EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 12.10.2016 COM(2016) 590 final 2016/0288(COD) NOTE

This language version reflects the corrections done to the original EN version transmitted under COM(2016) 590 final of 14.9.2016 and retransmitted (with corrections) under COM(2016) 590 final/2 of 12.10.2016

Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) {SWD(2016) 303 final/2}

{SWD(2016) 304 final}

{SWD(2016) 305 final}

{SWD(2016) 313 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Od posledního přezkumu předpisového rámce pro elektronické komunikace v roce 2009 se toto odvětví značně rozvinulo a zvýšil se jeho význam jakožto hybné síly digitálního hospodářství. Struktury trhu se vyvíjejí, monopolistická síla trhu je postupně omezována a současně se připojení stalo všudypřítomnou součástí hospodářského života. Spotřebitelé a podniky jsou ve stále větší míře závislé na datových službách a službách přístupu k internetu namísto telefonních a jiných tradičních komunikačních služeb. Tento vývoj přinesl dříve neznámé typy účastníků trhu (např. tzv. poskytovatele služeb over-the-top (OTT), jež soutěží s tradičními provozovateli telekomunikačních služeb, kteří nabízejí širokou škálu aplikací a služeb, včetně komunikačních služeb prostřednictvím internetu). Zároveň se rovněž zvýšila poptávka po vysoce kvalitním pevném a bezdrátovém připojení a vzrostl počet a popularita služeb v oblasti internetového obsahu, jako je cloud computing, internet věcí, komunikace mezi stroji (M2M) atd. Vyvíjejí se také sítě elektronických komunikací. Mezi hlavní změny patří: i) probíhající přechod na prostředí založené výhradně na IP, ii) možnosti, které poskytují nové a zdokonalené příslušné sítě infrastruktury, které podporují prakticky neomezenou přenosovou kapacitu optických sítí, iii) konvergence pevných a mobilních sítí k nabídce plynulých služeb pro koncové uživatele bez ohledu na místo nebo používané zařízení a iv) rozvoj inovativních přístupů ke správě technických sítí, zejména softwarově definované sítě a virtualizace síťových funkcí (NFV). Tyto změny v používání a provozní změny přinášejí z hlediska současných pravidel nové výzvy, které budou ve střednědobém a dlouhodobém horizontu nabývat na významu, a musí být proto zahrnuty do přezkumu předpisového rámce pro elektronické komunikace. Na tento přezkum je nutno pohlížet v souvislosti se Strategií pro jednotný digitální trh v Evropě. Tato strategie vychází z toho, že v digitálním odvětví dochází k významnému posunu paradigmatu, a uvádí se v ní, že jednotlivci a podniky by měli mít možnost bezproblémového přístupu k internetu a vykonávání činností online za podmínek spravedlivé hospodářské soutěže. Dále se očekává, že Komise předloží v roce 2016 návrhy na ambiciózní přepracování telekomunikačního regulačního rámce, které se zaměří na i) konzistentní přístup k politice a správě rádiového spektra založený na jednotném trhu, ii) zajištění podmínek pro skutečně jednotný trh tím, že se odstraní roztříštěnost předpisů, a efektivním provozovatelům sítí a poskytovatelům služeb se tak umožní úspory z rozsahu a spotřebitelům zajistí efektivní ochrana, iii) zajištění rovných podmínek pro účastníky trhu a jednotné uplatňování pravidel, iv) stimulaci investic do vysokorychlostních širokopásmových sítí (včetně přezkumu směrnice o univerzální službě) a v) účinnější předpisový institucionální rámec. Na základě tohoto závazku a v souladu s požadavky na „zlepšení právní úpravy“ provedla Komise hodnocení ex-post. Toto hodnocení posoudilo účinnost, efektivnost, relevantnost, soudržnost a evropskou přidanou hodnotu předpisového rámce Unie a určilo oblasti, kde existuje potenciál pro zjednodušení, aniž by byly dotčeny cíle tohoto rámce. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Jelikož jsou služby poskytování připojení prostřednictvím sítí elektronických komunikací nosným prvkem digitálních produktů a služeb, představuje tento návrh vysokou úroveň synergií s dalšími iniciativami, včetně strategie pro jednotný digitální trh. Návrh rovněž doplňuje stávající odvětvovou regulaci a především je plně v souladu se směrnicí 2014/61/EU o snížení nákladů na širokopásmové připojení, v jejímž rámci je stanoven komplexní soubor pravidel, který má usnadnit zavedení širokopásmových infrastruktur. Kromě nedávno přijatého nařízení (EU) 2015/2120, kterým byla stanovena opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a zrušeny příplatky za roaming, poskytuje současný návrh vysokou úroveň ochrany koncových uživatelů v jiných