ZPRÁVA KOMISE RADĚ v souladu s článkem 2 nařízení Rady (ES) č. 552/97, pokud jde o nucenou práci v Myanmaru/Barmě /* COM/2012/0525 final */





ZPRÁVA KOMISE RADĚ v souladu s článkem 2 nařízení Rady (ES) č. 552/97, pokud jde o nucenou práci v Myanmaru/Barmě 1. Úvod 1. Myanmar/Barma je zvýhodněnou zemí, na níž se vztahuje zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země („Vše kromě zbraní“ – dále jen „režim EBA“) stanovený podle článku 11 nařízení Rady (ES) č. 732/2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009[1]. Zvýhodněné země režimu EBA jsou uvedeny v příloze I sloupci D uvedeného nařízení. 2. Právní východiska pro dočasné odnětí preferencí podle systému GSP 2. Přístup k celním preferencím, který byl Myanmaru/Barmě poskytnut na základě nařízení (ES) č. 3281/94[2] a nařízení (EC) No 1256/96[3], byl dočasně odňat nařízením Rady (ES) č. 552/97[4]. Nařízení (ES) 732/2008 pozměnilo nařízení Rady (ES) č. 552/97 a nahradilo odkazy na tato nařízení. Nařízení (ES) 732/2008 je současným právním základem pro provádění a správu systému všeobecných celních preferencí Unie (dále jen „GSP“). 3. Článek 2 nařízení (ES) č. 552/97, ve znění čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 732/2008, stanoví, že použitelnost nařízení (ES) č. 552/97 má být ukončena na základě zprávy Komise o nucené práci v Myanmaru, že již nedochází k jednání uvedenému v čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 732/2008. 4. Ustanovení čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 732/2008 stanoví, že preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, a to za závažné a systematické porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v části A přílohy III, na základě závěrů příslušných monitorovacích subjektů. Úmluva Mezinárodní organizace práce (MOP) o nucené nebo povinné práci, č. 29, (1930) (dále jen „úmluva č. 29“), je uvedena v části A přílohy III nařízení (ES) č. 732/2008. 3. Závěry kontrolních orgánů Mezinárodní organizace práce 3.1. Shrnutí kroků MOP v souvislosti s nucenou práci v Myanmaru/Barmě 5. Vyšetřovací komise MOP byla založena v roce 1997 s cílem prověřit dodržování úmluvy č. 29 vládou Myanmaru/Barmy. Vzhledem k tomu, že vláda úmluvu neskrývaně a soustavně nedodržovala, učinila vyšetřovací komise následující doporučení: a) uvést legislativní texty, zejména zákon o vesnicích (Village Act) a městský zákon (Town Act), do souladu s úmluvou č. 29; b) zajistit, aby už v praxi nebyla nucená práce nařizována orgány, zejména vojenskými složkami; c) zajistit, aby byly sankce, které mohou být uloženy podle článku 374 trestního zákoníku za nařizování nucené nebo povinné práce, striktně uplatňovány, a to v souladu s článkem 25 úmluvy č. 29. 6. S ohledem na to, že vláda nepřijala nezbytná opatření k provedení doporučení vyšetřovací komise, přijala Mezinárodní konference práce (MKP) na svém 87. zasedání (červen 1999) usnesení o rozšířeném využívání nucené práce v Myanmaru/Barmě (dále jen „usnesení z roku 1999“). 7. Následně pak na svém 88. zasedání (červen 2000) MKP přijala podle článku 33 ústavy usnesení o opatřeních k zajištění toho, aby Myanmar/Barma dodržovala doporučení vyšetřovací komise (dále jen „usnesení z roku 2000“). Tento případ je jediným v historii MOP, kdy byl pro zajištění přijetí mezinárodních závazků ze strany člena použit článek 33 ústavy. 3.2. Připomínky výboru tvořeného odborníky na provádění úmluv a doporučení 8. Ve svých připomínkách z roku 2012 výbor tvořený odborníky na provádění úmluv a doporučení (CEACR) přivítal pozitivní vývoj v Myanmaru/Barmě, např. předložení návrhu právního předpisu o zrušení městského zákona a zákona o vesnicích z roku 1907 parlamentu. Výbor však poznamenal, že vláda navzdory úsilí vynaloženému za účelem provedení doporučení vyšetřovací komise tato doporučení doposud ještě neprovedla v plném rozsahu. Vedle kroků podniknutých k úpravě právních předpisů musí vláda ještě zajistit, aby už v praxi nebyla nucená práce nařizována orgány, zejména vojenskými složkami a dále musí zajistit, aby byly sankce v podle trestního zákoníku za nařizování nucené práce striktně uplatňovány proti civilním a vojenským orgánům. 3.3. Zpráva styčného úředníka MOP 9. V roce 2012 styčný úředník MOP pro zvláštní zasedání o Myanmaru (úmluva č. 29) výboru pro uplatňování norem (CAS) uvedl, že od roku 2011, kdy CAS situaci naposledy přezkoumal, byl v řadě oblastí zaznamenán významný pokrok. V souvislosti s doporučeními vyšetřovací komise byly předchozí právní předpisy zrušeny a byly přijaty nové právní předpisy, včetně právních předpisů, kterými se nařizování nucené práce potvrzuje jako trestný čin. Pachatelé, a zejména vojenský personál, obvinění z využívání nucené práce jsou nyní trestně stíháni a trestáni v souladu s právními předpisy. Přestože bylo dosaženo významného snížení využívání nucené práce, problém přetrvává a i nadále jsou přijímány stížnosti. Vláda tuto skutečnost uznala, a to zahájením společné strategie s MOP pro úplné odstranění všech forem nucené práce do roku 2015, ne-li dříve, a vzájemnou dohodou o podrobných akčních plánech pro provádění této strategie. 