·Školní vzdělávání ne vždy zcela naplňuje svou úlohu při prosazování rovnosti a sociální spravedlnosti. Údaje z výzkumu PISA ukazují, že rozdíl mezi pohlavími v matematice a přírodních vědách se zmenšuje, avšak genderové stereotypy stále vedou k rozdílnému zapojení do přírodních věd a IKT, čemuž je třeba věnovat pozornost. Z údajů však vyplývá, že výsledky ve vzdělávání ve velké míře závisejí na socioekonomickém zázemí žáka. Nízkou úroveň výsledků ve vzdělávání v EU v průměru vykazuje více než třetina mladých lidí ze znevýhodněného prostředí. To je čtyřikrát víc než v případě jejich vrstevníků pocházejících ze zvýhodněnějšího prostředí. Další konkrétní problémy, s nimiž se musí potýkat žáci pocházející z rodin migrantů nebo z romských rodin, tuto skutečnost ještě znásobují. Tyto rozdíly přispívají ke společenské nerovnosti, místo toho aby ji smazávaly. Přístup k vysoce kvalitnímu vzdělávání a odborné přípravě je klíčem k odolnější a rovnoprávnější společnosti. Příklady z Estonska a Finska ukazují, že systémy školního vzdělávání mohou současně přinášet vysokou úroveň výsledků i spravedlnosti.

Investice do lidí, a zejména do mladých lidí, je pro Evropu nejvyšší prioritou. V prosinci 2016 Evropská komise představila iniciativu týkající se „Investice do evropské mládeže“, která zdůrazňuje význam poskytování nových příležitostí mladým lidem. Klíčovým poselstvím je, že kvalita vzdělání je pro vyhlídky mladých lidí a pro jejich šance v životě rozhodující. Tato iniciativa vychází z „Nové agendy dovedností pro Evropu“. Vzdělávání hraje zásadní roli také v Evropském pilíři sociálních práv. Toto sdělení je součástí balíčku iniciativ, které se zabývají otázkami škol, vysokoškolského vzdělávání a sledování absolventů. Reaguje na závěry Evropské rady z prosince 2016. Podporuje cíl 4 udržitelného rozvoje OSN týkající se vzdělávání.

Provádění těchto pokynů by významně přispělo ke vzdělávacím výsledkům malých dětí a všem dětem, včetně dětí ze zranitelných prostředí, by přineslo počáteční výhodu pro úspěch ve škole.

eTwinning je největší evropské společenství pro školy. V Evropě se do něj zapojilo přes 460 000 učitelů a čtyři školy z deseti. eTwinning, který nabízí bezpečné on-line prostředí pro přeshraniční vzdělávací projekty, poskytuje školám snadno dostupné nástroje pro rozšíření jejich nabídek digitálního učení a podporuje mezikulturní a přeshraniční kontakty mezi žáky a učiteli. Pokud by se začal používat ve všech školách v Evropě, mohlo by to přispět k posílení digitálních schopností a k otevření tříd.

EU podporuje profesní rozvoj zaměstnanců škol prostřednictvím programu Erasmus+. K dispozici jsou granty pro studenty učitelství, pro učitele a pro vedoucí pracovníky škol, kteří si přejí zapojit se do školicích kurzů, do umístění na školách nebo do praktických stáží (job shadowing) v jiné zemi. EU prostřednictvím eTwinningu podporuje dobrovolnou spolupráci a vzájemné učení mezi učiteli v rámci on-line kurzů a společných školení.

Učitelé potřebují během raných fází své kariéry speciální podporu. Po nástupu do profese řada učitelů zjistí, že skutečné školní prostředí je náročné, a někteří tuto profesní dráhu vzdají. Skutečného úvodu do školní praxe a schémat zaškolení kombinujících profesní, společenskou a osobní podporu včetně mentorství, které učitelům pomáhají s rozvojem schopností a odolnosti, se v současné době dostane jen šesti z deseti nových učitelů. Tato opatření zvyšují kvalitu výuky a snižují míru opouštění této profese, které je nákladné.

Pro atraktivitu profese je důležitý plat, smluvní postavení a jasné kariérní vyhlídky. V některých členských státech v soutěži o nejlepší kandidáty ztrácí učitelství na úkor jiných profesí. Učitelé často vydělávají podstatně méně, než jaký je průměr pro zaměstnance s terciárním vzděláním: platy sahají od 74 % v předškolním vzdělávání do 92 % na vyšší úrovni středoškolského vzdělávání. Země, kde jsou velmi nízké úrovně platů nebo malá jistota pracovních míst, mají problémy přilákat nováčky a obsadit prázdné pozice kandidáty s nejvyšší kvalifikací. Učitelé mají rovněž obavy ohledně kvality své přípravy, zaškolení a lepších kariérních příležitostí. Jasně definované úrovně kompetencí a kariérní struktury zvyšují to, jak si učitelé kariérních vyhlídek cení.

