CS Úřední věstník Evropské unie C 187/9

Zveřejnění žádosti podle čl. 50 odst. 2 písm. b) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

2014/C 187/09

Tímto zveřejněním se uděluje právo vznést proti zápisu námitky podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1).

ŽÁDOST O ZÁPIS ZARUČENÉ TRADIČNÍ SPECIALITY

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 509/2006

ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (2)

„SUIKERSTROOP“

č. ES: NL-TSG-0007-01203 – 27.1.2014

1. Název a adresa skupiny žadatelů

Název : Kenniscentrum suiker & voeding Adresa : Amsterdamsestraatweg 39a, 3744 MA BAARN Tel. : +31 355433455 Fax : +31 355426626 E-mail : info@kenniscentrumsuiker.nl

2. Členský stát nebo třetí země

Nizozemsko

3. Specifikace produktu

3.1 Název, který má být zapsán/názvy, které mají být zapsány (článek 2 nařízení (ES) č. 1216/2007)

„Suikerstroop“

Poté, co skončí řízení podle čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012, je žádoucí, aby bylo na etiketě uvedeno označení „tradiční nizozemský produkt“ v jazyce země, v níž je produkt uváděn na trh.

3.2 Jedná se o název, který

☒ je zvláštní sám o sobě ☐ vyjadřuje zvláštní povahu zemědělského produktu nebo potraviny

Název byl pro označování produktu používán odpradávna. Cukerný sirup „suikerstroop“ se získává při výrobě cukru. Jak se uvádí v článku 12 rozhodnutí o cukru a sirobu (Suiker- en stroopbesluit) z roku 1977 (zákonu o komoditách, Warenwet): „Názvem ‚suikerstroop‘, nepředchází-li mu název rostliny, z níž se dané zboží vyrábí, se musí a může výhradně označit sirupovitá kapalina získaná z cukroviny z rostliny, z níž se dané zboží vyrábí, a to poté, co se z ní oddělí krystaly cukru...“ Stejný název nemají žádné jiné produkty a podobně znějící název nemají ani obdobné produkty.

3.3 Žádáte o výhradu názvu podle čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 509/2006?

☒ Zápis s výhradou názvu ☐ Zápis bez výhrady názvu

3.4 Druh produktu

Třída 2.3: Cukrovinky, pečivo, cukrářské výrobky, sušenky a jiné pekařské výrobky

3.5 Popis zemědělského produktu nebo potraviny, na něž se vztahuje název podle bodu 3.1 (čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1216/2007)

„Suikerstroop“ je sirupovitá kapalina získaná z cukroviny z cukrové řepy nebo cukrové třtiny, z níž se vyrobí daný produkt poté, co jsou z ní odděleny krystaly cukru. V této kapalině činí obsah extraktu přinejmenším 80 %, obsah popela nejvýše 4,0 % a zdánlivá čistota je na úrovni nejméně 73 %. Vysoký obsah sušiny v kombinaci s vysokou koncentrací cukru (více než 60 gramů na 100 gramů) jsou příčinou dlouhé použitelnosti produktu. Přítomnost cukru způsobuje nízkou dostupnost „volné vody“, což brání vzniku mikroorganismů.

Produkt má tyto zvláštní vlastnosti:

Zbarvení Hodnota Brix (3): Celkový obsah cukrů „Suikerstroop“ 2 000–30 000 IU (4) min. 79 ° min. 70 %

Fyzikální vlastnosti

„Suikerstroop“ je lepká, hustá, pomalu tekoucí, tmavohnědá sirupovitá kapalina. Má vysoký obsah cukru, nejméně 70 %.

Chemické vlastnosti

„Suikerstroop“ má zdánlivou čistotu na úrovni nejméně 73 %. Obsah extraktu musí mít přinejmenším na úrovni 80 %. Dále smí být v cukerném sirupu „suikerstroop“ obsah popela na úrovni nejvýše 4 %.

Organoleptické vlastnosti

„Suikerstroop“ má sladkoslannou, mírně nahořklou chuť. Sladká chuť je dána vysokým obsahem cukru a slanost způsobují minerály a další (rozpustné) složky z cukrové řepy či cukrové třtiny, které se do sirobu dostanou během výrobního procesu.

3.6 Popis metody produkce produktu, na který se vztahuje název podle bodu 3.1

Surovinou pro výrobu cukerného sirupu „suikerstroop“ je sirupovitá kapalina, která zbude při výrobě cukru z cukrové řepy či cukrové třtiny, poté co jsou z ní odděleny krystaly cukru.

Při výrobě cukru krystalu se v průběhu extrakce rozpouštějí ve vodě cukry z cukrové řepy či cukrové třtiny. V téže vodě se rozpouštějí i další ve vodě rozpustné složky z cukrové řepy nebo cukrové třtiny („nesacharózy“).

