1. Úvod

Každý občan Evropské unie by měl mít právo na přístup k základním bankovním službám v celé EU, a to bez ohledu na svou státní příslušnost a/nebo místo pobytu, jelikož tento přístup se stal nezbytnou podmínkou účasti na hospodářském a společenském životě. Přístup k těmto službám však není dostupný pro všechny. Lepší přístup k základním bankovním službám by všem spotřebitelům umožnil plně využívat výhod nabízených vnitřním trhem, jako je například podpora volného pohybu osob a usnadnění přeshraničních nákupů zboží.

Nejednoznačné informace o bankovních poplatcích spotřebitelům ztěžují přijímání informovaných rozhodnutí o tom, který účet je pro ně nejvýhodnější. Jelikož nabídky jsou obtížně porovnatelné, spotřebitelé v EU platební účty nemění a nepřecházejí na účet, který by případně lépe vyhovoval jejich potřebám. Spotřebitelům v EU, kteří chtějí pořizovat bankovní služby v zahraničí, v tom často brání požadavky nebo postupy na domácích trzích, které znevýhodňují nerezidenty. V důsledku toho je omezena hospodářská soutěž v odvětví retailového bankovnictví. Tyto záležitosti a jejich dopady spolu nepochybně vzájemně souvisí, a to jak v případě jednotlivce, tak i širší ekonomiky. Cílem tohoto posouzení dopadů je tyto problémy vyřešit a tím:

i. Zlepšit řádné fungování vnitřního trhu a zamezit narušení hospodářské soutěže v oblasti retailového bankovnictví. Nerovné podmínky mezi účastníky trhu vedou k nižší konkurenci a nevyužitým příležitostem. Bez intervence existuje riziko další roztříštěnosti při poskytování platebních účtů, která ohrožuje integraci trhu v dlouhodobém horizontu.

ii. Posílit postavení spotřebitelů tím, že jim je umožněno přijímat informovaná rozhodnutí. Na konkurenčním a účinně fungujícím jednotném trhu s vysokou úrovní ochrany spotřebitele by měli občané EU k dispozici veškeré potřebné nástroje, a mohli by proto vyhledat produkt, který bude nejlépe vyhovovat jejich potřebám, a to ve svém vlastním či v jiném členském státě.

iii. Umožnit všem evropským občanům využívání jednotného trhu prosazováním hospodářského a finančního začlenění a prostřednictvím přístupu k základním bankovním službám v celé EU. Přístup k základním bankovním službám usnadní finanční začlenění a všem spotřebitelům umožní účastnit se vnitřního trhu a využívat jeho výhod (včetně jeho digitálního prostředí). Zlepšení přístupu k této klíčové službě představuje opatření Evropské platformy pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení (stěžejní iniciativy strategie Evropa 2020), která má bojovat proti sociálnímu vyloučení[1].

Toto posouzení dopadů se zaměřuje na platební účty spotřebitelů. Účty podniků, včetně malých podniků či mikropodniků, do oblasti působnosti tohoto posouzení dopadů nespadají, nejsou-li zřízeny fyzickými osobami. Toto posouzení dopadů se nevztahuje na spořicí účty, které mohou mít omezenější platební funkce.

2. Souvislosti

Snahy o řešení těchto problémů existovaly již dříve. V roce 2007 požádala Komise Evropský výbor pro bankovnictví, aby spotřebitelům usnadnil přesun účtů z jedné banky do druhé. V reakci na tuto žádost vypracoval Evropský výbor pro bankovnictví společné zásady pro změnu bankovního účtu[2]. Vnitrostátní bankovní asociace měly tyto pokyny zavést do konce roku 2009. Průzkum však ukázal, že jejich zavedení není dostatečné[3] a že společné zásady neodstraňují náležitě všechny překážky přeshraniční mobility.

V srpnu 2010 požádala Komise Evropský výbor pro bankovnictví o zlepšení přehlednosti, porovnatelnosti a transparentnosti bankovních poplatků a o zajištění snadné dostupnosti informací o poplatcích pro spotřebitele. Navzdory značnému úsilí, které bylo do konce roku 2011 vynaloženo s cílem schválit samoregulační kodex pro poskytovatele platebních služeb, který vychází z uvedených zásad, nepřinesla iniciativa žádné výsledky.

V červenci 2011 přijala Komise doporučení o přístupu k základnímu platebnímu účtu[4], které stanoví zásady zaručující spotřebitelům přístup k účtu v celé EU. Navzdory skutečnosti, že členské státy měly splnit doporučení do ledna 2012, mají pouze tři členské státy[5] rámec, který je v souladu s tímto doporučením. Přístup k službám účtu je rovněž klíčem v boji proti sociálnímu vyloučení[6].

V kontextu neúspěšných výsledků pokusů o úpravu této otázky prostřednictvím samoregulace či právních předpisů zdůraznily Evropská rada a Parlament význam zajištění fungování jednotného trhu pro všechny občany. Ve svém usnesení o jednotném trhu pro Evropany[7] Evropský parlament vyzval Komisi, aby do června 2011 předložila legislativní návrh, který by zajistil přístup k určitým základním bankovním službám a zvýšil do konce roku 2011 transparentnost a porovnatelnost bankovních poplatků. Evropská rada na zasedání v březnu 2012 uvítala záměr Komise navrhnout nové kolo opatření týkajících se platebních účtů, která mají otevřít nové oblasti růstu na jednotném trhu. Obdobně se v poslední zprávě Evropského parlamentu obsahující doporučení Komisi o přístupu k základním bankovním službám[8] požaduje, aby Komise předložila do ledna 2013 legislativní návrh v této oblasti.

