Podle článku 167 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) Unie ve své činnosti podle Smluv přihlíží ke kulturním hlediskům. Tento návrh by zlepšil přístup ke kulturnímu obsahu, neboť by spotřebitelům umožnil lépe využívat obsah díky snazšímu přístupu při cestování v rámci EU.

Přestože by nezávazný nástroj, jako například doporučení podporující přeshraniční přenositelnost, mohl podpořit vývoj na trhu v této oblasti, účinnost takového nástroje by mohla být velmi omezená. Byl by závislý na obchodních rozhodnutích jednotlivých subjektů na trhu. Proto by nevedl k homogennímu provádění a nepostačoval by k zajištění stejných podmínek přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah pro všechny spotřebitele v rámci Unie.

Nástrojem, který by byl přímo použitelný v členských státech a vstoupil v platnost současně, je nařízení. Tento nástroj by byl nejlepší volbou z hlediska dosažení cíle, tedy zajištění přenositelnosti on-line obsahu v celé EU. Umožnil by jednotné uplatňování pravidel přenositelnosti ve všech členských státech a zaručil by, že na nositele práv a poskytovatele on-line služeb z různých členských států se budou vztahovat naprosto stejná pravidla.

Návrh navíc neukládá poskytovatelům služeb žádné nepřiměřené náklady. Návrh nevyžaduje, aby poskytovatel on-line služeb poskytujících obsah přijímal jakákoli opatření k zajištění kvality poskytování těchto služeb mimo členský stát bydliště účastníka. Návrh rovněž neukládá poskytovatelům služeb, kteří poskytují služby zdarma, povinnost zajišťovat přeshraniční přenositelnost v případě, že neověřují členský stát bydliště účastníka, protože takový požadavek by znamenal zásadní změnu způsobu, jímž poskytují své služby, a mohl by znamenat neúměrné náklady.

Co se týče účinnosti, pouze zásah EU může zajistit, aby se podmínky přístupu spotřebitelů k on-line službám poskytujícím obsah v rámci Evropské unie nelišily. Opatření na úrovni EU přinese rovněž zřejmé výhody nositelům práv a poskytovatelům služeb, neboť nastolí jednotné podmínky pro poskytování přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah v celé Evropě. To zajistí větší právní jistotu a odstranilo by to rovněž nutnost znovu sjednat celou síť stávajících licencí kvůli přeshraniční přenositelnosti.

Předkládaná iniciativa se dotýká přeshraničního výkonu těchto harmonizovaných práv, pokud jde o přeshraniční přenositelnost on-line služeb poskytujících obsah. Vzhledem k tomu, že by tím byla ovlivněna práva harmonizovaná rámcem autorského práva EU, musel by se v případě, že je navrhovaným nástrojem nařízení, použít jako právní základ článek 114 SFEU.

V posledních letech byly vypracovány právní a ekonomické studie týkající se různých aspektů stávajících předpisů o autorských právech, včetně územní působnosti předpisů EU o autorském právu ve vztahu k on-line přenosům.

Další provedené studie se týkaly dopadů digitalizace na tvorbu a distribuci obsahu a na přeshraniční přístup k obsahu. Byly provedeny rovněž studie týkající se sportu.

•Posouzení dopadů

Pro tento návrh bylo provedeno posouzení dopadů. Výbor pro kontrolu regulace vydal dne 30. října 2015 kladné stanovisko k posouzení dopadů pod podmínkou, že dojde ke zlepšení některých prvků této zprávy. Konečné posouzení dopadů tyto připomínky zohledňuje.

Konečné posouzení dopadů zkoumá základní scénář (bez politického zásahu) a tři možnosti politiky. Možnost č. 1 spočívala v tom, že by Komise poskytovala zúčastněným stranám poradenství a povzbuzovala by poskytovatele on-line služeb poskytujících obsah, aby zajišťovali podporu přeshraniční přenositelnosti svých služeb v celé EU. Možnost č. 2 zahrnovala zásah EU, který by stanovil, že při poskytování on-line služby poskytující obsah, přístupu k ní a jejímu využívání v režimu přeshraniční přenositelnosti by se mělo za to, že k němu dochází v členském státě bydliště spotřebitele. Možnost č. 3 by kromě výše uvedeného mechanismu i) ukládala poskytovatelům on-line služeb poskytujících obsah povinnost zajistit přeshraniční přenositelnost těchto služeb a ii) stanovila by, že jakákoli ustanovení ve smlouvách omezující přeshraniční přenositelnost budou nevymahatelná.

