbytné pro zajištění celní bezpečnosti nákladového prostoru, připevněny tak, aby nemohly být při uzavření nákladového prostoru a jeho opatření celní závěrou bez zanechání viditelných stop odstraněny[5]. Není-li však uzavírací zařízení přístupné zvnějšku, postačí, když uzavřené a celní závěrou opatřené dveře nebo podobný uzavírací systém nemohou být z tohoto zařízení odstraněny bez zanechání viditelných stop. Pokud mají dveře nebo uzavírací systém více než dva závěsy, musí být v souladu s požadavky písm. a) bodů i) a ii) připevněny pouze dva závěsy, které jsou nejblíže okrajům dveří. c) U vozidel s tepelně izolovanými nákladovými prostory, lze výjimečně celní závěru, závěsy a jiné součásti, jejichž odstraněním by se umožnil přístup do nákladového prostoru nebo do prostor, v nichž by mohlo být zboží ukryto, připevnit ke dveřím nákladového prostoru následujícím způsobem: i) svorníky nebo šrouby připevněnými zvnějšku, které jinak nesplňují požadavky písmene a) vysvětlivky 2.2.1 a), avšak: - konce svorníků nebo šroubů jsou zakotveny v desce s vyřezaným závitem nebo v podobném zařízení připevněném za vnější dveřní výplní, a - hlavy vhodného počtu těchto svorníků nebo šroubů jsou přivařeny k zařízení pro přiložení celní závěry, k závěsům atd. tak, že jsou zcela deformovány a - že tyto svorníky nebo šrouby nemohou být odstraněny bez zanechání viditelných stop;[6] ii) pomocí připevňovacího zařízení, které se umísťuje z vnitřní strany izolovaných dveří, avšak: - upevňovací hřeb a zajišťovací kroužek zařízení jsou namontovány prostřednictvím pneumatického nebo hydraulického nástroje a jsou připevněny za deskou nebo podobným zařízením umístěným mezi vnější obložení dveří a izolaci, a - hlava upevňovacího hřebu není přístupná z vnitřní strany nákladového prostoru; a - dostatečný počet zajišťovacích kroužků a upevňovacích hřebů je svařen dohromady a že zařízení není bez viditelných stop možné odstranit[7]. Pojem „tepelně izolovaný nákladový prostor“ je třeba vykládat tak, že se vztahuje na chladicí a izotermické nákladové prostory. d) Vozidla s velkým počtem uzávěrů jako jsou ventily, kohouty, poklopy průlezů, příruby apod. musí být konstruována tak, aby počet celních závěr byl co nejmenší. Za tím účelem musí být sousední uzávěry spojeny společným zařízením vyžadujícím pouze jednu celní závěru, nebo opatřeny víkem vyhovujícím témuž účelu. e) Vozidla s otvírací střechou musí být konstruována tak, aby počet celních závěr byl co nejmenší. f) V případě, že je pro zajištění bezpečnosti třeba použít více celních závěr, uvede se počet těchto závěr ve schvalovacím osvědčení do kolonky č. 5 (příloha 4 Úmluvy TIR z roku 1975). Ke schvalovacím osvědčení se připojí náčrt nebo fotografie znázorňující přesné umístění celních závěr. 