Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke zprávě Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o sazbách spotřební daně uplatňovaných na alkohol a alkoholické nápoje (předložené podle článku 8 směrnice Rady 92/84/EHS o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů)

KOM(2004) 223 v konečném znění

(2006/C 69/03)

Dne 27. května 2004 se Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský sociální a hospodářský výbor ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost“, zodpovědná za přípravu práce Výboru k danému tématu, přijala své stanovisko dne 8. listopadu 2005. Zpravodajem byl pan Wilkinson.

Na 423. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 18. a 19. ledna 2006 (jednání dne 18. ledna 2006) přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 81 hlasy pro, 33 hlasy proti a 15 členů se zdrželo hlasování.

1. Shrnutí závěrů a doporučení

Četnost zpráv na téma současného systému vypracovávaných Komisí by měla být stanovena realističtěji a zprávy by neměly být vyžadovány častěji než jednou za 5 let.

Současný systém pravidelně způsobuje problémy spojené s umístěním určitých produktů v nynějších dohodnutých strukturách, na které není snadná odpověď. To může vést k tomu, že každý členský stát najde své vlastní řešení. Přetrvávají také problémy se správným kódováním ve společné nomenklatuře. Bude třeba zohlednit dvě velké kategorie obchodu, do kterých tyto výrobky patří, tedy obchodování mezi profesionály na jedné straně a soukromými kupujícími na straně druhé, které probíhá dvěma způsoby, přímým nákupem a nákupem na objednávku, z nichž každý přináší odlišné problémy.

Doporučuje se, aby Komise zvážila rozdělení alkoholických nápojů do dvou základních kategorií spolu se zavedením standardního základu pro všechny alkoholické nápoje zahrnuté do těchto dvou kategorií, jak je popsáno v odstavcích 7.3 až 7.10 níže, kde jsou všechny alkoholické nápoje zdaněny podle typu s ohledem na způsob jejich výroby, vliv na zdraví a obsah alkoholu. Vínem a jinými fermentovanými nápoji (pivem, jablečným a hruškovým kvašeným moštem) je však třeba se zabývat odděleně.

Připouštíme, že taková změna by nemohla být provedena rychle a musela by být zaváděna značně dlouho.

2. Podpůrné argumenty

3. Obecné připomínky

Uvádí také údaje, které ukazují, jak důležité jsou příjmy, které členské státy získávají ze spotřebních daní na alkohol a alkoholické nápoje (4) , a to, do jaké míry se liší (5) .

Každý členský stát má svou vlastní daňovou politiku a v současné době nic nenasvědčuje tomu, že by ji členské státy chtěly harmonizovat. Jedná se o nedostatek Komise, která navzdory svému úsilí nepodávala zprávy o provádění stávajícího systému v intervalech požadovaných v původní směrnici. Četnost podávání zpráv by měla být stanovena realističtěji, možností je jednou za 5 let.

4. Vnitřní trh

5. Minimální sazby

6. Širší cíle smlouvy – zdraví

Pro většinu dospělých spotřebitelů EU je alkohol součástí běžného životního stylu. Velká většina z nich se chová odpovědně, co se týče návyků při konzumaci alkoholu. Střídmá konzumace alkoholu může být pro některé skupiny lidí zdraví mírně prospěšná. Problémy s nadměrnou konzumací alkoholu však mohou být, a často jsou, vážné. Těm, co konzumují alkohol nadměrně, to způsobuje zdravotní problémy, nadměrná konzumace způsobuje také ale vážné sociální problémy a může mít nepříznivý ekonomický dopad. Zvláště znepokojivé je požívání alkoholu některými mladšími spotřebiteli (13) . Obecně vzato je třeba zlepšit celkové vzdělávání v oblasti výživy. V oblasti životosprávy a alkoholu (14) je rovněž potřeba další vzdělání.

Závislost na alkoholu lze nejlépe řešit pomocí vzdělání, informací a výcvikových programů, jež jsou zaměřeny v prvé řadě na osoby s nadměrnou konzumací alkoholu. To by měla vzít Komise v úvahu při navrhování politik týkajících se zdravotnictví (15) .

