[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.10.2005 KOM(2005) 457 v konecném znení 2005/0194 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Směrnice 93/15/EHS o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití z oblasti své působnosti pyrotechnické výrobky výslovně vylučuje. V jednom z jejích bodů odůvodnění se však uvádí, že se plánují doplňující právní předpisy o pyrotechnických výrobcích. Tento návrh usiluje o vytvoření souhrnného a soudržného legislativního rámce na úrovni Společenství a zavádí minimální požadavky na bezpečnost s cílem: * zajistit volný pohyb pyrotechnických výrobků v EU, * zlepšit celkovou ochranu spotřebitelů a profesionálních uživatelů, * přispět ke snížení počtu nehod, * harmonizovat požadavky na bezpečnost použitelné v různých členských státech, 1.1. Současná situace Právní rámec pro uvádění pyrotechnických výrobků na trh a jejich používání se v jednotlivých členských státech značně liší. K získání přehledu o situaci rozeslala v roce 2003 Komise dotazník ohledně právního rámce v souvislosti s pyrotechnickými výrobky, zejména zábavní pyrotechnikou. Dotazník měl za cíl shromáždit rovněž statistické údaje o počtu nehod v souvislosti se zábavní pyrotechnikou, k nimž došlo v EU a EHP. Níže uvedené údaje o počtu nehod se týkají pouze zábavní pyrotechniky, a ne ostatních pyrotechnických výrobků, jako jsou jevištní efekty a signální světlice nebo pyrotechnické výrobky pro automobilový průmysl. U těchto výrobků neexistuje v jednotlivých členských státech jednotný systém hlášení nehod. 1.1.1. Uvádění zábavní pyrotechniky na trh Klasifikace a schvalování Stávající právní předpisy v členských státech rozdělují zábavní pyrotechniku do řady tříd. Tyto třídy se odlišují podle množství pyrotechnické látky obsažené v zábavní pyrotechnice a v některých případech rovněž podle místa použití zábavní pyrotechniky (uvnitř budov nebo venku). Ačkoli tyto vnitrostátní systémy klasifikace vykazují podobnost v tom, že jsou založeny na množství použité pyrotechnické látky, nejsou totožné. Mnoho členských států má systémy schvalování k uvádění zábavní pyrotechniky na své trhy spojené s klasifikací. Tyto systémy schvalování v současné době používají ke kontrolám zábavní pyrotechniky vnitrostátní normy. Uznávaje tyto rozdíly se Evropský výbor pro normalizaci (CEN) snaží vypracovat pro zábavní pyrotechniku harmonizované normy EU. První řada norem CEN pro zábavní pyrotechniku byla zveřejněna v květnu 2003. Některé členské státy hlásí, že plánují převzetí norem CEN do svých vnitrostátních právních předpisů. Omezení na straně spotřebitelů Existují významné rozdíly v typech zábavní pyrotechniky, které lze prodávat na základě vnitrostátních omezení. Všechny členské státy zakazují prodávat spotřebitelům zábavní pyrotechniku pro velké ohňostroje. Tři členské státy zakazují obecně prodej veškeré zábavní pyrotechniky všem spotřebitelům. Kromě toho jeden členský stát povoluje prodávat spotřebitelům zábavní pyrotechniku pro malé ohňostroje a ostatní zakazuje. Některé členské státy zakazují prodej zábavní pyrotechniky se zvukovými efekty (např. dělbuchy). V některých členských státech je zakázán rovněž prodej některých jiných druhů zábavní pyrotechniky. Důvody těchto opatření se liší a sahají od obav týkajících se bezpečnosti po možné obtěžování. V EU se značně liší minimální věkové hranice pro různé kategorie zábavní pyrotechniky. Tři členské státy povolují prodej a/nebo používání zábavní pyrotechniky pouze v určitých dnech, např. mezi Vánocemi a Novým rokem. Označování Požadavky na označování se v jednotlivých členských státech do určité míry liší. Tyto požadavky mohou zahrnovat informace o klasifikaci a certifikaci a některé údaje o bezpečném použití nebo o věkové hranici. Všechny vnitrostátní právní předpisy vyžadují poskytování informací o bezpečném zacházení a použití. 1.1.2. Nehody V odpovědích na dotazník Komise poskytly pouze menšina členských států a jeden členský stát ESVO číselné údaje o nehodách souvisejících se zábavní pyrotechnikou. Jedním z důvodů může být, že vnitrostátní systémy pro zaznamenávání nehod neobsahují zvláštní informace o zábavní pyrotechnice jako o příčině nehody. Zdá se, že se počty nehod mezi jednotlivými zeměmi významně liší. Částečně to může být způsobeno místními zvyky, pokud jde o veřejné používání zábavní pyrotechniky. Zaznamenaná nehodovost v Řecku (přibližně 1 na milion obyvatel) a Irsku (3,9) je nižší než v Dánsku (5,4), Spojeném království (60,1), Švédsku (okolo 50) a Norsku (4,5). Důvody těchto rozdílů nejsou jasné. Stojí však za zmínku, že dva členské státy s nižší nehodovostí zakazují prodávat spotřebitelům zábavní pyrotechniku. Je nutno poznamenat, že se výše uvedené údaje vztahují pouze na nahlášené nehody a jsou založeny na případech, kdy bylo nutné ošetření v nemocnici. Nezahrnují informace o nehodách, které byly případně ošetřeny praktickým lékařem nebo k nimž mohlo dojít doma a nebyly oznámeny. Proto je možné, že počet zaznamenaných nehod je nižší než skutečný počet. Vzhledem k tomu, že z těchto informací není možné kromě faktických údajů vyčíst mnoho dalšího, je nutno s jakýmkoli pokusem o odhad celkového počtu nehod v EU zacházet velmi opatrně. Nicméně spodní hranice nehodovosti může být okolo 15 na milion a horní hranice okolo 100 na milion. Při použití těchto odhadů na obyvatelstvo rozšířené Unie čítající 455 milionů dospějeme k celkovému počtu nehod souvisejících se zábavní pyrotechnikou mezi 7 000 a 45 000. Omezené jsou rovněž informace o tom, zda nehoda byla zapříčiněna špatnou funkcí nebo nesprávným použitím zábavní pyrotechniky. Z poskytnutých údajů vyplývá, že většina nehod byla zapříčiněna nesprávným použitím, i když stojí za zmínku, že v Dánsku byla v roce 2002 téměř polovina zaznamenaných nehod zapříčiněna nesprávnou funkcí zábavní pyrotechniky. V některých odpovědích na dotazník byly vyjádřeny rovněž obecné obavy týkající se kvality a standardu určité zábavní pyrotechniky, která se může dostat na trh EU. Na ostatní pyrotechnické výrobky jako jevištní efekty a signální světlice se rovněž vztahují odlišné vnitrostátní právní předpisy. Komise však u těchto výrobků nemá k dispozici žádné statistické údaje o špatné funkci nebo nehodách, nelze však vyloučit, že i zde dochází k nehodám v důsledku chybné funkce. 1.1.3. Uvádění automobilových pyrotechnických výrobků na trh Mnoho členských států má odlišné schvalovací postupy pro uvádění zařízení na huštění pneumatik, modulů a bezpečnostních zařízení pro použití v automobilech nebo k jinému použití na své trhy. Tyto schvalovací postupy v současnosti využívají ke schvalování těchto výrobků vnitrostátní právní a správní předpisy. 1.2. Zamýšlený účinek právních předpisů EU Právní předpisy EU o uvádění pyrotechnických výrobků na trh a jejich používání mají za cíl stanovit základní požadavky na bezpečnost, které jsou nezbytné pro účinnost harmonizovaných norem EU pro pyrotechnické výrobky. Návrh směrnice se zaměřuje rovněž na vypracování harmonizovaného přístupu na úrovni EU k poskytování informací o bezpečném zacházení s pyrotechnickými výrobky a o jejich bezpečném použití. Harmonizovaný přístup na úrovni EU k normám pro pyrotechnické výrobky zajistí, aby výrobky, které nevyhovují normám, nebyly na trh EU uváděny, a měl by vést k významnému snížení počtu nehod způsobených nesprávnou funkcí zábavní pyrotechniky. Návrh rozšiřuje označení CE pyrotechnických výrobků s tím, že na trh lze uvádět pouze pyrotechnické výrobky s označením CE. Harmonizovaný přístup na úrovni EU k poskytování informací o bezpečném zacházení s pyrotechnickými výrobky a o jejich bezpečném použití může být rovněž prospěšný při snižování počtu nehod zapříčiněných nesprávným použitím těchto výrobků. Harmonizovaný přístup k zařazování do kategorií, používání norem a systému schvalování s ohledem na pyrotechnické výrobky by měl vést k významným přínosům, pokud jde o bezpečnost výrobků společně s jednotným trhem pro výrobce a dovozce. Při zohlednění rozmanitosti různých vnitrostátních předpisů o uvádění zábavní pyrotechniky na trh a jejím používání ponechává návrh současně členským státům možnost, aby zachovaly vlastní předpisy týkající se minimálního věku a uvádění na trh a používání některých kategorií zábavní pyrotechniky. 