V Aktu o jednotném trhu II přijatém dne 3. října 2012 byla legislativní iniciativa týkající se bankovních účtů v EU určena jako jedno ze 12 prioritních opatření, která mají mít skutečné reálné dopady a vést občany a podniky k tomu, aby s důvěrou využívali výhod jednotného trhu[9]. Cílem je „poskytnout všem občanům EU přístup k základnímu platebnímu účtu, zajistit transparentnost a srovnatelnost bankovních poplatků a usnadnit změnu bankovního účtu“[10]. Komise mimoto oznámila návrhy v oblasti transparentnosti a porovnatelnosti bankovních poplatků a změny bankovního účtu jako součást pracovního programu Komise na rok 2013[11].

3. Definice problému 3.1. Přístup k základním službám účtu

Na základě průzkumu se odhaduje, že se počet občanů EU, kteří nemají žádný platební účet, pohybuje mezi 30 až 68 miliony[12]. Mnoho osob bez platebního účtu tento účet nepotřebuje nebo nechce[13]. To může být částečně způsobeno psychologickými faktory, jelikož mnoho spotřebitelů může odrazovat cena, byrokratické komplikace spojené s účty atd. Odhaduje se však, že přibližně polovina osob, které účet nemají, by jej chtěla[14]. Důvody, proč spotřebitelé nemohou získat přístup k účtu, se různí.

Neúčinný, nejednotný či neexistující regulační rámec

Navzdory skutečnosti, že členské státy měly zajistit soulad s doporučením o přístupu k základnímu platebnímu účtu[15] do ledna 2012 a že na polovinu roku 2012 byl oznámen přezkum Komise, zprávy Evropské komise a Parlamentu[16] dokládají neúspěšné výsledky regulačních snah, které mají za následek, že doporučení není uplatňováno optimálně a nemá na trh žádný dopad.

Nízká ziskovost bank u určitých skupin spotřebitelů

Rozdíly mezi zájmy poskytovatele účtu a spotřebitele vedou k zamítnutí žádosti spotřebitele o platební účet. To platí zejména pro zranitelné spotřebitele, které mohou banky považovat za neziskové, a rovněž pro mnoho mobilních spotřebitelů, o nichž může být k dispozici jen málo informací.

Těžší a nákladnější přístup k produktům a službám

Pro spotřebitele bez účtu může být pořízení jiného finančního produktu obtížnější a dražší, jelikož platební účty často fungují jako brána k ostatním finančním produktům a službám, například pojištění domácnosti. Tito spotřebitelé mají omezené možnosti, pokud jde o využívání elektronického obchodu, jelikož většina transakcí vyžaduje kreditní kartu nebo bankovní převod. Jiné způsoby placení jsou obvykle dražší a nepohodlnější[17]. Studie prokazuje, že po založení účtu nakupovalo po telefonu nebo na internetu 22 % spotřebitelů s nově zřízeným bankovním účtem[18].

Nízká informovanost o dostupnosti základních platebních účtů

V členských státech, v nichž existují základní platební účty, nejsou tyto často aktivně nabízeny kvůli protichůdným zájmům na straně poskytovatelů a spotřebitelů.

Diskriminační pravidla pro přístup k platebním účtům

Hlavním důvodem zamítnutí žádostí spotřebitelů o účet je neexistence pravidelného příjmu; tento důvod uvádělo 40 % spotřebitelů, jejichž žádost byla zamítnuta. K dalším běžným důvodům zamítnutí žádosti patří neexistence bydliště v daném členském státě nebo nepředložení příslušných dokumentů.

Nízká důvěra spotřebitelů ve finanční systém

Někteří zranitelní spotřebitelé mohou od založení účtu upustit kvůli riziku, že v případě zadlužení bude obstaven kladný zůstatek na účtu.

Omezení týkající se používání základních platebních služeb

Rozdílné charakteristiky základního platebního účtu jsou překážkou pro vnitřní trh, základní platební účet může například provádět pouze „tuzemské“ převody nebo používat pouze „tuzemské“ bankomaty. To představuje značný problém pro mobilní a zranitelné spotřebitele, kteří žijí v pohraničních oblastech nebo kteří pracují a žijí ve více než jednom členském státě.

3.2. Uvádění bankovních poplatků a jejich snazší porovnávání

S vlastnostmi platebních účtů a s cenovými strukturami je neodmyslitelně spojena určitá úroveň složitosti, která vede k asymetrii informací a omezuje výběr spotřebitelů a hospodářskou soutěž mezi poskytovateli.

Široká škála služeb a poplatků

Platební účty zahrnují širokou škálu služeb a struktury účtování poplatků mohou být složité. Složitost poplatků ovlivňuje schopnost spotřebitele porozumět tomu, co poplatky představují. Pochopení poplatků je však nezbytným předpokladem pro porovnání různých nabídek.

Modely stanovení cen

Zdá se, že některé modely stanovení cen mají jednodušší struktury účtování poplatků (např. na základě balíčku, na základě nepřímých příjmů) než jiné (na základě transakcí, na základě účtu). Třebaže vnitrostátní trhy často vykazují převahu jednoho modelu stanovení cen nad ostatními, v řadě členských států se používá více modelů. Ačkoli tato rozmanitost zajišťuje větší výběr produktů a není negativním znakem, dále zvyšuje složitost výběru vhodného produktu.

Jednoduchost a transparentnost poplatků

Používání různé terminologie vztahující se na stejný druh služeb může ztěžovat porovnávání nabídek jednotlivých bank. Při výzkumu[19] bylo zjištěno, že ačkoliv dvě třetiny finančních institucí poskytují na svých internetových stránkách informace o poplatcích, 69 % bank neposkytuje jednoznačné informace a k vysvětlení zveřejněných poplatků je banky zapotřebí dále kontaktovat.

