1.

doporučuje Radě a místopředsedovi Komise, vysokému představiteli Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku: a) znovu zdůraznit, že účinný multilateralismus a mezinárodní řád založený na pravidlech jsou nutnou podmínkou pro boj proti šíření jaderných zbraní a pokrok v jaderném odzbrojování; opětovně potvrdit, že Smlouva o nešíření jaderných zbraní je základním prvkem režimu nešíření jaderných zbraní a jaderného odzbrojování, jakož i nenahraditelnou ochranou před rizikem šíření jaderných zbraní a jedná se o nenahraditelný rámec pro udržení a posílení míru a bezpečnosti na celém světě; b) znovu potvrdit, že EU a její členské státy plně podporují Smlouvu o nešíření jaderných zbraní a její tři vzájemně se posilující pilíře nešíření zbraní, odzbrojování a mírového využití jaderné energie, a stvrdit platnost předchozího přístupu založeného na postupných krocích a vycházejícího ze závazků učiněných během minulých procesů hodnocení, zejména v letech 1995, 2000 a 2010; zdůraznit, že vyvážený přístup mezi těmito třemi pilíři je zásadní pro pozitivní výsledek 10. hodnotící konference a pro přijetí konkrétních, účinných a konsensuálních opatření, která by umožnila rozvíjet dříve přijaté závazky; zdůraznit významnou úlohu EU při usnadňování mírových politik a při podpoře mezinárodní stability; c) neprodleně zajistit přijetí rozhodnutí Rady, které formálně stvrdí společný postoj EU k hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; d) zdůraznit, že Smlouva o nešíření jaderných zbraní byla po pět desetiletí nezbytná pro mír a bezpečnost ve světě; e) nadále poskytovat podporu činnostem v rámci přípravy na hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní v roce 2020, a to prostřednictvím finančního příspěvku ve výši 1,3 milionu EUR na komunikační činnosti zahrnující tři tematické semináře na téma pilířů odzbrojování, nešíření zbraní a mírového využívání jaderné energie, čtyři regionální zasedání a dvě doprovodné akce; nadále usilovat o dosažení hlavních cílů činností EU, zejména pokud jde o budování důvěry, zvyšování povědomí o překážkách a možných oblastech sbližování a vypracovávání příspěvků k plánu pro úspěšný výsledek 10. procesu přezkumu; f) nadále zdůrazňovat, že veškeré další prohlubování rozdílů v přístupu jednotlivých států by vedlo k postupné diskreditaci Smlouvy o nešíření jaderných zbraní jako spolehlivého celosvětového právního nástroje a k rozvratu celosvětového režimu odzbrojování, čímž by se zvýšilo riziko dalšího celosvětového šíření jaderných zbraní; varovat státy, které jsou smluvními stranami, že kvůli nenalezení shody ani na hodnotící konferenci v roce 2015, ani v přípravných výborech již nelze považovat budoucnost Smlouvy o nešíření jaderných zbraní za zaručenou, pokud státy nepřijmou jasné závazky; g) připomenout státům, které tvoří smluvní strany, že 50. výročí Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, které připadá na 10. hodnotící konferenci, by mohlo poskytnout podnět k navázání upřímného dialogu orientovaného na výsledky za účelem obnovy vzájemné důvěry, přičemž cílem by mělo být rozšířit oblasti, ve kterých se názory překrývají, a určit, v jakých oblastech panuje shoda, a tak dosáhnout pokroku v diskusi, a konečným cílem přijetí dohodnutého dokumentu, který v souladu s článkem VI Smlouvy o nešíření jaderných zbraní uzná jaderné odzbrojení a úplné odstranění jaderných zbraní za společný záměr; h) vyzvat k silnému politickému vedení na podporu hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; dát státům, jež jsou stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, najevo, že účast hlav států a předsedů vlád na hodnotící konferenci Smlouvy o nešíření jaderných zbraní by svědčila o významu, který státy této smlouvě a procesu hodnocení přikládají; vyzvat zástupce států, jež jsou smluvními stranami, aby využili příležitosti, kterou skýtá 10. hodnotící konference, ke