EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 14.12.2011 
SEK(2011) 1555 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Průvodní dokument k 
návrhu SM ĚRNICE RADY 
o konzulární ochran ě občanů EU v zahrani čí 
{KOM(2011) 881 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1556 v kone čném znění}  
 
CS 1   CS Toto posouzení dopad ů se týká opat ření ke koordinaci a spoluprác i, pokud jde o konzulární 
ochranu nezastoupených ob čanů EU. 
Občan EU, který cestuje nebo žije ve t řetí zemi, v níž jeho členský stát není zastoupen 
velvyslanectvím nebo konzulátem, má právo využí vat ochrany diplomatických a konzulárních 
orgánů jakéhokoli jiného členského státu za stejných podmínek jako státní p říslušníci tohoto 
státu. Toto právo ob čanů EU je zakotveno v čl. 20 odst. 2 písm. c) a článku 23 Smlouvy o 
fungování EU a v článku 46 Listiny základních práv Evropské unie.  
1. POLITICKÝ KONTEXT A POSTUP  
Poslední velké krize postihly zna čný počet občanů EU ve třetích zemích (nap ř. v Libyi nebo 
Egyptě po demokratických p řevratech na ja ře 2011 nebo v Japonsku v b řeznu 2011). Dosud 
rovněž v každodenních situacích, nap říklad v případě vážného onemocn ění, nebo pokud jsou 
obětí trestné činnosti, je často nevyhnutelné, aby vyhledal i pomoc konzulárních orgán ů.  
Ve Stockholmském programu vyzvala Evrops ká rada Komisi, aby „zvážila vhodná opat ření 
pro zahájení koordinace a spolupráce,  jež jsou nezbytné pro zajišt ění konzulární ochrany 
podle článku 23 SFEU“1. Podle opat ření č. 8 Zprávy o ob čanství EU za rok 20102 by se 
Komise m ěla zabývat zlepšením faktic ké uplatnitel nosti práva ob čanů EU na pomoc ve t řetích 
zemích, v četně období krizí, u diplomatických a konzulárních ú řadů všech členských stát ů, 
a za tímto ú čelem navrhnout v roce 2011 legislativní opat ření. Komise zopakovala tento 
závazek ve svém sd ělení ze dne 23. b řezna 2011 o konzulární ochran ě nezastoupených 
občanů EU3.  
Lisabonská smlouva rovn ěž upouští od p ředchozí logiky mezivládního rozhodování a 
umožňuje Komisi, aby navrhla sm ěrnice stanovující opat ření k navázání spolupráce a 
koordinace, jež jsou nezbytné k usnadn ění konzulární ochrany nezastoupených ob čanů EU4.  
V rámci tohoto posouzení dopad ů byly intenzivn ě konzultovány zú častněné strany, a to i 
prostřednictvím ve řejné konzultace, dvou pr acovních setkání, pr ůzkumů a misí do vybraných 
členských stát ů a třetích zemí5. K tomuto posouzení dopad ů také přispěly čtyři nejnovější 
externí studie. 
2. VYMEZENÍ PROBLÉMU  
2.1. Rozsah 
Na základ ě informací poskytnutých členskými státy byla v roce  2009 konzulární ochrana 
poskytnuta celkem v tém ěř 300 000 p řípadech6. Podle údaj ů nahlášených ve srovnatelných 
situacích se zdá, že zastoupení ob čané EU žádali o konzulární ochranu a obdrželi ji mnohem 
                                                 
1 Ú ř. věst. 2010/C 115/01 (dokument Rady č. 17024/09). 
2 KOM(2010) 603 v kone čném znění. 
3 KOM(2011) 149 v kone čném znění. 
4 Ustanovení čl. 23 odst. 2 SFEU. 
5 Mise na míst ě v Kazachstánu, na Srí Lance, na Kub ě a v Egyp ě prostřednictvím externího poradenství. 
6 Jelikož ne všechny členské státy oznámily všechny p řípady, je tento po čet částečně založena na 
extrapolacích. 
 