Rozdílné ceny platebních účtů v rámci členských států a mezi nimi

U platebních účtů byly zaznamenány značné cenové rozdíly, které zpochybňují úroveň cenové soutěže na trhu. Rozptyly v cenách podporují rovněž dojem, že platební účty nejsou oceněny spravedlivě, což snižuje důvěru spotřebitelů a důvěryhodnost odvětví.

Cenová diskriminace zákazníků

Mezi různými zákazníky dochází k cenové diskriminaci, takže jejich náklady na produkt se srovnatelnými vlastnostmi nebudou stejné. Další překážkou pro jasné a porovnatelné nabídky bank jsou prvotní cenové nabídky, které spotřebitelům ztěžují pochopení dlouhodobých nákladů spojených s vlastnictvím účtu.

Neúčinný, nejednotný či neexistující regulační rámec

Stávající regulační rámec se mezi členskými státy značně liší, pokud jde o rozsah a hloubku. Ačkoliv úvěrové instituce musí spotřebitelům při založení účtu poskytnout smluvní podmínky, mnoho členských států nestanoví konkrétní požadavky na uvádění těchto informací. Značně se liší rovněž požadavky na následné informace. Nekoordinovaná vnitrostátní opatření mají za následek nerovné podmínky na vnitřním trhu, což znamená, že občané EU nepožívají stejné úrovně ochrany spotřebitele.

3.3. Změna platebního účtu

Potenciální a skutečná mobilita zákazníků vede k hospodářské soutěži mezi poskytovateli a vybízí je k poskytování kvalitnějších a levnějších produktů. Výzkum[20] však ukázal, že u platebních účtů tomu tak není. K faktorům, které v současnosti omezují změnu účtu, patří:

Nepřiměřené informace

Společné zásady[21] vyžadují poskytování informací o postupu změny účtu, toto se však neděje. Při výzkumu[22] bylo zjištěno, že ačkoli v 86 % případů byly v pobočce, na internetu nebo po telefonu informace poskytnuty, úroveň poskytnutých informací se značně lišila. Ve třetině zjišťovaných případů nebyly na internetových stránkách banky k dispozici žádné informace o změně účtu. Ve 45 % případů nebyly poskytnuty podrobné informace o tomto postupu a v 80 % případů nebyly poskytnuty žádné vysvětlující dokumenty.

Složitost procesu změny účtu

Jednu z hlavních překážek mobility účtů představují potíže při převodu trvalých příkazů a příkazů k inkasu; při výzkumu[23] bylo zjištěno, že ve dvou třetinách případů bylo spotřebitelům sděleno, že jim banka nemůže být při převodu trvalých příkazů nápomocna. Změna účtu stojí spotřebitele čas a námahu. V roce 2009 nezměnilo přibližně 21 milionů spotřebitelů účet kvůli příliš vysokým nákladům a velké námaze s tím spojené[24]. Často není jasné, jak dlouho tento proces potrvá a co se stane s částkami připsanými na vrub či ve prospěch účtu v „přechodném období“. Výzkum rovněž prokazuje, že nejsou dodržovány lhůty stanovené ve společných zásadách[25].

Přímé finanční náklady

Spotřebitelé, kteří mění běžné účty, nesou přímé finanční náklady, jako jsou náklady na vlastnictví dvou účtů po dobu změny účtu. K dalším přímým nákladům, které mohou vzniknout, patří poplatek za převod zůstatku na účtu a náklady na korespondenci.

Psychologické faktory

Od změny účtu může odrazovat i vnímání spotřebitelů. V Nizozemsku jsou míry změny účtu nízké navzdory skutečnosti, že zde od roku 2004 existuje systém pro přesměrování účtů. Jedním z důvodů je přetrvávající dojem, že tento proces je obtížný, ačkoli osoby, které pomocí služby pro přesměrování účet změnily, jej pokládají za snadný[26].

Omezené přeshraniční změny účtů

Samoregulační společné zásady se nevztahují na přeshraniční změny účtu, které se nadále vyznačují zvláštními postupy při zakládání a rušení účtu na náklady osob, které účet mění. Služba pro přeshraniční změnu účtu by však měla značné přínosy. Přibližně 12,3 milionu občanů EU starších 15 let pobývá trvale v jiném členském státě a služba pro změnu účtu by usnadnila jejich mobilitu. Vzhledem k velkým rozdílům v cenách platebních účtů by všichni spotřebitelé – mobilní i nemobilní – měli možnost vyhledat nejvhodnější produkt a ušetřit peníze tím, že si zřídí platební účet v jiném členském státě.

4. Vzájemné vazby

V moderní ekonomice je přístup k platebnímu účtu nezbytný. Na skutečně fungujícím vnitřním trhu by měl být možný přístup přes hranice jednotlivých členských států, kdekoli v EU. Pokud se občan EU z Polska přestěhuje do Spojeného království, nemůže si zde však založit účet, nebudou pro něj mít transparentní informace o poplatcích a účinný proces změny účtu žádný význam.

Šetření Komise v oblasti retailového bankovnictví[27] zjistilo, že nízké úrovně mobility zákazníků přímo souvisejí s vyšší ziskovostí bank a že dopad mobility zákazníků na trhu platebních účtů na tržní sílu (měřeno jako celková ziskovost retailového bankovnictví) je takový, že zvýšení odlivu zákazníků[28] o 1 % vedlo k odpovídajícímu snížení ziskovosti bank před zdaněním.

Neprůhledné struktury poplatků představují překážky pro hladký proces změny účtu a v případě přeshraničních srovnání ztěžují či dokonce znemožňují vyhledání lepšího produktu. Ke změně účtu může dojít až poté, co si spotřebitel na základě transparentních a snadno srozumitelných informací o poplatcích vybral určitý produkt. Překážky změny účtu mohou být proto pro mnoho spotřebitelů poslední kapkou na konci dlouhého procesu. Jinak řečeno, transparentnost přeshraničních poplatků a/nebo mechanismy změny účtu nemohou být skutečně účinné, dokud nebudou odstraněny překážky přeshraničního přístupu spotřebitelů na trhy.

