Návrh Směrnice Evropského Parlamentu a Rady kterou se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh určitých měřicích zařízení obsahujících rtuť {SEK(2006) 194} /* KOM/2006/0069 konecném znení - COD 2006/0018 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 21.2.2006 KOM(2006) 69 v konečném znění 2006/0018 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterou se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh určitých měřicích zařízení obsahujících rtuť (předložený Komisí) {SEK(2006) 194} DŮVODOVÁ ZPRÁVA Souvislosti návrhu - Odůvodnění a cíle návrhu Dne 28. ledna 2005 přijala Komise sdělení o strategii Společenství týkající se rtuti[1], jehož základem je rozšířené posouzení dopadu[2]. Strategie zohledňuje globální dopady rtuti a předkládá návrhy opatření k ochraně lidského zdraví a životního prostředí před emisemi rtuti na základě analýzy životního cyklu rtuti při zohlednění její výroby, jejího používání, zpracování odpadu a emisí. S cílem snížit poptávku po rtuti k použití ve výrobcích a urychlit její nahrazování se v rozšířeném posouzení dopadu uvádí, že by bylo vhodné na úrovni Společenství zavést omezení uvádění na trh měřicích a kontrolních přístrojů obsahujících rtuť, jež jsou určeny pro používání spotřebiteli a – s určitými výjimkami – ve zdravotnictví. Zatímco většina kontrolních přístrojů pro domácí použití jako např. termostaty spadá do oblasti působnosti směrnice 2002/95/ES[3] (směrnice o nebezpečných látkách), měřicí zařízení jako např. teploměry na určování tělesné a pokojové teploty, barometry, měřidla a tlakoměry pro stanovení krevního tlaku nejsou ke své řádné funkci závislé na elektrickém proudu, a nespadají proto do oblasti působnosti směrnice o nebezpečných látkách. Uvedenými neelektrickými měřicími zařízeními se zabývá tento návrh (srov. akce č. 7 uvedené strategie). Cílem směrnice je zavést omezení na měřicí zařízení a uplatnit harmonizovaná ustanovení týkající se rtuti a přispět tak k vysoké úrovni ochrany životního prostředí a lidského zdraví prostřednictvím zamezování emisí značných objemů rtuti do toku odpadů a současně chránit vnitřní trh, jak požaduje článek 95 Smlouvy. - Obecné souvislosti Rtuť a její sloučeniny jsou vysoce toxické pro člověka, ekosystémy a volně žijící zvířata. Ačkoli se znečištění rtutí dříve považovalo za naléhavý problém na místní úrovni, nyní je vnímáno rovněž jako otázka globální, difúzní a chronické povahy. Rtuť je perzistentní a v životním prostředí se může přeměnit na nejtoxičtější formu, methylrtuť. K příjmu methylrtuti dochází převážně z potravy. Methylrtuť se shromažďuje a soustřeďuje obzvláště ve vodním potravinovém řetězci, čímž je nežádoucím vlivům vystavena především populace s vysokou mírou konzumace ryb a mořských plodů (obzvláště v přímořských oblastech Středomoří). Zdravotní rizika plynou rovněž z přímé expozice rtuti vdechováním výparů a absorpcí prostřednictvím kůže. Ačkoli k emisím rtuti dochází též z přirozených zdrojů, dodatečné emise z antropogenních zdrojů jako spalování uhlí či použití ve výrobcích vedly ke značnému zvýšení její koncentrace v životním prostředí. Proto je důležité snížit antropogenní emise rtuti do životního prostředí buď prostřednictvím opatření týkajících se kontroly emisí, nebo prostřednictvím opatření zaměřených na ranější fáze životního cyklu rtuti jako např. nabídka a používání. Celosvětová poptávka po rtuti představuje přibližně 3 600 tun ročně, včetně přibližně 300 tun v EU. Mezi hlavní oblasti celosvětového využití, jež představují více než 75 % celkového využití, patří drobná těžba zlata, baterie a průmysl alkalických chloridů. Z těchto oblastí dochází v EU k nejvyšší spotřebě v průmyslu alkalických chloridů, od využívání rtuťových článků se postupně upouští. Druhou nejrozšířenější oblastí používání rtuti v EU je zubní amalgám; tou se zabývají právní předpisy Společenství