Z hlediska spotřebitelů, nositelů práv a poskytovatelů služeb by byla k dosažení stanoveného cíle nejúčinnější možnost č. 3. U základního scénáře a možnosti č. 1 je pravděpodobné, že nositelé práv v audiovizuálním odvětví a v menší míře i u prémiového sportovního obsahu nebudou příliš ochotni umožnit přenositelnost svého obsahu. U základního scénáře a možností č. 1 a 2 by poskytovatelé služeb mohli i nadále omezovat přeshraniční přenositelnost a mnozí z nich by se i nadále potýkali s problémy (smluvními omezeními), pokud by ji chtěli nabízet. Jak nositelé práv, tak poskytovatelé služeb by měli vyšší transakční náklady na opětovné sjednání dohod týkajících se sítí nebo licencí. U těchto možností by přechod na přeshraniční přenositelnost trval déle. Tyto možnosti by rovněž nezajistily poskytování homogenních služeb spotřebitelům. Pouze možnost č. 3 by účinně zajistila poskytování funkce přeshraniční přenositelnosti a splnění poptávky spotřebitelů. Proto byla za nejlepší politickou volbu považována možnost č. 3.

Upřednostňovaná možnost by reagovala na očekávání spotřebitelů. Poskytovatelé služeb by využili mechanismus stanovující umístění služby pro účely přenositelnosti a byli by schopni lépe reagovat na potřeby svých zákazníků. Pokud jde o odvětví tvorby obsahu, z hlediska způsobu udělování licencí k obsahu by bylo nejvíce zasaženo odvětví audiovizuálního obsahu a prémiového sportovního obsahu. Ale vzhledem k tomu, že přenositelnost on-line služeb poskytujících obsah nerozšiřuje okruh uživatelů dané služby, a proto nezpochybňuje územní exkluzivitu licencí, předpokládá se, že její dopad na odvětví bude jen marginální.

Možné náklady lze rozdělit na náklady přímo související se zásahem, tedy náklady poskytovatelů služeb na ověřování členského státu bydliště účastníků, a na náklady, které mohou vzniknout, ale s daným zásahem souvisejí jen nepřímo, tj. náklady na přizpůsobení licencí novým pravidlům a náklady poskytovatelů služeb související s přizpůsobením technické infrastruktury. Tyto technické náklady přímo spojené se zásahem nebudou dle předpokladu významné a mohly by být absorbovány do nákladů poskytovatelů služeb na běžnou údržbu softwaru. Je obtížné odhadnout náklady spojené se smluvními ujednáními. Návrh však nevyžaduje opětovné sjednání smluv. Návrh nestanoví požadavky na kvalitu služby poskytované v režimu přeshraniční přenositelnosti, takže v tomto ohledu neznamená vznik žádných nákladů (poskytovatelé služeb mají i nadále možnost tak učinit dobrovolně nebo se k tomu zavázat ve smlouvách se spotřebiteli nebo nositeli práv).

•Účelnost a zjednodušování právních předpisů

Návrh se vztahuje bez rozdílu na všechny podniky včetně mikropodniků a malých a středních podniků. Všechny podniky mohou využívat návrhem stanovený mechanismus, kterým se stanoví umístění služby pro účely přenositelnosti. Vynětí malých a středních podniků z těchto pravidel by mohlo ohrozit účinnost opatření, neboť mnoho poskytovatelů on-line služeb jsou malé a střední podniky. Vzhledem k tomu, že návrh s sebou nepřináší žádné významné náklady, není potřeba minimalizovat náklady na plnění požadavků pro mikropodniky či malé a střední podniky.

Návrh bude mít pozitivní účinky na konkurenceschopnost vzhledem k tomu, že napomůže inovacím on-line služeb poskytujících obsah a přiláká k nim více spotřebitelů. Návrh nebude mít žádný dopad na mezinárodní obchod.

Návrh bude podporovat on-line využívání služeb poskytujících obsah. Týká se on-line prostředí, neboť především tam vzniká poptávka pro přenositelnosti. Návrh bude podporovat inovace a pokrok na trhu, protože se vztahuje na všechny on-line služby poskytující obsah nezávisle na používaných zařízeních nebo technologiích. Návrh proto zohledňuje nový technologický rozvoj a je „připraven na digitální a internetový věk“.

•Základní práva

Návrh bude mít omezený dopad na autorské právo jakožto právo na vlastnictví nebo na svobodu podnikání, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie (články 16 a 17). Opatření by bylo odůvodněné z hlediska základní svobody poskytovat a přijímat služby přes hranice, jež je zakotvena ve Smlouvě. Omezení výše uvedených svobod (prostřednictvím mechanismu, kterým se stanoví umístění služby pro účely přenositelnosti, povinnost nabízet přeshraniční přenositelnost a nevymahatelnost smluvních ustanovení, která by byla v rozporu s touto povinností) by bylo oprávněné s ohledem na cíl zajištění přeshraniční přenositelnosti on-line služeb poskytujících obsah na vnitřním trhu.

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie.

5.OSTATNÍ PRVKY

•Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

Proces monitorování dopadů návrhu se bude skládat ze dvou fází.

První fáze začne ihned po přijetí legislativního aktu a bude pokračovat až do začátku jeho použitelnosti. Zaměří se na to, jak je nařízení uváděno do praxe účastníky trhu v členských státech s cílem zajistit jednotný přístup. Komise bude organizovat setkání se zástupci členských států a s příslušnými zúčastněnými stranami, aby zjistila, jak by jim mohla při přechodu na nová pravidla pomoci.