CS 2   CS častěji než nezastoupení ob čané EU. Za p ředpokladu, že zastoupení i nezastoupení ob čané EU 
se stejně často dostávají do situace, v níž by mo hli požádat o konzulární ochranu (nap ř. oběti 
loupeže), mohlo obdržet konzulární ochranu p řibližně 7 300 nezastoupených ob čanů EU7.8Ve 
skutečnosti konzulární ochrany opravdu využilo pouze 16 % t ěchto občanů – ačkoli podle 
nedávného pr ůzkumu agentury Eurobarometer 79 % ob čanů EU ví o existenci tohoto práva – 
práva, které však dosud nebylo pln ě zavedeno9. Bude stále více ob čanů, kteří se ocitnou v 
situacích, kdy jsou zp ůsobilí pro konzulár ní ochranu jiného členského státu, a ob čané EU v 
zahraničí budou stále více vystaveni kriz ovým situacím (od roku 1975 se ro ční počet 
zaznamenaných krizí zvýšil p ětinásobně a pravděpodobně se bude dále zvyšovat)10. 
Graf: Odhad celkového po čtu případů, kdy jsou cestující ob čané EU ve t řetích zemích nezastoupeni 
(2009) 
 
2.2. Rozbor problému 
Zavádění občanství EU do praxe jako konkrétní skute čnosti zajiš ťující rovné zacházení, 
pokud jde o konzulární ochranu, není v sou časné době zajištěno. Neexistuje jasná shoda o 
obsahu článku 23 Smlouvy o fungování Evropské unie a o povinnostech, které toto právo 
přináší. 
Současné znění článku Smlouvy nedosta čuje k tomu, aby bylo to to právo konkrétní a ú činné. 
Vnitrostátní právní p ředpisy a postupy, stejn ě jako názory na základní pojmy, se v sou časnosti 
značně liší. Je to o to d ůležitější, že v konzulárních p řípadech se nezastoupení ob čané EU a 
jejich rodinní p říslušníci často nacházejí ve velmi obtížnýc h životních situacích (úmrtí, 
závažné onemocn ění, zadržování, trestná činnost). Konzulární ochrana je často jediný zp ůsob, 
jak obdržet pomoc (nap ř. v případě evakuace nebo zadržení), nebo proces alespo ň výrazně 
usnadňuje. Na rozdíl od jednání s vlastními státními p říslušníky vyžaduje pomoc 
nezastoupeným ob čanům spolupráci mezi členským státem poskytujícím pomoc, p řítomným 
na místě, a členským státem p ůvodu. V sou časné době spolupráce a koordinace často funguje 
ad hoc  a do značné míry závisí na zú častněných osobách. 
Konkrétn ěji, v současné době není zřejmé, kdo je nezastoupeným ob čanem. Ob čan EU není 
nezastoupen pouze v p řípadě, že jeho domovský členský stát nemá v dané t řetí zemi 
                                                 
7 Ve srovnání s tím, jak často žádali o konzulární ochranu zastoupení státní p říslušníci.  
8 R ůzné důvody jsou uvedeny níže v textu. 
9 Eurobarometr (2010), bleskový pr ůzkum EB č. 294, občanství Evropské unie. 
10 KOM(2010) 600 v kone čném znění, 26.10.2010. 
 