oblastech, které vyžadují specifická odvětvová pravidla. Navrhovaná pravidla týkající se správy rádiového spektra vycházejí ze současných nástrojů v této oblasti, zejména z rozhodnutí č. 676/2002/ES o rádiovém spektru, rozhodnutí Skupiny pro politiku rádiového spektra 2002/622/ES a rozhodnutí č. 243/2012/EU o vytvoření víceletého programu politiky rádiového spektra. A v neposlední řadě návrh rovněž připravuje půdu pro přezkum směrnice 2002/58/ES o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací oznámený v rámci strategie pro jednotný digitální trh. •Soulad s ostatními politikami Unie Ačkoli tento návrh řeší otázky regulace vyvstávající ze specifičnosti odvětví elektronických komunikací jakožto síťového odvětví, jeho základem jsou stávající právní předpisy EU pro řadu odvětví, z nichž vychází a doplňuje je. V oblasti regulace trhu jsou návrhy i nadále založeny na zásadách práva EU pro hospodářskou soutěž, jako stávající předpisový rámec. Dále stanoví opatření, jako je mapování zavedení sítí, které rovněž poskytne užitečné informace pro účely státní podpory a tím posílí soudržnost těchto dvou oblastí politik. Pokud jde o ochranu koncových uživatelů, navrhovaná pravidla doplňují horizontální právní předpisy týkající se ochrany spotřebitelů, přičemž řeší specifické otázky tohoto odvětví na jedné straně a na straně druhé zjednodušují stávající odvětvová pravidla v oblastech, které se od posledního přezkumu v roce 2009 dále vyvinuly. Návrh tímto způsobem předchází překrývání v oblastech, kde mohou přiměřenou úroveň ochrany koncových uživatelů zajistit samotná horizontální pravidla. Politika soudržnosti a evropské strukturální a investiční fondy jsou důležitým nástrojem pro odstranění nedostatků v oblasti připojení tam, kde je nedokáže odstranit trh; tyto finanční prostředky by měly být přiděleny způsobem, který by umožnil maximalizovat přínos dostupných zdrojů. Návrh přispívá k dosažení tohoto cíle tím, že poskytuje vhodné podmínky pro soukromé investice tak, aby veřejné finanční prostředky mohly být směřovány tam, kde jsou nejvíce třeba. Návrh zachovává současnou doplňkovost mezi politikou služeb elektronické komunikace a audiovizuálních mediálních služeb, přičemž i nadále zajišťuje, aby rámcem nebyla dotčena opatření přijatá na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni v souladu s právem EU se záměrem prosazovat cíle veřejného zájmu, zejména s ohledem na regulaci obsahu a audiovizuální politiku. Rozlišování mezi regulací přenosu signálu rozhlasového a televizního vysílání a regulací obsahu nebrání tomu, aby byly zohledněny vazby, které mezi nimi existují, zejména pro zaručení mediální plurality, kulturní rozmanitosti a ochrany spotřebitele. •Soulad s mezinárodními právními závazky Návrh je v souladu se stávajícími mezinárodními právními závazky, včetně závazků obsažených ve Všeobecné dohodě o obchodu službami (GATS) a v příloze této dohody týkající se telekomunikací a v referenčním dokumentu dohody GATS. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Návrh vychází z článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, jelikož jeho cílem je dosáhnout vnitřního trhu elektronických komunikací a zajistit jeho fungování.

•Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Návrh představuje přezkum stávajícího rámce, následující analýza subsidiarity se zaměřuje na nový cíl všudypřítomného a neomezeného připojení, harmonizaci pravomocí vnitrostátní regulačních orgánů, harmonizaci v oblasti rádiového spektra a revidovaných pravidel týkajících se služeb. Všudypřítomné a neomezené možnosti připojení Bez všudypřítomných možností připojení s velmi vysokou kapacitou nemůže jednotný trh čerpat zásadní část svého lidského kapitálu, což narušuje jak teritoriální soudržnost, tak schopnost podniků produkovat účinným způsobem a poskytovat inovativní a konkurenceschopné služby. Připojení může hrát zásadní socioekonomickou úlohu při předcházení izolaci a vylidňování a při propojování okrajových regionů s ústředními regiony EU. Situace v oblasti připojení je v jednotlivých členských státech poměrně zásadně odlišná. Existují významné rozdíly, které nelze vysvětlovat pouze odlišnou krajinou, populací, HDP nebo kupní silou. Tyto rozdíly jsou rovněž výsledkem různých politických rozhodnutí učiněných dnes či v minulosti. Pokud by EU neučinila kroky směřující k dosažení možnosti všudypřítomného a neomezeného připojení, jakožto samostatného cíle tohoto rámce, byla by pouze zachována současná směsice, která má negativní dopad na jednotný trh a zájmy