ohledně zdravotnických prostředků a nakládání s odpady. Vedle dalších hlavních skupin produktů se právní předpisy Společenství zaměřují na elektrická a elektronická zařízení (směrnice o nebezpečných látkách). Hlavní skupinou produktů využívajících rtuť, na něž se právo Společenství ještě nevztahuje, jsou neelektrické nebo neelektronické měřicí a kontrolní přístroje. Z dostupných údajů vyplývá, že 80–90 % veškeré rtuti uplatňované v měřicích a kontrolních zařízeních se používá ve zdravotnických teploměrech (na určování tělesné teploty) a dalších teploměrech pro domácí použití. Ačkoli používání rtuti je na ústupu, uplatňovaná množství zůstávají značná; odhaduje se, že v souvislosti s měřicími a kontrolními zařízeními se v EU ročně použije 33 tun rtuti a jen na teploměry se každoročně využije přibližně 25–30 tun rtuti2. Míra emisí rtuti do životního prostředí se snížila díky stále vyšším podílům sběru těchto zařízení a opětnému zpracování rtuti, emise jsou však stále ještě značné. Ze zprávy RPA z roku 2002[4] vyplývá, že na spotřebu 33 tun rtuti v nových měřicích a kontrolních přístrojích ročně připadají emise do vzduchu v objemu přibližně 8 tun ročně; do toku odpadů vstoupí ze starých zařízení dalších 27 tun. Je však obtížné vyčíslit odstraňování postupem času, protože většina těchto zařízení má dlouhou životnost. Mnoho typů spotřebního zboží obsahujícího rtuť skončí na skládkách, což představuje potenciál pomalého, avšak dlouhodobého vyluhování. V obydlích může u některých nástrojů obsahujících rtuť k jejímu úniku dojít též v případě rozbití. Z hlediska řízení rizik je vhodné rozlišovat mezi měřicími zařízeními pro použití spotřebiteli a měřicími zařízeními pro odborné využití ve vědě a průmyslu. Odborné využití je vysoce specializované. Zatímco obsah rtuti v jednotlivém zařízení může být vcelku vysoký, jejich počet je veskrze omezený a tyto přístroje se zpravidla používají v systémech s dobře fungujícími kontrolními postupy bezpečnosti na pracovišti a nakládání s nebezpečnými odpady. Naopak snahy zamezit vstupu použitých měřicích zařízení pro použití spotřebiteli do toku odpadů se ukázaly jako mimořádně obtížné. Ze zpráv některých členských států (např. Nizozemsko, Francie) vyplývá, že rtuť z výrobků je hlavním zdrojem přítomnosti rtuti v povrchové vodě. Jak ukazují výsledky studie vypracované společností RPA z roku 2002, měřicí zařízení pro spotřebitele (přibližně dvě třetiny) se nyní do EU většinou dovážejí. Mnoho teploměrů a dalších měřicích zařízení se dováží z Číny, Indie a Japonska. V rámci EU je výroba situována především ve Spojeném království a v Německu (RPA 2002). Nástroje pro technické nebo vědecké použití se vyrábějí především v Evropě, další hlavní oblastí je Dálný východ. Pokud jde o měřicí zařízení používaná v domácnostech, jsou k dispozici alternativní produkty za srovnatelné ceny; postup nahrazování těmito alternativními produkty již značně pokročil. Podle dostupných studií a údajů z průmyslu v oblasti specializovaných průmyslových a vědeckých měřicích zařízení je situace daleko méně zřetelná. Je vcelku časté, že odpovídající alternativní produkty nejsou k dispozici anebo představují výrazně vyšší náklady. - Stávající ustanovení v oblasti tohoto návrhu Různé výrobky obsahující rtuť již byly v několika zemích jako např. Dánsko, Francie, Nizozemsko a Švédsko zakázány nebo omezeny. Ačkoli se rozsah omezení různí, oblast působnosti těchto vnitrostátních právních předpisů většinu případů specializovaného odborného použití v téměř všech případech nezahrnuje. - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Tato činnost by byla v souladu s právními předpisy pro tuto látku používanou v jiných přístrojích, jako jsou např. elektrická a elektronická zařízení. Rovněž by přispěla k provádění rámcové směrnice o vodě, v níž se rtuť uvádí mezi nejnebezpečnějšími látkami. Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadu - Konzultace zúčastněných stran Veškeré zúčastněné strany byly během příprav strategie týkající se rtuti konzultovány v rámci velmi široce pojatého konzultačního postupu. V jeho průběhu Komise uspořádala porady se členskými státy a zúčastněnými stranami a zahájila otevřenou veřejnou konzultaci na internetu zaměřenou na konkrétní otázku, zda má EU podniknout dodatečná opatření k omezení uvádění měřicích a kontrolních přístrojů na trh. Celkově byla vyjadřována výrazná podpora opatření EU; další podrobnosti lze nalézt v rozšířeném posouzení dopadu. GŘ pro podniky navíc v rámci konzultací rozeslalo dne 2. května 2005 předběžnou předlohu návrhu všem zúčastněným stranám (členské státy, zástupci průmyslu, nevládní organizace). Tento návrh byl předložen při zasedání pracovní skupiny v souvislosti se směrnicí 76/769/EHS (směrnice týkající se omezení)[5] dne 20. května 2005. Při zasedání měli zúčastněné strany příležitost sdělit své prvotní příspěvky ke konzultačnímu dokumentu; všeobecně byla návrhu vyjádřena výrazná podpora. Všichni představitelé členských států, kteří vystoupili s příspěvkem, návrh podpořili. Někteří z nich požádali Komisi, aby rozšířila rozsah omezení a zahrnula do něj alespoň zařízení na měření krevního tlaku používaná ve zdravotnictví (s výjimkou tenzometrů). Rovněž se výrazně zasazovali o to, aby Komise v krátkodobém výhledu i nadále usilovala o ukončení používání výrobků obsahujících rtuť v souvislosti s oblastí působnosti směrnice týkající se omezení a nespoléhala na schvalovací postup v rámci systému REACH[6]. Vůči členským státům byl směřován požadavek, aby k představené analýze sdělily své postřehy. Obzvláště pokud členské státy požadovaly rozšíření rozsahu omezení, byly požádány, aby poskytly technické, vědecké a hospodářské údaje nezbytné k ospravedlnění omezení a k prokázání proporcionality. Komise obdržela pět odpovědí. Čtyři členské státy požadovaly rozšíření rozsahu tak, aby byly zahrnuty sfygmomanometry používané ve zdravotnictví a jeden členský stát uvedl stanovisko opačné. Komise se s otázkou ohledně možného omezení sfygmomanometrů používaných ve zdravotnictví obrátila na odborníky členských států v oboru zdravotnických prostředků. Z těchto konzultací vyplynulo, že nemocnice potřebují vysokou úroveň přesnosti, neboť reagují na situace ohrožení života jako např. hypertenze, arytmie a preeklampsie. Rtuťové sfygmomanometry se vyznačují odpovídající mírou přesnosti a spolehlivosti, jíž je zapotřebí k zajištění bezpečnosti pacienta. Dosáhnout stejné míry spolehlivosti u alternativních měřidel krevního tlaku není ještě možné. Zatímco rtuťových sfygmomanometrů bude v dohledné budoucnosti zapotřebí k testování a kalibraci dalších tlakoměrů používaných ke stanovení krevního tlaku, příslušné stanovisko je třeba pozměnit v okamžiku, kdy budou k dispozici poznatky, že sfygmomanometry bez použití rtuti jsou vhodné nejen k měření vývoje hodnot krevního tlaku, ale rovněž k diagnóze a léčení hypertenze a pro účely klinických testů. Představitelé skupiny čtyř nevládních organizací uvedli, že návrh je třeba rozšířit na veškeré případy používání ze strany spotřebitelů i odborníků. Nesouhlas s návrhem vyjádřili představitelé Evropského sdružení pro zdravotnické prostředky a dvou výrobců barometrů. Další podrobnosti ohledně obdržených připomínek jsou uvedeny v připojeném posouzení dopadu [SEK(2006) 194 ze dne 21.2.2006]. - Posouzení dopadu Oblast měřicích zařízení představuje největší skupinu produktů využívajících rtuť v EU, na niž se nevztahují právní předpisy Společenství týkající se rtuti. V souvislosti s touto skupinou produktů byly zjišťovány dvě hlavní možnosti: volba „bez dalšího opatření“ a volba „omezení uvádění na trh a používání“. Druhá z možností by zakazovala uvádění měřicích a kontrolních zařízení na trh, a to změnou směrnice 76/769/EHS. Rozsah