[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 29.9.2010 KOM(2010) 525 v konečném znění 2010/0279 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Ukázalo se, že výskyt velké makroekonomické nerovnováhy, včetně velkých a trvajících rozdílů ve vývoji konkurenceschopnosti, Evropskou unii a zejména pak euro po nástupu krize velmi poškodil. V letech předcházejících krizi vedly nízké náklady na financování k nesprávnému přidělování zdrojů na často méně produktivní využití, což způsobilo neudržitelnou úroveň spotřeby, bubliny na trhu s bydlením a hromadění vnějšího a vnitřního dluhu v některých členských státech. V každém členském státě je proto nezbytné vyvinout nový strukturovaný postup pro prevenci a nápravu nepříznivé makroekonomické nerovnováhy. Ve svém sdělení a zprávě Deset let HMU: úspěchy a problémy po prvních deseti letech fungování Hospodářské a měnové unie[1] Komise navrhla širokou politickou agendu s cílem zlepšit fungování HMU. Zejména zdůraznila nutnost rozšířit ekonomický dohled s cílem odhalit a řešit makroekonomickou nerovnováhu v rané fázi. Zvýšený dohled byl vnímán jako zvlášť žádoucí v oblastech vnější konkurenceschopnosti a salda běžného účtu, kde se od zavedení eura objevily mezi členskými státy značné rozdíly. S cílem řešit tyto problémy se Euroskupina v červenci 2008 dohodla na zahájení pravidelného přezkumu vývoje konkurenceschopnosti v eurozóně, který se ukázal jako přínosný. Evropa 2020 stanoví pro hospodářství EU ambiciózní a komplexní strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění. V souvislosti s krizí se nově zaměřuje na řešení nedostatků Evropy v oblasti dohledu nad makrofinančními a strukturálními problémy. Vzhledem k hluboké hospodářské a finanční provázanosti v rámci eurozóny a k jejímu vlivu na jednotnou měnu vyzývá Evropa 2020 k vytvoření konkrétního politického rámce pro eurozónu za účelem řešení širší makroekonomické nerovnováhy[2]. Z tohoto hlediska je nutný mechanismus zakotvený v právních předpisech, který by sledoval zdroje makroekonomické nerovnováhy a zajistil v případě potřeby příslušná nápravná opatření. Nutné propojení preventivních a nápravných opatření je zásadní, máme-li se vyhnout bolestivým hospodářským korekcím, když se nerovnováha vymkne kontrole. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI V kontextu krize nevídané velikosti a nad rámec naléhavých opatření, která byla přijata k řešení bezprostředních potřeb, Komise rychle zareagovala ambiciózním, a přesto realistickým programem reforem. Měl podobu dvou sdělení pro Evropský parlament a Radu vydaných ve dnech 12. května a 30. června 2010. Zvolením veřejných právních dokumentů za kanál komunikace chtěla Komise jednoznačně dokázat svůj závazek vést dialog s členskými státy, Evropským parlamentem a všemi ostatními zúčastněnými stranami, a zároveň předložila praktické návrhy opatření. Ve svém sdělení ze dne 12. května 2010 Komise stanovila vícepilířový přístup k posílení koordinace hospodářské politiky. Sdělení zdůraznilo plné využití nástrojů pro dohled stanovených Smlouvou. Stávající nástroje by v případě potřeby měly být pozměněny a doplněny. Sdělení vyzvalo k lepšímu dodržování Paktu o stabilitě a růstu a k rozšíření ekonomického dohledu. Za tímto účelem by členským státům umožnilo využívat včasnou koordinaci na evropské úrovni zavedení „evropského semestru“ pro koordinaci hospodářské politiky. Kromě toho sdělení stanovilo zásady, které by měly být základem pevného rámce pro řešení krizí v členských státech eurozóny. Celkově se většina návrhů vztahovala na EU jako celek, ale k otázkám eurozóny by se přistupovalo prostřednictvím přísnějších pravidel. Mezitím se zvýšilo napětí na finančních trzích a dne 9. května 2010 mimořádné