spotřebitelů. Harmonizace pravomocí vnitrostátních regulačních orgánů Toto institucionální uspořádání poskytuje vysokou úroveň flexibility vnitrostátním regulačním orgánům a členským státům, které tak mají možnost regulace přesně uzpůsobené specifickým vnitrostátním a místním podmínkám. Tento systém však má velké slabiny v oblastech, v nichž je vzájemný soulad důležitý nebo lépe slouží společnému evropskému zájmu. Některé oblasti regulace vyžadují koordinovanější nebo harmonizovanější přístup na úrovni EU. Toho lze dosáhnout mimo jiné zajištěním toho, že úkoly vnitrostátních regulačních orgánů, které jsou součástí Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC), jakožto pilíře institucionálního uspořádání, budou harmonizovány. Harmonizace úkolů vnitrostátních regulačních orgánů by neměla vést k omezení jejich politické nezávislosti, ale naopak k posílení ochrany vůči udělování pokynů ve všech nových oblastech jejich pravomocí. Harmonizace v oblasti rádiového spektra Spektrum, stejně jako jiné zdroje, např. čísla, a do určité míry i území, je omezeným zdrojem, který náleží členským státům, a při jehož správě a přidělování je nutné zohledňovat vnitrostátní specifika a potřeby. Zároveň je nutná jednotnější regulace EU pro vstup na trh vedoucí k většímu sblížení s cílem omezit překážky, které se objevují z důvodu nepřiměřeně odlišných podmínek přidělování individuálních práv na užívání rádiového spektra, čísel či území. Jednotná pravidla na úrovni EU jsou nutná s cílem i) umožnit poskytovatelům rozšiřovat své služby i do dalších členských států; ii) dosáhnout dostatečného efektu z rozsahu trhu, z něhož by mohly přednostně těžit členské státy; iii) poskytnout občanům a podnikům EU včas přístup k bezdrátovým kapacitám a službám na aktuálním stupni vývoje, aby mohli využívat výhody digitálního prostředí, inovativních služeb a aplikací a měli možnost obchodně rozvíjet a posilovat přínosy digitálního hospodářství, které se stále vyvíjí směrem k „mobilní“ ekonomice, v níž hraje politika v oblasti spektra důležitou úlohu; iv) umožnit zemím, které zaostávají, vyrovnat náskok ostatních zemí a stát se součástí jednotného digitálního trhu, čímž bude rovněž umožněno rozvinutějším členským státům dále posílit vazby mezi občany i hospodářské vazby v rámci svých hranic a v) přistupovat ke všem uživatelům spektra stejně v celé Unii. Aby EU mohla vůči zbytku světa zaujmout vedoucí pozici, pokud jde o nové a rozšířené služby, jako jsou sítě 5G, potřebují výrobci zařízení a poskytovatelé komunikačních služeb v neposlední řadě dostatečný rozsah. To znamená nejen harmonizaci technologií, ale co je nejdůležitější – aby se vnitřní trh velmi rovnoměrně rozvíjel a existovala stabilní a harmonizovaná pravidla, která v oblasti služeb a zařízení přinesou výhody. Služby Co se týče služeb, posiluje hospodářská soutěž mezi místními poskytovateli služeb elektronické komunikace, kteří spojují přístup k síti se službami, a poskytovateli služeb over-the-top (OTT), kteří poskytují pouze služby na základě sítí, právo EU zavádět opatření k zajištění rovných podmínek. Kroky na úrovni EU jsou rovněž potřebné pro snížení roztříštěnosti pravidel ochrany koncových uživatelů, která s sebou nese administrativní náklady pro přeshraniční poskytovatele služeb a brání v rozvoji inovativních služeb, jelikož vede k nejednotné a neuspokojivé úrovni ochrany spotřebitele v Unii •Proporcionalita Návrh je v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. Obsahuje cílené úpravy současného rámce s cílem reagovat na změny trhu i technologií a zejména na potřebu řešit na úrovni Unie otázku dostupnosti a všeobecného využívání sítí s velmi vysokou kapacitou, které jsou základem plného fungování jednotného digitálního trhu. Pokud jde o úpravu přístupu, zůstávají vnitrostátní orgány odpovědné za to, aby prostřednictvím vhodných nápravných opatření zajistily řešení nedostatků, které nemůže vyřešit trh, a za to, aby regulace přispěla k cílům společné politiky. Navrhovaná pravidla poskytují regulačním orgánům dodatečné nástroje pro řešení současných výzev v oblasti připojení, ovšem způsob, jakým mají být využity však závisí na vnitrostátních podmínkách, které musí vnitrostátní regulační orgány posoudit. Důvody pro cílené rozšíření regulačního dohledu převážně prostřednictvím posílené úlohy sdružení BEREC jsou opodstatněné, přičemž vycházejí z prokázaného nedostatku jednotnosti v provádění regulace, která je pro podporu vnitřního trhu klíčová. Stejně tak pravomoci v oblasti rádiového spektra sdílí Komise s členskými