Usnesení Evropského parlamentu o reformě státní podpory v letech 2005-20099 (2005/2165(INI))



Úřední věstník 290 E , 29/11/2006 S. 0097 - 0104



P6_TA(2006)0054 Reforma státní podpory v letech 2005-2009 Usnesení Evropského parlamentu o reformě státní podpory v letech 2005-20099 (2005/2165(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na konzultační dokument Komise - Akční plán pro státní podpory - Cílenější státní podpory a jejich nižší počet: plán pro reformu státní podpory v letech 2005-2009 (KOM(2005)0107), - s ohledem na sdělení Komise - Konzultační dokument o státní podpoře na inovace (KOM(2005)0436), - s ohledem na rozhodnutí Komise 2005/842/ES ze dne 28. listopadu 2005 o použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu [1], - s ohledem na směrnici Komise 2005/81/ES ze dne 28. listopadu 2005, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř určitých podniků [2], - s ohledem na pracovní dokument Komise o rámci Společenství pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby ve znění, které bylo dne 8. září 2004 předáno Parlamentu ke stanovisku, - s ohledem na návrh sdělení Komise ze dne 21. prosince 2005 - Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013, - s ohledem na cíle Lisabonské strategie, - s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002 a ze zasedání Evropské rady v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 a zejména na ustanovení, podle kterých se členské státy dohodly na snížení úrovně státních podpor v Evropské unii a na jejich přesměrování na horizontální cíle společného zájmu, - s ohledem na články 2, 5, 16, 73, 86, 87 a 88 Smlouvy o ES, - s ohledem na svá předchozí usnesení o službách obecného zájmu, zejména na usnesení ze dne 17. prosince 1997 o sdělení Komise o službách obecného zájmu v Evropě [3], usnesení ze dne 18. května 2000 o návrhu směrnice, kterou se mění směrnice Komise 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky [4], usnesení ze dne 13. listopadu 2001 o sdělení Komise "Služby obecného zájmu v Evropě" [5], usnesení ze dne 14. ledna 2004 o Zelené knize o službách obecného zájmu [6] a ze dne 22. února 2005 o státní podpoře ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby [7], - s ohledem na nařízení Komise (ES) č. 69/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na podporu de minimis [8], - s ohledem na články I-3, I-5, II-96, III-122, III-166, III-167 a III-238 Smlouvy o Ústavě pro Evropu ve znění, kterou podepsaly členské státy v Římě dne 29. října 2004, - s ohledem na judikaturu Soudního dvora Evropských společenství týkající se služeb obecného zájmu, a zejména na jeho rozsudek dvora ze dne 24. července 2003 ve věci C-280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH [9], - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro regionální rozvoj (A6-0009/2006), A. vzhledem k tomu, že ustanovení o státní podpoře by měla být jednoduchá, průhledná a účinná, B. vzhledem k tomu, že omezené zdroje lze nejúčinněji přidělovat prostřednictvím tržního hospodářství a vzhledem k tomu, že státní podpora by tedy měla být využívána až jako poslední možnost, C. vzhledem k tomu, že by státní podpora měla vždy mít jasně stanovené cíle, měla by být přiměřená a zejména udělovaná dočasně, D. vzhledem k tomu, že státní podpora může být nezbytná při naplňování cílů evropské konkurenceschopnosti nebo technologické nezávislosti v souvislosti s projekty společného evropského zájmu podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES, E. vzhledem k tomu, že celková výše státní podpory poskytované každoročně v EU se i podle nejstřízlivějších odhadů rovná více než 50 % ročního rozpočtu EU; vzhledem k tomu, že se výše státní podpory jakožto podílu na HDP v jednotlivých členských státech významně odlišuje - v roce 2003 se pohybovala v rozmezí od 0,1% do 2,76% - mohla by tedy způsobit značné narušení trhu, F. vzhledem k tomu, že státní podpora je