CS Úřední věstník Evropské unie C 175/14

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Vnitřní trh služeb – požadavky na trh práce a ochranu spotřebitele

(2007/C 175/05)

Dne 29. září 2005 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko k tématu Vnitřní trh služeb – požadavky na trh práce a ochranu spotřebitele.

Specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 3. května 2007. Zpravodajkou byla paní ALLEWELDT.

Na 436. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 30. a 31. května 2007 (jednání ze dne 30. května), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 110 hlasy pro, 2 hlasy proti a 2 členové se zdrželi hlasování.

1. Cíl

1.1 Směrnice o službách na vnitřním trhu (1) má ve smyslu Lisabonské strategie podporovat konkurenceschopnost, růst a zaměstnanost. Vyvolala zároveň intenzivní diskusi o úpravě volného pohybu služeb. Sporným bodem bylo a je působení na vnitrostátní trhy práce, sociální podmínky a požadavky ochrany spotřebitele. EHSV se ve svém stanovisku z února 2005 (2) k návrhu Komise vyjádřil podrobně, proto zde není diskutován právní text této směrnice, ale zejména vliv na zaměstnanost a zájmy spotřebitelů, který lze od takto zamýšleného uplatňování vnitřního trhu služeb očekávat.

1.2 Volný pohyb služeb je jako jedna ze „čtyř svobod“ vnitřního trhu zakotven ve smlouvě o EU a politicky dávno platný. Strategie Komise, vyjádřená v směrnici EU o službách, si klade za cíl odstranit veškerá omezení poskytování služeb. Přitom se zčásti nejedná přímo o aspekty trhu práce nebo ochrany spotřebitele. Rozdíly v různých vnitrostátních systémech budou ale tím zřetelnější a citelnější, že volný pohyb služeb se má prakticky uplatňovat ve větší míře. Zároveň existuje srovnatelně málo celoevropských právních úprav ochrany zájmů zaměstnanců a spotřebitelů. Převládají zde vnitrostátní a často velmi rozdílné právní a sociální podmínky a pracovní podmínky. Zmiňme ještě paralelní, resp. rozdílnou platnost určitých vnitrostátních právních úprav země původu a země poskytování služeb, jejíž účinek se projeví až v budoucí praxi.

1.3 Sociální stabilita a důvěra spotřebitelů jsou významnou součástí evropské integrace a rovněž předpokladem úspěšného vnitřního trhu služeb. Velkým nedostatkem diskuse o směrnici EU o službách je to, že neexistují žádné spolehlivé analýzy vlivu na vnitrostátní sociální podmínky, zaměstnanost a zájmy spotřebitelů. Chybějící statistický základ pro kvantifikaci přeshraničního poskytování služeb a usazování představoval jeden z bodů, které EHSV kritizoval (3). Ani k očekávaným strukturálním změnám trhů práce v členských státech nejsou k dispozici téměř žádná spolehlivá data. Tak proti sobě stojí nemnoho velmi obecných statistických hodnocení dopadu na jedné straně a posuzování zvláštních jednotlivých případů často ilegální nebo poloilegální povahy na straně druhé. Obojí je pro objektivní hodnocení dopadu nedostačující.

1.4 Vytvoření vnitřního trhu služeb je důležitou součástí Lisabonské strategie. Příležitosti pro růst v tomto odvětví jsou důležitým impulsem pro větší zaměstnanost. Větší konkurence, kterou uvolnění volného pohybu služeb vyvolá, se pozitivně odrazí na větší nabídce služeb a snížení jejich cen. Přitom je však třeba neustále zlepšovat sociální ochranu pracovníků a zajistit odpovídající úroveň ochrany spotřebitelů. Totéž platí pro normy kvality a bezpečnostní normy, včetně ochrany životního prostředí, platné v členských státech. Vliv na zaměstnanost se v jednotlivých odvětvích a členských státech bude lišit. Rozhodujícím faktorem tu je vliv na malé a střední podniky.

1.5 Toto stanovisko z vlastní iniciativy si klade za cíl více zviditelnit dopady stávající strategie vnitřního trhu služeb na trhy práce, pracovní podmínky a ochranu spotřebitele, a zajistit tak také praktický užitek pro zainteresované strany a instituce EU. Tyto aspekty nehrály v obou předchozích slyšeních EHSV k tématu vnitřního trhu služeb významnou roli (4).

1.5.1 Vycházíme-li z chápání volného pohybu služeb podle evropského práva, kdy je evidován každý výkon mezi dvěma hospodářskými subjekty v různých členských státech (5), jedná se o tři tematické celky: — vyjádření o kvantitativních účincích na zaměstnanost, co se týče jednotlivých odvětví a zemí, a změny, jež lze očekávat v důsledku externalizace a přemístění, resp. dovozu jednotlivých služeb; — nové výzvy s ohledem na pracovní podmínky, k jejichž vzniku dojde tak, že s rostoucím přeshraničním poskytováním služeb bude prudce růst i mobilita vyslaných zaměstnanců; — zájmy spotřebitelů a zohlednění těchto zájmů ve strategii vnitřního trhu služeb; — přitom hrají důležitou úlohu malé a střední podniky jako hlavní zdroj zaměstnanosti.

