CS Úřední věstník Evropské unie C 93/3

STANOVISKO EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

ze dne 5. března 2009

na žádost Rady Evropské unie k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení

(CON/2009/17)

2009/C 93/03

Úvod a právní základ

Evropská centrální banka (ECB) obdržela dne 22. října 2008 žádost Rady Evropské unie o stanovisko k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení (1) (dále jen „navrhovaná směrnice“) (2).

Pravomoc ECB zaujmout stanovisko je založena na čl. 105 odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství. V souladu s čl. 17.5 první větou jednacího řádu Evropské centrální banky přijala toto stanovisko Rada guvernérů.

Obecné připomínky

Reforma evropského režimu dohledu nad finančním sektorem

1. ECB zdůrazňuje, že konkrétní připomínky obsažené v tomto stanovisku nejsou závazné pro případné budoucí příspěvky k širší evropské debatě o reformě evropského režimu dohledu (3), zejména v souvislosti s doporučeními expertní skupiny na vysoké úrovni, kterou zřídila Komise (4).

Právní nástroje pro jednotné provádění evropské bankovní legislativy

2. ECB již několikrát vyjádřila názor (5), že stávající struktura směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (6) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (přepracované znění) (7) by neměla být považována za konečné uspokojivé řešení, nýbrž za jeden z kroků v dlouhodobém procesu vedoucím k vytvoření přímo použitelného souboru prováděcích opatření 2. úrovně pro finanční instituce v rámci Evropské unie v souladu se zásadami a cíli Lamfalussyho přístupu. Směrnice 2006/48/ES jen v omezené míře předvídá použití postupu projednávání ve výborech a ponechává jen omezený prostor pro přijetí prováděcích opatření (8). Provádění Basilejské dohody II (9) nabídlo jedinečnou příležitost revidovat směrnici 2006/48/ES v tomto duchu, ale tato příležitost nebyla využita. V oblasti bankovnictví je tak třeba ještě hodně udělat pro to, aby byl plně využit přínos Lamfalussyho přístupu. Tento proces by vyžadoval: i) omezení právních aktů Společenství 1. úrovně na rámcové zásady odrážející základní politická rozhodnutí a podstatné otázky a ii) sloučení ustanovení technického charakteru do jednoho či několika přímo použitelných nařízení 2. úrovně, které by se při zvýšeném využití postupu projednávání ve výborech staly hlavním souborem technických norem platných pro finanční instituce EU. V této souvislosti ECB zastává názor, že většina technických příloh směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES by měla být přijata přímo jako opatření 2. úrovně a, pokud by to bylo v souladu s potřebnou flexibilitou při jejich provádění na vnitrostátní úrovni, tak jako nařízení Komise.

3. Vzhledem k tomu, že možnosti přijmout podstatná a strukturovaná prováděcí opatření 2. úrovně jsou v souvislosti se směrnicí 2006/48/ES a směrnicí 2006/49/ES omezené, nabývají na významu pokyny na 3. úrovni Lamfalussyho rámce. V této souvislosti si ECB všímá, že navrhovanou směrnicí se do směrnice 2006/48/ES poprvé zavádí výslovné odkazy na pokyny a doporučení Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (Committee of European Banking Supervisors - CEBS) (10). ECB plně uznává přínos těchto pokynů, důležitou práci, kterou CEBS vykonává při sbližování standardů a postupů v oblasti dohledu, jakož i potřebu zajistit jejich dodržování ze strany členských států. Tyto pokyny však vzhledem ke své nezávazné povaze nezaručují harmonizované uplatňování právních předpisů Společenství ve všech členských státech. V souladu se zásadami iniciativy „zlepšení právní úpravy“ (11) by se neměly odkazy na takové nezávazné pokyny v právních předpisech Společenství používat. ECB namísto toho doporučuje, aby navrhovaná směrnice stanovila oblasti, v nichž má CEBS přispívat k posílení sbližování postupů v oblasti dohledu. Navíc v souladu s Lamfalussyho přístupem a doporučením uvedeným v odstavci 2 a s cílem dále přispět k přijetí harmonizovaného právního rámce na úrovni EU by v některých případech mohlo být vhodné, aby zákonodárné orgány Společenství převedly hmotný obsah těchto nezávazných pokynů CEBS na 3. úrovni do závazných právních předpisů Společenství, a to buď na 1. úrovni v rámci postupu spolurozhodování nebo v podobě prováděcích opatření 2. úrovně, které by přijala Komise na základě svých pravomocí v rámci postupu projednávání ve výborech a které by se uplatňovaly jednotně ve všech členských státech (12).