státy. Navrhovaná pravidla poskytují všeobecný rámec pro jednotnou správu spektra v celé EU, přičemž je členským státům ponechána potřebná pravomoc provádět a používat pravidla v závislosti na vnitrostátních podmínkách. Z důvodu důležitých přeshraničních důsledků správy spektra a jeho rozsáhlého dopadu na připojení na vnitřním trhu jsou nutné určité koordinační postupy na úrovni Unie. Pravidla ochrany koncových uživatelů zavádějí plnou harmonizaci s cílenými výjimkami (např. pokud jde o maximální délku trvání smlouvy), tato harmonizace se však omezuje na oblasti, na které se návrh vztahuje. Volba právní formy směrnice navíc ve svém důsledku umožní členským státům přizpůsobit její provádění do vnitrostátních právních předpisů. •Volba nástroje Návrh evropského kodexu pro elektronické komunikace sestává z horizontálního přepracování čtyř stávajících směrnic (rámcové směrnice, autorizační směrnice, přístupové směrnice a směrnice o univerzální službě), které jsou sloučeny do jediné směrnice. Každá z uvedených směrnic obsahuje ustanovení použitelná na poskytovatele sítí elektronických komunikací a služeb elektronických komunikací. Přezkum nabízí příležitost zjednodušit současnou strukturu, a tím posílit její soudržnost a dostupnost, což je v souladu s cílem účelnosti právních předpisů. Rovněž nabízí příležitost přizpůsobit strukturu nové realitě na trhu, kdy poskytování komunikačních služeb již není nutně svázáno se zajišťováním sítě. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

Pracovní dokument útvarů Komise přiložený k návrhu, který posuzuje účelnost současných pravidel, dochází k celkovému závěru, že předpisový rámec pro elektronické komunikace do velké míry dosáhl svého všeobecného cíle, jímž je zajistit konkurenceschopné odvětví, které poskytuje značné výhody pro koncové uživatele. Zatímco jeho hlavní specifické cíle, jimiž je podpora hospodářské soutěže, rozvoj vnitřního trhu a prosazování zájmů koncových uživatelů, mají stále velký význam, zdá se, že přezkum předpisového rámce bude nutný, aby bylo možné řešit rostoucí potřebu po připojení na jednotném digitálním trhu a zjednodušit právní ustanovení tak, aby byl zohledněn vývoj trhu a technologií. Pokud jde o specifická kritéria hodnocení, lze konkrétněji jeho výsledky shrnout takto: Relevance – obecně vzato hodnocení ukázalo, že specifické cíle tohoto rámce – podpora hospodářské soutěže, provádění jednotného trhu a ochrana zájmů spotřebitelů – jsou i nadále platné, a pro dosažení cíle jednotného trhu mají ještě větší význam. Účinná a udržitelná hospodářská soutěž podporuje efektivní investice a rozvoj vnitřního trhu. V podstatě slouží zájmům koncových uživatelů, jelikož vede k inovacím a poskytuje maximální výhody, pokud jde o možnost volby, cenu a kvalitu. Zároveň se ukázalo, že připojení je základní hnací silou digitální společnosti a ekonomiky, vychází z technologických změn a ovlivňuje požadavky spotřebitelů a trhu. Je klíčová pro splnění politického závazku Junckerovy Komise – dokončení jednotného digitálního trhu. Je proto nutné zvážit přizpůsobení současných cílů politik a regulačních nástrojů s cílem dále podpořit zavedení infrastruktury a všeobecné využívání příslušných služeb poskytování připojení v souladu s budoucími potřebami. Většina oblastí regulace je stejně důležitá jako v roce 2009, ne-li ještě důležitější, zejména správa spektra – s ohledem na jeho úlohu jakožto základního, avšak omezeného vstupního zdroje pro rozvoj bezdrátových sítí mobilního i pevného připojení současnosti i příští generace – spolu s úpravou přístupu, která je prostředkem k řešení trvalých vstupních překážek v oblasti sítí. Například, zatímco význam některých jednotlivých prvků pravidel univerzální služby vývoj trhu zpochybnil, koncept záchranné sítě, kdy jsou všichni občané součástí plně rozvinuté digitální společnosti, je na jednotném digitálním trhu stále důležitější. Stejně tak může být nutné přizpůsobit jednotlivá ustanovení v rámci cíle ochrany koncových uživatelů změnám v oblasti technologií, trhu i právních předpisů, avšak základní potřeby ochrany koncových uživatelů, kterou ustanovení splňují, mají stále platnost a její specifické cíle mají ústřední význam. Účinnost – Obecně se uznává, že předpisový rámec byl pro zajištění všeobecné konkurenceschopnosti v tomto odvětví účinný. To znamenalo pro koncové uživatele značné přínosy, jako například široce dostupné základní širokopásmové připojení, významné snížení cen a zvýšení možností volby. Zejména úprava přístupu a správy spektra, ale rovněž ustanovení