1.6 Toto stanovisko by mělo být na jedné straně chápáno jako začátek a na druhé straně také jako příspěvek ke konečné zprávě Evropské komise o přezkumu vnitřního trhu (6) a k diskusím v rámci IMAC (7). Opírá se o dnes dostupná data a o praktické zkušenosti a očekávání odborníků a zainteresovaných stran. Ty byly shromážděny při slyšení v dubnu 2006 ve Vídni a v rámci dotazníkového průzkumu na podzim roku 2006, zaměřeného na téměř 6 000 expertů z oblasti hospodářství, odborů, různých zájmových skupin, vědy a ministerstev, na který odpovědělo více než 150 účastníků. Nepředstavuje vědeckou studii a ani ji nemůže nahradit. Má spíše poskytovat opěrné body pro stávající problémy a budoucí vývoj, který bude dále prohlubován v rámci dlouhodobého posuzování prostřednictvím Střediska pro sledování jednotného trhu EHSV, ale také dodávat impulzy pro instituce EU a jiné pro jejich politická rozhodnutí a vědecká zkoumání.

2. Dynamika ekonomiky služeb v EU

2.1 Evropská komise odůvodňuje svou strategii vnitřního trhu slabým rozvojem přeshraničního poskytování služeb v EU. Od dynamičtějšího vnitřního trhu služeb se zároveň očekávají pozitivní impulzy pro zaměstnanost a pozitivní efekt pro spotřebitele a podniky. Jak lze tuto dynamiku konkrétně zachytit?

2.2 Statistické zobrazení přeshraniční ekonomiky služeb je stále ještě nevyřešeným problémem. Eurostat a vnitrostátní statistické úřady při něm dodnes používají tzv. statistiku platebního toku, to znamená, že vývoz nebo dovoz služeb probíhá pouze tehdy, pokud vyvolává příslušnou přeshraniční platební transakci. Zatímco v oblasti ekonomiky služeb panuje intenzivní spolupráce, dochází k přenosu znalostí a výměně výkonů, uskutečňuje se mnoho zúčtovacích transakcí i mezi jednotlivými částmi firem, partnery v rámci sítě nebo také jen mezi trvale spolupracujícími právně samostatnými hospodářskými jednotkami v příslušných zemích. U těchto síťových struktur příslušný partner odběratelům účtuje přenos znalostí, přenos času a přenos služeb ve své vlastní zemi jako vlastní výkon, což však nevede k přeshraniční platební transakci.

2.3 Následkem toho má ekonomika služeb podle názoru Výboru značně vyšší objem výměn, a tím větší vliv na vnitřní trh, než jak dnes uvádějí oficiální statistiky. EHSV proto s rozhodností zastává názor, že by Evropská unie měla nechat provést vědecky orientovaný základní sběr dat vypovídající o tom, jak jednotlivá hospodářská odvětví služeb v evropských členských státech již dnes rozvíjejí spolupráci s podniky v jiných zemích. Na jeho základě by měl být do budoucna vytvořen spolehlivý obraz skutečného objemu trhu služeb Evropské unie. Podporují to také odpovídající snahy evropských statistiků o sestavení cenových indexů pro všechny služby a o jejich zavedení ve všech státech.

2.4 Pro objasnění: Na základě dnešních informací vychází Komise z toho, že odvětví služeb představuje 56 % HDP EU, poskytuje 70 % všech pracovních míst, ale pouze 20 % objemu obchodu v rámci EU. Ve srovnání s USA je tedy rozvoj produktivity v ekonomice služeb EU výrazně nižší (8).

2.5 Na světovém trhu tato slabina zjevná není, tady je EU v obchodování se službami s výrazně rostoucí tendencí nejsilnější. V roce 2003 činil podíl EU 26 %, zatímco USA dosáhly sotva 20 %. Ani stále významnější obchodní partneři Indie a Čína navzdory velké dynamice ještě společně nepřekračují podíl o něco málo vyšší než 5 %. Mezi lety 1997 a 2003 vzrost podíl EU o 1,8 %, i v tomto ohledu byla tedy vpředu.

2.6 Lze konstatovat, že se tato slabá stránka týká především obchodu uvnitř EU. Ale ani zde čísla nutně nevedou k tomuto závěru. Mezi lety 2000 a 2003 se obchod se službami uvnitř Společenství zvýšil o 10,8 %, s obchodními partnery mimo EU však pouze o 6,4 %. Dynamika na vnitřním trhu byla tedy ve srovnání skutečně zřetelná, tím spíše, že rok 2003 byl celkově rokem hospodářského poklesu. Kromě toho je zapotřebí zohlednit i cenový propad v oblasti služeb.

2.7 EHSV vybízí Komisi, aby se intenzivněji zabývala hodnocením dopadu dalšího prosazování vnitřního trhu služeb. Užitečná by zde mohla být tzv. SWOT analýza (Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats, tj. silné stránky, slabé stránky, příležitosti, hrozby).