stvrzení hesla, že „jadernou válku nelze vyhrát a nikdy nesmí nastat“; i) zdůrazňuje, že výběrové uplatňování Smlouvy o nešíření jaderných zbraní nebo nedodržování jejích memorand některými státy oslabuje důvěru v celý systém daný touto smlouvou; vyzývá všechny signatáře Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, aby zajistili soulad se závazky, jež svým podpisem přislíbili plnit; j) přivítat skutečnost, že za posledních 72 let nedošlo k využití jaderných zbraní; varovat státy, které jsou stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, že jakékoliv rozšíření situací, kdy by mohly být použity jaderné zbraně, by mohlo vážně ohrozit celosvětovou strategickou stabilitu a praxi nevyužívání jaderných zbraní; k) vyzvat všechny státy, aby v souvislosti s jadernými zbraněmi a souvisejícími nosnými technologiemi, uznaly režimy kontroly těchto zbraní, odzbrojování a nešíření těchto zbraní jako klíčové nástroje při budování důvěry, které významně přispívají ke zvrácení zhoršující se mezinárodní bezpečnostní situace, a tím brání rozsáhlé válce mezi státy a zachovávají mír a bezpečnost; l) zdůraznit, že účinné ověřování jaderného odzbrojování je nezbytné, máme-li vytvořit svět bez jaderných zbraní; vyvíjet a zesílit snahy – a to i ve spolupráci s mezinárodními a regionálními organizacemi a občanskou společností – s cílem zabývat se výzvami v oblasti ověřování, pokud jde o požadavky na bezpečnost, zabezpečení a nešíření zbraní; opětovně potvrdit, že pouze realistický postup omezování zbrojení a posilování důvěry přispějí ke strategické stabilitě a sdílené bezpečnosti; m) naléhavě vybízet státy, které jsou smluvními stranami, aby se vynasnažily dosáhnout dalšího pokroku při kontrole zbraní a jaderného odzbrojování, zejména prostřednictvím celkového omezení celosvětové zásoby jaderných zbraní, a aby zajistily, že nedojde k zvrácení trendu snižování jaderného arzenálu, jejž lze pozorovat od roku 1986, kdy počet jaderných zbraní dosáhl svého vrcholu; dát najevo, že by Smlouva o nešíření jaderných zbraní měla sloužit jako platforma pro všechny diplomatické snahy v tomto ohledu; n) naléhavě vyzvat USA a Rusko, aby posílily vzájemnou důvěru za účelem opětovného navázání dialogu o možných způsobech, jak vybudovat nový vztah v oblasti kontroly zbraní; zdůraznit, že pokud se Rusko a USA před 10. hodnotící konferencí stran Smlouvy o nešíření zbraní jasně zavážou, že do února 2021 prodlouží platnost nové smlouvy START, významně to přispěje k hodnotící konferenci; důrazně vybídnout obě strany, aby s ohledem na masivní rozšiřování jaderného arzenálu vyjednaly nový nástroj, který by zahrnoval rozmístěné i nerozmístěné zbraně, jakož i strategické a nestrategické zbraně, a jenž by se vztahoval i na Čínu; vyjádřit obavy ohledně nedávného použití hypersonických kluzáků Avangard ze strany Ruska v Orenburské oblasti; připomenout Rusku, že na veškeré použité hypersonické kluzáky Avangard se bude vztahovat celkový limit nové smlouvy START ve výši 1 550 bojových hlavic a stejně tak se na ně budou vztahovat související ověřovací ustanovení; o) zopakovat hluboké politování EU v souvislosti s nedávným ztroskotáním jednání o Smlouvě o likvidaci raket středního a krátkého doletu v důsledku toho, že Rusko použilo raketový systém SSC-8, který je schopný nést jaderné hlavice, je mobilní, obtížně detekovatelný a snižuje práh pro použití jaderných zbraní v ozbrojeném konfliktu, a současně zdůraznit významný negativní dopad této skutečnosti na evropskou bezpečnost a na systém kontroly strategických jaderných zbraní; vyzvat oba signatáře Smlouvy o likvidaci raket středního a krátkého doletu, aby znovu zahájili dialog o možných způsobech, jak zavést nový, právně závazný nástroj pro rakety krátkého a středního doletu; podpořit úsilí o multilateralizaci takového nástroje, aby zahrnul všechny ostatní země, které vlastní tento typ zbraní, a to i