Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o provádění nařízení Rady (ES) č. 577/98 SEK(2010)115 /* KOM/2010/0046 konecném znení */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 9.2.2010 KOM(2010)46 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádě ní nařízení Rady (ES) č. 577/98 SEK(2010)115 ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádě ní nařízení Rady (ES) č. 577/98 Úvod Toto je čtvrtá ze zpráv, které Komise musí podle článku 7 nařízení Rady (ES) č. 577/98 o organizaci výběrového šetření pracovních sil ve Společenství[1] (dále jen „právní předpisy o výběrovém šetření pracovních sil“) jednou za tři roky předložit. První zpráva, kterou Komise předložila v roce 2000, se týkala období 1998–1999, druhou zprávu týkající se období 2000–2002 předložila v roce 2003 a třetí, která se týkala období 2003–2005, v roce 2006. Tato zpráva dokumentuje pokrok členských států, kandidátských zemí[2] a zemí ESVO (dále jen „zúčastněné země“) v roce 2006 a v roce 2007[3], pokud jde o ustanovení nařízení Rady (ES) č. 577/98 pozměněného nařízením Komise (ES) č. 2104/2002[4] a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2257/2003[5]. Obzvláště nařízení (ES) č. 2257/2003 zavedlo počínaje rokem 2006 do právních předpisů o výběrovém šetření pracovních sil několik novinek, mezi něž patří následující: - šest dalších ukazatelů zjišťování; - povinné přidání modulu „n“ týkajícího se netypické pracovní doby, která byla dosud šetřena na základě džentlmenské dohody; - rozlišení mezi hlavními proměnnými, které se musí zjišťovat na čtvrtletním základě, a strukturálními proměnnými, které je potřebné zjišťovat jen jako roční průměry a pro které je možné použít dílčí vzorek z celoročního vzorku. Hlavní body Pokrok dosažený při provádění zvláštních aspektů právních předpisů o výběrovém šetření pracovních sil, které byly popsány v předchozím odstavci, je shrnut níže. Hodnocení uvedená v této zprávě vycházejí ze zpráv o kvalitě, z údajů a z jiných informací, které Komise obdržela od příslušných zemí, a rovněž z rozborů dotazníků, které vyplnily jednotlivé země. Provádění průběžného čtvrtletního šetření - článek 1 Při provádění průběžného šetření a při získávání a šíření čtvrtletních výsledků bylo dosaženo dalších zlepšení. Konkrétně v roce 2007 začalo Lucembursko předkládat čtvrtletní výsledky a Chorvatsko přešlo na průběžné šetření. Pouze Turecko a Švýcarsko dosud neprovádějí průběžné šetření. Turecko ale předkládá čtvrtletní výsledky a Švýcarsko plánuje zavést průběžné šetření v roce 2010. V roce 2007 všechny země, které provádějí průběžné šetření s výjimkou Bulharska, splnily požadavek pokrytí všech týdnů v roce. To představuje zlepšení u Maďarska[6], Slovinska a Rumunska, které měly až do roku 2005 pouze částečné pokrytí, a u Chorvatska, kde se jedná o výsledek zavedení průběžného šetření v roce 2007. Na druhé straně Lucembursko, Slovinsko, Maďarsko, Nizozemsko a Německo nedosáhly žádného nebo jen malého pokroku v rovnoměrném rozložení referenčních týdnů v roce, protože jsou stále od rovnoměrného rozložení velmi daleko. Jednotky a základní soubor zjišťování – článek 2 Zúčastněné země stále různě pojímají termín osoby se stálým bydlištěm, přičemž tento termín je v některých zemích založen na délce pobytu, zatímco v jiných na právním postavení, které obvykle znamená úřední evidenci na seznamu obyvatel. Pokud jde o pokrytí vnitrostátního hospodářského území, Francie stále nesplňuje požadavky, protože její départements d'outre-mer (DOM) nejsou pokryty v 1., 3. a 4. čtvrtletí. Pracuje se ale na tom, aby úplného pokrytí bylo dosaženo v roce 2013. Dalším aspektem zeměpisné srovnatelnosti jsou