ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Uplatňování směrnice 2007/44/ES, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru /* COM/2013/064 final */





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Uplatňování směrnice 2007/44/ES, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru 1. Úvod 1. Podle článku 6 směrnice 2007/44/ES, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru[1] (dále jen „směrnice o kvalifikovaných účastech“ nebo „směrnice“) musí Komise přezkoumat uplatňování směrnice a předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu společně s případnými návrhy na změny směrnice. To mělo být provedeno do 21. března 2011. Vzhledem k tomu, že Komise intenzivně pracovala na komplexním programu reformy finanční regulace v zájmu vybudování stabilnějšího a transparentnějšího finančního systému po finanční krizi, a vzhledem k obtížnému posuzování uplatňování směrnice v době finanční krize bylo vypracování zprávy odloženo. 2. Směrnice o kvalifikovaných účastech stanoví právní rámec pro obezřetnostní posuzování nabývání kvalifikované účasti v úvěrové instituci, životní pojišťovně, pojišťovně nebo zajišťovně nebo v investičním podniku fyzickými či právnickými osobami. Směrnicí byly pozměněny evropské směrnice (směrnice o kapitálových požadavcích (CRD)[2], směrnice o trzích finančních nástrojů (MiFID)[3], Solventnost II[4]) vztahující se na úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny a zajišťovny. Směrnice harmonizuje podmínky pro oznámení navrhovaného nabytí nebo zcizení kvalifikované účasti, definuje jasný a transparentní postup pro posuzování a uvádí seznam striktně obezřetnostních kritérií pro posuzování. Tato pravidla jsou předmětem maximální harmonizace a členské státy nemohou stanovit přísnější pravidla. U dvou z výše zmíněných směrnic, CRD a MiFID, v současnosti probíhá přezkum. Návrhy Komise týkající se těchto směrnic pravidla zavedená v roce 2007 nemění. 3. Cíle směrnice o kvalifikovaných účastech jsou významné pro finanční trhy. Jedná se konkrétně o: · zvýšení právní jistoty, jasnosti a transparentnosti schvalovacích postupů orgánů dohledu ve vztahu k nabývání a navyšování podílů v oblasti bankovnictví, pojišťovnictví a cenných papírů; a · zajištění toho, aby se se všemi případy navrhovaného nabytí nebo zcizení kvalifikované účasti v celé EU a napříč odvětvími zacházelo stejně. 4. Pro dosažení cílů směrnice je nutné, aby vnitrostátní orgány dohledu ve všech třech odvětvích úzce spolupracovaly a prosazovaly sbližování svých postupů dohledu ve společném právním rámci, který směrnice zavedla. Tři bývalé výbory třetí úrovně (CEBS, CESR a CEIOPS) proto v roce 2008 vypracovaly nezávazné pokyny pro obezřetnostní posuzování akvizic[5] (dále jen „pokyny 3L3“), aby zajistily soulad rozhodovacích postupů v rámci EU. Tyto pokyny si kladou za cíl: · dosáhnout společného porozumění pěti kritériím pro obezřetnostní posuzování stanovených směrnicí; · definovat vhodné mechanismy spolupráce zajišťující adekvátní a včasné informační toky mezi orgány dohledu; a · vytvořit úplný a harmonizovaný seznam informací, které by navrhovaní nabyvatelé měli uvádět ve svých oznámeních příslušným orgánům dohledu. 5. Nedávno přijatá směrnice 2010/78/EU[6] kromě toho v odvětvích bankovnictví a investičních služeb umožňuje evropským orgánům dohledu předložit Komisi k přijetí[7]: · regulačních technické normy pro stanovení úplného seznamu informací, které mají navrhovaní nabyvatelé uvádět ve svých oznámeních pro nabytí kvalifikovaných účastí, a · prováděcí technické normy pro stanovení společných postupů, formulářů a vzorů pro konzultace mezi příslušnými orgány v rámci obezřetnostního posuzování. 