Tento extrakt se pročistí, nechá zhoustnout a krystalizovat. Z takto získaného tekutého cukru jsou po krystalizaci odděleny krystaly cukru. Ve zbytku tekutého cukru zůstanou „nesacharózy“, nazývané též matečný roztok (neboli sirob či odtokový sirob). Tento matečný roztok obsahuje stále ještě velké množství rozpuštěného cukru (přibližně 85 %). Aby mohl tento rozpuštěný cukr krystalizovat, nechá se matečný roztok opět zahustit, až se znovu vytvoří krystaly cukru. Tyto krystaly jsou opět odděleny. Zbývající sirob se nazývá sirob B a obsahuje zhruba 75 % cukru (na základě sušiny) a poměrně větší množství nesacharóz. Právě sirob B se používá jako surovina pro výrobu cukerného sirupu „suikerstroop“.

Sirob B je dávkován do mísicí nádrže, kde dochází k odstraňování nečistot. Na základě ošetření suroviny aktivním uhlím dojde ke vstřebání nečistot, jež jsou spolu s uhlím ze sirobu odstraněny filtrací. Takto se získá vyčištěný sirob B, jenž je hlavní složkou cukerného sirupu „suikerstroop“. K tomuto vyčištěnému sirobu B se přidá tekutý cukr (roztok cukru ve vodě) a/nebo (sirup) z invertního cukru, aby byly splněny vlastnosti uvedené v bodě 3.5 (Sirup) z invertního cukru se získá štěpením cukru (sacharózy) na glukózu a fruktózu. Vyčištěný sirob B, tekutý cukr a/nebo (sirup) z invertního cukru se smísí do homogenní hmoty.

Aby vznikl cukerný sirup „suikerstroop“, jenž by odpovídal složení podle bodu 3.5, nechá se tato sirupovitá kapalina odpařovat ve vakuu, dokud se nedosáhne žádoucí hodnoty Brix (min. 79 ° hodnoty Brix).

Tento sirob se skladuje ve skladovacích nádržích, z nichž se stáčí do různých balení.

3.7 Zvláštní povaha zemědělského produktu nebo potraviny

Zvláštní povaha cukerného sirupu „suikerstroop“ je dána tím, že z hlediska jakosti se jasně liší od ostatních druhů sirobů, jako jsou například jablečný nebo hruškový sirup, ale i od melasy, a to díky těmto vlastnostem:

Surovina:

Cukerný sirup „suikerstroop“ se vyznačuje tím, že tento sirob ze 100 % pochází z cukrové řepy nebo cukrové třtiny.

Složení z hlediska cukrů

Vzhledem k tomu, že sirob pochází ze 100 % z cukrové řepy nebo cukrové třtiny, jako sacharidy obsahuje takřka výhradně sacharózu a invertní cukr. Obsah cukru činí minimálně 70 % (viz také vlastnosti uvedené v bodě 3.5). Tím se tento sirob odlišuje též od melasy, u níž činí obsah cukru méně než 68 %.

Chuť

Přítomností „nesacharóz“ v surovině je dána slaná chuť s jemně nahořklým akcentem. Ve spojení s vysokým obsahem cukru vzniká oproti jiným druhům sirobů jedinečná sladkoslaná chuť i aroma.

3.8 Zvláštní povaha zemědělského produktu nebo potraviny

Žádost o zápis vychází ze skutečnosti, že se produkt vyznačuje tradiční metodou produkce i tradičním složením.

Tradiční metoda produkce:

Ruční výroba cukerného sirupu „suikerstroop“ se datuje z dávných časů (z počátku 17. století); od roku 1908 se produkt začal vyrábět továrensky. Továrenská metoda produkce od té doby nedoznala změn, ačkoli se zlepšil i zefektivnil proces produkce a přibylo v něm mechanizace. Továrny (založené na počátku 20. století, v době kolem roku 1910) jsou dosud v provozu, jen vnitřní zařízení se přizpůsobilo současnosti s ohledem na technologický pokrok.

17., 18. a 19. století

„Suikerstroop“ je odedávna vedlejším produktem rafinace cukru. V díle „De suikerraffinadeur“ (Rafinér cukru) od J.H. Reisiga z roku 1783 je popsáno, jak se při výrobě cukrových homolí zachycoval sirob do odkapávacích nádob. Během procesu krystalizace byla vyčištěná (viskózní) cukrovina přidávána do forem na cukrové homole. Tyto formy stály po několik dnů v odkapávacích nádobách. Sirobu, jenž se v nich nahromadil, se říkalo „nezakrytý“ sirob. Následně byly cukrové homole zakryty vlhkou dýmkovou hlínou (jež napomáhá procesu krystalizace a brání rozpouštění cukru) a opět postaveny do odkapávacích nádob. Homole byly pomalu polévány vodou, jež jimi zvolna prokapávala. Sirobu, jenž se z nich takto oddělil, se říkalo „zakrytý“ sirob. Následně byla z homolí odstraněna krycí vrstva (vyschlá hlína) a homole se nechaly stát několik dalších dnů. Poté byly pokryty tenkou vrstvou dýmkové hlíny, opět postaveny do nádob na odkapávání sirobu a polity vodou. Sirobu, který se takto zachytil, se říkalo „sirob z dokapu“ (nejčistší sirob).

