ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.10

K zaručení podmínek pro obnovu konkurenceschopnosti evropského bezpečnostního průmyslu považuje EHSV za nezbytné, aby evropský vnitřní trh zajišťoval: — vnitřní rozměr plné interoperability jednotného trhu omezením roztříštěnosti domácích trhů a investic do výzkumu a vývoje, — vnější rozměr přístupu na mezinárodní trhy napravením nedostatečné mezinárodní ochrany práv duševního vlastnictví a odstraněním omezení v přístupu na komerční trhy i trhy veřejných zakázek a prováděním důraznější „integrované strategie pro vnější rozměr průmyslové politiky, jež by Unii zajistila vedoucí úlohu v obchodním systému a jednotné směřování ve vícestranných a dvoustranných obchodních dohodách“ i v této oblasti (1), — rovná práva evropských výrobců při vývozu vojenského materiálu do třetích zemí. Na vnitřním trhu by nemělo docházet k diskriminaci výrobců z členských států, které nemají přímý přístup k moři, v podobě požadavků na získání tzv. tranzitní licence pro přepravu jejich výrobků do námořního přístavu druhé členské země, — sociální a etický rozměr bezpečnostních technologických aplikací již ve fázi jejich koncipování, s cílem zaručit jejich společenskou přijatelnost, při plné ochraně soukromí občanů a jejich základních práv a ochraně důvěrných údajů, — takový charakter výroby a služeb, který nebude zasahovat do soukromého života občanů, ale umožní úspěšný průběh jak z hlediska rozvoje lidských zdrojů, tak mezinárodních souvislostí, a bude stimulovat velké podniky, nově založené podniky a malé a střední podniky také prostřednictvím konsorcií propojených do sítě a využitím distriktů, s cílem získat odpovídající kritický konkurenční potenciál.
4.11

Měl by být kladen větší důraz na stimulaci rozvoje decentralizovaných, místních řešení. Ta mohou a měla by vycházet z toho, co je lokálně prospěšné, a pokrývat různé technologie závislé na místních podmínkách, tj. kromě větrné a solární energie i výrobu energie z biomasy (včetně reziduí) a geotermální energii. Předpisy, podpůrná opatření a přístup k sítím musí být jasné, jednoduché a spolehlivé, aby se mohli snadněji zapojit malí (samo)výrobci. Vytvoření lokálních hybridních energetických systémů, které budou propojeny inteligentními sítěmi a budou jednotně řízeny, by umožnilo směřovat k energetické soběstačnosti na místní úrovni. Tento přístup má ovšem také svá omezení, jelikož je zapotřebí zejména vyrovnávací energie pocházející z fosilních paliv, neboť neexistuje žádné opravdové a dostupné řešení pro skladování elektřiny (viz. Friedrich Wagner, Max-Planck-Institut für Plasmaphysik. Features of an electricity supply system based on variable input).
4.3

Mohutný rozmach obnovitelných zdrojů energie v oblasti Severního moře a využívání solární a větrné energie v jižní Evropě si bude žádat nové infrastruktury, jež budou inteligentnější a bude možné je co nejlépe integrovat do velké evropské sítě. Pokrok v oblasti inteligentních sítí by mohl vést ke snížení spotřeby o 9 % do roku 2020 a k poklesu emisí CO2 o 9 až 15 %. Zavádění inteligentních sítí a mechanismů řízení poptávky na menších trzích může být snazší a může rychleji přinést lepší výsledky. Spolu s posílenými opatřeními zaměřenými na energetickou účinnost může významně přispět k optimalizaci poptávky po energii. Investice – a to značné – bude nutné posuzovat s přihlédnutím k úplnému převzetí kontroly nad činnostmi v této oblasti, ke snížení nákladů na energii v době rostoucích cen a k menší potřebě investic do výrobních kapacit z konvenčních (snížení objemu provozních marží) či obnovitelných zdrojů.
2.4