Čínu; p) vyjádřit znepokojení ohledně zániku Smlouvy o likvidaci raket středního a krátkého doletu, mimo jiné s ohledem na skutečnost, že u raket středního doletu je obzvláště pravděpodobné, že by mohly zvyšovat rizika vyhrocení situace týkající se jaderného programu na evropském kontinentu; q) podpořit debatu o možnosti uzavřít mnohostrannou smlouvu o balistických střelách, která by přesáhla Smlouvu o likvidaci raket středního a krátkého doletu mezi USA a Ruskem a zahrnula by další strany; r) vyzvat Spojené státy a Rusko, aby každý z těchto států předložil všem ostatním stranám Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a Radě bezpečnosti OSN deklaraci, v níž uvede kroky, které podniká po odstoupení od Smlouvy o likvidaci raket středního a krátkého doletu, aby dodržel povinnosti vyplývající z článku VI Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; učinit za tímto účelem nezbytné kroky jménem Unie; s) vyzvat Rusko, aby dodrželo svůj závazek zakotvený v Budapešťském memorandu a respektovalo bezpečnostní záruky poskytnuté Ukrajině; t) považovat odstoupení od režimů kontroly jaderných zbraní nebo zkolabování těchto režimů za nebezpečný precedens pro Smlouvu o nešíření jaderných zbraní; mít na paměti, že strany Smlouvy o nešíření jaderných zbraní by mohly tyto události považovat za ohrožení své národní bezpečnosti a že důsledky této skutečnosti by mohly destabilizovat smlouvu jako celek; u) vyjádřit tyto obavy na 10. hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; učinit nezbytné diplomatické a politické kroky v zájmu odstranění přímé hrozby, kterou představují jaderné zbraně středního doletu pro Evropskou unii a její členské státy; v) zdůraznit přispění států NATO k plnění jejich závazků podle Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, pokud jde o snižování arzenálu jaderných zbraní o 95 % od konce studené války, jejich namíření mimo území jiných států, omezení stavu pohotovosti a zmenšení úlohy jaderných zbraní v rámci obrany; vyzvat organizaci NATO a ostatní státy, které jsou signatáři Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, aby zcela v souladu se Smlouvou o nešíření jaderných zbraní usilovaly o další omezování jaderných zbraní, a to na základě postupných kroků, které podporují mezinárodní stabilitu a bezpečnost; w) vzít na vědomí, že přijetí Smlouvy o zákazu jaderných zbraní 122 státy (dosud ji podepsalo 84 států a 47 států ji ratifikovalo) je důkazem touhy po dosažení cíle, jímž je svět bez jaderných zbraní; zdůraznit, že jaderné odzbrojení nelze oddělit od kolektivní bezpečnosti a lze jej dosáhnout pouze, pokud se zohlední strategický kontext, a že toto odzbrojení musí probíhat v rámci postupného procesu, který zaručí, že bude zachována bezpečnost všech subjektů a že nedojde k novým závodům ve zbrojení; připomenout, že smlouva zakazující výrobu štěpného materiálu pro jaderné zbraně představuje coby nástroj k zabránění kvantitativnímu rozvoji jaderného arzenálu zásadně důležitou a nenahraditelnou etapu na cestě směrem ke světu bez jaderných zbraní; x) potvrdit právo stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní na mírové využití jaderné energie s cílem uspokojit dlouhodobou poptávku po energii, a to v souladu s ustanoveními Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; spolupracovat se zeměmi, které chtějí rozvíjet kapacity v této oblasti v zájmu odpovědného využívání jaderné energie výlučně k mírovým účelům, budou-li splněny veškeré podmínky v oblasti bezpečnosti a nešíření zbraní; zvážit vhodná opatření v případech, kdy tyto země nebudou spolupracovat a dodržovat všechny podmínky v oblasti bezpečnosti a nešíření zbraní; poskytnout pomoc a stanovit povinnost, aby si země, které chtějí rozvíjet kapacity v oblasti mírového využití jaderné energie, vybudovaly silnou kulturu jaderné bezpečnosti, a uznat úlohu a hodnotu MAAE a jejího systému záruk při