CS 3   CS velvyslanectví nebo konzulát, ale i v p řípadě, že toto zastoupení není „dostupné“11. Neexistuje 
společné chápání dost upnosti zastoupení12, jakož ani toho, v jakém rozsahu se s rodinnými 
příslušníky ob čana EU, kte ří z EU nepocházejí, dlouhodob ě pobývajícími rezidenty a 
uznanými uprchlíky zachází stejn ě jako s nezastoupenými ob čany EU. Je rovn ěž nejasné, 
který členský stát má pomáhat nezastoupenému ob čanu EU a jak je pomoc t řeba koordinovat. 
To způsobuje zpožd ění a nezabezpe čuje efektivní ochranu za rovnocenných podmínek. V 
souladu se Smlouvou si mohou nezastoupení ob čané EU svobodn ě vybrat, na které 
velvyslanectví/konzulát se rad ěji obrátí, nebo ť v praxi existují odchylky. Postupy koordinace 
a spolupráce nejsou dostate čně zavedené. V praxi se konzulární ú ředníci často nejprve 
obracejí na své vlastními orgány v hlavním m ěstě s žádostí o zvláštní pokyny. Jednoduché 
formy ověřování dokument ů třetí země a jednoduché notá řské služby nejsou v sou časné době 
zahrnuty13. Úloha delegací Unie je dvojzna čná a závisí na osobách a názorech zastoupených 
na místě. Současný stav tedy nevede k pln ě koherentní vn ější činnosti Unie a k optimálnímu 
využívání zdroj ů. 
V krizových situacích stávající pr ávní rámec spolupráce dostate čně nestanoví, kdo pomáhá 
nezastoupeným ob čanům EU, a to ani pokud jde o úlohu tz v. vedoucího státu. Plánování pro 
nepředvídané události se konkrétn ě nezabývá nezastoupenými ob čany EU. Činnosti se často 
tříští14 a informace o pot řebách, jakož i o dostupných zdrojích nejsou (bez dodate čné pomoci 
od krizových tým ů) vždy dostate čné. Stávající právní p ředpisy a pokyny o vyplácení náhrad 
pomoci vyžadují pom ěrně obecné a t ěžkopádné postupy, které se obvykle neuplatní, nebo ť 
nejsou přizpůsobeny zvláštním pot řebám v krizových situacích15. Pokud sdílení finan ční 
zátěže není jasné a v praxi nenastává, vyplývá z toho menší motivace p řijmout proaktivní 
přístup, který s sebou nese odpov ědnost, jež nesouvisí s vlastními státními p říslušníky. 
3. SUBSIDIARITA  
Pomoc nezastoupeným ob čanům EU ze své podstaty zahrnuje p řeshraniční rozměr, rozšíření 
práv přiznaných díky ob čanství EU i za hranicemi EU. Tato iniciativa se týká zvláštního 
práva přiznaného ob čanům EU. Toto právo je ve své podstat ě vázáno na pojetí a schopnosti 
Unie. Opat ření EU by m ělo přinést úspory z rozsahu. Cílené postupy koordinace a spolupráce 
a jasnější úloha místních subjekt ů, včetně delegací Unie, sníží pot řebu rozhodnutí p řijatých ad 
hoc a zvláštních pokyn ů. Opatření EU podle Lisabonské smlouvy rovn ěž umožní ú činné 
monitorování provád ění a usnadní zajišt ění souladu. 
4. CÍLE 
Veškerá p řijatá opatření by měla dosáhnout t ěchto cílů. 
CÍLE  
                                                 
11 Článek 1 rozhodnutí 95/553/ES. 
12 Zástupci členských stát ů, kteří byli konzultováni, vyjád řili různé názory (nap ř. cestovní vzdálenost 
méně než 400 km nebo na ostrov ě). 
13 Tyto služby se nemusí týkat p řípadů okamžité nouze, ale cestovat kv ůli těmto službám do jiné t řetí 
země je často obtížné. 
14 Jednotlivá opat ření zaměřená na vlastní státní p říslušníky, spíše než koordinovaný p řístup. 
15 Zejména vysoký časový tlak a zna čný počet občanů, kterým má být pomoc poskytnuta. 
 