Jedním ze zjištění o současné situaci je to, že existuje značný rozdíl mezi deklarovanými zásadami a realitou praxe. Evropská unie, členské státy i občané se ve svých zásadách staví rozhodně proti obchodu s lidmi, který je označován za moderní formu otroctví. V praxi se může s jeho oběťmi – velmi mladými cizinkami prodávajícími se na chodnících evropských měst či žebravými dětmi – potkávat každý, ať už je to obyčejný občan, sociální pracovník, lékař, policista, volený zástupce atd., a může se také nepřímo podílet na vykořisťování tím, že kupuje výrobky, které jsou tak levné, až vzbuzují podezření, že v rámci jejich výrobního řetězce musí být alespoň jeden článek spojen s nucenou prací. Ve skutečnosti je obchod s lidmi do značné míry kolektivně tolerován a přehlížen. Většina lidí od něho odvrací zrak, předstírá, že o něm neví, má pocit, že se jí to netýká. Avšak každý z nás by měl něco učinit.
4.1

Zásadní význam má definice toho, co se rozumí „pojistnými investičními produkty“, neboť se na tyto produkty vztahují přísnější právní předpisy než na ostatní pojistné produkty. Definice, již obsahuje dotčený článek, je tedy nešťastně formulována takto: „smlouva o pojištění, kterou by též bylo možné klasifikovat jako ‚investiční produkt‘“. Co by mohl být „pojistný investiční produkt“, lze tedy interpretovat různými způsoby.
4.5

Třetí oblastí, v níž Komise specificky odkazuje na úlohu sociálních aktérů a sociálních partnerů, je oblast mezd. V této oblasti musejí být sociální partneři – řečeno slovy Komise – při reformě systémů stanovování mezd konzultováni. Výbor by v této souvislosti Komisi rád upozornil na to, že mzdy, vyjednávání o mzdách a rovněž systémy stanovování mezd samé patří v mnoha státech do autonomní pravomoci sociálních partnerů, kteří za tímto účelem vyjednávají a uzavírají kolektivní smlouvy. Tato úloha sociálních partnerů autonomně vyjednávat nesmí být snížena na pouhou konzultaci. Pravomoc vyjednávat nesmí být omezena na pouhou poradní úlohu. Autonomii sociálních partnerů a sociálního dialogu potvrzuje v článcích 152 a 153 až 155 evropská smlouva, v nichž je mj. stanovena zásada, že EU musí respektovat vnitrostátní systémy průmyslových vztahů. V tomto kontextu je konzultace sociálních partnerů např. při reformě indexačních mechanizmů naprosto nedostatečná a dokonce mylná, zejména když v rámci zmíněných vnitrostátních modelů sociálního vyjednávání sami sociální partneři v kolektivních smlouvách tyto mechanizmy vyjednávají a stanovují. Co se podstaty věci týče, Výbor si klade otázku, zda Komise nepřipisuje příliš velký význam poklesu mezd. Při podrobné analýze doporučení pro jednotlivé členské státy, jež jsou součástí sdělení Komise, je zřejmé, že se u 16 členských států ze 17, na něž se vztahuje doporučení Komise týkající se mezd, jedná o to, aby snížily dynamičnost mezd, a to buď reformou indexace, omezením minimálních mezd, decentralizací vyjednávání o mzdách nebo zvýšením flexibility nejnižších mezd. Nerovnováha charakterizující evropskou měnovou unii je však ve skutečnosti strukturálního původu a souvisí zejména s tím, že globalizace má různorodé dopady na různé členy této unie (poznámka: odkaz na MMF. Vnější nerovnováha v zóně eura (External Imbalances in the Euro Area), pracovní dokument 12/136,2012). I nadále zůstává skutečností, že konkurenční boj se zeměmi s nízkými příjmy nemůžeme vyhrát snižováním mezd.
1.13

