Sdělení Komise Radě, Evropskému Parlamentu, Evropskému Hospodářskému a Sociálnímu Výboru a Výboru Regionů o přezkumu trhů podle předpisového rámce EU - Upevnění vnitřního trhu elektronických komunikací {SEK(2006) 86} /* KOM/2006/0028 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 6.2.2006 KOM(2006) 28 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o přezkumu trhů podle předpisového rámce EUUpevnění vnitřního trhu elektronických komunikací{SEK(2006) 86} SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o přezkumu trhů podle předpisového rámce EUUpevnění vnitřního trhu elektronických komunikací Úvod Součástí předpisového rámce pro elektronické komunikace z roku 2002 byla významná změna regulačního přístupu, která novým způsobem propojila zvláštní regulaci pro odvětví s právními předpisy v oblasti hospodářské soutěže. Předchozí, mechanističtější přístup k regulaci byl nahrazen ekonomickým přístupem, kdy je regulace založena na zásadách právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže . Podle tohoto přístupu musí vnitrostátní orgány provádět „přezkum trhů“, aby zjistily, zda je třeba konkrétní trh regulovat. V případech, kdy daný trh připadá v úvahu pro regulaci ex ante a regulační orgán zjistí, že jeden nebo více podniků má na daném trhu významnou tržní sílu („dominantní postavení“ podle právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže), musí uložit vhodná regulační opatření. Naopak v případech, kdy se zjistí, že žádný podnik významnou tržní sílu nemá, nesmí být regulační opatření ukládána a případná stávající regulace musí být zrušena. Komise kontroluje proces přezkumu trhů v rámci konzultačního mechanismu Společenství stanoveného v článku 7 rámcové směrnice. Cílem předpisového rámce, jehož jádrem je konzultační mechanismus Společenství, je podporovat hospodářskou soutěž, investice a inovace, a tak napomáhat ke splnění cílů stanovených v agendě i2010, ve strategii Komise k posílení růstu a pracovních příležitostí v odvětví komunikací, a v obnovené lisabonské agendě týkající se růstu a pracovních příležitostí. Toto sdělení posuzuje fungování konzultačního mechanismu Společenství pro elektronické komunikace a dosavadní zkušenosti s jeho používáním. Konzultační mechanismus podle článku 7 dal Komisi během prvních dvou let svého fungování podrobnou představu o vývoji na trzích elektronických komunikací v celé EU. Tento proces není bohužel dosud dokončen, Komise však přesto považuje za vhodné sdělit získané poznatky širšímu publiku. Závěry uvedené v tomto sdělení představují první posouzení postupů tohoto nového nástroje a vzešlých zjištění. Budou sloužit jako podklad pro nadcházející přezkum předpisového rámce, včetně doporučení Komise o relevantních trzích, který proběhne v roce 2006. Postup podle článku 7: přehled Konzultační mechanismus uvedený v článku 7 má tři hlavní cíle: i) zajištění konzistentní regulace v celé EU na základě zásad právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže; ii) omezení regulace na trhy, které vykazují trvalé selhání; a iii) zlepšení průhlednosti procesu regulace. Uvedený postup tedy pomáhá upevnit vnitřní trh elektronických komunikací. Článek 7 rámcové směrnice[1] vyžaduje, aby vnitrostátní regulační orgány oznámily Komisi a ostatním vnitrostátním regulačním orgánům svá zjištění, pokud jde o vymezení trhu a analýzu významné tržní síly, a také regulační povinnosti, které hodlají uložit nebo zrušit (svá „navrhovaná opatření“). Komise má pak jeden měsíc na to, aby oznámená navrhovaná opatření posoudila („první fáze“ postupu). Naprostá většina případů se vyřídí v této jednoměsíční lhůtě tím, že Komise zašle dotyčnému orgánu dopis, v němž případně uvede připomínky, jak by se daná