CS Úřední věstník Evropské unie C 351/16

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Přínos podnikatelů z řad přistěhovalců pro hospodářství Evropské unie (stanovisko z vlastní iniciativy)

2012/C 351/04

Zpravodajka: paní KING

Dne 19. ledna 2012 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Přínos podnikatelů z řad přistěhovalců pro hospodářství Evropské unie.

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 3. září 2012.

Na 483. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 18. a 19. září 2012 (jednání dne 18. září 2012), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 135 hlasy pro, 2 hlasy byly proti a 10 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Přínos podnikatelských činností přistěhovalců v Evropě se v uplynulém desetiletí neustále zvyšoval. Podnikatelé z řad přistěhovalců přispívají k hospodářskému růstu a zaměstnanosti, často tím, že oživují opomíjená řemesla a živnosti, a stále více se zapojují do poskytování zboží a služeb s přidanou hodnotou. Představují rovněž důležité pojítko se světovými trhy a mají velký význam pro začleňování přistěhovalců do trhu práce, jelikož vytvářejí pracovní příležitosti nejen pro sebe samé, ale stále častěji také pro přistěhovalce a původní obyvatelstvo (1).

1.2 Evropská unie veřejně uznala, že podnikatelé z řad přistěhovalců mohou mít zásadní přínos pro udržitelný růst a zaměstnanost. Je však důležité, aby se na toto uznání nepohlíželo izolovaně či odděleně od nejnaléhavějších priorit tvůrců politik EU. Dynamický, udržitelný a na růst orientovaný sektor podnikatelů z řad přistěhovalců by měl být součástí strategie pro růst a zaměstnanost, iniciativy Small Business Act, strategie Evropa 2020 a nového Programu pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky (COSME), neboť u těchto opatření již byl zdůrazněn ústřední význam rychle rostoucích malých a středních podniků, jež přinášejí přidanou hodnotu, pro hospodářství EU zaměřené na udržitelný růst.

1.3 Podnikatelé z řad přistěhovalců zlepšují rovněž sociální příležitosti pro přistěhovalce, vytvářejí větší sociální tah, jsou příkladem pro společnost, obzvláště pro mladé lidi, zvyšují sebedůvěru a podporují sociální soudržnost tím, že oživují ulice a obytné čtvrtě.

1.4 EHSV vítá sdělení Komise (2), v němž se uznává „význam migrantů-podnikatelů“ a uvádí, že by měly být posíleny také jejich tvořivé a inovační schopnosti. Výbor vítá rovněž prohlášení, že „podpora nadnárodního podnikání prostřednictvím dynamičtější strategie bude mít příznivý dopad pro podnikatele působící jak v členských státech EU, tak i v partnerských zemích. Tyto podniky mohou vytvářet pracovní místa v zemích původu a přinášet prospěch v podobě integrace migrantů a větší obchodní výměny mezi zeměmi“.

1.5 Vzhledem k rostoucí nezaměstnanosti, kvůli níž je vytváření kvalitních pracovních míst rozhodující prioritou EU, je nyní ještě důležitější, aby tvůrci politik EU uznali významný přínos podniků vlastněných přistěhovalci pro hospodářství EU, a to jak na místní úrovni, tak i stále častěji na mezinárodních trzích, kde přetrvává poptávka po zboží a službách pocházejících z EU. Zapadá to do strategie Komise, jejímž cílem je pomoci malým a středním podnikům rozšířit jejich činnost za hranice EU, neboť působení na mezinárodním poli posiluje růst a konkurenceschopnost a podporuje dlouhodobou udržitelnost podniků v EU.

1.6 EHSV se domnívá, že pokud mají být posíleny „tvořivé a inovační schopnosti“ podnikatelů z řad přistěhovalců, musí být na úrovni EU, členských států a na místní úrovni přijata konkrétní opatření. Cílem je vymýtit diskriminaci a nastolit rovné podmínky pro všechny tak, aby mohli přispívat k růstu podporujícímu začlenění a kvalitním pracovním místům.