zasedání Rady ECOFIN na návrh Komise rozhodlo o zřízení evropského stabilizačního mechanismu a přijalo pevný závazek urychlit v odůvodněných případech fiskální konsolidaci. Dne 30. června 2010 Evropská komise přijala aktualizované sdělení, které podrobněji specifikovalo zásady pro ekonomický dohled uvedené ve sdělení ze dne 12. května. Zaměřilo se na otázky provádění a donucování. Zdůraznilo, že EU potřebuje důslednější makroekonomický dohled nad členskými státy ve všech příslušných oblastech hospodářské politiky. Makroekonomická nerovnováha by se měla posuzovat společně s reformami fiskální politiky a s reformami podporujícími hospodářský růst v rámci strategie Evropa 2020. Větší dohled měl být zakotven v koncepci „evropského semestru“ a měla jej doprovázet řada sankcí, které měly bránit odchylkám, jež by mohly ohrozit finanční stabilitu EU a eurozóny, a napravovat je. Na fiskální straně by měla být posílena preventivní i nápravná složka Paktu o stabilitě a růstu. Byl také představen široký rámec pro řešení makroekonomické nerovnováhy mezi členskými státy. V podobě výše uvedených sdělení Komise přispěla k činnosti pracovní skupiny pro správu ekonomických záležitostí, která byla zřízena březnovým zasedáním Evropské rady a v jejímž čele stojí předseda Evropské rady. Pracovní skupina uznala, že nerovnováha je obzvláštní problém, zvlášť pro členy eurozóny. Konstatovala nutnost důkladněji sledovat makroekonomický vývoj malým souborem klíčových ukazatelů, zejména prostřednictvím varovných mechanismů. Celkově bylo dohodnuto, že makroekonomický dohled by měl fungovat spolu s rozpočtovým dohledem podle Paktu o stabilitě a růstu. Evropská rada činnost pracovní skupiny pečlivě sledovala. První pokyny byly obsaženy v závěrech ze zasedání Evropské rady ze dne 17. června, kde se dohodlo vypracování srovnávacího přehledu pro včasné odhalení neudržitelných nebo nebezpečných trendů. Závěry Evropské rady ze dne 16. září 2010 uvítaly vypracování nového rámce pro makroekonomický dohled za účelem sledování a včasné nápravy neudržitelných rozdílů v konkurenceschopnosti a nerovnováhy. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Plnohodnotný mechanismus pro prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy tvoří dvě předlohy nařízení. Tento první návrh nastiňuje postup při nadměrné nerovnováze, zatímco druhý se zaměřuje na související donucovací opatření. Oba jsou v této důvodové zprávě postupně popsány. Tento první návrh stanoví rámec pro identifikaci a řešení makroekonomické nerovnováhy, včetně zhoršujícího se vývoje konkurenceschopnosti. Jako takový doplňuje proces makrostrukturálního dohledu nad jednotlivými zeměmi stanovený ve strategii Evropa 2020. Zcela novým prvkem procesu ekonomického dohledu je postup při nadměrné nerovnováze. Zahrnuje pravidelné posuzování rizik nerovnováhy, včetně mechanismu včasného varování, spojené s pravidly pro nápravná opatření nad rámec fiskální politiky v případě nepříznivé makroekonomické nerovnováhy. Postup při nadměrné nerovnováze se použije na každý členský stát. Dohled začíná mechanismem včasného varování, jehož cílem je identifikovat členské státy s potenciálně problematickou úrovní makroekonomické nerovnováhy. Mechanismus včasného varování se skládá ze srovnávacího přehledu (článek 3), který se opírá o kritickou analýzu. Srovnávací přehled má být transparentní, přiměřeně jednoduchý a ekonomicky opodstatněný. Za uvedeným účelem má včasné určení nerovnováhy v různých částech ekonomiky zajistit soubor ukazatelů. Soubor ukazatelů by měl být dostatečně široký, aby obsáhl veškeré možné případy velké nerovnováhy, a dostatečně citlivý, aby dokázal nerovnováhu odhalit včas. Srovnávací přehled se bude skládat z několika ukazatelů