CS Úřední věstník Evropské unie C 13/1

STANOVISKO EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY

ze dne 8. ledna 2010

ke třem návrhům nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení Evropského orgánu pro bankovnictví, Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy

(CON/2010/5)

2010/C 13/01

Úvod a právní základ

Dne 6. října 2009 obdržela Evropská centrální banka (ECB) žádost Rady Evropské unie o stanovisko k: 1) návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení Evropského orgánu pro bankovnictví (1) (dále jen „navrhované nařízení o EBA“); 2) návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (2) (dále jen „navrhované nařízení o EIOPA“); a 3) návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (3) (dále jen „navrhované nařízení o ESMA“).

Pravomoc ECB zaujmout stanovisko ke všem třem navrhovaným nařízením (dále jen „navrhovaná nařízení“) je založena na čl. 127 odst. 4 a čl. 282 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť navrhovaná nařízení obsahují ustanovení, která mají vliv na příspěvek Evropského systému centrálních bank (ESCB) k řádnému provádění opatření v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému ve smyslu čl. 127 odst. 5 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že předmětné tři texty se týkají zřízení tří nových evropských orgánů dohledu, které budou součástí Evropského systému orgánů finančního dohledu (ESFS), přijala ECB k navrhovaným nařízením z důvodu zjednodušení jediné stanovisko.

Závěry obsažené v tomto stanovisku je třeba číst v souvislosti se stanoviskem ECB CON/2009/88 ze dne 26. října 2009 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Společenství a o zřízení Evropského výboru pro systémová rizika a k návrhu rozhodnutí Rady o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropského výboru pro systémová rizika (dále jen „navrhované nařízení o ESRB“ a „navrhované rozhodnutí o ESRB“); tyto dva návrhy jsou součástí legislativního balíčku přijatého Komisí dne 23. září 2009 vzhledem k reformě evropského finančního dohledu (4).

Tyto závěry nepředjímají budoucí stanovisko ECB ke změnám právních předpisů Společenství, které se týkají finančního sektoru a které navrhne Komise jako nezbytný doplněk shora uvedeného legislativního balíčku (dále jen „navrhovaná souhrnná směrnice“) (5), a nepředjímají ani možná další stanoviska ECB k jakýmkoli dalším návrhům právních předpisů přijatých v souvislosti s tímto balíčkem.

Toto stanovisko se zabývá pouze otázkami, které se týkají zřízení a fungování evropských orgánů dohledu a které mají přímý význam pro ECB/ESCB a ESRB.

V souladu s čl. 17.5 první větou jednacího řádu Evropské centrální banky přijala toto stanovisko Rada guvernérů.

Obecné připomínky

Navrhovaný institucionální rámec Evropské unie v oblasti dohledu

1. Navrhovaná nařízení jsou součástí celkové revize institucionálního rámce EU v oblasti dohledu, jež zahrnuje jak zlepšení obezřetnostního dohledu na mikroúrovni formou zřízení evropských orgánů dohledu, tak i určení ESRB jako nového nezávislého orgánu zodpovědného za zabezpečení finanční stability prováděním obezřetnostního dohledu na evropské makroúrovni s tím, že na ECB jsou na základě čl. 127 odst. 6 Smlouvy přeneseny určité související úkoly. ECB navrhovaný institucionální rámec v obecné rovině vítá. V této souvislosti bere na vědomí, že Rada Ecofin se dne 2. prosince 2009 dohodla na obecném přístupu k tomuto navrhovanému rámci (6).

Evropské orgány dohledu a sbližování právních předpisů ve finančním sektoru

2. Ve dnech 18.–19. června 2009 vyzvala Evropská rada k vytvoření jednotného evropského kodexu platného pro všechny finanční instituce na jednotném trhu (7). Navrhovaná nařízení odrážejí potřebu zavést efektivní nástroj pro přípravu harmonizovaných technických norem ve finančních službách, aby byly prostřednictvím jednotného kodexu zajištěny rovné podmínky na trhu a adekvátní ochrana vkladatelů, investorů a spotřebitelů v Evropě (8). S ohledem na svou dlouhodobou podporu vytvoření kodexu finančních služeb EU ECB tento přístup vítá. Evropské orgány dohledu mají kromě toho jakožto orgány s vysoce specializovanými odbornými znalostmi dobré předpoklady pro to, aby napomohly procesu harmonizace finančního sektoru tím, že přispějí k vytvoření kvalitních společných postupů v oblasti regulace a dohledu, zejména předkládáním stanovisek orgánům EU a přípravou pokynů, doporučení a návrhů technických norem (9).