1.6.1 Na úrovni EU by tvůrci politik měli: — uznat potenciál podnikatelské činnosti přistěhovalců pro posílení hospodářského růstu v rámci strategie Evropa 2020; — uznat potenciál podnikatelské činnosti přistěhovalců pro tvorbu pracovních míst, a to tím, že bude začleněna do evropské strategie zaměstnanosti. Tato strategie se v současnosti zaměřuje pouze na závislou výdělečnou činnost coby prostředek pro začleňování přistěhovalců; — uznat platnost podnikatelské činnosti přistěhovalců v rámci evropské politiky začleňování přistěhovalců; — ve spolupráci s Eurostatem a členskými státy vymezit a shromáždit spolehlivé a harmonizované statistické údaje o hospodářském a sociálním přínosu podnikatelů z řad přistěhovalců v celé EU, což může EU napomoci ke koncipování lepších přistěhovaleckých politik; — nadále usnadňovat podporu podnikatelů z veřejných zdrojů, aby se zamezilo nepříznivému dopadu na inovace, podnikání a růst podniků v důsledku toho, že životaschopný podnik nemá přístup k náležitému financování; — zavést rámec pro zvyšování informovanosti o osvědčených postupech a povzbuzovat k jejich sdílení v programech, jež umožňují vytvářet kapacitu a udržitelnost u podniků vlastněných přistěhovalci; — rozvíjet strategické vztahy s těmi zeměmi původu, jež nyní aktivněji usilují o přímé zapojení své diaspory v EU do podnikatelských činností jak v zemi původu, tak v EU; — případně využívat obchodní dohody coby mechanismu k podpoře společné podnikatelské činnosti mezi podnikajícími přistěhovalci usazenými v EU a zeměmi jejich původu. Podpoří se tak unijní strategie pomoci malým a středním podnikům při rozšiřování jejich činnosti mimo EU.

1.6.2 Členské státy EU by měly: — uznat a podporovat podnikání přistěhovalců jakožto součást širší integrační politiky; — přezkoumat regulační a strukturální rámec pro zakládání podniků obecně tak, aby se snížily zbytečné administrativní požadavky, které mohou být překážkou při zahajování podnikatelské činnosti; — minimalizovat riziko nedovoleného přistěhovalectví a především nelegálního zaměstnávání prováděním směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/52/ES (3) ze dne 18. června 2009. Článek 14 této směrnice členským státům ukládá, aby „na jejich území byly prováděny účinné a odpovídající kontroly“; — napomoci ke zvýšení míry dlouhodobé zaměstnanosti tím, že budou intenzivněji podporovat existující podniky vlastněné přistěhovalci, zejména ty, které provozují ženy a mladí lidé, aby se posílila udržitelnost těchto podniků; — zvýšit informovanost a posílit kapacity zprostředkovatelských organizací, jako jsou profesní sdružení, obchodní komory a družstva, aby mohly těmto podnikům pomáhat při plnění zákonných požadavků, např. pracovněprávních a daňových předpisů.

1.6.3 Místní orgány a občanská společnost, včetně sociálních partnerů, by měly: — pokračovat v programech, jež zvyšují lidský a sociální kapitál podnikatelů z řad přistěhovalců tím, že jsou v jejich rámci poskytovány různé služby, např. poradenství, informace, odborná příprava, navazování kontaktů a odborné vedení; — vytvářet nebo zlepšovat příležitosti pro podnikatele z řad přistěhovalců tím, že se jejich organizacím usnadní přístup k obecně zaměřeným organizacím; — posilovat udržitelnost podniků vlastněných přistěhovalci. Je třeba věnovat větší pozornost existujícím podnikům přistěhovalců, zejména těm v odvětvích s vysokou hodnotou, a nezaměřovat se pouze na nově vznikající podniky; — pro podnikatele je velmi důležitou otázkou dostupnost úvěrů, proto by mělo být zavedeno více programů pro zvyšování finančního kapitálu podnikatelů z řad přistěhovalců, a to tak, že: — budou informováni o zdrojích financování; — jim bude poskytována zvláštní odborná příprava; — budou zlepšovány vědomosti, znalosti a povědomí úvěrových institucí o této konkrétní skupině korporátních klientů.

2. Obecné připomínky

2.1 Evropa čelí závažným demografickým změnám: v některých regionech se snižuje počet obyvatel, obyvatelstvo výrazně stárne a porodnost je nízká. Celkový počet obyvatel v EU však v letech 2004 až 2008 každoročně stoupal zhruba o 2 miliony, za což z převážné části může migrační saldo. Přistěhovalci přispěli k hospodářskému růstu zemí, které je přijaly, mnoha způsoby – tím, že s sebou přinesli nové dovednosti a nadání, pomohli snížit nedostatek pracovních sil a coby podnikatelé založili nové firmy a podniky.