Zlepšení výběru a náboru by mohlo pomoci identifikovat nejvhodnější osoby pro učitelské povolání a vnést do této profese širší škálu zkušeností. Některé země hodnotí žadatele kromě jejich akademických zásluh také z hlediska širší škály schopností a postojů. Má-li to pro členské státy význam, může tento přístup jít ruku v ruce s úsilím o řešení značné genderové nerovnováhy mezi učiteli a se snahou přilákat nové učitele z řad jiných profesí nebo nedostatečně zastoupených skupin.

Komise doplní opatření přijatá členskými státy tím, že: ·Na základě stávající spolupráce, včetně strategií v oblasti dovedností a zdrojů na školství, zavede ve spolupráci s OECD poptávkou řízené opatření technické podpory, které členským státům dobrovolně hledajícím pomoc pomůže koncipovat a provádět zásadní reformy školního vzdělávání. Podporu by mohly poskytnout útvary Komise včetně podpůrné služby pro strukturální reformy a nástrojů financování EU (jako například evropské strukturální a investiční fondy a program Erasmus+); ·Navrhne společné podávání zpráv o účinnosti a účelnosti výdajů v oblasti školního vzdělávání, do kterého budou zapojeny příslušné výbory Rady a útvary Komise. Toto opatření bude vycházet z pokračující spolupráce s OECD a může vést k rozvoji politického vedení v oblasti investic do školního vzdělávání v partnerství se zainteresovanými členskými státy EU a se zúčastněnými stranami; ·Spolu s členskými státy EU a se zúčastněnými stranami vyvine cílené politické vedení v oblasti zajišťování kvality, a to prostřednictvím vzájemného poradenství a vzájemného učení.

4.1. Zdroje na školství: přiměřené a účinné investování

Vzdělávací systémy, kultura a okolnosti jsou sice v Evropě velmi pestré, avšak pokud jde o problémy s řízením a financováním, situace se tolik neliší. Mezi tyto problémy patří jasné určení toho, kdo odpovídá za financování a za přizpůsobení sítě škol demografickým změnám. Členské státy EU na školní vzdělávání vyčleňují značné množství zdrojů – v průměru více než 3 % HDP. Dobré využití těchto zdrojů je klíčem k účinnosti všech veřejných výdajů dané země.

Mimořádně důležité je omezené zdroje co nejlépe využít ke zlepšení výsledků všech studentů. Výzkumy PISA ukazují, že pod hranicí minimální úrovně financování nelze dosáhnout účinných vzdělávacích výsledků. Některé členské státy pro dosažení dobrých dlouhodobých výsledků dostatečně neinvestovaly. Některé členské státy však při srovnatelné úrovni výdajů dosahují lepších výsledků než jiné státy. Posílení spolupráce mezi oblastmi vzdělávací politiky a hospodářské politiky může zlepšit empirickou základnu a vytvořit shodu na tom, co v oblasti investic do vzdělávání „funguje“. Mezi výzvy patří investice do infrastruktury, včetně digitální infrastruktury a připojitelnosti, jakož i investice do lidského kapitálu. Na míru uzpůsobená politická podpora vzdělávacích reforem členských států může pomoci zlepšit správu školních systémů a zvýšit jejich účinnost a spravedlnost.

4.2. Kombinace autonomie a zajišťování kvality

Souhra mezi autonomií škol a odpovědností vyžaduje silné, ale flexibilní systémy zajišťování kvality. Hlavní trend v poslední době směřoval k decentralizaci a ke zvýšení autonomie škol. Pokud se školám udělí více autonomie v oblasti školní praxe a organizace nebo využití finančních zdrojů, mají pak více příležitostí přizpůsobit se svým konkrétním potřebám a místnímu kontextu. Výhody však závisí na schopnosti škol účinně plánovat a řídit svůj vlastní rozvoj, jakož i na tom, jakým způsobem se odpovídají rodičům, místním komunitám a orgánům pro vzdělávání. Výsledky výzkumu PISA ukazují, že je-li autonomie škol propojena s odpovědností, vede to k lepšímu dosahování základních dovedností. Mechanismy zajišťování kvality se napříč Evropou značně liší, ale některé úkoly jsou společné. Mezi ně patří otázky: jak stanovit cíle vzdělávacích systémů a učení studentů a jak pak měřit pokrok v těchto oblastech, jak koncipovat zajišťování kvality u stále více decentralizovaných a víceúrovňových vzdělávacích systémů, jak mezi zúčastněnými stranami v oblasti vzdělávání podpořit dialog a kulturu důvěry a jak přednostně zajistit lidské a finanční zdroje.