financována daňovými poplatníky, a musí tedy být vynaložena odpovědně a přinést za vyložené náklady vysokou efektivnost, G. vzhledem k tomu, že důvod pro poskytování státní podpory by měl být v pravidelných a přiměřených intervalech přezkoumáván, vzhledem k tomu, že pravidelným sledováním a kontrolou využití státní podpory by neměly být pověřeny národní kontrolní úřady členských států, H. vzhledem k tomu, že v rámci zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a průhlednosti a za účelem zamezení diskriminace jsou vyžadovány efektivní a přísné kontroly udělování státní podpory, I. vzhledem k tomu, že by se Komise při uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality měla zaměřit na protiprávní jednání, která mají významný dopad na vnitřní trh, protože státní podpora je podle článku 87 Smlouvy se společným trhem neslučitelná pouze pokud narušuje obchod mezi členskými státy, J. vzhledem k tomu, že státní podpora, která nenarušuje hospodářskou soutěž je přípustným prostředkem podpory hospodářského rozvoje a může být, spolu s jinými nástroji financování ze strany Společenství, jako jsou například strukturální fondy, jedním z prostředků podpory Lisabonské strategie pro hospodářský růst a zaměstnanost, K. vzhledem k tomu, že účinnost politiky pro kontrolu státní podpory závisí na lepších informacích o jejích důsledcích pro zúčastněné strany, L. vzhledem k tomu, že v případech, kdy je státní podpora použita racionálně a jsou provedeny důkladné analýzy nákladů a přínosů, mohou přínosy státní podpory významně převýšit náklady, M. vzhledem k tomu, že v členských státech neexistuje žádný mechanismus sledování srovnatelný s kontrolou podpory na úrovni Společenství, N. vzhledem k tomu, že Parlament ve svých předchozích usneseních o státní podpoře a při svých pravidelných debatách se zástupci Komise v Hospodářském a měnovém výboru opakovaně trval na opatřeních k zajištění větší průhlednosti, Obecně 1. vítá záměr Komise nastíněný v Akčním plánu pro státní podpory a spočívající v modernizaci metod a postupů souvisejících se státní podporou, zejména zvyšováním právní jistoty, vylepšováním ekonomického přístupu, zvyšováním průhlednosti prostřednictvím konzultací zúčastněných stran a zlepšením postupu soudního rozhodování; 2. souhlasí s Komisí, že celková reforma politiky státní podpory je skutečně potřebná; 3. upozorňuje na to, že politika státní podpory je nedílnou součástí politiky hospodářské soutěže a že kontrola státní podpory souvisí s potřebou zachovat rovné podmínky pro všechny podniky působící na jednotném evropském trhu; zdůrazňuje nicméně, že v souladu s článkem 87 Smlouvy může státní podpora také pomáhat při dosahování jiných cílů EU, zejména cílů uvedených v článku 2 Smlouvy; 4. poukazuje na to, že články 86 a 87 Smlouvy jednoznačně povolují určité výjimky ze všeobecného zákazu státní podpory, pokud navrhované režimy podpory mají jasně stanovený přínos pro obyvatelstvo a životní prostředí a podpora nenarušuje obecné aktivity Unie; považuje proto za nezbytné, aby při posuzování, zda je státní podpora slučitelná se Smlouvu, byla nalezena skutečná rovnováha mezi negativními dopady státní podpory na hospodářskou soutěž a jejími pozitivními účinky na společný zájem Společenství; 5. zdůrazňuje, že rozhodnutí Komise by měla být v těsném souladu s příslušnými rozsudky Soudního dvora, aby tak byla odstraněna právní nejistota; domnívá se, že Akční plán pro státní podpory by měl být, v případě potřeby, doprovázen legislativními iniciativami, které umožní reformovat státní podporu podle zásad požadovaných EU a zvýšit právní jistotu; 6. navrhuje, aby Komise co nejdůsledněji zveřejňovala výkladové pokyny k rozsudkům Soudního dvora o pravidlech státní podpory, ať už jsou založená na ustanoveních Smlouvy nebo na ustanoveních obsažených v sekundárním právu; 7. zdůrazňuje, že je třeba vyvodit důsledky jak z neúspěšného udělování státní podpory v minulosti, tak