4. ECB chápe, že podnětem pro řadu změn, které Komise navrhuje provést ve směrnici 2006/48/ES a směrnici 2006/49/ES, byly nedávné finanční turbulence a že restrukturalizace těchto směrnic nebyla za daných okolností myslitelná. ECB se nicméně domnívá, že zásadní revize těchto směrnic v souladu se zásadami, které byly uvedeny výše, by významně přispěla ke zvýšení právní jistoty a transparentnosti právních předpisů Společenství v oblasti bankovnictví. Při současných problémech se rovněž ukazuje důležitost právních nástrojů, které lze snadno změnit s cílem přizpůsobit je měnícím se podmínkám, tj. prováděcí opatření 2. úrovně, přičemž neflexibilní akty 1. úrovně by měly být vyhrazeny pro rámcové zásady, neboť ty jsou zpravidla stálejšího charakteru. ECB vyzývá zákonodárné orgány EU ke zvážení výše uvedených doporučení, a to i ve světle závěrů expertní skupiny na vysoké úrovni.

Postup projednávání ve výborech

5. Komise nedávno předložila návrhy dvou prováděcích směrnic, které se týkají technických ustanovení ohledně rizikového řízení (13). ECB si všímá, že některá z těchto technických ustanovení se týkají sekuritizace a metodik používaných externími ratingovými agenturami. ECB nemá k těmto ustanovením žádné konkrétní připomínky a souhlasí s názorem Komise, pokud jde o posloupnost opatření 1. a 2. úrovně (14), a sice, že: i) z důvodu právní soudržnosti a transparentnosti by opatření 2. úrovně zásadně neměla předcházet opatřením 1. úrovně, aby se nepředjímala diskuse o jejich obsahu, a že ii) práce na opatřeních 1. a 2. úrovně by měla být prováděna pokud možno souběžně. Tento postup by též usnadnil výkon poradní úlohy ECB podle čl. 105 odst. 4 Smlouvy ve vztahu k návrhům aktů Společenství (včetně návrhů prováděcích opatření 2. úrovně).

Konkrétní připomínky

Mezibankovní expozice a provádění měnové politiky (navrhovaný nový čl. 113 odst. 3 a 4 směrnice 2006/48/ES)

6. ECB v obecné rovině vítá cíl navrhované směrnice, kterým je zlepšení řízení rizik a likvidity v úvěrových institucích, a to i pokud se týče mezibankovních expozic (15). ECB především sdílí názor Komise, že mezibankovní expozice představují významné riziko, neboť banky, ačkoli podléhají regulaci, mohou selhat, a dále že velká mezibankovní angažovanost vyžaduje velmi obezřetné řízení (16).

7. ECB poznamenává, že navrhovaná směrnice zavádí výjimku pro „aktiva představující pohledávky a jiné expozice vůči institucím za podmínky, že tyto expozice … netrvají déle než do následujícího obchodního dne a znějí na měnu členského státu využívajícího tuto možnost za podmínky, že takovou měnou není euro“ (17). ECB se domnívá, že výše uvedené ustanovení vzbuzuje obavy z hlediska rovných podmínek a že je třeba je změnit s cílem zajistit, aby bylo zajištěno rovné zacházení mezi členskými státy.

8. ECB dále vyzývá k opatrnosti při tvorbě opatření týkajících se omezení mezibankovních expozic, neboť navrhovaná opatření by neměla narušovat plynulý tok likvidity na mezibankovním trhu. Z hlediska provádění měnové politiky by nebylo žádoucí omezovat plynulý tok likvidity na mezibankovním trhu, zejména v případě velmi krátkých splatností, které jsou jednodenní nebo nepřesahují jeden týden. To platí jak za normálních okolností, tak i za současné neklidné situace na finančním trhu. Za normálních okolností je obchodní činnost protistran Eurosystému prostředkem přerozdělování krátkodobé likvidity na trhu, a neměla by být proto omezována, protože by to bylo na újmu hladkému směrování krátkodobých sazeb peněžního trhu k základní nabídkové sazbě pro hlavní refinanční operace Eurosystému.

9. V návaznosti na výše uvedené ECB zdůrazňuje, že přijímání úvěrů s krátkou dobou splatnosti nepředstavuje riziko podobného rozsahu jako přijímání úvěrů s delší dobou splatnosti. Navíc se též liší úvěrová kvalita jednotlivých protistran. Pokud jde o navrhované omezení mezibankovních expozic na 25 % kapitálu nebo částku 150 milionů EUR (18), bez ohledu na jejich splatnost, interní kvantitativní analýza provedená ECB ukazuje, že pokud by takové omezení existovalo před začátkem potíží na finančním trhu v srpnu 2007, omezilo by nezanedbatelný počet bank při poskytování jednodenních úvěrů ve velkém množství transakcí. To představuje podstatnou a nežádoucí změnu ve srovnání se stávajícím právním rámcem EU, který členským státům umožňuje zcela nebo částečně vyjmout „pohledávky a jiné expozice vůči institucím se splatností nejvýše jeden rok“ z působnosti pravidel týkajících se velké angažovanosti (19). Z hlediska provádění měnové politiky se ECB domnívá, že by výše uvedený limit omezil plynulý tok likvidity na mezibankovním trhu a mohl by být na újmu hladkému fungování trhu s eurem. Ačkoli ECB zdůrazňuje, že úvěrové instituce by měly mít k dispozici opatření a nástroje ke snižování a sledování rizik v souladu s požadavky uvedenými v příloze V směrnice 2006/48/ES pro řešení možných rizik spojených s velmi krátkodobými mezibankovními expozicemi, uvítala by zavedení výjimky z působnosti režimu velké angažovanosti pro pohledávky s velmi krátkou dobou splatnosti, např. jeden týden nebo kratší. Kromě toho by ECB uvítala, kdyby na úrovni EU byla provedena analýza peněžního trhu a na jejím základě případně zavedena některá opatření, jako je např. výjimka pro pohledávky se splatností delší než jeden týden.