6. Tato zpráva popisuje účinky směrnice o kvalifikovaných účastech a její dodržování (oddíl 2), identifikuje hlavní problémy v uplatňování směrnice (oddíl 3) a formuluje řadu závěrů (oddíl 4). 2. Účinky směrnice o kvalifikovaných účastech a její dodržování 7. Útvary Komise uskutečnily veřejnou konzultaci se zúčastněnými stranami a zaslaly příslušným orgánům dotazník s žádostí o statistické údaje. Obdržené odpovědi obecně naznačují, že směrnice přispěla ke snížení překážek pro akvizice ve finančním sektoru a že domácím i přeshraničním transakcím se v celé EU dostává rovného zacházení. Většina odpovědí potvrzuje, že směrnice vedla k dosažení společného porozumění, pokud jde o obezřetné posuzování akvizic ve finančním sektoru v celé Evropě, a k vytvoření rovných podmínek. Z odpovědí však rovněž vyplývá, že v několika členských státech (ČR, Německo, Irsko) směrnice právní rámec významně nezměnila, neboť obdobná pravidla existovala již před jejím přijetím. 8. Toto pozitivní hodnocení směrnice potvrzují i statistické údaje získané od vnitrostátních orgánů dohledu. Od roku 2008 do roku 2011 bylo oznámeno více než 10 700 navrhovaných akvizic kvalifikovaných účastí, přičemž přes 84 % oznámení proběhlo ve třech členských státech (Spojené království, Nizozemsko, Německo)[8]. Vnitrostátní příslušné orgány velkou většinu těchto oznámení schválily a z údajů nevyplývají žádné významné rozdíly mezi přístupem k domácím a přeshraničním transakcím. Celkem bylo zakázáno pouze 50 navržených transakcí (méně než 0,5 %); přibližně ve 450 případech (4,3 %) bylo oznámení staženo[9]. Počet oznámení byl ve sledovaném období poměrně stabilní, s mírným poklesem od roku 2010, který lze z větší části přičíst významnému poklesu oznámení ve Spojeném království poté, co došlo k administrativním změnám. V důsledku finanční krize se uskutečnilo 231 akvizic souvisejících s krizí, tj. akvizic z podnětu veřejného sektoru za účelem stabilizace finančních trhů. 9. V souvislosti s uplatňováním právního rámce v členských státech se neobjevil žádný významný problém s dodržováním. Průzkum a veřejná konzultace nicméně poukázaly na některé menší problémy, které jsou analyzovány dále. 3. Přezkum uplatňování směrnice: objevující se problémy 10. Z přezkumu uplatňování směrnice o kvalifikovaných účastech vyplývá několik problémů. 11. Za prvé existují určité obavy, pokud jde o právní jistotu, v souvislosti s definicí oznamovací povinnosti a jejího uplatňování vnitrostátními orgány dohledu. Směrnice stanoví, že[10]: „Členské státy stanoví, že každá fyzická či právnická osoba nebo takové osoby jednající ve vzájemné shodě (dále jen „navrhovaný nabyvatel“), které přijaly rozhodnutí buď přímo nebo nepřímo nabýt kvalifikovanou účast podíl v „subjektu pod dohledem“[11], nebo přímo nebo nepřímo takovou účast zvýšit, což by vedlo k tomu, že by podíl na hlasovacích právech nebo na základním kapitálu, který drží, dosáhl jedné z prahových hodnot 20 %, 30 % nebo 50 % nebo ji překročil anebo že by se „subjekt pod dohledem“ stal jejich dceřiným podnikem, (dále jen „navrhované nabytí“) to musí nejprve písemně oznámit příslušným orgánům daného „subjektu pod dohledem“, ve kterém zamýšlejí nabýt nebo zvýšit kvalifikovanou účast, a uvést výši své zamýšlené účasti a významné informace, jak je uvedeno v“ příslušných ustanoveních pozměněných směrnic. Z průzkumu vyplývá, že následující pojmy použité v definici oznamovací povinnosti mohou potenciálně způsobit nejednotnost v