7. Možná cesta kupředu

Evropský hospodářský a sociální výbor souhlasí s tím, že větší konvergence by přispěla k poklesu množství podvodů a narušování hospodářské soutěže. Ačkoli se dohodli na zvýšení stávajících minimálních sazeb v souladu s inflací, nebyli se schopni dohodnout na ostatních problémových oblastech (viz poznámka pod čarou č. 3). Neexistuje však dobrý důvod, proč by Komise neměla členským státům navrhnout změny ve stávajících strukturách a systému spotřební daně.

Pro doplnění toho, co bylo řečeno v předcházejícím odstavci, je třeba zdůraznit, že vinařství je důležitou doplňující činností zemědělských výrobců. Mnoho pěstitelů révy, nezávisle na výrobcích, které dodává družstvům nebo velkoobchodům, ve skutečnosti vyrábí víno pro potřeby své rodiny a případný přebytek prodává pouze omezenému počtu soukromých osob v okolí. Článek 10 směrnice Rady 92/83/EHS již členským státům povoluje od spotřební daně osvobodit víno vyráběné jednotlivci pro osobní spotřebu (pro sebe, rodinu nebo hosty, ne však pokud je spojeno s prodejem) (17) .Podobně je v článku 29 směrnice Rady 92/12/EHS členským státům povoleno osvobodit malé výrobce (18) vína od požadavků souvisejících s pohybem a sledováním jejich výrobků. Pokud členské státy neumožní tyty povolené výjimky, mohlo by to představovat zhoršení ekonomické situace ve vinařství, které je již tak postiženo konkurencí ze třetích rozvíjejících se zemí. Vínu by se tedy nechal volný průběh, co se týče otázky zda ho vyloučit z úvah, které následují.

To by vedlo ke skutečnému zjednodušení zdanění alkoholu, ačkoli by nedošlo k omezení možností podvodů, protože členské státy i nadále stanovují pro zdanění alkoholu velmi odlišné sazby.

V rámci tohoto systému by nebylo nutné usilovat o to, aby rostoucí množství nových produktů zapadlo do struktury, která pro ně nebyla přizpůsobena. Byly by prostě zatíženy daní pouze na základě obsahu alkoholu (ABV).

Kromě toho by systém spotřební daně byl pevnější, nevykazoval by závažná zkreslení a vyřešily by se problémy se společnou nomenklaturou.

Jak je uvedeno výše, alkohol a zdraví je poněkud znepokojující téma, v rámci takového systému, kde by na standardní bázi dani podléhal veškerý alkohol, by se však daňové zatížení nejvíce dotklo těch, kteří konzumují nejvíce alkoholických nápojů, v závislosti na tom, zda se jedná výhradně o kvašené nápoje nebo destiláty. To by napomohlo porozumění tomu, že co se týče zdraví, záleží v prvé řadě na konzumačních návycích, se zřetelem na přínos u střídmé konzumace ve srovnání s nebezpečím nevhodné konzumace.

(1) Zpráva Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o sazbách spotřební daně uplatňovaných na alkohol a alkoholické nápoje (předložená podle článku 8 směrnice Rady 92/84/EHS o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů) KOM(2004) 223 v konečném znění

(2) Směrnice Rady 92/84/EHS o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů: Úř. věst. L 316, 31.10.1992

(3) Směrnice Rady 92/83/EHS týkající se harmonizace struktur spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů: Úř. věst. L 316, 31.10.1992. K tématům, která je třeba zvážit, patří otázka, zda by i nadále mělo být povoleno danit nešumivá a šumivá vína různými sazbami spotřební daně, potřeba aktualizovat kódy kombinované nomenklatury a různá klasifikace některých podobných produktů.

(4) Celková hodnota HDP EU složené z patnácti států činila v roce 2001 více než 25 miliard eur, v procentech HDP byla nevyšší hodnota zaznamenána ve Finsku (0,96 %), nejnižší v Itálii (0,06 %).