1.3. Soudržnost s ostatními právními předpisy Společenství Ostatní pyrotechnické výrobky, na něž se již vztahují stávající právní předpisy EU, např. o námořním zařízení, byly z oblasti působnosti této směrnice vyňaty. Směrnice se rovněž nevztahuje na výbušniny, které patří do oblasti působnosti směrnice Rady 93/15/EHS. Směrnice je proto s ostatními právními předpisy Společenství soudržná. 2. Výsledky konzultací zúčastněných stran a posouzení dopadů Konzultace Jelikož pracovní skupina pro pyrotechnické výrobky předtím na úrovni EU neexistovala, začal konzultační proces ke směrnici v květnu 2003 rozesláním dotazníku, který byl popsán výše. Dotazník doprovázel dopis pro stálá zastoupení členských států a mise kandidátských zemí a zemí ESVO, který vybízel k rozeslání dotazníku možným zainteresovaným stranám a zdůrazňoval, že odpovědět na dotazník může kdokoli. První schůze pracovní skupiny zainteresovaných stran se konala dne 23. září 2003, poté následovaly další dvě schůze v Bruselu dne 1. prosince 2003 a 16. března 2004. Pozvánky na tyto schůze byly rozeslány administrativám členských států, kandidátských zemí a zemí ESVO a těm sdružením, která odpověděla na dotazník nebo která projevila zájem o účast v pracovní skupině. Odvětví výroby pyrotechnických výrobků bylo zastoupeno delegáty z Evropského sdružení pro pyrotechniku. Dodavatele dílů pro motorová vozidla zastupovalo jejich evropské sdružení CLEPA. Na přípravě směrnice se úzce podílel rovněž CEN, Evropský výbor pro normalizaci, a zejména jeho technický výbor pro pyrotechnické výrobky. CEN napomáhal při navrhování základních požadavků na bezpečnost, jejichž konečná podoba byla přijata na schůzi, kterou hostilo Nizozemsko a která se konala v Delftu ve dnech 17. a 18. prosince 2003. Účastníci pracovní skupiny široce distribuovali několik dřívějších předloh směrnice, a následné připomínky přišly nejen od orgánů veřejné moci odpovědných za pyrotechnické výrobky, ale rovněž od několika průmyslových sdružení a jednotlivých společností (odvětví zábavní pyrotechniky, dodavatelé dílů pro motorová vozidla a letecký průmysl). Většina členských států a sdružení výrobců pyrotechniky a dodavatelů dílů pro motorová vozidla v zásadě uvítala iniciativu ohledně směrnice o pyrotechnických výrobcích. Příslušné orgány Spojeného království a Švédska se však domnívají, že právní předpisy EU v této oblasti nejsou nutné. Toto stanovisko podporují někteří výrobci pyrotechniky ve Spojeném království. Zatímco evropští dodavatelé dílů pro motorová vozidla výslovně požadovali, aby do oblasti působnosti této směrnice byly zahrnuty airbagy a jiná pyrotechnická bezpečnostní zařízení ve vozidlech, existoval požadavek vyloučit letecké díly, jelikož na ně se již vztahují jiné mezinárodní předpisy. Hlavní diskuse s členskými státy se během schůzí pracovní skupiny týkala toho, nakolik by členské státy měly zachovat vnitrostátní omezení prodeje a používání některých kategorií zábavní pyrotechniky. Jelikož existují značně rozdílné kulturní tradice, pokud jde o zábavní pyrotechniku, návrh předpokládá, že členské státy budou mít možnost omezit používání a/nebo prodej zábavní pyrotechniky kategorií 2 a 3 veřejnosti. Některé členské státy rovněž požadují, aby mohly omezit používání a/nebo prodej zábavní pyrotechniky kategorie 1 (tj. zábavní pyrotechnika, která představuje velmi malé nebezpečí a která je určena pro použití v omezených prostorách, včetně zábavní pyrotechniky určené k použití uvnitř obytných budov), u níž z definice existuje pouze velmi malé riziko. Ačkoli to v zásadě nemůžeme přijmout, jelikož je nutné vytvořit pro tuto skupinu výrobků podmínky vnitřního trhu, Komise je připravena udělit CEN nový mandát s cílem znovu definovat kategorii 1 a vypracovat seznam výrobků, které všechny členské státy mohou považovat za neškodné a které by se tedy mohly volně pohybovat na vnitřním trhu. Další spornou otázkou, kterou nadnesla řada členských států, byly minimální věkové hranice. Komise však objasnila, že se jedná o minimální požadavky a že členské státy mají právo uložit přísnější věková omezení, považují-li to za nutné. U členských států, které dosud nemají zavedeny minimální věkové hranice pro prodej zábavní pyrotechniky konečným spotřebitelům, se očekává, že tyto minimální věkové hranice budou mít pozitivní účinek na počet nehod souvisejících se zábavní pyrotechnikou. Posouzení dopadů Odhaduje se, že trh EU se zábavní pyrotechnikou prodávanou spotřebitelům (kategorie 1, 2 a 3) představuje přibližně 700 milionů EUR ročně. Odhaduje se, že trh EU se zábavní pyrotechnikou, která se prodává pouze profesionálním uživatelům, představuje rovněž okolo 700 milionů EUR ročně. V EU se vyrábí pouze malé množství zábavní pyrotechniky. Velká část zábavní pyrotechniky, která se v EU vyrábí, je určena pouze pro odborné použití (kategorie 4). Odhaduje se, že každý rok se v EU zadržovací systémy používané ve vozidlech umísťují do přibližně 20 milionů vozidel. V případě airbagů tento údaj představuje okolo 80 milionů systémů uvedených na trh každý rok v hodnotě přibližně 3,5 miliardy EUR. V případě předpínačů bezpečnostních pásů se každý rok uvádí na trh 90 milionů kusů v hodnotě přibližně 2 miliard EUR. Navrhovaná směrnice by vytvořila jednotný trh s pyrotechnickými výrobky. Očekává se, že to povede k odstranění překážek obchodu, jež jsou v současné době způsobeny vnitrostátními právními předpisy, které v EU existují. Směrnice stanoví základní požadavky na bezpečnost pyrotechnických výrobků, přičemž shodu těchto výrobků s požadavky budou posuzovat příslušné orgány členských států. Výrobky, u nichž se bude mít za to, že splňují požadavky na bezpečnost, bude možno opatřit označením CE, což zaručí jejich volný pohyb v EU a zároveň zajistí vysokou úroveň ochrany spotřebitelů. Očekává se, že směrnice povede ke značnému snížení nákladů, jelikož jedno ES posouzení shody nahradí až 25 souběžných vnitrostátních schvalovacích postupů. K hlavním přínosům proto patří: menší zatížení odvětví prostřednictvím harmonizovaného systému schvalování pro uvádění pyrotechnických výrobků na trh spolu s vytvořením jednotného trhu a vysoká úroveň ochrany spotřebitelů. Z oblasti působnosti této směrnice budou vyloučeny pyrotechnické výrobky určené pro ozbrojené síly, policii, pro použití v letadle nebo spadající do oblasti působnosti směrnice o námořním zařízení (96/98/ES). 3. PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHU Právní základ Právním základem návrhu je článek 95 Smlouvy. Tato směrnice určí podmínky pro uvádění na trh EU a používání pyrotechnických výrobků harmonizací základních požadavků. Cílem bude zavést minimální požadavky na bezpečnost k ochraně široké veřejnosti a profesionálních uživatelů a současně odstranit překážky obchodu nebo se jim vyhnout a předcházet narušování hospodářské soutěže kvůli rozdílným systémům regulace. Středem pozornosti je tedy ochrana uživatelů a zároveň zlepšení podmínek fungování vnitřního trhu. Článek 95 Smlouvy o ES je proto vhodným základem pro harmonizaci podmínek pro uvádění na trh a používání pyrotechnických výrobků a zároveň ke zlepšení ochrany uživatelů. Zásada subsidiarity a zásada proporcionality Právní předpisy upravující uvádění na trh a používání pyrotechnických výrobků jsou nyní v EU stanoveny na vnitrostátní úrovni a tyto rozdílné vnitrostátní právní předpisy mohou představovat překážky obchodu uvnitř Společenství. Záměrem Komise tedy je vytvořit skutečný vnitřní trh s některými kategoriemi pyrotechnických výrobků a zavést základní požadavky na bezpečnost. To lze provést pouze pomocí směrnice nebo nařízení. Pokud jde o nehody a s ohledem na to, že přes otevřené hranice je možno zábavní pyrotechniku velmi snadno nelegálně převážet z jednoho členského státu do druhého, není pro orgány jednoduché kontrolovat uvádění zábavní pyrotechniky na trh. Bez definice základních požadavků na bezpečnost lze očekávat, že se počet nehod způsobených účinky zábavní pyrotechniky dále zvýší. Zásada subsidiarity však bude rovněž vzata v úvahu, neboť navrhovaná směrnice nebrání členským státům, aby z důvodu ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti přijímaly opatření pro omezení uvádění některých kategorií zábavní pyrotechniky na trh. Navrhovaná směrnice rovněž umožní členským státům udržovat vyšší minimální věkové hranice pro prodej zábavní pyrotechniky spotřebitelům, a to opět z důvodu ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti. Navrhovaná směrnice je přiměřená cílům týkajícím se lepší ochrany spotřebitelů a vytvoření vnitřního trhu s pyrotechnickými výrobky. Volba nástrojů Komise zvolila směrnici jako nejlepší nástroj k dosažení těchto cílů, jelikož je nutné harmonizovat různé vnitrostátní právní předpisy o pyrotechnických výrobcích. Alternativu by představovalo nařízení Komise, toho však nebylo nikdy předtím pro „nový přístup” použito a řada ustanovení obsažených ve směrnici (např. povinnost členských států informovat o oznámených subjektech a provádět dozor nad trhem) by nemohla být uvedena v nařízení, jelikož je přímo použitelné. 