uplatňování mezi členskými státy: · Pojem „nepřímá kvalifikovaná účast“ není ve směrnici definován. I když pokyny 3L3 poskytují určité vysvětlení toho, co představuje nepřímou účast[12], členské státy ve značné míře vycházejí z pojmů svých příslušných vnitrostátních právních předpisů. Průzkum mezi příslušnými orgány ukazuje, že jsou v důsledku toho pro stanovení existence nepřímé účasti používány různé metody, a tudíž existují různé výklady toho, zda navrhované nabytí kvalifikované účasti musí být oznámeno, či nikoli. Výsledky veřejné konzultace potvrdily, že příslušné orgány členských států používají k určení existence nepřímé účasti různé přístupy, což v obdobných situacích vede k odlišnému zacházení. · Ani definice pojmu „osoby jednající ve vzájemné shodě“ není ve směrnici stanovena. Pokyny 3L3 obsahují velmi široce koncipované vysvětlení toho, které osoby jsou považovány za osoby jednající ve vzájemné shodě[13]. Průzkum ukazuje, že výklad tohoto pojmu může být v omezené míře rozdílný. Potřeba dalšího objasnění byla vyjádřena i v reakcích zúčastněných stran ve veřejné konzultaci. Veřejná konzultace rovněž ukázala, že rozdíly mezi definicemi použitými ve směrnici o kvalifikovaných účastech, směrnici o nabídkách převzetí[14] a směrnici o transparentnosti[15] vzbuzují v soukromém sektoru jisté obavy. · Některé vnitrostátní orgány dohledu uvedly, že pojem „rozhodnutí nabýt“ by se neměl vztahovat na situace, kdy nabyvatel překročil prahovou hodnotu, aniž by se k tomu vědomě rozhodl, například v případě dědictví nebo snížení kapitálu emitenta. Pokyny 3L3 však vysvětlují, že „oznámení je vyžadováno i v případě, že nabyvatel prahovou hodnotu překročí neúmyslně“. Jedna z odpovědí ve veřejné konzultaci upozorňuje na nedostatečnou jasnost mezi ustanovením směrnice a vysvětlením v pokynech 3L3 i na možné riziko nejednotného uplatňování, které může způsobit. 12. Za druhé se zdá, že je třeba podniknout další kroky pro zajištění jednotného uplatňování zásady proporcionality. Tato zásada je zmíněna v 5., 8. a 9. bodě odůvodnění směrnice o kvalifikovaných účastech. Odstavec 18 pokynů 3L3 uplatňování zásady proporcionality dále vysvětluje: „Tato zásada, uvedená v 5., 8. a 9. bodě odůvodnění, se vztahuje na složení požadovaných informací i na postupy posuzování. Druh informací vyžadovaných od nabyvatele může být ovlivněn konkrétními charakteristikami nabyvatele (právnická či fyzická osoba, finanční instituce pod dohledem či jiný subjekt, skutečnost, zda je finanční instituce pod dohledem v EHP nebo v rovnocenné třetí zemi atd.), vlastnostmi navrhované transakce (transakce uvnitř skupiny či „externí“ transakce atd.), mírou zapojení nabyvatele do řízení cílové finanční instituce nebo úrovní účasti, jež je předmětem akvizice.“ Výsledky veřejné konzultace však poskytují určité důkazy o tom, že vnitrostátní orgány dohledu neuplatňují zásadu proporcionality dostatečně, pokud jde o požadované informace i o postup posuzování. Zejména byly vyjádřeny obavy ohledně posuzování transakcí uvnitř skupiny[16]. Průzkum ukazuje, že v takových případech není postup posuzování vždy jednotný. Některé členské státy v takových případech uplatňují „lehkou verzi“ tohoto postupu nebo dokonce vždy nevyžadují formální oznámení u transakcí uvnitř skupiny v rámci přeshraničních bankovních skupin; naproti tomu některé jiné členské státy podle odpovědí zúčastněných stran ve veřejné konzultaci posuzují všechny transakce uvnitř skupiny stejně, jako ostatní oznámení. Podle názoru zástupců soukromého sektoru, kteří se veřejné konzultace zúčastnili, to představuje zbytečnou zátěž. 