Poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb, na něž se vztahuje tato iniciativa, zahrnují v zásadě on-line tržiště elektronického obchodování, on-line obchody se softwarovými aplikacemi a internetová sociální média. Cílem všech těchto různých typů internetových zprostředkovatelských služeb je prostřednictvím poskytování služeb informační společnosti usnadnit zavedení přímých transakcí mezi smluvně vázanými podnikovými uživateli a spotřebiteli bez ohledu na to, zda se konečné transakce provádějí on-line nebo off-line. Aby se takové přímé transakce usnadnily, všechny tyto internetové zprostředkovatelské služby v podstatě umožňují on-line účast podnikových uživatelů, kteří spotřebitelům nabízejí zboží nebo služby, aniž by v zásadě museli spravovat samostatnou internetovou stránku. Kromě toho v zájmu umožnění on-line účasti podnikových uživatelů, internetové zprostředkovatelské služby často usnadňují přímou komunikaci mezi jednotlivými podnikovými uživateli a spotřebiteli pomocí vestavěných on-line komunikačních rozhraní. Co se týče on-line sociálních medií, konstatuje se, že někteří poskytovatelé této kategorie on-line služeb ve skutečnosti zahrnují různé internetové zprostředkovatelské služby v rámci jednoho a téhož digitálního prostředí, z nichž se na všechny může vztahovat tato iniciativa. Obchodní stránky například umožňují spotřebitelům najít místní podniky a poskytovatelé služeb a jsou důležitými faktory transakci mezi podniky a spotřebiteli (B2C – Business-to-Consumers). Takové obchodní stránky se čím dál tím více spojují s přímým rezervováním nebo nákupem funkčnosti a mění tyto služby na tržiště internetového elektronického obchodování.

Ve zprávě o kontrole účelnosti práva v oblasti ochrany spotřebitele a marketingu byl učiněn závěr, že je potřebné zvážit změny směrnice o klamavé a srovnávací reklamě, pokud jde o vztahy mezi podniky (B2B), a do značné míry se tak potvrdila zjištění obsažená ve sdělení Komise z roku 2012, v němž byl oznámen záměr zmíněnou směrnici revidovat. V počátečním posouzení dopadů na cílenou revizi směrnic EU o ochraně zájmů spotřebitelů však bylo zdůrazněno, že zjištění kontroly účelnosti by spíše poskytla informace pro tuto iniciativu o vztazích mezi podniky, zejména v kontextu jednotného digitálního trhu. Iniciativa je proto založena na zjištěních během poslední kontroly účelnosti práva v oblasti ochrany spotřebitele a marketingu.

Možnost politiky, která předpokládala právní povinnost transparentnosti v menším počtu potenciálně škodlivých obchodních praktik, byla posouzena jako možnost s omezenou efektivností. I když by zvýšila právní jistotu prostřednictvím právních opatření transparentnosti a nápravných opatření, riziko přímé škody pro podniky a roztříštěnosti by do značné míry zůstalo, jelikož některé obchodní praktiky s velkým dopadem (pořadí, údaje, diskriminace, doložky nejvyšších výhod) byly posouzeny jako nepravděpodobné, že by se dostatečně řešily prostřednictvím samoregulace.

Komise posoudila různé alternativy politiky, aby bylo dosaženo obecného cíle této iniciativy, kterým je vytvořit spravedlivé, předvídatelné a důvěryhodné podnikatelské prostředí on-line a zároveň v celé EU zachovat a dále podporovat ekosystém on-line platforem založený na inovacích. V takovém podnikatelském prostředí by firemní obchodníci měli mít potřebná ochranná opatření k zamezení újmě z nekalých obchodních praktik a schopnost v případě potřeby usilovat o účinnou nápravu. Návrh by též měl řešit roztříštěnost předpisů v celé EU a bránit jejímu vzniku. V rámci upřednostňovaného společného regulačního návrhu potřebného k zabezpečení právní jistoty a předvídatelnosti pro podnikové uživatele se současným zajištěním inovačního potenciálu poskytovatelů on-line služeb byly nakonec ponechány čtyři možnosti politiky. Všechny tyto možnosti politiky předpokládaly poměrně přísné právní závazky transparentnosti a odškodnění založené na zásadách, které se mají uložit poskytovatelům, lišily se však z hlediska rozsahu potenciálně škodlivých obchodních praktik, na něž se vztahují. Kromě toho dvě ze čtyř ponechaných možností rozšířily uplatňování právních povinností týkajících se transparentnosti v určování pořadí pro poskytovatele všeobecných internetových vyhledávačů, aby se maximalizovala efektivnost a zajistilo rovné zacházení. A nakonec jedna z posledních dvou možností obsahovala jediný více dalekosáhlý závazek poskytovatelů dát podnikovým uživatelům, v souladu s obecným nařízením o ochraně osobních údajů, možnost požádat o obsah zákazníků za účelem získání a zpracování jejich elektronických adres po dokončení transakce prostřednictvím použití služeb.

