[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 10.11.2005 KOM(2005) 554 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE o činnosti výborů v roce 2004{SEK(2005) 1420} 1. OBECNÉ POZNÁMKY TÝKAJÍCÍ SE SYSTÉMU KOMITOLOGIE Tato zpráva se týká činností výborů komitologie v roce 2004. Obsahuje úvodní díl, průřezový přehled činností výborů a přílohu s podrobnými statistikami týkajícími se jednotlivých výborů komitologie, které jsou seřazeny podle jednotlivých útvarů Komise.[1] Příloha také poskytuje slovní komentář ke změnám v počtu výborů a k výjimečným událostem spjatým se zvláštními návrhy opatření, jako jsou například nepříznivá stanoviska, usnesení Evropského parlamentu v rámci výkonu jeho práva provádět kontrolu (viz také bod 1.2 níže) a postoupení Radě (viz také bod 1.3 níže). 1.1 Výbory komitologie a jejich instituční rámec a) Funkce výborů komitologie v systému institucí Účelem výborů komitologie je pomoci Komisi při výkonu prováděcích pravomocí, které jí svěřil zákonodárný orgán, tj. Rada a Evropský parlament. Výbory komitologie mají společné tři základní rysy. Zaprvé, vytvořil je zákonodárce (Rada a Evropský parlament) v souladu s „legislativními“ postupy platnými v době, kdy byl přijat základní akt, podle kterého jsou zřízeny, to znamená od Maastrichtské smlouvy v souladu s postupem spolurozhodování. Právní základ výborů komitologie je tedy zakotven v tzv. „základním aktu“. Zadruhé, jejich struktura a metody práce jsou v mnoha ohledech standardizovány. Každému výboru, který se skládá ze zástupců členských států, předsedá zástupce Komise; zástupci členských států jsou pouze „členy“ výboru. Výbory jednají v rámci postupů stanovených v základním právním aktu v souladu s rozhodnutím Rady o komitologii, jímž je rozhodnutí 1999/468/ES.[2] Zatřetí, výbory zaujímají stanoviska k návrhům prováděcích opatření, které jim předkládá Komise podle základního legislativního aktu, a jednají v rámci poradního postupu, řídícího postupu či regulativního postupu, které byly za tímto účelem stanoveny. Podle článku 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES by řídící postup měl být vyhrazen pro řídící opatření, například ta, která se vztahují na provádění společné zemědělské politiky a společné politiky rybolovu nebo která se vztahují na zavádění programů se značným dopadem na rozpočet (čl. 2 písm. a)). Regulativní postup je určen pro opatření obecného významu, která provádějí podstatné prvky základního aktu, včetně opatření na ochranu zdraví nebo bezpečnosti osob, zvířat či rostlin a pro aktualizaci „technických“ prvků základního aktu (čl. 2 písm. b)). Poradní postup se použije pokaždé, kdy je považován za nejvhodnější. Při řídícím postupu (čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES) a regulativním postupu (čl. 5 odst. 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES) musí být k přijetí stanoviska (příznivého nebo nepříznivého) získán souhlas kvalifikované většiny členů výboru, jak stanoví čl. 205 odst. 2 Smlouvy.[3] Od vstupu poslední novelizace Smlouvy o ES v platnost dne 1. listopadu 2004[4] se používá nový režim stanovený v čl. 205 odst. 2. K dosažení kvalifikované většiny zavádí toto ustanovení „dvojitou většinu“ a) nejméně 232 hlasů z celkových 321 stejně jako b) většinu z 25 členských států. Pokud jde o další kritéria stanovená v čl. 205 odst. 4, která dávají každému členovi Rady možnost požádat o prověření, zda členské státy hlasující pro návrh představují 62 % občanů EU, došla Komise k závěru, že se toto na postupy komitologie nevztahuje, protože rozhodnutí Rady 1999/468/ES odkazuje