3. Vliv účinnějšího vnitřního trhu služeb na zaměstnanost

3.1 Odhady dopadu na zaměstnanost souvisejí s prognózami růstu. Jednu z prvních analýz zabývajících se působením směrnice EU o službách vypracovalo v říjnu 2004 Netherlands Bureau for Economic Policy Analysis (9). Řídí se obvyklým předpokladem OECD, že každé odstranění regulace vyvolává růst, a tím i větší zaměstnanost. Zajímavé je, že tato studie dospěla k závěru, že překážkou není regulace sama o sobě, ale její různorodost. Podle očekávání této studie by obchod se službami v důsledku směrnice o službách mohl vzrůst o 15 až 30 % a podíl přímých zahraničních investic v odvětví obchodu o 20 až 35 %.

3.2 Na jaře 2005 zveřejnil institut Copenhagen Economics studii (10) realizovanou z pověření Komise, která se explicitně vyjadřovala k působení na zaměstnanost. Při očekávaném zvýšení spotřeby o 0,6 % HDP EU má čistý nárůst pracovních míst pro 25 členských států EU činit asi 600 000. Počítá se také se zvýšením produktivity a zároveň se očekává, že mzdy porostou průměrně o 0,4 %.

3.3 O závěrech kodaňské studie se kontroverzně diskutovalo především proto, že její argumentace se opírala výhradně o stranu nabídky a sázela pouze na účinek rostoucí poptávky při klesajících cenách v důsledku odstranění veškeré regulace. Nebere v úvahu žádné faktory, které by mohly působit proti rostoucí poptávce, jako je například pokles kupní síly nebo jiné chování spotřebitelů. Kromě toho byl sporný výběr odvětví. Jiné odhady vlivu na zaměstnanost nejsou k dispozici nebo se opírají o kodaňskou studii, a docházejí tedy ke stejným závěrům (11). Je třeba věnovat rovněž pozornost vlivu výzkumu a inovací, zvyšování kvalifikace a využití komunikačních technologií na zvyšování účinnosti vnitřního trhu služeb.

3.4 Vytvoření 600 000 pracovních míst je samozřejmě pozitivní, s ohledem na vysoká očekávání je to však spíše zanedbatelný výsledek (12). Mnohem důležitější však je, že tento nárůst se může v jednotlivých odvětvích, zemích a u různých skupin zaměstnanců projevit velmi odlišně. O tom dosud nejsou k dispozici žádné poznatky. EHSV, jenž se nechal inspirovat touto iniciativou, by se chtěl s pomocí Střediska pro sledování jednotného trhu pokusit vytvořit jasnější obraz těchto strukturálních změn na trhu práce.

3.5 Z průzkumu EHSV vyplývá, že o tyto poznatky je velký zájem. 90 % dotázaných pokládalo informace o účincích na zaměstnanost na vnitřním trhu služeb za nedostatečné. Naše otázky se vztahovaly zejména na odvětví, jichž by se ztráta či nárůst pracovních míst týkaly především. 60 % dotázaných počítá s pozitivními účinky na zaměstnanost obecně nebo pro určitá odvětví. Nejčastěji bylo uváděno podnikové a právní poradenství, dále obchod, řemesla/malé a střední podniky, doprava, zdravotní služby, zemědělství a lesnictví, průmyslové služby, vzdělání, cestovní ruch, osobní služby, řízení staveb a správa budov. Na otázku, zda očekávají ztráty pracovních míst, odpovědělo 44 % respondentů souhlasně. V této souvislosti je nejčastěji uváděn průmysl, k dalším ztrátovým odvětvím patří veřejné služby, řízení staveb a správa budov, zemědělství a lesnictví, služby pro podniky, potraviny/pochutiny, osobní služby, obchod/maloobchod, cestovní ruch, textilní průmysl.

3.6 Otázka výhod v tomto procesu ukazuje několik zajímavých protikladů. Lze očekávat, že přizpůsobení se trhu je rozhodující a že prohraje ten, komu se nepodaří přizpůsobit se novým liberalizovaným podmínkám a přeshraničnímu trhu. Větší šanci má kvalifikovaná práce oproti nekvalifikované práci; mladí, specializovaní pracovníci ochotní se stěhovat budou mít větší možnosti než starší a méně flexibilní lidé. Pracovní místa s vysokými sociálními standardy prohrávají s nechráněnou zaměstnaností nebo samostatnou výdělečnou činností, jejichž vliv do budoucna spíše poroste. Bylo uvedeno, že kvalita oproti ceně, přísné normy související s oprávněními k výkonu povolání a země s vysokými sociálními náklady budou v méně výhodné situaci. Nové členské státy představují ty, co z této situace vytěží největší výhody, staré státy naopak ty, co z ní vytěží nejméně. Místní a malí poskytovatelé služeb budou vystaveni tlaku mezinárodních společností. Co se týče spotřebitelů, je to spíše nerozhodně.