opatření mohla dále vylepšit. V případech, kdy Komise na základě vymezení trhu nebo analýzy významné tržní síly dospěje k názoru, že by navrhovaná opatření vytvořila překážku jednotnému trhu, nebo pokud vážně pochybuje o slučitelnosti opatření s právními předpisy Společenství (zejména s cíli společné politiky, o jejichž dosažení by měly usilovat všechny vnitrostátní regulační orgány)[2], může provést podrobnější šetření, které může trvat další dva měsíce („druhá fáze“ postupu). Pokud se obavy Komise po podrobném šetření potvrdí, může Komise vyžadovat, aby vnitrostátní regulační orgán navrhovaná opatření stáhnul („rozhodnutí o vetování“) a případně předložil dotčenou analýzu trhu později. Z důvodů průhlednosti Komise doposud přijala rozhodnutí ve všech případech, i když neměla připomínky. Rozšířená spolupráce a průhlednost Komise a vnitrostátní regulační orgány Konzultační mechanismus podle článku 7 vyžaduje úzkou spolupráci mezi Komisí a vnitrostátními regulačními orgány i mezi regulačními orgány navzájem. Před podáním oznámení může vnitrostátní regulační orgán s Komisí neformálně jednat a předložit klíčové prvky své analýzy. Tato jednání před podáním oznámení umožňují Komisi a regulačnímu orgánu v rané fázi určit a projednat otázky zvláštního zájmu. Komise při těchto příležitostech také regulačním orgánům poskytuje rady, pokud jde o úroveň analýzy a informace, kterými je třeba závěry podpořit. Oznámení vnitrostátních regulačních orgánů obvykle obsahují všechny prvky navrhovaných opatření, ačkoli některé regulační orgány oznamují ve dvou krocích – nápravná opatření následovaná analýzami trhů. Komise poznamenává, že při druhém z těchto přístupů se regulační proces zbytečně prodlužuje. Po přijetí oznámení si Komise může od dotčeného regulačního orgánu písemně vyžádat další faktické informace . Vnitrostátní regulační orgány mají právo oznámení stáhnout kdykoli během postupu. Úloha jiných zúčastněných stran Předpisový rámec stanoví „vnitrostátní“ konzultace , při nichž všechny zúčastněné strany dostanou příležitost podat vnitrostátnímu regulačnímu orgánu připomínky k jeho analýze a k návrhům regulačních opatření. Vnitrostátní regulační orgán jako hlavní partner všech zúčastněných stran informuje Komisi o stanovisku třetích stran. Komise přijímá podání přímo od zúčastněných stran nebo se s nimi setkává (zpravidla na základě žádosti) pouze výjimečně – pokud to okolnosti vyžadují. Při šetřeních ve druhé fázi postupu Komise obvykle vyzývá zúčastněné třetí strany, aby podávaly připomínky přímo. Ačkoli konzultační mechanismus Společenství formálně zahrnuje pouze Komisi a vnitrostátní regulační orgány, usiluje se v něm o průhlednost vůči všem zúčastněným stranám . Tato průhlednost přispívá k větší kvalitě a objektivitě analýz vnitrostátních regulačních orgánů. Nedůvěrné verze všech oznámení a konečných opatření vnitrostátních regulačních orgánů se zveřejňují na webových stránkách Komise k tomu určených[3] během několika dnů po přijetí[4]. Komise rovněž zveřejňuje nedůvěrné verze všech rozhodnutí s připomínkami, rozhodnutí bez připomínek a rozhodnutí o vetování. Většina vnitrostátních regulačních orgánů provádí vnitrostátní konzultaci před konzultací v rámci Společenství . Mohou tak do oznámení podávaného Společenství zapracovat stanoviska subjektů na trhu a vyhnout se nutnosti podat druhé oznámení v případech, kdy výsledky vnitrostátní konzultace přimějí regulační orgán ke změně návrhu opatření. Komise tento přístup silně podporuje. Úloha vnitrostátních orgánů na ochranu hospodářské soutěže Vymezení a analýza trhu podle předpisového rámce vycházejí ze zásad právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže. Konzultace mezi vnitrostátními regulačními