13. Za třetí se zdá, že některá kritéria pro posuzování stanovená ve směrnici o kvalifikovaných účastech by měla být dále upřesněna. Podle směrnice mají vnitrostátní orgány dohledu mimo jiné posoudit „finanční zdraví navrhovaného nabyvatele, zejména ve vztahu k vykonávané a plánované činnosti v[e] [finanční instituci], v níž je navrhováno nabytí“.[17] Pokyny 3L3[18] rovněž vysvětlují účel tohoto kritéria pro posuzování a uvádějí orientační seznam požadovaných informací pro posouzení finančního zdraví navrhovaného nabyvatele. Výsledky průzkumu a veřejné konzultace však ukazují, že doklady požadované vnitrostátními orgány dohledu k posouzení se mezi členskými státy liší. Rovněž se zdá, že není dostatečně jasné, zda by v rámci tohoto kritéria měla být posuzována platební schopnost navrhovaného nabyvatele. Existují také určité náznaky, že použití kapitálu, v protikladu k použití vypůjčených prostředků, je vykládáno nejednotně. 14. Kromě toho se zdá, že přinejmenším několika vnitrostátním orgánům dohledu není zcela jasné, co představuje praní peněz a financování terorismu při posuzování, „zda existuje důvodné podezření, že ve spojení s navrhovaným nabytím dochází nebo došlo k praní peněz nebo financování terorismu nebo k pokusům o ně ve smyslu článku 1 směrnice 2005/60/ES nebo že by navrhované nabytí mohlo zvýšit riziko takového jednání“[19]. Jeden členský stát upozornil, že vzhledem k citlivé povaze dotčených informací je obtížné zajistit transparentní uplatňování tohoto kritéria pro posuzování. 15. Za čtvrté byly zaznamenány určité nedostatky, pokud jde o uplatňování ustanovení směrnice týkajících se lhůt. Směrnice o kvalifikovaných účastech stanoví, že[20]: „Příslušné orgány obratem a v každém případě do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení…a od případného následného obdržení informací…písemně potvrdí jejich přijetí navrhovanému nabyvateli.“ Průzkum ukazuje, že vnitrostátní orgány dohledu chápou potvrzení o přijetí různě, tj. v některých členských státech je vykládáno jako formální potvrzení bez jakéhokoli posouzení obdržených dokumentů, zatímco v jiných členských státech se potvrzení vydává poté, co vnitrostátní orgán dohledu posoudil úplnost informací poskytnutých v obdržených dokumentech. Směrnice dále stanoví, že[21]: „Příslušné orgány ve lhůtě nejvýše šedesáti pracovních dnů počínaje dnem písemného potvrzení o přijetí oznámení a všech dokumentů, které mají být podle požadavku členského státu k oznámení přiloženy...provedou posouzení.“ Průzkum poskytuje určité důkazy o tom, že v některých členských státech byla tato lhůta překročena. Většina vnitrostátních orgánů dohledu doporučila prodloužení lhůt. Na druhé straně z výsledků veřejné konzultace vyplývá, že respondenti ze soukromého sektoru považují tuto lhůtu za příliš dlouhou a namísto toho by upřednostňovali její zkrácení, alespoň v případech, které se týkají subjektů regulovaných v EU a transakcí uvnitř skupiny. 16. Za páté byla mezi členskými státy zaznamenána rozdílná praxe, pokud jde o podmíněné schvalování akvizic. Výsledky průzkumu ukázaly, že v některých členských státech jsou všechny navrhované akvizice schváleny s podmínkami, zatímco v jiných členských státech je směrnice vykládána tak, že podmíněná schválení neumožňuje. 17. Za šesté z průzkumu vyplývá, že spolupráce mezi různými (odvětvovými a/nebo národními) orgány dohledu je v některých případech vnímána jako formalistní a časově náročná. Rovněž se zdá, že příslušné orgány v různých členských státech mají různé přístupy, pokud jde o druh a úplnost informací požadovaných od dotčených příslušných orgánů. Spolupráce s orgány dohledu třetích zemí je také někdy vnímána jako neefektivní. V několika odpovědích ve veřejné konzultaci byla také vyjádřena potřeba dále zlepšit spolupráci mezi příslušnými orgány. 