Problémy zjištěné v těchto třech oblastech společně vylučují z finančního hlediska určité spotřebitele a brání mobilitě spotřebitelů, hospodářské soutěži a účinnosti na trzích platebních účtů. Způsobují však rovněž praktické problémy, pokud jde o vynaložený čas, námahu a finanční náklady na straně spotřebitelů i odvětví při pohybu v rámci EU, vytvářejí překážky růstu a narušují flexibilitu ekonomiky.

5. Cíle

Celkovým cílem této iniciativy je vytvoření účinného a konkurenčního jednotného trhu (čl. 114 odst. 1 Smlouvy) s vysokou úrovní ochrany spotřebitele (čl. 114 odst. 3 Smlouvy), který podporuje vyvážený hospodářský růst s větším hospodářským začleněním. Cíle tohoto posouzení dopadů jsou popsány v následující tabulce.

Obecné cíle

· Zvýšení důvěry spotřebitelů · Rozšíření výběru pro spotřebitele, pokud jde o kvalitu dostupných produktů i snížení cen · Usnadnění finančního začlenění a poté mobility zákazníků · Usnadnění přeshraniční činnosti poskytovatelů platebních účtů · Zajištění rovných podmínek pro účastníky trhu

Specifické cíle || Operativní cíle

Přístup k základním službám účtu

Usnadnění přístupu k základním službám účtu (není uložena povinnost, že každý musí mít platební účet) || § Snížení počtu Evropanů bez bankovního účtu do roku 2020 o 6,4 milionu[29] § Zajištění přístupu všech spotřebitelů se základními platebními účty ke všem základním způsobům platby § Usnadnění přeshraničního přístupu k základním bankovním službám do roku 2020 pro 3,5 milionu spotřebitelů[30] § Zvýšení informovanosti spotřebitelů o základních platebních účtech

Uvádění bankovních poplatků a jejich snazší porovnávání

Zajištění toho, aby spotřebitelé v EU obdrželi jasné, úplné a porovnatelné informace o bankovních poplatcích || § Spotřebitelé jsou s to porozumět nabídkám bank a posoudit efektivnost nákladů § Nabídky týkající se platebních účtů jsou snadno porovnatelné § Poskytování pomoci spotřebitelům při výběru nabídky, která nejlépe vyhovuje jejich potřebám § Zvýšení informovanosti spotřebitelů o skutečně hrazených poplatcích § Snížení zátěže spotřebitelů spojené se změnou účtu

Změna platebních účtů

Zajištění toho, aby spotřebitelé v EU mohli snadno a včas platební účty změnit || § Změna účtu představuje hladký a snadný proces § Spotřebitelům je poskytována pomoc a jsou náležitě informováni o procesu změny účtu § Počet nesprávně provedených / chybějících plateb během procesu změny účtu je snížen na méně než 5 % opakujících se transakcí § Jsou sníženy přímé finanční náklady spotřebitelů na změnu účtu § Doba změny účtu činí nejvýše 14 dnů § Zvýší se mobilita uživatelů platebních účtů

6. Potřeba opatření EU

Jelikož platební účty jsou produktem finančních služeb, který je s největší pravděpodobností pořizován na přeshraničním základě[31], má určení vhodných řešení výše uvedených problémů zásadní význam. Důsledky nečinnosti jsou závažné, včetně zbrzděného rozvoje plně funkčního vnitřního trhu s významnými dopady na spotřebitele, podniky a širší ekonomiku.

Regulační a samoregulační iniciativy uvedené v oddíle 2 nebyly úspěšné. Navzdory veřejným oznámením, že probíhá přezkum trhů s účty[32], na vnitrostátní úrovni existuje jen málo připravovaných iniciativ (pokud vůbec nějaké) k zlepšení situace. Komise se zavázala, že v případě neúspěchu těchto iniciativ bude jednat.

V souladu se zásadou subsidiarity může být opatření EU přijato pouze tehdy, nemohou-li plánovaných cílů dosáhnout samotné členské státy. Ačkoli zásah EU nemusí snadno vyřešit některé z prvků přeshraničního využívání bankovních služeb, jež nelze upravit, jako je jazyk či vzdálenost, je odůvodněný k dosažení uvedených cílů, a to z několika důvodů:

Zlepšení řádného fungování vnitřního trhu a zamezení narušení hospodářské soutěže v oblasti retailového bankovnictví

Iniciativa EU se bude nejlépe zabývat faktory, které brání podnikání nebo zvyšují náklady na podnikání v jiném členském státě v poměru k nákladům, které nesou tuzemští poskytovatelé. To zajistí maximální zvýšení efektivity, zamezí vytváření nových překážek a posílí trh s retailovými finančními službami. Stávající nerovné podmínky mezi účastníky trhu mají za následek nízkou konkurenci a nevyužité příležitosti. K tomu se přičítají nízká mobilita zákazníků a neúčinné mechanismy změny účtu, které pro nové účastníky trhu vytvářejí překážky při získávání nových klientů. Činnost/nečinnost ze strany samotných členských států pravděpodobně povede k různým souborům pravidel, což bude mít za následek nekonkurenční trhy a rozdílné úrovně ochrany spotřebitele v EU. Společný přístup je zapotřebí rovněž ke stanovení požadavků na uvádění bankovních poplatků porovnatelným způsobem, který zahrnuje domácí i přeshraniční trhy, jelikož zvláštní normy, které by se zaměřovaly pouze na přeshraniční činnost, by mohly domácí trhy dále roztříštit.