EHSV se závěrem domnívá, že Evropská unie by měla posílit celou svoji průmyslovou politiku, zejména část týkající se zpracovatelského průmyslu. Cíle strategie Evropa 2020 nejsou dosažitelné bez silného a konkurenceschopného průmyslového systému, který je základem hospodářského rozvoje Evropské unie. Je zapotřebí proaktivních politik, které by podpořily inovace a rozvoj a přeměnily současné problémy na příležitosti pro budoucnost. Automobilový průmysl potřebuje průmyslovou politiku zaměřenou na udržitelný růst, nikoli jen na omezení výroby. Potřebujeme investice do kapitálu a stále připravenějších a kvalifikovanějších lidských zdrojů. Technologie, postupy, design, to vše musí přispět k tomu, aby se evropský automobilový průmysl opět vrátil na vedoucí světovou pozici. Globální konkurenci je nutné čelit zaměřením na vývoj a inovace. Případné uzavírání závodů rozhodně k vyřešení problému nestačí.
4.1.3

EHSV připomíná, že členské státy mají hlavní pravomoci pro organizování a regulování hazardních her na svém území. Hry jsou pro spotřebitele potenciálně velmi nebezpečnou aktivitou a jako takové mohou být využívány k trestné činnosti, například k praní špinavých peněz, nejsou-li řádně právně upraveny nebo není-li jejich právní úprava důsledně uplatňována. Přestože hazardní hry spadají do volného pohybu služeb podle článku 49 ES (7), není v této souvislosti vzhledem k odlišným vnitrostátním systémům možné přijmout právní předpis EU o on-line hazardních hrách. EHSV sice podporuje iniciativy Evropské komise, zejména co se týče účinné spolupráce mezi členskými státy, nicméně doufá, že v některých oblastech (viz odstavec 1.8) budou přijaty účinnější nástroje (pokud možno směrnice) na ochranu spotřebitele a nejohroženějších skupin a na boj proti nelegálním provozovatelům a proti praní špinavých peněz.
5.4.2

EHSV se domnívá, že by bylo vhodnější rozlišovat mezi těmito technologiemi a tak zajistit postupné odstranění spíše než postupné snižování alespoň tam, kde je to technicky proveditelné a ekonomicky reálné. Bylo by vhodné zavést jeden dlouhodobý cíl zákazu, který by byl slučitelný s cíli snižování emisí skleníkových plynů EU do roku 2050 i s rozvojem alternativních technologií. Pro určitá odvětví či pododvětví, k nimž patří obchodní chlazení a rozsáhlé systémy průmyslového chlazení, by zákaz uvádění nových zařízení s obsahem HFC na trh mohl vstoupit v platnost v roce 2025. Stejně tak je třeba zakázat jednorázové nádoby (spreje, aerosoly) obsahující F-plyny, a případně zavést výjimky pro určitá nepostradatelná využití (např. v odvětví zdravotnictví), pro něž nebyla předložená žádná důvěryhodná alternativa.
1.1.1

Poprvé v historii lidstvo disponuje znalostmi, zdroji a technologiemi pro vymýcení chudoby ve světě do roku 2030. To představuje nesmírnou naději pro více než miliardu osob, které stále žijí v extrémní chudobě. Je to rovněž poprvé, kdy státy přijmou odpovědnost za to, že do roku 2050 budou lépe spravovat přírodní kapitál naší planety, který je vnímán jako omezený zdroj, jenž je třeba chránit a sdílet s budoucími generacemi.
4.8