orgány a vnitrostátními orgány na ochranu hospodářské soutěže má tedy klíčový význam. Zvláštní regulace pro odvětví a prosazování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže jsou pak doplňkovými nástroji na podporu rozvoje účinně konkurenčních trhů elektronických komunikací ve prospěch uživatelů. Vnitrostátní regulační orgány většinou předem konzultovaly s vnitrostátními orgány na ochranu hospodářské soutěže, což analýzu trhu v mnoha případech zlepšilo. Komise tedy vnitrostátním regulačním orgánům doporučuje, aby si před oznámením vyžádaly stanovisko vnitrostátních orgánů na ochranu hospodářské soutěže. Poznatky získané z doposud přijatých oznámení Vymezení relevantních trhů Vnitrostátní regulační orgány musí vymezit relevantní trhy podle situace v konkrétním členském státě a zohlednit přitom doporučení o relevantních trzích[5] a pokyny pro posuzování významné tržní síly[6]. Trhy, které by mohly být předmětem regulace, se vybírají na základě zásad právních předpisů ES v oblasti hospodářské soutěže. Komise ve svém doporučení vypracovala „test podle tří kritérií“, aby členským státům tuto činnost usnadnila[7]. U trhů uvedených v doporučení se předpokládá, že uvedené podmínky byly splněny. Vnitrostátní regulační orgány doposud vymezovaly většinu trhů v souladu s doporučením, ale v řadě případů je vymezení trhu užší nebo širší . Komise vůči rozcházejícím se vymezením trhů nevznášela námitky, pokud jednotlivé vymezené trhy a analýzy významné tržní síly byly v souladu se zásadami právních předpisů ES v oblasti hospodářské soutěže. Komise rovněž ověřovala, zda trhy analyzované vnitrostátními regulačními orgány jako celek pokrývají celý rozsah odpovídajících trhů v doporučení. Celkově vzato, vymezení trhů obsažená v doporučení a vysvětlená v důvodové zprávě umožnila vnitrostátním regulačním orgánům provádět analýzy trhů elektronických komunikací tak, jak vyžaduje rámec právních předpisů. Zazněl argument, že případy, kde došlo k podrobnějšímu rozlišení trhů, mohou vést k přemíře regulace a vytvářet nadměrnou administrativní zátěž. Podle dosavadních zkušeností Komise však podrobnější rozlišení ve skutečnosti přispělo k deregulaci odvětví, neboť umožnilo zrušení regulace na trzích, kde se rozvinula udržitelná hospodářská soutěž. Například díky rozdělení velkoobchodně nabízených pronajatých okruhů podle šířky pásma bylo možno zrušit regulaci v oblasti velmi vysoké šířky pásma[8]. Analýza významné tržní síly Předpisový rámec EU sjednotil práh významné tržní síly s pojmem „dominantní postavení“ v právních předpisech v oblasti hospodářské soutěže, čímž se nahradil předchozí práh pro intervenci, který byl založen na pevně stanoveném podílu na trhu (25%). Posouzení významné tržní síly podle právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže často vyžaduje důkladné hodnocení právních a ekonomických otázek, včetně takových otázek, jako jsou přítomnost vyrovnávací kupní síly a kritéria pro zjišťování společného dominantního postavení. Při posuzování významné tržní síly vnitrostátní regulační orgány zkoumají, zda daný trh je či bude účinně konkurenční po dobu platnosti přezkumu trhu. Komise v zásadě ověřuje, zda je posouzení vypracované vnitrostátním regulačním orgánem v souladu se zásadami právních předpisů ES v oblasti hospodářské soutěže, zda plně zohledňuje pokyny pro posuzování významné tržní síly a zda je podloženo dostatečnými důkazy. Jedním z ukazatelů jsou podíly na trhu, ale pro celkovou analýzu jsou důležité i další faktory (včetně dynamiky trhu, překážek ve vstupu na trh a potenciálu pro hospodářskou soutěž). Ukládání a rušení nápravných regulačních opatření Je-li zjištěna významná tržní síla, musí vnitrostátní regulační orgán uložit