Konkrétní připomínky

Vztah mezi evropskými orgány dohledu a ESRB

3. ECB velmi podporuje účinná institucionální opatření pro spolupráci mezi evropskými orgány dohledu a ESRB. S cílem zajistit plynulou součinnost obezřetnostního dohledu na makro- a mikroúrovni, jakož i včasný přístup ESRB ke všem relevantním informacím, které jsou třeba k plnění povinností ESRB, včetně informací obezřetnostního dohledu na mikroúrovni, jež jsou relevantní pro obezřetnostní analýzu na makroúrovni, je k tomu zapotřebí účinných postupů pro sdílení informací (10). ECB v tomto ohledu bere na vědomí, že jedním z hlavních úkolů evropských orgánů dohledu bude spolupráce s ESRB, zejména tak, že budou ESRB poskytovat informace nezbytné pro plnění jeho úkolů (11). V této souvislosti ECB vítá skutečnost, že navrhovaná nařízení ESRB úzce zapojují do nového obezřetnostního institucionálního rámce na mikroúrovni, navrhuje však do těchto navrhovaných nařízení zapracovat změnu s cílem zajistit, aby byly odstraněny všechny překážky plynulého toku informací mezi ESRB a ESFS (v tomto směru viz navrhovaná změna č. 7). Tato navrhovaná pravidla pro výměnu důvěrných informací na základě navrhovaných nařízení doplní ostatní příslušná pravidla EU v těchto záležitostech včetně navrhovaného nařízení o ESRB.

Vztah mezi evropskými orgány dohledu a ESCB

4. V souladu s čl. 127 odst. 5 Smlouvy jsou ECB a národní centrální banky ESCB s ohledem na své pravomoci a technické odborné znalosti úzce zapojeny do vytváření stávající finanční architektury EU. Navrhovaná nařízení by měla rovněž zajistit přiměřené institucionální zapojení a účast ECB a případně národních centrálních bank ESCB, pokud jde o evropské orgány dohledu a nově zřizované výbory.

5. Účast ESCB v platebních, zúčtovacích a vypořádacích systémech konkrétně odráží úkol, který je ESCB přidělen v čl. 127 odst. 2 Smlouvy a který spočívá v podpoře „plynulého fungování platebních systémů“. Bezpečné a účinné poobchodní infrastruktury trhů s cennými papíry jsou rozhodující složkou finančního systému a jakékoli selhání systémů zúčtování a vypořádání obchodů s cennými papíry může mít závažné systémové důsledky pro plynulé fungování platebních systémů, jakož i pro finanční stabilitu. S ohledem na úkoly centrálních bank v oblasti dohledu nad platebními, zúčtovacími a vypořádacími systémy je zapotřebí účinné spolupráce mezi centrálními bankami, jednajícími v rámci jejich pravomocí v oblasti dohledu, a orgány dohledu (12).

6. Nedávné události potvrdily, že centrální banky se v souvislosti s krizovou situací mohou ve velké míře zapojit jako dodavatelé likvidity do bankovního systému. K tomu dochází zejména tehdy, je-li krize vyvolána událostí týkající se podmínek likvidity na peněžních trzích nebo fungování platebních systémů nebo systémů vypořádání obchodů s cennými papíry (13). Vzhledem k výše uvedenému může být přístup centrální banky k informacím týkajícím se dohledu nad finančními institucemi významný pro provádění obezřetnostního monitorování na makroúrovni, dohled nad platebními, zúčtovacími a vypořádacími systémy a zabezpečení finanční stability obecně (14). Zatímco v kontextu právních předpisů EU týkajících se finančního sektoru již existují mechanismy sdílení informací mezi příslušnými orgány a centrálními bankami (15), mělo by být jak z věcných důvodů, tak z důvodů zachování jednotnosti zajištěno, aby navrhovaná nařízení upravovala rovnocenná opatření, pokud jde o výměnu informací mezi evropskými orgány dohledu a ESCB při plnění jejich příslušných úkolů.