2.2 Přínosu, který mělo pro hospodářství přímé zakládání nových podniků přistěhovalci, nebyla věnována přílišná pozornost. Záměrem tohoto stanoviska je rozvést stávající informace o podnikání přistěhovalců a formulovat doporučení, jak by se dal podpořit a ocenit úspěch podniků vlastněných přistěhovalci a ještě více zvýšit jejich příspěvek k hospodářskému růstu.

2.3 Srovnávat podnikání a vytváření pracovních míst přistěhovalci v zemích EU je úkol nelehký, poněvadž pro jednotlivé země jsou k dispozici různé zdroje údajů a neexistuje mezinárodně dohodnutá definice podnikatele z řad přistěhovalců.

2.4 Tento dokument do značné míry vychází z prezentací, jež byly předneseny na slyšení stálé studijní skupiny EHSV Imigrace a integrace věnovaném přínosu podnikatelů z řad přistěhovalců pro hospodářství EU dne 24. listopadu 2011 (4).

2.5 Podnikatel z řad přistěhovalců je definován jako majitel podniku narozený mimo EU, který se snaží vytvářet hodnoty tím, že zakládá či rozšiřuje podnikatelskou činnost (5). Podnikatel může být osobou samostatně výdělečně činnou, tj. zaměstnávat pouze sebe sama, nebo může mít zaměstnance (6).

2.6 Toto stanovisko se zaměřuje na samostatně výdělečně činné osoby, přičemž využívá údajů z průzkumu o pracovních silách ke srovnání jednotlivých členských států a srovnání podnikatelů z řad přistěhovalců a domácích podnikatelů. Kromě toho se tento rozbor soustřeďuje na podnikatele mimo sektor zemědělství, jak je u průzkumů týkajících se podnikání zvykem.

3. Charakteristika podnikatelů z řad přistěhovalců

3.1 Přistěhovalci jsou podnikavější

3.1.1 Z průzkumu týkajícího se pracovních sil v EU (7) vyplývá, že se podnikání přistěhovalců v jednotlivých zemích EU vyvíjí různým způsobem. Ve Spojeném království, Francii, Belgii, Dánsku a Švédsku mají podnikající přistěhovalci o 1,5 až 2,9 % vyšší podíl na celkové zaměstnanosti než starousedlíci, kdežto v Portugalsku, Španělsku, Itálii, Řecku, Irsku, Německu a Rakousku je podíl podnikatelů z řad přistěhovalců nižší ve srovnání s původním obyvatelstvem.

3.1.2 Z regionální perspektivy vzato je celkový počet samostatně výdělečně činných osob (starousedlíků a přistěhovalců) vyšší v jižní, střední a východní Evropě. Ve střední a východní Evropě ovšem k zahajování této činnosti více tíhnou přistěhovalci než původní obyvatelstvo, zatímco v jižní Evropě je tomu naopak.

3.1.3 Toto nadměrné zastoupení přistěhovalců mezi samostatně výdělečně činnými osobami v Polsku, na Slovensku, v České republice a v Maďarsku je zčásti dáno poměrně pružnými vízovými předpisy pro podnikatele z řad přistěhovalců a situací na trhu práce v těchto zemích. Nižší podíl podnikatelů z řad přistěhovalců v jihoevropských zemích může být důsledkem toho, že přistěhovalci v těchto zemích zřejmě ještě neměli čas vybudovat si potřebný lidský, fyzický a sociální kapitál pro zahájení podnikatelské činnosti, protože možná nemluví plynně jazykem dané země nebo mají potíže s uznáním svých kvalifikací.

3.1.4 Údaje o počtu nových podnikatelů v určitém roce rovněž naznačují, že přistěhovalci jsou zpravidla podnikavější než původní obyvatelstvo. V letech 1998–2008 se průměrný roční počet nových podnikatelů z řad přistěhovalců zdvojnásobil v Německu (na více než 100 000 ročně) a ve Spojeném království (na téměř 90 000 ročně). Ve Španělsku se tento průměrný roční počet zvýšil šestinásobně (na více než 75 000 ročně) a v Itálii osminásobně (na 46 000). Ve Francii nastal ve stejném období mírný nárůst (na 35 000) (8).

3.1.5 Přistěhovalci jsou mimoto podnikavější v poměru k jejich populaci než původní obyvatelstvo. Např. ve Spojeném království tvoří přistěhovalci 8 % obyvatelstva, ale vlastní přibližně 12 % z celkového počtu tamních malých a středních podniků.