pro každý členský stát. Pro každý ukazatel budou stanoveny a oznámeny varovné hraniční hodnoty, aby se zvýšila transparentnost a odpovědnost. U některých ukazatelů budou hraniční hodnoty symetrické; budou odhalovat nadměrně vysokou i nadměrně nízkou úroveň proměnné. Je však nutno mít na paměti, že ukazatele by neměly být považovány za politické cíle ani za politické nástroje. Například schodek běžného účtu ve výši 3 % může být považován za přijatelný v konvergující zemi s výraznými investičními potřebami, ale nikoliv ve vyspělejší zemi s rychle stárnoucím obyvatelstvem. Hraniční hodnoty by tedy měly být vnímány jako orientační hodnoty, kterými by se mělo posuzování řídit, ale neměly by být vykládány mechanicky; měl by je doplňovat ekonomický úsudek a odborné znalosti o jednotlivých zemích. Komise ukazatele, ze kterých se srovnávací přehled skládá, jejich příslušné hodnoty a s nimi spojené podkladové metodiky vydá v samostatném dokumentu, aby zajistila plnou transparentnost fungování mechanismu včasného varování. Složení srovnávacího přehledu by se mohlo časem vyvíjet v souladu s měnícími se hrozbami pro makroekonomickou stabilitu nebo s pokrokem v dostupnosti údajů. Možné ukazatele by se s největší pravděpodobností týkaly vnější i vnitřní nerovnováhy. Odhalení vnější nerovnováhy by usnadnila opatření týkající se zahraniční pozice země (např. běžných účtů a vnějšího dluhu) a cenové či nákladové konkurenceschopnosti (např. reálných směnných kurzů). Použití ukazatelů vnitřní nerovnováhy (např. zadlužení soukromého a veřejného sektoru) lze odůvodnit tím, že vnější nerovnováha je nutně provázena nerovnováhou vnitřní. Sledování ukazatelů vnitřní nerovnováhy lze také odůvodnit samotnou vnitřní nerovnováhou, protože ta může mít důsledky pro jiné členské státy, zejména prostřednictvím finanční nákazy. Společně tyto ukazatele obsáhnou velkou část údajů pro analýzu potřebnou pro předběžné posouzení případné nerovnováhy. Komise bude výsledky srovnávacího přehledu pravidelně vydávat a připojí svou zprávu, která osvětlí souvislosti veškerých potenciálně protichůdných signálů různých ukazatelů (článek 4). Na základě všech dostupných informací Komise sestaví seznam členských států, o kterých se domnívá, že jim hrozí nerovnováha. Včasná diskuse na toto téma v Radě a v Euroskupině umožní Komisi získat od členských států příslušnou zpětnou vazbu a zajistí transparentnost jejích úvah. Po těchto diskusích Komise poskytne hloubkové přezkumy jednotlivých členských států, kde mechanismus včasného varování naznačuje možnou nerovnováhu nebo její riziko (článek 5). Hloubkový přezkum bude sestávat z podrobného šetření základních problémů v označených členských státech. Přezkum lze v případě potřeby provést společně s dohledovou misí do dotčené země. Budou zohledněna veškerá včasná varování nebo doporučení Evropské rady pro systémová rizika spolu s politickými záměry posuzovaného členského státu uvedenými v jeho programu stability a konvergenčním programu a v národním programu reforem. Tato hloubková analýza Komise může mít tři různé výsledky, jak je stanoveno v článcích 6 a 7: - bude-li makroekonomická nerovnováha považována za bezproblémovou, navrhne Komise nepřijímat žádné další kroky; - bude-li se Komise na základě hloubkového přezkumu domnívat, že existuje makroekonomická nerovnováha (nebo její riziko), doporučí Radě přijmout pro dotčený členský stát potřebná preventivní doporučení v souladu s čl. 121 odst. 2 Smlouvy. V souladu s hlavními směry hospodářských politik a v závislosti na povaze nerovnováhy se mohou preventivní doporučení týkat problémů napříč celým spektrem politických oblastí; - ukáže-li hloubkový přezkum v konkrétním členském státě na vážnou nerovnováhu nebo na