pouze na čl. 205 odst. 2. Komise sama zřizuje jiné výbory a skupiny odborníků, které jí pomáhají při výkonu jejího práva iniciativy nebo při výkonu úkolů sledování, koordinace nebo spolupráce s členskými státy. Tyto poradní orgány (je jich několik set) nejsou předmětem této zprávy a je třeba je od výborů komitologie rozlišovat. b) Komitologie a průhlednost: rejstřík a databáze dokumentů komitologie V článku 7 rozhodnutí 1999/468/ES a prohlášeních Rady a Komise týkajících se tohoto ustanovení (zejména prohlášení č. 4 a 5) byl zaveden důležitý nový prvek – opatření, jež mají zlepšit průhlednost práce výborů komitologie. Ustanovení čl. 7 odst. 5 rozhodnutí 1999/468/ES stanoví, že Komise zveřejní rejstřík s odkazy na všechny dokumenty předané Evropskému parlamentu, které byly přijaty postupem projednávání ve výborech . Tento rejstřík je uplatňován od prosince 2003.[5] V souladu se svým prohlášením (č. 5) týkajícím se rozhodnutí Rady 1999/468/ES Komise učinila další transparentní opatření a rejstřík rozšířila o databázi , která má zajistit, aby byla velká část dokumentů zasílaných Evropskému parlamentu přímo zveřejněna v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům orgánů,[6] které nabylo účinnosti dnem 3. prosince 2001. Funkcí rejstříku je ukázat, že dokument existuje , zatímco databáze obsahuje dokument ve formátu, který je možné si stáhnout. Obsah rejstříku a databáze je tvořen běžnými povinně předávanými dokumenty. Jsou zde: - programy jednání, stručné zápisy ze schůzí a výsledky hlasování ze všech zasedání výborů, - návrhy opatření provádějících „akty přijaté postupem podle článku 251 Smlouvy předkládané výborům“ (postup spolurozhodování; viz čl. 7 odst. 3 rozhodnutí Rady 1999/468/ES). Kromě výše uvedených běžně předávaných dokumentů obsahují rejstřík a databáze dokumenty zasílané útvary Komise Evropskému parlamentu na jeho zvláštní žádost nebo v rámci zvláštních opatření: - návrhy zvláštních opatření, které jsou pro Evropský parlament zvláště důležité a byly mu zaslány pro informaci, přestože nepodléhají postupu spolurozhodování, na vyžádání odpovědného parlamentního výboru na základě závazku Komise z dvojstranné dohody s Evropským parlamentem o postupech pro provádění rozhodnutí Rady 1999/468/ES z června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (viz bod č. 2 dohody).[7] - zápisy ze zasedání výborů mohou být Evropským parlamentem vyžádány.[8] - další průvodní dokumenty, jako jsou pracovní dokumenty, jiné neformální (non-papers) či informační materiály od útvarů Komise, členských států nebo třetích stran jsou v současné době zasílány útvary nepovinně.[9] Jednotlivé útvary Komise odpovědné za řízení výborů komitologie přenesou všechny dokumenty generálnímu sekretariátu Komise, který je poté centrálně předá centrální službě Evropského parlamentu, odkud jsou předány různým parlamentním výborům. Pokud jsou dokumenty shledány „citlivými“ ve smyslu článku 9 nařízení (ES) č. 1049/2001, nemusí se odkaz na ně uvádět. Nařízení (ES) č. 1049/2001 o „průhlednosti“ chrání v čl. 4 odst. 3 rozhodovací proces orgánů EU, jichž jsou postupy komitologie součástí. Komise mezitím rozhodla, jak hodlá této ochrany využít: návrh prováděcích opatření by měl být běžně zveřejněn poté, co proběhlo hlasování ve výboru[10] . Pouze v případě výjimek stanovených v čl. 4 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 (tj. věci bezpečnosti nebo obchodních zájmů) by měl být přímý přístup odepřen až do konečného přijetí opatření kolegiem. Po konečném přijetí se opatření zpřístupní prostřednictvím společných databází a rejstříků Komise (pro zápisy z jednání Komise viz Rejstřík dokumentů Komise). 