různé vnitrostátní postupy používané pro obyvatele kolektivních zařízení. Problematika se týká míry pokrytí osob žijících v kolektivních zařízeních ve vzorku (plné, částečné nebo žádné), metod shromažďování informací (přímé zjišťování u osob žijících v kolektivních zařízeních nebo zjišťování přes domácnost, na kterou mají osoby žijící v kolektivních zařízeních nadále vazbu) a jejich zahrnutí nebo vyřazení z cílové populace při výpočtu statistických váhových koeficientů. Řada zemí rozporuplně nezahrnuje osoby žijící v kolektivních zařízeních do vzorku, ale vzorek přitom přepočítává s ohledem na celkový počet obyvatel (Belgie, Irsko, Lotyšsko, Malta, Rumunsko, Slovinsko a Švýcarsko), nebo případně provádí zjišťování u osob žijících v kolektivních zařízeních, ale pro výpočty statistických váhových koeficientů bere v potaz pouze členy domácností (Litva). Ze šesti zemí, které provádějí zjišťování u jednotlivců, pouze Dánsko a Finsko poskytují Eurostatu informace o domácnostech za použití dílčích vzorků. V případě Dánska není ovšem dílčí vzorek zdaleka úplný. Na druhé straně Švédsko, Norsko, Island a Švýcarsko nepředkládají o domácnostech žádné údaje. Dánsko a Švédsko nedávno oznámily, že počínaje rokem 2010 budou plně v souladu s právním rámcem poskytovat údaje o domácnostech, zatímco Norsko k tomu bude potřebovat více času. Požadavky na přesnost – čl. 3 odst. 1 a 2[7] Pokud jde o požadavek přesnosti stanovený v čl. 3 odst. 1, byla prahová hodnota relativní standardní chyby ve výši 8 % při odhadu nezaměstnanosti u 5 % obyvatelstva v produktivním věku překročena jak v roce 2006, tak v roce 2007 v 35 regionech NUTS II s více jak 300 000 obyvateli z 288 (292 v roce 2007). Dotčené regiony se nacházejí ve Francii (10 regionů), Spojeném království (8), Řecku (5), Polsku (5), Rumunsku (3), Portugalsku (2), Bulharsku (1) a Belgii (1). Ve Francii ale přepracovávají výběrové šetření pracovních sil tak, aby zahrnovalo postupné zvětšování velikosti vzorku, což by mělo umožnit plnění požadavku od počátku roku 2011. Polsko na své straně postupně zvyšovalo velikost vzorku u regionů, které nebyly v souladu s ustanoveními čl. 3 odst. 1, a to v průměru o 7 % v roce 2008 a v roce 2009. Pokud jde o požadavek přesnosti stanovený v čl. 3 odst. 2, Německu, Polsku a Rumunsku se nepodařilo dodržet prahovou hodnotu relativní standardní chyby ve výši 2 % u odhadu změn mezi dvěma po sobě jdoucími čtvrtletími u 5 % obyvatelstva v produktivním věku, stanovenou pro země s 20 milióny obyvatel a více. Aby Polsko vyhovělo tomuto požadavku, rozhodlo se počínaje rokem 2010 zdvojnásobit velikost vzorku. U Belgie, Bulharska, Dánska, Estonska, Lotyšska, Litvy, Slovinska a Chorvatska přesáhla relativní standardní chyba 3 %, což je prahová hodnota stanovená pro země s počtem obyvatel mezi 1 a 20 milióny. Ukazatele šetření – čl. 4 odst. 1 Od poslední zprávy bylo zaznamenáno všeobecné zlepšení v úplnosti souborů údajů, např. u proměnných modulu „a“, který se týká demografického zázemí, nebo modulu „f“ týkajícího se viditelné částečné zaměstnanosti. Šest nových ukazatelů zavedených nařízením (ES) č. 2257/2003 bylo v roce 2006[8] plně uplatněno většinou zemí. Ovšem některé zúčastněné země stále nedodávají některé povinné proměnné (a v několika málo případech celé dílčí skupiny povinných proměnných). Irsko stále nedodává správné údaje o složení domácností a o státní příslušnosti šetřených osob. Na podzim roku 2009 bylo nicméně vyvinuto úsilí přizpůsobit se právním předpisům o výběrovém šetření pracovních sil a uspokojivé řešení se dá očekávat koncem roku. Moduly ad hoc – čl. 4 odst. 2 Na rok 2006 a na rok 2007 byly postupně naplánovány moduly