z případů, ve kterých se podpora ukázala jako účinný nástroj pro dosažení sledovaných cílů; zdůrazňuje, že státní podpora, která narušuje hospodářskou soutěž, by měla být zrušena; 8. vyjadřuje přání, aby Komise vydávala výroční zprávu určenou Parlamentu a Radě o státní podpoře poskytované v členských státech; 9. v této souvislosti žádá Komisi, aby používala přísná pravidla pro vykazování, která se budou vztahovat jak na členské státy, tak na příjemce; dále žádá Komisi, aby za tímto účelem upravila přehled státní podpory; 10. domnívá se, že v současné globální ekonomice je nezbytné, aby pravidla stanovená na úrovni Společenství zohledňovala podmínky mezinárodní hospodářské soutěže; 11. vyzývá Komisi, aby přezkoumala, zda nejsou maximální sazby pomoci ve výši až 50 %, které jsou v zásadě možné, z hlediska tržního hospodářství příliš vysoké, protože při takto vysokých sazbách pomoci lze založit firmu bez vlastního kapitálu, což odporuje zásadě podnikatelské odpovědnosti v tržním hospodářství; 12. vítá prohlášení Komise obsažené v akčním plánu pro státní podpory, že hlavní cíle Společenství zahrnují vysokou úroveň zaměstnanosti, udržitelný růst a hospodářskou a sociální soudržnost; Důraznější ekonomický přístup 13. vítá záměr Komise vylepšit s ohledem na cíle lisabonsko-göteborských strategií její ekonomický přístup k procesu poskytování státní podpory a soustředit její prostředky na případy, které by mohly způsobit nejzávažnější narušení hospodářské soutěže a obchodu; 14. žádá, aby byl ekonomický přístup Komise definován přesně, aby tak byla zvýšena právní jistota pro zúčastněné strany; domnívá se proto, že by ekonomická analýza Komise měla vycházet z definovaných kritérií odvozených z postupů platných v dalších oblastech hospodářské soutěže, přičemž je třeba zajistit, aby postupy nebyly příliš těžkopádné; 15. naléhavě žádá Komisi, aby podrobila ekonomické analýze obě kritéria posuzování protiprávní podpory, jež jsou uvedena v čl. 87 odst. 1 Smlouvy - narušení nebo hrozba narušení hospodářské soutěže na jedné straně a vliv na obchod mezi členskými státy na straně druhé - ve všech svých rozhodnutích; žádá Komisi, aby potvrdila a upřesnila svůj přístup k oběma kritériím ve zvláštních pokynech; 16. navrhuje, aby Komise poskytla jak podrobnější definici konceptu "selhání trhu", včetně vysvětlení toho, kdy je tento koncept použitelný, tak promyšlenou metodiku; trvá na tom, aby byl tento koncept proveditelný a aby jej členské státy a příjemci mohli ve skutečnosti používat a těžit z něj; trvá na tom, že tento nový koncept musí podléhat kratším řízením; žádá Komisi, aby vyjasnila limity konceptu selhání trhu a jeho souvislost se základními prvky zákazu státní podpory v článku 87 Smlouvy; 17. poukazuje na iniciativu místopředsedy Komise Siima Kallase, který hodlá vnést do procesu udělování zemědělských dotací více průhlednosti, což by znamenalo, že by členské státy musely na internetu zveřejnit totožnost příjemců a výši poskytnuté podpory; doporučuje, aby byl tento systém rozšířen na všechny státní dotace; a také doporučuje, aby členské státy po společnostech vyžadovaly zveřejnění podrobných informací o obdržených podporách, aby měli akcionáři možnost lépe zhodnotit skutečnou výkonnost dané společnosti, zejména v případech, kdy popdpora může být následně snížena; 18. varuje před potencionálně škodlivou úlohou státní podpory, a to na národní i evropské úrovni, která může podněcovat přemisťování podniků, jež jsou potenciálními přijemci podpory, mezi členskými státy, v důsledku obchodování se subvencemi mezi podniky, aniž by to skutečně přispělo ke společným cílům EU; Inovace a výzkum a vývoj 19. zdůrazňuje velký význam inovace a výzkumu a vývoje pro budoucí konkurenceschopnost EU v celosvětovém hospodářství; 20. zdůrazňuje, že státní podpora pro výzkum a vývoj by měla být hodnocena s ohledem na lisabonské cíle a že tato podpora může členským státům umožnit