EHSV se domnívá, že v právních předpisech SES II+ by mělo být upraveno oddělení hlavních sloučených služeb ANSP a pomocných služeb, jako jsou např. komunikační a navigační služby a služby pro přehled o provozu (CNS), meteorologické služby (MET) a odborná příprava a otevření trhu pro tyto služby, v jehož důsledku by se mohla zvýšit účinnost a kvalita a mohly by se snížit celkové náklady. EHSV poznamenává, že důležitost další liberalizace pomocných služeb byla zdůrazněna rovněž v posouzení dopadů právních předpisů SES II+ a na konferenci na vysoké úrovni o SES v Limassolu. Stávající právní předpisy sice umožňují oddělení na vnitrostátní úrovni, členské státy se však k použití tohoto nástroje ke zvýšení výkonnosti staví dosti váhavě. Poskytování služeb CNS a MET by mělo probíhat za tržních podmínek a mělo by být možné na ně vypisovat výběrová řízení. Tržní podmínky by se navíc neměly v rámci téhož trhu kombinovat s mechanismem určování, jinak tento mechanismus převládne. Měly by být zakázány všechny velké místní vzájemné subvence.
2.12

Evropský parlament na druhou stranu zdůraznil, že „dlouhodobá řídící a správní struktura GNSS by měla řešit rozdělení úkolů a odpovědností mezi Komisi, Agenturu pro evropský GNSS a Evropskou kosmickou agenturu (ESA), jakož i další důležité otázky, jako je odpovídající sdílení nákladů, mechanismus rozdělování příjmů, režim odpovědnosti, cenová politika a případné zapojení a příspěvek soukromého sektoru do programů GNSS“ (viz usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. června 2011 – P7_TA(2011)0265).
7.2

EHSV doufá zejména v rychlý pokrok při budování většího společného leteckého prostoru, jehož součástí budou i naši sousedé na Blízkém východě, ve východní Evropě, v Rusku, Turecku a v celém Středomoří až po severní Afriku. To by poskytlo příležitosti k rozvoji méně významných a regionálních letišť, vzhledem k zeměpisné blízkosti těchto trhů a ke skutečnosti, že mnoho z nich zažívá značný hospodářský rozmach. Pozitivní a pragmatický program spolupráce s Tureckem by umožnil vzájemně přínosný pokrok v řešení konkrétních problémů v regionu. Mělo by se urychlit zejména přijetí dvoustranné dohody o bezpečnosti.
5.1

Názory vyjádřené při slyšení uspořádaném CCMI dne 19. prosince 2012 zdůraznily tyto hlavní aspekty: 5.1.1 Zveřejnění sdělení Komise je vhodně načasováno a zahrnuje řadů prvků očekávaných v odvětví stavebnictví. 5.1.2 Navrhovaná strategie nezahrnuje postupy pro řešení dopadu změny klimatu na toto odvětví. 5.1.3 Financování projektů a tendence k opožděným platbám jsou i nadále důležitými tématy problematiky stavebnictví. 5.1.4 Pracovní síla ve stavebnictví rychle stárne, což je třeba řešit přilákáním mladých kvalifikovaných pracovníků. 5.1.5 Je třeba vyvinout větší úsilí na řešení hlavních problémů a slabin a na zajištění toho, že jsou plněny cíle strategie Evropa 2020 a transevropské sítě. 5.1.6 Bez vysoké kvality v plánování a provádění nedosáhneme udržitelného stavebnictví ani udržitelné konkurenceschopnosti v tomto odvětví. Vysoce kvalitní plánování a provádění nelze dosáhnout prostřednictvím veřejných soutěží založených pouze na „kritériu nejnižší nabídky“, které nezohledňují dlouhodobé náklady. 5.1.7 Veřejné zakázky na stavební služby tradičně upřednostňující nejnižší náklady brání podnikům v tom, aby inovovaly své postupy a investovaly do nových a inovačních materiálů. Inovace je také ztížena pojišťovacími systémy, které penalizují podniky, jež si přejí vyžívat rozmanité pracovní postupy či používat inovační materiály. 5.1.8 V oblasti hospodářské soutěže existuje mezi podniky zemí OECD a BRICS nerovnost, která vyžaduje specifická řešení. 5.1.9 Jako možný impuls by bylo možné znovu zvážit sníženou DPH na dostupné bydlení. 5.1.10 V členských státech by se mělo rovněž dále rozvíjet a posilovat sociální partnerství ve stavebnictví, díky kterému vzniklo několik paritních nevládních organizací, a také by se měl rozvíjet a posilovat sociální dialog. Cílem je řešit velice specifické výzvy, jimž toto odvětví čelí (zdraví a bezpečnost, odborná příprava, proplácení dovolené atd.). 5.1.11 Je také nezbytný a vhodný etický kodex, který by snížil dopad korupce. 5.1.12 Je nutné více komunikovat o investičních politikách, aby se zlepšily strategie podniků, jejichž cílem je prozatím především krátkodobé přežití. 5.1.13 Fórum na vysoké úrovni pro odvětví stavebnictví, jež vytvořila Komise a které zahájilo svou činnost v lednu 2013, je velice potřebné a EHSV by do něj měl být zapojen.
4.11