ad hoc o přechodu z pracovní činnosti do důchodu a o pracovních úrazech a zdravotních problémech spojených s prací. Všechny zúčastněné země provedly oba moduly ad hoc s výjimkou Chorvatska a Islandu v roce 2006 a Turecka, bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Švýcarska v obou dotčených rocích[9]. Výchozí údaje byly obvykle odeslány včas s výjimkou Irska v roce 2006 a Dánska, Francie, Islandu a Norska v roce 2007. Získání správného souboru údajů ovšem často vyžadovalo několik odeslání. Některé země se odchýlily od daného referenčního období, které bylo stanoveno buď na celý rok nebo na druhé čtvrtletí. U modulu pro rok 2007 použilo Spojené království za referenční období 1. čtvrtletí, zatímco Nizozemsko a Rakousko prováděly zjišťování za více než jedno čtvrtletí, aniž ovšem pokryly celý rok. Definice nezaměstnanosti a dvanáct zásad pro přípravu dotazníků – čl. 4 odst. 3 V roce 2006 a v roce 2007 osm zemí – Itálie, Lucembursko, Lotyšsko, Maďarsko, Rumunsko, Slovensko, Chorvatsko a Norsko – změnilo své dotazníky, aby je lépe přizpůsobily definici nezaměstnanosti stanovenou v nařízení Komise (ES) č. 1897/2000[10]. Koncem roku 2007 plně vyhovovaly Dánsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Rakousko, Rumunsko, Norsko a Švýcarsko. Většina problémů v zemích s odchylkami je stále spojena s referenčním obdobím připravenosti pro nástup do práce (Belgie, Bulharsko, Česká republika, Řecko, Irsko, Kypr, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Polsko, Slovinsko, Finsko, Chorvatsko, bývalá jugoslávská republika Makedonie, Turecko, Island) a s doplňujícími otázkami zjišťujícími zaměstnanecké postavení propuštěných osob (Bulharsko, Česká republika, Německo, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Slovensko, Švédsko, Spojené království, Chorvatsko, Island). Španělsko, Spojené království a Island stanoví spodní věkovou hranici na 16 let, zatímco Estonsko, Irsko, Slovinsko a bývalá jugoslávská republika Makedonie neprovádějí – jak by mělo správně být - šetření u osob, které nehledají práci, protože už pracovní místo našly. V roce 2006 a v roce 2007 řada zemí změnila své dotazníky, aby je uvedla do většího souladu s dvanácti zásadami pro přípravu dotazníků. Ovšem v roce 2007 byly dodržovány všemi zúčastněnými zeměmi pouze zásady 8 a 11. Většina odchylek se stále týká: - zjišťování vazby s pracovním místem u osob propuštěných ze zaměstnání (zásada 2), - otázky týkající se hledání zaměstnání, kde není upřesněno, že je třeba zohlednit také hledání drobné činnosti (zásada 3), - jasného stanovení referenčních období pro zaměstnání, hledání zaměstnání, způsobů hledání a současné připravenosti pracovat (zásada 6), - upřesnění, že navázání kontaktu s úřadem práce za účelem aktivního hledání práce je odlišné od obnovení evidence u úřadu práce za účelem získání podpory v nezaměstnanosti a od podpory poskytované úřadem práce za účelem zlepšení schopností profesního zařazení evidovaných nezaměstnaných osob (zásada 10). Irsko, Malta a Chorvatsko stále začínají otázkami na hlavní pracovní poměr, což je v rozporu se zásadou 1. Nizozemsko použilo současný stav jako referenční období pro zaměstnanost, a tudíž se odchyluje od zásady 6, a klade otázky o hledání práce pouze osobám, které projevily zájem o zaměstnání, což je v rozporu se zásadou 7[11]. Čtyři země (Španělsko, Rakousko, Rumunsko a Švédsko) respektují všechny zásady[12]. Několik zemí změnilo po roce 2007 své dotazníky nebo k tomu chce přikročit v nadcházejících létech, aby vyhověly definici nezaměstnanosti nebo aby plně dodržovaly dvanáct zásad (viz tabulka 15). Litva oznámila, že bude dodržovat obojí od roku 