3.1.6 Toto zjištění je v souladu s nedávnou americkou studií, z níž vyplynulo, že mezi přistěhovalci je 18 % majitelů malých podniků, zatímco podíl přistěhovalců na celkovém počtu obyvatelstva činí 13 % a na pracovní síle 16 % (9).

3.2 Udržitelnost podniků vlastněných přistěhovalci

3.2.1 Počet přistěhovalců začínajících podnikat se rok od roku zvyšuje, roste však také počet těch, kteří podnikatelskou činnost ukončují. Tato nižší životaschopnost může ukazovat na to, že samostatně výdělečná činnost je cestou, jak přejít k placenému zaměstnání, nebo že firmy vlastněné přistěhovalci častěji upadají. Např. ve Francii fungovalo po 5 letech od založení pouze 40 % firem vlastněných cizími státními příslušníky, zatímco u firem vlastněných Francouzi to bylo 54 % (10). OECD ve své studii (11) shledala, že i po přezkoumání kvalifikací, praxe a dalších faktorů existuje u podniků vlastněných přistěhovalci o 27 % menší pravděpodobnost přetrvání než u podniků vlastněných starousedlíky.

3.3 Důležitá odvětví

3.3.1 Škála podnikatelských činností, jež přistěhovalci v přijímajících zemích vykonávají, je stejně rozsáhlá jako u původního obyvatelstva. Tento přechod od podniků, jež poskytují služby hlavně příslušníkům své etnické skupiny, byl částečně způsoben tím, že mnozí přistěhovalci dosahují vyššího vzdělání, a také změnami v hospodářských strukturách postindustriálních společností.

3.3.2 Ačkoliv v Evropě velká část podnikatelů narozených v jiných zemích působí v odvětvích, v nichž tradičně podnikají přistěhovalci (např. velkoobchodní a maloobchodní prodej), řada z nich vykonává činnost mimo tato odvětví typická pro určitou etnickou skupinu – téměř 18 % podnikatelů z řad přistěhovalců působí ve stavebnictví, asi 8 % působí v odborném sektoru nebo v oblasti vědy a techniky, přibližně 6 % ve výrobním odvětví a dalších 6 % ve zdravotnictví a v sociální oblasti.

3.4 Profil

3.4.1 Obecný profil podnikatelů z řad přistěhovalců a starousedlíků je podobný v tom, že jsou obvykle kvalifikovaní a mužského pohlaví, přičemž více než tři čtvrtiny z nich jsou starší 35 let. Podnikající přistěhovalci a starousedlíci jsou v průměru starší než ti, kdo jsou v zaměstnaneckém poměru. Tento závěr lze vysvětlit tím, že je třeba nashromáždit dostatečný sociální a fyzický kapitál a dostatek zkušeností, aby si člověk mohl založit vlastní podnik.

3.4.2 Podnikatelé z řad přistěhovalců mají vyšší průměrnou úroveň vzdělání než podnikající starousedlíci a 30–40 % z nich má vysokoškolské vzdělání.

3.4.3 Téměř dvě třetiny podnikatelů z řad přistěhovalců pobývají v přijímající zemi již více než deset let, zatímco u přistěhovalců v zaměstnaneckém poměru je to jen něco přes 50 %.

3.4.4 Přistěhovalci z různých částí světa mají různou tendenci zahajovat podnikatelskou činnost – nejčastěji se do ní pouštějí přistěhovalci z Asie, nejméně často pak přistěhovalci z Latinské Ameriky a Afriky. Značnou část rozdílů v podnikavosti jednotlivých skupin přistěhovalců lze vysvětlit rozdíly ve vzdělání a majetkových poměrech. Dalším vysvětlením je to, že v hospodářství některých zemí původu je tradičně větší podíl podnikatelů a u osob, které z těchto zemí přicházejí, je pravděpodobnější, že začnou podnikat v přijímající zemi.

3.4.4.1 Je třeba poznamenat, že situace přistěhovalců z hlediska oblasti jejich původu není stejná. Např. údaje ze Spojeného království ukazují, že pokud by míra zaměstnanosti u komunity pákistánských přistěhovalců byla stejná jako u komunity indické, podíl zaměstnaných mužů by v této skupině vzrostl o 24 % a podíl zaměstnaných žen o 136 %, což je o 96 000 pracujících osob více.

4. Kontext EU

4.1 Stockholmský program stanovuje postup činnosti Evropské unie v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí na období 2010–2014. Jedním z aspektů je úspěšná integrace přistěhovalců pro posílení demokratických hodnot a sociální soudržnosti a podporu mezikulturního dialogu na všech úrovních.