Posílení postavení spotřebitelů tím, že jim je umožněno přijímat informovaná rozhodnutí a využívat jednotný trh

Zjištěné problémy vedou k poškozování spotřebitelů v důsledku nižší důvěry spotřebitelů, vyšších nákladů a omezené mobility zákazníků, a to na vnitrostátní i přeshraniční úrovni, a představují tudíž náklady pro celou společnost. Na konkurenčním a účinně fungujícím jednotném trhu s vysokou úrovní ochrany spotřebitele budou mít všichni občané EU k dispozici nástroje nezbytné pro vyhledání produktu, který nejlépe vyhovuje jejich potřebám, a to kdekoli v EU.

Umožnění přístupu všech Evropanů k základním službám a využívání jednotného trhu podporou hospodářského a finančního začlenění

Bez opatření EU bude obtížné zajistit pro všechny občany EU výhody jednotného trhu. Rovné podmínky na úrovni EU pomohou spotřebitelům využívat plně výhody integrace evropského finančního odvětví usnadněním finančního začlenění, které všem spotřebitelům umožňuje využívat plně výhod jednotného trhu (např. prostřednictvím účasti na elektronickém obchodu, a tudíž na digitálním trhu, s více konkurenčními zahraničními produkty a službami). Přístup k nezbytným službám včetně základních služeb účtu[33] přispěje ke strategiím aktivního začleňování, které jsou zaměřeny na opětovné začlenění osob nejvíce vzdálených trhu práce. Jsou proto součástí opatření určených Evropskou platformou pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení, jedné ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020, jejímž cílem je dosáhnout v EU růstu podporujícího začlenění.

Iniciativa založená na článku 114 SFEU by pomohla dosáhnout cíle týkajícího se vytvoření a řádného fungování vnitřního trhu s vysokou úrovní ochrany spotřebitele a zamezit narušení hospodářské soutěže v oblasti retailového bankovnictví. Tato iniciativa bude respektovat zásady subsidiarity a proporcionality, jelikož je zřejmé, že plánovaných cílů nemohou dosáhnout samotné členské státy. Na tomto základě je zásah EU v oblasti platebních účtů odůvodněný.

7. Možnosti politiky, analýza dopadů a srovnání

V níže uvedené tabulce jsou shrnuty jednotlivé možnosti politiky. Vybrané možnosti jsou zvýrazněny.

7.1 Přístup k základním službám účtu

Možnost || Shrnutí

1 || Žádné opatření EU

2 || Zajištění uplatňování ustanovení obsažených v doporučení

3 || Změna ustanovení doporučení ve vztahu k příjemcům A: Zavedení všeobecného práva na základní platební účet B: Zavedení práva na základní platební účet pro rezidenty daného státu C: Zavedení práva na základní platební účet pro nerezidenty se vztahem k zemi, v níž si chtějí založit účet

4 || Zlepšení prvků základního platebního účtu A: Rozšíření seznamu základních služeb tak, aby zahrnovaly internetové bankovnictví a nakupování on-line B: Rozšíření seznamu základních služeb tak, aby zahrnovaly malé přečerpání účtu nebo „rezervu“ C: Uvedení minimálního zůstatku na účtu, který nelze obstavit D: Zajištění toho, aby náležitosti platebního účtu nebyly diskriminační

Zásadní význam má zajištění přístupu všech občanů, zejména zranitelných spotřebitelů, k základnímu platebnímu účtu. Zavedení možnosti č. 2 by bylo nejúčinnější pro rezidenty i nerezidenty. Předpokládá se, že možnosti č. 4A, B a C by přilákaly řadu zákazníků bez bankovního účtu a zlepšily by přístup k různým způsobům platby, jelikož každá z nich nabízí dodatečné prvky účtu. Možnost č. 4A by s největší pravděpodobností přilákala další spotřebitele a rovněž možnost č. 4D by přilákala mnoho spotřebitelů bez bankovního účtu, zejména mobilních spotřebitelů, jelikož by umožnila, aby se účet používal v celé EU stejně. Při řešení problémů na trhu a plnění stanovených cílů je nejúčinnější kombinace možností č. 2, 4A a 4D. Možnosti č. 4A a 4D jsou v souladu s doporučeními Evropského parlamentu, že by „právní předpisy měly uživateli základního platebního účtu umožnit provádět veškeré základní platební transakce, např. nechat si převádět plat nebo dávky, platit účty nebo daně a nakupovat zboží a služby prostřednictvím fyzických kanálů i kanálů ovládaných na dálku, s využitím obvyklých vnitrostátních systémů[34]“.

7.2 Uvádění bankovních poplatků a jejich snadné porovnávání

Možnost || Shrnutí

1 || Žádné opatření EU

2 || Zavedení standardního ceníku jako součásti postupů při zakládání účtu. Na úrovni EU by byly určeny poplatky společné pro všechny členské státy, které by byly na vnitrostátní úrovni doplněny tak, aby zahrnovaly 20 nejreprezentativnějších poplatků nebo alespoň 80 % hlavních účtovaných poplatků.