4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Z navrhované směrnice nevyplývají žádné okamžité důsledky pro rozpočet. Výbor zmíněný v článku 18 rozhodne o možnosti zřídit rejstřík Evropské unie obsahující registrační čísla pyrotechnických výrobků, který usnadní identifikaci pyrotechnických výrobků a jejich výrobců nebo pověřených zástupců v případě nehod způsobených špatnou funkcí výrobků. Toto ustanovení by mohlo mít důsledky pro rozpočet později, což je nutno podrobně přezkoumat při předložení takového návrhu. 2005/0194 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o uvádění pyrotechnických výrobků na trh (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[3], vzhledem k těmto důvodům: (1) Platné právní a správní předpisy v členských státech, které se týkají uvádění pyrotechnických výrobků na trh a jejich používání, se liší, zejména pokud jde o taková hlediska, jako jsou bezpečnost a funkční vlastnosti. (2) Tyto předpisy, které mohou představovat překážky obchodu v rámci Společenství, by se měly harmonizovat, aby se zaručil volný pohyb pyrotechnických výrobků na vnitřním trhu a zároveň zajistila vysoká úroveň ochrany lidského zdraví a bezpečnosti spotřebitelů. (3) Směrnice Rady 93/15/EHS ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití[4] uvádí, že pyrotechnické výrobky vyžadují odpovídající opatření pro zajištění ochrany spotřebitele a bezpečnosti veřejnosti a že se v této oblasti plánují doplňující právní předpisy. (4) Směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (nazývaná „směrnice Seveso II”)[5], rozšířená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES[6] ze dne 16. prosince 2003, stanoví bezpečnostní požadavky na zařízení, ve kterých se nacházejí mimo jiné nebezpečné výbušné látky, včetně pyrotechnických výrobků. (5) V zájmu zajištění dostatečně vysoké úrovně ochrany je nutno pyrotechnické výrobky zařadit do kategorií podle druhu použití, nebo jejich účelu a stupně nebezpečnosti. (6) Vzhledem k nebezpečí souvisejícímu s používáním pyrotechnických výrobků je v zájmu ochrany lidského zdraví a bezpečnosti, jakož i ochrany životního prostředí vhodné stanovit věkové hranice pro jejich prodej spotřebitelům a jejich použití a zajistit, aby jejich označení obsahovalo dostatečné a přiměřené informace o bezpečném použití. Je nutno přijmout ustanovení pro určité pyrotechnické výrobky, které by měly být dostupné pouze oprávněným odborníkům s potřebnými znalostmi, dovednostmi a zkušenostmi. (7) Používání pyrotechnických výrobků, a zejména zábavní pyrotechniky, podléhá v jednotlivých členských státech značně odlišným kulturním zvykům a tradicím. To vyžaduje, aby členské státy měly možnost přijmout vnitrostátní opatření k omezení používání nebo prodeje některých kategorií zábavní pyrotechniky široké veřejnosti z důvodu ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti. (8) Je vhodné u pyrotechnických výrobků stanovit základní požadavky na bezpečnost. (9) Odpovědnost za zajištění souladu pyrotechnických výrobků s touto směrnicí, a zejména se základními požadavky na bezpečnost, by měl mít výrobce, který by měl být usazen ve Společenství, nebo jmenovat svého pověřeného zástupce. (10) Jsou-li splněny základní požadavky na bezpečnost, členské státy by neměly mít možnost zakazovat, omezovat nebo bránit volnému pohybu pyrotechnických výrobků. (11) Aby se usnadnil postup prokazování shody se základními požadavky na bezpečnost, vypracovávají se harmonizované normy související s návrhem, výrobou a zkoušením těchto výrobků. (12) Evropské harmonizované normy vypracovává, přijímá a upravuje Výbor pro evropskou normalizaci (CEN), Výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) a Evropský institut pro normalizaci v telekomunikacích (ETSI). Tyto organizace jsou uznávány jako oprávněné k přijímání harmonizovaných norem, které vypracovávají v souladu s obecnými pravidly pro spolupráci mezi těmito organizacemi a Komisí[7] a v souladu s postupem stanoveným směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů[8]. (13) Rada ve svém rozhodnutí 93/465/EHS ze dne 22. července 1993 o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace, zavedla harmonizované způsoby uplatňování postupů posuzování shody. Uplatňování těchto postupů na pyrotechnické výrobky umožní určit odpovědnost výrobců a subjektů podílejících se na postupu posuzování shody při zohlednění povahy dotčených pyrotechnických výrobků. (14) Pyrotechnické výrobky by měly nést označení CE, které prokazuje jejich shodu s ustanoveními této směrnice, aby se mohly volně pohybovat v rámci Společenství. (15) Co se týče bezpečnosti při přepravě, na pravidla o přepravě pyrotechnických výrobků se vztahují mezinárodní úmluvy a dohody, včetně doporučení OSN pro přepravu nebezpečného zboží. (16) Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce ukládané v případě porušení ustanovení této směrnice a zajistit jejich provádění. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. (17) Je nezbytné stanovit přechodné období, aby bylo možno postupně přizpůsobit vnitrostátní předpisy v určených oblastech. (18) Protože cílů této směrnice nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy přijmout opatření. V souladu s zásadou proporcionality podle tohoto článku nepřekročí tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů, (19) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES[9], PŘIJALY TUTO SMĚRNICI : Článek 1 Cíle a oblast působnosti 1. Tato směrnice stanoví pravidla, která mají zajistit volný pohyb pyrotechnických výrobků na vnitřním trhu a současně zajistit vysoký stupeň ochrany lidského zdraví a bezpečnosti spotřebitelů. 2. Tato směrnice stanoví základní požadavky na bezpečnost, které musí pyrotechnické výrobky splňovat s ohledem na uvedení na trh. 3. Tato směrnice se vztahuje na pyrotechnické výrobky definované v článku 2. 4. Tato směrnice se nevztahuje na: - pyrotechnické výrobky, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů určeny pro ozbrojené síly nebo policii, - výrobky spadající do oblasti působnosti směrnice Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení[10], - pyrotechnické výrobky určené pro použití v letadlech, - pyrotechnické výrobky spadající do oblasti působnosti směrnice Rady 88/378/EHS ze dne 3. května 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se bezpečnosti hraček[11], - výbušniny spadající do oblasti působnosti směrnice Rady 93/15/EHS[12] ze dne 5. dubna 1993 o harmonizaci předpisů týkajících se uvádění na trh a dozoru nad výbušninami pro civilní použití, - střelivo, čímž se rozumí náboje a hnací náplně používané v ručních palných zbraních, dělostřelectvem a v jiných střelných zbraních. Článek 2 Definice Pro účely této směrnice se: 1. „pyrotechnickým výrobkem” rozumí jakýkoli výrobek obsahující látky nebo směs látek určených k produkci tepla, světla, zvuku, plynu, kouře, nebo kombinace těchto efektů pomocí samoudržujících se exotermických chemických reakcí, a to k zábavním či jiným účelům; 2. „uvedením na trh” rozumí první předání jednotlivého výrobku určeného ke konečnému použití za úplatu nebo zdarma za účelem jeho distribuce a/nebo použití na trhu Společenství; 3. „zábavní pyrotechnikou” rozumí pyrotechnické výrobky určené k zábavným účelům; 4. „automobilovým pyrotechnickým výrobkem” rozumí výrobky, které obsahují pyrotechnické látky používané k aktivaci bezpečnostních či jiných zařízení v motorových vozidlech; 5. „výrobcem” rozumí fyzická nebo právnická osoba, která navrhuje a/nebo vyrábí výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, nebo která takový výrobek dala navrhnout či vyrobit, s cílem uvést jej na trh či za účelem vlastního odborného nebo soukromého použití, a to pod vlastním