Otázky likvidity (navrhované nové přílohy V a XI a článek 41)

10. ECB se domnívá, že změny směrnice 2006/48/ES týkající se rizika likvidity (20), kterými se v praxi uplatňují výsledky práce Basilejského výboru pro bankovní dohled (Basel Committee on Banking Supervision - BCBS) (21) a CEBS (22), jsou nezbytným a vítaným krokem s ohledem na význam řízení rizik likvidity, jenž vystoupil do popředí ve světle současné neklidné situace na trhu. V této souvislosti a též s přihlédnutím k možné budoucí práci Komise je důležité poskytnout další návod ohledně klíčových aspektů, jako jsou definice a stanovení rizikové tolerance (23) a přiměřenost ochranných rezerv likvidity (24). S ohledem na úkoly centrálních bank v oblasti finanční stability je nezbytné zajistit, aby měly odpovídající přístup k informacím, které se týkají plánů bank na financování v mimořádných situacích.

11. ECB poznamenává, že CEBS ve svém nedávném odborném vyjádření určeném Komisi ohledně řízení rizik likvidity (25) doporučuje, aby orgány dohledu nad přeshraničními skupinami v zájmu lepšího pochopení profilu rizik likvidity těchto skupin a s cílem předejít zbytečné duplicitě požadavků úzce koordinovaly svou činnost, a to především pomocí rozšířené výměny informací, zejména v rámci kolegií orgánů dohledu. CEBS navrhuje, aby orgány dohledu v případech, ve kterých je to vhodné, aktivně zvažovaly přenesení úkolů týkajících se dohledu nad likviditou poboček na domovské orgány dohledu. S ohledem na probíhající práce ohledně řízení rizik likvidity a postupů týkajících se „delegování“ výkonu dohledu nad likviditou (liquidity concession) (26) ECB poznamenává, že jedním z důsledků hospodářské a měnové unie je to, že za dohled nad likviditou poboček úvěrových institucí v rámci eurozóny by měl odpovídat pouze domovský členský stát. V rámci budoucího přezkoumání směrnice 2006/48/ES by se mohlo rozlišovat mezi domovskými a hostitelskými členskými státy, které přijaly euro, a členskými státy, které euro nepřijaly. Pokud mají příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu odlišnou měnu, mohly by se na danou pobočku vztahovat podmínky likvidity hostitelského členského státu. V rámci eurozóny však toto rozlišení v případě poboček ztratilo význam, protože pobočky sdílejí s ústředím stejnou rozvahu v téže měně a nepotřebují žádné vlastní prostředky či kapitál. Navíc systémy pojištění vkladů, které byly zavedeny a úředně uznány v jednom členském státě, musí chránit vkladatele u poboček zřízených úvěrovými institucemi v jiných členských státech.

12. ECB též doporučuje změnit článek 41 směrnice 2006/48/ES, který se týká odpovědnosti za opatření vyplývající z provádění měnové politiky, tak aby byla zohledněna existence Evropského systému centrálních bank (ESCB).

Výměna informací a spolupráce mezi centrálními bankami a orgány dohledu (navrhovaný nový článek 42a odst. 2, článek 49 a čl. 130 odst. 1 směrnice 2006/48/ES)

13. ECB podporuje vyjasnění stávajících povinností týkajících se koordinace a sdílení informací mezi orgány odpovědnými za finanční stabilitu v naléhavé situaci včetně nepříznivého vývoje na finančních trzích. Vítá zejména vyjasnění stávajících povinností, pokud jde o sdílení informací o konkrétních bankovních skupinách mezi orgány dohledu a centrálními bankami.