18. Kromě toho několik zúčastněných stran souhlasilo s tím, aby se v zájmu většího sbližování v posuzování navrhovaných akvizic kvalifikovaných účastí ve všech oblastech finančního sektoru a dalšího rozvoje jednotného trhu rámec rozšířil na tržní segmenty, na něž se směrnice v současnosti nevztahuje, zejména regulované trhy. 19. Finanční krize prokázala, že fúze a akvizice – alespoň v bankovním sektoru – mohou vést k rizikům pro finanční stabilitu. Směrnice v současnosti neobsahuje výslovné kritérium pro posuzování, které by příslušným orgánům dovolovalo posuzovat dopad navrhované akvizice na stabilitu finančního systému. Finanční stabilita je nicméně kritérii pro posuzování ve směrnici řešena implicitně. Zejména kritéria týkající se finančního zdraví navrhovaného nabyvatele a dodržování obezřetnostních požadavků implicitně zahrnují posouzení rizik pro finanční stabilitu, protože obě kritéria obsahují prvek zabývající se budoucností. Lze poznamenat, že explicitní kritérium finanční stability již bylo zavedeno v USA v Dodd-Frankově zákoně a již bylo při posuzování navrhovaných akvizic uplatněno. Výsledky veřejné konzultace ukazují, že zúčastněné strany potřebu posoudit možný dopad navrhované akvizice na stabilitu finančního systému obecně uznávají. Na druhé straně z průzkumu vyplývá, že příslušné orgány mají na potřebu explicitního kritéria finanční stability odlišné názory, i když panuje obecná shoda na tom, že při posuzování navrhovaných akvizic musí být rizika pro finanční stabilitu zohledněna. 4. Závěry 20. Přezkum uplatňování směrnice o kvalifikovaných účastech ukazuje, že režim zavedený směrnicí celkově funguje uspokojivě. Při uplatňování uvedeného právního rámce v členských státech se nevyskytly žádné podstatné problémy s jeho dodržováním a směrnice přispěla k jednotnému zacházení s vnitrostátními a přeshraničními akvizicemi kvalifikovaných účastí ve finančním sektoru. Je však třeba mít na paměti, že směrnice se začala uplatňovat až v roce 2009 a že v důsledku hospodářské a finanční krize panovaly ve finančním sektoru výjimečné okolnosti. Efektivitu zavedeného právního rámce pro posuzování fúzí a akvizic ve finančním sektoru je proto obtížné přesně posoudit. 21. Některé nedostatky v uplatňování směrnice by nicméně bylo možné řešit, aby se zajistilo její konzistentní uplatňování v celé EU a v celém finančním odvětví a aby nabyvatelé získali větší právní jistotu. Zjištěné nesrovnalosti v uplatňování by bylo možné řešit například tím, že by evropské orgány dohledu byly vyzvány, aby aktualizovaly a vyjasnily pokyny 3L3. Toto vyjasnění by mohlo například poskytnout přesnější pokyny k tomu, jak uplatňovat zásadu proporcionality, jak řešit nepřímé účasti, jak uplatňovat lhůty a jak zajistit, aby byla kritéria pro posuzování konzistentně vykládána a uplatňována v členských státech a v celém odvětví. Komise má v úmyslu požádat evropské orgány dohledu, aby stávající pokyny dále vyjasnily. 22. Za účelem řešení problémů s koordinací mezi vnitrostátními orgány dohledu v případě meziodvětvových nebo přeshraničních transakcí jsou evropské orgány dohledu zmocněny vypracovat návrhy regulačních a prováděcích technických norem, jak je již stanoveno ve směrnici 2010/78/EU, aby se vyřešily problémy s koordinací mezi vnitrostátními orgány dohledu a snížila se nejistota ohledně informací, jež musí být zaslány orgánům dohledu pro posouzení navrhovaných akvizic. 