jménem nebo značkou nebo osoba, která uvádí na trh výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, pod vlastním jménem nebo značkou; 6. „pověřeným zástupcem” rozumí fyzická nebo právnická osoba usazená ve Společenství, kterou výrobce písemně zmocnil, aby jednala jeho jménem, co se týče jeho povinností podle této směrnice; 7. „harmonizovanou normou” rozumí evropská norma přijatá evropským normalizačním orgánem v rámci zmocnění Komise v souladu s postupy stanovenými směrnicí 98/34/ES, jejíž dodržování není závazné; 8. „osobou s odbornými znalostmi” rozumí osoba, které členský stát udělil oprávnění k držení a/nebo používání zábavní pyrotechniky kategorie 4 a/nebo ostatních pyrotechnických výrobků kategorie 2 podle článku 3 na svém území. Článek 3 Zařazení do kategorií 1. Pyrotechnické výrobky spadající do oblasti působnosti této směrnice, výrobce zařadí do kategorií podle druhu použití, nebo podle jejich účelu a stupně nebezpečnosti. Oznámené subjekty potvrdí zařazení do kategorií jako součást postupů posuzování shody podle článku 9. Pyrotechnické výrobky se zařazují do těchto kategorií: a. Zábavní pyrotechnika kategorie 1: zábavní pyrotechnika, která představuje velmi malé nebezpečí a která je určena pro použití v omezených prostorách, včetně zábavní pyrotechniky určené k použití uvnitř obytných budov; kategorie 2: zábavní pyrotechnika, která přestavuje malé nebezpečí a která je určena pro venkovní použití v omezených prostorách; kategorie 3: zábavní pyrotechnika, která představuje středně velké nebezpečí a která je určena pro venkovní použití na velkém otevřeném prostranství; kategorie 4: zábavní pyrotechnika, která představuje velké nebezpečí a která je určena pro použití pouze osobami s odbornými znalostmi, obecně nazývaná „zábavní pyrotechnika pro odborné použití”. b. Ostatní pyrotechnické výrobky kategorie 1: pyrotechnické výrobky jiné než zábavní pyrotechnika, které představují malé nebezpečí; kategorie 2: pyrotechnické výrobky jiné než zábavní pyrotechnika, které jsou určeny pro manipulaci nebo použití pouze osobami s odbornými znalostmi. 2. Členské státy uvědomí Komisi o postupech, jimiž určují osoby s odbornými znalostmi a udělují jim oprávnění. Článek 4 Povinnosti výrobce 1. Výrobci zajistí, aby pyrotechnické výrobky, které patří do oblasti působnosti této směrnice, splňovaly základní požadavky na bezpečnost stanovené v příloze I, které se na ně vztahují, jakož i ostatní příslušná ustanovení této směrnice. 2. Výrobci pyrotechnických výrobků musí být usazeni ve Společenství, nebo musí jmenovat svého pověřeného zástupce. Místo na výrobce se orgány a subjekty ve Společenství mohou obracet na ověřeného zástupce, pokud jde o povinnosti, k jejichž plnění byl zástupce zmocněn. 3. Výrobci pyrotechnických výrobků: 1. předloží výrobek oznámenému subjektu, který provede postup posuzování shody v souladu s článkem 9; 2. připojí označení CE a označení pyrotechnického výrobku v souladu s články 11 a 12. Článek 5 Uvádění na trh Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, kterými zajistí, aby pyrotechnické výrobky spadající do oblasti působnosti této směrnice mohly být uváděny na trh pouze tehdy, pokud splňují požadavky této směrnice, nesou označení CE a splňují požadavky týkající se posuzování shody. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, kterými zajistí, aby pyrotechnické výrobky nenesly označení CE neoprávněně. Článek 6 Volný pohyb 1. Členské státy nesmějí zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění na trh pyrotechnických výrobků spadajících do oblasti působnosti této směrnice, které vyhovují požadavkům této směrnice. 2. Ustanovení této směrnice nevylučují opatření členských států, která jsou oprávněná z důvodu ochrany veřejného pořádku a bezpečnosti, k omezení používání zábavní pyrotechniky kategorií 2 a 3 a/nebo jejího prodeje široké veřejnosti. 3. Na veletrzích, výstavách a při demonstracích k marketingovým účelům členské státy nesmějí bránit předvádění pyrotechnických výrobků, které nejsou v souladu s ustanoveními této směrnice, pokud jsou viditelně opatřeny údaji, které informují o tom, že výrobky neodpovídají této směrnici a jsou neprodejné, dokud nebudou výrobcem nebo jeho pověřeným zástupcem usazeným ve Společenství uvedeny do souladu s touto směrnicí. Při těchto příležitostech je nutno přijmout vhodná bezpečnostní opatření v souladu s případnými požadavky, které stanoví příslušný orgán dotčeného členského státu k zajištění bezpečnosti osob. 4. Členské státy nesmějí bránit volnému pohybu a používání automobilových pyrotechnických výrobků vyrobených za účelem výzkumu, vývoje a testování, které nejsou v souladu s ustanoveními této směrnice, pokud jsou viditelně opatřeny informací o tom, že neodpovídají této směrnici a jsou neprodejné. Článek 7 Věkové hranice 1. Pyrotechnické výrobky se nesmějí prodávat či jinak poskytovat spotřebitelům, kteří nedosáhli níže uvedené věkové hranice: a. Zábavní pyrotechnika kategorie 1: 12 let, kategorie 2: 16 let, kategorie 3: 18 let, b. Ostatní pyrotechnické výrobky kategorie 1: 18 let, 2. Členské státy mohou věkové hranice podle odstavce 1 zvýšit, je-li to odůvodněno ochranou veřejného pořádku nebo bezpečnosti. Členské státy mohou rovněž u osob odborně vyškolených nebo osob, které takovéto školení absolvují, věkovou hranici snížit. 3. Výrobci a distributoři nesmějí prodávat nebo jinak poskytovat níže uvedené pyrotechnické výrobky s výjimkou osob s odbornými znalostmi: 3. zábavní pyrotechnika kategorie 4, 4. ostatní pyrotechnické výrobky kategorie 2. Článek 8 Harmonizované normy 1. Komise může v souladu s postupem stanoveným ve směrnici 98/34/ES požádat evropské normalizační orgány, aby na podporu této směrnice vypracovaly nebo přepracovaly evropské normy. 2. Odkazy na tyto harmonizované normy Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. 3. Členské státy předpokládají, že pyrotechnické výrobky spadající do oblasti působnosti této směrnice, které jsou v souladu s příslušnými harmonizovanými normami a na něž byly zveřejněny odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, splňují základní požadavky na bezpečnost uvedené v čl. 4 odst. 1. Přejímají-li členské státy harmonizované normy vnitrostátními předpisy, zveřejní čísla odkazů na tyto předpisy. 4. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle tohoto článku nesplňují zcela základní požadavky na bezpečnost podle čl. 4 odst. 1, Komise nebo dotyčný členský stát předloží záležitost s udáním důvodů stálému výboru zřízenému směrnicí 98/34/ES. Výbor bezodkladně zaujme stanovisko. Na základě stanoviska výboru Komise uvědomí členské státy o opatřeních, která mají být přijata ohledně harmonizovaných norem a jejich zveřejnění podle odstavce 2. Článek 9 POSTUPY POSUZOVÁNÍ SHODY 1. K posuzování shody pyrotechnických výrobků členské státy použijí jeden z těchto postupů: 5. ES přezkoušení typu (modul B) podle bodu 1 přílohy II a podle volby výrobce buď: 6. shodu s typem (modul C) podle bodu 2 přílohy II, nebo 7. zabezpečování jakosti výroby (modul D) podle bodu 3 přílohy II, nebo 8. zabezpečování jakosti výrobků (modul E) podle bodu 4 přílohy II, nebo 9. ověřování výrobků (modul F) podle bodu 5 přílohy II, nebo 10. ověřování každého jednotlivého výrobku (modul G) podle bodu 6 přílohy II. Článek 10 Oznámené subjekty 1. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům, které subjekty jmenovaly pro provádění výše uvedených postupů posuzování shody podle článku 9, s uvedením zvláštních úkolů, k jejichž provádění byly tyto subjekty jmenovány, a identifikačních čísel, která jim byla Komisí již dříve přidělena. 2. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam oznámených subjektů, spolu s jejich identifikačními čísly a úkoly, kterými byly pověřeny. Komise zajistí, aby tento seznam byl aktualizován. 3. Členské státy použijí minimální kritéria stanovená v příloze III pro posuzování subjektů, které mají být oznámeny Komisi. O subjektech, které splňují kritéria pro posouzení stanovená v příslušných harmonizovaných normách, se předpokládá, že splňují příslušná minimální kritéria. 