4.2 Z Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí, který byl na období 2007–2013 vybaven rozpočtem ve výši 825 milionů eur, jsou podporovány iniciativy jednotlivých států a EU, jež usnadňují začleňování přistěhovalců ze třetích zemí do evropské společnosti a zahrnují projekty v oblasti podnikání a podnikatelského vzdělávání přistěhovalců (12).

4.3 Sdělení Komise (13) pod názvem „Evropská agenda pro integraci státních příslušníků třetích zemí“ sice uznává významnou úlohu podnikatelů z řad přistěhovalců, o jejich potenciálu přispět k udržitelnému růstu a zaměstnanosti se ale ve stěžejních evropských iniciativách, jako je např. strategie Evropa 2020, nehovoří.

4.4 Balíček opatření EU v oblasti zaměstnanosti se soustřeďuje na závislou výdělečnou činnost coby prostředek pro začleňování přistěhovalců. Opomíjí však úlohu podnikatelů z řad přistěhovalců, kteří mohou přispět k vytváření kvalitních a udržitelných pracovních míst a usnadnit hospodářské a sociální začleňování přistěhovalců a původního obyvatelstva.

4.5 Tvůrci politik EU by měli podnikatelskou činnost přistěhovalců aktivně a důsledně zahrnovat do strategií EU. Kromě toho je rovněž třeba uznat a podporovat úlohu podnikatelů z řad přistěhovalců ve strategii začleňování přistěhovalců.

5. Přínos podnikatelů z řad přistěhovalců

5.1 Trh práce

5.1.1 Průzkum týkající se pracovních sil v EU (1998–2008) vyzdvihuje kladný přínos podnikatelů z řad přistěhovalců pro zaměstnanost, i když většina podnikatelů (starousedlíků i přistěhovalců) zaměstnává pouze sebe sama.

5.1.2 Tito podnikatelé vytvářejí v průměru 1,4 až 2,1 dalších pracovních míst. Srovnání s podnikajícími starousedlíky však naznačuje, že podnikatelé z řad přistěhovalců vytvářejí poměrně méně pracovních míst. Výjimku z tohoto obecného konstatování představují Česká republika, Maďarsko, Slovenská republika a Spojené království, kde podnikající přistěhovalci jak se zdá vytvářejí více pracovních míst než podnikatelé domácí.

5.1.3 Tento přínos pro celkovou zaměstnanost se postupně zvyšuje. V letech 1998 až 2008 vzrostl počet osob zaměstnávaných podnikateli z řad přistěhovalců ve Španělsku, Itálii, Rakousku, Německu a Nizozemsku, zatímco ve Spojeném království a ve Francii byl přínos těchto podnikatelů pro zaměstnanost stabilně vysoký. Např. v letech 2007 a 2008 zaměstnávali podnikající přistěhovalci ročně přes 750 000 osob v Německu, zhruba půl milionu ve Spojeném království a ve Španělsku, téměř 400 000 ve Francii a přibližně 300 000 v Itálii.

5.1.4 V relativním vyjádření tento přínos pro zaměstnanost odpovídá 1,5–3 % z celkového počtu zaměstnaných osob. Zeměmi, v nichž přistěhovalci nejvíce přispívají k celkové zaměstnanosti, jsou Lucembursko (8,5 %) a Irsko (4,9 %). Kvůli nedostatku údajů sice nelze určit, zda přistěhovalci zaměstnávají převážně jiné přistěhovalce či nikoli, některé studie však ukazují, že dávají práci jak starousedlíkům, tak i jiným přistěhovalcům.

5.2 Hospodářství

5.2.1 Přínos podnikatelů z řad přistěhovalců se neomezuje jen na vytváření pracovních míst – přispívají také k celkovému hospodářskému růstu přijímající země. Je velmi obtížné shromáždit skutečné empirické údaje o jejich reálném přínosu pro hospodářství EU, jsou však k dispozici údaje ze Spojeného království, podle nichž se jejich přínos pro hospodářství této země odhaduje na 25 miliard liber ročně, což představuje 6 % z celkové hrubé přidané hodnoty malých a středních podniků (430 miliard liber v roce 2007) (14).

5.2.2 Z jedné americké studie v porovnání s tím vyplývá, že malé podniky, které jsou alespoň z poloviny vlastněny přistěhovalci, přinášejí odhadem 776 miliard amerických dolarů ročně, což je 13 % z celkového přínosu malých podniků (6 bilionů amerických dolarů v roce 2007).