23. Otázkou jednání ve vzájemné shodě se zabývá Akční plán pro správu a řízení společností a právo obchodních společností ze dne 12. prosince 2012. Komise uznává potřebu pokynů pro objasnění pojmových hranic a poskytnutí větší jistoty v této oblasti pro usnadnění spolupráce akcionářů v otázkách správy a řízení společnosti. V roce 2013 bude Komise úzce spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy s cílem vypracovat pokyny k vyjasnění pravidel o jednání ve vzájemné shodě, zejména v souvislosti s pravidly týkajícími se nabídek převzetí. S ohledem na pokrok dosažený v této práci zváží Komise s evropskými orgány dohledu, jaká další opatření (pokud nějaká) mohou být třeba k řešení specifických otázek vyplývajících z uplatňování pojmu jednání ve vzájemné shodě v kontextu směrnice o kvalifikovaných účastech. 24. Dále by se vzhledem k finanční krizi mohlo zvážit explicitnější začlenění aspektů finanční stability do posuzování. Toho by mohlo být dosaženo zavedením posouzení možnosti obnovit platební schopnost, než dojde k transakci. Komise má v úmyslu provést v průběhu roku 2013 analýzu, v níž budou posouzeny různé možnosti, včetně potřeby formulovat takové kritérium způsobem, který zamezí rozdílnému provádění ze strany příslušných orgánů. 25. V souladu s cíli směrnice o kvalifikovaných účastech by podobný právní rámec pro posuzování nabývání a zvyšování účastí mohl být zaveden také pro regulované trhy, jak je definuje čl. 4 odst. 1 bod 14 směrnice MiFID. 26. Aktuálně projednávaný návrh nařízení Rady, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi, stanoví, že ECB má v úzké spolupráci s vnitrostátními orgány dohledu posuzovat žádosti o nabytí a zcizení kvalifikovaných účastí. ECB rozhodne na základě vhodnosti navrhovaného nabyvatele a finančního zdraví navrhované akvizice podle kritérií pro posuzování uvedených ve směrnici o kvalifikovaných účastech a v souladu s postupem a ve lhůtách stanovených uvedenou směrnicí a s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádějí příslušné právní předpisy Unie. Pravomoc ECB je omezena na úvěrové instituce usazené v účastnických členských státech. Navrhovaná pravomoc ECB posuzovat žádosti o nabytí a zcizení kvalifikovaných účastí nevyžaduje žádnou změnu směrnice. 27. Členské státy, Evropský parlament, Evropský hospodářský a sociální výbor a další zúčastněné strany se vyzývají, aby do 31. března 2013 předložily svůj názor na přezkum popsaný v této zprávě. Komise na základě obdržených připomínek a výsledků analýzy uvedené v bodě 23 do konce roku 2013 oznámí, zda je třeba režim pro posuzování kvalifikovaných účastí posílit. PŘÍLOHA ZPRÁVY KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Uplatňování směrnice 2007/44/ES, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru Obrázek 1: Počet oznámení v EU v období 2008–2011[22] Obrázek 2: Procentní podíl stažených oznámení a zakázaných akvizic v EU v období 2008–2011 [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru, Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1. K dispozici na adrese: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2007:247:0001:0016:CS:PDF. [2] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění), Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1. [3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS, Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1. [4] Směrnice 2007/44/ES pozměnila tyto směrnice o pojišťovnách a zajišťovnách v EU: 92/49/EHS, 2002/83/ES, 2005/68/ES. Tyto tři směrnice