Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Pracovní příležitosti pro ekonomicky neaktivní osoby

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2019/C 228/02)

Zpravodaj: José CUSTÓDIO LEIRIÃO (Pt-III)

Rozhodnutí plenárního shromáždění 15.2.2018 Právní základ čl. 29 odst. 2 jednacího řádu stanovisko z vlastní iniciativy Odpovědná specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství Přijato ve specializované sekci 13.2.2019 Přijato na plenárním zasedání 20.3.2019 Plenární zasedání č. 542 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 99/20/6

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV konstatuje, že stále existuje podstatná část obyvatelstva, která nepracuje a není zahrnuta do statistik o nezaměstnanosti, avšak má velký potenciál najít si zaměstnání a vytvářet bohatství , a vyzývá Komisi a členské státy, aby jako prioritu politické agendy stanovily strategii řešící významný počet osob, jež jsou ekonomicky neaktivní.

1.2 Vzhledem k tomu, že hospodářské oživení v Evropě nabývá na intenzitě, považuje EHSV za důležité, aby Komise a členské státy rovněž zaměřily svou činnost na reaktivační politiky a politiky vytváření pracovních příležitostí pro všechny, a zejména pro osoby, které jsou nejvíce vyloučeny z trhu práce a jež chtějí a jsou schopny pracovat .

1.3 zhodnotila dosažený pokrok a v případě potřeby přijala novou, komplexní strategii doplněnou o akční plány a cíle, kterých mají členské státy dosáhnout v případě jednotlivých podskupin ekonomicky neaktivních osob . Tato strategie by měla zahrnovat více sociálních inovací, konkrétnější politiky potřebné k dosažení výsledků a více úsilí o začleňování obyvatelstva, které chce pracovat. Jelikož obecné doporučení o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce bylo vydáno v roce 2008 ( 1 ) a za účelem předejití neucelenému přístupu doporučuje EHSV Komisi, abydosaženýa v případě potřeby přijala. Tato strategie by měla zahrnovat více sociálních inovací, konkrétnější politiky potřebné k dosažení výsledků a více úsilí o začleňování obyvatelstva, které chce pracovat.

1.4 EHSV doporučuje Komisi, aby pobízela členské státy k zefektivnění jejich aktivních politik na trhu práce a k zajištění toho, aby jejich úřady práce byly schopny poskytovat cílenější pomoc lidem, kteří si přejí zapojit se do trhu práce, tím, že zohlední jejich schopnosti a přání.

1.5 Za účelem zajištění politik založených na důkazech EHSV rovněž členským státům, aby shromažďovaly a analyzovaly informace o této skupině obyvatel , včetně různých charakteristických rysů jejích podskupin, motivace těchto osob pracovat, povahy práce, kterou by rády vykonávaly, a jejich schopností, aby se tak mohla lépe sladit nabídka a poptávka a mohla se naplnit přání jednotlivých podskupin ekonomicky neaktivního obyvatelstva, jež chce pracovat.

1.6 Co se týče podskupiny osob se zdravotním postižením a sociální situace a zaměstnanosti těchto osob, jejich znevýhodnění i přes určité zlepšení zaznamenané v letech 2011 až 2016 stále trvá a i nadále existují významné nedostatky v oblasti zaměstnání a kvality života. EHSV se domnívá, že je nutné vyvíjet společné úsilí zejména v oblasti přístupu k vysokoškolskému vzdělávání a zvláštních podmínek zdravotních služeb s cílem podpořit vznik pracovních příležitostí pro osoby se zdravotním postižením s nízkou úrovní vzdělání . Mimoto vyzývá EHSV členské státy EU, aby zavedly systém kvót pro zaměstnávání osob se zdravotním postižením, který bude muset být uplatňován ve veřejných institucích či podnicích a v podnicích soukromého sektoru, a to na základě počtu jejich zaměstnanců a jejich obratu z prodeje.

1.7 Velká různorodost neaktivního obyvatelstva a různé překážky, kterým tyto osoby čelí, znamenají, že jejich (opětovné) začlenění do trhu práce představuje výzvu, které se musí postavit všechny členské státy. EHSV považuje za zásadní, aby tvůrci politik v jednotlivých členských státech znali při vypracovávání veřejných politik nebo jiných iniciativ tyto překážky a specifika jednotlivých podskupin, dobře jim rozuměli a vzali v úvahu genderovou vyváženost, a mohli tak účinně a úspěšně tyto výzvy řešit (například rozšířit veřejnou nabídku mateřských škol, což je klíčové pro to, aby byly tyto osoby osvobozené od péče o rodinné příslušníky a zaujaly své místo na trhu práce).

