[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 22.1.2008 KOM(2008) 7 v konečném znění Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Itálii uplatňovat v určených zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1) SOUVISLOSTI NÁVRHU - Odůvodnění a cíle návrhu Zdanění energetických produktů a elektřiny v rámci Společenství se řídí směrnicí Rady 2003/96/ES[1] (dále jen „směrnice o zdanění energie“ nebo „směrnice“). V čl. 19 odst. 1 směrnice se stanoví, že kromě ustanovení obsažených zejména v článcích 5, 15 a 17 může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od spotřební daně nebo snížení z důvodů některé zvláštní politiky. Cílem tohoto návrhu je povolit Itálii, aby mohla v určených zeměpisných oblastech uplatňovat snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění. Touto sníženou sazbou by se částečně vyrovnaly vyšší náklady na vytápění, které obyvatelům těchto zeměpisných oblastí vznikají. Vysoké náklady na vytápění jsou buď důsledkem (velmi) obtížných klimatických podmínek, nebo izolace těchto oblastí. K tomu se ještě přidává omezená možnost výběru paliv a nedostatečný přístup k síti zemního plynu. - Obecné souvislosti Dopisem ze dne 17. října 2006 požádaly italské orgány o povolení uplatňovat v určených zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění, a nadále tak uplatňovat postup, který se používal v rámci výjimky stanovené v čl. 18 odst. 1 směrnice o zdanění energie ve spojení s přílohou II bodem 8 desátou odrážkou uvedené směrnice. Tímto ustanovením bylo Itálii povoleno uplatňovat do 31. prosince 2006 v určitých oblastech snížené sazby spotřební daně z domácího paliva a LPG používaných k vytápění. Italské orgány předložily žádost před tím, než skončila použitelnost uvedené výjimky. Dne 5. prosince 2006, 13. února 2007, 18. dubna 2007, 7. června 2007, 27. srpna 2007, 1. října 2007 a 12. listopadu 2007 poskytly italské orgány další informace a podrobnosti. Itálie odůvodňuje svou žádost o výjimku různorodými klimatickými a zeměpisnými podmínkami, které na jejím území panují. V rámci reformy svého daňového systému zvýšila Itálie v roce 1999 obecnou úroveň spotřebních daní. S ohledem na zvláštní rysy svého území zároveň v některých jeho částech zavedla snížené sazby daně z LPG a plynového oleje používaného k vytápění, aby nedocházelo k nadměrnému zatěžování některých spotřebitelů. V současnosti činí snížení daně u plynového oleje 129,11 EUR na 1 000 litrů (čímž se příslušná sazba daně snižuje na 274,10 EUR na 1 000 litrů) a u LPG pak 159,07 EUR na 1 000 kg (čímž se příslušná sazba daně snižuje na 30,87 EUR na 1 000 kg). Příslušné sazby daně se nacházejí nad minimálními úrovněmi zdanění, které stanoví směrnice. Snížení daně se uplatňuje v zeměpisných oblastech, které splňují tato kritéria: - obce klimatické zóny F podle prezidentského výnosu č. 412 z roku 1993. Tento výnos dělí území Itálie na šest klimatických zón (A až F). Tato klasifikace vychází z jednotky „denostupeň“, která je u běžného topného období součtem průměrných denních teplot, které se liší od optimální teploty 20 °C. Čím je číslo přidělené dané obci vyšší, tím je průměrná venkovní teplota během topného období nižší. Obce klimatické zóny F jsou definovány jako obce s více než 3 000 denostupni[2], - obce klimatické zóny E podle prezidentského výnosu č. 412 z roku 1993, pokud daná obec nebyla napojena na síť zemního plynu. Obce klimatické zóny E jsou definovány jako obce s 2 100 až 3 000 denostupni, - obce na Sardinii a malých ostrovech, pokud daná obec nebyla napojena na síť zemního plynu; tato část režimu se vztahuje na všechny italské ostrovy kromě Sicílie. Podle italských orgánů vychází daňové rozlišení a výběr způsobilých oblastí z objektivních kritérií. Záměrem je zajistit zeměpisnou rovnováhu celého území Itálie, tedy dosáhnout snížením nadměrně vysokých nákladů na vytápění toho, aby se náklady obyvatel způsobilých oblastí více přiblížily nákladům obyvatel ostatních částí Itálie. Snížení daně je ve všech případech totožné; jeho výlučným cílem je částečně snížit vícenáklady na vytápění, které vznikají obyvatelům způsobilých oblastí v důsledku chladného klimatu a/nebo obtížného zásobování palivy. Podle italských orgánů odpovídá snížení daně v klimatických zónách E a F průměrně 11–12 % ceny plynového oleje a LPG používaných k vytápění. Tyto údaje je třeba srovnat s průměrnými náklady na vytápění. Ty jsou v důsledku klimatických podmínek