provádění Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a při posilování rámce jaderné bezpečnosti; y) omezit přenos jaderných technologií souvisejících s šířením zbraní na smluvní strany Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, které stanovily a provádějí celý rozsah záruk agentury MAAE, a podpořit tak rozhodnutí hodnotící konference stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní z roku 1995, aby nové dohody o dodávkách pro přenos citlivých jaderných technologií vyžadovaly jako nezbytnou podmínku přijetí celého rozsahu záruk agentury MAAE a závazků podle mezinárodního práva nepořizovat jaderné zbraně ani jiná jaderná výbušná zařízení; z) pokračovat v úsilí o vytvoření zóny bez jaderných zbraní a veškerých dalších zbraní hromadného ničení na Blízkém východě v souladu s usnesením z roku 1995; věnovat se iniciativám prováděným s cílem podpořit budování důvěry prostřednictvím opatření, která mají napomoci inkluzivnímu dialogu mezi odborníky a tvůrci politik za pomoci finančního krytí ve výši 2,86 milionu EUR určeného na provádění projektů; aa) podporovat regionální přístup, který představuje jeden z důležitých způsobů podpory odzbrojování a nešíření jaderných zbraní; vzít v potaz výsledky prvního zasedání konference o zřízení zóny bez jaderných zbraní na Blízkém východě; vyzvat všechny zúčastněné státy, aby se co nejvíce vynasnažily dosáhnout pokroku v tomto úsilí na druhém zasedání konference; ab) prosazovat návrh přístupu „odrazových můstků“ předložený Švédskem s cílem získat politickou podporu pro pragmatické, krátkodobé a splnitelné závazky v rámci režimu celosvětového odzbrojování, jejichž zastřešujícím cílem je obnova důvěry, podpora opatření zaměřených na snížení významu jaderných zbraní, posílení návyků rozvoje spolupráce mezi státy, omezení jaderných rizik a zvýšení transparentnosti jakožto postupné kroky k usnadnění plnění stávajících závazků ze strany států, které jsou smluvními stranami; ac) vyzvat státy, které jsou smluvními stranami, aby rozvíjely a zaváděly opatření s cílem zmírnit rizika použití jaderných zbraní, ať už úmyslného či neúmyslného; mezi uvedená opatření by mohlo patřit zlepšení komunikačních kanálů a protokolů, zajištění kybernetické bezpečnosti, jasné rozlišování mezi konvenčními a jadernými prostředky, zlepšení odolnosti vůči hybridním hrozbám a kybernetickým útokům a prodloužení doby pro rozhodování v případě krize; ad) podpořit závazek ke zvýšení transparentnosti ze strany států vlastnících jaderné zbraně v souladu s 13 kroky pro odzbrojení, které byly přijaty na hodnotící konferenci stran Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, jež se konala v roce 2000; připomenout, že další zlepšení mechanismu podávání zpráv prostřednictvím systematizace rámců pro podávání zpráv ze strany států vlastnících jaderné zbraně by přispělo k dosažení stejné úrovně transparentnosti u těchto států; v této souvislosti věnovat zvláštní pozornost návrhům iniciativy pro nešíření zbraní a odzbrojování na zvýšení transparentnosti za účelem posílení procesu hodnocení Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; ae) vzít na vědomí návrh „Zavádění iniciativy Vytváření prostředí pro jaderné odzbrojování (CEND) do praxe“, který předložily USA přípravnému výboru 10. hodnotící konference, a jehož cílem je určit faktory v oblasti mezinárodní bezpečnosti, které brání dalšímu pokroku v odzbrojování, a zabývat se jimi, zaujmout pragmatičtější přístup k odzbrojování a pozitivně přispět k úspěšnému výsledku 10. hodnotící konference; zapojit se do dalších diskusí o uvedeném návrhu nejen v rámci hodnotící konference v roce 2020; af) vyzvat všechny státy, aby se bez dalšího prodlení zapojily do diskusí o cestě k zahájení a dokončení prací na jedné z nedořešených priorit – smlouvy zakazující výrobu štěpného materiálu pro jaderné zbraně – jakožto nezbytného kroku pro vyloučení rizika opětovného