nerovnováhu, která ohrožuje řádné fungování hospodářské a měnové unie, může Rada na základě doporučení Komise přijmout doporučení v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy o existenci nadměrné nerovnováhy, které dotčenému členskému státu doporučí přijmout ve specifikované lhůtě nápravná opatření a předložit v plánu nápravných opatření své politické záměry. Členské státy s nadměrnou nerovnováhou ve smyslu postupu při nadměrné nerovnováze by byly podrobeny zvýšenému vzájemnému tlaku. Tato „doporučení o postupu při nadměrné nerovnováze“ by měla být zveřejňována; měla by být podrobnější a preskriptivnější než „preventivní“ doporučení stanovená v článku 6. V závislosti na povaze nerovnováhy by se politické požadavky mohly případně týkat aspektů fiskální, mzdové, makrostrukturální a makroobezřetnostní politiky pod kontrolou státních orgánů. Po zahájení postupu při nadměrné nerovnováze bude dotčený členský stát povinen přijmout v konkrétním časovém rámci plán nápravných opatření, jak stanoví článek 8, který bude uvádět plán prováděcích politických opatření. Plán nápravných opatření by potvrdil odhodlání dotčeného členského státu pracovat na vyřešení své nerovnováhy. Do dvou měsíců po předložení plánu nápravných opatření a na základě zprávy Komise plán nápravných opatření posoudí Rada. Bude-li jej Rada na základě návrhu Komise považovat za dostatečný, přijme stanovisko o jeho schválení. Budou-li přijatá opatření nebo opatření předpokládaná v plánu nápravných opatření či časový harmonogram pro jejich provádění považovány za nedostačující k provedení doporučení, Rada na základě návrhu Komise vyzve členský stát, aby svůj plán nápravných opatření pozměnil v nové lhůtě. Pružnost zakotvená v postupu by měla Radě umožňovat stanovit při vydávání doporučení o postupu při nadměrné nerovnováze vhodnou lhůtu s ohledem na rozsah a naléhavost nerovnováhy a schopnost plánovaných politik situaci řešit. Na rozdíl od fiskální politiky nejsou všechny politické páky pod přímou kontrolou národních vlád, pokud jde o řešení nerovnováhy. Nápravné politiky navíc mohou mít v závislosti na povaze nerovnováhy opožděný dopad. Například během deseti let předcházejících krizi v roce 2008 docházelo v eurozóně ke stálému vzájemnému odchylování konkurenčních pozic a salda běžného účtu jejích členských států. Náprava konkurenceschopnosti a vnější nerovnováhy vyžaduje značné změny relativních cen a nákladů a přerozdělení poptávky a nabídky mezi neobchodovatelným sektorem a odvětvím vývozu. Hospodářství mnoha členských států eurozóny je utvářeno poměrně vysokou úrovní nepružnosti na trhu práce a produktovém trhu, která – nebudou-li zavedeny příslušné reformy – nápravné období pravděpodobně prodlouží. Ve všech případech bude Komise sledovat provádění nápravných opatření dotčenými členskými státy, které musí předkládat pravidelné zprávy o pokroku, jak je stanoveno v článku 9. Změní-li se hospodářské okolnosti, lze doporučení o postupu při nadměrné nerovnováze na základě doporučení Komise pozměnit. Na základě doporučení Komise dospěje Rada k závěru, zda dotčený členský stát přijal doporučená nápravná opatření, či ne. Podmínky pro toto posouzení stanoví článek 10. Rozhodne-li Rada, že dotčený členský stát přijal příslušná opatření, bude postup pozastaven. Pozastavení znamená, že členský stát dosahuje s nápravnými opatřeními uspokojivého pokroku. Vzhledem k možná dlouhým prodlevám mezi přijetím nápravných opatření a jejich praktickým účinkem však účinné vyřešení makroekonomické nerovnováhy může nějaký čas trvat. Dotčený členský stát bude podléhat pravidelnému podávání zpráv a dohledu, dokud nebude postup při nadměrné nerovnováze účinně ukončen. Nerovnováhu tedy pomohou vyřešit vytrvalá a úspěšná