4. Členský stát, který subjekt oznámil, toto oznámení odvolá, pokud zjistí, že tento subjekt již nesplňuje kritéria uvedená odstavci 3. Neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi. Článek 11 Povinnost připojovat označení CE 1. Po úspěšném posouzení shody podle článku 9 výrobci připojí označení CE, a to viditelně, čitelně a nesmazatelně, přímo na samotný pyrotechnický výrobek, nebo, není-li to možné, na identifikační štítek připevněný k pyrotechnickému výrobku, nebo jako poslední možnost, nelze-li použít prvních dvou způsobů, na obal. Štítek musí být vyroben tak, aby nemohl být znovu použit. Vzorem, který je nutno použít pro označení CE, je vzor podle rozhodnutí Rady 93/465/EHS. 2. Výrobci nesmějí na pyrotechnické výrobky připojovat jakoukoliv značku nebo nápis, které by mohly uvádět třetí strany v omyl, pokud jde o význam a tvar označení CE. Jakékoliv jiné označení může být k pyrotechnickému výrobku připojeno za předpokladu, že tím nebude snížena viditelnost a čitelnost označení CE. 3. Pokud se na pyrotechnické výrobky spadající do oblasti působnosti této směrnice vztahují jiné právní předpisy Evropské unie týkající se jiných aspektů, které předepisují připojování označení CE, toto označení musí uvádět, že u výše uvedených výrobků se předpokládá, že splňují rovněž ustanovení jiných právních předpisů, které se na ně vztahují. Článek 12 Označování 1. Výrobci zajistí, aby pyrotechnické výroby byly řádně označeny v úředním jazyku (jazycích) země, v níž se má výrobek prodávat spotřebitelům. 2. Označení pyrotechnických výrobků musí obsahovat alespoň jméno výrobce nebo jeho pověřeného zástupce, název a druh výrobku, minimální věkové hranice uvedené v čl. 7 odst. 1 a 2, příslušnou kategorii a návod k použití a případně údaje o bezpečné vzdálenosti. Označení musí obsahovat rovněž odkaz na třídu/skupinu (1.1-1.6) látky nebo směsi látek obsažených ve výrobku v souladu se systémem klasifikace OSN/ADR nebo srovnatelné informace o možném nebezpečí (nebezpečí hromadného výbuchu, nebezpečí rozletu, nebezpečí tlakové vlny, nebezpečí požáru). 3. Zábavní pyrotechnika musí obsahovat tyto dodatečné minimální údaje: kategorie 1: v případě potřeby údaj „pouze pro venkovní použití” a minimální bezpečnou vzdálenost, kategorie 2: údaj „pouze pro venkovní použití” a případně minimální bezpečnou vzdálenost, kategorie 3: údaj „pouze pro venkovní použití” a minimální bezpečnou vzdálenost, kategorie 4: údaj „pouze pro použití osobami s odbornými znalostmi” a minimální bezpečnou vzdálenost. 4. Není-li na pyrotechnickém výrobku dostatek místa, aby bylo možno splnit požadavky týkající se označování podle odstavců 2 a 3, musí být tyto informace uvedeny na obalu. 5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na zábavní pyrotechniku kategorie 4 a ostatní pyrotechnické výrobky kategorie 2, které výrobce předvádí na veřejnosti. Článek 13 Dozor nad trhem 1. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, kterými zajistí, aby pyrotechnické výrobky spadající do oblasti působnosti této směrnice mohly být uváděny na trh pouze tehdy, pokud neohrožují zdraví a bezpečnost osob, jsou-li řádně skladovány a použity k určenému účelu. 2. Členské státy zajistí a vykonávají příslušný dozor nad výrobky uváděnými na trh, přičemž patřičně zohlední předpoklad shody výrobků nesoucích označení CE. 3. Pokud členský stát zjistí, že by výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice, opatřené označením CE a doložené ES prohlášením o shodě, které se používají v souladu s určeným účelem, mohly ohrozit zdraví a bezpečnost osob, přijme veškerá prozatímní nezbytná opatření pro stažení takovéhoto výrobku z trhu, pro zákaz jeho uvádění na trh nebo pro omezení jeho volného pohybu. Členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy. Článek 14 Rychlé informace o výrobcích představujících vážná rizika Jestliže má členský stát dostatečné důvody domnívat se, že výrobek, na nějž se vztahuje tato směrnice, představuje vážné riziko pro zdraví a/nebo bezpečnost osob v Evropské unii, uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy a provede patřičné vyhodnocení. Uvědomí Komisi a ostatní členské státy o podkladech pro vyhodnocení a o jeho výsledcích. Článek 15 Ochranná doložka 1. Jestliže má členský stát oprávněné důvody domnívat se, že pyrotechnický výrobek nesplňuje požadavky této směrnice, uvede informačním postupem podle čl. 13 odst. 3 a článku 14 důvody svého rozhodnutí, a zejména sdělení, zda je neshoda způsobena: 11. neplněním základních požadavků podle čl. 4 odst. 1; 12. nesprávným použitím harmonizovaných norem podle článku 8; 13. nedostatky v harmonizovaných normách podle článku 8. 2. Komise co nejdříve zahájí konzultace se zúčastněnými stranami. Jestliže Komise po těchto konzultacích zjistí, že opatření jsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který k tomu dal podnět, ostatní členské státy i výrobce nebo jeho pověřeného zástupce. 3. Pokud se opatření podle odstavce 1 zakládají na nedostatcích v harmonizovaných normách, postoupí Komise záležitost výboru zřízenému směrnicí 98/34/ES, jestliže členský stát, který opatření přijal, na jejich zachování trvá; Komise nebo členský stát zahájí postup podle článku 8. 4. Jestliže je nevyhovující pyrotechnický výrobek opatřen označením CE, přijme příslušný členský stát nezbytná opatření proti každému, kdo označení připojil, a uvědomí o tom Komisi. Komise o nich uvědomí ostatní členské státy. 5. Komise zajistí, aby členské státy byly informovány o pokroku a výsledku postupu. Článek 16 Opatření znamenající zamítnutí nebo omezení 1. Jakékoli opatření přijaté podle této směrnice týkající se 14. zákazu či omezení uvádění výrobku na trh, nebo 15. stažení výrobku z trhu musí uvádět přesné důvody, na nichž se zakládá. Tato opatření je nutno neprodleně oznámit dotčené straně, která musí být současně informována o opravných prostředcích, která má k dispozici podle platných vnitrostátních předpisů v dotyčném členském státě, a o lhůtách, které se na tyto opravné prostředky vztahují. 2. V případě opatření podle čl. 16 odst. 1 by měl mít výrobce možnost předložit své stanovisko předem, ledaže tato konzultace není možná vzhledem k naléhavosti opatření, jež má být přijato, zejména z důvodu veřejného zdraví nebo požadavků na bezpečnost. Článek 17 Prováděcí opatření V případě potřeby je nutno v souladu s postupem stanoveným v čl. 18 odst. 2 přijmout níže uvedená opatření k provedení této směrnice: - úpravy nezbytné k zohlednění budoucích změn v doporučeních OSN, - přizpůsobení příloh 2 a 3 technickému pokroku, - vytvoření rejstříku Evropské unie obsahujícího registrační čísla pyrotechnických výrobků, který usnadní identifikaci pyrotechnických výrobků a jejich výrobců nebo pověřených zástupců v případě nehod způsobených špatnou funkcí výrobku, - ostatní opatření nezbytná k účinnému provedení této směrnice. Článek 18 Výbor 1. Komisi je nápomocen výbor. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí. Doba uvedená čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 99/468/ES je tři měsíce. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 19 Sankce 1. Nejpozději do […][13] této směrnice členské státy přijmou vhodná právní a správní opatření, která se budou zabývat případným porušováním této směrnice, a stanoví odrazující, účinné a přiměřené sankce za takovéto porušování. Členské státy přijmou opatření, která jim umožní zadržet zásilky pyrotechnických výrobků, které nejsou v souladu s touto směrnicí. 2. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Článek 20 Provedení 1. Členské státy nejpozději do […][14] přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulky mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí. 2. Budou tyto předpisy používat u zábavní pyrotechniky nejpozději od […][15] a u ostatních pyrotechnických výrobků nejpozději od […][16]. 3. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. 5. Vnitrostátní povolení udělená před dnem uvedeným v odstavci 2 jsou na území členského státu, jenž povolení vydal, nadále platná až do doby vypršení jejich platnosti, nebo nejdéle po dobu 10 let od vstupu této směrnice v platnost, podle toho, která doba je kratší. 6. Odchylně od odstavce 5 platí vnitrostátní povolení pro automobilové pyrotechnické výrobky udělená před dnem uvedeným v odstavci 2 až do doby vypršení jejich platnosti. Článek 21 Vstup v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Článek 22 Určení Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda PŘÍLOHA I ZÁKLADNÍ POŽADAVKY NA BEZPEČNOST 16. Každý pyrotechnický výrobek musí dosahovat funkčních vlastností uvedených výrobcem a sdělených oznámenému subjektu, aby byla zajištěna maximální bezpečnost a spolehlivost. 