Rozsáhlejší výzkum a vývoj namísto ukvapeného a předčasného uvádění na trh ve velkém měřítku: Nesmí se smazávat hranice mezi výzkumem, vývojem a demonstracemi na jedné straně a rozsáhlým uváděním na trh a podporou trhu na straně druhé, jelikož by to mimo jiné dokonce mohlo na trhu vytvořit takovou situaci, která by bránila inovacím. Nadměrné subvencování fotovoltaických zařízení (např. v Německu, Frondel a kol. Economic impacts from the promotion of renewable technologies, Energy Policy, 2010) nepomohlo vytvořit v EU konkurenceschopný systém (Hardo Bruhns a Martin Keilhacker, Energiewende: Wohin führt der Weg? – Energetická transformace: Kam směřujeme?, Aus Politik und Zeitgeschichte, 2011). Ceny solárních panelů nepoklesly díky Evropě, nýbrž díky Číně! Proto se musíme zaměřit na vývoj veškerých potenciálně uskutečnitelných možností zásobování nízkouhlíkovou energií, zejména na zdroje schopné pokrýt základní zatížení, jako je např. geotermální energie a jaderná syntéza. Energetickou problematiku se do roku 2050 nepodaří definitivně vyřešit ani v Evropě, ani v ostatních částech světa!
3.6

Přestože probíhá řada místních, regionálních a celostátních iniciativ, v jejichž rámci je veřejnost zapojena do různých aspektů energetického plánování, je z praktických důvodů skutečně potřeba usměrňovat a zaměřovat současné zapojení veřejnosti, její odborné poznatky a schopnosti. Dosud neexistuje řádný rámec pro dialog s občany / zúčastněnými stranami / organizacemi občanské společnosti o zajišťování zdrojů energie, přenosu energie a jejím využívání. Tento dialog naléhavě nutný. Může totiž poskytnout informace pro politiku EU a zpětně vnést evropský rozměr do vnitrostátních diskusí. Široký, ambiciózní a koordinovaný program zapojení veřejnosti by měl stimulovat informovanou diskusi, zvýšit úroveň debaty a porozumění a zvýšit sebevědomí politiků (kteří by zase měli naslouchat a reagovat) pro další postup. Při popisu podmínek a kroků nutných pro tento program vychází toto průzkumné stanovisko z předběžné průzkumné studie, již EHSV zadal. Tato studie byla zveřejněna v prosinci 2012 pod názvem Future national energy mix scenarios: public engagement processes in the EU and elsewhere (Scénáře budoucí skladby zdrojů energie v jednotlivých státech – zaagnažování veřejnosti v EU a jinde) a je k dispozici na internetové stránce http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-energy-futures-civil-society-publications.
1.11

Kromě toho se EHSV vyslovuje pro uspořádání strukturovaného dialogu mezi občanskou společností nejvzdálenějších regionů a občanskou společností zemí, jež je obklopují (Latinská Amerika, Atlantský oceán, Karibik, Indický oceán). Šlo by zde zejména o to zapojit představitele nejvzdálenějších regionů do dialogu, který Evropská komise zavedla v rámci dohod o hospodářském partnerství. EHSV podporuje vytvoření monitorovacích výborů za účasti občanské společnosti v rámci všech dohod o hospodářském partnerství a žádá, aby byly do těchto výborů zapojeny nejvzdálenější regiony, pokud se jich to týká.
1.3