v zóně E o 90 % a v zóně F o 170 % vyšší, než je celostátní průměr. Zvláštnost ostrovů spočívá v tom, že je pro jejich zeměpisnou polohu omezeno zásobování palivy. V důsledku vícenákladů na dopravu je tak cena paliv na ostrovech vyšší než na italské pevnině. Italské orgány potvrdily, že snížení daně není nadměrné a že nesnižuje ceny LPG a plynového oleje pod cenu platnou na pevnině. Podle údajů předložených italskými orgány je cena LPG na ostrovech i po snížení daně stále ještě o cca 2,5 EUR/hl až 4,5 EUR/hl vyšší než na pevnině. U plynového oleje je rozdíl cen ještě významnější a v některých případech může být konečná cena na ostrovech téměř dvakrát vyšší než na pevnině. Jakmile budou příslušné obce napojeny na síť zemního plynu (což lze očekávat u obcí klimatické zóny E a na některých ostrovech), podle italských orgánů se výrazně sníží vícenáklady, které obyvatelům těchto oblastí vznikají. Zejména se tak zvýší škála paliv, mezi nimiž mohou spotřebitelé volit. Proto italské orgány nepočítají se snížením daně v obcích klimatické zóny E a na dotčených ostrovech poté, co budou tyto obce plynofikovány. V obcích klimatické zóny F, které se nacházejí převážně v hornatých regionech, nedosáhne plynofikace takové úrovně, aby pokrývala celou zeměpisnou oblast příslušných obcí, nebo alespoň jejich část. Takovýto vývoj proto mnohým obyvatelům nepřinese rozšíření škály dostupných paliv. Způsobilost obce v klimatické zóně F tudíž není podmíněna chybějící plynofikací. V ročním rozpočtu odpovídá opatření objemu 62 milionů EUR. Opatření by se vztahovalo na 4,4 milionu obyvatel. Snížení daně se poskytuje v podobě snížení ceny v okamžiku, kdy zvýhodněná osoba energetické produkty pořizuje (zvýhodněnými osobami jsou obyvatelé způsobilých oblastí). - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny. - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Komise musí každou žádost o výjimku podle článku 19 směrnice o zdanění energie přezkoumat a zohlednit řádné fungování vnitřního trhu, potřebu zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž a politiky Společenství v oblasti zdraví, životního prostředí, energetiky a dopravy. V příslušných zeměpisných oblastech by obvyklá vnitrostátní úroveň zdanění uplatňovaná na LPG a plynový olej používané k vytápění měla za následek nadměrně zatěžující náklady na vytápění ve srovnání se zbytkem území Itálie. Příčinou jsou obtížné klimatické podmínky nebo izolovanost uvedených oblastí. K tomu se ještě přidává nedostatečný přístup k síti zemního plynu jako alternativního zdroje energie k vytápění. Snížená sazba zdanění tyto zvláštnosti zohledňuje tím, že částečně snižuje vícenáklady na vytápění, které v příslušných zeměpisných oblastech vznikají v porovnání se zbytkem území Itálie. Podle italských orgánů je snížení ve všech případech nižší než dodatečné náklady. Zároveň jsou výsledné snížené úrovně zdanění plynového oleje i LPG stále ještě vyšší než minimální úrovně zdanění ve Společenství stanovené ve směrnici o zdanění energie. Lze tedy mít za to, že je toto snížení slučitelné s podpůrným účinkem zdanění pro účely energetické účinnosti a dalších hledisek energetické politiky. Nebylo shledáno, že by uvedené opatření bylo neslučitelné s příslušnými politikami Společenství v oblasti životního prostředí a energetiky. Dále je toto opatření přijatelné z hlediska řádného fungování vnitřního trhu a potřeby zajistit poctivou hospodářskou soutěž. Zaměřuje se pouze na částečné nahrazení vícenákladů na vytápění souvisejících s objektivními podmínkami příslušných oblastí. Snížení daně nelze kumulovat s jinými druhy snížení daní a nevztahuje se na jiná použití paliv než k vytápění místností. Podle italských orgánů je výše daňového zvýhodnění pro komerční uživatele v každém jednotlivém případě stanovena podle nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis [3]. Pokud však výhoda pro jednotlivý podnik přesahuje strop stanovený v uvedeném nařízení, bude oznámena Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES[4]. Podle čl. 19 odst. 2 směrnice o zdanění energie musí být uvedená opatření přijatá v souladu s ustanoveními této směrnice časově omezená a povolují se nejvýše na dobu šesti let s možností prodloužení. V této fázi se jeví jako vhodné, aby bylo povolení uděleno na šest let. Je nezbytné zajistit, aby Itálie mohla zvláštní snížení, které je předmětem tohoto návrhu, uplatňovat v přímé návaznosti na režim uplatňovaný před 1. lednem 2007 podle článku 18 směrnice ve spojení s přílohou II směrnice. Proto je vhodné udělit požadované povolení s účinkem od uvedeného data. 2) KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ - Konzultace zúčastněných stran Tento návrh se týká pouze Itálie. - Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. - Posouzení dopadů Tento návrh se týká povolení pro jednotlivý členský stát, vydaného na jeho žádost. 