14. ECB si všímá, že zatímco podle směrnice 2006/48/ES by nemělo být orgánům dohledu bráněno v tom, aby předávaly centrálním bankám včetně ECB (27) informace určené k výkonu jejich funkce (28), navrhovaná směrnice stanoví, že v naléhavé situaci ve smyslu směrnice 2006/48/ES (29) jsou členské státy povinny umožnit orgánům dohledu sdělovat informace centrálním bankám ve Společenství. Jak za „normálních okolností“, tak v naléhavých situacích navrhovaná směrnice předvídá, že se toto předávání informací uplatňuje, má-li daná informace význam pro výkon úkolů centrálních bank. ECB tyto změny vítá, zejména pak skutečnost, že se ve směrnici 2006/48/ES výslovně uvádí demonstrativní výčet úkolů centrálních bank včetně provádění měnové politiky, dohledu nad systémy vypořádání plateb a cenných papírů a ochrany finanční stability, pro které by bylo takové předávání informací významné. ECB má v této souvislosti dvě připomínky. Za prvé, zatímco výše uvedený seznam úkolů zmiňuje „dohled nad systémy vypořádání plateb a cenných papírů“ (30), bylo by vhodné doplnit odkaz na „systémy zúčtování“ a v celé směrnici 2006/48/ES důsledně používat toto znění: „systémy plateb, zúčtování a vypořádání cenných papírů“. Za druhé, odkaz na úkoly „stanovené právními předpisy“ předpokládá, že tyto úkoly byly svěřeny na základě právních předpisů. Vzhledem k tomu, že některé funkce jako např. úkol centrálních bank v oblasti finanční stability nemusí být v některých případech vymezeny právním předpisem, měla by být slova „stanovené právními předpisy“ vypuštěna.

15. ECB vychází z toho, že cílem navrhovaných úprav není změnit stávající rámec pro výměnu informací mezi orgány dohledu a centrálními bankami v normálních situacích, nýbrž dále zlepšit výměnu informací mezi těmito orgány v případě, že nastane naléhavá situace. ECB má za to, že by bylo vhodné vytvořit určitý prostor pro další sblížení povahy těchto povinností tak, aby neexistovala asymetrie co do informací, které mají centrální banky k dispozici za normálních okolností a v naléhavých situacích (31). Zkušenosti centrálních bank Eurosystému ukazují, že existují významné synergie mezi funkcí centrálního bankovnictví a funkcí obezřetnostního dohledu, co se týče informací. To potvrzuje potřebu posílit vzájemnou souhru mezi hodnocením finanční stability ze strany centrálních bank a obezřetnostním dohledem nad jednotlivými finančními institucemi (32). Jak již bylo uvedeno v předchozích stanoviscích (33), dohled nad jednotlivými institucemi by měl v praxi těžit z výsledků hodnocení finanční stability centrálními bankami, přičemž tato hodnocení by zase měla vycházet z informací získaných od orgánů dohledu. Orgány dohledu by například měly za normálních okolností pravidelně komunikovat s ostatními orgány dohledu a s centrálními bankami, a to jak na vnitrostátní, tak přeshraniční úrovni, tak aby usnadnily účinnou spolupráci při dohledu nad řízením rizik likvidity. Tato komunikace by měla za normálních okolností probíhat pravidelně, přičemž v době krize by se měla povaha a frekvence výměny informací náležitě přizpůsobit (34).

Kolegia orgánů dohledu (navrhované nové články 42a, 129 a 131a)

16. ECB vítá navrhované posílení právních základů kolegií orgánů dohledu (35). Jde o krok směrem k dosažení konvergence v oblasti dohledu, jenž by zajistil soulad mezi členskými státy. ECB se domnívá, že využití kolegií orgánů dohledu by zlepšilo spolupráci při výkonu běžného dohledu nad přeshraničními bankami, hodnocení rizik pro finanční stabilitu a koordinaci řízení krizových situací.

Rozměr Společenství v mandátu vnitrostátních orgánů dohledu

17. Vzhledem k tomu, že otázky finanční stability je třeba posuzovat na přeshraniční úrovni, ECB plně podporuje cíl posílit rozměr Společenství v mandátech vnitrostátních orgánů dohledu, který několikrát zdůraznila Rada Ecofin a který je promítnut do navrhované směrnice (36). ECB v této souvislosti vítá ustanovení, která se týkají zohlednění potenciálního dopadu rozhodnutí na stabilitu finančních systémů ve všech ostatních dotčených členských státech. V zájmu jednotnosti ECB doporučuje, aby se namísto „účinku“ rozhodnutí vždy odkazovalo na jeho „potenciální dopad“ (37). ECB se též domnívá, že pro praktické provádění výše uvedených ustanovení je možné vzít v úvahu mechanismy konzultace s ostatními dotčenými členskými státy podobné těm, jež jsou upraveny v jiných směrnicích z oblasti finančního sektoru, v případě, že pro tento účel nelze využít kolegií (38).

