Evropská rada na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 uznala nutnost harmonizace vnitrostátních právních předpisů o podmínkách přijímání a pobytu státních příslušníků třetích zemí. V této souvislosti zejména prohlásila, že Evropská unie by měla zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členských států, a že důraznější politika integrace by měla směřovat k tomu, aby jim byla přiznána práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi občanů Evropské unie.

Evropská rada na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 uznala nutnost harmonizace vnitrostátních právních předpisů o podmínkách přijímání a pobytu státních příslušníků třetích zemí. V této souvislosti zejména prohlásila, že Evropská unie by měla zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členských států, a že důraznější politika integrace by měla směřovat k tomu, aby jim byla přiznána práva a povinnosti srovnatelné s právy a povinnostmi občanů Evropské unie.

Tato směrnice by měla upravovat pružný systém pro vstup, který je orientovaný na poptávku a vychází z objektivních kritérií, jako jsou např. minimální prahové hodnoty pro mzdu srovnatelné s úrovní mzdy v členských státech a odborná kvalifikace. Definice společné minimální úrovně pro vnitrostátní prahovou hodnotu mzdy je zapotřebí k zajištění minimální úrovně harmonizace v oblasti podmínek pro přijetí v rámci celé EU. Členské státy by měly stanovit vlastní vnitrostátní prahové hodnoty v souladu se situací na příslušných pracovních trzích a v souladu se svými obecnými politikami v oblasti přistěhovalectví .

Pokud jde o mobilitu v rámci EU z jednoho členského státu do jiného po prodloužení modré karty EU, může být dojíždění přes hranice pro držitele modré karty EU určitou možností. Protože modrá karta EU v sobě spojuje pracovní povolení a povolení k pobytu, nenabízí možnost dojíždění do jiného členského státu za účelem práce, jestliže držitel pobývá v členském státě, který modrou kartu EU vydal. Možnost dojíždění přes hranice by měla upravovat směrnice Rady …/…/ES ze dne … o sjednoceném postupu vyřizování žádostí státních příslušníků třetích zemí o jediné povolení k pobytu a výkonu práce na území členského státu a o společném souboru práv pro pracovníky z třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státu.

Pokud jde o mobilitu v rámci EU z jednoho členského státu do jiného po prodloužení modré karty EU, může být dojíždění přes hranice pro držitele modré karty EU určitou možností. Protože modrá karta EU v sobě spojuje pracovní povolení a povolení k pobytu, nenabízí možnost dojíždění do jiného členského státu za účelem práce, jestliže držitel pobývá v členském státě, který modrou kartu EU vydal. Možnost dojíždění přes hranice by měla upravovat směrnice Rady …/…/ES ze dne … o sjednoceném postupu vyřizování žádostí státních příslušníků třetích zemí o jediné povolení k pobytu a výkonu práce na území členského státu a o společném souboru práv pro pracovníky z třetích zemí, kteří oprávněně pobývají v členském státu.

(17) Je třeba posílit a udržovat mobilitu vysoce kvalifikovaných pracovníků z třetích zemí mezi Společenstvím a jednotlivými zeměmi jejich původu. Měly by se upravit odchylky od směrnice Rady 2003/109/ES ze dne 25. listopadu 2003 o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, aby se prodloužila doba možné nepřítomnosti na území Společenství, která se nezohledňuje při výpočtu doby oprávněného a nepřetržitého pobytu, jež je nezbytná pro přiznání dlouhodobého pobytu ES. I poté, co vysoce kvalifikovaný pracovník z třetí země získal postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta ES, by měl mít možnost využít dobu nepřítomnosti, která je oproti úpravě obsažené ve směrnici Rady 2003/109/ES delší. Členské státy by měly především s ohledem na posílení kruhové migrace vysoce kvalifikovaných pracovníků z třetích zemí, kteří pocházejí z rozvojových zemí, zvážit využití možností vyplývajících z čl. 4 odst. 3 druhého pododstavce a čl. 9 odst. 2 směrnice Rady 2003/109/ES, aby těmto pracovníkům umožnily delší období nepřítomnosti, než stanoví daná směrnice. S ohledem na zajištění souladu s rozvojovými cíli, z nichž se vychází, by se tyto odchylky měly uplatňovat pouze tehdy, pokud lze dokázat, že se příslušná osoba vrátila do země původu za účelem práce, studia nebo výkonu dobrovolných činností .