CS Úřední věstník Evropské unie C 356/1

SDĚLENÍ KOMISE

o ukončení řízení o omezení týkajícího se kadmia v barvách pro uměleckou malbu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH)

(Text s významem pro EHP)

(2015/C 356/01)

1. ÚVOD

Dne 17. prosince 2013 předložilo Švédsko Evropské agentuře pro chemické látky (ECHA) v souladu s čl. 69 odst. 4 nařízení (ES) č. 1907/2006 (1) (REACH) dokumentaci podle přílohy XV, v níž navrhuje zákaz uvádění na trh v EU kadmia a jeho sloučenin pro použití v barvách pro uměleckou malbu (harmonizovaný celní kodex [3213]) a pigmentech používaných v barvách pro uměleckou malbu (harmonizovaný celní kodex [3212]) a zákaz používání takových barev a pigmentů.

Cílem návrhu bylo co nejvíce snížit riziko, které pro lidské zdraví vyplývá z dietární expozice kadmiu, zejména v souvislosti s konzumací potravinářských plodin pěstovaných na půdách, jež byly ošetřeny kaly z čistíren odpadních vod obsahujícími kadmium. Švédsko bylo znepokojeno skutečností, že se barvy pro uměleckou malbu s obsahem kadmia dostávají do odpadních vod při běžném používání a čištění štětců a obalů a po čištění této vody v městských čistírnách odpadních vod končí pigmenty obsahující kadmium převážně v kalech, které se někdy používají v zemědělství a slouží jako zdroj živin pro rostliny. Švédsko zastávalo názor, že sloučeniny kadmia se nakonec mohou v půdě rozpustit a mohou je vstřebat plodiny, což prostřednictvím potravin vede k expozici lidí.

Dne 26. listopadu 2014 přijal Výbor pro posuzování rizik (RAC) zřízený při ECHA stanovisko (2) k navrhovanému omezení podle článku 70 nařízení REACH, v němž došel k závěru, že podíl kadmia, které se dostává do půdy, a tím do plodin, z barev pro uměleckou malbu (prostřednictvím řetězce odpadní voda – kaly z čistíren odpadních vod používané v zemědělství – vstřebání plodinami z půdy) je v porovnání s podílem z jiných zdrojů zanedbatelný. Z toho důvodu výbor RAC rovněž dospěl k závěru, že i riziko pro lidské zdraví související s kadmiem, které se dostává do odpadních vod v důsledku používání kadmia a jeho sloučenin v barvách pro uměleckou malbu, je zanedbatelné.

Dne 9. března 2015 přijal Výbor pro socioekonomickou analýzu (SEAC) zřízený při ECHA stanovisko (3) k navrhovanému omezení podle článku 71 nařízení REACH, v němž došel k závěru, že vzhledem k zanedbatelnému riziku, jež bylo určeno výborem RAC, nejsou socioekonomické náklady navrhovaného omezení úměrné jeho socioekonomickému přínosu.

Dne 9. dubna 2015 postoupila agentura ECHA v souladu s článkem 72 nařízení REACH stanoviska výborů RAC a SEAC Komisi.

2. HLAVNÍ PRVKY, JEŽ KOMISE PŘI HODNOCENÍ POSUZOVALA

Ustanovení čl. 73 odst. 1 nařízení REACH stanoví, že Komise připraví návrh na změnu přílohy XVII do tří měsíců od obdržení stanoviska výboru SEAC, existuje-li nepřijatelné riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí plynoucí z výroby nebo použití látek nebo jejich uvedení na trh, jímž je nutné se zabývat na úrovni celé Unie.

Komise musí tudíž přezkoumat, zda jsou na základě stanovisek, která jí byla předložena agenturou ECHA, v souvislosti s navrhovaným omezením splněny podmínky, jež stanoví článek 68 nařízení REACH a na něž odkazuje čl. 73 odst. 1.

Ze stanovisek obou výborů agentury ECHA je zřejmé, že první z těchto podmínek není splněna. Konkrétně výbor RAC dospěl k závěru, že přítomnost kadmia a jeho sloučenin v barvách pro uměleckou malbu sama o sobě nevede k nepřijatelnému riziku pro lidské zdraví, jak se domníval předkladatel dokumentace podle přílohy XV.

Komise konstatuje, že výbor RAC potvrdil závěr Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) z roku 2012, že „děti v průměru a dospělí s dietární expozicí [kadmiu] na úrovni 95. percentilu by mohli překročit směrné hodnoty stanovené z hlediska ochrany zdraví“. Výbor RAC však zastával názor, že velmi malý dopad navrhovaného omezení na zdraví, pokud jde o incidenci zlomenin kostí a rakoviny prsu, není pro tento závěr, potažmo pro řešení obav týkajících se dietární expozice kadmiu, na něž upozornil úřad EFSA, příliš či vůbec významný.