nápravná opatření. Jak je stanoveno v článku 11, postup při nadměrné nerovnováze bude ukončen, až Rada na základě doporučení Komise dospěje k závěru, že v členském státě již neexistuje nadměrná nerovnováha. Nepřijme-li dotčený členský stát příslušná opatření, bude nadále podléhat postupu při nadměrné nerovnováze. Rada by musela přijmout revidovaná doporučení s novou lhůtou – pravděpodobně kratší – pro přijetí nápravných opatření. U členských států eurozóny by donucovací mechanismus mohl v konečném důsledku vést k sankcím popsaným v nařízení o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně. Nedostatečné dodržování doporučení v rámci dohledu nad nerovnováhou by navíc mohlo být v hodnocení fiskální situace podle Paktu o stabilitě a růstu také považováno za přitěžující okolnost, a mohlo by tak docházet ke vzájemnému posilování donucovacích opatření přicházejících z různých oblastí politiky. Druhý návrh nařízení se týká vynucování opatření k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy. Doprovází toto nařízení o postupu při nadměrné nerovnováze a zaměřuje se na donucování pro členské státy eurozóny. Specifikuje, že jestliže členský stát nebude opakovaně podle doporučení Rady řešit nadměrnou makroekonomickou nerovnováhu, bude muset hradit roční pokutu, dokud Rada nestanoví, že byla přijata nápravná opatření. Opakované neplnění je definováno jako nesplnění doporučení Rady v nové lhůtě stanovené v souladu s čl. 10 odst. 4 nařízení (…). Členské státy navíc také budou muset hradit roční pokutu, jestliže opakovaně neposkytnou Radě a Komisi plán nápravných opatření, který postačuje ke splnění doporučení Rady. V tomto případě je opakované neplnění definováno jako neposkytnutí dostatečného plánu nápravných opatření v nové lhůtě stanovené v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení (…). Roční pokuta bude pro členské státy eurozóny představovat potřebnou pobídku zabývat se doporučeními nebo zpracovat dostatečný plán nápravných opatření i po zaplacení první pokuty. Aby se zajistilo rovné zacházení s členskými státy, měla by být pokuta pro všechny členské státy eurozóny totožná a měla by odpovídat 0,1 % HDP dotčeného členského státu v předcházejícím roce. Komise zpravidla navrhne maximální stanovenou výši pokuty a tento návrh se bude považovat za přijatý, pokud Rada do deseti dnů od přijetí návrhu Komisí nerozhodne kvalifikovanou většinou o opaku. Rada může návrh Komise změnit jednomyslným rozhodnutím v souladu s čl. 293 odst. 1 Smlouvy. Rada může na základě návrhu Komise rozhodnout o zrušení nebo snížení pokuty. Komise by po posouzení odůvodněné žádosti členského státu mohla za tímto účelem předložit návrh, kterým by se důkazní břemeno pro použití sankce přesunulo. Kromě toho by Komise také mohla za týmž účelem předložit návrh na základě výjimečných hospodářských okolností vymezených v Paktu o stabilitě a růstu (nařízení (ES) č. 1467/97). Rozhodnutí Rady o těchto pokutách by přijímali pouze členové zastupující členské státy, jejichž měnou je euro. Hlas člena Rady zastupujícího členský stát dotčený rozhodnutími nebude brán v úvahu. Pokuty stanovené v tomto návrhu nařízení představují jiné příjmy uvedené v článku 311 Smlouvy. V souladu s praxí stanovenou v nápravné složce Paktu o stabilitě a růstu (nařízení (ES) č. 1467/97) budou tyto příjmy rozděleny mezi členské státy, jejichž měnou je euro a jichž se netýká postup při nadměrné nerovnováze ve smyslu nařízení (…) ani postup při nadměrném schodku ve smyslu nařízení (ES) č. 1467/1997, v poměru k jejich podílu na celkovém HND způsobilých členských států. 