1.8 EHSV se dále domnívá, že je rozhodující, aby členské státy zlepšily vzájemné propojení mezi místními úřady práce, obecními úřady a službami sociálního zabezpečení s cílem zlepšit možnosti úspěšného oslovení těchto osob a jejich motivace a stimulace k začlenění do trhu práce .

1.9 EHSV doporučuje, aby členské státy v případě potřeby vytvořily v rámci místní veřejné služby (obecních úřadů) specifické činnosti , které budou vhodné ke zlepšení a aktualizaci dovedností a způsobilostí ekonomicky neaktivního obyvatelstva a dalších vyloučených osob, tak aby se zohlednily jejich schopnosti a tito lidé se zapojili do trhu práce.

1.10 Vzhledem k tomu, že je mezi ekonomicky neaktivním obyvatelstvem mnoho osob, které mají potenciál začlenit se do trhu práce běžným způsobem, vyzývá EHSV Komisi a členské státy, aby vytvořily specifické a příznivé pobídky k tomu, aby podniky zaměstnávaly tyto ekonomicky neaktivní osoby . Lze toho dosáhnout prostřednictvím právních předpisů a nelegislativních opatření, které zajistí, že Evropský sociální fond uhradí v plné výši náklady na odbornou přípravu těchto osob, a umožní tak podnikům, aby je zaměstnaly. Současně je klíčové, aby Evropská unie podněcovala členské státy k tomu, aby prosazovaly atraktivní pracovní podmínky, důstojné platy a systémy sociálního zabezpečení, aby se neaktivní obyvatelstvo motivovalo k účasti na trhu práce a na vytváření bohatství a dobrých hospodářských, sociálních a environmentálních podmínek.

1.11 Důvěra v Evropskou unii a pocit sounáležitosti s ní rovněž závisejí na schopnosti orgánů EU účinně podporovat začlenění a blahobyt všech občanů a zároveň respektovat jejich rozmanitost.

1.12 EHSV vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily, že politiky v oblasti průmyslu 4.0 a rozvoj nových technologií budou respektovat změny ve světě práce a budou přínosem pro pracovníky i podniky.

1.13 EHSV navrhuje omezit individuální týdenní pracovní dobu , počínaje veřejnými službami, čímž se vytvoří ještě více pracovních příležitostí pro všechny.

2. Úvod

2.1 V souladu s definicí Mezinárodní organizace práce (MOP) se osoby považují za ekonomicky neaktivní, pokud: nepracují, nehledají práci a/nebo nemají možnost pracovat. Cílem tohoto stanoviska je upozornit Komisi a členské státy na specifické potřeby těchto osob, které jsou marginalizovány, vyloučeny a na něž tvůrci politik při tvorbě aktivních politik zaměstnanosti zapomínají, přičemž by tyto osoby chtěly být začleněny do společnosti prostřednictvím své činnosti a práce, a přispívat tak k vytváření bohatství a k dobrým hospodářským, sociálním a environmentálním podmínkám.

2.2 Mimo jiné státy, podniky, sdružení zaměstnavatelů, odborové svazy a vzdělávací instituce vyvíjejí úsilí o rozvoj partnerství s cílem vytvořit inkluzivní trh práce a přizpůsobit úroveň dovedností technologickým změnám. Toto úsilí však ještě nesplnilo kýžené cíle, jelikož stále existují tisíce nabídek volných pracovních míst, která jsou důsledkem nesouladu mezi nabídkou a poptávkou, což způsobuje velkou nerovnováhu na trhu práce. Tato nerovnováha má negativní dopad na produktivitu, konkurenceschopnost a potenciální růst. Současně docházelo ke vzniku překážek v přístupu k zaměstnání , které vedly k vyloučení tisíců občanů, a tak např. k prohloubení dlouhodobé nezaměstnanosti mladých lidí a rovněž ke zvýšení počtu osob všech věkových kategorií se slabou vazbou na trh práce, což přispělo k podstatnému zvýšení počtu ekonomicky neaktivního obyvatelstva včetně NEET (osoby, jež nejsou zaměstnané ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy).

