Zpráva Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o provádění hlavních směrů transevropské dopravní sítě za období 2004 – 2005 podle článku 18 rozhodnutí 1692/96/ES {SEK(2009) 18} /* KOM/2009/0005 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 20.1.2009 KOM(2009) 5 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ O PROVÁDĚNÍ HLAVNÍCH SMĚRŮ TRANSEVROPSKÉ DOPRAVNÍ SÍTĚ ZA OBDOBÍ 2004 – 2005 podle článku 18 rozhodnutí 1692/96/ES {SEK(2009) 18} OBSAH 1 Úvod 3 2 Politické souvislosti 3 Kapitola 1 6 1.1 Provádění obecně 6 1.2 Provádění podle druhů dopravy a sektoru 6 1.2.1 Silniční síť TEN-T 6 1.2.2 Železniční síť TEN-T 7 1.2.3 Síť vnitrozemských vodních cest TEN-T 7 1.2.4 Přístavy sítě TEN-T 7 1.2.5 Letiště sítě TEN-T 7 1.2.6 Síť kombinované dopravy 8 1.2.7 Řízení dopravy a navigační systémy 8 Kapitola 2 9 2.1 Horizontální otázky 9 2.1.1 Interoperabilita 9 2.1.2 Výzkum a vývoj 9 2.1.3 Ochrana životního prostředí 9 Kapitola 3 10 3.1 Obecné vyhodnocení provádění TEN-T v období let 2004 – 2005 10 3.2 Prioritní projekty 11 3.3 Zdroje financování 12 3.3.1 Rozpočet TEN-T 12 3.3.2 Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) 12 3.3. Fond soudržnosti 13 3.3.4 Půjčky Evropské investiční banky 13 Celkové vyhodnocení zdrojů financování 13 ZÁVĚR . 14 ZPRÁVA KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ O PROVÁDĚNÍ HLAVNÍCH SMĚRŮ TRANSEVROPSKÉ DOPRAVNÍ SÍTĚ ZA OBDOBÍ 2004 – 2005 podle článku 18 rozhodnutí 1692/96/ES 1 ÚVOD Tato zpráva hodnotí rozvoj transevropské dopravní sítě (TEN-T) v souladu s hlavními směry TEN-T stanovenými rozhodnutím 1692/96/ES. Tyto hlavní směry tvoří obecný referenční rámec pro zavádění sítě a stanoví projekty společného zájmu. Druhy dopravy, na které se vztahují hlavní směry, jsou: sítě silniční, železniční a vnitrozemské vodní dopravy, námořní dálnice, námořní a vnitrozemské přístavy, letiště a jiné body vzájemného propojení modálních sítí, jakož i řízení dopravy a navigační systémy. Článek 18 odstavec 3 rozhodnutí vyžaduje, aby Komise za pomoci členských států podávala každé dva roky zprávu o provádění hlavních směrů. Tato zpráva zahrnuje dvouleté období od roku 2004 do konce roku 2005. Údaje o investicích se vztahují na EU-15[1], na EU-25[2] k 1. květnu 2004 a na EU-27[3] od 1. ledna 2007. 2 POLITICKÉ SOUVISLOSTI V červenci 1996 přijaly Evropský parlament a Rada rozhodnutí č. 1692/96/ES o hlavních směrech Společenství pro rozvoj transevropské dopravní sítě (TEN-T). Hlavní směry TEN-T tvoří obecný referenční rámec pro provádění sítě a stanovení projektů společného zájmu. Evropská rada na zasedání v Essenu v roce 1994 označila čtrnáct z těchto projektů za zvlášť důležité. V září 2001 přijala Komise Bílou knihu nazvanou „Evropská dopravní politika pro rok 2010: čas rozhodnout“. S ohledem na zvyšující se přetížení silnic a růst externích nákladů na dopravu se zasazuje za důraznější orientaci společné dopravní politiky na změnu poměru mezi využíváním jednotlivých druhů dopravy jako cestu k udržitelnosti. Obecně osobní doprava neroste tak rychle jako HDP, zatímco nákladní doprava roste rychleji než HDP. Silniční doprava roste přibližně stejným tempem jako HDP, stejně jako námořní a letecká doprava. To ukazuje na nevyvážený růst dopravy a na postupné vytlačování železniční dopravy, a to zejména nákladní, na okraj zájmu. [pic]Obrázek 1: Požadavky na dopravu v porovnání s růstem HDP od roku 1995 do roku 2006 v EU-25[4]. V reakci na aktuální vývoj situace přijaly Evropský parlament a Rada dne 22. května 2001 rozhodnutí č. 1346/2001/ES[5], kterým se mění hlavní směry