3.7 Rozvoj malých a středních podniků měl zvláštní význam: Povede nárůst přeshraničního poskytování služeb k vytvoření většího počtu pracovních míst nebo bude mít cenový a konkurenční tlak za následek vytlačení malých a středních podniků, a tím úbytek pracovních míst? Dvoutřetinová většina (66 %) vidí pozitivní příležitosti pro zaměstnanost. 55 % dotázaných však zároveň také zaznamenává vliv konkurenčních praktik spočívajících ve vytlačování podniků. Liberalizace vnitřního trhu služeb však podle jednoznačné většiny hlasů (69 %) nemá zásadní vliv na rozvoj malých a středních podniků – tento rozvoj podle nich závisí mnohem více na jiných faktorech. Závěr: Přestože se očekávají pozitivní výsledky, budou celkově spíše skromné. Očekává se však to, že kvalifikace zaměstnanců, schopnost inovace a kvalita služeb budou rozhodujícími faktory úspěchu, resp. přežití. Rovněž se zvyšuje tlak, resp. požadavek na větší harmonizaci (osvědčení o ukončeném vzdělání a profesní osvědčení, požadavky na management, ceny a mzdy, sociální dávky, daň z příjmu právnických osob, přizpůsobení se normám EU a mezinárodním normám obecně). Zhoršení se očekává v souvislosti se sociálními normami a v oblasti ochrany spotřebitele a životního prostředí. Existují však obavy, že pokud velcí poskytovatelé dobudou trhy, mohlo by také dojít k zániku místních kulturních zvláštností.

3.8 Na otázku, zda samostatně výdělečně činní budou mít do budoucna v rámci přeshraničního působení více příležitostí, odpovídá 84 % dotázaných souhlasně.

4. Nové výzvy v oblasti pracovních podmínek a podmínek pro zaměstnávání

4.1 Přeshraniční služby jsou skoro ve všech případech spojeny s mobilitou zaměstnanců. Vzhledem k dosud málo harmonizovaným podmínkám v EU se na vnitrostátním trhu práce nebo v podniku setkávají rozdílné sociální právní úpravy. Směrnice EU o vysílání pracovníků stanoví minimum základních podmínek pro rovné zacházení s vyslanými pracovníky a s místními zaměstnanci. Kromě toho byly otázky pracovního a sociálního práva v zásadě vyňaty ze směrnice EU o službách. Tím však rostoucí přeshraniční trh služeb nezůstává bez vlivu. I přes směrnici EU o vysílání pracovníků ještě existuje neharmonizovaná oblast kolektivních právních úprav. Vynětí pracovního práva ze směrnice EU o službách nezavedlo pro pracovníky žádnou „zásadu pracoviště“, zvolené právní formulace byly ostře diskutovány a nejsou nezbytně nutně pokládány za jednoznačné. Zde lze očekávat budoucí provedení do vnitrostátního práva. Předpokládáme-li úspěšné prohloubení vnitřního trhu služeb, vytvoří zvyšující se četnost a pravděpodobně i délka vysílání pracovníků nakonec novou kvalitu.

4.2 Na tomto místě se nemůže a nemá vést diskuse o provádění směrnice o vysílání pracovníků. Zásadní otázka spíše zní: Jaké nové problémy vzniknou nebo co zintenzívní stávající problémy, když budou zaměstnanci z různých členských států v budoucnu více, častěji a za určitých okolností déle než dosud pracovat v rámci zakázek na služby na tomtéž pracovišti za částečně odlišných podmínek? V čem by ale mohly spočívat také příležitosti, když si vybavíme například prognózu kodaňské studie o rostoucích mzdách? Nejedná se vysloveně o to, podezřívat účastníky trhu a politicky odpovědné osoby z obecného záměru sociálního dumpingu, nýbrž o nabídnutí nezkresleného pohledu na praxi.

4.3 82 % dotázaných souhlasně odpovídá na otázku, zda se s nárůstem přeshraničních služeb a tedy s činností vyslaných pracovníků v jiné zemi očekává také změnu vnitrostátních podmínek pro zaměstnávání ve vlastní zemi. 20 % dotázaných očekává zlepšení pracovních podmínek, oproti 17 %, kteří počítají se zhoršením. Jen 7 % dotázaných se domnívá, že bude větší jistota pracovních míst. 56 % vychází z toho, že dojde k nárůstu flexibility a časově omezených pracovních poměrů.

4.4 Tento aspekt flexibility se objevuje ještě v odpovědích na následující otevřené otázky. Mnozí očekávají snižování počtu zaměstnanců na stálý pracovní poměr ve prospěch práce na částečný úvazek, smluv o dílo a nárůstu fiktivní samostatně výdělečné činnosti. Zároveň se upřesňují také pozitivní očekávání: jazykové vzdělávání, nové úhly pohledu a pozitivní podněty v oblasti kvalifikace, dále rostoucí mzdy a více pracovních nabídek. Převažují však obavy: očekává se větší konkurence, horší pracovní podmínky, delší a pružnější pracovní doba, nárůst sociálních konfliktů a ilegálních praktik a pokles mezd. Sociální systémy zaznamenají novou zátěž. Méně mobilní pracovníci, zejména také ženy, to budou mít v budoucnu těžší a rodinné struktury budou v důsledku rostoucí mobility trpět. Na otázku ohledně vlivu budoucí liberalizace vnitřního trhu služeb na vývoj mezd 50 % dotázaných odpovědělo, že očekává pokles mezd, 43 % očekává naopak nárůst mezd a 7 % nevidí žádný zvláštní vliv nebo zdůrazňuje, že to závisí na příslušném odvětví.