2010. Strukturální proměnné – čl. 4 odst. 4 Sedm zemí, jmenovitě Španělsko, Německo, Francie, Nizozemsko, Finsko, Spojené království a Norsko, využilo v roce 2006 a v roce 2007 možnosti zjišťovat strukturální (roční) proměnné na dílčím vzorku celoročního vzorku. Ovšem pouze Španělsko použilo dílčí vzorek u téměř všech 42 strukturálních proměnných. Nizozemsko, Spojené království a Norsko využilo této možnosti u přibližně poloviny z nich, zatímco Finsko, Německo a Francie ji použily u velmi omezeného počtu ročních proměnných. Některé země nezajistily konzistenci celkových součtů mezi ročními dílčími vzorky a ročním průměrem čtvrtletních výsledků. K tomu byly, pravděpodobně kvůli počátečním technickým potížím při používání dílčích vzorků, doručeny roční statistické váhové koeficienty pro rok zavedení dílčích vzorků obecně spíše pozdě, což zabránilo včasnému šíření ročních výsledků. Předávání výsledků – článek 6 Téměř všechny zúčastněné země odeslaly své výchozí údaje během dvanáctitýdenní předávací lhůty. Často bylo ovšem nutné časově náročné opětovné odesílání. Ke konci lhůty pro odeslání správných souborů pouze Španělsko a Portugalsko odeslaly včas mikrodata za všechna čtvrtletí roku 2006 a 2007, zatímco Malta, Chorvatsko, bývalá jugoslávská republika Makedonie a Island měly zpoždění v obou letech a Belgie, Irsko, Itálie, Turecko a Švýcarsko[13] v roce 2006. Závěry Během zohledněného období dosáhly zúčastněné země ve všech oblastech pokroku na cestě k větší shodě s právními předpisy o výběrovém šetření pracovních sil. Vnitrostátní šetření byla přizpůsobena tak, aby zohlednila změny v právních předpisech Evropské unie a aby dosáhla souladu s požadavky, které platily již v době předchozí zprávy a u kterých byly vnitrostátní odchylky. Kvalita jak vnitrostátních šetření pracovních sil, tak i těchto šetření na úrovni Společenství jako celku se tak zlepšila, a to obzvláště v oblasti výpovědní hodnoty, přesnosti, zeměpisné srovnatelnosti a dochvilnosti. Všechny členské státy nyní provádějí průběžné šetření, které poskytuje čtvrtletní výsledky, a většina z nich pokrývá všechny týdny v roce. Výpovědní hodnota šetření pracovních sil na úrovni Společenství byla zlepšena zavedením šesti nových ukazatelů, snížením počtu nepředávaných povinných proměnných a tím, že údaje odesílají Eurostatu další dvě země. Srovnatelnost napříč zeměmi se zlepšila, jelikož řada zemí upravila své dotazníky tak, aby dosáhly souladu s definicí nezaměstnanosti a zvýšily konzistenci s dvanácti zásadami u otázek týkajících se pracovního poměru. Přesnosti mnohých vnitrostátních šetření prospěla zlepšená koncepce a organizace, jako např. zvětšení velikosti vzorku, účinnější plánování rotací, vylepšení systému statistických váhových koeficientů nebo přijetí postupů podporovaných počítačem, které nahrazují papírové dotazníky. Až na několik málo výjimek došlo také ke zlepšení dochvilnosti při předávání údajů. Další zlepšení se již projednávají jak na vnitrostátní, tak na evropské úrovni. Další podnět ke zlepšení kvality šetření pracovních sil ve Společenství se dá očekávat v nadcházejících letech zavedením 43 doporučení pracovní skupiny kvality šetření pracovních sil[14]. Nicméně stále existují odchylky od plného provádění právních předpisů o šetření pracovních sil. Hlavní obavy Komise v tomto ohledu jsou uvedeny níže. První předání údajů nemělo někdy dostatečnou kvalitu potřebnou k dalšímu šíření a bylo nutné přistoupit k řadě přepracování, než byla odeslána přijatelná verze. To mělo záporný dopad na dochvilnost při šíření údajů a zabránilo zavedení kalendáře zveřejňování šetření pracovních sil, který by uživatelé vysoce ocenili a který