3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Cílem návrhu je povolit Itálii výjimku z obecných ustanovení směrnice Rady 2003/96/ES a umožnit jí uplatňovat v některých oblastech, které se vyznačují vysokými náklady na vytápění, snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných pro vytápění. - Právní základ Článek 19 směrnice Rady 2003/96/ES. - Zásada subsidiarity Oblast nepřímého zdanění podle článku 93 Smlouvy o ES sama o sobě nespadá do výlučné pravomoci Společenství ve smyslu článku 5 Smlouvy o ES. Rámec pro výkon souběžných pravomocí členských států v této věci je však přísně vymezen platnými právními předpisy Společenství. Podle článku 19 směrnice 2003/96/ES může zavedení dalšího osvobození od daně nebo snížení ve smyslu uvedeného článku povolit členskému státu pouze Rada. Členské státy nemohou Radu nahradit. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity. - Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. Snížení daně nepřekračuje vzniklé vícenáklady. - Volba nástrojů Navrhovaný nástroj (nástroje): rozhodnutí Rady. Článek 19 směrnice 2003/96/ES stanoví pouze tento druh opatření. 4) ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tímto opatřením nevzniká Společenství žádná finanční ani administrativní zátěž. Návrh tedy nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Itálii uplatňovat v určených zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění (Pouze italské znění je závazné) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny[5], a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice, s ohledem na návrh Komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Na základě čl. 18 odst. 1 směrnice 2003/96/ES ve spojení s přílohou II uvedené směrnice bylo Itálii povoleno uplatňovat v některých „zvláště znevýhodněných oblastech“ snížené sazby spotřební daně z domácího paliva a LPG používaných k vytápění. Tato výjimka byla použitelná do 31. prosince 2006. (2) Dopisem ze dne 17. října 2006 požádaly italské orgány na základě článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat v týchž zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění. Itálie by si přála pokračovat v uplatňování svého postupu v rámci výše uvedené výjimky i po 31. prosinci 2006. Uvedená žádost o povolení se vztahuje na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2012. (3) Na území Itálie panují velmi různorodé klimatické a zeměpisné podmínky. V rámci reformy svého daňového systému zvýšila Itálie v roce 1999 obecnou úroveň spotřebních daní. S ohledem na zvláštní rysy svého území zavedla Itálie zároveň snížené sazby daně z plynového oleje a LPG, aby částečně vyrovnala nadměrně vysoké náklady na vytápění, které vznikají obyvatelům některých zeměpisných oblastí. (4) Cílem daňového rozlišení je dosáhnout snížením nadměrně vysokých nákladů na vytápění toho, aby se náklady obyvatel způsobilých oblastí více přiblížily nákladům obyvatel ostatních částí Itálie. Při určení způsobilých oblastí vycházela Itálie z objektivních kritérií, která zohledňují klimatické podmínky dané oblasti a přístup k síti zemního plynu. Posledně uvedené kritérium vyjadřuje, do jaké míry mohou obyvatelé dotčené oblasti volit mezi různými palivy. (5) Snížení daně se tak uplatňuje v zeměpisných oblastech (obcích), které splňují jedno z těchto kritérií: i) obce klimatické zóny F podle prezidentského výnosu č. 412 z roku 1993[6], tj. obce s více než 3 000 denostupni; ii) obce klimatické zóny E podle prezidentského výnosu č. 412 z roku 1993, tj. obce s 2 100 až 3 000 denostupni[7]; iii) Sardinie a malé ostrovy; posledně uvedený režim se vztahuje na všechny italské ostrovy kromě Sicílie. Jelikož by rozvoj sítě zemního plynu přinesl výrazné snížení vícenákladů na vytápění, a zejména by zvýšil škálu paliv, mezi nimiž mohou spotřebitelé volit, přestane se snížení vztahovat na obce spadající do druhé a třetí oblasti, jakmile bude v příslušné obci dokončena plynofikace. (6) Ve všech dotčených oblastech vznikají v porovnání s ostatními