2.3 Více než jedna čtvrtina lidí ve věku 15–64 let je v Evropě klasifikována jako „neaktivní“ ( 2 ) . Tyto osoby nejsou zahrnuty do oficiálních statistik týkajících se zaměstnanosti a jsou velmi často ekonomicky a sociálně marginalizovány, a nemají tak zdroje a příležitosti, které by jim umožnily plně se zapojit do společnosti. Je tomu tak navzdory skutečnosti, že velká většina z nich chce pracovat ( 3 )

3. Obecné připomínky

3.1 evropskou strategii zaměstnanosti , která se provádí prostřednictvím evropského semestru, tj. každoročního procesu prosazujícího úzkou koordinaci politik mezi členskými státy EU a orgány EU Zvýšení míry zaměstnanosti a vytváření většího počtu lepších pracovních míst je i nadále hlavním cílem EU. Všechny členské státy podporují, která se provádí prostřednictvím evropského semestru, tj. každoročního procesu prosazujícího úzkou koordinaci politik mezi členskými státy EU a orgány EU ( 4 ) . Tvůrci politik kladli zcela odůvodněně důraz na osoby, které přišly o zaměstnání v důsledku finanční krize, a snažili se nalézt jasné cesty k vytvoření pracovních míst. Komise kladla zvláštní důraz na iniciativy zaměřené na mladé lidi, jako jsou například záruky pro mladé lidi (2013) ( 5 ) , Iniciativa na podporu zaměstnanosti mladých lidí (2015) ( 6 ) , Nová strategie EU pro mládež 2019–2027 (2018) ( 7 ) . Další smělá iniciativa vedla k doporučení Rady ze dne 15. února 2016 o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných osob na trh práce ( 8 ) . EHSV podporuje a vítá tyto iniciativy, jež jsou v souladu s evropským pilířem sociálních práv.

3.2 neaktivní obyvatelstvo je předmětem studií a výzkumů jen málokdy . Jedním z prvních dokumentů Komise, ve kterém je existence osob v této situaci výslovně uznána, bylo doporučení Komise členským státům 2008/867/ES o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce , v němž se doporučuje několik typů strategií zaměřených na tyto osoby s cílem usnadnit jejich začleňování do trhu práce. V dubnu 2017 zveřejnila Komise pracovní dokument útvarů Komise novou, komplexní strategii doplněnou o akční plány a cíle, kterých mají členské státy dosáhnout v případě jednotlivých podskupin ekonomicky neaktivních osob . Zatímco nabídka práce a poptávka po ní a zaměstnané či dočasně nezaměstnané osoby jsou často zkoumány a jsou předmětem různých úvah a strategií týkajících se aktivních politik zaměstnanosti,. Jedním z prvních dokumentů Komise, ve kterém je existence osob v této situaci výslovně uznána, bylo doporučení Komise členským státům 2008/867/ES o, v němž se doporučuje několik typů strategií zaměřených na tyto osoby s cílem usnadnit jejich začleňování do trhu práce. V dubnu 2017 zveřejnila Komise pracovní dokument útvarů Komise ( 9 ) , v němž je zhodnoceno, do jaké míry jednotlivé členské státy rozvinuly integrovanější přístup k aktivním politikám začleňování. Dospěla k závěru, že členské státy dosahují při provádění doporučení různého pokroku, vnitrostátní strategie se výrazně liší a výsledky jejich provádění jsou velmi slabé. Od roku 2008 není známa žádná další iniciativa Komise zaměřená na toto konkrétní obyvatelstvo. EHSV doporučuje Komisi, aby vydala

3.3 Charakteristika neaktivního obyvatelstva

3.3.1 Neaktivní osoby tvoří početnou skupinu, což znamená, že ve většině členských států EU existuje významná část obyvatelstva, která nepracuje a jež není zahrnuta do statistik týkajících se nezaměstnanosti, ale ve skutečnosti má potenciál pracovat. Ačkoliv se aktivní politiky zaměstnanosti v EU obvykle zaměřují především na dočasně nezaměstnané osoby, EHSV se domnívá, že je potřeba vyvinout další úsilí s cílem vytvořit politiky zaměstnanosti výslovně zaměřené na výše uvedené obyvatelstvo .