2.2.1 c) Odstavec 1 c)–1 Větrací otvory a) Jejich největší rozměr nesmí v zásadě být větší než 400 mm. b) Otvory, které umožňují přímý přístup do nákladového prostoru, musejí být zahrazeny kovovým pletivem nebo perforovanou kovovou deskou (maximální rozměr otvorů: 3 mm v obou případech) a chráněny svařovanou kovovou mřížkou (maximální rozměr ok: 10 mm) nebo jedinou dostatečně silnou perforovanou kovovou deskou (maximální rozměr ok: 3 mm; tloušťka desky: nejméně 1 mm). c) Otvory, které neumožňují přímý přístup do nákladového prostoru (například vzhledem k systémům lomených potrubí nebo příček), musí být opatřeny zařízeními, jež jsou uvedena v písmenu b), přičemž rozměry otvorů a ok mohou být až 10 mm (v případě kovového pletiva nebo kovové desky) a 20 mm (v případě kovové mřížky). d) Jsou-li otvory zhotoveny v plachtách, vyžadují se v zásadě zařízení uvedená v písmenu b) této vysvětlivky. Přípustná jsou však i zařízení zhotovená z perforované kovové desky umístěné zvnějšku a z drátěného nebo jiného pletiva připevněného zevnitř. e) Stejná nekovová zařízení jsou přípustná za podmínky, že jsou dodrženy rozměry otvorů a ok a že je použitý materiál dostatečně pevný, aby nebylo otvory a oka možné podstatně bez viditelného porušení roztáhnout. Kromě toho nesmí být možné větrací zařízení vyměnit zásahem pouze z jedné strany plachty. f) Větrací otvor může být opatřen ochranným zařízením. Toto zařízení se připevňuje k plachtě tak, aby byl umožňovalo celní kontrolu tohoto otvoru. Připevní se k plachtě ve vzdálenosti nejméně 5 cm od krytu větracího otvoru. 2.2.1 c)–2 Výpustné otvory a) Jejich největší rozměr nesmí být v zásadě větší než 35 mm. b) Otvory, které umožňují přímý přístup do nákladového prostoru, musí být opatřeny zařízeními uvedenými v písmenu b) vysvětlivky 2.2.1 c)–1 týkající se větracích otvorů. c) Pokud výpustné otvory neumožňují přímý přístup do nákladového prostoru, nejsou zařízení uvedená v písmenu b) této vysvětlivky nutná, pokud jsou otvory opatřeny spolehlivým systémem příček, jenž je snadno přístupný zevnitř nákladového prostoru. 2.2.3 Odstavec 3 – Bezpečnostní sklo Sklo se považuje za bezpečnostní, nehrozí-li nebezpečí, že by bylo zničeno vlivem působení jakéhokoli faktoru, který se může obvykle za běžných podmínek používání vozidla vyskytnout. Sklo se opatří značkou označující, že se jedná o sklo bezpečnostní. 2.3 Článek 3 2.3.3 Článek 3 – Plachty zhotovené z několika kusů a) Jednotlivé kusy téže plachty mohou být vyrobeny z různých materiálů vyhovujících ustanovením čl. 3 odst. 2 přílohy 2. b) Při zhotovování plachty je přípustné jakékoli uspořádání kusů, které v dostatečné míře zajišťuje bezpečnost, pokud jsou kusy spojeny v souladu s článkem 3 přílohy 2. 2.3.6 a) Odstavec 6 a) 2.3.6 a)–1 Vozidla s pohyblivými kroužky Kovové upevňovací kroužky pohybující se na kovových tyčích, které jsou připevněny na vozidlech, jsou pro účely tohoto odstavce přijatelné[8], pokud: a) jsou tyče připevněny k vozidlu ve vzdálenostech nejvýše 60 cm tak, aby nemohly být bez zanechání viditelných stop odstraněny a vráceny na místo; b) kroužky jsou dvojité, nebo mají středovou přepážku a jsou vyrobeny z jednoho kusu bez svařování; a c) plachta je připevněna k vozidlu přesně v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 1 písm. a) přílohy 2 této úmluvy. 2.3.6 a)–2 Vozidla opatřená otočnými očky Kovová otočná očka otáčející v kovovém závěsu připevněném k vozidlu je pro účely tohoto odstavce možné používat[9], pokud: a) je každý závěs připevněn na vozidle tak, aby jej nebylo bez zanechání viditelných stop možné odstranit a znovu dát na místo; a b) je pružina každého závěsu zcela uzavřena v kovovém krytu ve tvaru zvonu. 