20. století až současnost

Díky technickému pokroku (industrializaci) lze při výrobě získat větší množství cukru krystalu než v minulosti. Díky tomu obsahuje melasa (neboli sirob) více „nesacharóz“ a méně cukru (celkový obsah cukru je nižší než 68 %, úroveň zdánlivé čistoty je nižší než 73 %). Jiná je i chuť produktu – je mnohem slanější, než tomu bylo v minulosti u „sirobu z dokapu“ (posledního sirobu při ruční výrobě), což je dáno hromaděním nečistot (z důvodu účinnosti průmyslové výroby). Jelikož však poptávka po cukerném sirupu „suikerstroop“ neutuchala, začal se vyrábět samostatně. Kolem roku 1900 vznikl pro tento účel výrobní postup (viz popis v bodě 3.6) a od roku 1908 se datuje výroba, která přetrvala do dnešních dnů.

Přehled metody produkce z roku 1908 a současné metody

Metoda produkce (dle popisu v bodě 3.6) 1908 Současnost Jako surovina je sirob B pocházející z výroby cukru z cukrové třtiny nebo cukrové řepy X X Čištění sirobu B aktivním uhlím X X Rozpouštění cukru a/nebo přidávání sirupu z invertního cukru podle receptury X X Mísení na homogenní hmotu X X Vypařování zahříváním za účelem získání požadované sušiny X X

Tradiční složení

Cukerný sirup „suikerstroop“ se tradičně skládá ze sacharidů sacharózy a invertního cukru, jež pocházejí z cukrové řepy nebo cukrové třtiny.

Složení dnešního cukerného sirupu „suikerstroop“, k němuž se pojí požadavky popsané v bodě 3.9, je totéž jako v rozhodnutí o cukru a sirobu (Warenwetbesluit Suiker en Stroop) z roku 1977.

V daném rozhodnutí z roku 1977 bylo složení produktu popsáno jako sirupovitá kapalina získaná z cukroviny z rostliny, z níž se dané zboží vyrábí, a to poté, co se z ní oddělí krystaly cukru. Navíc musí činit obsah extraktu přinejmenším 80 % a zdánlivá čistota musí být na úrovni nejméně 73 %. Obsah popela směl činit nejvýše 4,0 %. Tato hlavní charakteristika složení se nezměnila a je totožná s požadavky na složení stávajícího cukerného sirupu „suikerstroop“ podle popisu v bodě 3.5.

Tradiční použití

Cukerný sirup „suikerstroop“ je často používanou složkou tradičních pokrmů. Z publikační řady Streekgerechten en wetenswaardigheden (Krajová jídla a zajímavosti) od Jo van Lamoen, vydané v letech 1987–1988, vyplývá, že cukerný sirup se využíval v mnoha krajových pokrmech, mezi něž patří například Groningse kruidkoek, hnědé fazole s jablky, Limburgse zoervleisj, Drentse proemenkreuze a Zeeuwse boterbabbelaars. Mnoho receptů s použitím cukerného sirupu „suikerstroop“ je uvedeno též v šestém vydání kuchařky Het kookboek van de Amsterdamse huishoudschool z roku 1910 od C.J. Wanneé. Uvádí se v ní například jídla jako boluskoek a stroopmoppen a u mnoha pokrmů se doporučuje podávat „sirobovou omáčku“ (omáčku připravenou z cukerného sirupu), neboť původní „tradiční“ holandské receptury mnohdy nebyly právě nejchutnější.

3.9 Minimální požadavky a postupy pro kontrolu zvláštní povahy

Zvláštní povahu cukerného sirupu „suikerstroop“ lze testovat na základě měřitelných minimálních požadavků uvedených v bodě 3.5 (zabarvení, hodnota Brix a celkový obsah cukrů). Tyto minimální požadavky kontroluje u každé šarže z produkce (při každé produkci) producent.

Nizozemský orgán pro bezpečnost potravin a zboží (De Nederlandse Voedsel en Warenautoriteit, NVWA) to prověřuje dohledem nad kontrolami. U producenta provádí NVWA alespoň jednou za rok správní kontroly na místě, při nichž kontroluje uložené údaje o zabarvení, o stupních hodnoty Brix a celkovém obsahu cukrů (jež producent změřil u každé šarže z produkce a uložil v digitální podobě).

4. Orgány nebo subjekty ověřující soulad se specifikací produktu

4.1 Název a adresa

Název : Nederlandse Voedsel en Waren Autoriteit Adresa : Catharijnesingel 59, 3511 GG UTRECHT Tel. : +31 882233333 E-mail : info@vwa.nl

☒ veřejný ☐ soukromý

4.2 Zvláštní úkoly orgánu nebo subjektu

Nizozemský orgán pro bezpečnost potravin a zboží odpovídá za ověřování, jak jsou dodržovány požadavky uvedené ve specifikaci pro „suikerstroop“.

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 1. Nahrazeno nařízením (EU) č. 1151/2012.

(3) Míra ke zjištění obsahu rozpustné sušiny (v tomto případě cukru) ve vodním roztoku za použití refraktometru.

(4) Units (Jednotky) ICUMSA (International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, Mezinárodní komise pro jednotné metody rozboru cukru). Čím vyšší je počet jednotek UI, tím jetmavší zabarvení.

Jde o nepřímou míru čistoty.