TEN-T, pokud jde o námořní přístavy, vnitrozemské přístavy a intermodální terminály, a které klade důraz na multimodální rozměr sítě. V říjnu roku 2001 navrhla Komise změnu rozhodnutí č. 1692/96/ES o hlavních směrech pro rozvoj transevropské dopravní sítě. Návrh byl schválen Evropským parlamentem v prvním čtení s několika změnami. Protože návrh v Radě nepokročil, rozhodla se Komise předložit obsáhlejší změny hlavních směrů a zřídila pracovní skupinu na vysoké úrovni, které předsedal bývalý viceprezident Komise, pan Van Miert, a která se skládala ze zástupců EU-27 a Evropské investiční banky. Dne 1. října 2003 předložila Komise nový návrh doplňující návrh z roku 2001, který vycházel z práce této skupiny a který bral v úvahu připomínky Evropského parlamentu z prvního čtení. Na základě doporučení skupiny na vysoké úrovni Komise v návrhu označila 30 prioritních projektů značného významu pro mezinárodní dopravu. Prioritní projekty zahrnovaly i projekty v nových členských státech. V dubnu roku 2004 přijal Evropský parlament a Rada revidované hlavní směry rozhodnutím č. 884/2004/ES[6], kterým se mění rozhodnutí č. 1692/96/ES. Podle pozměněných hlavních směrů mají vyšší prioritu klíčové projekty a omezené finanční zdroje jsou soustředěny na projekty evropského zájmu (např. přeshraniční úseky a přirozené překážky), které mají být dokončeny do roku 2020. V rámci obecného cíle zajištění udržitelné mobility osob a zboží musí být dále uveden do praxe mechanismus na podporu rozvoje mořských dálnic mezi členskými státy, kterým se má snížit přetížení silnic a zlepšit přístup do okrajových a ostrovních regionů a států. PROVÁDĚNÍ Pro účely této zprávy byly analyzovány finanční prostředky přidělené na provádění TEN-T v letech 2004 a 2005, a to podle projektů a podle členských států a se zvláštním zřetelem na prioritní projekty. Celková výše investic do sítě TEN-T v zemích EU-27 za dvouleté období 2004 – 2005 činila přibližně 101,74 miliardy EUR. Celkové posouzení zdrojů investic do TEN-T v průběhu sledovaného období ukazuje, že vnitrostátní veřejné fondy přispěly přibližně 76,9 %, což byl zdaleka největší podíl investic, a společně s půjčkami Evropské investiční banky (EIB) představoval více než 91 %. Kapitola 1 1.1 PROVÁDĚNÍ OBECNĚ Celková výše investic do sítě TEN-T v zemích EU-27 představovala 50,4 miliardy EUR v roce 2004 a 51,3 miliardy EUR v roce 2005. Z hlediska druhů dopravy byly investice v období let 2004 – 2005 zaměřeny na železnice (57 %), dále silnice (27 %), letiště (9 %), přístavy (5%) a vnitrozemské vodní cesty (dále v grafech VVC = 2 %). Toto rozdělení ukazuje nárůst investic do železnic v porovnání s obdobím 1996 – 2003. [pic]Obrázek 2: Investice podle druhu dopravy v roce 2004 a 2005 1.2 PROVÁDĚNÍ PODLE DRUHů DOPRAVY A SEKTORU 1.2.1 Silniční síť TEN-T Hlavní směry definují silniční síť TEN-T jako síť dálnic a jiných silnic vysoké kvality. Délka silniční sítě TEN-T skládající se ze stávajících a naplánovaných silnic a silnic, které mají být modernizovány v roce 2005, byla v zemích EU-27 přibližně 98 500 km. Celková délka silnic TEN-T skládajících se z dálnic a silnic vysoké kvality byla v roce 2005 v zemích EU-27 přibližně 70 200 km. Pro splnění obecného cíle hlavních směrů je třeba ještě vystavět nebo zmodernizovat zbývající silnice. V roce 2005 bylo kolem 28 300 km stávajících silnic klasifikováno jako běžné silnice. Celkové investice do silniční sítě TEN-T v zemích EU-27 představovaly 12,70 miliardy EUR v roce 2004 a 14,55 miliardy EUR v roce 2005 (celkem v období let 2004 – 2005 to bylo 27,26 miliardy EUR). V porovnání