Sekuritizace (navrhovaný nový čl. 122a)

18. Mezi cíle navrhovaných opatření týkajících se kapitálových požadavků a řízení rizik v rámci sekuritizace (39) patří zejména: i) závazek původců a/nebo sponzorů ponechat si „významný čistý ekonomický podíl“ (40) v rámci sekuritizačních transakcí, ii) požadavek na úvěrové instituce, aby lépe chápaly rizika, která přebírají jako investoři v rámci sekuritizace, iii) zlepšení postupů zveřejňování informací úvěrovými institucemi, které jsou původci nebo sponzory, a iv) posílení dohledu příslušnými orgány v souvislosti se sekuritizací. ECB obecně podporuje zavedení těchto navrhovaných změn, jejichž cílem je sladit pobídky jednotlivých účastníků sekuritizačního trhu (41). Současně zdůrazňuje potřebu využít velkého, likvidního a dobře fungujícího sekundárního sekuritizačního trhu, a to zejména s ohledem na způsobilost cenných papírů zajištěných aktivy jako zajištění pro operace měnové politiky. Za prvé, zůstane-li navrhovaná směrnice přes doporučení uvedená v odstavcích 2 až 4 tohoto stanoviska aktem 1. úrovně, zdůrazňuje ECB, že je třeba i) vyjasnit oblast působnosti uvedených ustanovení, ii) vymezit pojem „významný čistý ekonomický podíl“ a iii) používat pojmy jednotně, aby se zvýšila konvergence při jejich provádění a zamezilo se regulační arbitráži. Rovněž by se měly zvážit požadavky náležité péče, které rozlišují mezi obchodním a neobchodním portfoliem úvěrových institucí a které odpovídají příslušným investičním horizontům, aby se zamezilo možným negativním dopadům na činnost tvorby trhu. Za druhé, ECB poznamenává, že ačkoli ponechání si významného ekonomického podílu může být teoreticky důležitým prostředkem sladění pobídek, jeho praktické uplatnění v praxi může být obtížné (42). ECB proto vítá záměr Komise podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o používání a účinnosti navrhovaných ustanovení s ohledem na vývoj trhu, a to i s přihlédnutím k potřebě obnovit fungování sekuritizačních trhů. ECB dále bere na vědomí odůvodnění navrhované Radou, které se týká opatření k řešení možného nesouladu sekuritizačních struktur a potřeby zajistit, aby tato opatření byla konzistentní a soudržná ve všech relevantních právních předpisech vztahujících se na finanční sektor (43). Za třetí, ECB se domnívá, že by bylo vhodné provést obecnou revizi sekuritizační terminologie použité ve směrnici 2006/48/ES a v navrhované směrnici s cílem přiblížit ji obvyklé právní terminologii a zajistit zvýšenou právní jistotu (44). A konečně je třeba přezkoumat vzájemný vztah mezi požadavkem na držení významného čistého ekonomického podílu a požadavky účetnictví (45). V této souvislosti se ECB vyslovuje pro to, aby Rada pro mezinárodní účetní standardy (International Standard Accounting Board - IASB) vypracovala příručku k mezinárodním standardům finančního vykazování 39 (46) a k výkladu č. 12 Stálého interpretačního výboru IASB (47) s cílem řešit potenciální dopad ustanovení navrhované směrnice, která se týkají sekuritizace, na pravidla pro odúčtování z rozvahy a konsolidaci.

Další právní a technické připomínky

19. ECB doporučuje, aby se v případech, kdy se odkazuje na ECB, ESCB a národní centrální banky ESCB, používaly výrazy v souladu s ustanoveními Smlouvy a statutu Evropského systému centrálních bank (dále jen „statut ESCB“), aby nedocházelo k upevňování zastaralých pojmů a aby se usnadnilo čtení směrnice.

20. Směrnice 2006/48/ES se vyznačuje tím, že obsahuje řadu stupňovaných nebo křížových odkazů, jež ovlivňují její srozumitelnost a přehlednost (48). Řada odkazů navíc není formulována „tak, aby základní myšlenka ustanovení, na které se odkazuje, byla srozumitelná bez nahlédnutí do tohoto ustanovení“ (49). Tento nešťastný přístup se uplatňuje i v navrhované směrnici (50). ECB doporučuje tato ustanovení v zájmu právní jistoty a transparentnosti přepracovat tak, aby byla srozumitelná a bylo je možné číst bez nahlédnutí do různých jiných ustanovení směrnice 2006/48/ES.

21. Směrnice 2006/48/ES odkazuje na „jiné státní orgány odpovědné za dohled nad platebními systémy“ (51). ECB již několikrát shodně konstatovala, že čl. 105 odst. 2 Smlouvy a článek 3.1 statutu ESCB představují právní základ pro činnost Eurosystému v oblasti dohledu a že jeho pravomoc v této oblasti navíc vyplývá z článku 22 statutu ESCB (52). ECB má za to, že ustanovení čl. 105 odst. 2 Smlouvy a článek 3.1 statutu ESCB vylučují zasahování do pravomoci Eurosystému v oblasti dohledu ze strany jakýchkoli orgánů Společenství nebo vnitrostátních orgánů jiných než centrální banka jednající v rámci ESCB/Eurosystému (53). Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s postojem, který ECB zaujala v případě jiných právních předpisů Společenství (54), ECB doporučuje výše uvedený odkaz vypustit (55).