2010/0279 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 136 společně s čl. 121 odst. 6 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Koordinace hospodářských politik členských států v Unii, jak stanoví Smlouva, by měla přinášet dodržování hlavních zásad stabilních cen, zdravých veřejných financí a měnových podmínek a udržitelné platební bilance. 2. Je třeba stavět na zkušenostech získaných během prvního desetiletí fungování hospodářské a měnové unie. 3. Zejména by měl být rozšířen dohled nad hospodářskými politikami členských států nad rámec rozpočtového dohledu, s cílem zabránit nadměrné makroekonomické nerovnováze a pomoci postiženým členským státům vypracovat nápravné plány, než rozdíly zakoření. Toto rozšiřování by mělo probíhat současně s prohlubujícím se fiskálním dohledem. 4. Aby bylo možné pomoci tuto nerovnováhu řešit, je zapotřebí postup stanovený právními předpisy. 5. Mnohostranný dohled uvedený v čl. 121 odst. 3 a 4 Smlouvy je vhodné doplnit o zvláštní pravidla pro odhalování, prevenci a nápravu makroekonomické nerovnováhy. Tento postup by měl být zakotven v ročním cyklu mnohostranného dohledu. 6. Vynucování nařízení (EU) č. […/…][4] by mělo být posíleno stanovením pokut pro členské státy, jejichž měnou je euro, v případě opakovaného nedodržení doporučení týkajících se řešení nadměrné makroekonomické nerovnováhy. 7. Makroekonomická nerovnováha pravděpodobně způsobí nepřiměřené kolísání veřejných příjmů a výdajů v průběhu hospodářského cyklu, ovlivní tak souhrnné údaje a zkreslí obraz pro fiskální plánování a rozhodování. Nevhodné volby fiskální politiky založené na zkreslených trendech by mohly oslabit a případně ohrozit udržitelnost veřejných financí. Bez kontroly mají fiskální a jiná makroekonomická nerovnováha potenciál vzájemně se posilovat a případně ohrozit řádné fungování hospodářské a měnové unie. Z těchto důvodů by k rozpočtové kázni členských států, jejichž měnou je euro, měl přispět systém nápravy makroekonomické nerovnováhy. 8. Opakované nedodržení doporučení Rady týkajících se řešení nadměrné makroekonomické nerovnováhy by zpravidla mělo podléhat roční pokutě, dokud Rada nestanoví, že členský stát přijal nápravná opatření za účelem splnění jejích doporučení. 9. Navíc taktéž opakované nezpracování plánu nápravných opatření, který se zabývá doporučeními Rady, by mělo zpravidla podléhat roční pokutě, dokud Rada nestanoví, že členský stát poskytl plán nápravných opatření, jenž se jejími doporučeními dostatečně zabývá. 10. Aby se zajistilo rovné zacházení s členskými státy, měla by být pokuta pro všechny členské státy, jejichž měnou je euro, totožná a měla by odpovídat 0,1 % hrubého domácího produktu (dále jen „HDP“) dotčeného členského státu v předcházejícím roce. 11. Postup uplatňování pokut vůči členským státům, které nepřijmou účinná opatření k nápravě makroekonomické nerovnováhy, by měl být vykládán tak, že uplatnění pokuty vůči uvedeným členským státům je pravidlem, a nikoliv výjimkou. 12. Vybrané pokuty by měly být rozděleny mezi členské státy, jejichž měnou je euro a jež nepodléhají postupu při nadměrné nerovnováze ani nemají nadměrný schodek. 13. Pravomoc přijímat jednotlivá rozhodnutí o použití pokuty stanovené v tomto nařízení by měla být svěřena Radě. V rámci koordinace hospodářských politik členských států prováděné v rámci Rady, jak specifikuje čl. 121 odst. 1 Smlouvy, tato jednotlivá rozhodnutí nedílně navazují na opatření přijatá Radou v souladu s článkem 121 Smlouvy a s nařízením (EU) č. […/…]. 14. Protože toto nařízení obsahuje obecná pravidla pro účinné vynucování nařízení (EU) č. […/…], mělo by být přijato řádným legislativním postupem uvedeným v čl. 121 odst. 6 Smlouvy. 