by přispěl k dalšímu zvýšení výpovědní hodnoty šetření. Bez ohledu na pokrok, kterého bylo dosaženo od poslední zprávy, většina zemí nadále není ani v souladu s definicí nezaměstnanosti, ani plně nedodržuje dvanáct zásad pro přípravu dotazníků o pracovním poměru. To oslabuje zeměpisnou srovnatelnost klíčových odhadů týkajících se zaměstnanosti a nezaměstnanosti. Zeměpisná srovnatelnost je také ovlivňována používáním rozdílných pojetí a postupů, jako např. u osob se stálým bydlištěm nebo u pokrytí osob žijících v kolektivních zařízeních. Ačkoli není možné dospět k jednoznačným závěrům o shodě s požadavky na přesnost (viz poznámku pod čarou 7), z hodnocení uvedeného v této zprávě jasně vyplývá, že dosud vynaložené úsilí v této oblasti nebylo vždy dostatečné k tomu, aby vedlo k plně věrohodným odhadům. Některé země musí ještě upravit metodu šetření, např. zvětšením velikosti vzorku nebo přijetím odpovídajících vzorců rotací, aby podstatně zlepšily přesnost odhadů jak na regionální úrovni, tak z hlediska odhadů změn mezi jednotlivými čtvrtletími. Jen málo zemí doposud zvolilo možnost použití dílčích vzorků pro zjišťování strukturálních proměnných, což bylo myšleno jako hlavní nástroj menšího administrativního zatížení při zjišťování údajů. U modulů ad hoc bylo pokrytí a dodržování lhůt pro předání údajů uspokojivé. Komise bude nadále úzce spolupracovat s členskými státy, aby zajistila, že dosáhnou plného souladu s právními předpisy o šetření pracovních sil. Eurostat provádí kontrolu souladu pravidelně. V případě zjištění nesouladu podnikne Komise odpovídající opatření. [1] Úř. věst. L 77, 14.3.1998, s. 3. [2] Poprvé byla do zprávy také zahrnuta bývalá jugoslávská republika Makedonie. V některých tabulkách se používá zkratka MK. Jedná se o prozatimní kód, který nijak nepředjímá konečnou nomenklaturu pro tuto zemi, která bude přijata na základě závěrů jednání, jež v současné době probíhají o této otázce ve Spojených národech. [3] Vzhledem ke lhůtám předložení zpráv o kvalitě za rok 2008 a změnám ve Všeobecné klasifikaci ekonomických činností v Evropských společenstvích (NACE) bylo rozhodnuto nezahrnout rok 2008 do této zprávy. [4] Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 14. [5] Úř. věst. L 336, 23.12.2003, s. 6. [6] Přestože Maďarsko formálně pokrývá všechny týdny v roce, stále provádí jen omezený počet dotazování s odkazem na poslední týden každého čtvrtletí. [7] Požadavky na přesnost stanovené v čl. 3 odst. 1 a 2 nařízení Rady (ES) č. 577/98 ponechávají volný prostor výkladu. Navíc staví na teoretické situaci, ke které ve skutečném životě málokdy dochází. Jejich hodnocení tedy nutně spoléhá na předpoklady ad hoc. Nemůže být proto považováno za průkazný doklad plnění ale pouze za nepřímý důkaz odchylek od požadavků. [8] Irsko zavedlo čtyři nové ukazatele v roce 2007, ale jeden stále chybí. Finsko a Norsko zavedlo některé z nich v roce 2008, zatímco Švýcarsko tak učiní v roce 2010. [9] Turecko provedlo modul ad hoc na rok 2007, ale neodeslalo Eurostatu výsledky. [10] Úř. věst. L 228, 8.9.2000, s. 18. [11] Nizozemsko v současné době pracuje na tom, aby se dostalo do plného souladu se zásadami 6 a 7. [12] Pracovní skupina kvality výběrového šetření pracovních sil koordinovaná Eurostatem nedávno uznala, že existuje prostor pro vyjasnění některých zásad. Doporučila proto, aby dvanáct zásad přezkoumala skupina odborníků ustavená Eurostatem. [13] Bývalá jugoslávská republika Makedonie a Turecko začaly s předáváním údajů datovým souborem za rok 2006. Švýcarsko, které provádí roční zjišťování, odeslalo pouze jeden datový soubor. [14] Závěrečná zpráva pracovní skupiny je dostupná na požádání.