nápravná opatření vůči dotčenému operátorovi (dotčeným operátorům). Komise zváží, zda jsou tato nápravná opatření vhodná , tj. zda vycházejí z povahy zjištěného problému, jsou přiměřená a odůvodněná s ohledem na cíle politiky stanovené v rámcové směrnici[9]. Komise sice nemá vůči nápravným opatřením právo veta, může však podávat připomínky, které musí vnitrostátní regulační orgány v nejvyšší možné míře zohlednit. Přijatá opatření musí být Komisi oznámena; Komise sleduje, v jaké míře členské státy zohlednily podané připomínky, a podle toho jedná. Doposud se významná část připomínek Komise týkala vhodnosti navrhovaných nápravných opatření . Komise připomínkovala nápravná opatření, která vyřešila pouze část zjištěného problému v oblasti hospodářské soutěže[10], která se zdála být nepřiměřená[11], nebo pomocí kterých by účinné výsledky mohly být dosaženy příliš pozdě[12]. Vedle zohlednění připomínek Komise v nejvyšší možné míře by vnitrostátní regulační orgány měly zajistit plné a účinné prosazování navrhovaných nápravných opatření v co možná nejkratším časovém rámci. Pokud vymáhání navrhovaného nápravného opatření vyžaduje více času (např. proto, že je stále třeba vypracovat vhodný model výpočtu nákladů), měly by vnitrostátní regulační orgány již v oznámeném návrhu opatření stanovit dočasná nápravná opatření zaměřená na zjištěné selhání hospodářské soutěže[13]. Vnitrostátní regulační orgány u podobných selhání trhu většinou používají podobné soubory nápravných opatření. Nicméně podrobnosti těchto nápravných opatření a jejich provádění se mezi členskými státy značně liší . Rozdíly jsou zjevné například ve způsobech stanovení cen (např. v metodikách pro nákladovou orientaci), což má dalekosáhlé důsledky pro vnitřní trh. Nabízí se tedy otázka, zda lze dosáhnout větší konzistence v používání nápravných opatření, a pokud ano, jak. Touto otázkou se bude zabývat nadcházející přezkum předpisového rámce. Žádosti o zrušení opatření („rozhodnutí o vetování“) Komise přijala rozhodnutí, v němž požaduje, aby vnitrostátní regulační orgány svá navrhovaná opatření stáhly, ve čtyřech z 229 případů (údaj ke dni 30. září 2005)[14]. Tato „rozhodnutí o vetování“ zajišťují, aby na vnitrostátní úrovni nebyla přijata žádná opatření, která by byla v rozporu s právem Společenství, zejména s cíli společné politiky, o jejichž dosažení by měly usilovat všechny vnitrostátní regulační orgány. Komise doposud vetovala návrhy opatření v případech, kdy našla důkazy o nedostačujícím vymezení trhu nebo nedostatečné analýze významné tržní síly. Ve všech těchto případech Komise využila svého práva veta, aby zajistila jednotné používání zásad právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže v celé EU. Horizontální otázky Konzultační mechanismus občas odhalí chyby v provedení předpisového rámce ES do vnitrostátního práva. Vzhledem k tomu, že k podobným prováděcím otázkám přitáhne pozornost, může vyvinout dodatečný tlak na vyřešení těchto záležitostí, a tím doplňovat další pravomoci Komise , zejména právo zahájit řízení o nesplnění povinnosti. Aby byla zajištěna kontinuita předpisového rámce, musí všechny stávající povinnosti související s významnou tržní silou zůstat v platnosti až do dokončení příslušného přezkumu trhu . V případech, kdy v současné době nejsou žádná regulační opatření uložena, mohou vnitrostátní regulační orgány ukládat nová opatření pouze po dokončení příslušného přezkumu trhu. Ve výjimečných situacích, kdy je naléhavá potřeba jednat, mohou vnitrostátní regulační orgány přijmout předběžná opatření[15]. Platnost předběžných opatření musí být časově omezena a analýza příslušného trhu musí být oznámena co nejdříve. Uvedený horizontální přístup přispívá k jednomu z hlavních cílů konzultačního mechanismu, konkrétně k zajištění konzistentní regulace v celé EU. Přehled trhů Tento oddíl obsahuje stručný přehled hlavních trendů a závěrů, které lze vyvodit z procesu přezkumu trhů, přestože první kolo analýzy trhu nebylo dosud dokončeno. Doplňuje jej pracovní dokument útvarů Komise připojený k tomuto sdělení, který obsahuje podrobnější přehled o všech věcech posouzených do dne 30. září 2005 ve formě tabulky. 