3.3.2 přibližně čtyři pětiny z nich uvádějí, že by rády pracovaly alespoň několik hodin týdně, a přibližně polovina z nich by ráda pracovala 32 nebo více hodin týdně vůle pracovat by měla podnítit tvůrce politik k tomu, aby vypracovali politiky a iniciativy, které by efektivně reagovaly na charakteristické rysy jednotlivých podskupin . Neaktivní obyvatelstvo je heterogenní. Nadace Eurofound ( 10 ) se blíže zabývala zejména čtyřmi hlavními podskupinami: lidé, kteří uvádějí, že se vzdělávají (např. mladí lidé), osoby v domácnosti, důchodci a zdravotně postižení. Tyto marginalizované podskupiny se značně liší, co se týče charakteristických rysů a překážek, jimž čelí. Jde například o zdraví, osobní život, stupeň vzdělání a odborné přípravy, potřebu poradenství při volbě povolání a odborné stáže. Nedostatek pracovních zkušeností představuje rys, který je častější u mladých lidí a osob pracujících v domácnosti a méně častý u osob se zdravotním postižením a u důchodců v produktivním věku. Na druhé straně osoby se zdravotním postižením a důchodci mívají častěji zdravotní problémy a vykazují rovněž vyšší míru vyloučení (podobně jako dlouhodobě nezaměstnaní). Neaktivní osoby obecně čelí v přístupu k zaměstnání vícero překážkám. Mnoho neaktivních osob by rádo nějakým způsobem pracovalo: ( 11 ) . Tento ukazatel nás vede k domněnce, že ekonomicky neaktivní osoby hledají spíše přesný a relevantní typ práce než jen určitý (nízký) počet hodin práce týdně, což může poukazovat také na případy obtížné finanční situace. EHSV se domnívá, že

3.3.3 Stejně tak je třeba objasnit situaci neaktivních osob, pokud využijí své právo na mobilitu . Podle údajů Evropské komise (2014) tvoří ekonomicky neaktivní osoby zhruba 3,7 milionu ze 14,3 milionu evropských obyvatel uplatňujících právo na mobilitu v EU. Přibližně 80 % ekonomicky neaktivních obyvatel využívá práva (pobytu) a dalších výhod coby rodinní příslušníci ekonomicky aktivních osob žijící s těmito osobami v hostitelském členském státě a má právo na to, aby s nimi bylo zacházeno jako s rodinnými příslušníky tuzemských pracovníků. Zbývajících 20 % případů je však nejasných a nedostatečně transparentních, co se týče jejich práva požadovat některé sociální výhody v hostitelském členském státě. EHSV vyzývá Komisi, aby bezodkladně posoudila tento nedostatek v sociální pomoci a vypracovala právní předpisy s cílem tuto skutečnost napravit.

4. Souvislosti

4.1 Zpráva Eurofoundu nazvaná Opětovné zapojení do ekonomické činnosti: Pracovní příležitosti pro ekonomicky neaktivní občany ( 12 ) upozorňuje na některé z hlavních překážek, kterým čtyři zkoumané podskupiny neaktivního obyvatelstva (lidé, kteří uvádějí, že se vzdělávají, např. mladí lidé, osoby v domácnosti, důchodci v produktivním věku a osoby se zdravotním postižením) čelí. Nedostatek pracovních zkušeností je nejčastějším důvodem u osob v podskupině mladých lidí a osob pracujících v domácnosti a je menším problémem pro osoby se zdravotním postižením a důchodce v produktivním věku, jež obecně uvádějí zdravotní problémy. Přibližně polovina podskupiny osob se zdravotním postižením uvádí vysoký stupeň sociálního vyloučení, což je časté v několika členských státech, kde vyšší počet ekonomicky neaktivních osob čelí na trhu práce vícerým překážkám, což znamená, že aktivní politiky zaměstnanosti jsou komplikovanější a komplexnější.

4.2 Na druhé straně není jisté, zda jsou ekonomicky neaktivní osoby evidovány na místních úřadech práce, což těmto úřadům značně ztěžuje možnost tyto osoby lokalizovat a nabídnout jim pracovní příležitosti. EHSV podporuje veškeré iniciativy, které podnítí evidenci osob na místních úřadech práce. Doporučuje vytvořit v rámci veřejných služeb specifický útvar odpovědný za koordinaci a podporu monitorování neaktivních osob a jejich registraci na místních úřadech práce, který by navrhoval opatření a atraktivní programy odpovídající specifickým potřebám těchto osob. Je jasné, že výzvy, kterým čelí místní úřady práce, jsou velmi složité také z důvodu složitosti trhů práce, na nichž je stále málo pracovních příležitostí pro osoby, které jsou mimo trh práce již delší dobu. Celá tato situace představuje pro místní úřady práce vyšší pracovní zátěž a stres.