3.4. Závěry výboru MOP pro uplatňování norem 10. Dne 4. června 2012 výbor pro uplatňování norem (CAS) na svém zvláštním zasedání věnovaném prozkoumání vývoje událostí, pokud jde o otázku dodržování úmluvy č. 29 vládou Myanmaru/Barmy, přijal závěry o Myanmaru/Barmě. CAS vzal na vědomí připomínky CEACR a také zprávu styčného úředníka MOP. Ve svých závěrech CAS uvítal: a) pokrok dosažený při naplňování doporučení vyšetřovací komise z roku 1998. Výbor poznamenal, že od jeho zasedání v minulém roce podnikla vláda v tomto ohledu mnoho důležitých kroků; b) propracovaný a podrobný akční plán vytvořený mezi vládou a MOP. Výbor trvá na tom, aby všichni sociální partneři a organizace občanské společnosti plnili aktivní úlohu při stanovování priorit a napomáhání urychlenému uplatňování těch prvků plánu, které jsou nejdůležitější pro okamžité provedení doporučení vyšetřovací komise; c) prohlášení představitele vlády o tom, že kultura beztrestnosti není tolerována a že prezident vyzval k přijetí opatření, která zajistí dodržování zásad právního státu v celé zemi. Výbor se domnívá, že opatření přijatá za účelem stíhání nucené práce by měla být i nadále posilována a nedávno přijaté právní předpisy účinně uplatňovány, aby se tak zajistila úplná odpovědnost v souladu se zákony. Výbor vyjádřil důvěru v to, že budou uplatněny účinné a odrazující sankce s cílem trestat využívání nucené práce ve všech odvětvích, a požaduje, aby vláda přezkoumala dopad opatření, o kterých informovala, tak aby je mohla v nezbytných případech posílit. 11. Výbor však vyjádřil své přetrvávající obavy týkající se ústavních ustanovení, která stanoví výjimku ze zákazu nucené práce pro „úlohy zadané unií v souladu se zákonem a v zájmu veřejnosti“. Uvítal prohlášení zástupce vlády, že by ústava mohla být změněna, pokud by šlo o vůli lidu, a vyjádřil důvěru v to, že budou přijata opatření, aby se zajistilo, že jakákoli výjimka z nucené práce podle ústavního a legislativního rámce bude striktně omezena na úzkou oblast působnosti výjimek podle úmluvy č. 29. 3.5. Usnesení Mezinárodní konference práce 12. Dne 13. června 2012 Mezinárodní konference práce (MOP) s přihlédnutím k závěrům CAS přijatým dne 4. června 2012 a vzhledem k tomu, že zachování stávajících opatření by již nepřispívalo k dosažení žádoucího výsledku, kterým je dodržování doporučení vyšetřovací komise, přijala usnesení „týkající se opatření na téma Myanmaru přijatých podle článku 33 ústavy MOP“ a rozhodla: a) zrušit s okamžitou platností omezení technické spolupráce nebo pomoci MOP vládě Myanmaru/Barmy, uvedené v odst. 3 písm. b) usnesení z roku 1999, aby bylo MOP umožněno pomáhat vládě, zaměstnavatelům a pracovníkům s řadou různých problémů spadajících do mandátu MOP. b) zrušit opatření uvedené v odst. 3 písm. c) usnesení z roku 1999, aby bylo vládě Myanmaru/Barmy umožněno účastnit se jednání, sympozií a seminářů MOP stejným způsobem jako všichni ostatní členové a aby se sociálním partnerům z Myanmaru/Barmy dostalo stejného zacházení; c) pozastavit na jeden rok doporučení obsažené v odst. 1 písm. b) usnesení z roku 2000, v němž požaduje, aby její členové přehodnotili své vztahy s Myanmarem/Barmou s cílem zajistit, že v rámci těchto vztahů není využívána nucená práce, a to s okamžitým účinkem. ILC přezkoumá uvedené doporučení opět v roce 2013 na základě dostupných informací týkajících se odstranění nucené práce v Myanmaru/Barmě. 4. Závěry a doporučení 13. Na základě výše uvedených informací dospěla Komise k závěru, že díky pokroku, který Myanmar/Barma učinil v oblasti dodržování doporučení MOP, již není porušování zásad stanovených v úmluvě MOP č. 29 „závažné a systematické“. 14. Proto se doporučuje, aby byl obnoven přístup Myanmaru/Barmy k všeobecným celním preferencím. 15. Komise by měla vývoj v Myanmaru/Barmě, pokud jde o nucenou práci, nadále sledovat a reagovat na něj v souladu s platnými postupy, včetně postupů pro opětovné odnětí preferencí, bude-li to nezbytné. [1] Úř. věst. L 211, 6.8.2008, s. 1. [2] Nařízení Rady (ES) č. 3281/94 ze dne 19. prosince 1994, kterým se uplatňuje čtyřletý systém všeobecných celních preferencí (1995 až 1998) pro některé průmyslové výrobky pocházející z rozvojových zemí (Úř. věst. L 348, 31.12.1994, s. 1). [3] Nařízení Rady (ES) č. 1256/96 ze dne 20. června 1996, kterým se uplatňují víceleté systémy všeobecných celních preferencí od 1. července 1996 do 30. června 1999 pro některé zemědělské produkty pocházející z rozvojových zemí (Úř. věst. L 160, 29.6.1996, s. 1). [4] Úř. věst. L 085, 27. 3.1997, s. 8–9.