3 || Zavedení požadavku na vypracování glosářů obsahujících terminologii týkající se bankovních poplatků A: Neharmonizovaná terminologie B: Nezaloženo na plně harmonizované terminologii

4 || Zavedení požadavků na vytvoření nezávislých internetových stránek na úrovni členských států umožňujících srovnání poplatků A: jedny oficiální internetové stránky v každém členském státě B: internetové stránky umožňující srovnání, které jsou schváleny na základě akreditačního programu

5 || Zavedení požadavku na poskytnutí reprezentativních příkladů nákladů na vlastnictví platebního účtu A: Banky určí vlastní reprezentativní příklady B: Reprezentativní příklady stanoví členské státy

6 || Vytvoření uživatelských profilů zákazníků a poskytnutí simulace nákladů potenciálním majitelům osobních účtů A: Banky vytvoří vlastní zákaznické profily B: Zákaznické profily stanoví členské státy

7 || Zavedení standardizovaných formulářů EU pro poskytování předběžných informací o poplatcích

8 || Uložení povinnosti bankám, aby poskytovaly následné informace o vzniklých poplatcích

9 || Zavedení standardizovaných formulářů EU pro poskytování následných informací o poplatcích

Možnost č. 2 ukládá povinnost poskytovat seznamy poplatků za účet. Tyto seznamy by byly vypracovány na úrovni EU a doplněny na vnitrostátní úrovni s použitím standardizované terminologie. To by usnadnilo porovnání jednotlivých nabídek a spotřebitelům by to umožnilo ověřit, pochopit a porovnat poplatky. Tato možnost přispěje k rovným podmínkám mezi poskytovateli, kteří soutěží na trhu, jelikož by všichni poskytovatelé v EU museli dodržovat stejné požadavky. Možnost č. 8 se považuje za účinnou, zejména ve spojení s možností č. 2, jelikož poskytne následné informace týkající se stejných položek poplatků, což spotřebitelům umožní pochopit poplatky a přijmout správná rozhodnutí. S informacemi poskytovanými na základě možností č. 2 a 8 sníží možnost č. 4B, internetový nástroj umožňující srovnání, náklady spotřebitelů na vyhledání vhodného produktu a změnu účtu a umožní jim porovnat jednotlivé nabídky týkající se účtů. Možnost č. 4B je pro členské státy efektivnější než možnost č. 4A, jelikož členské státy nenutí, aby vytvořily nové internetové stránky, nýbrž posiluje stávající internetové stránky.

7.3 Změna platebního účtu

Možnost || Shrnutí

1 || Žádné opatření EU

2 || Zajištění toho, aby služby pro změnu účtu dodržovaly společné zásady

3 || Zvýšení účinnosti společných zásad A: Zlepšení stávajících společných zásad na vnitrostátní úrovni B: Rozšíření oblasti působnosti zdokonalených společných zásad na přeshraniční změny účtů v rámci EU

4 || Zavedení služby automatického přesměrování všech příjmů a plateb A: Na vnitrostátní úrovni B: Na úrovni EU

5 || Zavedení přenositelnosti platebního účtu A: Na vnitrostátní úrovni B: Na úrovni EU

Nejúčinnějším dlouhodobým souborem možností by byla možnost č. 3B ve spojení s možností č. 5B. To by představovalo účinný krok směrem k lépe integrovanému, fungujícímu vnitřnímu trhu. Je však třeba provést další výzkum s cílem analyzovat technické možnosti a rizika spojená se zavedením možnosti č. 5B. Za tímto účelem by mohl být Evropský orgán pro bankovnictví pověřen provedením další analýzy za účelem stanovení technicky proveditelného a účinného způsobu v určité lhůtě. V současnosti je upřednostňovanou možností možnost č. 3B.

8. Balíček možností politiky

Odůvodnění výběru „balíčku“ možností politiky zahrnujícího tři oblasti, jichž se toto posouzení dopadů týká, je důsledně a zásadně spojeno s obecnými cíli. Pouze kombinace opatření ve všech třech oblastech může občanům EU nabídnout právo na základní platební účet, poskytnout společné normy k zajištění transparentních a porovnatelných poplatků za bankovní účty a usnadnit (přeshraniční) změnu bankovních účtů. V posouzení dopadů jsou uváženy čtyři balíčky, které spojují jednotlivé možnosti politiky odrážející různou míru zásahu EU. Výsledný upřednostňovaný balíček obsahuje upřednostňované soubory možností politiky, které byly pro každou ze tří oblastí určeny v oddíle 7. Mimoto se usuzuje, že tento balíček lépe zlepší fungování vnitřního trhu, pro všechny občany EU zajistí větší míru rovnocenné ochrany spotřebitele a podpoří hospodářský růst spolu s větším finančním začleněním.

Balíček možností, který vynechává třeba jen jeden z těchto prvků, může vést k riziku vytvoření jednotného trhu, který není dostupný pro všechny občany EU, upevnění roztříštěnosti trhu, ohrožení hospodářské soutěže a snížení efektivnosti.

9. Kumulativní dopady

Tři níže uvedené tabulky poskytují rozčleněný přehled nákladů a přínosů upřednostňovaných možností v každé ze tří oblastí. Očekává se, že řada druhů nákladů úvěrových institucí a členských států vzniklých v důsledku upřednostňovaného souboru možností bude kumulativních (např. aktualizace systémů informačních technologií a opakující se náklady na dodatečné zaměstnance k zajištění dodržování požadavků). Metodika pro posouzení účinnosti jednotlivých možností bere v úvahu vyčíslené i nevyčíslené náklady a přínosy u zúčastněných stran, jak je popsáno v tomto oddíle.

Celkové náklady pro EU (v milionech EUR ročně) || Možnost2 || Možnost4(A) || Možnost 4(D)

Spotřebitel: || 108–542 || 22–108 || 22–108

Jednorázové náklady || 0 || 0 || 0

Opakující se roční náklady || 108–542 || 22–108 || 22–108

Poskytovatel platebních služeb: || 71–356 || 15–74 || 19–94

Jednorázové náklady || Ne || 0 || 0

Opakující se roční náklady || 71–356 || 15–74 || 19–94

Členský stát: || 3,02 || 0 || 0,38

Jednorázové náklady || 1,13 || 0 || 0,14

Opakující se roční náklady || 1,89 || 0 || 0,24

Podnik: || 0 || 0 || 0

Přístup k základnímu platebnímu účtu

Celkové přínosy pro EU (v milionech EUR ročně) || Možnost 2 || Možnost 4(A) || Možnost 4(D)