4.3 Tvůrci politik v členských státech musí rovněž uznat výzvy, kterým čelí místní úřady práce, pokud jde o oslovení ekonomicky neaktivních osob, řešení jejich složitých potřeb a pochopení jejich zranitelnosti z vícerých důvodů. Je zapotřebí vytvořit pro jednotlivé podskupiny strategii a odpovídající akční plány , aby se účinným a úspěšným způsobem zaručila pracovní místa pro lidi, kteří si hledají práci a chtějí pracovat a přispívat k vytváření bohatství, blahobytu společnosti a ke kvalitě životního prostředí.

4.4 Mezi hlavní výzvy, kterými je třeba se zabývat, patří například: nedostatek veřejných služeb zajišťujících péči o děti a závislé osoby, aby byl osobám vykonávajícím práci v domácnosti (především ženám) usnadněn přístup na trh práce; a) osoby, které jsou ekonomicky neaktivní, by měly mít přístup k další odborné přípravě a rekvalifikačním projektům za současného pobírání podpory v nezaměstnanosti; b) umožnit, podpořit a prosazovat specifická a účinná opatření sloužící k integraci osob se zdravotním postižením, které vyžadují specifičtější plány zaměstnanosti a podporu; c) věnovat zvláštní pozornost i dalším zranitelným skupinám, jako jsou migranti a osoby, jichž se týká program ROMA; d) je jasné, že mnoho osob se z různých příčin vzdá a nejde se zaevidovat na úřad práce, a proto je třeba, aby si tyto úřady vytvořily s těmito osobami nezbytné vazby, a obnovily tak jejich možnosti nalezení práce; e) je zřejmé, že na úrovni úřadů práce v členských státech je nezbytné pracovat více a lépe, ale jde očividně o úlohu, pro niž řada místních úřadů práce nemá v současnosti kapacity, a proto je zapotřebí přijmout úředníky s odpovídajícími dovednostmi s cílem dosáhnout úspěchu, to znamená poskytnout práci těm, kteří ji hledají a kteří chtějí pracovat; f) na úrovni Evropské unie budou samozřejmě v některých členských státech existovat osvědčené postupy řešení těchto obtíží, které by se měly v celé Evropské unii napodobit; g) rovněž je nezbytné zvýšit v EU mzdy na důstojnou úroveň.

4.5 EHSV doporučuje vytvořit trh práce, který bude skutečně inkluzivnější. Trhy práce se mění, jejich strukturální reformy vedly k velké diverzitě a novým formám práce. Atypičtí pracovníci pracují na pracovních místech nižší kvality a čelí vyššímu riziku chudoby pracujících ( 13 ) . V roce 2017 vykonávalo 13,7 % pracovníků v EU samostatnou výdělečnou činnost ( 14 ) , 11,3 % tvořili dočasní zaměstnanci ( 15 ) a 18,7 % pracovníci na částečný pracovní úvazek ( 16 ) . Členské státy musí s podporou Evropské unie prostřednictvím vhodných programů podpory zvýšit své investice do vzdělávání, jež představují kvalitní investice s multiplikačním účinkem v hospodářství, přičemž musí zintenzivnit výuku věd, inženýrství, technologií a matematiky založenou na evropských hodnotách a základních právech, jež znovu zavedl pilíř sociálních práv. Ekonomicky neaktivní obyvatelstvo je třeba začlenit, podporovat a chránit v souladu se zvláštními potřebami jednotlivých podskupin s cílem úspěšně čelit těmto změnám a integrovat je.

4.6 Překážky přístupu k zaměstnání, kterým čelí ekonomicky neaktivní obyvatelstvo

4.6.1 Osoby v produktivním věku (15–64 let) s žádnou nebo slabou vazbou na trh práce čelí různým překážkám v přístupu k zaměstnání, které jim brání plně se věnovat pracovním činnostem. Přesné a důkladné pochopení těchto překážek je předpokladem pro vypracování a provedení náležitých politik v oblasti zásahů na trhu práce, aby byly správně zaměřeny a náležitě přizpůsobeny okolnostem různých svých příjemců. Níže uvádíme některé problémy spojené s určením překážek v přístupu k zaměstnání, protože k pochopení těchto překážek jsou nezbytné přesné a správné informace a analýzy, ale v současnosti je to prakticky nemožné, neboť: a) současné souhrnné ukazatele trhu práce obsahují málo relevantních informací, které nemají jasnou souvislost s ekonomicky neaktivním obyvatelstvem a s problémy, které by se měly řešit, a jsou v drtivé většině případů založené na jednotlivcích, a nikoli na rodinných souvislostech; b) hlavní pozornost je upřena jen na registrované nezaměstnané; c) máme jen velmi omezené informace, pokud jde o zdravotní problémy, odpovědnost za péči o rodinné příslušníky nebo pobídky.