Mnozí vnitrostátní odborníci ze správních orgánů členských států jsou toho názoru, že řešení problémů kolem podmínek je důležité pro všechny otázky vztahů mezi podniky on-line. Zastávají rovněž stanovisko, že proporcionalita povinnosti transparentnosti by závisela na přesném znění a velkosti poskytovatele. V otázkách jako lhůty pro oznámení se názory liší v závislosti na zkušenostech na vnitrostátní úrovni a pohybují se od potřeby regulace až po povinně stanovené podmínky oznamování. Někteří národní odborníci jsou rovněž toho názoru, že podmínky by se měly zjednodušit, aby byly transparentní a vstřícné pro podniky. Národní odborníci, s nimiž se uskutečnily konzultace, podporují právní závazek transparentnosti, aby se poskytlo odůvodnění vyřazení. Zastávají obecný názor, že požadavky na vyřazení by se měly uvést do souladu s postupy nezákonného obsahu/postupy oznámení a opatření. Závazek transparentnosti týkající se kritérií určování pořadí se celkově považuje za proporcionální a oprávněný. Odborníci s většími zkušenostmi v otázkách určování pořadí podporují opatření, která by včas řešila vznikající problémy, i když někteří tvrdí, že otázka by měla být ponechána na obchodním a soutěžním právu. Všeobecné upřednostňování i) možnosti transparentnosti závazku zahrnujícího obecně postupy určování pořadí a ii) práce týkající se stanovení osvědčených postupu v určování pořadí si získaly všeobecný jednomyslný názor. Pokud jde o údaje, odborníci na nediskriminaci a doložku nejvyšších výhod upozorňovali, že je potřebné další zvážení. Mezi odborníky je však celková dohoda, co se týče důležitosti odškodnění. Existují určité obavy, že interní systémy pro vyřizování stížností by mohly být pro malé a střední podniky zatěžující. Někteří národní odborníci jsou pro podporu existujících osvědčených postupů (případně jako součást samoregulačního opatření). Odborníci zastupující vnitrostátní orgány celkově uznávají zájem o monitorování. Obecně jsou však proti vytvoření nového orgánu nebo evropské agentury za tímto účelem.

Komise bude monitorovat tržní ukazatele pro ekonomiku on-line platforem především prostřednictvím Střediska EU pro sledování ekonomiky internetových platforem a na základě činnosti expertní skupiny. Tato analýza zahrnuje takové údaje jako: počet a typy obchodování podniků na internetových zprostředkovatelských službách, počet a druh stížností vyřizovaných pomocí vnitřního a vnějšího odškodnění, počet úspěšně vyřešených případů, doba potřebná pro řešení případu, místo usazení, objem obchodování poskytovatelů v EU, včetně obratu dosaženého na trhu EU jako internetového zprostředkovatele. Do dvou let od zahájení činnosti Střediska EU zpracují útvary Komise zprávu na základě jeho činností a posouzení aktuálního stavu, pokroku učiněného v dosahování cílů politiky a nevyřešených otázek.

(3)Podobně internetové vyhledávače mohou být důležitými zdroji internetového provozu pro podniky, které spotřebitelům nabízejí zboží nebo služby prostřednictvím internetových stránek, a mohou proto značně ovlivnit obchodní úspěch uživatelů takových firemních internetových stránek, které nabízejí zboží nebo služby on-line na vnitřním trhu. Pořadí internetových stránek určované poskytovateli internetových vyhledávačů, včetně internetových stránek, jejichž prostřednictvím uživatelé firemních internetových stránek nabízejí své zboží a služby spotřebitelům, má v tomto ohledu významný dopad na výběr spotřebitelů a obchodní úspěch uvedených uživatelů firemních internetových stránek. Dokonce i když chybí smluvní vztah s uživateli firemních internetových stránek, poskytovatelé internetových vyhledávačů mohou účinně postupovat jednostranně takovým způsobem, jenž nemusí být poctivý, a může být škodlivý pro oprávněné zájmy uživatelů firemních internetových stránek a nepřímo také spotřebitelů v Unii.