5.1 Pevné sítě a služby Ve všech členských státech si dominantní operátoři udrželi dominantní postavení na trhu maloobchodního „přístupu“ – tj. připojení k pevné telefonní síti umožňující uskutečňování a přijímání hovorů i využívání souvisejících služeb. Postupně se však na trhu vnitrostátních i mezinárodních volání objevuje konkurence. Tento proces usnadnilo používání vhodných nápravných opatření (zejména volba a předvolba operátora[16] a velkoobchodní pronájem účastnického vedení[17]) a zavedení konkurenčních technologií, zejména VoIP[18],[19]. Velkoobchodní trhy oproti tomu vykázaly jen málo známek udržitelné hospodářské soutěže, s výjimkou některých omezených případů na trhu tranzitních služeb[20]. Poskytování původu volání (originace), což potřebují alternativní operátoři, aby mohli na maloobchodní úrovni nabízet své vlastní služby telefonie a vytáčeného přístupu k internetu, stále představuje trvalou překážku hospodářské soutěže. Pokud se však na této úrovni použijí účinná nápravná opatření, pomáhají k rozvoji udržitelné hospodářské soutěže na navazujících maloobchodních trzích (pro volání) a umožňují tedy postupné zrušení maloobchodní regulace. Pokud jde o velkoobchodní úroveň ukončení volání (terminaci – služby, které si operátoři kupují od sebe navzájem, aby jejich zákazníci mohli uskutečňovat hovory do různých sítí), bylo zjištěno, že všichni operátoři bez ohledu na velikost mají dominantní postavení, protože v souladu s doporučením představuje síť každého operátora samostatný trh, na němž má daný operátor monopol, pokud jde o ukončení volání. Regulační orgány braly ohled na velikost operátorů a ukládaly mírnější nápravná opatření menším operátorům (použily tedy „nesymetrická“ opatření). Komise tento přístup v odůvodněných případech podporuje. Vedle toho Komise usilovala o zajištění, aby nápravná opatření na tomto trhu byla účinná: například povinnost vést oddělené účetnictví může zviditelnit vnitřní převody a doplňovat další povinnosti, zatímco regulace cen může subjektům na trhu poskytnout potřebnou průhlednost a právní jistotu, jakož i pomoci snížit poplatky za ukončení volání. Konečně, pokud jde o „poslední míli“ telefonní sítě, kterou se k síti připojí koncový uživatel (nazývá se též „účastnické vedení“), nedošlo k žádné změně a dominantní operátor si udržel svůj téměř 100% podíl na trhu. Účinný přístup (pomocí „zpřístupnění účastnického vedení“) a regulace cen na velkoobchodní úrovni byly klíčovými prostředky na podporu rozvoje hospodářské soutěže na navazujících trzích, kde jsou alternativní operátoři při poskytování svých služeb závislí na přístupu k účastnickému vedení. 5.2 Mobilní sítě a služby Oproti pevným trhům se trhy mobilních sítí a služeb ukázaly obecně být více konkurenční a regulace jako taková je mnohem omezenější. Neexistuje žádná regulace na maloobchodní úrovni a regulace na velkoobchodní úrovni se omezila na ukončení volání (terminaci). V souladu s doporučením byly určeny tři velkoobchodní trhy: 1) přístup a původ volání (originace)[21], 2) ukončení volání (terminace) a 3) mezinárodní roaming. Nabídka originace mobilních volání umožňuje operátorům nebo poskytovatelům služeb (někdy nazývaným „virtuální“ operátoři) poskytovat maloobchodním zákazníkům služby volání prostřednictvím