CS 4   CS OBECNÉ  Podpořit zavádění občanství EU do praxe zajišt ěním rovného zacházení 
s nezastoupenými ob čany EU; za ú čelem vysoké úrovn ě ochrany základních 
práv občanů a prosazování hodnot EU, jako je zákaz diskriminace a vzájemná 
solidarita. 
SPECIFICKÉ  • Vyjasnit obsah a uplatnitelnost tohoto práva. 
• Zjednodušit spolupráci a koordina ci mezi konzulárními orgány. 
OPERAČNÍ Poskytnout základ pro vytvo ření stabilního rámce pro spolupráci a koordinaci 
díky vymezení: 
• kdo je nezastoupeným ob čanem EU, 
• který z členských stát ů přítomných ve t řetí zemi má pomáhat 
nezastoupeným ob čanům EU a jak je t řeba pomoc koordinovat s 
členským státem p ůvodu občana, 
• jak by m ěly orgány p řítomné v dané t řetí zemi spolupracovat a 
koordinovat se mezi sebou a jaká je v této v ěci úloha Evropské unie, 
• jak a kdo by m ěl nezastoupeným ob čanům EU pomáhat v krizových 
situacích a jak by m ělo probíhat vyplácení finan čních náhrad. 
5. MOŽNOSTI POLITIKY  
• Možnost politiky č. 1: Zachování sou časného stavu: žádná dodate čná opatření na 
úrovni EU. 
• Možnost politiky č. 2: Směrnice, kterou se stanoví opat ření ke koordinaci a 
spolupráci za ú čelem dalšího usnadn ění konzulární ochrany nezastoupených ob čanů 
EU, podpo řená cílenými opat řeními ke zvyšování pov ědomí. 
Tato možnost by zahrnovala čtyři operační cíle a zajistila ú činné provád ění vzhledem k 
cílenému zvyšování pov ědomí občanů a právník ů. 
• Možnost politiky č. 3: Další a p řísnější opatření v oblasti spolupráce. 
Tato možnost by oproti možnosti 2 navíc zajistila, a by byla konzulární ochrana poskytována 
rovněž za stejných podmínek dlouhodob ě pobývajícím rezident ům a uznaným uprchlík ům; 
zahrnovala by jednoduché formy ov ěřování a notá řských služeb a zlep šila by vyplácení 
náhrad v krizových situacích zavedením mechanismu vyplácení náhrad a/nebo posíleného spolufinancování z EU konkrétn ě pro nezastoupené ob čany EU. 
6. P
OSOUZENÍ DOPAD Ů 
Dopady jednotlivých možností byly posouzeny takto. 
Účinnost při dosahování cíl ů: 
 