22. Činnosti spočívající v zúčtování, vypořádání a úschově představují zvláštní druh expozic, k nimž by se nemělo přistupovat podobným způsobem jako k expozicím, jež vznikají v důsledku běžné mezibankovní úvěrové činnosti. Je tomu tak hlavně proto, že tyto expozice mají velmi krátkodobou splatnost, neboť obvykle nejsou delší než jednodenní, a dále že jsou mimo kontrolu dotčených institucí, protože jsou především výsledkem činnosti klienta. I když v zájmu řešení potenciálních rizik spojených s těmito činnostmi by měla existovat odpovídající opatření ke snižování a sledování rizik, podporuje ECB výjimku, kterou navrhovaná směrnice v tomto směru upravuje (56). Pozměňovací návrhy uvedené v příloze tuto výjimku dále upřesňují.

Pozměňovací návrhy

Pokud by výše uvedené připomínky vedly ke změnám v navrhované směrnici, jsou v příloze obsaženy návrhy příslušných změn.

Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 5. března 2009. Prezident ECB Jean-Claude TRICHET

(1) KOM(2008) 602 v konečném znění, 1. říjen 2008. Dokument je k dispozici na internetových stránkách www.eur-lex.europa.eu

(2) Toto stanovisko vychází ze znění ze dne 1. října 2008, ke kterému byla ECB formálně konzultována. V navrhované směrnici byly v pracovní skupině Rady provedeny další změny.

(3) Viz odstavec 8 závěrů předsednictví, Evropská rada, 15 – 16. října 2008, k dispozici na internetových stránkách Rady www.consilium.europa.eu, a sdělení Komise „Od finanční krize k vzestupu: Evropský rámec pro činnost“, KOM(2008) 706 v konečném znění, 29. říjen 2008, k dispozici na internetových stránkách Komise www.ec.europa.eu

(4) Zpráva expertní skupiny pod vedením pana de Larosière z 25. února 2009 je k dispozici na internetových stránkách www.europa.eu

(5) Viz odstavec 6 stanoviska ECB CON/2004/7 ze dne 20. února 2004 na žádost Rady Evropské unie k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 93/6/EHS a 94/19/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES, s cílem zřídit novou organizační strukturu výborů pro finanční služby (KOM(2003) 659 v konečném znění), (Úř. věst. C 58, 6.3.2004, s. 23); odstavce 6 až 10 stanoviska ECB CON/2005/4 ze dne 17. února 2005 na žádost Rady Evropské unie k návrhu směrnic Evropského parlamentu a Rady, kterými se přepracovávají směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu a směrnice Rady 93/6/EHS ze dne 15. března 1993 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (Úř. věst. C 52, 2.3.2005, s. 37) a odstavec 3.5 stanoviska ECB CON/2006/60 ze dne 18. prosince 2006 k návrhu směrnice, kterou se mění některé směrnice Společenství, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování akvizic a zvyšování podílů ve finančním sektoru (Úř. věst. C 27, 7.2.2007, s. 1).

(6) Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1.

(7) Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 201.

(8) Viz článek 150 a článek 151 směrnice 2006/48/ES a změny těchto ustanovení v navrhované směrnici.

(9) Basilejský výbor pro bankovní dohled, „International Convergence of Capital Measurement and Capital Standards: A Revised Framework“ (Mezinárodní konvergence měření kapitálu a kapitálových standardů: revidovaný rámec), Banka pro mezinárodní platby (BIS), červen 2004, k dispozici na internetových stránkách BIS www.bis.org

(10) Viz nový 1. a 7. bod odůvodnění, článek 42b, čl. 63a odst. 6 a druhý pododstavec čl. 131a odst. 2.

(11) Viz Společná praktická příručka Evropského parlamentu, Rady a Komise pro osoby podílející se na redakci právních předpisů v orgánech Evropského společenství, zejména doporučení č. 12 a 17, s. 38 a 54, k dispozici na internetových stránkách www.europa.eu

(12) Samotný Lamfalussyho výbor v roce 2001 poznamenal, že tato výkladová doporučení a obecné standardy „týkající se záležitostí neupravených právními předpisy EU by v případě potřeby mohly být převzaty do práva Společenství prostřednictvím postupů 2. úrovně“ (viz závěrečná zpráva Výboru moudrých o regulaci evropských trhů s cennými papíry, 15.2.2001, s. 37, k dispozici na internetových stránkách www.europa.eu).