sítě jiného mobilního operátora. Ukončení volání je mobilním ekvivalentem ukončení volání (terminace) v pevných sítích, a platí tedy podobné zásady, pokud jde o analýzu trhu a nápravná opatření. Mezinárodní roaming umožňuje zákazníkům uskutečňovat a přijímat hovory v zahraničí. Pokud jde o trh přístupu a originace volání, regulační zásahy se vzhledem k obecně pozorované úrovni hospodářské soutěže povětšinou ukázaly jako zbytečné. Několik vnitrostátních regulačních orgánů přesto považovalo regulaci za nezbytnou, a to v případech, kdy se zjistilo, že nějaký mobilní operátor má jako jediný dominantní postavení na trhu, nebo že dva a více operátorů zaujímá „společné“ dominantní postavení. Podobně jako v případě ukončení volání v pevných sítích bylo zjištěno, že všichni operátoři mobilních sítí mají významnou tržní sílu na trhu ukončení volání v mobilních sítích – podle zásady „jedna síť, jeden trh“. Navíc, pokud si virtuální mobilní operátoři mohou stanovit své vlastní terminační poplatky nezávisle na „hostitelské“ síti, mohou být rovněž shledáni dominantními[22]. Uložená nápravná regulační opatření vedla k postupnému poklesu terminačních poplatků v mobilních sítích, ačkoli tento pokles nebyl ve všech členských státech stejně rychlý. Pokud jde o velkoobchodní úroveň mezinárodního roamingu, neoznámil tento trh ke dni 30. září 2005 žádný vnitrostátní regulační orgán. Analýza trhu vyžaduje přeshraniční sběr údajů, na němž vnitrostátní regulační orgány spolupracují v souvislosti se Skupinou evropských regulačních orgánů. Mezitím Komise rovněž vytvořila webové stránky, které na jednom místě obsahují vzorky zveřejněných roamingových tarifů mobilních operátorů v celé EU a jejich cílem je dále přispět k průhlednosti poplatků za roaming[23]. 5.3 Širokopásmové připojení, televizní a rozhlasové vysílání Širokopásmový přístup na velkoobchodní úrovni, neboli přístup k „bitovému toku“, umožňuje alternativním operátorům poskytovat koncovým uživatelům služby širokopásmového připojení prostřednictvím kombinace jejich vlastní páteřní sítě a některých částí sítě dominantního operátora. Přístup k bitovému toku se u subjektů nově vstupujících na trh obecně považuje za základní krok na cestě k investici do plného rozvinutí jejich vlastní sítě na základě zpřístupnění účastnického vedení (nejprve prostřednictvím „sdíleného“ a později „plného“ přístupu k účastnickému vedení). Ke dni 30. září 2005 vnitrostátní regulační orgány ve všech případech vyžadovaly, aby dominantní operátor poskytoval přístup k bitovému toku. Pomohlo to rozkvětu hospodářské soutěže, mimo jiné v oblasti maloobchodních služeb širokopásmového připojení. Trh se širokopásmovým přístupem na velkoobchodní úrovni doposud zahrnoval pouze služby založené na tradiční telefonní síti (PSTN) – např. ADSL. S cílem zahrnout do tohoto trhu konkurující technologie (např. kabelové nebo družicové) Komise trvala jak na důkazech o skutečném velkoobchodně nabízeném produktu založeném na kabelové nebo jiné technologii, tak na důkazech ukazujících na vzájemnou nahraditelnost takového velkoobchodně nabízeného produktu a ADSL. Velkoobchodní trh pro služby přenosu rozhlasového a televizního vysílání je trhem, kde se vnitrostátní regulační orgány nejvíce odchylovaly od doporučení. Nedostatečná zaměnitelnost různých platforem (kabel, družice, zemské vysílání) na velkoobchodní úrovni vedla vnitrostátní regulační orgány k rozdělení trhu podle použitých platforem. Ačkoliv se zdá, že skutečné okolnosti na trhu se v EU značně liší, hlavní překážky hospodářské soutěže ve většině členských států zřejmě vyplývají z vnitrostátních analogových a digitálních přenosových systémů. V důsledku toho byly doposud předmětem analýzy trhu a nápravných