zaměřit se na selhání trhu i vypracovat opatření, která průmyslu poskytnou pobídky k větším investicím do výzkumu a vývoje; podtrhuje nicméně, že podpora pro výzkum a vývoj nesmí zapříčinit vznik podpory, který by narušovala hospodářskou soutěž, zejména tím, že by upřednostňovala subjekty na trhu již zavedené; v tomto kontextu zdůrazňuje, že je v členských státech třeba překonat regulační a daňové překážky, které brání rozvoji mladých a inovativních společností; 21. konstatuje, že velké státní podpory vydané na fosilní paliva a jadernou energetiku brzdily rozvoj technologií šetrných k životnímu prostředí v EU, zejména v sektoru energetiky; rozhodně zastává zásadu, že by vnější náklady měly být zahrnuty do ceny energie pocházející z různých zdrojů a že by tato zásada měla být východiskem pro přepracování pokynů EU pro poskytování státní podpory; 22. podporuje pružnost státní podpory pokud jde o vytváření a podporu inovativních myšlenek výzkumných ústavů a univerzit ve veřejném sektoru a také jasných a jednoduchých pravidel toho, jak převést tyto myšlenky a odborné znalosti do podniků; v této souvislosti podporuje další inovaci vznikající díky spolupráci a partnerství veřejného a soukromého sektoru; 23. zdůrazňuje zásadu, že by podpora pro výzkum a vývoj neměla upřednostňovat jednotlivé podniky; naléhavě žádá Komisi, aby zaměřila podporu pro výzkum a vývoj na "inovační klastry"; 24. podporuje záměr Komise zpružnit systém státní podpory s cílem podpořit inovační procesy úměrně jejich vzdálenosti od trhu; Rizikový kapitál 25. domnívá se, že důsledkem nedostatků v regulaci a málo podnětných daňových systémů není v některých členských státech poskytování rizikového kapitálu ideální, obzvláště v případě malých podniků; vítá proto průběžné přepracování sdělení Komise o státní podpoře a rizikovém kapitálu [10], které by mělo skončit v srpnu 2006; 26. podtrhuje, že je třeba podporovat rozvoj nově zakládaných podniků a mladých inovativních malých a středních podniků, mimo jiné s využitím vhodných daňových pobídek; 27. zdůrazňuje potřebu méně obtížných, rychlejších schvalovacích postupů; v tomto kontextu upřednostňuje blokové výjimky pro podporu malého rozsahu pro malé a střední podniky; Služby obecného hospodářského zájmu 28. žádá Komisi, aby konečně zajistila právní jasnost podpory pro služby obecného hospodářského zájmu; 29. domnívá se, že nejdůležitějším kritériem je nadměrná kompenzace, a že proto financování služeb obecného hospodářského zájmu je za státní podporu považováno pouze v těch případech, kdy není splněno kritérium odůvodněného vyrovnání nebo nelze jeho splnění prokázat; 30. vyjadřuje politování nad tím, že stále přetrvávají velké rozdíly v tom, jak Komise zamýšlí vykládat test z rozsudku Altmark Soudního dvora v praxi; žádá Komisi, aby vydala jasné a přesné vysvětlující sdělení ke čtvrtému kritériu vyloženému v rozsudku Altmark, které bude přihlížet ke specifičnosti různých odvětví; 31. žádá Komisi, aby s ohledem na zvyšující se význam partnerství veřejného a soukromého sektoru při budování infrastruktur v méně rozvinutých oblastech věnovala zvláštní pozornost otázce poskytování státní podpory těmto partnerstvím a dodala tedy pokyny právního charakteru ke všem otázkám týkajícím se použitelnosti pravidel státní podpory v tomto kontextu; obzvláště vyzývá k zavedení přiměřených pravidel, která by zjednodušila využívání partnerství veřejného a soukromého sektoru; konstatuje, že v této souvislosti by mělo být vynaloženo zvláštní úsilí k zachování průhlednosti; 32. bere na vědomí výjimku udělenou menším společnostem poskytujícím veřejné služby z uplatňování pravidel pro státní podporu; táže se nicméně, zda je rozlišení mezi malými a velkými podniky při posuzování pravidel státní podpory dostatečné; žádá tedy, aby bylo posuzování Komise založené na dopadech opatření státní podpory na příslušný trh, spíše než na velikosti dotyčné společnosti poskytující