(5) Sazby spotřební daně z alkoholických nápojů se u nejvyššího a nejnižšího zdanění v členských státech u piva a „středně alkoholických výrobků“ liší o 15,9 násobku, u destilátů o 9,2 násobku. Podobné srovnání u vína (včetně šumivých vín) není možné, protože v 15 z 25 členských států víno vůbec dani nepodléhá a ve dvou dalších členských státech je velmi nízká daň (asi 2 eurocenty).

(6) Spotřební daň je daň, která se za takové zboží platí v zemi nákupu.

(7) ESD zjistil, že víno a pivo jsou do jisté míry nahraditelné: případ C-170/78 a C-166/98.

(8) LPA: „litre of pure alcohol“ (litr čistého alkoholu); tedy podle obsahu alkoholu, přičemž se bere pivo, víno a středně alkoholické výrobky s vlastnostmi typickými pro maloobchodní prodej.

(9) Ve všech těchto případech to bylo především důsledkem toho, že občané v těchto členských státech uplatňovali své právo na nákup na vnitřním trhu v jiných členských státech.

(10) Dánsko, Estonsko, Finsko, Irsko a Švédsko.

(11) Závěry zasedání 2651 konaného dne 12. dubna 2005.

(12) Na této schůzi Rady ECOFIN byla Komise požádána o návrhy na zvýšení současných minimálních sazeb v souladu s inflací uplynulých let. Toto rozhodnutí přinutí mnoho členských států zvýšit sazby vztahující se na některé alkoholické nápoje. Komise připouští, že některé členské státy budou mít se zvýšením sazeb potíže a možná budou potřebovat výjimku a/nebo přechodné období.

(13) Zpráva o Průzkumném projektu týkajícím se alkoholu a drog na evropských školách (European School Survey Project on Alcohol and on Drugs – ESPAD), rok 2003.

(14) „Obezita v Evropě – role a povinnosti partnerů občanské společnosti“ (stanovisko z vlastní iniciativy) Úř. věst. C 24, 31.1.2006.

(15) GŘ SANCO (GŘ pro ochranu zdraví a spotřebitele) pracuje na návrhu strategie týkající se alkoholu. Je nepravděpodobné, že by tato studie byla vypracována na větší časové období.

(16) CMO - Společná organizace trhu s vínem.

(17) Podobné výjimky je možné uplatnit na pivo (článek 6) a jiné fermentované nápoje (článek 14) této směrnice.

(18) Malí výrobci vína jsou zde osoby vyrábějící v průměru méně než 100 000 litrů vína za rok.

(19) „ABV – alcohol by volume“ znamená alkohol podle objemu a označuje procento alkoholu v dotyčném produktu.

PŘÍLOHA

ke stanovisku Evropského hospodářského a sociálního výboru

Zamítnuté pozměňovací návrhy

Následující pozměňovací návrhy, které získaly čtvrtinu hlasů, byly zamítnuty v průběhu diskuse:

Odstavec 7.5

Upravit následujícím způsobem:

„Zejména by bylo třeba velmi pečlivě zvážit dopad na společnou organizaci trhu s vínem, protože již teď čelí vinařský průmysl EU závažným problémům (jako je pokles spotřeby v mnoha členských státech a větší pronikání importovaných vín na trh). Jiné kategorie alkoholických kvašených nápojů mohou mít podobné potíže. K odůvodnění, jež bylo uvedeno, je třeba přičíst prokázanou souvislost mezi umírněnou konzumací těchto nápojů a jejich blahodárnými účinky na zdraví, proto by se mělo zavést zmíněné rozdělení nápojů na dvě kategorie (kvašené a destilované), v jejichž rámci by členské státy mohly zavést minimální sazby podle obsahu alkoholu a nezávisle na druhu nápoje, v němž je alkohol obsažen.“

Odůvodnění

Celé odvětví kvašených nápojů je třeba bránit jednak proto, že tyto nápoje pocházejí ze zemědělské produkce, jednak proto, že jejich umírněná konzumace má blahodárné účinky na zdraví, ať jde o víno, pivo či zkvašený ovocný mošt. Nemá ostatně smysl navrhovat model jednotného zdanění bez přihlédnutí ke druhu nápoje či způsobu výroby a stanovit výjimku pro jeden z nich, víno, na základě okolností, které naprosto stejně platí pro ostatní kvašené nápoje (zkvašený ovocný mošt a pivo), podle stanoviska přijatého 19. prosince loňského roku.