1.2 Právo Evropského parlamentu provádět kontrolu Komise je povinna informovat Evropský parlament o činnosti výborů a zaslat mu veškeré návrhy prováděcích opatření, které byly přijaty podle základního aktu přijatého na základě článku 251 Smlouvy (právní akty přijaté v souladu s postupem spolurozhodování) tak, aby Evropský parlament mohl vykonávat své právo kontroly v souladu s článkem 8 rozhodnutí 1999/468/ES. V únoru 2000 uzavřely Evropský parlament a Komise Dohodu o prováděcích pravidlech k rozhodnutí Rady 1999/468/ES , která má konkrétně regulovat postupy provádění povinností náležejících Komisi.[11] S výjimkou naléhavých případů stanoví dohoda lhůtu jednoho měsíce ode dne obdržení „konečného“ návrhu prováděcího opatření[12] podle právního aktu, jenž byl přijat v rámci postupu spolurozhodování, která má Evropskému parlamentu umožnit přijmout (na plenárním zasedání) v případě potřeby usnesení podle článku 8 rozhodnutí Rady 1999/468/ES, domnívá-li se, že návrh opatření překračuje prováděcí pravomoci stanovené v základním aktu.[13] V praxi útvary Komise přenesou návrhy prováděcích opatření do rejstříku a zároveň je zašlou členským státům připravujícím se na zasedání výboru. Stejný postup platí i v případě, kdy se má hlasování uskutečnit písemným postupem (bez zasedání výboru) podle jednacího řádu výboru. Jakmile se hlasování uskuteční, vyplní útvar Komise – od poloviny roku 2004 – hlasovací listinu, na níž uvede celkový výsledek hlasování o určitém návrhu prováděcího opatření. Útvar také uvede, zda byl návrh prováděcího opatření na základě zkoumání výboru pozměněn, nebo nebyl. Pokud byl návrh prováděcího opatření pozměněn, bude přenesen do rejstříku podruhé spolu s hlasovací listinou a bude zaslán Evropskému parlamentu. Parlament a veřejnost, kteří mají za normálního stavu v této fázi projednávání ve výborech k návrhu opatření přímý přístup, jsou jasně informováni o „konečném“ návrhu prováděcího opatření. Pokud zůstal návrh prováděcího opatření nezměněn, je přenesena a zaslána Evropskému parlamentu pouze hlasovací listina. Původně přenesené znění návrhu prováděcího opatření je pak považováno za konečný návrh. Je třeba poznamenat, že v průběhu roku 2004, stejně jako v roce 2003, nenastala žádná situace, kdy by Evropský parlament považoval za nutné přijmout usnesení podle článku 8 rozhodnutí Rady 1999/468/ES. Evropský parlament přijal bez formálního uplatnění tohoto ustanovení usnesení[14] ohledně jednoho návrhu nařízení Komise[15] v oblasti výživy zvířat , v němž žádal, aby Komise přehodnotila rozsah působnosti návrhu opatření, který podle Parlamentu překračoval pravomoci svěřené Komisi zákonodárným orgánem. Než byl návrh předložen výboru k hlasování, byl pozměněn v souladu s doporučeními Parlamentu, a poté přijat Komisí[16]. 1.3 Postupování věcí Radě V roce 2004 bylo zaznamenáno celkem 17 případů postoupení věci Radě. Podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES, musí být návrhy opatření postupovány Radě v případě, kdy Komise nedosáhla většiny nezbytné pro stanovisko stvrzující návrh prováděcího opatření v regulativním postupu , nebo se setkala s nesouhlasem kvalifikované většiny v řídícím postupu . Celkových 17 postoupení z roku 2004 nastalo ve třech odvětvích politiky: životní prostředí (12), zdraví a ochrana spotřebitele (4) a daně a celní unie. Přestože výsledné číslo představuje pouze přibližně 0,5 % celkového počtu prováděcích opatření přijatých Komisí v řídícím a regulativním postupu, je to v absolutních číslech nejvyšší počet od zavedení pravidelného předkládání zpráv v roce 2000 (s vysokou koncentrací v odvětví životního prostředí). Protože je práce výborů charakteristická vysokým stupněm shody, je možné, že zvýšený počet zástupců ve výborech (25 členských států od rozšíření) nyní někdy znesnadňuje dosáhnout pro zaujetí příznivého stanoviska kvalifikované většiny (alespoň v jednom odvětví politiky). Dalším důvodem by mohla být citlivá povaha prováděcích opatření v oblasti životního prostředí (pokud jde např. o výrobky z geneticky modifikovaných organismů). 