4.6.2 Nejčastějšími druhy překážek jsou: a) nedostatek nových pracovních zkušeností; b) nízká úroveň vzdělání a dovedností; c) omezené nebo žádné pracovní zkušenosti; d) omezení vyplývající ze zdravotního stavu; e) povinnost pečovat o rodinné příslušníky; f) nedostatek pracovních příležitostí; g) osoba nikdy neměla placenou práci; h) existující diskriminace na základě věku, pohlaví, zdravotního postižení atd. a přístup k lidským zdrojům v některých podnicích.

4.6.3 Je zapotřebí přijmout nástroje pro zviditelnění a lepší motivování osob hledajících zaměstnání, aby při hledání rychleji uspěly, například: a) poradenství při výběru povolání; b) internetový portál, na kterém se zveřejňují volná pracovní místa a pracovní příležitosti; c) odkazy a upozornění přímo pro zájemce; d) opatření podporující mobilitu; e) programy odborné přípravy; f) možné příspěvky pro zaměstnavatele.

4.7 Členské státy se často snaží vysvětlit jednotlivé situace a obtíže na trhu práce pomocí mocných statistických nástrojů, které uvádějí profil jednotlivých žadatelů s využitím administrativních informací. Tyto nástroje jsou užitečné za účelem individuálního přizpůsobení a nabídnutí programů zaměstnanosti osobám evidovaným na úřadech práce. Spoléhají se na kvalitu administrativních informací, jež mají určité výhody, ale většinou se týkají jen určité podskupiny nepracujícího obyvatelstva, například evidovaných nezaměstnaných. Výsledkem je to, že sofistikované nástroje sloužící k tvorbě profilů založených na těchto informacích většinou nelze využít k vytvoření obecnějšího pohledu na překážky přístupu k zaměstnání u osob, které nemají žádné nebo mají jen slabé vazby na trh práce.

4.8 Pochopení překážek přístupu k zaměstnání má význam nejen pro propojení služeb poskytovaných různými institucemi, ale je zásadní rovněž pro identifikaci skupin, jež mohou mít prospěch z programů zaměstnanosti, nebo dávek pro tyto skupiny, které se běžně nepovažují za „příjemce“pracovních nabídek nebo dávek ze strany institucí, jež tato opatření poskytují. EHSV proto naléhavě vyzývá Komisi, aby (společně s OECD nebo sama) vytvořila statistické modely , které by vyhovovaly specifickým rysům ekonomicky neaktivního obyvatelstva, aby bylo možné jej úspěšně začlenit do aktivních politik zaměstnanosti.

5. Společná evropská strategie pro vyrovnání se s technologickými změnami a posílení inkluzivnější společnosti, jež zahrne všechny evropské občany včetně ekonomicky neaktivních osob

5.1 všechna opatření k dosažení lepšího začlenění všech podskupin ekonomicky neaktivních Komise a členské státy by měly směřovatk dosažení lepšího začlenění všech podskupin ekonomicky neaktivních ( 17 ) osob do trhu práce, nejen opatření související s odbornou přípravou a dovednostmi, například: a) rozvoj kvalitních veřejných služeb sociální pomoci vyhovujících potřebám péče (zejména o děti a seniory) s cílem umožnit osobám, které chtějí pracovat (především ženám), aby mohly pracovat bez starostí, což nyní není vzhledem k jejich rodinným povinnostem možné (18); b) účinné monitorování a posuzování vlivu veřejných reaktivačních politik zaměřených na ekonomicky neaktivní obyvatelstvo, například: 1. účinné podklady (určení překážek a mapování stávajících politik); 2. provádění (řešení výzev souvisejících s prováděním, usnadnění koordinace a spolupráce mezi zúčastněnými stranami); 3. politika monitorování a hodnocení (odhad krátkodobého a dlouhodobého vlivu, analýza výsledků, a to nejen pravděpodobnosti nalezení zaměstnání, ale i se zohledněním kvality pracovního místa; určení toho, co funguje a pro koho); c) zintenzivnění inkluzivního růstu a zvýšení blahobytu prostřednictvím těchto oblastí fungování trhu práce: větší počet lepších pracovních míst, začlenění, odolnost a přizpůsobivost; d) Komise a členské státy musí přijmout tyto 3 politické principy (3P): 1. podporovat prostředí, v němž se mohou rozvíjet kvalitní pracovní místa; 2. zamezovat vyloučení z trhu práce a chránit jednotlivce před riziky trhu práce; 3. připravit se na budoucí rizika a příležitosti, které se mohou na trhu práce objevit; e) tvorba pracovních míst v obcích, a sice takových míst, která budou vhodná pro kvalifikace ekonomicky neaktivních pracovníků, kteří v nich žijí, tj. tvorba pracovních míst v souladu s dovednostmi ekonomicky neaktivních osob a zlepšování výkonu prostřednictvím kurzů vhodné odborné přípravy; f) vytvoření příznivého prostředí pro posílení sociálního dialogu (se sociálními partnery) na všech příslušných úrovních při respektování autonomie sociálních partnerů a kolektivního vyjednávání a také dialogu s jinými příslušnými organizacemi občanské společnosti (19).