Hlasování

Pro: 46

Proti: 50

Hlasování se zdrželo: 23

Odstavec 7.5.1.

Upravit následujícím způsobem:

„Pro doplnění toho, co bylo řečeno v předcházejícím odstavci, je třeba zdůraznit, že vinařství je důležitou doplňující činností zemědělských výrobců a že tradiční malovýroba piva či kvašených ovocných moštů je rovněž součástí evropské kultury. Mnoho pěstitelů révy, nezávisle na výrobcích, které dodává družstvům nebo velkoobchodům, ve skutečnosti vyrábí víno pro potřeby své rodiny a případný přebytek prodává pouze omezenému počtu soukromých osob v okolí. Totéž lze říci o drobných výrobcích kvašených ovocných moštů a piva, jejichž produkce je určena pro osobní spotřebu či pro osoby v sousedství. To znamená, že přezkoumání sazeb spotřebních daní by se muselo provést u stovek tisíc malých výrobců v jednotlivých zemích: to by pro členské státy ve srovnání s jistě mizivými výnosy představovalo neúnosné náklady, zejména však zhoršení ekonomické situace ve vinařství některých odvětvích, které á je jsou již tak postiženo a konkurencí ze třetích rozvíjejících se zemí. Zdá se tedy nezbytné vyloučit víno tyto nápoje z úvah, které následují, a zachovat v platnosti současnou umožnit zavedení zvláštní sazbuy daně“ nula „pro všechny.“

Odůvodnění

Odůvodnění předložené v souvislosti s tímto odstavcem se týká rovněž tradiční výroby produktů, na něž se vztahují směrnice 92/83/ES a 92/84/ES, s možností uplatnit nižší sazby. Předložené argumenty neukazují, proč by se mělo s vínem v rámci podobných produktů zacházet zvlášť; znamenalo by to, že by se vyjímala pouze část alkoholických nápojů, ač by se tak mělo učinit se všemi podobnými výrobky, aby se zabránilo diskriminaci v souvislosti se směrnicí 92/84/ES.

Hlasování:

Pro: 52

Proti: 65

Hlasování se zdrželo: 8

Odstavec 7.11

Upravit následujícím způsobem (nový text je podtržen)

„7.11 Skutečná zjednodušení systému zdaňování zboží s obsahem alkoholu budou velmi žádoucí. Je však třeba poznamenat, že: — 1) pokud se základní sazby budou v jednotlivých členských státech lišit, šance na omezení pašování a podvodů jsou minimální, — 2) jednotná sazba, stanovená podle obsahu alkoholu, by mohla: — vést k novým podvodům spočívajícím ve změně výrobního procesu výrobku a jeho obsahu alkoholu, — penalizovat výrobce vína, kteří by museli odlišit každé víno, jež by obsahovalo odlišný podíl alkoholu, — ze stejného důvodu značně zkomplikovat obchodní činnost oprávněných zprostředkovatelů zboží, kteří by byli povinni odlišovat jednotlivé kategorie pro platbu daně v okamžiku, kdy výrobek bude nabídnut spotřebiteli, — 3) navrhovaný systém, který nerozlišuje výrobky podle jejich charakteru (fermentované či destilované), implikuje ušlý zisk pro rozpočet Společenství, který by bylo možné získat z pozice moderátora daňového zatížení pro alkoholické výrobky, — naopak, pokud by mělo do tohoto daňového systému být zahrnuto víno, jeho daňové zatížení by značně vzrostlo, přitom toto odvětví je čím dál více ovlivňováno konkurencí třetích zemí; existuje tedy dobrý důvod pro to, aby víno mělo svou vlastní kategorii s nulovou spotřební daní.“

Hlasování:

Pro: 35

Proti: 75

Hlasování se zdrželo: 12