1.4 Širší rozvoj Rada stále přezkoumává předlohu Komise upraveného regulativního postupu[17] pro výkonná opatření, která mají obecné pole působnosti nebo upravují některá jiná hlediska základních aktů přijatých podle postupu spolurozhodování (článek 251 Smlouvy). Tento nově navržený postup staví Evropský parlament a Radu, pokud jde o dohled nad výkonem prováděcích pravomocí Komise, na stejnou úroveň. Dne 2. září 2003 Evropský parlament plně podpořil[18] předlohu Komise a navrhl jen velmi malý počet technických úprav. Dne 22. dubna 2004 Komise předložila pozměněnou předlohu[19] zohledňující velkou část změn Evropského parlamentu a upřesňující nový postup. Výkonné pravomoci Komise by byly přeorganizovány Smlouvou o Ústavě pro Evropu .[20] Ústava zavádí nástroj nařízení „v přenesené pravomoci“, která mají být určena k doplňování nebo pozměňování některých prvků evropských zákonů, „které nejsou podstatné“, a která má přijímat Komise pod dohledem Parlamentu a Rady, jež mohou odvolat přenesení pravomocí samotné nebo mohou napadnout určitý návrh nařízení; tato nařízení v přenesené pravomoci musejí být rozlišována od prostých prováděcích aktů, které bude Komise přijímat pod dohledem členských států.[21] Prohlášení hlav států nebo vlád na zasedání Evropské rady v červnu 2005 o procesu ratifikace Ústavy stanoví období pro úvahu do poloviny roku 2006. Zahrnutí deseti nových členských států do práce výborů komitologie – po rozšíření Evropské unie dne 1. května 2004 – bylo provedeno bez vážnějších potíží. Do data přistoupení měly tyto státy status aktivního pozorovatele , který jim byl udělen rozhodnutím Komise ze dne 25. února 2003[22] (které se uplatňuje ode dne, který následuje po podepsání smlouvy o přistoupení dne 16. dubna 2003).[23] Na základě tohoto ujednání byli zástupci přistupujících států přizváni do většiny výborů komitologie; získali možnost vyjádřit svá stanoviska k otázkám diskutovaným na zasedáních, nikoli však právo účastnit se hlasování o návrzích prováděcích opatření. Od přistoupení není mezi právy a povinnostmi „starých“ a „nových“ členských států žádný rozdíl. V prosinci 2004 byla uzavřena přístupová jednání s Bulharskem a Rumunskem a dne 25. dubna 2005 s nimi byla podepsána smlouva o přistoupení. Podobně jako u výše popsaného přístupu k deseti novým členským státům v době předcházející přistoupení byl i Bulharsku a Rumunsku od 26. dubna 2005 přiznán status aktivního pozorovatele a mohou se účastnit zasedání výborů.[24] Pro zbývající kandidátské země Turecko a Chorvatsko byla účast i nadále organizována na základě „Sdělení Komise Radě o účasti kandidátských zemí v programech Společenství a v agenturách a výborech Společenství“[25] a „Sdělení Komise Radě a Parlamentu o přípravě účasti západobalkánských zemí v programech a agenturách Společenství“.