veřejné služby; Blokové výjimky 33. podporuje Komisi v tom, aby přijala nařízení o obecné blokové výjimce, čímž by zjednodušila a konsolidovala stávající blokové výjimky, zejména v oblasti vzdělávání, malých a středních podniků a zaměstnanosti, a začlenila širší rozsah výjimek, zejména pokud jde o státní podporu malým a středním podnikům a výzkumu a vývoji, pokud jsou případně sledovány a zakázány nepovolené křížové subvence od malých podniků velkým podnikům; souhlasí se záměrem Komise zaměřit její zdroje na vypořádání se s těmi druhy podpory, které nejvíce narušují hospodářskou soutěž; domnívá se, že by postupy oznámení a zdržení, které k nim neodmyslitelně patří, měly být úměrné riziku narušení hospodářské soutěže, které z dané podpory vyplývá; domnívá se, že by budoucí rozšiřování konceptu blokové výjimky mohlo být zjednodušeno jediným právním nástrojem, který by stanovil, že drobnější částky každého typu podpory by již nemusely být oznamovány; 34. zdůrazňuje, že je třeba zajistit, aby nařízení o obecné blokové výjimce skutečně vedlo ke zjednodušení postupů a aby přehledná, podrobná a jednoznačná ustanovení neohrožovala prvořadý cíl, kterým je obecné snižování státní podpory; 35. vítá návrh zvýšit práh podpory de minimis; navrhuje, aby byla částka zdvojnásobena na 200000 EUR; žádá v této souvislosti Komisi, aby se zabývala problémem kontroly kumulace; Regionální podpora 36. vítá pokyny Komise k vnitrostátní regionální podpoře na období 2007-2013 [11]; zdůrazňuje, že politika regionální podpory by měla důkladněji zohlednit územní kritéria za účelem odlišení geografických oblastí EU se silným hospodářstvím od oblastí, které se potýkají s potížemi, jež provází průmyslovou přeměnu, a oblastí s trvalým přírodním znevýhodněním; domnívá se, že politika soudržnosti a politika státní podpory se navzájem doplňují, protože se ukázalo, že politika státní podpory je účinným nástrojem na cestě za opravdovým sbližováním příjmů v celé EU; 37. domnívá se, že státní podpora by měla být povolena pouze v případě, že tato podpora přidává hodnotu, jíž nelze dosáhnout žádným jiným politickým opatřením a je přínosem pro region; proto podporuje účinnější přístup k poskytování regionální podpory se zaměřením na investice do infrastruktury a horizontální podporu ve znevýhodněných či méně rozvinutých regionech EU, včetně zavedení výhodnějších daňových podmínek na předchodná období nepřesahující pět let; v této souvislosti zdůrazňuje, že je třeba zachovat patřičná podpůrná opatření pro regiony postižené "statistickým efektem"; 38. domnívá se, že by mělo být přezkoumáno snižování státní podpory regionům postiženým "statistickým efektem", pro něž rozšíření znamenalo relativní zvýšení příjmů, nedosáhly však skutečného růstu, ani konvergence a trpí vysokou mírou nezaměstnanosti; 39. vyzývá Komisi, aby s ohledem na cíle EU i na politiku soudružnosti, která je navržena k dosažení hospodářské a sociální konvergence prostřednictvím opatření zaměřených na obnovení rovnováhy mezi evropskými regiony, zajistila, že státní podpora na národní ani evropské úrovni nebude mít za následek narušování hospodářské soutěže mezi regiony členských států a nebude financovat přesídlování uvnitř EU vedoucí zejména ke ztrátě pracovních příležitostí v jednom regionu ve prospěch jiného regionu; 40. podporuje Komisi, aby v souladu s lisabonskými a göteborgskými strategiemi důkladněji a podrobněji vyhodnotila různé druhy státní podpory a jejich účinnost tak, aby mohla stanovit, zda jsou některé formy podpory z hlediska trvalého, pozitivního vlivu, jež mohou mít na regionální rozvoj, výhodnější než jiné; 41. žádá Komisi, aby zásady vytyčené v Akčním plánu plánu pro státní podpory uplatňovala i na specifická pravidla platná pro některá odvětví, jako je zemědělství, rybolov, těžba uhlí a doprava, která jsou často soustředěna v oblastech, jež mají nárok na pomoc ze strukturálních fondů, a rovněž Komisi