byly přepracovány směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II), Úř. věst. L 335, 17.12.2009, s. 1. [5] Společné pokyny Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (CEBS), Evropského výboru orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním (CEIOPS) a Evropského výboru regulátorů trhů s cennými papíry (CESR) pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru podle požadavků směrnice 2007/44/ES. K dispozici na adrese: http://www.eba.europa.eu/getdoc/09acbe4b-c2ee-4e65-b461-331a7176ac50/2008-18-12_M-A-Guidelines.aspx. [6] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L 331, 12.12.2010, s. 120. K dispozici na adrese: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2010&T3=78&RechType=RECH_naturel&Submit=Search. [7] V jednáních o směrnici Omnibus II, která v současnosti probíhají, spoluzákonodárci diskutují o možnosti zmocnit orgán EIOPA k vypracování regulačních a prováděcích technických norem pro pojištění se stejným obsahem. [8] Viz obr. 1 v příloze této zprávy. [9] Viz obr. 2 v příloze této zprávy. [10] Ustanovení čl. 10 odst. 3 MiFID, čl. 19 odst. 1 CRD a čl. 57 odst. 1 Solvency II. [11] Směrnice o kvalifikovaných účastech pozměňuje pět odvětvových směrnic zavedením totožné oznamovací povinnosti. Pojem „subjekt pod dohledem“ nahrazuje pojmy „úvěrová instituce“, „životní pojišťovna“, „pojišťovna“, „zajišťovna“ a „investiční podnik“, které jsou použity v odvětvových směrnicích. [12] Ustanovení odst. 15 bodu 6 dodatku I k pokynům 3L3. [13] Podle bodu 1 dodatku I k pokynům 3L3 „osoby ‚jednají ve vzájemné shodě‘, jestliže se každá z nich rozhodne vykonávat svá práva spojená s akciemi, které nabude v souladu s explicitní nebo implicitní dohodou, kterou mezi sebou učinily“. [14] Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/25/ES ze dne 21. dubna 2004 o nabídkách převzetí, Úř. věst. L 142, 30.4.2004, s. 12. [15] Ustanovení čl. 10 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu, Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38). K dispozici na adrese: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2004&T3=109&RechType=RECH_naturel&Submit=Search. [16] Podle odstavce 19 pokynů 3L3 „ze zásady proporcionality vyplývá, že v případě transakcí uvnitř skupiny v rámci skupiny stávajícího akcionáře bez jakékoli skutečné nebo podstatné změny v přímé nebo konečné účasti v dané finanční instituci by měly být příslušnému orgánu dohledu poskytnuty přiměřené informace. Na druhé straně by neměla být znovu posuzována skupina akcionáře, jelikož transakce nemá dopad na vliv, jenž nad finanční institucí vykonává “. [17] Ustanovení čl. 10b odst. 1 písm. c) MiFID, čl. 19a odst. 1 písm. c) CRD a čl. 59 odst. 1 písm. c) Solvency II. [18] Odstavce 56–66. [19] Ustanovení čl. 10b odst. 1 písm. e) MiFID, čl. 19a odst. 1 písm. e) CRD a čl. 59 odst. 1 písm. e) Solvency II. [20] Ustanovení čl. 10a odst. 1 MiFID, čl. 19 odst. 2 CRD a čl. 58 odst. 1 Solvency II. [21] Ustanovení čl. 10a odst. 1 MiFID, čl. 19 odst. 2 CRD a čl. 58 odst. 1 Solvency II. [22] Komise obdržela statistické údaje z 25 členských států. V odpovědích několika členských států byly navíc zahrnuty údaje o akvizicích kvalifikovaných účastí ve správcovských společnostech SKIPCP. Povinnost oznámit navrhované nabytí kvalifikované účasti ve správcovských společnostech SKIPCS je uložena podle čl. 11 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), Úř. věst. L 320, 17.11.2009, s. 32. K dispozici na adrese: http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V3&T2=2009&T3=65&RechType=RECH_naturel&Submit=Search.