s objemem investic v předcházejících letech zůstává průměrný roční objem investic do silniční sítě v období roků 2004 – 2005 na stejné úrovni. Celková délka dálnic a silnic vysoké kvality uvedených do provozu v letech 2004–2005 byla 1442 km. 1.2.2 Železniční síť TEN-T V roce 2005 měla železniční síť TEN-T – tj. konveční a vysokorychlostní linky – celkovou délku přibližně 97 600 km. Celková délka dokončených nových a modernizovaných vysokorychlostních linek se v roce 2005 zvýšila na 10 677 km. Celkový objem investic do železniční sítě TEN-T v zemích EU-27 činil 30,22 miliardy EUR v roce 2004 a 28,36 miliardy EUR v roce 2005 (celkem v období let 2004 – 2005 to bylo 58,58 miliardy EUR). V porovnání s objemem investic v předcházejících letech se průměrný roční objem investic do železnic v období 2004 – 2005 výrazně zvýšil. Celková délka vysokorychlostních linek uvedených do provozu v letech 2004 – 2005 činila 460 km. 1.2.3 Síť vnitrozemských vodních cest TEN-T Síť vnitrozemských vodních cest TEN-T zahrnuje řeky a kanály a jejich různé odbočky a vzájemná propojení. Minimální technické požadavky na vodní cesty tvořící součást sítě jsou požadavky stanovené pro třídu vodních cest IV. Ty umožňují proplouvání plavidel nebo tlačených souprav délky 80 – 85 metrů a šířky 9,50 metrů. Země, které mají vnitrozemské vodní cesty patřící do sítě TEN-T v zemích EU-27, jsou Belgie, Bulharsko, Česká republika, Finsko, Francie, Itálie, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemí, Polsko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko a Slovensko. Celková délka vnitrozemských vodních cest TEN-T v zemích EU-27 činila v roce 2005 14 100 km. Hlavní osy sítě jsou Rýn a Dunaj. Celkový objem investic do sítě vnitrozemských vodních cest TEN-T v zemích EU-27 činil 1044 miliony EUR v roce 2004 a 1029 milionů EUR v roce 2005 (celkem v období let 2004 –2005 to bylo 2 074 miliony EUR). 1.2.4 Přístavy sítě TEN-T Rozhodnutí č. 1346/2001/ES[7], kterým se mění hlavní směry přijaté v roce 1996, pokud jde o námořní přístavy, vnitrozemské přístavy a intermodální terminály, jakož i projekt č. 8 v příloze III, bylo přijato Evropským parlamentem a Radou dne 22. května 2001. Rozhodnutí stanoví, že body propojení, včetně námořních přístavů, vnitrozemských přístavů a intermodálních terminálů, jsou předpokladem integrace různých druhů dopravy v multimodální síti. Síť přístavů TEN-T tvoří 407 přístavů (námořní a vnitrozemské přístavy kategorie A). Celkový objem investic do sítě přístavů TEN-T v zemích EU-27 představoval 2,08 miliardy EUR v roce 2004 a 2,53 miliardy EUR v roce 2005 (celkem v období let 2004 – 2005 to bylo 4,61 miliardy EUR). 1.2.5 Letiště sítě TEN-T Síť letišť TEN-T zahrnovala v roce 2005 407 letišť, včetně 71 mezinárodních, 77 evropských a 259 regionálních letišť. Celkový objem investic do sítě letišť TEN-T v zemích EU-27 činil 4,37 miliardy EUR v roce 2004 a 4,83 miliardy EUR v roce 2005 (celkem v období let 2004 – 2005 to bylo 9,21 miliardy EUR). 1.2.6 Síť kombinované dopravy Transevropská síť kombinované dopravy zahrnuje železniční tratě a vnitrozemské vodní cesty vhodné pro kombinovanou dopravu a námořní cesty, které umožňují přepravu zboží na dlouhé vzdálenosti, a intermodální terminály vybavené zařízeními umožňujícími překládku mezi železničními tratěmi, vnitrozemskými vodními cestami, námořními trasami a silnicemi. Je sem zahrnut také vhodný vozový park. Účelem zahrnutí kombinované dopravy do hlavních směrů je zdůraznění multimodálního rozměru sítě. 1.2.7 Řízení dopravy a navigační systémy Hlavní směry TEN-T obsahují