Zajišťování kvality by posílil vývoj odpovídajících nástrojů a postupů pro kvantitativní a kvalitativní údaje. Mechanismy zajišťování kvality by měly brát v potaz prostředí ve škole a pohodu studentů, jakož i rozvoj schopností studentů. Tento vyvážený přístup vyžaduje kvantitativní i kvalitativní údaje. Školy a místní zúčastněné strany musí investovat do budování kapacit pro určování nejvhodnějších nástrojů a ukazatelů, aby byly schopny monitorovat pokrok studentů i rozvoj školy, a aby mohly vyvinout sdílené chápání toho, jak tyto údaje interpretovat. Toto by mělo být doplněno externími monitorovacími mechanismy, jako jsou například vnitrostátní nebo regionální hodnocení škol a/nebo rozsáhlá hodnocení žáků. Přechod od přístupu „kontrolního seznamu“ zaměřeného na formální dodržování pravidel a postupů k podpůrnému přístupu, který se zaměřuje na rozvoj škol, vede ke zvyšování standardů a zlepšuje studijní výsledky.

5.Závěry – cesta vpřed

Lepší vzdělávání je ústředním bodem iniciativy Komise týkající se investice do evropské mládeže. Při formování vyhlídek mladých lidí hraje ústřední roli zejména kvalita škol. Školy pokládají základy pro profesní úspěch. Nabízejí jedinečnou příležitost pro sociální mobilitu. Avšak ne vždy tomu tak je. Nové údaje PISA jsou pro Evropu budíčkem: podíl žáků se špatnými výsledky se v přírodních vědách zvýšil z 16,6 % v roce 2012 na 20,6 % v roce 2015. Bez dosažené kvalifikace opouští školu 11 % žáků. Pokud se tyto nedostatky ve školním vzdělávání nebudou řešit, milionům mladých se ztenčí životní šance.

Zajištění toho, aby se vysoce kvalitní vzdělávání stalo realitou pro všechny mladé lidi, má pro budoucnost Evropy klíčový význam. Diskuzní dokument o sociálním rozměru Evropy z dubna 2017 upozorňuje na to, že vzdělávání patří k faktorům, které budou stále více určovat budoucnost našich společností a ekonomik; v Římské deklaraci ze dne 27. března 2017 přislíbilo 27 členských států, že budou pracovat na „Sociální Evropě: … Unii, kde mladí lidé dostávají nejlepší vzdělání a odbornou přípravu a mohou studovat a nalézat uplatnění po celém kontinentu“.

Práce na splnění společného závazku. Zlepšení školního vzdělávání musí být největší prioritou. Tato problematika se týká členských států i EU a bude vyžadovat jejich úzkou spolupráci. Reforma školních vzdělávacích systémů je úkolem členských států. Komise je připravena je podpořit použitím nástrojů a procesů EU. Zejména evropský semestr je vyzkoušenou a ověřenou hybnou silou reforem. Další činnosti, jako například dobrovolná spolupráce v rámci ET 2020, by se měly dále rozvíjet, aby členským státům nabízely co nejlepší možnou přidanou hodnotu. Plně využit by měl být zejména Monitor vzdělávání a odborné přípravy, který členským státům pomůže činit informovaná a fakticky podložená politická rozhodnutí. Klíčovou otázkou pro budoucí spolupráci je, zda v boji proti předčasnému ukončování školní docházky stanovit přísnější referenční hodnotu. Další klíčovou otázkou je, jak co nejlépe využít program Erasmus+, aby více mladých Evropanů získalo zkušenost se vzděláváním v zahraničí a aby došlo k navýšení stávajících kapacit pro podporu rozvoje a inovací ve školách a ve vzdělávání učitelů.

Úspěch bude záviset na úzké spolupráci. Vzdělávací summit naplánovaný na začátek roku 2018 bude řešit otázku spravedlnosti ve vzdělávání, a jak v oblasti vzdělávání lépe podpořit znevýhodněné skupiny. Nabídne první příležitost k diskuzi o budoucí evropské spolupráci v oblasti vzdělávání, a zejména v oblasti školního vzdělávání.