[26] 2. PRŮŘEZOVÝ PŘEHLED ČINNOSTÍ 2.1 Počet výborů a druhy postupů Je důležité rozlišovat výbory komitologie na jedné straně a další subjekty, zejména „odborné skupiny “, které zřídila sama Komise, na straně druhé. Odborné skupiny připravují a provádějí politiky a výbory komitologie se zabývají provádění právních aktů. Tato zpráva se soustředí výhradně na výbory komitologie. Počet výborů komitologie je stanoven podle odvětví činnosti ( tabulka I ) k 31. prosinci 2004. Čísla za předchozí rok (stav k 31. prosinci 2003) jsou uvedena pro srovnání. TABULKA I – Celkový počet výborů Odvětví politiky | 2003 | 2004 | Podniky (ENTR) | 33 | 30 | Zaměstnanost a sociální věci (EMPL) | 8 | 6 | Zemědělství (AGRI) | 30 | 30 | Doprava, energetika a transevropské sítě (TREN) | 45 | 40 | Životní prostředí (ENV) | 35 | 35 | Výzkum (RTD) | 2 | 3 | Informační společnost (INFSO) | 13 | 10 | Rybářství (FISH) | 3 | 3 | Vnitřní trh (MARKT) | 12 | 11 | Regionální politika (REGIO) | 2 | 2 | Daně a celní unie (TAXUD) | 9 | 10 | Vzdělávání a kultura (EAC) | 7 | 9 | Zdraví a ochrana spotřebitele (SANCO) | 13 | 13 | Spravedlnost a vnitřní věci (JAI) | 7 | 10 | Vnější vztahy (RELEX) | 3 | 3 | Obchod (TRADE) | 13 | 11 | Rozšíření (ELARG) | 2 | 2 | Europe Aid (AIDCO)( | 8 | 9 | Humanitární pomoc (ECHO) | 1 | 1 | Statistika (ESTAT) | 7 | 7 | Rozpočet (BUDG) | 2 | 2 | Úřad pro boj proti podvodům (OLAF) | 1 | 1 | CELKEM | 256 | 248 | Čísla podávají obraz o relativní důležitosti postupu projednávání ve výborech pro činnosti jednotlivých odvětví politiky. Největší počet výborů má stále odvětví dopravy a energetiky (40), životního prostředí (35), zemědělství (30) a podniků (30). Se 136 výbory z celkového počtu 248 představují tato odvětví více než polovinu výborů. Úsilí Komise snížit růst počtu výborů přineslo výsledky. Komise dokonce v porovnání s rokem 2003 ke konci roku 2004 počet výborů snížila. Zatímco v některých oblastech politiky, kde se činnost zvýšila (např. spravedlnost a vnitřní věci a vzdělávání a kultura), zákonodárce zřídil nové výbory, v jiných oblastech v důsledku restrukturalizace právního rámce jejich počet snížil (viz zejména doprava a energetika). Podrobné informace o vytváření, rušení a slučování výborů jsou uvedeny v příloze v komentářích k tabulkám pro každé odvětví politiky. Výbory komitologie lze rozdělit podle druhu postupu , který používají (poradní postup, řídící postup, regulativní postup a ochranný postup – viz tabulka II ). V roce 2004 byla poprvé plně použita „harmonizační nařízení“[27], takže různé varianty postupů projednávání ve výborech z roku 1987 (IIa a IIb, IIIa a IIIb) již nejsou platné. Vzhledem k tomu, že některé výbory používají více postupů (od poradního postupu k regulativnímu a ochrannému postupu), byly z výborů pracujících v rámci jediného postupu vyčleněny. TABULKA II – Počet výborů podle postupů (2004) Druh postupu | Výbory používající několik postupů | Poradní | Řídící | Regulativní | Ochranný | ENTR | 6 | 5 | 16 | - | 3 | EMPL | 1 | - | 2 | - | 3 | AGRI | - | 24 | 4 | - | 3 | TREN | 7 | 2 | 24 | - | 7 | ENV | 3 | 5 | 23 | - | 4 | RTD | - | 2 | - | - | 1 | INFSO | - | 3 | 3 | - | 4 | FISH | - | 1 | - | - | 2 | MARKT | 2 | 2 | 7 | - | - | REGIO | - | 1 | - | - | 1 | TAXUD | 1 | 4 | 3 | - | 2 | EAC | 1 | - | - | - | 8 | SANCO | 2 | - | 6 | - | 5 | JAI | 4 | - | 1 | - | 5 | RELEX | 1 | 1 | - | - | 1 | TRADE | 2 | 3 | 1 | 2 | 3 | ELARG | - | 1 | - | 1 | - | AIDCO | - | 7 | 2 | - | - | ECHO | - | - | - | - | 1 | ESTAT | - | 4 | 1 | - | 2 | BUDG | 1 | - | 1 | - | - | OLAF | - | - | 1 | - | - | CELKEM | 31 | 64 | 95 | 3 | 55 | Z údajů vyplývá, že okolo 40 % výborů (95 ze 248) pracuje výhradně v rámci regulativního postupu, dále následuje menší počet výborů pracujících výhradně v rámci řídícího postupu (64). Z rozdělení podle odvětví politiky je zřejmé, že používání tří druhů postupů se mezi jednotlivými odvětvími politiky liší. V některých odvětvích však lze zaznamenat jasnou převahu jednoho postupu: například odvětví dopravy a energetiky a odvětví životního prostředí mají vysoký počet výborů, které fungují na základě regulativního postupu, kdežto zemědělství pracuje s velkým počtem výborů využívajících řídící postup. 