telematickou infrastrukturu systémů řízení dopravy a služby dopravních informací. Cílem je zajistit interoperabilitu a kontinuitu služeb podél hranic. Od zahájení víceletého informativního programu v roce 2001 koordinovalo několik regionů v Evropě své plány v oblasti inteligentních dopravních systémů a služeb v euroregionálních projektech CENTRICO, ARTS, CORVETTE, STREETWISE, VIKING a SERTI. V květnu 2004 byl odstartován nový euroregionální projekt CONNECT (koordinace a stimulace inovačních aktivit v oblasti inteligentních dopravních systémů a služeb v zemích střední a východní Evropy). CONNECT je program spolupráce mezi veřejnými orgány, správami silnic a poskytovateli služby dopravních informací ze zemí střední a východní Evropy. Partneři z České republiky, Itálie, Maďarska, Německa, Polska, Rakouska, Slovenska a Slovinska vzájemně spolupracují s cílem zlepšit přeshraniční provoz a dopravu prováděním harmonizovaných a synchronizovaných aplikací inteligentních dopravních systémů a služeb v síti silnic vysoké kvality na tomto území. Evropský parlament a Rada přijaly směrnici (2004/52) o interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného. Tato směrnice má svrchovanou důležitost pro interoperabilitu a spojitost služeb transevropské silniční sítě (TERN). Kapitola 2 2.1 HORIZONTÁLNÍ OTÁZKY 2.1.1 Interoperabilita Jedním z hlavních cílů TEN-T je interoperabilita vnitrostátních sítí. Interoperabilita by měla zahrnovat vnitrostátní konvenční a vysokorychlostní železniční systémy, aby se mezinárodní služby staly efektivnější a tím konkurenceschopné. Větší interoperabilita, tj. schopnost vlaků překračovat národní hranice, aniž by bylo nutné je zastavovat nebo seřizovat kvůli technickým rozdílům, výrazně zvýší výkonnost dopravy a sníží provozní náklady. Evropská unie přijala v roce 2004 „druhý železniční balíček“, který se skládá ze dvou směrnic, 2004/49 a 2004/50, a nařízení 881/2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice. 2.1.2 Výzkum a vývoj Výzkum a vývoj je jedno z rozsáhlých opatření v rámci hlavních směrů TEN-T. V rámci pátého rámcového programu (1998 – 2002) a šestého rámcového programu (2002 – 2006) pro výzkum, technologický vývoj a demonstrační aktivity byly zahájeny různé klíčové akce jednotlivých zvláštních programů, jako je udržitelná mobilita a intermodalita, pozemní doprava a námořní technologie, účinné energetické systémy a služby pro občany. K politice EU v oblasti transevropské dopravní sítě přispěl zejména výzkumný program o dopravě tím, že poskytl podporu plánování a financování investičních programů a rozvoje nové infrastruktury a služeb. Byly poskytnuty metodiky hodnocení a softwarové nástroje, které pomáhají tvůrcům politiky vyhodnotit dopad různých plánů infrastruktury. Byla také vyhodnocena nová řešení účinného provozu sítí a terminálů. 2.1.3 Ochrana životního prostředí Udržitelný rozvoj a ochrana životního prostředí je důležitou průřezovou otázkou, vysoce aktuální v souvislosti se sítí TEN-T, avšak také v souvislosti s jinými horizontálními otázkami. Pro různé ekologické otázky související s dopravou již existují mezinárodní závazky, standardy a doporučení. V článku 8 hlavních směrů (1692/96) se uvádí, že „při rozvoji a uskutečňování projektů je nezbytné přihlížet k ochraně životního prostředí tím, že vliv projektů společného zájmu na životní prostředí vyhodnotí členské státy, které je mají uskutečnit, podle směrnice 85/337/EHS a za použití směrnice 92/43/EHS“. Právní ustanovení o strategickém posouzení vlivů na životní prostředí (SEA) stanovilo Společenství směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí. Členské státy měly tuto směrnici provést do svého vnitrostátního práva do července 2004. Směrnice se použije na všechny dopravní plány a programy stanovující budoucí projekty, jež vyžadují posouzení vlivu na životní prostředí (EIA), včetně těch, které se týkají transevropských sítí. Po členských státech se požaduje, aby při přípravě těchto plánů a programů vzaly v úvahu výsledky tohoto posouzení vlivu na životní prostředí. Kapitola 3 3.1 OBECNÉ VYHODNOCENÍ PROVÁDĚNÍ TEN-T V OBDOBÍ LET 2004 – 2005 Celkový objem investic do sítě TEN-T v zemích EU-27 v období 2004 – 2005 činil 101,74 miliardy EUR. Většina investic směřovala do železnic (přibližně 58,6 miliardy EUR), následovaly silnice (přibližně 27,2 miliardy EUR) a letiště (přibližně 9,2 miliardy EUR). [pic]Obrázek 3: Investice do sítě TEN-T v zemích EU-27 v roce 2004 a 2005 ve srovnání s investicemi v období let 2002 – 2003 v miliardách EUR Země s nejvyššími investicemi v období let 2004 – 2005 byly Itálie (17,89 miliardy EUR), Spojené království (17,17 miliardy EUR), Španělsko (13,91 miliardy EUR), Německo (10,47 miliardy EUR), Francie (9,10 miliardy EUR) a Nizozemsko (6,58 miliardy EUR). [pic]Obrázek 4: Investice do sítě TEN-T podle zemí a podle druhu dopravy v prvních 14 zemích, které ze zemí EU-27 investovaly v roce 2004 a 2005 nejvíce, v milionech EUR [pic]Obrázek 5: Investice do sítě TEN-T podle zemí a druhů dopravy u zbývajících zemí EU-27 v letech 2004a 2005 v milionech EUR 3.2 PRIORITNÍ PROJEKTY Transevropská dopravní síť se skládá z mnoha projektů společného zájmu. Některé projekty však mají pro Evropskou unii zvláštní význam z hlediska jejich rozsahu, jejich úlohy v podpoře mezinárodního obchodu a posílení soudržnosti Unie nebo z hlediska míry, do jaké pomáhají soustředit dopravní toky na dlouhé vzdálenosti do takového druhu dopravy, který je šetrný k životnímu prostředí. Hlavní směry[8] z roku 1996 zahrnovaly 14 prioritních projektů, které mají být dokončeny do roku 2010. Dne 29. dubna 2004 přijaly Evropský parlament a Rada revidované hlavní směry[9], jež obsahují 30 prioritních projektů, které mají být dokončeny do roku 2020. Od roku 2001 již byly dokončeny tři prioritní projekty: PP9 Železniční osa Cork-Dublin-Belfast-Stranraer (Irsko, Spojené království) v letech 1989 – 2001. PP10 Letiště Malpensa (Miláno, Itálie) v letech 1995 – 2001. PP11 Pevné spojení Öresund (Dánsko, Švédsko) v letech 1992 – 2000. Investice do prioritních úseků prioritních projektů ke konci roku 2005 činily 108,1 miliardy EUR. Zbývající investice do těchto projektů v období 2006 – 2020 budou představovat 289,1 miliardy EUR. Celkové náklady na prioritní projekty budou podle oznámení členských států v roce 2008 činit 397,2 miliardy EUR za celé období 1996 – 2020. Pokud se členské státy v budoucnosti zaměří na investice do prioritních projektů, většina projektů by mohla být dokončena před rokem 2020. 3.3 ZDROJE FINANCOVÁNÍ Kromě financování z vnitrostátních zdrojů (veřejnými orgány) je určitá část investic do sítě TEN-T spolufinancována z různých fondů Společenství, jako je rozpočet TEN-T, Fond soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), a z prostředků poskytnutých Evropskou investiční bankou (EIB). Tyto zdroje podpory mají svá zvláštní kritéria způsobilosti, záměry a podmínky financování. Některé projekty, zejména letiště, přístavy a silnice, získavají prostředky ze soukromého sektoru. 