Komise dále konstatuje, že výbor RAC přijal jako základ pro navrhované omezení předpoklad, který vyjádřilo Švédsko – a k němuž během veřejné konzultace nezazněly žádné komentáře –, a to, že při používání barev, zejména čištěním použitých štětců v umyvadle, se 5 % barvy dostane do odpadní vody, přičemž poukázal na to, že toto číslo není spolehlivé a značně přispívá k nejistotě při posudku, jelikož nezohledňuje výrazné rozdíly v obsahu kadmia u různých druhů barev pro uměleckou malbu (např. u olejových, akrylových, temperových barev, barev na vodní bázi).

Podle výboru RAC obsahují kaly vyprodukované čistírnami odpadních vod v EU ročně celkem 16,5 tuny kadmia, přičemž na zemědělskou půdu se ho použije okolo 45 % (7,4 tuny). Na základě 5 % faktoru uvolňování se v EU do odpadní vody dostane podle odhadů každoročně 0,32 tuny kadmia z barev pro uměleckou malbu, které většinou (0,25 tuny/rok) končí v kalech produkovaných městskými čistírnami odpadních vod. Na zemědělskou půdu se tudíž použije 0,11 tuny (45 % z 0,25 tuny) kadmia z barev pro uměleckou malbu. To představuje 1,5 % celkového množství kadmia obsaženého v kalech vyprodukovaných v EU čistírnami odpadních vod a použitých na zemědělskou půdu.

Na základě těchto zjištění došel výbor RAC k závěru, že celkový podíl kadmia, které se dostává do půdy, a tím do plodin, z barev pro uměleckou malbu, je zanedbatelný (méně než 0,1 %) ve srovnání s podílem z jiných zdrojů (více než 100 tun/rok), jako jsou hnůj, minerální hnojiva a atmosférická depozice.

Ačkoli výbor SEAC uznal, že i mírné snížení expozice kadmiu pocházejícímu z jakýchkoli zdrojů napříč celým potravinovým řetězcem může přinést zmírnění zdravotních dopadů, měl za to, že s ohledem na související nejistoty se malé snížení, které se na základě navrhovaného omezení očekává, zvláště za uváděnou dobu 150 let, jeví jako statisticky velmi málo významné (zejména dopad na veřejné zdraví), a přiměřenost a měřitelný přínos navrhovaného opatření jsou tudíž sporné.

Výbor SEAC vzal dále na vědomí závěry výboru RAC, které vyjadřují stanovisko, že navrhované omezení není k řešení zjištěných zanedbatelných rizik odůvodněné, pokud jde o jeho účinnost při snižování těchto rizik.

Na základě hodnocení výboru RAC se Komise domnívá, že zanedbatelné riziko zjištěné tímto výborem nepředstavuje „nepřijatelné riziko“ ve smyslu čl. 68 odst. 1 nařízení REACH, a není tedy nutné se jím zabývat.

3. ZÁVĚR

Komise dospěla k závěru, že na základě nepřímé expozice prostřednictvím životního prostředí, k níž dochází uvolňováním kadmia do odpadních vod a používáním kalů z čistíren odpadních vod na zemědělskou půdu, nepředstavuje přítomnost kadmia v barvách pro uměleckou malbu nepřijatelné riziko pro lidské zdraví, které by vyvolávalo potřebu omezit uvádění na trh kadmia nebo jeho sloučenin pro použití v barvách pro uměleckou malbu, případně omezit používání takových barev obsahujících kadmium nebo jeho sloučeniny.

Komise se domnívá, že podmínky, jež stanoví článek 68 nařízení REACH a na něž odkazuje čl. 73 odst. 1, nejsou splněny, a tudíž nepřipraví návrh na změnu přílohy XVII vyžadující rozhodnutí podle čl. 73 odst. 2 nařízení REACH. Řízení o omezení zahájené Švédskem se proto zastavuje.

Vzhledem k tomu, že hlava VIII nařízení REACH harmonizuje podmínky výroby, používání a uvádění na trh chemických látek, nesmí být členskými státy ponechána v platnosti ani zavedena opatření rovnocenná těm, která byla přezkoumána v rámci řízení o omezení podle uvedené hlavy a nevedla nakonec k přijetí nového omezení či ke změně stávajícího omezení podle čl. 73 odst. 2 nařízení REACH, neexistují-li nové důkazy, které by vyžadovaly obnovené hodnocení.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).

(2) http://echa.europa.eu/previous-consultations-on-restriction-proposals/-/substance-rev/1907/term

(3) http://echa.europa.eu/previous-consultations-on-restriction-proposals/-/substance-rev/1907/term