(4)Závislost podnikových uživatelů na internetových zprostředkovatelských službách vede rovněž k situaci, v níž podnikoví uživatelé mají často omezené možnosti usilovat o odškodnění, když jednostranná opatření poskytovatelů těchto služeb vedou ke sporu. Tito poskytovatelé v mnoha případech nenabízejí dostupné a účinné interní systémy pro vyřizování stížností. Existující alternativní mechanismy mimosoudního řešení sporů rovněž nemusí být účinné z různých důvodů, kromě jiného i kvůli chybějícím specializovaným mediátorům a obavám podnikových uživatelů ze msty.

(5)Internetové zprostředkovatelské služby a internetové vyhledávače, jakož i obchodní transakce usnadněné těmito službami, mají opravdový přeshraniční potenciál a jsou mimořádně důležité pro náležité fungování vnitřního trhu Unie v současném hospodářství. Potenciálně nekalé a škodlivé obchodní praktiky některých poskytovatelů těchto služeb ve vztahu k podnikovým uživatelům a uživatelům firemních internetových stránek brzdí plné využití tohoto potenciálu a negativně ovlivňuje náležité fungování vnitřního trhu. Kromě toho plné využití tohoto potenciálu brzdí a náležité fungování vnitřního trhu nepříznivě ovlivňují rozdílné právní předpisy některých členských států, které se s různou mírou efektivnosti uvedené služby regulují, a další členské státy přijetí takových právních předpisů rovněž zvažují.

(6)Na úrovni Unie by proto měl být stanoven jednotný a cílený soubor povinných pravidel, aby bylo zajištěno spravedlivé, předvídatelné, udržitelné a důvěryhodné internetové podnikatelské prostředí v rámci vnitřního trhu, a to zejména zabezpečením, že podnikovým uživatelům internetových zprostředkovatelských služeb se poskytne odpovídající transparentnost a také možnosti účinného odškodnění v celé Unii. Tato pravidla by měla stanovit také odpovídající transparentnost, pokud jde o pořadí uživatelů firemních internetových stránek ve výsledcích vyhledávání generovaných internetovými vyhledávači. Tato pravidla by současně měla být taková, aby zajistila důležitý inovační potenciál širší ekonomiky on-line platforem.

(7)Jelikož internetové zprostředkovatelské služby a internetové vyhledávače mají zpravidla globální rozměr, mělo by se toto nařízení vztahovat na poskytovatele těchto služeb bez ohledu na to, zda jsou usazeni v členském státě nebo mimo Unii, pokud jsou splněny dvě kumulativní podmínky. Za prvé, podnikoví uživatelé nebo uživatelé firemních internetových stránek by měli být usazeni v Unii. Za druhé, podnikoví uživatelé nebo uživatelé firemních internetových stránek by prostřednictvím poskytování těchto služeb měli nabízet své zboží nebo služby spotřebitelům, kteří se nacházejí v Unii alespoň pro část transakce. Tito spotřebitelé by se měli nacházet v Unii, nemusí však mít bydliště v Unii, ani státní příslušnost některého členského státu. Toto nařízení by se tedy nemělo uplatňovat, když podnikoví uživatelé nebo uživatelé firemních internetových stránek nejsou usazeni v Unii, nebo když jsou usazeni v Unii, ale internetové zprostředkovatelské služby či internetové vyhledávače používají k nabízení zboží nebo služeb výlučně pro spotřebitele, kteří se nacházejí mimo Unii, nebo pro osoby, které nejsou spotřebiteli.

(8)Velkou rozmanitost obchodních vztahů mezi podniky a spotřebiteli zprostředkovávají on-line poskytovatelé, kteří poskytují mnohostranné služby založené v podstatě na stejném obchodním modelu budování ekosystému. Aby se podchytily příslušné služby, měly by se internetové zprostředkovatelské služby definovat přesně a technologicky neutrálně. Služby by se měly skládat zejména ze služeb informační společnosti, které se vyznačují tím, že jejich cílem je usnadnit zavedení přímých transakcí mezi podnikovými uživateli a spotřebiteli bez ohledu na to, zda transakce jsou nakonec uzavřeny on-line na internetovém portálu dotčeného poskytovatele internetových zprostředkovatelských služeb nebo podnikového uživatele nebo off-line. Kromě toho by se služby měly poskytovat na základě smluvních vztahů jak mezi poskytovateli a podnikovými uživateli, tak i mezi poskytovateli a spotřebiteli. Tyto smluvní vztahy by se měly považovat za existující, když obě dotčené strany jednoznačně a ověřitelně vyjádří svůj úmysl být vázány, aniž by byla nezbytně potřebná výslovná písemná dohoda.