3.3.1 Rozpočet TEN-T V období let 2004 – 2005 bylo poskytnuto celkem 1,36 miliardy EUR z rozpočtu TEN-T. V souladu s hlavními směry TEN-T byla většina finančních prostředků investována do železnic, celkem to bylo 61,3 % celkové podpory TEN-T v tomto období. Kromě toho byl v období let 2004 – 2005 znovu zdůrazněn význam globálního družicového navigačního systému (GNSS). Do systému Galileo byla vložena celková částka 250 milionů EUR (18,4 %). 3.3.2 Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) Rozpočet EU na rok 2004 byl prvním rozpočtem pro 25 členských států (EU-25). Přistoupení deseti nových členských států (EU-10) v květnu 2004 vyvolalo další rozpočtové potřeby, které byly kryty z opravných rozpočtů. Pokud jde o prostředky na platby ze strukturálních fondů, znamenal rok 2004 absolutní vrchol, hlavně díky pokroku v programech EU-15, ale také díky platbám pro nové členské státy EU-10. Rok 2005 byl věnován úspěšnému dokončení „programového období 2000 – 2006“ a přípravě nových „programů politiky soudržnosti na období 2007 – 2013“. Z prostředků EFRR bylo více než 8,8 miliardy EUR vynaloženo především na projekty TEN-T v období 2000 – 2006. 3.3. Fond soudržnosti Dne 1. května 2004 splnilo všech 8 nových členských států, které již dříve využívaly prostředky z nástroje předvstupních strukturálních politik (ISPA), spolu s Maltou a Kyprem, kritéria způsobilosti pro čerpání z Fondu soudržnosti. Projekty, které dříve spadaly do programu ISPA, byly automaticky převedeny do Fondu soudržnosti. Na strukturální pomoc v 10 nových zemích (na období let 2004 – 2006) byl vyčleněn celkových rozpočet ve výši 24 miliard EUR, z toho 8,5 miliardy EUR bylo vyčleněno pro Fond soudržnosti. Prostředky Fondu soudržnosti vyčleněné na závazky činily v případě 13 přijímajících členských států 5,62 miliardy EUR v roce 2004 a 5,13 miliardy EUR v roce 2005. V roce 2004 představovalo odvětví dopravy mírně přes polovinu (51,8 %) celkových závazků Fondu soudržnosti a o zlomek méně než polovinu (49,8 %) v roce 2005. S cílem zlepšit celkovou bilanci, požádala Komise stejně jako v minulosti členské státy, aby upřednostňovaly především projekty v oblasti železniční dopravy. 3.3.4 Půjčky Evropské investiční banky EIB financuje velké množství projektů TEN-T, pokud splňují hodnocení po technické, finanční a ekologické stránce a pokud jsou v souladu s cíli EU. Základním rysem půjček EIB je, že mohou pokrýt až 50 % nákladů na projekt; další výhodou ve srovnání s většinou komerčních bank jsou delší lhůty splatnosti půjček. Kromě toho jsou půjčky EIB poskytovány bez potřeby specifického úrokového navýšení u konkrétních projektů, protože EIB požaduje, aby půjčky byly zajištěny zárukou. Půjčky EIB činily v období roků 2004 a 2005 téměř 13,75 miliardy EUR, zatímco EIB má k dispozici 75 miliard EUR pro projekty TEN-T na období 2004 – 2013. Na období let 2007–2013 zřídila EIB spolu s EK a Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj nový nástroj JASPERS (Společná pomoc při podpoře projektů v evropských regionech), který má novým členským státům pomoci zejména připravit hlavní projekty infrastruktury, jež vyžadují financování z Fondu soudržnosti, strukturálních fondů a od EIB. Celkové vyhodnocení zdrojů financování Je možno učinit závěr, že investice do sítě TEN-T jsou financovány z různých zdrojů, včetně vnitrostátních finančních prostředků a různých programů financování a půjček Evropského společenství. Obecné vyhodnocení zdrojů investic do sítě TEN-T ukazuje, že vnitrostátní veřejné finanční zdroje přispěly v období 2004 – 2005 na investice téměř 78 %, tedy zdaleka největším podílem. Druhý největší podíl s přibližně 13,5 % představují půjčky Evropské investiční banky. Společně