Spotřebitel: || 542–2711 || 236–1179 || 68–339

Jednorázové přínosy || Nevyčíslitelné

Každoroční přínosy || 542–2711 || 236–1179 || 68–339

Poskytovatel platebních služeb: || 18–89 || 2–11 || -1,8 až -9

Každoroční přínosy || 18–89 || 2–11 || -1,8 až -9

Členský stát: || 18–89 || 2–11 || 2–11

Jednorázové přínosy || Nevyčíslitelné

Každoroční přínosy || 18–89 || 2–11 || 2–11

Podniky || 32–160 || 16–80 || 4–20

Každoroční přínosy || 32–160 || 16–80 || 4–20

Celkové přínosy pro EU (v milionech EUR v období 2013–2022) || Možnost 3B

Spotřebitel: Změna chování při změně účtu Snížení přímých/nepřímých nákladů Úvěrová instituce: Úspory přeshraničních nákladů Obchodní příležitosti || 3 655,4 Minimální Nevyčíslitelné

Celkové náklady pro EU (v milionech EUR) ||

Úvěrová instituce: jednorázové opakující se Členský stát: jednorázové opakující se || 67–129 2 041–2 649 3 19

Snazší porovnávání bankovních poplatků a požadavky na jejich uvádění Změna platebního účtu

Celkové přínosy pro EU (v milionech EUR v období 2013–2022) || Možnost 2 || Možnost 4.B || Možnost 8

Přínosy pro spotřebitele: Změna chování při změně účtu Lepší správa účtu Úvěrová instituce: Úspory přeshraničních nákladů Obchodní příležitosti || 584,87 Nevyčíslitelné || 731,08 Nevyčíslitelné || 1 462,16 2 702,57 Nevyčíslitelné

Celkové náklady pro EU (v milionech EUR v období 2013–2022) || || ||

Úvěrová instituce: jednorázové opakující se Členský stát: jednorázové opakující se || 95,95–163,03 183,17–245,40 0,05–0,08 0,06–1,17 || 0,32–0,65 4,77–9,53 0,36–0,66 3,48–6,74 || 192,42–326,31 260,37–492,45 0,07–0,11 0,81–1,59

Posouzení upřednostňovaného politického nástroje podpořilo u všech oblastí závazný politický nástroj. Toto posouzení se nezmění, jsou-li upřednostňované možnosti spojeny v balíčku. Kumulativně se tři soubory upřednostňovaných možností vzájemně doplňují a nevedou k odlišným dopadům.

Balíček upřednostňovaných možností bude mít pro spotřebitele skutečný přínos. Opatření týkající se přístupu sníží počet občanů, kteří nemají bankovní účet, a současně vytvoří plně funkční, účinný a konkurenční vnitřní trh s platebními účty. Spotřebitelé budou těžit z lepšího přístupu ke svým finančním prostředkům bez ohledu na místo pobytu; z vyšší úrovně bezpečnosti v důsledku nižších objemů hotovostních transakcí; z většího výběru zboží a služeb, u nichž jsou povinné elektronické platby; z možnosti snazšího přístupu k zaměstnání a bydlení a z menšího pocitu finančního, hospodářského a sociálního vyloučení. Značný kladný dopad na důvěru spotřebitelů podpoří poptávku po platebních účtech a podnítí mobilitu spotřebitelů na vnitrostátní i přeshraniční úrovni.

Očekávané dopady hospodářské soutěže budou zahrnovat nákladovou efektivnost u úvěrových institucí (jelikož ty mohou ve všech členských státech, v nichž působí, zavést stejné systémy informačních technologií, procesy, postupy vzdělávání zaměstnanců atd., což povede k úsporám z rozsahu), snazší vstup zahraničních poskytovatelů na trh a větší možnost zvýšení přítomnosti konkurenceschopných poskytovatelů na trhu. K nevyčíslitelným přínosům pro úvěrové instituce bude patřit větší zákaznická základna pro nabízení jiných produktů (např. pojištění domácnosti); nižší náklady a rizika spojená s hotovostními platbami a přínosy vyplývající z přispění ke kapitálu a financování.

Upřednostňované možnosti politiky budou znamenat pro úvěrové instituce určité náklady, celkový dopad však bude přiměřený. Předpokládá se, že poskytovatelům vzniknou v krátkodobém horizontu větší náklady (nebo přinejmenším vyčíslitelné náklady) než přínosy. Tyto náklady budou omezeny řadou faktorů. Za prvé, v mnoha členských státech již je řada možností politiky zavedena. Za druhé, mezi jednotlivými možnostmi politiky se očekávají významné synergie (např. přizpůsobení systémů informačních technologií, interní komunikace a vzdělávání zaměstnanců). Za třetí, poskytovatelé by měli být schopni uhradit své náklady úpravou cen platebních účtů. Za čtvrté, čím více účtů bude postupem času zřízeno, tím nižší budou mezní náklady na přístup k účtu, změnu účtu a transparentnost.

Členské státy a celá společnost budou mít prospěch z nižších nákladů na platby sociálního pojištění nebo ze snížení počtu podvodů spojených s dávkami a daněmi. Podpora konkurenčních bankovních trhů obecně zvýší účinnost jednotného trhu, což má v době hospodářské krize obzvláštní význam. Tyto přínosy vzájemně posílí zvyšování a podněcování důvěry spotřebitelů a podniků, a budou tudíž stimulovat růst.

Tento návrh nemá žádný dopad na rozpočet EU ani na rozpočty agentur EU. Tento balíček přinese značný prospěch podnikům v EU. Není pravděpodobné, že by jim vznikly náklady, mohly by však mít významný prospěch z lepšího přístupu k platebním účtům. Upřednostňované možnosti vytvoří podmínky pro větší trh s jejich zbožím a službami. Nediskriminační nástroje a on-line možnosti ve vztahu k službám platebních účtů povedou k potenciálnímu zvýšení přeshraničního obchodu.