2.3.6 b) Odstavec 6 b) Trvale připevněné plachty Pokud je jeden nebo více okrajů plachty trvale připevněn ke karosérii vozidla, musí být plachta přidržována jednou nebo více kovovými páskami nebo páskami z jiného vhodného materiálu pevně připojenými ke karosérii vozidla spojovacími prostředky vyhovujícími požadavkům písmene a) vysvětlivky 2.2.1 a) v příloze 6. 2.3.8 Odstavec 8 – Vzdálenosti mezi kroužky a dírkami Vzdálenost větší než 200 mm, avšak nejvýše 300 mm mezi kroužky a dírkami na obou stranách sloupku je přijatelná, jestliže jsou kroužky zapuštěny v bočnicích a dírky jsou tak oválné a tak malé, že je lze sotva navléknout na kroužky. 2.3.11 a) Odst. 11 písm. a) 2.3.11 a)–1 Napínací klopa plachet Na mnoha vozidlech jsou plachty zvenku opatřeny vodorovnou klopou s dírkami po celé délce boku vozidla. Tyto tzv. napínací klopy se používají k vypnutí plachty pomocí provazů nebo podobných prostředků. Tyto klopy byly používány k zakrytí vodorovných průřezů v plachtách umožňujících nedovolený přístup ke zboží přepravovanému ve vozidle. Používání klop tohoto druhu se proto nedoporučuje povolovat. Lze je nahradit těmito prostředky: a) napínacími klopami podobného druhu, které se připevňují na vnitřní straně plachty; nebo b) jednotlivými malými klopami opatřenými dírkou, které se umísťují na vnější straně plachty ve vzdálenostech, jež umožňujíc dostatečné vypnutí plachty. V některých případech lze použití napínacích klop na plachtách vyloučit. 2.3.11 a)–2 Řemínky k plachtám Pro účely zhotovení řemínků se považuje za vhodný tento materiál: a) kůže; b) nepružné textilní materiály včetně plastem potažené nebo pogumované tkaniny, pokud nemohou být po přetržení svařeny nebo znovu spojeny bez zanechání viditelných stop. Použitá potahová plastická hmota musí být navíc průhledná s hladkým povrchem. 2.3.11 a)–3 Zařízení zobrazené na náčrtu č. 3[10] splňuje požadavky poslední části čl. 3 odst. 11 písm. a) přílohy 2. Rovněž splňuje požadavky čl. 3 odst. 6 písm. a) a b) přílohy 2. 3 PŘÍLOHA 3 3.0.17 Odstavec 17 – Postup při schvalování 1. Příloha 3 stanoví, že příslušné orgány smluvní strany mohou vydat schvalovací osvědčení pro vozidlo vyrobené na území dané smluvní strany, a že toto vozidlo nepodléhá žádnému dalšímu schvalovacímu řízení v zemi, kde je evidováno, nebo případně v zemi, kde má jeho vlastník bydliště. 2. Těmito ustanoveními není omezeno právo příslušných orgánů smluvní strany, na jejímž území je vozidlo evidováno nebo kde má jeho vlastník bydliště, požadovat, aby jim bylo schvalovací osvědčení předloženo při dovozu nebo následně pro účely související s evidencí nebo kontrolou vozidla nebo s podobnými formalitami. 3.0.20 Odstavec 20 – Postup při provádění záznamů do schvalovacího osvědčení Za účelem zrušení záznamu o závadách po uvedení vozidla do náležitého stavu stačí učinit v kolonce č. 11 určené k tomuto účelu poznámku „Závady odstraněny“ spolu s uvedením jména, podpisem a razítkem příslušného orgánu. 8 PŘÍLOHA 8 8.10 Článek 10 8.10 b) Dohoda uvedená ve vysvětlivce k čl. 6 odst. 2a se rovněž použije na odpovědnost mezinárodní organizace uloženou v písm. b) tohoto článku, pokud centrální tisk a vydávání karnetů TIR vykonává výše uvedená mezinárodní organizace. 8