2.2 Počet zasedání Počet výborů není jediným ukazatelem činnosti na úrovni komitologie. Počet zasedání, která se uskutečnila v roce 2004 odráží intenzitu práce obecně, na úrovni odvětví i jednotlivých výborů ( tabulka III ). TABULKA III – Počet zasedání 2003 | 2004 | 2003 | 2004 | ENTR | 59 | 54 | EAC | 23 | 28 | EMPL | 17 | 10 | SANCO | 101 | 111 | AGRI | 322 | 344 | JAI | 21 | 26 | TREN | 44 | 51 | RELEX | 5 | 5 | ENV | 54 | 64 | TRADE | 32 | 21 | RTD | 50 | 58 | ELARG | 8 | 6 | INFSO | 31 | 31 | AIDCO | 35 | 38 | FISH | 25 | 22 | ECHO | 10 | 11 | MARKT | 38 | 40 | ESTAT | 17 | 15 | REGIO | 12 | 11 | BUDG | 6 | 6 | TAXUD | 113 | 108 | OLAF | 1 | 2 | Stejně jako v roce 2003 vede v počtu zasedání zemědělství (344), protože správa různých zemědělských trhů vyžaduje častá zasedání. Dále následuje zdraví a ochrana spotřebitele (111) a daně a celní unie (108) a skupina dalších odvětví, např. podniky, výzkum a životní prostředí, kde se počet zasedání pohybuje v rozmezí 54 až 64. 2.3 Počet stanovisek a prováděcích opatření Tato zpráva stejně jako zprávy předchozí udává celkové údaje o oficiálních stanoviscích, které výbory zaujaly[28], a následných prováděcích opatřeních (tj. právních aktech, správních a finančních rozhodnutích) přijatých Komisí. Tyto údaje jsou vyjádřením skutečné „produktivity“ výborů ( tabulka IV ). Celkový počet stanovisek, jež výbory v roce 2004 zaujaly, činil 2 777 (v porovnání s 2 981 stanoviskem v roce 2003); počet prováděcích opatření přijatých Komisí činil 2 625 (v porovnání s 2 768 prováděcími opatřeními v roce 2003). TABULKA IV – Počet STANOVISEK A PROVÁDĚCÍCH OPATŘENÍ (2004) Stanoviska | Prováděcí opatření | Stanoviska | Prováděcí opatření | ENTR | 89 | 59 | EAC | 128 | 115 | EMPL | 6 | 0 | SANCO | 370 | 352 | AGRI | 1 279 | 1 279 | JAI | 53 | 31 | TREN | 38 | 36 | RELEX | 2 | 2 | ENV | 42 | 40 | TRADE | 45 | 44 | RTD | 185 | 185 | ELARG | 90 | 89 | INFSO | 35 | 34 | AIDCO | 183 | 182 | FISH | 29 | 26 | ECHO | 52 | 52 | MARKT | 13 | 12 | ESTAT | 51 | 12 | REGIO | 29 | 26 | BUDG | 2 | 2 | TAXUD | 55 | 47 | OLAF | 1 | 0 | Velký počet prováděcích opatření přijatých v některých odvětvích politik – zemědělství (1 279), zdraví a ochrana spotřebitele (352), výzkum (185), EuropAid (182) a vzdělávání a kultura (115) – rovněž vyjadřuje množství práce, kterým je Komise v těchto oblastech pověřována prostřednictvím postupu projednávání ve výborech.[29] [1] Příloha je přiložena ve formě samostatného pracovního dokumentu útvarů Komise. [2] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [3] Pro přijetí stanoviska v rámci poradního postupu postačuje podle Smlouvy prostá většina. [4] Naposledy pozměněné Aktem o přistoupení deseti nových členských států, Úř. věst. L 236 ze dne 23.9.2003, s.33. [5] Viz internetová adresa: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/regcomito/registre.cfm?CL=en. V rejstříku jsou zahrnuty dokumenty od počátku roku 2003. [6] Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43. [7] Úř. věst. L 256/19 ze dne 10.10.2000. [8] Viz bod č. 2 dohody. [9] Stávající postupy mohou po zavedení rejstříku fungovat i nadále; závisí na uvážení každého útvaru, aby se rozhodl, které průvodní dokumenty chce Evropskému parlamentu