Hlavní administrativní zátěž bude souviset s přizpůsobením vnitřních procesů úvěrových institucí k splnění požadavků týkajících se informování spotřebitelů i orgánů. To zahrnuje především náklady na přizpůsobení informačních systémů a materiálů. Členským státům vzniknou náklady spojené se zorganizováním a uskutečněním veřejných informačních kampaní k zvýšení informovanosti spotřebitelů o jejich právech. Administrativní zátěž uložená spotřebitelům by se měla snížit, jelikož při zakládání účtu již nebudou muset předkládat tolik dokladů a důkazů.

10. Závěr

Legislativní balíček týkající se platebních účtů, který zohledňuje národní specifika a současně zajišťuje přístup k základním platebním službám, porovnatelnost a transparentnost poplatků za účet a usnadňuje změnu platebního účtu, dosáhne cílů stanovených v tomto posouzení dopadů a splní usnesení Evropského parlamentu a požadavek na přijetí opatření uvedený v Aktu o jednotném trhu II. Po zavedení balíčku by měla Komise přezkoumat jeho vhodnost a účinnost. Tento přezkum by mohl zahrnovat veřejné konzultace, fiktivní nákupy a analýzu stížností spotřebitelů. Zohledněny budou rovněž ukazatele jako počet spotřebitelů, kteří nemají bankovní účet, využívání elektronických platebních metod a počet spotřebitelů, kteří změnili účet.

[1] Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení: evropský rámec pro sociální a územní soudržnost (KOM(2010) 758) a průvodní dokument (SEK(2010) 1654).

[2] The Common Principles for Bank Account Switching (Společné zásady pro změnu bankovního účtu), http://www.eubic.org/Position%20papers/2008.12.01%20Common%20Principles.pdf

[3] Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching, GfK, leden 2012, BEUC a národní studie ve Spojeném království, Irsku a Rakousku.

[4] Doporučení Komise 2011/442/EU ze dne 18. července 2011, 2011/442/EU, 18.7.2011.

[5] Belgie, Francie a Itálie.

[6] KOM(2010) 758 a SEK(2010) 1654.

[7] Usnesení Evropského parlamentu 2010/2278(INI).

[8] Usnesení Evropského parlamentu 2012/2055(INI).

[9] http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/barnier/headlines/news/2012/10/20121003_en.htm

[10] „Akt o jednotném trhu II – Společně pro nový růst“, COM(2012) 573 ze dne 3. října 2012, s. 16.

[11] „Pracovní program Komise na rok 2013“, COM(2012) 629 ze dne 23. října 2012, příloha I, s. 5.

[12] Study on the costs and benefits of policy actions in the field of ensuring access to basic account – Final Report (CSES, červenec 2010, s. 14) a výpočty založené na zvláštním průzkumu Eurobarometru o retailových finančních službách (Evropská komise, únor 2012).

[13] Zvláštní průzkum Eurobarometru o retailových finančních službách, Evropská komise, únor 2012, s. 31.

[14] Výpočty útvarů Komise na základě údajů Eurostatu, Measuring Financial Inclusion, The Global Findex Database, Světová banka, duben 2012 a zvláštního průzkumu Eurobarometru o retailových finančních službách, Evropská komise, únor 2012.

[15] Doporučení Komise 2011/442/EU, 18.7.2011.

[16] Usnesení Evropského parlamentu 2012/2055(INI).

[17] Banking services and poorer households (Bankovní služby a chudší domácnosti), pracovní skupina pro finanční služby, prosinec 2010.

[18] Nothing is free: A survey of the social cost of the main payment instruments in Hungary (Nic není zadarmo: průzkum hlavních platebních nástrojů v Maďarsku z hlediska nákladů pro společnost), Maďarská národní banka, s. 27.

[19] Preparing the monitoring of the impact of the Single European Payments Area (SEPA) on consumers, Van Dijk Management Consultants, 2008.

[20] The Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching, GfK, leden 2012 a studie BEUC a studie na vnitrostátní úrovni (Spojené království, Irsko, Rakousko).

[21] http://ec.europa.eu/internal_market/finservices-retail/docs/baeg/switching_principles_en.pdf

[22] Consumer Market Study on the consumers’ experiences with bank account switching with reference to the Common Principles on Bank Account Switching, GfK, leden 2012.

[23] Tamtéž.

[24] Consumers' views on switching service providers (Názory spotřebitelů na poskytovatele služeb pro změnu účtu) Eurobarometr 243, Evropská komise, s. 18.

[25] Viz pozn. pod čarou č. 21; Tarifs et mobilité bancaires: le désolant palmarès des Banques, UFC Que Choisir, 2010; Kontowechsel: Wie funktioniert er?, VKI, březen2010.

[26] ICB Final report recommendations, ICB, září 2011, s. 220.

[27] Report on the retail banking sector inquiry (Zpráva o odvětvovém šetření v oblasti retailového bankovnictví), SEK(2007) 106, Evropská komise, 31.1.2007; http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/sec_2007_106.pdf

[28] Definováno jako počet zákazníků, kteří v daném roce změní poskytovatele.

[29] Cílem strategie EU 2020 je snížení počtu chudých a sociálně vyloučených osob do roku 2020 nejméně o 20 milionů, mimo jiné lepším přístupem k základním službám a odstraněním finančního vyloučení.

http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=751&langId=cs

[30] Tamtéž.

[31] Viz pozn. pod čarou č. 9.

[32] Viz pozn. pod čarou č. 4.

[33] Společně s různými podpůrnými službami, jako je zdravotní péče, péče o děti, sociální bydlení nebo celoživotní učení.

[34] Viz pozn. pod čarou č. 15.