omezení podle uvedené směrnice musí vzít v úvahu proveditelnost a proporcionalitu navrhovaného opatření na řízení rizik. Údaje, jež má Komise k dispozici, lze považovat za dostačující k tomu, aby podpořily zákaz veškerých teploměrů na určování tělesné teploty a dalších měřicích zařízení pro použití spotřebiteli. Na odborné použití se oblast působnosti tohoto návrhu nevztahuje. Odpovídající alternativní produkty nejsou vždy k dispozici a převážná oblast specializovaného odborného použití nespadá do oblasti působnosti většiny vnitrostátních právních předpisů. Náklady a přínosy této možnosti jsou ve stručnosti uvedeny níže: - Náklady Očekává se, že hospodářský dopad navrhovaného omezení bude malý. Pokud jde o měřicí zařízení používaná v domácnostech, jsou k dispozici alternativní produkty za srovnatelné ceny. Podle dostupných údajů je počet zbývajících výrobců v EU nízký. Tomu rovněž odpovídá skutečnost, že na evropské nebo vnitrostátní úrovni neexistuje příslušná odvětvová organizace. Negativní dopad na výrobce je nutné posuzovat vůči úspoře výdajů na odstraňování rtuti při nakládání s odpady a na zmírňování emisních dopadů. Opatření lze proto ve srovnání s některými dalšími stávajícími opatřeními (např. omezení rtuti v bateriích nebo v osvětlovacích technologiích) považovat za hospodárné. Očekává se, že sociální dopady navrhovaného omezení by z velké části mohly spočívat ve snižování počtu pracovních míst u výrobců, kteří nebudou moci přejít na výrobu alternativních produktů. Z připomínek vzešlých z konzultačního postupu vyplývá, že negativní vlivy na zaměstnanost by byly velmi omezené. Pokud jde o obchod, dopady se vyrovnají. Někteří vnější dodavatelé by pro své výrobky ztratili část trhu, trh pro vnější dodavatele, kteří vyrábějí alternativní produkty bez rtuti, by se však zároveň rozšířil. - Přínosy Hlavním přínosem plynoucím z omezení uvádění určitých měřicích zařízení na trh by bylo snížení výskytu rtuti v toku komunálního odpadu. Přínosy by se rovněž projevily v toku odpadu ve zdravotnictví. Výsledkem by celkově bylo účinnější nakládání s odpady a snížení emisí ze skládek a spalování. Klíčovým dlouhodobým přínosem snížení emisí rtuti bude nižší míra výskytu rtuti v životním prostředí. Následně se tím sníží míra příjmu rtuti člověkem, a to včetně methylrtuti z ryb, což bude mít příznivý vliv na lidské zdraví. Opatřením se rovněž sníží dopady rtuti na půdu a na biologickou rozmanitost. Omezené použití měřicích zařízení, která obsahují rtuť, v domácnostech navíc zabrání úniku rtuti v obydlích. Ačkoli přímý vliv na lidské zdraví mají takové úniky jen zřídka, představují zdroj expozice a emisí, jež je třeba minimalizovat. S ohledem na globální a hranice států přesahující povahu vlivů rtuti v oblasti životního prostředí a zdraví by tento návrh rovněž podpořil iniciativy EU na mezinárodní úrovni zaměřené na podporu globálního snížení používání rtuti. Další podrobnosti o zkoumaných možnostech a dopadech návrhu v hospodářské a sociální oblasti, jakož i v oblasti životního prostředí jsou zahrnuty v připojeném posouzení dopadu [SEK(2006)194 ze dne 21.2.2006]. Právní hlediska návrhu - Shrnutí navrhovaných opatření Účelem tohoto návrhu je zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a životního prostředí a současně chránit vnitřní trh, jak požaduje článek 95 Smlouvy. Tohoto cíle má být dosaženo zavedením harmonizovaných ustanovení týkajících se rtuti k omezování jejího používání v měřicích zařízeních a v důsledku zamezením vstupu značných objemů rtuti do toku odpadů. - Právní základ Návrh je změnou směrnice 76/769/EHS týkající se omezení uvádění na trh a používání nebezpečných látek a přípravků; jejím právním základem je článek 95 Smlouvy. V souladu s článkem 95 Smlouvy se v rámci postupu spolurozhodování návrh předkládá Evropskému parlamentu a Radě. Rovněž je konzultován Evropský hospodářský a