Domnívá se, že nejméně 20 % z celkového objemu pomoci EU by mělo být vyčleněno na sociální integraci a lidský rozvoj a že by mělo dojít ke zvýšení objemu jejich financování formou přerozdělení zdrojů nevyužitých v ostatních oblastech. Navíc se obává, že tento podíl zahrnuje současně oblasti vzdělávání, zdraví a sociální ochrany, aniž je zajištěno separátní rozdělení a přiznání zdrojů, takže zde není záruka, že sociální ochrana nebude odsunuta na okraj. Koncepce sociální ochrany může zahrnovat zdraví, ale jen těžko může být její součástí vzdělávání, leda jako základ či doplnění některých programů sociální ochrany. Proto by se měla hledat rovnováha, která by umožnila koordinaci těchto tří stěžejních faktorů.
2.6

S ohledem na to, že zatím nedošlo ke splnění tohoto mezinárodněprávního závazku k tzv. rozdělení přínosů z roku 1992, se hlavy států a předsedové vlád na Světovém summitu o udržitelném rozvoji v Johannesburgu v roce 2002 rozhodli sjednat v rámci Úmluvy o biologické rozmanitosti (Implementační plán, odst. 42 písm. o)) mezinárodní systém, jenž by podpořil a zaručil spravedlivé a rovnocenné rozdělení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů („international regime to promote and safeguard the fair and equitable sharing of benefits arising out of the utilization of genetic resources“).
4.2.3

EHSV důrazně podporuje přísné schvalovací postupy vysoké kvality před uvedením prostředků na trh, avšak vyjadřuje znepokojení v souvislosti s tím, že by byl v Evropě zaveden centralizovaný systém schvalování před uvedením na trh, který funguje v USA. Takový systém by způsobil prodlevy při schvalování. Pro pacienty by to znamenalo zpoždění přístupu k nejnovějším lékařským technologiím, které jim mohou zachránit život. Centralizovaný systém schvalování před uvedením na trh by měl rovněž negativní dopad na většinu evropských malých a středních podniků v odvětví zdravotnických prostředků, kterým by se značně zvýšily náklady a jejichž inovační kapacita by byla povážlivě ohrožena. Bylo by pro ně obtížné financovat vleklé postupy schvalování před uvedením na trh a udržet se.
2.11

Všeobecná deklarace lidských práv OSN stanoví právo každého „na takovou životní úroveň, která by byla s to zajistit jeho zdraví a blahobyt i zdraví a blahobyt jeho rodiny, počítajíc v to zejména výživu, šatstvo, byt a lékařskou péči, jakož i nezbytná sociální opatření […]“ (6). S těmito ustanoveními se shodují ustanovení Smlouvy o Evropské unii, která se týkají úcty k lidské důstojnosti, včetně ustanovení Listiny základních práv Evropské unie týkajících se zajištění důstojné existence pro všechny, kdo nemají dostatečné prostředky (7). Jednou z hlavních zásad evropské společnosti, jež vyplývá z historických zkušeností našeho kontinentu, je zásada solidarity (8), která by se měla vztahovat zároveň a především na ty obyvatele Evropské unie, kteří trpí extrémní chudobou a sociálním vyloučením.
4.2.8