CS 5   CS • Možnost politiky č. 1: Tato možnost nep řispěje k dalšímu usnadn ění spolupráce a 
koordinace ve prosp ěch nezastoupených ob čanů EU. Právo na konzulární ochranu 
bude nadále nejasné a bude bránit plné funk čnosti tohoto práv a. Spektrum 
mechanism ů prosazování nebude pln ě uplatňováno. 
• Možnost politiky č. 2: Směrnice bude podporovat zavád ění občanství EU do praxe 
jako konkrétní skute čnosti tím, že vyjasní obsah  tohoto práva, usm ěrní spolupráci a 
postupy spolupráce a bude zahrnovat mechanismy prosazování. To bude spo čívat v 
následujících opat řeních: 
1. Osobní p ůsobnost:  Vyjasnění, kdy je ob čan nezastoupen (zejména za jakých 
okolností konzulární a diploma tické zastoupení jeho domovského členského státu 
není „dostupné“) a do jaké míry jsou zahrnuti rovn ěž rodinní p říslušníci z t řetích 
zemí nezastoupených ob čanů EU. 
2. Přístup ke konzulární ochran ě a spolupráce/koordinace:  Upřesnění, který 
členský stát musí pomoci nezastoupenému ob čanu EU a jak je tuto pomoc t řeba 
koordinovat s členským státem p ůvodu tohoto ob čana. 
3. Místní koordinace / p řidaná hodnota EU:  Stanovení, že místní spolupráce by m ěla 
systematicky zahrnovat shromaž ďování důležitých informací, a objasn ění úlohy 
delegací Unie (logistick á a provozní podpora, usnad ňování vým ěny informací atd.). 
4. Pomoc v krizových situacích / vyplácení finan čních náhrad:  Plné zahrnutí 
nezastoupených ob čanů EU do plánování pro nep ředvídané události, vyjasn ění 
odpovědnosti v období krize (zejména poku d jde o úlohu vedoucího státu), 
zjednodušení postup ů pro vyplácení finan čních náhrad. 
5. Zvyšování pov ědomí občanů a právník ů na podporu provád ění směrnice. 
• Možnost politiky č. 3: Dodatečná opatření stanovená v rámci této možnosti by m ěla 
zejména tyto následky:  
1. Osobní p ůsobnost: Zacházení s uprchlíky a dlouhodob ě pobývajícími rezidenty jako 
s nezastoupenými ob čany EU by podporovalo zavád ění občanství EU do praxe v 
širokém smyslu, avšak vzhledem k tomu, že členské státy obvykle neposkytují 
pomoc na základ ě právních p ředpisů, pevná pravidla se v sou časné době jeví jako 
příliš ambiciózní. 
2. Opatření ke spolupráci a koordinaci:  Zahrnutí opat ření ke spolupráci a koordinaci 
v oblasti jednoduchých forem ov ěřování a notá řských služeb by rozší řilo služby pro 
občany a zvýšilo vzájemnou d ůvěru. Pravidla platná v členských státech se však stále 
značně liší a s právní úpravou EU v rámci EU se po čítá v roce 2013. 
3. Pomoc v krizových situacích / vyplácení finan čních náhrad: Je možné členské 
státy nabádat k tomu, aby požadov aly vyplacení náhrad, pokud tak mohou u činit 
prostřednictvím mechanismu vyplácení náhrad / informa čního systému EU, avšak 
podle stanoviska zú častněných stran hrozí, že takový mechanismus by nebyl 
dostatečně využíván. Posílená finan ční podpora na úrovni EU by snížila nerovnosti 
mezi členskými státy poskytujícími a p řijímajícími pomoc, ale je t řeba plně využít 
součinnosti se stávajícími nástroji EU. 
 
CS 6   CS Sociální dopady a základní práva 
• Možnost politiky č. 1: Základní právo na konzulár ní ochranu nedosáhne plné 
účinnosti, dokud nebudou základní pojmy, odpov ědnosti a postupy dostate čně jasné 
a nebude zajišt ěno účinné provád ění a používání. To by mohlo následn ě ohrozit 
důvěryhodnost a vnímání Listiny základních  práv a Unie založené na solidarit ě a 
zákazu diskriminace. 
• Možnost politiky č. 2: Tato možnost by podpo řila základní právo na konzulární 
ochranu. Zahrnutí rodinných p říslušníků nepocházejících z EU by posílilo právo na 
rodinný život, jakož i práva dít ěte. Jasnější povinnosti a le pší rozložení zát ěže v 
krizových situacích by zajistilo zákaz diskriminace také v obdobích krize, kdy základní práva p ředstavují citlivou otázku. Došlo by k posílení osobního života a 
integrity a práva na obhajobu a na spravedlivý soudní proces. 
• Možnost politiky č. 3: Pozitivní dopad na sociální otázky a základní práva by byl 
obecně vysoký. Byla by dále posíle na konzulární ochrana (nap ř. poskytnutím služeb 
ověřování). Snazší vyplácení náhrad prost řednictvím kompenza čního mechanismu / 
informačního systému a/nebo finan čních prost ředků EU by lépe zajistilo 
nediskrimina ční zacházení s nezastoupenými ob čany EU.  
Finanční a hospodá řské dopady 
•
 Možnost politiky č. 1: Tato možnost nep řináší žádné nové p římé finan ční náklady. 
Nadále se však budou vyskytovat ztráty ú činnosti a používání st ávajících zdroj ů se 
nikterak nezlepší. Sou časné nerovnosti ve finan ční účasti na krizových situacích 
zůstanou stejné. 
• Možnost politiky č. 2: Finanční dopad právních opat ření by dosáhl p řibližně 
750 000 EUR ro čně pro členský stát poskytující pomoc16; pro delegace Unie nebude 
zapotřebí žádných dodate čných zdroj ů17. Pokud jde o snazší vyplácení náhrad, lze 
náklady na provád ění odhadnout na 89 610 EUR pro všechny členské státy. Úspory 
členských stát ů poskytujících pomoc budou záviset na jednotlivých p řípadech. 
Dodatečná finanční zátěž nezastoupených členských stát ů by byla omezená a díky 
úsporám z rozsahu stále výhodn ější než organizace pomoci zvláš ť pro jejich vlastní 
nezastoupené ob čany. Komplexní zvyšování pov ědomí by p řineslo náklady p řibližně 
1 milion EUR na celoevropskou informa ční kampaň. Tato možnost politiky by m ěla 
rovněž pozitivní hospodá řský dopad na nezastoupené ob čany, kteří by mohli mít 
menší tendenci se spoléhat na podporu z vlastních, neoptimálních alternativních zdrojů, a ušetřila by čas
18 (úspory by činily více než 1,8 milionu EUR). 
                                                 