sociální výbor. - Zásada subsidiarity Všechny členské státy, jež při rozhovorech v rámci pracovní skupiny pro provádění směrnice 76/769/EHS předložily své stanovisko, podpořily omezení rtuti ve Společenství; totéž platí i pro reakce v souvislosti s konzultačním dokumentem Komise týkajícím se rtuti. Dále není vhodné se touto problematikou zabývat z hlediska cílů; takové schválení by mělo za následek různá opatření na úrovni členských států a z toho plynoucí narušení vnitřního trhu a celkově méně účinná opatření v oblasti ochrany zdraví a životního prostředí. Zavést omezení určitých měřicích zařízení obsahujících rtuť na úrovni Společenství by bylo účinnější než ponechat taková opatření na samotných členských státech. Navrhovaná směrnice by stanovila jednotná pravidla pro oběh výrobků v rámci vnitřního trhu. Navrhované opatření rovněž přispívá k zajištění vysoké úrovně ochrany zdraví a životního prostředí. Souhrnně lze říci, že navrhovaná změna směrnice 76/769/EHS je jediným způsobem, jak těchto cílů plně dosáhnout. - Zásada proporcionality Činnost Společenství v této oblasti je ospravedlněna skutečností, že na výrobu měřicích zařízení se stále ještě používá poměrně značné množství rtuti, a vysokým rizikem spojeným s takovým použitím. Omezení v souvislosti s teploměry na určování tělesné teploty a dalšími měřicími zařízeními pro použití spotřebiteli se dotýkají hlavního podílu používání rtuti a emisí z této skupiny produktů. K ostatním způsobům specializovaného použití ve vědě a průmyslu buď neexistuje spolehlivá alternativa, nebo jsou velmi nákladné. Omezení týkající se této skupiny produktů by bylo neúměrné. Navíc jsou v souvislosti s odpadem v této kategorii zavedeny systémy sběru a opětného zpracování rtuti. Jak z hlediska technického, tak hospodářského představuje takový přístup vhodné opatření k vyloučení rtuti z komunálního toku odpadů vzhledem k tomu, že zdroje jsou co do počtu veskrze omezené. Navrhovaná směrnice by jako součást celkových opatření k řízení rizika v této oblasti přinesla užitek, pokud jde o ochranu lidského zdraví a životního prostředí. Náročnost dosažení tohoto cíle je relativně nízká. - Volba nástroje Navrhovaným nástrojem je směrnice, kterou se mění směrnice 76/769/EHS. Rozpočtové důsledky Z navrhované směrnice nevyplývají žádné rozpočtové důsledky. Další informace Tato směrnice omezuje uvádění nových měřicích zařízení na trh. Toto omezení se nepoužije na již používaná zařízení ani na zařízení prodávaná jako použitá. Krátkodobým cílem je snížit objem rtuti uvolňované do životního prostředí. Vzhledem k tomu, že objem rtuti ve stávajícím vybavení pro domácnosti je větší než objem odpovídající prodeji nových zařízení, hodlá Komise zpracovat další zvláštní studii (referenční akce č. 10 strategie), jež by se na tuto problematiku zaměřila. Ve střednědobém až dlouhodobém výhledu je pravděpodobné, že případné zbývající využití bude podléhat schválení podle navrhovaného nařízení REACH (viz akce č. 8 strategie). 2006/0018 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterou se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh určitých měřicích zařízení obsahujících rtuť (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[7], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[8], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[9], vzhledem k těmto důvodům: 1. Ve sdělení Komise ze dne 28. ledna 2005 o strategii Společenství týkající se rtuti[10], které vzalo v úvahu veškeré způsoby využití rtuti, se uvádí závěr, že by bylo vhodné zavést na úrovni Společenství omezení ohledně uvádění na trh určitých neelektrických nebo elektronických měřicích a kontrolních přístrojů obsahujících rtuť. Tyto přístroje představují hlavní skupinu produktů obsahujících rtuť, kterou dosud nepokrývá činnost Společenství. 