zaslat. Současné operační pokyny pro přenášení dokumentů do rejstříku a databáze se však na takové dokumenty vztahují stejně jako na dokumenty předávané.povinně. [10] Hlasování výboru se může uskutečnit na řádném zasedání výboru nebo pomocí písemného postupu v souladu s jednacím řádem výboru. [11] Úř. věst. L 256, 10.10.2000, s. 19. Dohoda nahrazuje některé dřívější dohody: Plumbovu-Delorsovu dohodu z roku 1988, Samlandovu-Williamsonovu dohodu z roku 1996 a „ modus vivendi “ z roku 1994. [12] Návrhy se poprvé zasílají ještě před zasedáním výboru, a jsou-li během zasedání podstatným způsobem změněny, zasílají se i po zasedání. [13] I tento základní akt musí být přijat v rámci postupu spolurozhodování (článek 251 Smlouvy) mezi Radou a Evropským parlamentem. [14] Usnesení č. 43/2004 přijaté dne 28.10.2004 (Úř. věst. C174E ze dne 14.7.2005, s. 63). [15] Návrh nařízení Komise, kterým se mění příloha IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií, předložené Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat dne 12. října 2004. [16] Nařízení Rady (ES) č. 1292/2005, kterým se mění příloha IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o výživu zvířat (Úř. věst. L 205 ze dne 6.8.2005, s. 3). [17] Předloha rozhodnutí Rady, kterým se mění rozhodnutí 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (KOM (2002) 719 v konečném znění, přijatém 11.12.2002). [18] Usnesení přijaté dne 2. září. 2003 (P5-TA(2003)0352) založené na zprávě p. R. Corbetta. [19] KOM (2004) 324 v konečném znění ze dne 22.4.2004. [20] Návrh Smlouvy o Ústavě pro Evropu předložený Evropské radě na zasedání v Soluni dne 20.6.2003, články I-35 a I-36. [21] Konsolidované znění návrhu Smlouvy o Ústavě pro Evropu bylo zveřejněno v Úředním věstníku C 310 ze dne 16.12.2004, s. 1-465. [22] Dokument Komise K(2003)341. [23] VSTŘÍC K ROZŠÍŘENÉ UNII, strategická studie a zpráva Evropské komise o pokroku, kterého jednotlivé kandidátské země dosáhly na cestě k přistoupení (9. října 2002, KOM(2002) 700 v konečném znění, viz bod 3.3 (s. 25). [24] Rozhodnutí Komise ze dne 23. března 2005 - K(2005)874 (článek 7). [25] KOM (1999) 710 v konečném znění, přijatém dne 20.12.1999. [26] KOM (2003) 748 v konečném znění, přijatém dne 3.12.2003. ( Údaje za AIDCO nezahrnují výbor Evropského rozvojového fondu, který pod postupy komitologie nespadá. [27] Nařízení Rady (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1) a č. 807/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 36) ze dne 14.4.2003 o přizpůsobení ustanovení týkajících se výborů, které jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí, stanovených v právních aktech Rady přijatých konzultačním postupem, ustanovením rozhodnutí 1999/468/ES (kvalifikovaná většina / jednomyslnost), nařízení Rady (ES) č. 1105/2003 (Úř. věst. L 158, 27.6.2003, s. 3) ze dne 26.5.2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 1260/1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (postup souhlasu) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1) ze dne 29.9.2003 o přizpůsobení ustanovení týkajících se výborů, které jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí, stanovených v právních aktech Rady přijatých postupem podle článku 251 Smlouvy o ES, ustanovením rozhodnutí 1999/468/ES (spolurozhodování). [28] Včetně příznivých i nepříznivých stanovisek vzešlých v případě regulativního, řídícího a poradního postupu z oficiálního hlasování. [29] Je však třeba poznamenat, že pouhý počet přijatých aktů sám o sobě nevyjadřuje politickou, hospodářskou ani finanční důležitost učiněných rozhodnutí.