částmi Itálie vícenáklady na vytápění. V klimatických zónách E a F odpovídá snížení daně průměrně 11–12 % ceny plynového oleje a LPG používaných k vytápění. Průměrné náklady na vytápění jsou v důsledku klimatických podmínek v zóně E o 90 % a v zóně F o 170 % vyšší, než je celostátní průměr. V případě ostrovů jsou vyšší náklady na vytápění oproti italské pevnině důsledkem jejich zeměpisných zvláštností, omezeného zásobování palivy a vícenákladů na dopravu, v důsledku čehož je cena paliv na ostrovech vyšší než na pevnině. (7) Snížení daně je vždy nižší než vícenáklady na vytápění, které dotčených obyvatelům vznikají, a není tedy nadměrné. Italské orgány zejména uvedly, že snížení daně nepřekračuje vícenáklady, které v důsledku chladného klimatu vznikají v zónách E a F; dále uvedly, že v případě ostrovů nevede snížení daně k poklesu ceny příslušných paliv pod cenu téhož paliva platnou na pevnině. (8) Snížená sazba daně zůstává u plynového oleje i u LPG vyšší než minimální úrovně zdanění ve Společenství stanovené ve směrnici 2003/96/ES. (9) Příslušné opatření se vztahuje pouze na vytápění místností (pro fyzické i právnické osoby); pro další formy komerčního využití uvedených produktů neplatí. (10) Bylo shledáno, že dotyčné opatření nenarušuje hospodářskou soutěž, nebrání fungování vnitřního trhu ani není považováno za neslučitelné s politikou Společenství v oblasti životního prostředí, energetiky a dopravy. (11) Itálii by proto mělo být povoleno, aby mohla na základě čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES uplatňovat do 31. prosince 2012 snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění, a to v určitých zeměpisných oblastech, které se vyznačují vysokými náklady na vytápění a které jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí. (12) Je nezbytné zajistit, aby Itálie mohla zvláštní snížení, které je předmětem tohoto rozhodnutí, uplatňovat v přímé návaznosti na režim uplatňovaný před 1. lednem 2007 podle článku 18 směrnice 2003/96/ES ve spojení s přílohou II uvedené směrnice. Proto je vhodné udělit požadované povolení s účinkem od 1. ledna 2007, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Itálii se povoluje uplatňovat v určitých zeměpisných oblastech, které se vyznačují vysokými náklady na vytápění a které jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí, snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění místností. Aby snížení nebylo nadměrné, nesmí překročit vícenáklady na vytápění, které v dotčených oblastech vznikají. Snížená sazba musí být v souladu s požadavky směrnice Rady 2003/96/ES, a zejména s minimálními úrovněmi zdanění stanovenými v článku 9 uvedené směrnice. Článek 2 Spotřeba v obcích, které se nacházejí v oblastech uvedených v bodech 2 nebo 3 přílohy tohoto rozhodnutí, je způsobilá pouze do té doby, dokud příslušná obec nemá přístup k síti zemního plynu. Článek 3 Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2007 do dne 31. prosince 2012. Článek 4 Toto rozhodnutí je určeno Italské republice. V Bruselu dne […]. Za Radu předseda/předsedkyně PŘÍLOHA Přehled zeměpisných oblastí, na něž se toto rozhodnutí vztahuje 1. Obce klimatické zóny F podle prezidentského výnosu č. 412 ze dne 26. srpna 1993. 2. Obce klimatické zóny E podle prezidentského výnosu č. 412 ze dne 26. srpna 1993. 3. Obce na Sardinii a malých ostrovech[8]. [1] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51); směrnice naposledy pozměněná směrnicemi 2004/74/ES a 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100). [2] Zbývající klimatické zóny jsou z hlediska denostupňů vymezeny takto: zóna A (méně než 600), zóna B (600 až 900 včetně), zóna C (900 až 1 400 včetně) a zóna D (1 400 až 2 100 včetně). [3] Úř. věst. L 379, 28.12.2006, s. 5. [4] Úř. věst. L 83, 27.3.1999, s. 1. [5] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51. [6] Tento výnos dělí území Itálie na šest klimatických zón (A až F). Tato klasifikace vychází z jednotky „denostupeň“, která je u běžného topného období součtem průměrných denních teplot, které se liší od optimální teploty 20 °C. Čím je číslo přidělené dané obci vyšší, tím je průměrná venkovní teplota během topného období nižší. [7] Zbývající klimatické zóny jsou z hlediska denostupňů vymezeny takto: zóna A (méně než 600), zóna B (600 až 900 včetně), zóna C (900 až 1 400 včetně) a zóna D (1 400 až 2 100 včetně). [8] Bod 3 se vztahuje na všechny italské ostrovy kromě Sicílie.