2. Tento postup by představoval přínos pro životní prostředí a z dlouhodobého hlediska též pro lidské zdraví, protože by zamezil tomu, aby rtuť vstupovala do toku odpadů, pokud by byla zavedena omezení týkající se uvádění měřicích zařízení obsahujících rtuť na trh. 3. Z dostupných poznatků týkajících se měřicích a kontrolních zařízení při zohlednění technické a hospodářské proveditelnosti vyplývá, že omezující opatření by se měla týkat pouze měřicích zařízení určených k prodeji široké veřejnosti a jedné oblasti zdravotnictví. 4. Je zapotřebí, aby touto směrnicí bylo omezeno pouze uvádění nových měřicích zařízení na trh. Je proto třeba, aby se toto omezení nepoužilo na již používaná zařízení ani na zařízení prodávaná jako použitá. 5. Nesrovnalosti mezi zákony nebo správními opatřeními přijatými členskými státy ohledně omezení rtuti v různých měřicích a kontrolních zařízeních by mohly vytvořit překážky pro obchod, narušovat hospodářskou soutěž ve Společenství, a mohly by tak mít přímý vliv na vytváření a fungování vnitřního trhu. Zdá se proto být nezbytné zaváděním harmonizovaných ustanovení s ohledem na takové výrobky obsahující rtuť sbližovat zákony členských států v oblasti měřicích a kontrolních zařízení a chránit tak vnitřní trh a současně zajišťovat vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a životního prostředí. 6. Směrnice Rady 76/769/EHS[11] ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků by měla být odpovídajícím způsobem změněna. 7. Je třeba, aby se tato směrnice použila, aniž jsou dotčeny právní předpisy Společenství, které stanoví minimální požadavky na ochranu zaměstnanců obsažené ve směrnici Rady 89/391/EHS[12] ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci a v samostatných směrnicích, které z ní vycházejí, zejména směrnice Rady 98/24/ES[13] ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění v souladu s přílohou této směrnice. Článek 2 1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do xx. xx. 200x [ jeden rok ode dne vstupu této směrnice v platnost ]. Neprodleně sdělí Komisi znění ustanovení těchto předpisů a srovnávací tabulky mezi těmito ustanoveními a touto směrnicí. Uvedené předpisy budou používat ode dne xx. xx. 200x [ osmnáct měsíců ode dne vstupu této směrnice v platnost ]. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 4 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda / předsedkyně předseda / předsedkyně PŘÍLOHA V příloze I směrnice 76/769/EHS se vkládá nový bod 19a, který zní: „19a Rtuť Číslo CAS: 7439-97-6 | Nesmí se uvádět na trh: 1) v teploměrech na určování tělesné teploty, 2) v dalších měřicích zařízeních určených k prodeji široké veřejnosti (např. tlakoměry, barometry, sfygmomanometry, teploměry jiné než teploměry na určování tělesné teploty).“ | [1] KOM(2005) 20 v konečném znění, 28.1.2005. [2] SEK(2005)101, 28.1.2005. [3] Směrnice 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních, Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 19. [4] RPA(2002). Zdravotní a environmentální rizika související s využitím výrobků obsahujících rtuť. Zpráva vypracovaná společností Risk and Policy Analysts Ltd. pro GŘ pro podniky Evropské komise. [5] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. [6] Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o registraci, hodnocení, povolování a omezení chemických látek (REACH), kterým se zřizuje Evropská agentura pro chemické látky a mění směrnice 1999/45/ES a nařízení (ES) {o perzistentních organických znečišťujících látkách}, KOM (2003) 644 v konečném znění, 29.10.2003. [7] Úř. věst. C xx. [8] Úř. věst. C xx. [9] Úř. věst. C xx. [10] KOM(2005) 20 v konečném znění, 28.1.2005. [11] Úř. věst. L 262, 27.9.1976, s. 201. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2004/98/ES (Úř. věst. L 305, 1.10.2004, s. 63). [12] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1). [13] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11–23.