zahájení závodu v jaderném zbrojení a nevyhnutelného kroku k odstranění jaderných zbraní; ag) zajistit, aby EU i nadále důrazně podporovala Smlouvu o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBT) a Organizaci Smlouvy o všeobecném zákazu jaderných zkoušek (CTBTO); připomenout rovněž, že je důležité a naléhavé dosáhnout vstupu smlouvy CTBT v platnost, aby se zabránilo vývoji nových zbraní; ah) opětovně stvrdit pokračující odhodlání EU provádět společný komplexní akční plán jako nejlepší možný prostředek pro získání záruk výlučně mírového využívání jaderné energie ze strany Íránu a jako stěžejní nástroj pro zvýšení stability a bezpečnosti na Blízkém východě; nadále zdůrazňovat důležitou úlohu EU při hledání cesty vpřed, pokud jde o uzavření jaderné dohody; připomenout, že EU lituje odstoupení USA od společného komplexního akčního plánu a opětovného uvalení sankcí; uvítat, že Francie, Německo a Spojené království (E3) vyjádřily v OSN nesouhlas s návrhem USA na opětovné uložení sankcí vůči Íránu podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN 2231, neboť USA již nejsou stranou společného komplexního akčního plánu; uvítat společné prohlášení organizace AEOI a agentury MAAE ze dne 26. srpna 2020 o řešení, v dobré víře, otázek provádění záruk stanovených agenturou MAAE, podle nějž Írán poskytuje agentuře MAAE přístup do dvou míst určených agenturou a usnadňuje agentuře její ověřovací činnost; připomínat klíčovou úlohu agentury MAAE jako jediné nezávislé mezinárodní organizace, která je odpovědna za monitorování a ověřování závazků v oblasti nešíření jaderných zbraní; vyzvat Írán, aby zajistil úplné dodržování jaderných závazků, které přijal v rámci společného komplexního akčního plánu a Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; ai) vyjádřit politování nad tím, že Írán podporuje násilné nestátní subjekty a vývoj a používání balistických raketových zařízení, což destabilizuje širší Blízký východ; aj) zopakovat, že EU plně podporuje cíl úplné, ověřitelné a nezvratné denuklearizace KLDR v souladu se všemi příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN; naléhavě vyzvat KLDR, aby ukončila svůj program vývoje jaderných zbraní a znovu přistoupila ke Smlouvě o nešíření jaderných zbraní a k zárukám MAAE; nadále podporovat probíhající proces dialogu a současně usilovat o aktivnější úlohu při vyjednávání a zúročit při tom diplomatické zkušenosti EU; připomenout, že KLDR nadále představuje jadernou a balistickou hrozbu na regionální a mezinárodní úrovni; ak) nadále respektovat a zachovávat Smlouvu o nešíření jaderných zbraní jako klíčový multilaterální nástroj přispívající k mezinárodnímu míru a bezpečnosti, podporovat jeho všeobecnou platnost a posilovat jeho uplatňování napříč třemi pilíři, které jsou každý stejně důležitý a vzájemně se posilují; vybídnout všechny státy, jež jsou stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, aby obnovily své snahy o vzájemnou komunikaci a usilovaly o obnovení závazku ke komplexnímu, úplnému a vyváženému provádění Smlouvy o nešíření jaderných zbraní; al) vyzvat všechny státy, které tak dosud neučinily, aby podepsaly a ratifikovaly Smlouvu o nešíření jaderných zbraní jakožto státy nevlastnící jaderné zbraně a aby do doby, než ke smlouvě přistoupí, dodržovaly podmínky smlouvy a zavázaly se plnit její cíle v oblasti nešíření zbraní a odzbrojování mimo jiné tím, že předloží důkazy o tom, že se neúčastní přenosu jaderných technologií, a posílením Úmluvy o fyzické ochraně jaderných materiálů; am) připomenout, že jaderné odzbrojování je třeba provádět realisticky a postupně s přihlédnutím k bezpečnostním zájmům všech osob; dále připomenout, že snížení strategických rizik spojených s jadernými zbraněmi je založeno na transparentnosti jaderných doktrín, dialogu mezi politickými a vojenskými odpovědnými činiteli, nástrojích krizové komunikace a zajišťovacích opatřeních;