17. Každý pyrotechnický výrobek musí být navržen a vyroben tak, aby bylo možné ho bezpečně zneškodnit vhodným postupem s minimálními vlivy na životní prostředí. 18. Každý pyrotechnický výrobek musí správně fungovat, je-li používán k určenému účelu. Níže uvedené informace a případně i vlastnosti musí být vzaty v úvahu nebo přezkoušeny. Každý pyrotechnický výrobek musí být zkoušen za reálných podmínek. Pokud to není možné provést laboratorně, je nutno provádět zkoušky za podmínek, při kterých bude tento výrobek použit. a) Návrh, konstrukce a charakteristické vlastnosti, včetně podrobného chemického složení (hmotnost a procentuální podíl použitých látek) a rozměry. b) Fyzikální a chemická stabilita pyrotechnického výrobku za všech obvyklých, předvídatelných podmínek okolního prostředí. c) Citlivost k běžné předvídatelné manipulaci a přepravě. d) Slučitelnost všech složek s ohledem na jejich chemickou stabilitu. e) Odolnost pyrotechnického výrobku proti vlivu vody, je-li pyrotechnický výrobek určen pro použití ve vlhku nebo mokru nebo tam, kde jeho bezpečnost nebo spolehlivost může být nepříznivě ovlivněna vodou. f) Odolnost vůči nízkým a vysokým teplotám tam, kde pyrotechnický výrobek je určen ke skladování nebo používání při těchto teplotách a kde jeho bezpečnost nebo spolehlivost může být nepříznivě ovlivněna ochlazením nebo zahřátím některé složky nebo pyrotechnického výrobku jako celku. g) Bezpečnostní charakteristiky proti předčasné či neúmyslné iniciaci nebo zážehu. h) Vhodné pokyny, a pokud je to zapotřebí, i označení s ohledem na bezpečné zacházení, skladování, používání (včetně bezpečných vzdáleností) a zneškodňování, a to v úředním jazyce nebo jazycích členského státu příjemce. i) Schopnost pyrotechnického výrobku, jeho obalu a ostatních složek odolávat poškození při skladování za běžných, předvídatelných podmínek. j) Návod k použití a specifikace všech zařízení a pomůcek potřebných pro spolehlivou a bezpečnou funkci pyrotechnického výrobku. k) Během dopravy a běžné manipulace by pyrotechnické výrobky měly obsahovat pyrotechnickou slož, nestanoví-li pokyny výrobce jinak. 19. 0Jednotlivé skupiny pyrotechnických výrobků musí rovněž vyhovovat minimálně těmto požadavkům: A. Zábavní pyrotechnika a) Výrobce rozdělí zábavní pyrotechniku do různých kategorií podle článku 3 podle čistého výbušného obsahu, bezpečné vzdálenosti, úrovně hluku a podobně. Kategorie musí být zřetelně uvedena na označení. b) Zábavná pyrotechnika může obsahovat pouze takové konstrukční materiály, které snižují riziko poškození zdraví, majetku či životního prostředí plynoucí z úlomků na minimum. c) Způsob iniciace musí být zřetelně viditelný nebo musí být uveden na označení či v pokynech. d) Zábavná pyrotechnika se nesmí pohybovat nevypočitatelným a nepředvídatelným způsobem. e) Zábavná pyrotechnika kategorie 1, 2 a 3 musí být chráněna proti neúmyslné iniciaci buď ochranným krytem, nebo obalem, nebo konstrukcí výrobku. Zábavná pyrotechnika kategorie 4 musí být chráněna proti neúmyslné iniciaci způsobem, který určí výrobce. B. Ostatní pyrotechnické výrobky a) Pyrotechnické výrobky musí být navrženy tak, aby při běžném použití představovaly minimální ohrožení zdraví, majetku a životního prostředí. b) Způsob iniciace musí být zřetelně viditelný nebo musí být uveden na označení či v pokynech. c) Pyrotechnický výrobek musí být navržen tak, aby bylo na minimum sníženo riziko poškození zdraví, majetku a životního prostředí plynoucí z úlomků v případě neúmyslné iniciace. d) Pyrotechnický výrobek musí náležitě fungovat až do výrobcem uvedeného data spotřeby. C. Zapalovací zařízení a) Zapalovací zařízení musí být schopna spolehlivé iniciace a musí mít dostatečnou iniciační schopnost při použití za běžných, předvídatelných podmínek. b) Zapalovací zařízení musí být chráněna před elektrostatickým výbojem při skladování a použití za běžných, předvídatelných podmínek. c) Elektrické rozbušky musí být chráněny před elektromagnetickými poli při skladování a použití za běžných, předvídatelných podmínek. d) Obal zápalnic musí mít potřebnou mechanickou pevnost a zajišťovat odpovídající ochranu výbušné náplně při běžném, předvídatelném mechanickém namáhání. e) Doby hoření zápalnice musí být poskytnuty s výrobkem. f) Elektrické charakteristiky (např. bezpečný proud, odpor atd.) elektrických rozbušek musí být poskytnuty s výrobkem. g) Přívodní vodiče elektrických rozbušek musí být dostatečně izolovány a jejich mechanická pevnost včetně uchycení v samotné rozbušce musí odpovídat předpokládanému použití. PŘÍLOHA II POSTUPY POSUZOVÁNÍ SHODY 1. MODUL B: ES přezkoušení typu 1. Tento modul popisuje část postupu, při níž oznámený subjekt zjišťuje a osvědčuje, že reprezentativní vzorek předpokládané výroby splňuje příslušná ustanovení této směrnice. 2. Výrobce podá u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o ES přezkoušení typu. Žádost musí obsahovat: - jméno a adresu výrobce, - písemné prohlášení, že stejná žádost nebyla podána u jiného oznámeného subjektu, - technickou dokumentaci podle bodu 3. Žadatel dá oznámenému subjektu k dispozici reprezentativní vzorek předpokládané výroby (dále jen „typ“). Oznámený subjekt může požadovat další vzorky, jestliže to program zkoušek vyžaduje. 3. Technická dokumentace musí umožňovat posouzení shody spotřebiče s požadavky této směrnice. Technická dokumentace musí v míře nezbytné pro takové posouzení zahrnovat návrh, výrobu a fungování spotřebiče a v míře nezbytné pro posouzení musí obsahovat: - celkový popis typu, koncepční návrh a výrobní výkresy a schémata součástí, podsestav, obvodů atd., - popisy a vysvětlivky potřebné pro pochopení uvedených výkresů, schémat a fungování výrobku, - seznam harmonizovaných norem podle článku 8, které byly zcela nebo zčásti použity, a popis řešení zvolených ke splnění základních požadavků směrnice na bezpečnost, pokud nebyly použity harmonizované normy podle článku 8, - výsledky konstrukčních výpočtů, provedených kontrol atd., - protokoly o zkouškách. 4. Oznámený subjekt: 4.1. přezkoumá technickou dokumentaci, ověří, zda byl typ vyroben ve shodě s technickou dokumentací, a určí součásti, které byly navrženy v souladu s příslušnými ustanoveními harmonizovaných norem podle článku 8, jakož i součásti, které byly navrženy, aniž by byla použita příslušná ustanovení harmonizovaných norem; 4.2. provede nebo dá provést příslušné kontroly a nezbytné zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy nebyly použity harmonizované normy podle článku 8, řešení zvolená výrobcem splňují základní požadavky na bezpečnost podle směrnice; 4.3. provede nebo dá provést příslušné kontroly a nezbytné zkoušky, aby zjistil, zda v případě, kdy výrobce zvolil použití příslušných harmonizovaných norem, byly tyto normy skutečně použity; 4.4. dohodne se žadatelem místo, kde budou kontroly a nezbytné zkoušky provedeny. 5. Pokud typ splňuje ustanovení této směrnice, oznámený subjekt vydá žadateli certifikát ES přezkoušení typu. Certifikát musí obsahovat jméno a adresu výrobce, závěry přezkoušení a údaje nezbytné k identifikaci schváleného typu. K certifikátu musí být přiložen seznam důležitých částí technické dokumentace, jehož jednu kopii uchovává oznámený subjekt. Odmítne-li oznámený subjekt vydat výrobci certifikát ES přezkoušení typu, tuto skutečnost podrobně odůvodní. Musí být stanoven postup pro odvolací řízení. 6. Žadatel informuje oznámený subjekt, u kterého je k dispozici technická dokumentace týkající se certifikátu ES přezkoušení typu, o všech změnách schváleného spotřebiče, které musí být znovu schváleny, jestliže tyto změny mohou ovlivnit shodu se základními požadavky nebo s podmínkami předepsanými pro jeho používání. Toto dodatečné schválení se vydává formou dodatku k původnímu certifikátu ES přezkoušení typu. 7. Každý oznámený subjekt sdělí ostatním oznámeným subjektům příslušné informace týkající se certifikátů ES přezkoušení typu a dodatků, které vydal a které odňal. 8. Ostatní oznámené subjekty mohou obdržet kopie certifikátů ES přezkoušení typu a/nebo jejich dodatků. Přílohy k certifikátům musí být uchovávány k dispozici ostatním oznámeným subjektům. 