týkající se vstupu na trh přispívají k vyšší úrovni hospodářské soutěže. Úprava přístupu však přinesla hospodářskou soutěž spíše na úrovni služeb než na úrovni sítí, a i když investice do sítí s velmi vysokou kapacitou pokročily, nestalo se tak ve všech členských státech v takovém tempu, jak předpokládaly programy veřejné politiky, a na takové úrovni, která by odpovídala potřebám v budoucnu. Je však nutno zdůraznit, že ačkoli uvolnění značného objemu spektra pro bezdrátové širokopásmové připojení je pozoruhodný úspěch, pokrok ve správě spektra očekávání posledního přezkumu nesplnil, což vedlo k opoždění a nesourodému zavádění a využívání sítě 4G. Úsilí o splnění cíle jednotného trhu vedlo spíše ke skromným výsledkům. Konzistentnosti regulace bylo dosaženo pouze v omezené míře, což mělo dopad na působení přeshraničních poskytovatelů a snížilo předvídatelnost pro všechny operátory a jejich investory. Současný rámec harmonizuje pouze několik pravomocí svěřených vnitrostátním regulačním orgánům odpovědným za regulaci trhu ex ante a umožňuje členským státům přidělovat rámcově úkoly dalším orgánům, které nesplňují stejné požadavky na nezávislost. Výsledkem je nesourodá směsice, kterou nelze označit za regulaci trhu ex ante, žádná jiná pravomoc, která by byla svěřena všem 28 vnitrostátním regulačním orgánům, které jsou členy sdružení BEREC, stanovena nebyla. Je nutno zdůraznit, že dostupné nástroje pro spolupráci a zajištění souladu navozují situaci, kdy nejsou vždy zvolena nejlepší regulační řešení, což mělo dopad na koncové uživatele. Kontrola souladu na úrovni EU prostřednictvím současných správních struktur přispívá k předvídatelnosti úpravy přístupu v celé EU. Její vliv je však značně omezen, pokud jde o návrhy nápravných regulačních opatření. Podobně měla negativní dopad na koncové uživatele nejednotnost ve správě spektra a skutečnost, že nebylo ustaveno institucionální uspořádání pro koordinaci jeho přidělování, což vedlo k opoždění zavádění sítě 4G ve většině částí Evropy. V oblasti ochrany koncových uživatelů a zajištění záchranné sítě (univerzální služby) dosáhl rámec zásadních výsledků – i když pokrok ve zvyšování spokojenosti spotřebitelů je relativně pomalý. Je rovněž jasné, že ne všechna ustanovení pro ochranu koncových uživatelů specifická pro toto odvětví stále vyhovují svému účelu, přihlédneme-li k vývoji technologie a trhu i širší legislativy. Efektivnost – I když přesný výpočet nákladů nebyl možný, hodnocení ukázalo, že přínosy rámce pro většinu operátorů, koncových uživatelů a společnost jako celek zdaleka převyšují náklady plynoucí z jeho provádění. Určitá úroveň složitosti může však být pro zajištění zcela přesného zásahu (např. vhodné úpravy přístupu) nutná. Bylo zjištěno, že v několika oblastech lze administrativní zátěž omezit, aniž by byla ohrožena účinnost právních ustanovení, v některých případech lze dokonce dosáhnout zvýšení jejich účinnosti. Příkladem jsou delší cykly regulace trhu ex ante, zjednodušené postupy ukládání nápravných opatření na trzích ukončení hlasového volání a racionalizace často se překrývajících ustanovení pro ochranu spotřebitelů. Evropská přidaná hodnota – Předpisový rámec má pro hospodářskou soutěž na jednotném trhu zásadní význam. Bez něj by hospodářská soutěž nebyla možná, nebo pouze do určité míry či spíše na vnitrostátní úrovni. Tento rámec srovnal vnitrostátní regulační postupy v tomto odvětví, přičemž s různou úrovní úspěšnosti v jednotlivých oblastech regulace podpořil nejlepší modely ve své třídě v celé Unii. Kroky na úrovni EU rovněž přispěly k poskytování ucelenější, ne-li zcela homogenní ochrany koncových uživatelů, což by bez těchto opatření nebylo možné. Soudržnost – Celkově se tyto různé nástroje, které tvoří předpisový rámec pro elektronické komunikace, při provádění svých cílů vzájemně podpořily. Dvě záležitosti si však v postupu přezkumu zaslouží zvláštní pozornost: soudržnost mezi i) regulací zaměřenou na vytváření pobídek pro zavádění konkurenčních sítí a ii) pravidly financování z prostředků EU a státní podpory v tomto odvětví, jakož i možné překrývání některých ustanovení specifických pro toto odvětví a horizontálních právních předpisů týkajících se zájmů spotřebitelů. •Konzultace se zúčastněnými stranami Dne 11. září 2015 byla za tímto účelem zahájena dvanáctitýdenní otevřená veřejná konzultace, která shromáždila vstupní informace pro postup hodnocení s cílem posoudit současná pravidla a zjistit názory na možné přizpůsobení rámce s ohledem na vývoj trhu a technologií. Zahrnuto bylo celkové