5.2 Strategie nesmí být prospěšná jen pro osoby, které již zaměstnání mají, zvláštní pozornost je třeba věnovat mladým lidem NEET a všem dalším ekonomicky neaktivním lidem, protože představují dvojí hrozbu, tj. představují sociální problém a situaci, která prohlubuje nedostatek kvalifikovaných pracovníků, neboť tím, že nepracují, nemají možnost získat praktické zkušenosti, a pokud ani nestudují, nemohou získat vhodnější akademickou kvalifikaci, a proto jim hrozí, že budou zcela vyřazeni z trhu práce. Je paradoxní, že historicky nejkvalifikovanější generace nejsou zcela nezbytně těmi nejlépe připravenými pro potřeby soudobého trhu práce. Evropská unie a členské státy nesmějí na tuto nejkvalifikovanější generaci všech dob zapomínat.

5.3 obtížné nalézt kvalifikované pracovníky , což představuje překážku pro potenciální růst a nové investice do průmyslu, a evropské podniky z toho důvodu dále ztrácejí konkurenceschopnost a stále více zaostávají Zaměstnavatelé opakovaně uvádějí, že je pro ně, což představuje překážku pro potenciální růst a nové investice do průmyslu, a evropské podniky z toho důvodu dále ztrácejí konkurenceschopnost a stále více zaostávají ( 20 ) : nedostatek kvalifikované pracovní síly, která by pokryla současnou poptávku, může vést k nedostatečné poptávce po mladých kvalifikovaných pracovnících v budoucnosti.

5.4 most , který by zlepšil propojení mezi vzděláváním a odbornou přípravou, získáváním dovedností strukturální propast . To znamená: Je třeba vytvořit, který by zlepšil propojení mezi vzděláváním a odbornou přípravou, získáváním dovedností ( 21 ) a současnou a budoucí situací, pokud jde o potřeby trhu práce, s cílem odstranit současnou. To znamená: a) vsadit na kvalifikace, které jsou přenosné, b) zlepšit propojení mezi vzdělávacími institucemi a institucemi odborné přípravy, zaměstnavateli a odborovými svazy, c) informovat mladé lidi a další nezaměstnané, kterých se týká nedostatek práce, o pracovních příležitostech a příslušných požadavcích, d) podporovat partnerství mezi vzdělávacími institucemi a institucemi odborné přípravy, podniky, zaměstnavateli, veřejným sektorem, odborovými svazy a samotnými osobami NEET a dalšími skupinami ekonomicky neaktivních osob (včetně migrantů (22)), e) vypracovat zvláštní akční program pro každou podskupinu ekonomicky neaktivního obyvatelstva, sledovat a hodnotit provádění těchto programů a napravit případné nedostatky, f) zkrátit týdenní pracovní dobu, počínaje veřejnými službami, a vytvořit pracovní příležitosti pro všechny.

5.5 Čtvrtá průmyslová revoluce a digitalizace jsou pro Evropskou unii, možná poslední příležitostí jak dohnat hlavní konkurenty, a to prostřednictvím vhodných investic, strategií a akčních plánů , a jak definitivně přejít na znalostní ekonomiku a plnou zaměstnanost, jak se předpokládá v Lisabonské strategii (z roku 2000). Pokud se to nepodaří, mohli bychom se ocitnout v situaci úpadku, který by se týkal vícerých úrovní společnosti a evropské výrobní infrastruktury, jakož i základních hodnot, jež zajisté chceme všichni zachovat.