5.2.3 Další údaje pocházejí z Francie a ukazují, že v roce 2009 přistěhovalci ve Francii obdrželi od francouzského státu 47,9 miliard eur (sociální zabezpečení, bydlení, vzdělávání atd.), ale jejich přínos byl 60,3 miliard eur. Jinými slovy – přistěhovalci přispěli do veřejného rozpočtu čistou částkou 12,4 miliard eur (15).

5.2.4 EHSV se domnívá, že přínos pro EU by mohl být vyšší, pokud by byla podnikajícím přistěhovalcům působícím ve stínové ekonomice poskytnuta potřebná podpora, aby mohli přejít do ekonomiky oficiální.

5.3 Obchod

5.3.1 Je rovněž doloženo, že podnikatelé z řad přistěhovalců pomáhají přijímající zemi vytvářet obchodní příležitosti tím, že snižují náklady na obchodní transakce se zeměmi svého původu, k čemuž využívají své sítě kontaktů a znalosti tamních trhů. Např. ve Švédsku zaměřuje 22 % podniků vlastněných cizími státními příslušníky své zboží a služby alespoň zčásti na světový trh, zatímco u podniků patřících starousedlíkům je to 15 % (16). Ukázalo se také, že 10 % nárůst počtu přistěhovalců ve Švédsku byl spojen s průměrným zvýšením vývozu o 6 % a zvýšením dovozu o 9 % (17). Z těchto zjištění vyplývá, že přistěhovalci mohou hrát důležitou úlohu při usnadňování zahraničního obchodu díky tomu, že snižují skryté překážky bránící obchodování se zeměmi jejich původu.

5.3.2 Dalším příkladem je Spojené království. Podnikatelé z řad přistěhovalců poskytují přímý přístup k rozrůstající se diaspoře s odhadovanými disponibilními příjmy, jež přesahují 30 milionů eur, a otevírají nové obchodní příležitosti na světových trzích, např. v Indii, Číně a v afrických, karibských a latinskoamerických státech.

5.4 Je třeba poznamenat, že podnikatelská činnost přistěhovalců se neomezuje pouze na vytváření pracovních míst a na hospodářství. Může zlepšovat sociální příležitosti pro přistěhovalce, vytvářet větší sociální tah, zvyšovat sebedůvěru a podporovat sociální soudržnost občanů tím, že oživuje ulice a obytné čtvrtě.

V Bruselu dne 18. září 2012. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Rath, J., Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound) 2011, „Promoting ethnic entrepreneurship in European cities“ („Podpora podnikání příslušníků etnických skupin v evropských městech“), Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(2) Evropská agenda pro integraci státních příslušníků třetích zemí, COM(2011) 455 final a SEC(2011) 957 final.

(3) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:168:0024:0032:CS:PDF.

(4) http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-migrant-entrepreneurs-contribution-present.

(5) Ustálená definice podnikatele, OECD, 2008.

(6) Rath, J., Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (Eurofound) 2011, „Promoting ethnic entrepreneurship in European cities“ („Podpora podnikání příslušníků etnických skupin v evropských městech“), Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(7) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/employment_unemployment_lfs/data/database.

(8) Viz statistika: http://dx.doi.org/10.1787/888932442104.

(9) http://www.fiscalpolicy.org/immigrant-small-business-owners-FPI-20120614.pdf.

(10) Breem, Y. (2009), Les entreprises créées en 2002 par des ressortissants des pays tiers: de plus grandes difficultés à survivre (Podniky založené v roce 2002 státními příslušníky třetích zemí – větší potíže přetrvat), Infos Migrations, No. 13, Département des statistiques, des études et de la documentation (DSED), Ministère de l’Immigration, de l’Intégration, de l’Identité nationale et du Développement solidaire.

(11) Open for Business: Migrant Entrepreneurship in OECD Countries, 2010.

(12) http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/financing/fundings/migration-asylum-borders/integration-fund/index_en.htm.

(13) COM(2011) 455 final a SEC(2011) 957 final.

(14) http://www.bis.gov.uk/assets/biscore/enterprise/docs/b/11-515-bigger-better-business-helping-small-firms.

(15) http://www.europeanvoice.com/article/imported/time-to-value-migrants-contribution/74527.aspx.

(16) Švédská agentura pro hospodářský a regionální růst (2007).

(17) Hatzigeorgiou, OECD (2010).