(13) Návrh směrnice Komise, kterou se mění některé přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokud jde o technická ustanovení týkající se rizikového řízení, a návrh směrnice Komise, kterou se mění některé přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES, pokud jde o technická ustanovení týkající se rizikového řízení, k dispozici na internetových stránkách Komise www.ec.europa.eu

(14) Sdělení Komise – Přezkum Lamfalussyho procesu – Posílení sbližování dohledu, 20.11.2007, KOM(2007) 727 v konečném znění, k dispozici na internetových stránkách Komise www.ec.europa.eu

(15) Viz odstavce 6.2.3 a 6.4.5 důvodové zprávy k navrhované směrnici, s. 8 a 10.

(16) Viz odstavec 6.2.3 důvodové zprávy k navrhované směrnici, s. 8.

(17) Navrhovaný čl. 113 odst. 4 písm. f).

(18) Nový čl. 113 odst. 3 písm. i).

(19) Viz druhý pododstavec navrhovaného čl. 111 odst. 1.

(20) Viz nová příloha V.

(21) Viz Principles for Sound Liquidity Risk Management and Supervision (Zásady zdravého řízení rizik likvidity a dohledu), Basilejský výbor pro bankovní dohled, září 2008, k dispozici na internetových stránkách BIS www.bis.org

(22) Viz First part of the CEBS’ technical advice on liquidity risk management – Survey of the current regulatory frameworks adopted by the EEA regulators (První část odborného vyjádření CEBS ohledně řízení rizik likvidity – Přehled stávajících regulatorních rámců přijatých regulátory EHP, 15.8.2007) a Second part of the CEBS’s technical advice to the European Commission on liquidity risk management – Analysis of specific issues listed by the Commission and challenges not currently addressed in the EEA (Druhá část odborného vyjádření CEBS určeného Evropské komisi ohledně řízení rizik likvidity – Analýza konkrétních otázek vymezených Komisí a problémy, které nejsou v současné době v rámci EHP řešeny), 18.9.2008, CEBS 2008 147, k dispozici na internetových stránkách CEBS www.c-ebs.org

(23) Viz nový bod 14a přílohy V.

(24) Viz nové body 14 a 18 přílohy V a nový bod 1 písm. e) přílohy XI.

(25) Druhá část odborného vyjádření CEBS určeného Evropské komisi ohledně řízení rizik likvidity – Analýza konkrétních otázek vymezených Komisí a problémy, které nejsou v současné době v rámci EHP řešeny, 18.9.2008, CEBS 2008 147, doporučení 29, s. 11 a 64-66, k dispozici na internetových stránkách CEBS www.c-ebs.org

(26) Viz Shrnutí CEBS ohledně práce týkající se delegování, 3.9.2008, k dispozici na internetových stránkách www.c-ebs.org

(27) Čl. 4 odst. 23 směrnice 2006/48/ES.

(28) Viz čl. 49 písm. a) směrnice 2006/48/ES a nový čl. 49 písm. a).

(29) Nový čl. 130 odst. 1.

(30) Viz též druhý pododstavec čl. 46 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/ES (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s.1).

(31) Srovnej první odstavec článku 49 směrnice 2006/48/ES s navrhovaným novým posledním odstavcem téhož článku v navrhované směrnici.

(32) Report of the Financial Stability Forum on Enhancing Market and Institutional Resilience (Zpráva Fóra pro finanční stabilitu o zvyšování odolnosti trhů a institucí), 7.4.2008, doporučení V.8, s. 42-43, ve kterém se uvádí, že „Orgány dohledu a centrální banky by měly zlepšit spolupráci a výměnu informací včetně případů posuzování rizik pro finanční stabilitu. Výměna informací by v obdobích napětí na trhu měla probíhat rychle“. K dispozici na internetových stránkách Fóra pro finanční stabilitu www.fsforum.org

(33) Viz např. odstavec 2.4.1 stanoviska ECB CON/2007/33 ze dne 5. listopadu 2007 na žádost rakouského ministerstva financí k návrhu zákona, kterým se mění zákon o bankách, zákon o spořitelnách, zákon o orgánu pro dohled nad finančním trhem a zákon o Oesterreichische Nationalbank, a odstavec 2.4.1 stanoviska ECB CON/2006/15 ze dne 9. března 2006 na žádost polského ministra financí k návrhu zákona o dohledu nad finančními institucemi. Všechna stanoviska ECB jsou k dispozici na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu

(34) Viz zásada č. 17 na s. 14-36, Zásady zdravého řízení rizik likvidity a dohledu, k dispozici na internetových stránkách BIS www.bis.org K ostatním aspektům týkajícím se likvidity, viz odstavce 11 a 12 tohoto stanoviska.

(35) Viz nový článek 131a.