9. Výrobce spolu s technickou dokumentací uchovává kopie certifikátů ES přezkoušení typu a jejich dodatků po dobu nejméně 10 let od data výroby posledního výrobku. Není-li výrobce usazen ve Společenství, povinnost uchovávat technickou dokumentaci k dispozici má osoba, která uvádí výrobek na trh Společenství. 2. MODUL C: Shoda s typem 1. Tento modul popisuje část postupu, při níž výrobce zajišťuje a prohlašuje, že dané pyrotechnické výrobky jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a splňují požadavky této směrnice, které se na ně vztahují. Výrobce opatří každý pyrotechnický výrobek označením CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě. 2. Výrobce přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces zajišťoval shodu vyráběného výrobku s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a se základními požadavky na bezpečnost stanovenými v této směrnici. 3. Výrobce uchovává kopii prohlášení o shodě po dobu nejméně 10 let od data výroby posledního dotčeného výrobku. Není-li výrobce usazen ve Společenství, povinnost uchovávat technickou dokumentaci k dispozici má osoba, která uvádí výrobek na trh Společenství. 4. Oznámený subjekt zvolený výrobcem provádí nebo dá provádět kontroly výrobků v náhodně zvolených intervalech. Oznámený subjekt odebere na místě odpovídající vzorek hotových výrobků, který musí být zkontrolován a podroben odpovídajícím zkouškám stanoveným v příslušné harmonizované normě podle článku 8 nebo rovnocenným zkouškám s cílem ověřit shodu výrobku s požadavky příslušné směrnice. V případech, kdy jeden nebo více kontrolovaných výrobků není ve shodě, oznámený subjekt přijme příslušná opatření. Na odpovědnost oznámeného subjektu musí výrobce opatřit výrobek identifikačním číslem tohoto subjektu již během výrobního procesu. 3. MODUL D: Zabezpečování jakosti výroby 1. Tento modul popisuje postup, kterým výrobce, který plní povinnosti podle bodu 2, zajišťuje a prohlašuje, že dané pyrotechnické výrobky jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a splňují požadavky této směrnice. Výrobce opatří každý výrobek označením CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě. Označení CE musí být doplněno identifikačním číslem oznámeného subjektu odpovědného za dozor podle bodu 4. 2. Výrobce používá schválený systém jakosti pro výrobu, výstupní kontrolu a zkoušení hotových výrobků podle bodu 3. Podléhá dozoru podle bodu 4. 3. Systém jakosti 3.1. Výrobce podá u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro dané pyrotechnické výrobky. Žádost musí obsahovat: - všechny příslušné informace o předpokládané kategorii pyrotechnických výrobků, - dokumentaci systému jakosti, - technickou dokumentaci schváleného typu a kopii certifikátu ES přezkoušení typu. 3.2. Systém jakosti musí zabezpečovat shodu pyrotechnických výrobků s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a s požadavky této směrnice, které se na ně vztahují. Všechny podklady, požadavky a předpisy používané výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí, postupů a návodů. Tato dokumentace systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů jakosti, plánů jakosti, příruček jakosti a záznamů o jakosti. Dokumentace systému jakosti musí obsahovat zejména přiměřený popis - cílů jakosti, organizační struktury, odpovědností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost pyrotechnických výrobků, - výrobního procesu, postupů při řízení a zabezpečování jakosti a systematických opatření, která budou použita, - kontrol a zkoušek, které budou provedeny před výrobou, během výroby a po výrobě, s uvedením jejich četnosti, - záznamů o jakosti, např. protokolů o kontrolách, výsledků zkoušek, údajů o kalibraci, zpráv o kvalifikaci příslušných pracovníků atd., - prostředků umožňujících dozor nad dosahováním požadované jakosti pyrotechnických výrobků a nad efektivním fungováním systému jakosti. 3.3. Oznámený subjekt posoudí systém jakosti s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 3.2. U systémů, které používají příslušnou harmonizovanou normu, se shoda s těmito požadavky předpokládá. V týmu auditorů musí být alespoň jeden člen, který má zkušenosti s posuzováním technologie daného výrobku. Součástí posouzení musí být inspekční prohlídka v provozních prostorách výrobce. Rozhodnutí se oznámí výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení. 3.4. Výrobce se zaváže, že bude plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a bude jej udržovat, aby byl i nadále přiměřený a účinný. Výrobce informuje oznámený subjekt, který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené změně systému jakosti. Oznámený subjekt posoudí navrhované změny a rozhodne, zda změněný systém jakosti stále ještě splňuje požadavky podle bodu 3.2, nebo zda se požaduje nové posouzení. Oznámený subjekt oznámí výrobci své rozhodnutí. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení. 4. Dozor, za který odpovídá oznámený subjekt 4.1 Účelem dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti. 4.2 Výrobce umožní oznámenému subjektu za účelem inspekce vstup do prostor určených pro výrobu, kontrolu a zkoušení a skladování a poskytne mu všechny potřebné informace, zejména: - dokumentaci systému jakosti, - záznamy o jakosti, např. protokoly o kontrolách, výsledky zkoušek, údaje o kalibraci, zprávy o kvalifikaci příslušných pracovníků atd. 4.3. Oznámený subjekt pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že výrobce udržuje a používá systém jakosti, a předává výrobci zprávu o auditu. 4.4. Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neohlášené inspekční prohlídky. Při těchto inspekčních prohlídkách může oznámený subjekt provést nebo dát provést zkoušky, aby ověřil, zda systém jakosti řádně funguje; v případě potřeby oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o inspekci a při provedení zkoušky rovněž protokol o zkoušce. 5. Výrobce uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů po dobu nejméně 10 let od data výroby posledního výrobku: - dokumentaci uvedenou v druhé odrážce bodu 3.1, - změny uvedené v druhém pododstavci bodu 3.4, - rozhodnutí a zprávy oznámeného subjektu uvedené v posledním pododstavci bodu 3.4 a v bodech 4.3 a 4.4. 6. Každý oznámený subjekt poskytne ostatním oznámeným subjektům příslušné informace týkající se vydaných a odňatých schválení systému jakosti. 4. MODUL E: Zabezpečování jakosti výrobku 1. Tento modul popisuje postup, kterým výrobce, který plní povinnosti podle bodu 2, zajišťuje a prohlašuje, že dané pyrotechnické výrobky jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu. Výrobce opatří každý výrobek označením CE a vypracuje písemné prohlášení o shodě. Označení CE musí být doplněno identifikační číslem oznámeného subjektu odpovědného za kontroly podle bodu 4. 2. Výrobce používá schválený systém jakosti pro výstupní kontrolu a zkoušení hotových pyrotechnických výrobků podle bodu 3. Podléhá dozoru podle bodu 4. 3. Systém jakosti 3.1. Výrobce podá u oznámeného subjektu, který si zvolil, žádost o posouzení systému jakosti pro své pyrotechnické výrobky. Žádost musí obsahovat: - všechny příslušné informace o předpokládané kategorii pyrotechnických výrobků, - dokumentaci systému jakosti, - technickou dokumentaci schváleného typu a kopii certifikátu ES přezkoušení typu. 3.2. Každý pyrotechnický výrobek musí být podle systému jakosti zkontrolován a musí být provedeny odpovídající zkoušky stanovené v příslušné harmonizované normě (normách) podle článku 8 nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit jeho shodu s příslušnými požadavky směrnice. Všechny podklady, požadavky a předpisy používané výrobcem musí být systematicky a uspořádaně dokumentovány ve formě písemných koncepcí, postupů a návodů. Tato dokumentace systému jakosti musí umožňovat jednoznačný výklad programů jakosti, plánů jakosti, příruček jakosti a záznamů o jakosti. Dokumentace systému jakosti musí obsahovat zejména přiměřený popis: - cílů jakosti, organizační struktury, odpovědností a pravomocí vedení, pokud jde o jakost výrobků, - kontrol a zkoušek, které budou provedeny po výrobě, prostředků umožňujících dozor nad efektivním fungováním systému jakosti, - záznamů o jakosti, např. protokolů o kontrolách, výsledků zkoušek, údajů o kalibraci, zpráv o kvalifikaci příslušných pracovníků atd. 3.3. Oznámený subjekt posoudí systém jakosti s cílem určit, zda splňuje požadavky podle bodu 3.2. U systémů, které používají příslušnou harmonizovanou normu, se shoda s těmito požadavky předpokládá. V týmu auditorů musí být alespoň jeden člen, který má zkušenosti s posuzováním technologie daného výrobku. Součástí posouzení musí být inspekční prohlídka v provozních prostorách výrobce. Rozhodnutí musí být oznámeno výrobci. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení. 3.4. Výrobce se zaváže, že bude plnit povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti a bude jej udržovat, aby byl i nadále přiměřený a účinný. Výrobce informuje oznámený subjekt, který schválil systém jakosti, o každé zamýšlené změně systému jakosti. Oznámený subjekt posoudí navrhované změny a rozhodne, zda změněný systém jakosti stále ještě splňuje požadavky podle bodu 3.2 nebo zda se požaduje nové posouzení. Oznámený subjekt oznámí výrobci své rozhodnutí. Oznámení musí obsahovat závěry kontrol a odůvodněné rozhodnutí o posouzení. 4. Dozor, za který odpovídá oznámený subjekt 4.1. Účelem dozoru je zajistit, aby výrobce řádně plnil povinnosti vyplývající ze schváleného systému jakosti. 4.2. Výrobce umožní oznámenému subjektu za účelem inspekce vstup do prostor určených pro kontrolu, zkoušení a skladování a poskytne mu všechny potřebné informace, zejména: dokumentaci systému jakosti, - technickou dokumentaci, - záznamy o jakosti, např. protokoly o kontrolách, výsledky zkoušek, údaje o kalibraci, zprávy o kvalifikaci příslušných pracovníků atd. 4.3. Oznámený subjekt pravidelně provádí audity, aby se ujistil, že výrobce udržuje a používá systém jakosti, a předává výrobci zprávu o auditu. 4.4. Kromě toho může oznámený subjekt uskutečnit u výrobce neohlášené inspekční prohlídky. Při těchto inspekčních prohlídkách může oznámený subjekt provést nebo dát provést zkoušky, aby ověřil, zda systém jakosti řádně funguje; v případě potřeby oznámený subjekt poskytne výrobci zprávu o inspekci a při provedení zkoušky rovněž protokol o zkoušce. 5. Výrobce uchovává pro potřebu vnitrostátních orgánů po dobu nejméně 10 let od data výroby posledního výrobku: - dokumentaci uvedenou v druhé odrážce bodu 3.1, - změny uvedené v druhém pododstavci bodu 3.4, - rozhodnutí a zprávy oznámeného subjektu uvedené v posledním pododstavci bodu 3.4 a v bodech 4.3 a 4.4. 6. Každý oznámený subjekt poskytne ostatním oznámeným subjektům příslušné informace týkající se vydaných a odňatých schválení systému jakosti. 5. MODUL F: Ověřování výrobků 1. Tento modul popisuje postup, kterým výrobce zajišťuje a prohlašuje, že pyrotechnické výrobky podle ustanovení bodu 3 jsou ve shodě s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a splňují příslušné požadavky směrnice. 2. Výrobce přijme veškerá nezbytná opatření, aby výrobní proces zajišťoval shodu pyrotechnických výrobků s typem popsaným v certifikátu ES přezkoušení typu a s požadavky směrnice, které se na ně vztahují. Výrobce opatří každý pyrotechnický výrobek označením CE a vydá písemné prohlášení o shodě. 3. Oznámený subjekt provede příslušné kontroly a zkoušky s cílem ověřit shodu pyrotechnického výrobku s požadavky směrnice kontrolou a zkoušením každého výrobku postupem podle bodu 4. Výrobce uchovává kopii prohlášení o shodě po dobu nejméně 10 let po vyrobení posledního pyrotechnického výrobku. 4. Ověřování kontrolou a zkoušením každého pyrotechnického výrobku 4.1. Všechny pyrotechnické výrobky musí být jednotlivě zkontrolovány a musí být provedeny odpovídající zkoušky stanovené v příslušné harmonizované normě (normách) podle článku 8 nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit jejich shodu s příslušným typem a požadavky směrnice. 4.2. Oznámený subjekt opatří nebo dá opatřit každý schválený pyrotechnický výrobek svým identifikačním číslem a vydá písemný certifikát shody vztahující se k provedeným zkouškám. 4.3. Výrobce musí být schopen na požádání předložit certifikáty shody vydané oznámeným subjektem. 6. MODUL G: Ověřování každého jednotlivého výrobku 1. Tento modul popisuje postup, kterým výrobce zajišťuje a prohlašuje, že pyrotechnický výrobek, pro který byl vydán certifikát podle bodu 2, splňuje příslušné požadavky směrnice. Výrobce opatří výrobek označením CE a vypracuje prohlášení o shodě. 2. Oznámený subjekt zkontroluje každý jednotlivý pyrotechnický výrobek a provede odpovídající zkoušky stanovené v příslušné harmonizované normě (normách) podle článku 8 nebo rovnocenné zkoušky s cílem ověřit jeho shodu s příslušnými požadavky směrnice. Oznámený subjekt opatří nebo dá opatřit každý schválený pyrotechnický výrobek svým identifikačním číslem a vydá písemný certifikát shody vztahující se k provedeným zkouškám. 3. Účelem technické dokumentace je umožnit posouzení shody s požadavky směrnice a pochopení návrhu, výroby a fungování pyrotechnického výrobku. Dokumentace musí v míře nezbytné pro posouzení obsahovat: - celkový popis typu, - koncepční návrh a výrobní výkresy a schémata součástí, podsestav, obvodů atd., - popisy a vysvětlivky nezbytné pro pochopení uvedených výkresů, schémat a fungování pyrotechnického výrobku, - seznam harmonizovaných norem podle článku 8, které byly zcela nebo zčásti použity, a popis řešení zvolených ke splnění základních požadavků směrnice na bezpečnost, pokud nebyly použity harmonizované normy podle článku 8, - výsledky konstrukčních výpočtů, provedených kontrol atd., - protokoly o zkouškách. PŘÍLOHA III MINIMÁLNÍ KRITÉRIA, KTERÁ MAJÍ BRÁT ČLENSKÉ STÁTY V ÚVAHU PŘI OZNAMOVÁNÍ SUBJEKTŮ ODPOVĚDNÝCH ZA POSUZOVÁNÍ SHODY 1. Subjektem, jeho ředitelem a pracovníky odpovědnými za ověřování nemohou být osoby, které navrhují, vyrábějí, dodávají nebo užívají pyrotechnické výrobky, jejichž inspekci provádějí, ani zplnomocněný zástupce některé z těchto stran. Nesmějí se podílet ani přímo ani jako zplnomocnění zástupci na návrhu, výrobě, uvádění na trh nebo údržbě těchto výrobků. To však nevylučuje možnost výměny technických informací mezi výrobcem a subjektem. 2. Subjekt a jeho pracovníci provádějí ověřování na nejvyšší úrovni profesionální důvěryhodnosti a technické způsobilosti a nesmějí být vystaveni žádným tlakům a podnětům, zejména finančním, které by mohly ovlivnit jejich rozhodování nebo výsledky inspekce, zejména ze strany osob nebo skupin osob, které jsou na výsledcích ověřování zainteresovány. 3. Subjekt musí mít k dispozici nezbytné pracovníky a vlastnit potřebné vybavení, aby mohl řádně vykonávat správní a technické úkony spojené s ověřováním. Musí mít rovněž přístup k vybavení požadovanému pro zvláštní ověřování. 4. Pracovníci odpovědní za inspekce musí mít: - řádné technické a odborné vzdělání, - dostatečnou znalost požadavků na provádění inspekcí a odpovídající zkušenosti s těmito inspekcemi, - schopnost vypracovávat certifikáty, záznamy a zprávy nutné k doložení provedených inspekcí. 5. Musí být zaručena nestrannost pracovníků vykonávajících inspekci. Jejich odměňování nesmí záviset na počtu provedených zkoušek nebo na výsledcích těchto zkoušek. 6. Subjekt uzavře pojištění odpovědnosti osob, pokud tuto odpovědnost nepřevzal stát v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo pokud není za inspekce přímo odpovědný sám členský stát. 7. Pracovníci subjektu zachovávají služební tajemství o informacích získaných při plnění svých úkolů (s výjimkou styku s příslušnými správními orgány státu, v němž vykonávají svou činnost) na základě této směrnice nebo jakéhokoliv ustanovení vnitrostátních právních předpisů, kterými se tato směrnice provádí. PŘÍLOHA IV O OZNAČENÍ SHODY Označení shody CE se skládá z iniciál „CE“ v tomto tvaru: Pokud je označení zmenšeno nebo zvětšeno, musí být zachovány vzájemné poměry dané mřížkou na výše uvedeném obrázku. [1] Úř. věst. C , , s. . [2] Úř. věst. C , , s. . [3] Úř. věst. C , , s. . [4] Úř. věst. L 121, 15.5.1993, s. 20. [5] Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13. [6] Úř. věst. L 345 , 31.12.2003, s. 97 - 105. [7] Úř. věst. C 91, 16.4.2003, s. 7. [8] Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37, naposledy pozměněná směrnicí 98/48/ES (Úř. věst. L 217, 5.8.1998, s. 18). [9] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [10] Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 25. [11] Úř. věst. L 187, 16.7.1988, s. 1. [12] Úř. věst. L 121, 15.5.1993, s. 20. [13] 18 měsíců po vstupu v platnost [14] 18 měsíců po vyhlášení této směrnice [15] 24 měsíců po vyhlášení této směrnice [16] 5 let po vyhlášení této směrnice