hodnocení současného rámce, jakož i podrobnější hodnocení a přezkum specifických prvků rámce: i) úprava přístupu k síti, ii) správa spektra a bezdrátové připojení, iii) specifická odvětvová regulace elektronických komunikačních služeb, iv) pravidla univerzální služby a v) institucionální uspořádání a správa. V rámci široké a podrobné konzultace byly získány rozsáhlé vstupní informace od spotřebitelů, poskytovatelů sítí elektronických komunikací a služeb, sdružení operátorů na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, organizací občanské společnosti, provozovatelů rozhlasového a televizního vysílání, poskytovatelů technologie, poskytovatelů internetových a on-line služeb, podniků závislých na připojení a dalších subjektů digitální ekonomiky, vnitrostátních orgánů na všech úrovních, vnitrostátních regulačních orgánů a dalších zainteresovaných stran. Poskytnuté vstupní informace zahrnují informace zúčastněných stran dotčených touto politikou, a sice jak těch, které ji mají provádět, tak i těch, v jejichž přímém zájmu tato politika je. Výsledkem konzultace bylo 244 odpovědí online od zúčastněných stran ze všech členských států i z oblastí mimo Unii. Konzultace byla doplněna veřejným slyšením, které se konalo přibližně v polovině veřejné konzultace, dne 11. listopadu 2015. Kromě veřejné konzultace poskytlo sdružení BEREC vstupní informace k hodnocení a postupu přezkumu a v prosinci 2015 zveřejnilo své stanovisko. Skupina pro politiku rádiového spektra rovněž poskytla stanovisko týkající se jednotného digitálního trhu a přezkumu rámce. Z postupu konzultací vyplynuly následující trendy: • Obecně se uznává, že připojení je základní hnací silou digitální společnosti a ekonomiky, opírá se o technologické změny a ovlivňuje požadavky spotřebitelů a trhu. • Dobrá úroveň připojení je vnímána jako nezbytný předpoklad pro dosažení jednotného digitálního trhu. Mnoho respondentů zdůraznilo, že jsou nutná politická opatření a případné úpravy stávajících politických a regulačních nástrojů na podporu zavádění infrastruktury v souladu s budoucími potřebami.

• Z řady vstupních informací vyplynulo, že současný předpisový rámec nepodporuje dostatečně vnitřní trh. Všeobecně převládá názor, že je nutné předpisový rámec přizpůsobit současné dynamice trhu. Mnoho respondentů však uznalo úspěchy dosažené liberalizací telekomunikačních trhů, zejména pokud jde o přínosy pro konečné uživatele a hospodářskou soutěž v rámci většiny vnitrostátních trhů. • Pokud jde o spektrum, byl uznán význam bezdrátového připojení a bezdrátového širokopásmového připojení. Všeobecně odvětví podporuje koordinovanější přístup a požaduje dodatečnou jistotu pro investice a možnosti rozvoje nových bezdrátových a mobilních komunikací včetně sítí 5G v celé EU. Bylo zjištěno, že pružnější přístup a využívání spektra je považováno za stále důležitější. • Orgány členských států všeobecně zdůrazňují úspěchy v oblasti technické harmonizace a potřebu dodatečné koordinace, která by měla vycházet zdola a měla by být dobrovolná. Některé žádají větší rovnováhu mezi harmonizací a flexibilitou. Všeobecně se uznává, že je důležité, aby přístup a využívání spektra bylo v budoucnu flexibilnější. • Správní orgány z řady členských států vidí nutnost modernizace pravidel pro telekomunikace, a to z různých důvodů, které sahají od potřeby prosazovat investice do infrastruktur příští generace až po nutnost reagovat na změny technologie a trhu. Byly rovněž zaznamenány požadavky na větší flexibilitu a zjednodušení těchto pravidel. • Zatímco tradiční telekomunikační společnosti zastávají názor, že krátkodobé hospodářské přínosy jsou upřednostňovány před dlouhodobými investicemi a inovacemi, alternativní operátoři, sdružení BEREC a organizace spotřebitelů jsou toho mínění, že rámec ve velkém měřítku splnil současné cíle. • Uživatelé telekomunikací všeobecně schvalují současnou úpravu přístupu, přičemž někteří jsou přesvědčeni, že důraz je třeba klást na hospodářskou soutěž v oblasti služeb spíše než na základní infrastrukturu a že by mělo být vyzdvihováno sdílení infrastruktury. • Převážná většina respondentů považuje přezkum za příležitost k tomu, aby byl režim univerzální služby znovu úplně zvážen. Správní orgány členských států považují zachování univerzální služby za nutné, přičemž by měla být na úrovni členských států ponechána flexibilita, pokud jde o financování a použití širokopásmového připojení. Sdružení BEREC podporuje zachování současného rozsahu nástrojů pro povinnost poskytování univerzální služby. • Zatímco