5.6 Abychom tohoto cíle dosáhli, potřebujeme závazek, určitý druh spolupráce, která by zahrnovala všechny orgány EU, členské státy, vlády na celostátní a místní úrovni, odborové svazy, sdružení zaměstnavatelů a podniky a jiné organizace občanské společnosti, přičemž by všichni přijali svou odpovědnost a stali se hnací silou, jež zajistí, že budou mít všichni občané příležitost pracovat a podílet se na vytváření bohatství a dobrých hospodářských, sociálních a environmentálních podmínek. Stručně řečeno, EHSV naléhavě vyzývá všechny instituce (evropské, celostátní, veřejné, vlády, obce a soukromé instituce), aby prováděly veřejné politiky, které budou inkluzivní, a ne restriktivní , jako tomu bylo v posledních dvaceti letech, což vedlo k vyloučení mnoha milionů ekonomicky neaktivních osob, přispělo ke vzniku odstupu mezi občanskou společností a evropskými institucemi a ohrozilo budoucnost Evropy.

V Bruselu dne 20. března 2019. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Luca JAHIER

(1) Doporučení Komise 2008/867/ES ze dne 3. října 2008 o aktivním začleňování osob vyloučených z trhu práce (Úř. věst. L 307, 18.11.2008, s. 11).

(2) Podle údajů Eurostatu z ledna 2019 bylo ve třetím čtvrtletí roku 2018 neaktivních 26 % obyvatel EU-28 ve věku 15–64 let.

(3) Eurofound (2017). Opětovné zapojení do ekonomické činnosti: Pracovní příležitosti pro ekonomicky neaktivní občany, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(4) Viz internetová stránka Komise týkající se evropské strategie zaměstnanosti.

(5) Úř. věst. C 271, 19.9.2013, s. 101.

(6) Úř. věst. C 268, 14.8.2015, s. 40.

(7) COM(2018) 269 final, stanovisko Nová strategie EU pro mládež – Úř. věst. C 62, 15.2.2019, s. 142.

(8) Úř. věst. C 67, 20.2.2016, s. 1.

(9) Commission staff working document on the implementation of the 2008 Commission Recommendation on the active inclusion of people excluded from the labour market (pracovní dokument útvarů Komise k provádění doporučení Komise z roku 2008 ohledně aktivního začlenění lidí vyloučených z trhu práce) (SWD(2017) 257 final).

(10) Eurofound (2017). Opětovné zapojení do ekonomické činnosti: Pracovní příležitosti pro ekonomicky neaktivní občany, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(11) Eurofound (2017). Opětovné zapojení do ekonomické činnosti: Pracovní příležitosti pro ekonomicky neaktivní občany, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(12) Eurofound (2017). Opětovné zapojení do ekonomické činnosti: Pracovní příležitosti pro ekonomicky neaktivní občany, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(13) Společná zpráva Komise a Rady o zaměstnanosti, která doprovází sdělení Komise o roční analýze růstu 2019 (COM(2018) 761 final).

(14) Věk 15–64 let, zdroj: společná zpráva Komise a Rady o zaměstnanosti COM(2018) 761 final.

(15) Věk 20–64 let, zdroj: Eurostat, únor 2019.

(16) Věk 20–64 let, zdroj: Eurostat, únor 2019.

(17) Úř. věst. C 237, 6.7.2018, s. 1, Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 10.

(18) Úř. věst. C 129, 11.4.2018, s. 44, stanovisko Rovnost žen a mužů na evropských trzích práce (Úř. věst. C 110, 22.3.2019, s. 26).

(19) Stanovisko SOC/577 Sociální dialog pro inovace v digitální ekonomice (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku) (Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 10).

(20) Studie Nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi – překážka konkurenceschopnosti podniků EU.

(21) Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 10, stanovisko SOC/588 Balíček předpisů týkajících se vzdělávání (Úř. věst. C 62, 15.2.2019, s. 136), Úř. věst. C 81, 2.3.2018, s. 167, Úř. věst. C 440, 6.12.2018, s. 37, Úř. věst. C 173, 31.5.2017, s. 45, Úř. věst. C 173, 31.5.2017, s. 1.

(22) Informační zpráva SOC/574 Náklady neexistence imigrace (a neprováděné integrace) (Úř. věst. C 264, 20.7.2016, s. 19).