16 Vzhledem k o čekávanému nár ůstu případů týkajících se nezastoupených ob čanů EU. 
17 Nezbytnou pracovní zát ěž lze odhadnout p řibližně na 10 pracovních dn ů jednoho ú ředníka EU na jednu 
delegaci Unie (což by nevyžadovalo dodate čné lidské zdroje). 
18 Přínosy nezastoupeným ob čanům EU v každodenních situacích byly odhadnuty na základ ě dvou prvk ů: 
1) úspory času nezastoupených ob čanů nebo ob čanů, kteří obdrží pomoc rychleji – tento odhad se 
zakládá na pr ůměrné denní mzd ě a odhaduje se na 60 EUR; 2) vyhnutí se náklad ům na „obtíže“ 
spojeným s obdržením suboptimální pomoci nebo s hledáním jiných forem pomoci. Odhad t ěchto 
nákladů se zakládá na systému odškodn ění pro cestující v letecké doprav ě, přičemž se předpokládá, že 
situace ob čana vyžadujícího konzulární pomoc a uvízlého cestujícího v letecké doprav ě je podobná.   
 
CS 7   CS • Možnost politiky č. 3: Vzhledem k nutnosti dodate čných lidských a finan čních 
zdrojů by tato možnost zp ůsobila mnohem vyšší náklady než možnost č. 2, a to jak 
na úrovni EU, tak na úrovni členských stát ů. Zejména vyrovnávací mechanismus / 
informační systém by p řinesl dodate čné náklady na úrovni EU (nejmén ě 112 000 
EUR ročně, plus dodate čné náklady na zaveden í elektronických spis ů a údržbu), 
financování EU by p řineslo náklady ve výši p řibližně 16–31 milion ů EUR na 
financované období 6–7 let19. Dodatečné náklady na správu fondu na úrovni EU se 
odhadují nejmén ě kolem 780 000 EUR.  
7. POROVNÁNÍ MOŽNOSTÍ  
Cíle/náklady: Účinnost p ři 
dosahování cíl ů: Sociální dopady 
a základní práva  Finanční 
a hospodá řské 
dopady  
Možnost politiky 
č. 1: 
Zachování 
současného stavu 0 0 0 
Možnost politiky 
č. 2: 
Směrnice EU 
o opatřeních ke 
spolupráci 
a koordinaci 
a zvyšování 
povědomí ++ 
 ++ malé 
Možnost politiky 
č. 3: 
Opatření EU, 
kterými se 
stanoví další 
pravidla a další 
posílení práv 
občanů EU ++(+/–)20 ++(+/–)21 st řední / velké22 
 
                                                 
19 V závislosti na tom, zda by bylo financováno 50 %, nebo vyšší procento činností. 
20 V závislosti na opat ření: 1. Regulace pojmu „dostupnost“ stanovením konkrétního po čtu kilometr ů 
může dokonce snížit ú činnost, pokud by nebyly dostate čně zohledněny místní okolnosti (kvalita 
dopravních sítí). 2. Zahrnutí dlouhodob ě pobývajících rezident ů, uprchlík ů a ověřování by dále posílilo 
účinnost (ale došlo by tak k p řílišnému odchýlení ze stávajícího rámce). 3. Mechanismus náhrady by 
nezvýšil ú činnost, pokud by byl členskými státy využíván pouze z řídka. 4. Financování z EU by m ělo 
příznivý účinek, nebo ť členské státy by m ěly větší motivaci k tomu, aby proaktivn ě pomáhaly 
nezastoupeným ob čanům EU. 
21 Platí totéž. 
 