4.5 Na otázku, zda je v oblasti sociální ochrany směrnice o vysílání pracovníků dostačující, odpovídá 48 % dotázaných ano, 52 % ne. Pokud by byly nutné nové právní úpravy, dává většina (65 %) přednost přístupu v rámci celé EU, třetina se domnívá, že problémy lze na národní úrovni upravit lépe, 2 % považují za nezbytné obojí. Odpovědi na otevřenou otázku, na které problémy je třeba zvláště upozornit, lze shrnout následovně: Chybějící sociální harmonizace (včetně profesních a živnostenských osvědčení) a z ní vyplývající nerovné zacházení je v odpovědích uváděna nejčastěji. V souladu s tím následuje u mnohých odpovědí požadavek na rozšíření oblasti působnosti směrnice o vysílání pracovníků ve vztahu k oborům a obsahům právních předpisů. Chybné uplatňování ustanovení o vysílání pracovníků, právní nejistota a nárůst ilegálních praktik, jakož i nedostatky při kontrolách a trestném stíhání zaujímají i nadále velký prostor. K tomu se přidávají problémy v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, v systémech sociálního zabezpečení a při potírání fiktivní samostatně výdělečné činnosti. Nakonec je kritizována přílišná byrokracie, stále existující překážky na národní úrovni a tendence národní separace. Problémy jsou vnímány také tam, kde nejsou dostatečně respektovány jazykové a kulturní rozdíly.

4.6 Jaký dopad mají tyto poměry na úrovni podniku, pokud jsou tam v rámci zakázek na služby zaměstnáni pracovníci z jiných zemí za částečně odlišných podmínek příslušného státu? 6 % dotázaných nevidí žádný zvláštní vliv, 23 % se domnívá, že tento účinek dnes ještě nelze odhadnout. 24 % dotázaných očekává, že rozdíly v pracovních podmínkách uvnitř podniku porostou, 34 % spatřuje nové obtíže při dodržování sociálních a pracovních ustanovení a 13 % potvrzuje, že vnitrostátní spolurozhodovací práva plně nezahrnují vyslané pracovníky. V následných otevřených odpovědích na tuto otázku přibývají nové aspekty. Objevují se nové mzdové a sociální problémy, například proto, že za stejnou práci je jiná finanční odměna nebo protože se snižují dobrovolné podnikové sociální dávky. Stejně často je vyjadřováno očekávání, že poznání „lepších praktik“ by mohlo být příležitostí pro zlepšení pracovních podmínek a zvýšení kvality práce. V tomto smyslu by bylo zapotřebí vytvářet v sociálním dialogu na úrovni podniků „více inteligence“. Překážky v komunikaci by mohly zhoršovat kvalitu práce a týmovou práci, a mohlo by tak dojít k narušení solidarity mezi zaměstnanci obecně. Znalost a dodržování vlastních práv je pro jednotlivé pracovníky za určitých okolností složitější. Příliš velké rozdíly by dokonce mohly zabránit úspěchu v podnikání (konflikty, správní náklady, kvalita práce) a dodržování zákonných ustanovení by mohlo vést k přetížení a k větší míře zneužívání. V usnadnění volného pohybu služeb je nakonec spatřována také příležitost vyřešit nedostatek personálu při obsazování kvalifikovaných pozic.

4.7 Je složité shrnout otázku zabývající se jednotlivými příklady z praxe, jelikož ty by svým specifických obsahem měly přispět k lepšímu pochopení situace. Na tomto místě by proto měly být citovány pouze ty příklady z praxe, které osvětlují dosud neuvedené problémové oblasti. Existují například odkazy na nejasné právní úpravy a postupy v případě pracovního úrazu, na zvláštní problémy související s vysíláním pracovníků v rámci koncernu, na změny pracovních smluv, na uplatňování kolektivních smluv z jiných zemí a na zacházení s lidmi, kteří migrovali z pracovních důvodů.

5. Zájmy spotřebitelů na vnitřním trhu služeb

5.1 Vnitřní trh služeb má být ku prospěchu také spotřebitelům. To je otázka dostupnosti (cena, přístup, nabídka), kvality, transparentnosti (informace, důvěra) a právní jistoty (ručení, ochrana spotřebitele). Jsou tyto aspekty v současné době dostatečně realizovány? Jsou podporovány pomocí návrhů na prosazení vnitřního trhu služeb nebo je z pohledu spotřebitele vývoj problematický? Třetí důležitý bod dotazníku se měl zaměřit na tyto praktické zkušenosti s přeshraničním poskytováním služeb z pohledu spotřebitele.

5.2 Hodnocení směrnice EU o službách není z pohledu ochrany spotřebitele jednoznačné. V průběhu slyšení EHSV v dubnu 2006 se objevily kritické hlasy, že ochrana spotřebitele přišla z hlediska trestů celkově příliš zkrátka. Najdeme však i pozitivní hodnocení, která se týkala zejména zlepšení na straně nabídky. Otázky týkající se ochrany spotřebitele se celkově nejeví dostatečně zřetelné, objeví se pravděpodobně až tehdy, až bude příslušný účinek posuzován na národní úrovni. Důvěra spotřebitelů má však velký význam pro úspěch vnitřního trhu služeb EU.