15. Protože účinného rámce pro odhalování a prevenci makroekonomické nerovnováhy nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy z důvodu hlubokých vzájemných obchodních a finančních vazeb mezi členskými státy a případů, kdy se vnitrostátní hospodářské politiky jednotlivých členských států odrážejí v Unii a eurozóně jako celku, a může jej být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v tomtéž článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Tímto nařízením se stanoví systém pokut pro účinnou nápravu makroekonomické nerovnováhy v eurozóně. 2. Toto nařízení se vztahuje na ty členské státy, jejichž měnou je euro. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (EU) č. […/…]. Kromě toho se použije tato definice: - „výjimečnými hospodářskými okolnostmi“ se rozumí okolnosti, kdy se překročení referenční hodnoty schodku veřejných financí považuje za výjimečné ve smyslu čl. 126 odst. 2 písm. a) druhé odrážky Smlouvy a nařízení Rady (ES) č. 1467/97[5]. Článek 3 Pokuty 1. Rada na základě návrhu Komise uloží roční pokutu, jestliže: 1) byly v souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 10 odst. 4 nařízení (EU) č. […/…] dvakrát po sobě stanoveny lhůty a Rada poté dospěje v souladu s čl. 10 odst. 4 uvedeného nařízení k závěru, že dotčený členský stát stále nepřijal doporučená nápravná opatření, nebo jestliže 2) byly v souladu s čl. 8 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. […/…] dvakrát po sobě stanoveny lhůty a Rada poté dospěje v souladu s čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení k závěru, že dotčený členský stát opět předložil nedostatečný plán nápravných opatření. Rozhodnutí se považuje za přijaté Radou, pokud Rada do deseti dnů od přijetí návrhu Komisí nerozhodne kvalifikovanou většinou o jeho zamítnutí. Rada může návrh změnit v souladu s čl. 293 odst. 1 Smlouvy. 2. Roční pokuta navržená Komisí činí 0,1 % HDP dotčeného členského státu v předcházejícím roce. 3. Odchylně od odstavce 2 může Komise z důvodů výjimečných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotčeného členského státu podané Komisi do deseti dnů od přijetí závěrů Rady uvedených v odstavci 1 navrhnout snížení výše pokuty nebo její zrušení. 4. Uhradí-li členský stát roční pokutu za daný kalendářní rok a Rada poté dospěje v souladu s čl. 10 odst. 1 nařízení (EU) č. […/…] k závěru, že členský stát přijal doporučená nápravná opatření v průběhu daného roku, vrátí se pokuta uhrazená za daný rok členskému státu poměrným dílem. Článek 4 Rozdělení pokut Pokuty vybrané v souladu s článkem 3 tohoto nařízení představují jiné příjmy uvedené v článku 311 Smlouvy a rozdělí se mezi členské státy, jejichž měnou je euro, jež nejsou předmětem postupu při nadměrné nerovnováze ve smyslu nařízení (EU) č. […/…] a jež nemají nadměrný schodek určený v souladu s čl. 126 odst. 6 Smlouvy, v poměru k jejich podílu na celkovém hrubém národním důchodu (HND) způsobilých členských států. Článek 5 Hlasování v Radě O opatřeních uvedených v článku 3 hlasují pouze členové Rady zastupující členské státy, jejichž měnou je euro, přičemž Rada rozhodne s odhlédnutím od hlasu člena Rady zastupujícího dotčený členský stát. Kvalifikovaná většina členů Rady uvedených v předchozím odstavci je definována v souladu s čl. 238 odst. 3 písm. a) Smlouvy. Článek 6 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se smlouvami. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně [1] European Economy č. 2/2008, Evropská komise, GŘ pro hospodářské a finanční záležitosti. [2] Komise se v minulosti opakovaně zasazovala o hlubší a širší koordinaci v eurozóně, a to i ve výročním prohlášení o eurozóně 2009 a ve sdělení z roku 2008 nazvaném Deset let HMU: úspěchy a problémy po prvních deseti letech fungování Hospodářské a měnové unie. [3] Úř. věst. C […], […], s. […]. [4] Úř. věst. L […], […], […]. [5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 6.