CS 8   CS Na základ ě porovnání možností politiky s ohledem na jejich náklady a ú činnost při 
dosahování stanovených cíl ů je možnost politiky č. 2 (směrnice EU o opat řeních ke 
spolupráci a koordinaci) ur čena jako nejvhodn ější varianta, a p ředstavuje tak 
upřednostňovanou možnost . Směrnice obsahující navrhované prvky by p ředstavovala 
základ stabilního rámce pro spolupráci a k oordinaci. Zavedením práva s jasným a 
spolehlivým obsahem založeným na zjednodušených postupech koordinace a spolupráce by směrnice zajistila rovnocennou ochranu. M ůže to vést k ur čitému zvýšení po čtu žádostí, avšak 
žádosti budou cílen ější vzhledem k v ětší jasnosti obsahu tohoto práva. Ve srovnání s 
celkovými náklady na pomoc státním p říslušníkům představují dodate čné náklady na pomoc 
nezastoupeným ob čanům EU stále mén ě významný podíl; pro nákladn ější evakuace bude 
zaveden zlepšený systém vyplácení náhrad. K dosažení co nejvyšší ú činnosti této možnosti by 
měla být zahrnuta i opat ření ke zvyšování pov ědomí; s ohledem na finan ční dopady by 
provádění
 směrnice měla doprovázet plnohodnotná osv ětová kampa ň; plné pochopení obsahu 
tohoto práva je p ředpokladem. 
Možnost č. 3 je účinná, pokud jde o dosažení stanovených cíl ů, ovšem možnost č. 2 je pouze 
okrajově méně účinná. Zahrnutí uprchlík ů a dlouhodob ě pobývajících rezident ů, jakož i 
jednoduchého ov ěřování dokument ů by však znamenalo zna čnou odchylku od stávajícího 
rámce, jež se považuje v této fázi za p ředčasnou23. Náklady zp ůsobené možností č. 3 by byly 
podstatně vyšší než ty, které pravd ěpodobně vzniknou v d ůsledku možnosti č. 224, a nebylo by 
plně využito synergií s Evropským mechanismem civilní ochrany. 
8. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ  
Předpokládaná lh ůta pro provedení sm ěrnice bude dva roky po jejím vstupu v platnost. 
Vzhledem k tomu, že sm ěrnice alespo ň částečně odráží stávající prax i, jsou dva roky 
považovány za dostate čné. 
Aby bylo zajišt ěno, že jsou ustanovení sm ěrnice náležit ě splněna, bude stanoven funk ční 
mechanismus monitorování a hodnocení. K náprav ě stávajícího nedostatku úplných údaj ů 
směrnice vyzve členské státy, aby info rmovaly Komisi o zavád ění tohoto práva do praxe, a to 
i předkládáním ro čního přehledu statistických údaj ů a příslušných p řípadů. Zpráva po 3 až 5 
letech provád ění směrnice by m ěla zahrnovat zvláštní studii s d ůrazem na shromaž ďování 
údajů.  
                                                                                                                                                         
22 V závislosti na tom, zda by se pro náhradu náklad ů v krizových situacích zvolil pouze vyrovnávací 
mechanismus / informa ční systém, nebo také financování z EU. Další podrobnosti jsou uvedeny 
v příloze VI. 
23 Další podrobnosti viz výše (analýza dopad ů zvláštních prvk ů možnosti č. 3). 
24 Zejména pokud by se zvolilo spolufinancování z EU.