Výbor vítá skutečnost, že roční analýza růstu podtrhuje význam postupu směrem k udržitelnému rozvoji, obnovitelné energetice a energetické účinnosti, za účelem dosažení cílů strategie Evropa 2020 v oblasti změny klimatu / energetiky (24). K zachování hospodářské konkurenceschopnosti a k podpoře zaměstnanosti je nutná podpora nízkouhlíkové zelené ekonomiky účinně využívající zdroje. Rozsáhlá renovace budov co do energetické účinnosti je rovněž nutná, jakož i investice do dopravních služeb šetrných k životnímu prostředí, do zpracování odpadu a vodohospodářství. To je nutné doplnit posílenými energetickými přenosovými sítěmi, aby bylo možné zajistit velkoobjemové přenosy a výměnu elektřiny po celé Evropě. Pro další posílení evropské konkurenceschopnosti by se k tomu měly přidat investice do vysokokapacitních transevropských dopravních sítí a rozšíření infrastruktury pro širokopásmové sítě.
1.10

Podle Výboru by měl být vytvořen systém včasného varování pro doručování v elektronickém obchodě, jenž by měl stejné schopnosti jako systémy RAPEX a ICSMS a usnadnil by rychlou výměnu informací mezi členskými státy a Komisí o opatřeních přijatých s cílem vyloučit či omezit uvedení na trh nebo využívání doručovacích systémů v elektronickém obchodě, které vážným způsobem ohrožují práva spotřebitelů a elektronických prodejců.
1.7

Význam smysluplného 7. programu EAP by měl spočívat v mnohem jasnějším popisu cesty od konvenční environmentální politiky zaměřené na technologie na odstraňování následků směrem k udržitelnému rozvoji. Na konci období tohoto 7. programu EAP skončí také programové období strategie Evropa 2020. EHSV již několikrát zdůraznil, že strategie Evropa 2020 nemůže nahradit evropskou strategii pro udržitelný rozvoj, jež prostřednictvím dlouhodobého plánování a za zohlednění hospodářských, sociálních a ekologických rozměrů definuje cíle a strategie udržitelného rozvoje v Evropě. Výbor žádá Radu a EP, aby v 7. programu EAP stanovily cíl vytvořit novou nadřazenou strategii pro udržitelný rozvoj EU, tak jak to žádá Rada ve složení pro životní prostředí ve svých závěrech z konference OSN Rio+20 o udržitelném rozvoji (Odstavec 3 závěrů o konferenci Rio+20: Outcome and follow-up to the UCSD 2012 Summit; 3 194. schůze Rady ve složení pro životní prostředí, Lucemburk, 25. října 2012). To by 7. programu EAP propůjčilo skutečnou přidanou hodnotu.
1.2

EHSV plně schvaluje přístup směrnice, jež a) požaduje shodu námořního zařízení, které má být umístěno na palubě lodí plujících pod vlajkou EU, s normami nástrojů IMO, b) do své působnosti zahrnuje jakékoli zařízení, které rovněž může spadat do působnosti právních nástrojů EU, c) stanovuje vzájemné uznávání vyhovujícího zařízení a přijímání rovnocenného zařízení, d) zajišťuje volný pohyb námořního zařízení v rámci EU a odstranění technických překážek obchodu na vnitřním trhu a e) zavádí mechanismus, jenž zjednodušuje a ujasňuje provedení změn v normách IMO do evropských a vnitrostátních právních rámců.
3.6

V souvislosti s EFRAG je třeba zdůraznit, že se Komise podílí na financování tohoto orgánu jménem menších členských států (větší členské státy přispívají přímo). Příspěvek Komise by se pravděpodobně nijak výrazně nelišil, ani pokud by všechny členské státy platily svůj podíl, třeba i jen symbolický. Ale toto gesto by bylo signálem odpovědného zapojení celé unijní struktury do orgánů společného významu, bez ohledu na velikost jednotlivých členů.
2.6

Navržený postup by však mohl omezit konkurenceschopnost evropské letecké dopravy vůči dopravě mezinárodní, a to právě ve chvíli, kdy hospodářství prodělává recesi. „Zmrazení“ předpisů o systému pro obchodování s emisemi na jeden rok, v očekávání mezinárodní úpravy emisí z letecké dopravy (MBM, Market Based Mechanism – na celosvětové úrovni), by se netýkalo letecké dopravy v rámci Evropy.