správní orgány několika členských států, regulační orgány a organizace spotřebitelů stále vidí nutnost ochrany koncových uživatelů specifické pro toto odvětví, která by byla založena na vysoké úrovni minimální harmonizace, odvětví telekomunikací požaduje více opory v horizontálních právních předpisech a úplnou harmonizaci, zejména v oblasti služeb. Odvětví telekomunikací všeobecně, ale rovněž některé správní orgány tvrdí, že stejná pravidla by měla platit pro podobné služby, zatímco jiné správní orgány, tzv. poskytovatelé služeb over-the-top, prodejci softwaru a zařízení, operátoři kabelové sítě a někteří provozovatelé rozhlasové a televizního vysílání jsou toho názoru, že koncept služeb elektronických komunikací, jak je v současnosti vymezen, se ukázal být stabilní. • Zatímco je ve velké míře uznána trvalá úloha vnitrostátních regulačních orgánů a orgánů správy spektra, velká skupina respondentů zdůraznila, že institucionální uspořádání na úrovni EU by mělo být přezkoumáno, aby se zvýšila právní jistota a odpovědnost. V rámci postupu hodnocení Komise rovněž zadala vypracování několika studií. Provádění těchto studií zahrnovalo veřejné semináře, které zúčastněnými stranám umožnily vyjádřit se k probíhajícímu hodnocení a poskytnout zpětnou vazbu. Dne 6. dubna 2016 se konal veřejný seminář k ověření prozatímních zjištění studie SMART 2015/002, kterou provedly společnosti WIK, IDATE a Deloitte, na téma „Regulační režimy pro modely investic do sítí v Evropě týkající se zejména přístupu“ a dne 2. května 2016 se konal veřejný seminář k ověření prozatímních zjištění studie SMART 2015/002 provedené společnostmi WIK, CRIDS a Cullen na téma „Zásadní otázky přezkumu v oblastech vstupu na trh, správy omezených zdrojů a všeobecných otázek koncových uživatelů“. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Komise zohlednila následující doporučení externích odborníků: Politická doporučení dalších orgánů EU, zejména Evropského parlamentu a Evropské rady. Tři přezkumné studie na toto téma: „Podpora přípravy posouzení dopadů doprovázející přezkum předpisového rámce pro elektronické komunikace (SMART 2015/0005), „Regulační režimy pro modely investic do sítí v Evropě týkající se zejména přístupu“, (SMART 2015/0002), „Zásadní otázky přezkumu v oblastech vstupu na trh, správy omezených zdrojů a všeobecných otázek koncových uživatelů“ (SMART 2015/0003). Dále několik dalších studií, které poskytly vstupní informace pro postup přezkumu. Tyto studie jsou uvedeny v oddílu 6.1.4 posouzení dopadů.

Panel odborníků na vysoké úrovni organizovaný v rámci studie SMART 2015/0005. •Posouzení dopadů Souhrnný přehled posouzení dopadů a kladná stanoviska Výboru pro kontrolu regulace jsou uvedeny na internetových stránkách Komise: http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/ia_carried_out/cia_2016_en.htm . Byla přezkoumána řada možností nastíněných v posouzení dopadů a byly vybrány následující: Úprava přístupu Síť NGA a zaměření regulace na připojení vysoké kvality Tato možnost vychází z úvahy, že klíčové zásady rámce jsou stále platné, jsou však nutná zásadní přizpůsobení v zájmu vytvoření potřebných pobídek, jak pro stávající provozovatele, tak pro konkurenty, aby učinili hospodářsky životaschopné investice nebo společné investice do budoucích sítí, které by byly schopny poskytovat připojení o velmi vysoké kapacitě pro každého občana a podnik v Evropě. Spektrum Závazná a vymahatelná pravidla pro posílení koordinace správy spektra v EU s větším zaměřením na přizpůsobení pravidel správy spektra budoucím výzvám spojeným se sítěmi 5G Cílem je přizpůsobení rámce rozvoji všudypřítomného připojení a zavádění sítě 5G a zajištění větší soudržnosti s ohledem na opatření členských států, konkrétně na opatření ovlivňující konkurenční tržní podmínky a hospodářskou regulaci. Mělo by se usilovat o dosažení tohoto cíle prostřednictvím větší úpravy rámce, právně vymahatelných nástrojů a mechanismu vzájemného hodnocení, což by sdružení BEREC, Komisi a vnitrostátním regulačním orgánům umožnilo přezkoumávat prvky vnitrostátních postupů přidělování plánovaných jednotlivými členskými státy, které mají větší dopad na rozvoj trhu a obchodu. Kromě toho bude tato možnost klást větší důraz na investiční prostředí pro zvýšení hustoty sítí 5G. Univerzální služba Pravidelné přizpůsobování se trendům se zaměřením na cenovou dostupnost hlasových služeb a služeb širokopásmového připojení Tato možnost se v případě povinnosti univerzální služby EU soustředí na aspekt cenové dostupnosti, včetně poskytování