(9)Příklady internetových zprostředkovatelských služeb, na něž se vztahuje toto nařízení, by tedy měly zahrnovat on-line tržiště elektronického obchodování, včetně tržišť vytvářených ve spolupráci, na nichž jsou podnikoví uživatelé aktivní, dále internetové služby softwarových aplikací a internetové služby sociálních médií. Toto nařízení se však nevztahuje na internetové nástroje sloužící reklamě nebo internetové reklamní výměny, které se neposkytují s cílem usnadnit zahájení přímých transakcí, a které nezahrnují smluvní vztah se spotřebiteli. Toto nařízení by se rovněž nemělo vztahovat na internetové platební služby, neboť samy o sobě neplní platné požadavky, ale ve své podstatě jsou spíše pomocné v transakcích pro dodávku zboží a služeb dotčeným spotřebitelům.

(10)V souladu s příslušnou judikaturou Soudního dvora Evropské unie a s ohledem na skutečnost, že závislé postavení podnikových uživatelů bylo zaznamenáno převážně s ohledem na internetové zprostředkovatelské služby, které slouží jako brána ke spotřebitelům ve formě fyzických osob, má se pojem spotřebitel používaný k vymezení oblasti působnosti tohoto nařízení chápat jako vztahující se výlučně na fyzické osoby, pokud provádějí činnost pro účely, které nesouvisí s jejich obchodem, podnikáním, řemeslem nebo výkonem povolání.

(11)V zájmu důslednosti by definice internetového vyhledávače použitá v tomto nařízení měla být uvedena do souladu s definicí použitou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1148.

(12)Aby se v případě potřeby účinně chránili podnikoví uživatelé, mělo by se toto nařízení uplatňovat v případě, že podmínky smluvních vztahů, bez ohledu na jejich název nebo formu, nejsou jednotlivě sjednány jejich stranami. Zda podmínky byly individuálně sjednány nebo ne, by se mělo určit na základě celkového posouzení, přičemž skutečnost, že některá jejich ustanovení mohla být jednotlivě sjednána, není sama o sobě rozhodující.

(13)S cílem zajistit, aby obecné podmínky smluvního vztahu umožnily podnikovým uživatelům určit obchodní podmínky pro používání, ukončení a pozastavení internetových zprostředkovatelských služeb a dosáhnout předvídatelnosti jejich obchodního vztahu, měly by se tyto podmínky sepsat ve srozumitelném a jednoznačném znění, které průměrný podnikový uživatel snadno pochopí. Podmínky by se neměly považovat za zpracované ve srozumitelném a jednoznačném znění, jsou-li nejasné, mlhavé, nebo postrádají podrobnosti o důležitých obchodních otázkách, takže podnikovým uživatelům neposkytují přiměřenou míru předvídatelnosti nejdůležitějších aspektů smluvního vztahu.

(14)Zajištění transparentnosti v obecných podmínkách může být důležité pro podporu udržitelných obchodních vztahů a zamezení nekorektnímu chování na škodu podnikových uživatelů. Poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb by měli proto také zabezpečit, aby podmínky byly snadno dostupné ve všech fázích smluvního vztahu, kromě jiného i pro potenciální podnikové uživatele v předsmluvní fázi, a aby jakákoli jejich změna byla oznámena podnikovým uživatelům ve lhůtě stanovené pro oznámení, která je úměrná a přiměřená s ohledem na konkrétní okolnosti, a je nejméně 15denní. Lhůta pro oznámení by se neměla uplatňovat, pokud a do té míry, v jaké ji dotčený podnikový uživatel jednoznačně odmítne, nebo pokud a do té míry, v jaké potřeba neprodleně provést změnu vyplývá z právního závazku, který má za povinnost plnit poskytovatel služeb podle práva Unie nebo vnitrostátního práva.