žádá o další návrhy zaměřené na reformu těchto specifických pravidel; Podpora na ochranu životního prostředí 42. domnívá se, že státní podpora na ochranu životního prostředí, je-li řádně a průhledně uplatňována, může při dosahování cíle udržitelného rozvoje v EU hrát zásadní roli, zejména podněcováním dlouhodobých investic do technologií a patentováním těchto technologií v EU v souladu s cílem stabilizovat emise skleníkových plynů stanoveným v rámcové úmluvě OSN o změně klimatu; 43. souhlasí s názorem Komise, že současné pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí "nejsou náležitě přizpůsobeny zvyšující se složitosti investic do environmentálních technologií, ani novým formám partnerství veřejného a soukromého sektoru" [12]; 44. vyzývá Komisi a členské státy, aby urychlily zavádění opatření, jejichž cílem je omezit státní podporu, která poškozuje životní prostředí, a aby ji nakonec úplně odstranily; konstatuje, že objem této státní podpory je značný; a vyzývá Evropskou agenturu pro životní prostředí, aby vypracovala seznam subvencí, které přímo nebo nepřímo podporují výrobu a spotřebu znečišťující životní prostředí, a tím vytvářejí čistějším technologiím nespravedlivou hospodářskou soutěž; 45. vítá proto zahájení postupu konzultace se zainteresovanými stranami, který směřuje k přepracování těchto pokynů a který má být ukončen do konce roku 2007; Lepší řízení 46. domnívá se, že stávající metody a postupy politiky státní podpory mají určité nedostatky a jsou příliš byrokratické; 47. vítá proto zavedení pokynů pro osvědčené postupy v oblasti státní podpory za účelem rychlejších a účinnějších oznamovacích postupů; v této souvislosti si klade otázku, zda by k dosažení tohoto cíle nebylo vhodnější nařízení, než pokyny; 48. důrazně podporuje myšlenku vytvoření užší sítě kontrolních orgánů v členských státech, jako jsou nejvyšší kontrolní úřady, což by usnadnilo důslednost při uplatňování pravidel státní podpory; 49. zdůrazňuje, že veškerá decentralizace kompetencí ve prospěch vnitrostátních orgánů vyžaduje pečlivý dohled a koordinaci, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování pravidel ve všech členských státech; domnívá se, že existuje nebezpečí, že by decentralizace mohla vyústit v nejednotné vymáhání pravidel státní podpory, zejména s ohledem na nestejnou skladbu a úroveň zkušeností a odborných znalostí příslušných orgánů členských států; podtrhuje význam fungující sítě příslušných orgánů v členských státech; 50. naléhavě žádá Komisi, aby stanovila jasné časové lhůty pro řízení o státních podporách, včetně jejich dodržování; 51. vyjadřuje svou nespokojenost nad skutečností, že jsou sankce za neoznámení v současnosti prosazovány pouze vůči příjemcům a ne vůči členským státům; podporuje proto Komisi při hledání nových preventivních prostředků zaměřených na nesprávné uplatňování pravidel státní podpory členskými státy a vyzývá Komisi, aby v této věci zajistila vhodné sankce; 52. znovu žádá, aby byl pro všechny záležitosti politiky hospodářské soutěže, o kterých Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou, zaveden postup spolurozhodování; * * * 53. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi. [1] Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 67. [2] Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 47. [3] Úř. věst. C 14, 19.1.1998, s. 74. [4] Úř. věst. C 59, 23.2.2001, s. 238. [5] Úř. věst. C 140 E, 13.6.2002, s. 153. [6] Úř. věst. C 92 E, 16.4.2004, s. 294. [7] Úř. věst. C 304 E, 1.12.2005, s. 117. [8] Úř. věst. L 10, 13.1.2001, s. 30. [9] Sb. soud. rozh. 2003, s. I-7747. [10] Úř. věst. C 235, 21.8.2001, s. 3. [11] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku. [12] Sdělení Komise ze dne 28. ledna 2004 - Stimulace technologií pro udržitelný rozvoj: akční plán pro environmentální technologie v Evropské Unii (KOM(2004)0038, odstavec 4.2.3). --------------------------------------------------