5.3 Kritéria spotřebitelsky vstřícného vnitřního trhu služeb (dostupnost, kvalita, transparentnost a právní jistota) uvedená v odstavci 5.1 by v rámci dotazníku měla být uvedena v pořadí podle důležitosti. Jednou z vlastního pohledu a jednou jako hodnocení, do jaké míry jsou tyto aspekty podporovány směrnicí EU o službách. Zatímco kvalita a právní jistota mají z vlastního pohledu vysoké hodnocení (v pořadí 1. a 2.), posouzení směrnice EU o službách ukazuje, že na prvním místě je vnímána podpora dostupnosti a právní jistota zaujímá poslední místo. S dnešním stavem realizace těchto aspektů je spokojeno pouze 23 % respondentů, 77 % vidí potřebu zlepšení.

5.4 Ačkoli platnost ustanovení o ochraně spotřebitele v zemi, kde jsou služby poskytovány, zůstává směrnicí EU o službách v zásadě nedotčena, byly v průběhu diskuse opakovaně vyjádřeny obavy, že to není ideální. Na dotaz, zda lze vnitrostátní ustanovení ochrany spotřebitele do budoucna považovat za ohrožené, přišlo 52 % souhlasných odpovědí. Nejčastější kritika se týkala zhoršení prosazování práva zejména u stížností a nároků na náhradu škody. To odpovídá také odpovědím na jinou otázku, u níž 76 % dotázaných spatřuje problémy v souvislosti s ručením a výkonem správního rozhodnutí. 51 % se obává všeobecného poklesu úrovně ochrany spotřebitele. Speciálně všechny vyšší vnitrostátní normy (nad minimum EU) jsou pokládány za ohrožené. Toto ohrožení se vztahuje i na právní předpisy v oblasti správního práva týkající se výkonu živnosti, jež mají pro spotřebitele bezprostřední význam, protože by v budoucnu měly být upraveny podle zásady země původu, jako například ochrana před neoprávněným zvýhodňováním nebo základ pro nároky na náhradu škody. Existují obavy ze snížení poskytovaných záruk a poklesu kvality služeb. A konečně, mnozí se obávají ztráty práv na informace, například na informace o výrobcích (ohrožení životního prostředí, informace o ručení, všeobecná transparentnost), o vyznačení ceny, poskytovatele (integrita poskytovatele, úroveň kvalifikace, řádné zajištění), o poskytovaných zárukách, ručení atd.

5.5 O požadované a nezbytné informace pro spotřebitele vztahující se k nabídkám přeshraničních služeb se jednalo v jedné jediné otázce. Nejvyšší příčku zaujímají údaje k právním zárukám, náhradě škody a právu na stížnost, dále k identitě poskytovatele/původu, transparentnosti ceny a přesné údaje ke kvalitě služby, bezpečnosti výrobku/poskytnutí záruky. Diskuse o zásadě země původu patrně mnohé znejistila, proto požadují údaj o tom, které právo je uplatňováno a který dozorčí orgán, resp. soud je za vyřizování stížností odpovědný.

5.6 Pouze 25 % dotázaných uvedlo, že mají zkušenosti s evropskými poradnami pro spotřebitele nebo s celoevropskou spoluprací ve věci ochrany spotřebitele. Jejich hodnocení bylo ve většině případů pozitivní, byly však uváděny rovněž nedostatky, například u přeshraniční pomoci při vymáhání práva nebo při zprostředkování správných národních kontaktních partnerů. Objevily se i hlasy kritiky, které označují postupy za příliš byrokratické a nákladné a spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele považují celkově za příliš slabou a málo účinnou, zejména ve složitých případech. Celkově vzniká dojem, že informace o poradnách EU pro spotřebitele, resp. o možnostech spolupráce nejsou příliš rozšířeny.

5.7 Pro zajištění lepší kvality služeb doporučuje směrnice EU o službách zavedení dobrovolných norem a certifikací. 54 % dotázaných pokládá tento návrh za velmi dobrý, 46 % se k tomu vyjadřuje spíše skepticky. Příznivci dobrovolných norem kvality je považují za účinný prostředek, který se musí osvědčit na trhu a ve vztahu k zákazníkům. Kritikové zastávají dost jednomyslně názor, že bez kontroly státu není dodržování těchto norem zaručeno. Dává se proto přednost jasné právní úpravě. Poctivé podniky by dobrovolné normy plnily, nepomůže to však proti „černým ovcím“. Právě to je však v přeshraničním poskytování služeb velmi důležité.

5.8 Směrnice EU o službách zavádí také systém sdílené kontrolní činnosti mezi úřady v zemi původu a v zemi poskytování služeb. Chtěli jsme vědět, zda to u spotřebitelů vzbuzuje větší důvěru. Odpověď 82 % dotázaných zní ano, 18 % má menší důvěru. Provádění do praxe je zřejmě zásadní výhradou.