(15)V zájmu ochrany podnikových uživatelů by příslušný soud měl mít možnost stanovit, že podmínky, které nesplňují právní požadavky, nejsou pro dotčeného podnikového uživatele závazné, a to s účinky ex nunc. Každé takové zjištění soudu by se však mělo týkat pouze konkrétních ustanovení podmínek, která nesplňují právní požadavky. Zbývající ustanovení by měla zůstat platná a vykonatelná, pokud je lze oddělit od ustanovení, která nejsou v souladu s požadavky. Náhlé změny existujících podmínek mohou značně narušit operace podnikových uživatelů. S cílem omezit takové negativní účinky na podnikové uživatele a odradit od takového chování, změny provedené v rozporu s povinností stanovit pevnou lhůtu pro oznámení by byly proto neplatné, tj. mělo by se za to, že nikdy neexistovaly, s účinky erga omnes a ex tunc.

(16)Poskytovatel internetových zprostředkovatelských služeb může mít oprávněné důvody rozhodnout, že plně nebo částečně pozastaví nebo ukončí poskytování svých služeb pro daného podnikového uživatele, kromě jiného i vyřazením jednotlivého zboží nebo služeb daného podnikového uživatele nebo účinným odstraněním výsledků vyhledávání. Avšak vzhledem k tomu, že taková rozhodnutí mohou značně ovlivnit zájmy dotčených podnikových uživatelů, měli by být náležitě informováni o jejich důvodech. Odůvodnění by mělo podnikovým uživatelům umožnit, aby zjistili, zda existuje prostor pro vznesení námitek proti rozhodnutí, čímž se zvýší možnosti podnikových uživatelů usilovat v případě potřeby o účinné odškodnění. Kromě toho by požadování odůvodnění mělo pomoci zamezit neúmyslnému odstranění internetového obsahu poskytovaného podnikovými uživateli, který poskytovatel nesprávně považuje za nezákonný obsah, nebo takové odstranění napravit, v souladu s doporučením Komise (EU) 2018/334. Odůvodnění by mělo určit objektivní příčinu nebo příčiny pro rozhodnutí na základě důvodů, které poskytovatel stanovil předem ve svých podmínkách, a přiměřeně se odvolávat na příslušné zvláštní okolnosti, které k rozhodnutí vedly.

(17)Pořadí zboží a služeb určované poskytovateli internetových zprostředkovatelských služeb má významný vliv na výběr spotřebitelů, a tedy na obchodní úspěch podnikových uživatelů, kteří nabízejí takové zboží a služby spotřebitelům. Poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb by měli proto předem uvést hlavní parametry, které určují pořadí, aby se zlepšila předvídatelnost pro podnikové uživatele, aby se jim umožnilo lépe pochopit fungování mechanismu určování pořadí a aby mohli porovnat postupy různých poskytovatelů v určování pořadí. Pojem hlavní parametr by se měl chápat jako vztahující se na jakákoli obecná kritéria, procesy, zvláštní signály začleněné do algoritmů nebo jiné úpravy či mechanismy degradace používané v souvislosti s pořadím. Popis hlavních parametrů určujících pořadí by měl zahrnovat také vysvětlení jakékoli možnosti podnikových uživatelů aktivně ovlivnit pořadí za peněžitou náhradu a také její relativní účinky. Tento popis by měl zajistit, aby podnikoví uživatelé náležitě pochopili, jak mechanismus určování pořadí zohledňuje charakteristiky skutečného zboží nebo služeb, které nabízí podnikový uživatel, a důležitost zvláštních internetových zprostředkovatelských služeb pro spotřebitele.