opatření souvisejících s významnou tržní silou pouze zemské přenosové systémy. Závěry a výhled do budoucnosti Komise zastává názor, že proces přezkumu trhů zřízený rámcovou směrnicí, včetně konzultačního mechanismu podle článku 7, vedl ke konzistentnější regulaci , a představuje tedy důležitý krok na cestě k vytvoření vnitřního trhu pro elektronické komunikace . Systém přezkumu trhů zajistil, že se regulace zakládá na důkladné ekonomické analýze a je přísně omezena na trhy, které vykazují trvalé selhání. To vedlo k lepší regulaci. Pokud jde o rozvoj společné evropské regulační kultury , je důležité zdůraznit, že všechny vnitrostátní regulační orgány postupují podle společného metodického přístupu, který je založen na zásadách právních předpisů ES v oblasti hospodářské soutěže. K tomuto rozvoji dále přispívá průhledný konzultační mechanismus. Konzistence se zajišťovala zejména s ohledem na to, v kterých oblastech je regulace vhodná (relevantní trhy a postavení subjektů, které na těchto trzích působí), ale v menší míře i s ohledem na to, jaká regulace (nápravná opatření) je vhodná. Komise v současné době spolupracuje s regulačními orgány na tom, aby zajistila, že ukládání nápravných opatření budou tyto orgány zvažovat konzistentním způsobem. | Zatímco některé trhy stále vykazovaly známky trvalých překážek, mnohé trhy v několika členských státech eu se již staly účinně konkurenčními a bylo možno postupně zrušit stávající regulaci. Například volání na maloobchodní úrovni, mobilní přístup a původ volání (originace), jakož i segmenty dálkového přenosu pronajatých okruhů jsou trhy, kde byla zjištěna účinná hospodářská soutěž[24]. | Konzultační mechanismus vnesl do regulačního procesu větší průhlednost . Jako několik příkladů této průhlednosti lze uvést, že vnitrostátní regulační orgány systematicky konzultují se subjekty na trhu, že Komise zaujímá stanovisko v každé věci a že se publikují konečná znění všech dokumentů. Systém přezkumu trhů zřízený předpisovým rámcem se ve výsledku ukázal být úspěšným. Ačkoli si vyžádal jisté počáteční investice do analytických a organizačních kapacit ze strany vnitrostátních regulačních orgánů a Komise, vedl ke sblížení regulačních přístupů, a pomohl tak vytyčit cestu k vnitřnímu trhu pro elektronické komunikace. Rovněž zajistil, že všechny regulační orgány vycházejí ve svých rozhodnutích ze solidních ekonomických úvah a že se regulace trhů pro elektronické komunikace udržela na nezbytném minimu. Ačkoli značné množství vnitrostátních trhů zůstává předmětem regulace, na jiných trzích jsou známky udržitelné hospodářské soutěže. To platí zejména pro maloobchodní trhy, ale závisí to i na účinném vymáhání nápravných regulačních opatření na velkoobchodní úrovni či na existenci alternativní infrastruktury. Zavádění nových technologií může dále zvýšit konkurenční tlak, který může vést ke snížení potřeby regulace. Komise v souvislosti s přezkumem prošetří způsoby, jakými by bylo možno snížit administrativní zátěž společností a vnitrostátních regulačních orgánů a postupy dále zjednodušit. Komise vydala výzvu k podávání podnětů pro přezkum předpisového rámce, který se rovněž týká postupů přezkumu trhů. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33. [2] Tyto cíle jsou stanoveny v článku 8 rámcové směrnice a týkají se podpory hospodářské soutěže, rozvoje vnitřního trhu a prosazování zájmů občanů Evropské unie. [3] http://forum.europa.eu.int/Public/irc/infso/ecctf/home. [4] Komise nyní hodlá rozšířit dostupnost překladů široké veřejnosti. [5] Doporučení Komise 2003/311/ES ze dne 11. února 2003 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, které připadají v úvahu pro regulaci ex ante podle rámcové směrnice, Úř. věst. L 114, 8.5.2003, s. 45 (dále jen „doporučení“). [6] Pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Společenství pro sítě a služby elektronických komunikací, Úř. věst. C 165, 11.7.2002, s. 6. [7] Konkrétně: i) přítomnost velkých a trvalých překážek vstupu na trh, ii) nepřítomnost dynamických tržních podmínek, které by směřovaly k účinné hospodářské soutěži, a iii) nedostatečné možnosti řešit případná související selhání trhu vhodným způsobem pouze prostřednictvím právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže. Viz též 9. až 16. bod odůvodnění doporučení. [8] Viz věci UK/2003/0035 – 0039 v souvislosti s koncovými segmenty pronajatých okruhů. [9] Podle čl. 8 odst. 4 přístupové směrnice. [10] Například v případě, kdy byly poplatky za ukončení volání v mobilních sítích regulovány pouze u hovorů pocházejících z mobilních sítí nebo ze zahraničí, ale nikoli u hovorů z pevných sítí. [11] Například v případech, kdy cenová regulace nevycházela z nejvhodnějšího modelu pro výpočet nákladů, nebo kdy volba modelu pro výpočet nákladů a pravidel pro vedení účetnictví byla ponechána na dotčeném podniku. [12] Například v případě, kdy nákladově orientované poplatky za ukončení volání v mobilních sítích založené na modelu LRIC byly v první řadě ponechány na soukromé dohodě mezi operátory a regulátor zasahoval až v souvislosti s řešením sporů. [13] Může to být například povinnost cenové regulace podle referenčních ukazatelů nebo způsobem „retail minus“ (tj. na základě maloobchodní ceny a určité slevy) až do přijetí modelu úplných nákladů pro nákladovou orientaci. [14] Viz rozhodnutí Komise: C(2004) 527 ve věcech FI/2003/0024 a FI/2003/0027, C(2004) 3682 ve věci FI/2004/0082, C(2004) 4070 ve věci AT/2004/0090 a C(2005) 1442 ve věci DE/2005/0144. [15] Podle čl. 7 odst. 6 rámcové směrnice. [16] Služba, která zákazníkům umožňuje uskutečňovat hovory prostřednictvím jiného operátora než poskytovatele přístupu, a to buď jednotlivě pro každý hovor (volba operátora) nebo systematicky (předvolba operátora). Podle směrnice o univerzální službě musí vnitrostátní regulační orgány v případě, kdy se zjistí, že operátor má významnou tržní sílu „v oblasti poskytování připojení k veřejné telefonní síti a jejího používání v pevném místě“, na dotčeném operátorovi vyžadovat, aby umožnil volbu operátora a předvolbu operátora. [17] Možnost, aby alternativní operátoři nabízeli koncovým zákazníkům maloobchodně služby přístupu spolu se službami volání. Oproti povinnosti umožnit volbu operátora a předvolbu operátora, která musí být uložena operátorům s významnou tržní silou na relevantním trhu, je případné uložení povinnosti velkoobchodního pronájmu účastnických vedení na uvážení vnitrostátního regulačního orgánu. [18] Voice over Internet Protocol: přenos hlasu prostřednictvím technologie internetového protokolu (IP). Datový provoz služby VoIP lze přenášet prostřednictvím soukromě spravované sítě („IP telefonie“) nebo veřejného internetu („internetová telefonie“). [19] V roce 2003 Komise přispěla k rozvoji technologie VoIP prostřednictvím finančního nástroje víceletého programu spravovaného Evropským investičním fondem. [20] Přenos a/nebo přepínání či směrování hovorů. [21] Oproti telefonii v pevných sítích, kde se přístup a původ volání vymezuje samostatně. [22] Výše uvedený závěr o účinnosti nápravných opatření v souvislosti s pevnými sítěmi a službami rovněž platí pro ukončení volání v mobilních sítích. [23] IP/05/1217, 4. října 2005. [24] Tento vývoj bude zohledněn při přezkumu stávajícího seznamu 18 trhů, který je uveden v doporučení. Další podrobnosti o konkurenčních trzích, kde není v platnosti žádná regulace týkající se významné tržní síly, jsou k dispozici v příloze I.