5.9 Závěrem byla opět poskytnuta příležitost vyjádřit se k otevřeným otázkám ochrany spotřebitele na budoucím vnitřním trhu služeb. Zde se znovu objevuje zásadní téma chybějící právní jasnosti a jistoty v oblasti ochrany spotřebitele s ohledem na záruku, ručení (například při platební neschopnosti), nároky na záruky (chybějící harmonizace, problematika důkazního břemene) a vymáhání nároků na náhradu škody (příliš dlouhé trvání, postupy příliš složité, požadavek na větší harmonizaci). Druhé místo zaujímá zajištění dostatečných informací o službě a poskytovateli. Nedostatky jsou spatřovány rovněž v absenci společných norem kvality a srovnatelnosti kompetencí a profesních osvědčení. Předpisy týkající se ochrany spotřebitele často nejsou řádně prováděny nebo v jednotlivých oblastech chybějí (například u soukromých důchodů, zdravotních služeb). Určitou úlohu hrají sociální otázky (nedosažení minimální mzdy, černá práce, migrace) a obava o ztrátu norem v oblasti životního prostředí a bezpečnosti. Měla by se definovat minimální úroveň všeobecně přístupných služeb, které zajišťují sociální účast. Další obavy se týkají narušení hospodářské soutěže pro místní poskytovatele (například rozdílná sociální zátěž) a problémů s měnovými rozdíly.

6. Nejdůležitější výsledky

6.1 Zpětný pohled na dotazníkový průzkum ukazuje, že je velký zájem o to, zabývat se novými výzvami pro trhy práce, zaměstnanost a ochranu spotřebitele na vnitřním trhu služeb. Mnohokrát bylo upozorněno na problematický vývoj, ale zároveň byly také definovány budoucí příležitosti. Obě oblasti si obecně zaslouží větší pozornost a měly by být inspirací pro chystané provádění směrnice EU o službách.

6.2 Statistické zachycení přeshraniční ekonomiky služeb EU je stále ještě nevyřešeným problémem. Zachycení blízké realitě je předpokladem pro posouzení dynamiky zaměstnanosti, k níž může vést. EHSV proto opakuje svůj požadavek na jednorázový základní sběr dat, jenž může sám o sobě tento problém vyřešit.

6.3 Informace o možném dopadu nové strategie vnitřního trhu na zaměstnanost jsou nedostatečné, tvrdí 90 % dotázaných. 60 % z nich očekává pozitivní účinky na zaměstnanost. 44 % počítá i se ztrátami pracovních míst. Celkově se očekává zejména „přesun pracovních míst“. Odvětvově specifický a diferencovaný přístup Střediska pro sledování jednotného trhu k dalšímu posuzování se zde jeví jako smysluplný, jedná se například o služby související s průmyslem, vzdělávání, vybrané liberalizované veřejné služby, osobní služby, řemesla. Poučné bylo poukázat na ty, co získají největší výhody. Zde se doporučuje přesné posouzení aspektů kvalifikované/nekvalifikované práce a příležitostí flexibilních odborných pracovních sil oproti málo mobilním pracovníkům. První představuje proces, jejž lze očekávat jak mezi členskými státy, tak i uvnitř jednoho oboru. Druhé je významnou výzvou pro trhy práce a sociální systémy.

6.4 Vývoj malých a středních podniků je vnímán převážně pozitivně, v důsledku toho také vývoj zaměstnanosti, vliv směrnice EU o službách na tuto oblast je však hodnocen spíše jako mizivý. Přesto jsou očekávány nové výzvy, jimž je třeba čelit prostřednictvím vyšší kvality a kvalifikace zaměstnanců a schopnosti inovace. Novému konkurenčnímu tlaku chtějí někteří čelit větší harmonizací rámcových podmínek. Existují však obavy, že pokud velcí poskytovatelé dobudou trhy, mohlo by v budoucnu také dojít k zániku místních kulturních zvláštností.

6.5 Od budoucího prohloubení vnitřního trhu služeb se většinou očekávají změny vnitrostátních pracovních podmínek a podmínek pro zaměstnávání (82 %). Nedochází k tomu z neznalosti směrnice EU o službách, nýbrž na základě posuzování neharmonizovaných předpokladů a nových tržních vlivů. Většinou se očekává nárůst časového omezení a flexibility pracovních poměrů. Pozitivní očekávání se vážou na lepší nabídky práce, jazykové vzdělání a kvalifikaci obecně.

6.6 V této souvislosti hrají důležitou úlohu platná ustanovení o vysílání pracovníků. Nedostatky v provádění těchto předpisů byly často prezentovány jako problém. Co se týče nových výzev, polovina dotázaných považuje stávající ustanovení za nedostačující pro zaručení sociální ochrany. Tento fakt je zřetelný při podrobném posouzení podniků. Čím větší je neharmonizovaná oblast, tím větší je prostor pro nerovné zacházení v rámci rovnocenné práce. Pokud je kontakt s „lepšími postupy“ inspirací pro lepší pracovní podmínky v zemi původu, lze to chápat zčásti také jako příležitost. Celkově je možné konstatovat, že nerovné pracovní podmínky, resp. zákonná ustanovení v provozu/podniku, představují výzvu také pro tyto podniky. Diskuse týkající se směrnice o vysílání pracovníků proběhne na jiném místě. Důležité je zjištění, že nerovnost a s tím související konflikty budou přibývat. To je úkol pro EU a zákonodárce na úrovni jednotlivých států, zejména v nyní připravovaném provádění směrnice EU o službách, ale také výzva pro sociální dialog v EU.