(18)Podobně pořadí internetových stránek určované poskytovateli internetových vyhledávačů, zejména těch internetových stránek, jejichž prostřednictvím podniky nabízejí své zboží a služby spotřebitelům, mají významný dopad na výběr spotřebitelů a obchodní úspěch uživatelů firemních internetových stránek. Poskytovatelé internetových vyhledávačů by měli proto poskytnout popis hlavních parametrů, které určují pořadí všech indexovaných internetových stránek, včetně indexovaných stránek uživatelů firemních internetových stránek a také jiných internetových stránek. Kromě charakteristik zboží a služeb a jejich důležitosti pro spotřebitele by tento popis v případě internetových vyhledávačů měl uživatelům firemních internetových stránek rovněž umožnit náležitě pochopit, zda, a pokud ano, v jakém rozsahu jsou zohledněny jisté prvky koncepce použité internetové stránky, například jejich optimalizace pro zobrazení na mobilních telekomunikačních zařízeních. Pokud neexistuje smluvní vztah mezi poskytovateli internetových vyhledávačů a uživateli firemních internetových stránek, tento popis by měl být dostupný pro veřejnost na zjevném a snadno přístupném místě na příslušném internetovém vyhledávači. Aby se zajistila předvídatelnost pro uživatele firemních internetových stránek, popis by se měl průběžně aktualizovat, včetně možnosti, aby se změny hlavních parametrů daly snadno zjistit. I když se od poskytovatelů za žádných okolností nevyžaduje, aby zveřejnili jakákoli obchodní tajemství vymezená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/943, když plní tento požadavek na zveřejnění hlavních parametrů určování pořadí, daný popis by měl přinejmenším vycházet ze skutečných údajů o důležitosti používaných parametrů určování pořadí.

(19)Pokud poskytovatel internetových zprostředkovatelských služeb nabízí sám určité zboží nebo služby spotřebitelům prostřednictvím vlastních internetových zprostředkovatelských služeb, nebo tak činí prostřednictvím podnikového uživatele, jehož ovládá, může soutěžit přímo s jinými podnikovými uživateli svých internetových zprostředkovatelských služeb, které poskytovatel neovládá. Zejména v takových situacích je důležité, aby poskytovatel internetových zprostředkovatelských služeb jednal transparentně a aby, ať už prostřednictvím právních, obchodních nebo technických prostředků, poskytl popis každého rozdílného zacházení, které by mohl uplatnit v souvislosti se zbožím nebo službami, jež nabízí sám, ve srovnání se zbožím a službami nabízenými podnikovými uživateli. S cílem zajistit proporcionalitu by se tato povinnost měla vztahovat spíše na úroveň celkových internetových zprostředkovatelských služeb než na úroveň jednotlivého zboží nebo služeb nabízených prostřednictvím těchto služeb.

(20)Způsobilost dostat se k údajům, včetně osobních údajů, a používat je může významně podpořit vytváření hodnoty v ekonomice on-line platforem. Je proto důležité, aby poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb poskytli podnikovým uživatelům jasný popis rozsahu, povahy a podmínek jejich přístupu k určitým kategoriím údajů a jejich používání. Popis by měl být přiměřený a mohl by odkazovat spíše na obecné podmínky přístupu než vyčerpávající výčet skutečných údajů nebo kategorií údajů, aby se podnikovým uživatelům umožnilo pochopit, zda mohou údaje použít s cílem zvýšit vytváření hodnoty, kromě jiného i případným zachováním datových služeb třetích stran. Zpracování osobních údajů by mělo být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679.

(21)Poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb by v některých případech mohli v podmínkách omezit schopnost podnikových uživatelů nabízet zboží a služby spotřebitelům za příznivějších podmínek pomocí jiných prostředků než internetových zprostředkovatelských služeb. V těchto případech by dotčení poskytovatelé měli uvést důvody tohoto omezení, zejména pokud jde o hlavní ekonomická, obchodní nebo právní hlediska omezení. Tato povinnost transparentnosti by se však neměla chápat jako ovlivňující posouzení zákonnosti takových omezení na základě jiných aktů unijního práva nebo práva členských států v souladu s unijním právem, kromě jiného i v oblastech hospodářské soutěže a nekalých obchodních praktik a uplatňování takových právních předpisů.

(22)S cílem umožnit podnikovým uživatelům, včetně těch, jejichž používání příslušných internetových zprostředkovatelských služeb mohlo být pozastaveno nebo ukončeno, aby měli přístup k okamžitým, vhodným a účinným možnostem odškodnění, měli by poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb zajistit interní systém pro vyřizování stížností. Cílem interního systému pro vyřizování stížností by mělo být zabezpečení, aby poskytovatel internetových zprostředkovatelských služeb a příslušný podnikový uživatel mohli podstatnou část stížností řešit dvoustraně. Kromě toho zajištění, aby poskytovatelé internetových zprostředkovatelských služeb zveřejnili informace o fungování a efektivnosti svého interního systému pro vyřizování stížností, by mělo podnikovým uživatelům pomoci pochopit druhy problémů, které mohou vzniknout v souvislosti s poskytováním různých internetových zprostředkovatelských služeb, a možnost dosáhnout rychlého a efektivního dvojstranného řešení.