představovaly tyto zdroje příspěvek na investice do sítě TEN-T ve výši více než 90 %. Ačkoli je obtížné stanovit přesnou částku ze soukromých zdrojů (protože pro infrastrukturu v soukromém sektoru, např. přístavy a letiště, je obtížné získat údaje o investicích), odhaduje se, že tato částka představuje poměrně malý podíl. Proto zůstává hlavním zdrojem financování projektů souvisejících s TEN-T financování z vnitrostátních veřejných zdrojů. Zdroj financování | 2004 | 2005 | 2004–05 | v % | Rozpočet TEN-T | 526,52 | 564,38 | 1 090,9 | 1,1 % | Fond soudržnosti (včetně ISPA) | 1 611,84 | 1 459,77 | 3 071,61 | 3,0 % | EIB | 6374 | 7371 | 13 745 | 13,5 % | Evropská banka pro obnovu a rozvoj | 197,3 | 176,2 | 373,5 | 0,4 % | EFRR (odhad) | 2 045,9 | 1 855,6 | 3 901,5 | 3,8 % | Vnitrostátní rozpočty a soukromé zdroje | 39 669,39 | 39 889,34 | 79 558,73 | 78,2 % | Celkem | 50 424,05 | 51 316,29 | 101 770,2 | 100,0 % | Tabulka 1: Rozdělení zdrojů financování TEN-T pro země EU-27 v milionech EUR ZÁVĚR Celkový objem investic do sítě TEN-T v zemích EU-27 za dvouleté období let 2004 – 2005 ukazuje, že se průměrné roční investice do sítě TEN-T v porovnání s předchozím obdobím 2000–2003 zvýšily, přičemž průměrné výdaje dosahovaly přibližně 51 miliard EUR, což je číslo výrazně vyšší než v předcházejících letech. Navíc se v zemích EU-27 průměrné celkové investice vyjádřené jako procento HDP zvýšily z 0,43 % v letech 2002–2003 na 0,47 % v letech 2004–2005. Jedním z důvodů je samozřejmě zvýšení objemu grantů díky skutečnosti, že od 1. května 2004 bylo pro toto financování způsobilých 10 nových členských států. Podrobnější analýza investic však ukazuje, že v některých zemích, zejména v zemích EU-15 (Dánsko, Francie, Německo) byly celkové investice vyjádřené jako procento HDP hodně pod průměrem EU. Pokud se jedná o financování, je možné učinit závěr, že vnitrostátní veřejné zdroje stále měly na investicích do sítě TEN-T zdaleka největší podíl. Aby bylo možné soustředit omezené finanční prostředky Společenství a usnadnit koordinované provádění určitých projektů, a to zejména přeshraničních, jmenovala Komise, po dohodě se zúčastněnými členskými státy a po konzultacích s Evropským parlamentem, takzvané „evropské koordinátory“. Evropští koordinátoři jednají jménem a v zastoupení Komise a měli by urychlit provádění projektů společného zájmu. Dokončení 30 prioritních projektů mezinárodní dopravy do konce roku 2020 je obecně na správné cestě. S ročním objemem investic ve výši zhruba 50 miliard EUR je možné dopravní infrastrukturu výrazně zlepšit; eliminace zejména přeshraničních překážek přesto stále zaostává a musí se zlepšit. [1] Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Spojené království, Španělsko a Švédsko. [2] Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Spojené království, Španělsko, Švédsko, Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko. [3] EU-25 plus Bulharsko a Rumunsko. [4] Zdroj: EU Energy and Transport in Figures - Statistical Pocketbook 2005 (Energie a přeprava v EU, statistická příručka pro rok 2005). [5] Rozhodnutí č. 1346/2001/ES, kterým se mění rozhodnutí č. 1692/96/ES, pokud jde o námořní přístavy, vnitrozemské přístavy a intermodální terminály, jakož i projekt č. 8 v příloze III (Úřední věstník 2001, L 185/1). [6] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 884/2004/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se mění rozhodnutí č 1692/96/ES o hlavních směrech společenství pro rozvoj transevropské dopravní sítě, Úř. věst. L 201, 7.6.2004. [7] Op cit: 6. [8] Op cit: 1. [9] Op cit: 7.