(36) Viz závěry Rady Ecofin ze dne 7. října 2008, s. 17, k dispozici na internetových stránkách Evropské rady www.consilium.europa.eu

(37) Srov. 6. bod odůvodnění navrhované směrnice s novým čl. 40 odst. 3 a třetí větou nového bodu 1a přílohy XI.

(38) Viz např. čl. 132 odst. 3 směrnice 2006/48/ES a čl. 12 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1).

(39) Viz nový článek 122a.

(40) Viz nový čl. 122a odst. 1.

(41) ECB si je vědoma, že v tomto novém článku navrhované směrnice byly v rámci pracovní skupiny Rady provedeny další změny.

(42) Viz analýza obsažená ve zprávě ECB „The incentive structure of the originate and distribute model (Pobídková struktura modelu originate and distribute“), prosinec 2008, k dispozici na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu

(43) Viz navrhovaný 15. bod odůvodnění, poslední věta obecného přístupu, na kterém se dohodla Rada dne 19. listopadu 2008 (k dispozici na stránce: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/08/st16/st16216.en08.pdf); v uvedeném navrhovaném bodu odůvodnění se též uvádí, že Komise hodlá předložit odpovídající legislativní návrhy poté, co náležitě posoudí dopad navrhovaných opatření.

(44) Přehled vnitrostátních zákonů, které se vztahují na sekuritizaci v 15 členských státech, lze nalézt ve zprávě odborné skupiny právních poradců pro evropské finanční trhy (European Financial Markets Lawyers Group - EFMLG) o právních překážkách přeshraničních sekuritizací v EU, 7.5.2007, k dispozici na internetových stránkách EFMLG www.efmlg.org

(45) Zpráva ECB o bankovních strukturách, s. 24.

(46) „Finanční nástroje: Účtování a oceňování“, zveřejněno v prosinci 2003.

(47) „Konsolidace – jednotky zvláštního určení“.

(48) Viz Společná praktická příručka, a zejména doporučení č. 16, k dispozici na internetových stránkách www.europa.eu

(49) Doporučení č. 16.7 Společné praktické příručky, k dispozici na internetových stránkách www.europa.eu

(50) Viz např. čl. 129 odst. 2 první věta směrnice 2006/48/ES a nový čl. 129 odst. 1 písm. b).

(51) Čl. 49 písm. b směrnice 2006/48/ES.

(52) Viz např. odstavec 7 stanoviska ECB CON/99/19 ze dne 20. ledna 2000 na žádost lucemburského ministerstva pro státní pokladnu a rozpočet k návrhu právního předpisu, kterým se provádí směrnice 98/26/ES o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry v zákoně ze dne 5. dubna 1993, ve znění pozdějších předpisů, o finančním sektoru a kterým se doplňuje zákon ze dne 23. prosince 1998, kterým se zřizuje výbor pro obezřetnostní dohled nad finančním sektorem; z pozdější doby viz též odstavec 7.2 stanoviska ECB CON/2006/23 ze dne 22. května 2006 na žádost Bank Centrali ta’ Malta/Central Bank of Malta k návrhu zákona, kterým se mění zákon o Bank Centrali ta’ Malta/Central Bank of Malta.

(53) ECB rovněž v nedávných stanoviscích k návrhům vnitrostátních právních předpisů členských států mimo eurozónu poznamenala, že centrální banky Eurosystému vykonávají dohled nad platebními systémy v souladu se společnou politikou vymezenou Radou guvernérů, která se bude vztahovat i na ostatní centrální banky poté, co dotyčný členský stát přijme euro (viz např. odstavce 13 až 16 stanoviska ECB CON/2005/24 ze dne 15. července 2005 na žádost Ministerstva financí České republiky k návrhu zákona o sjednocování dozoru nad finančním trhem a z poslední doby viz též odstavce 3.9 a 3.10 stanoviska ECB CON/2008/83 ze dne 2. prosince 2008 na žádost maďarského ministerstva financí k návrhu zákona, kterým se mění zákon o Magyar Nemzeti Bank. I jiné členské státy mimo eurozónu změnily své příslušné zákony. V současné době vykonává Bank of England ve Velké Británii dohled nad platebními systémy, aniž by to bylo upraveno právními předpisy. Na základě části 5 návrhu zákona o bankách, který je v současné době projednáván britským parlamentem (k dispozici na internetových stránkách britského parlamentu www.parliament.uk, s. 87), by byla úloha Bank of England v oblasti dohledu nad platebními systémy formalizována.

(54) Viz odstavec 14 stanoviska ECB CON/2001/25 ze dne 13. září 2001 na žádost Rady Evropské unie k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2001/12/ES (Úř. věst. C 271, 26.9. 2001, s. 10).

(55) Stejně tak ve 26. bodu odůvodnění směrnice 2006/48/ES.

(56) Nový čl. 106 odst. 2 písm. c).