6.7 Větší mobilita pracovníků v rámci zakázek na poskytování přeshraničních služeb a větší nepřehlednost u vlastních právních nároků vedou k vyšší potřebě poradenství. Toto poradenství musí být zajištěno v celé EU. Důležitou informační základnou je práce evropských informačních středisek a vytvoření databáze otázek zaměstnanců, kterou intenzivně sleduje i EHSV.

6.8 Hodnocení směrnice EU o službách není z pohledu spotřebitele jednoznačné. Objevují se kritické hlasy, ale i pozitivní hodnocení. Z výsledků průzkumu vyplynulo, že kvalita a právní jistota jsou hodnoceny vysoko, podle názoru dotazovaných však tyto aspekty nejsou ve směrnici EU o službách podporovány odpovídajícím způsobem. Pouze 23 % dotázaných je spokojeno se stávající úrovní ochrany spotřebitele.

6.9 V popředí stojí obavy o právní jistotu a prosazování práva. Ačkoli se směrnice EU o službách v zásadě nedotýká ochrany spotřebitelů jednotlivých států, považuje 52 % dotázaných vnitrostátní ustanovení do budoucna za ohrožené. Jsou žádoucí jasné právní úpravy týkající se poskytnutí záruky a ručení a rychlé uplatnění nároků na náhradu škody. Zdá se, že dosavadní předpisy nejsou dostačující, nebo se přísné normy na národní úrovni jeví v budoucí konkurenci jako ohrožené. Stejně důležité je zajištění dostatečných informací o službě a poskytovateli. Nedostatky jsou spatřovány rovněž v absenci společných norem kvality (dobrovolná certifikace naráží na sdílené schvalování) a srovnatelnosti kompetencí a profesních osvědčení. Předpisy týkající se ochrany spotřebitele často nejsou řádně prováděny nebo v jednotlivých oblastech chybějí (například u soukromých důchodů, zdravotních služeb).

6.10 Jen malý počet dotázaných má zkušenosti s evropskými poradnami pro spotřebitele, resp. s přeshraniční spoluprací. Stávající přístupy jsou hodnoceny většinou kladně, nejsou však dostačující. Jsou příliš slabé a při prosazování práva a v komplexních případech moc nepomohou.

6.11 Záležitosti ochrany spotřebitele na vnitřním trhu služeb musejí hrát větší úlohu. Nejistotě, kterou lze konstatovat v souvislosti s právní situací v oblasti přeshraničních služeb, je třeba čelit pomocí informační strategie na úrovni jednotlivých států a na úrovni EU. Nesmí se podcenit požadavek na přesné údaje týkající se služby a poskytovatele. To je třeba zohlednit rovněž při provádění směrnice EU o službách.

6.12 EHSV se v rámci Střediska pro sledování jednotného trhu, v úzké spolupráci se specializovanou sekcí zaměřenou na sociální věci, bude dále zabývat působením vnitřního trhu služeb na nárůst obchodu se službami mezi členskými státy, na zaměstnanost a na ochranu spotřebitele. Na základě výsledků předkládaného stanoviska je účelné blíže posoudit jednotlivá odvětví/obory a uplatnit přitom základní poznatky z provedeného průzkumu.

V Bruselu dne 30. května 2007. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu.

(2) CESE 137/2005, Úř. věst. C 221, 8.9.2005.

(3) Viz CESE 137/2005, oddíl 3.2., Úř. věst. C 221, 8.9.2005.

(4) Dne 19. září 2001 se konalo slyšení EHSV k obecné strategii vnitřního trhu a 24. května 2004 slyšení v rámci stanoviska ke směrnici EU o službách na téma šesti hlavních otázek, jako je např. profesní odpovědnosti, one-stop-shop (jediné kontaktní místo), metody statistického sběru dat atd.

(5) Podle článku 50 ES se za služby pokládají výkony poskytované zpravidla za úplatu.

(6) Tato zpráva se očekává v průběhu portugalského předsednictví Rady.

(7) Poradní výbor pro vnitřní trh (Internal Market Advisory Committee).

(8) Zdroj pro tato čísla a čísla uvedená v odstavcích 3.5 a 3.6: Evropská komise, 2004 a 2005.

(9) The Free Movement of Services within the EU (Volný pohyb služeb uvnitř EU), Kox et al, zpráva CPB č. 69, říjen 2004.

(10) Economic Assessment of the Barriers to the Internal Market for Services (Ekonomické hodnocení bariér vnitřního trhu pro služby), Copenhagen Economics, leden 2005.

(11) Například studie vypracovaná z pověření rakouského ministerstva hospodářství a práce Deepening the Lisbon Agenda: Studies on Productivity, Services and Technologies (Prohloubení lisabonské agendy: Studie o produktivitě, službách a technologiích), Vídeň 2006.

(12) Někteří kritikové, které je třeba brát vážně, nepovažují ani tento výpočet za realistický.