Evropské orgány dohledu a dodržení zákazu měnového financování

7. Je-li národní centrální banka na základě vnitrostátního práva orgánem příslušným k dohledu nad úvěrovými nebo finančními institucemi, nemůže výkon tohoto úkolu ze strany národní centrální banky představovat zakázané měnové financování podle článku 123 Smlouvy. Pokud je evropský orgán dohledu financován zejména z povinných příspěvků od vnitrostátních orgánů příslušných k dohledu nad úvěrovými nebo finančními institucemi (16), není v rozporu se zákazem měnového financování, přispívá-li národní centrální banka do příjmů evropského orgánu dohledu, což by za těchto okolností představovalo jen financování výkonu svých vlastních úkolů v oblasti dohledu ze strany národní centrální banky.

Pozměňovací návrhy

Tam, kde ECB doporučuje změnit navrhovaná nařízení, jsou konkrétní pozměňovací návrhy (opírající se o text navrhovaného nařízení o EBA (17)) spolu s příslušným odůvodněním uvedeny v příloze.

Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 8. ledna 2010. prezident ECB Jean-Claude TRICHET

(1) KOM(2009) 501 v konečném znění.

(2) KOM(2009) 502 v konečném znění.

(3) KOM(2009) 503 v konečném znění.

(4) Poté, co 1. prosince 2009 vstoupila v platnost Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie („SFEU“), je novým právním základem navrhovaných nařízení a navrhovaného nařízení o ESRB článek 114 SFEU (původně článek 95 Smlouvy o založení Evropského společenství („Smlouva o ES“)). Novým právním základem navrhovaného rozhodnutí o ESRB je čl. 127 odst. 6 SFEU (původně čl. 105 odst. 6 Smlouvy o ES), který implikuje, že navrhované rozhodnutí o ESRB bude převedeno do formy nařízení.

(5) Dne 25. listopadu 2009 byla ECB Radou formálně konzultována k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 1998/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu pro bankovnictví, Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy, KOM(2009) 576 v konečném znění.

(6) Viz návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA) – kompromisní návrh předsednictví odsouhlasený Radou Ecofin (2009/0142(COD) – 16748/1/09 REV1), návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA), kompromisní návrh předsednictví (2009/0143(COD) – 16749/1/09 REV1), a návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA), kompromisní návrh předsednictví (2009/0144(COD) – 16751/1/09 REV1).

(7) Viz závěry předsednictví Evropské rady z 18.–19. června 2009, s. 8, a závěry Rady Ecofin z 9. června 2009, dostupné na: http://www.europa.eu

(8) Viz 14. bod odůvodnění navrhovaného nařízení o EBA, 14. bod odůvodnění navrhovaného nařízení o ESMA a 13. bod odůvodnění navrhovaného nařízení o EIOPA.

(9) Viz. čl. 6 odst. 1 písm. a) navrhovaných nařízení.

(10) V tomto směru viz zpráva o finančním dohledu v EU z února 2009, kterou vypracovala skupina na vysoké úrovni vedená panem de Larosièrem, sdělení Komise ze dne 27. května 2009 o evropském finančním dohledu (KOM(2009) 252 v konečném znění), závěry Rady Ecofin z 9. června 2009 a navrhovaná nařízení (odstavce 6.2.2 a 6.3 důvodové zprávy k navrhovanému nařízení o EBA a odpovídající odstavce v důvodových zprávách ke dvěma dalším navrhovaným nařízením).

(11) Viz např. čl. 6 odst. 1 písm. d) navrhovaných nařízení.

(12) Viz „Eurosystem Oversight Report 2009“, listopad 2009, dostupná na: http://www.ecb.europa.eu

(13) V tomto ohledu viz „Memorandum of Understanding on cooperation between the financial supervisory authorities, central banks and finance ministries of the EU on cross-border financial stability“, červen 2008, dostupné na: http://www.ecb.europa.eu

(14) V tomto ohledu viz odstavce 2.1 až 2.4 stanoviska ECB CON/2006/15 ze dne 9. března 2006 na žádost polského ministra financí k návrhu zákona o dohledu nad finančními institucemi. Viz rovněž odstavce 13 až 15 stanoviska ECB CON/2009/17 ze dne 5. března 2009 na žádost Rady Evropské unie k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/EC, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení.

(15) Viz např. článek 12 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu, kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES (Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1), čl. 58 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1), článek 49 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1) a článek 70 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (přepracované znění) (Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1).

(16) Viz čl. 48 odst. 1 písm. a) navrhovaných nařízení.

(17) S výjimkou posledních tří změn, neboť změny č. 11 a 12 se týkají navrhovaného nařízení o ESMA a změna č. 13 se týká navrhovaných nařízení o ESMA a EIOPA. Změny č. 9 a 10 se týkají jen navrhovaného nařízení o EBA.