cenově dostupných hlasových komunikací a základního širokopásmového připojení v EU, a na právo spotřebitelů uzavírat smlouvy s využitím výhod zvláštních univerzálních tarifů. Na úrovni EU by širokopásmové připojení bylo vymezeno funkčním přístupem k internetovému připojení definovaným na základě minimálního seznamu služeb on-line, který koncovému uživateli umožní podílet se na občanské společnosti, což členské státy dále vymezí na vnitrostátní úrovni. Cenová dostupnost by měla být zajištěna pro služby poskytované v pevném místě, konkrétně prostřednictvím přímé podpory; členské státy však mají možnost zahrnout i opatření k zajištění cenové dostupnosti mobilních služeb pro nejvíce znevýhodněné koncové uživatele, pokud je prokazatelné, že zde cenová dostupnost není zajištěna. Dostupnost těchto služeb bude prosazována primárně jinými politickými nástroji (pobídkami pro soukromé investice, státní podporou, povinnostmi pokrytí týkající spektra, atd.) a může být pouze ve výjimečných případech, pokud je to prokazatelně třeba, řešena na vnitrostátní úrovni. S ohledem na celou řadu příjemců univerzálního širokopásmového připojení (mimo odvětví telekomunikací) se tato možnost opírá o financování ze souhrnného rozpočtu, jakožto nejudržitelnějšího a nejméně narušujícího způsobu financování poskytování univerzální služby. Služby Služby přístupu k internetu a regulační povinnosti služeb elektronických komunikací převážně spojených s využitím číslovacích zdrojů Tato možnost vychází z ostatních možností. Kromě regulace služeb přístupu k internetu se v rámci této možnosti navrhuje uplatňovat omezený soubor odvětvových pravidel pro interpersonální komunikační služby, které jsou poskytovány buď tradičním způsobem (např. hlasové telekomunikační služby nebo textové zprávy) nebo prostřednictvím služeb přístupu k internetu. Tato možnost určuje zejména ty oblasti, které stále vyžadují specifickou ochranu pro toto odvětví z důvodu jeho zvláštních rysů, a navrhuje uplatňovat příslušná pravidla na všechny poskytovatele služeb, které jsou funkčně rovnocenné, stejně. V mnoha případech se bude jednat o služby přístupu k internetu plus interpersonální komunikační služby využívající čísla („využíváním“ se rozumí poskytování čísel účastníkům služby, nebo poskytování služby, která umožňuje komunikaci s jinými účastníky služby prostřednictvím tohoto čísla). V klíčových oblastech, jako je bezpečnost a pravomoc uložit povinnost interoperability by příslušná pravidla měla platit pro všechny interpersonální komunikační služby. Navrhuje se, aby namísto současného přístupu minimální harmonizace, byla pravidla pro koncové uživatele v co největší možné míře plně harmonizována, aby se tak omezila zátěž plynoucí z nesouladu a předešlo se narušení tržních podmínek v členských státech. S cílem snížit regulační zátěž se navrhuje zrušit regulační povinnosti, pokud již nejsou potřebné nebo jsou vhodně pokryty všeobecnými právními předpisy v oblasti ochrany spotřebitelů. Klíčovým příkladem je zrušení pravomoci vnitrostátních regulačních orgánů přímo regulovat maloobchodní ceny. Pokud jde o regulační povinnosti použitelné na interpersonální komunikační služby, většina z nich by byla provázána s využíváním veřejných číslovacích zdrojů, čímž by se potvrdil přístup, který byl regulačními orgány určen přinejmenším od posledního přezkumu rámce, proti němuž však široce protestovali příslušní poskytovatelé služeb a v praxi nebyl uplatňován ve velkém měřítku. Rozsah přístupu k tísňovým službám je nově vymezen v pojmu interpersonální komunikační služby založené na číslech, přičemž se však zohledňuje skutečnost, že některé služby on-line nejsou schopny zajistit kvalitu služeb u těchto hovorů. Pravidla, která by se používala na interpersonální komunikační služby založené na číslech, zahrnují mimo jiné délku trvání smluv, transparentnost, informace o kvalitě služeb, přenositelnost čísla realizovanou přijímajícím poskytovatelem, nástroje pro sledování spotřeby, srovnávací nástroje cen i kvality služeb nebo pravidla změn poskytovatele v rámci balíčků, aby se předešlo závazkům znemožňujícím změnu poskytovatele. V některých oblastech zájmů veřejné politiky, jako je bezpečnost, je dodatečně nutné uplatňovat regulační povinnosti v případě všech interpersonálních komunikačních služeb, tj. i u těch, které jsou poskytovány prostřednictvím služeb přístupu k internetu, nevyužívají však číslovací zdroje. Povinnosti ve veřejném zájmu a elektronické programové průvodce (EPG)

Zachování možnosti pro členské státy ukládat povinnosti ve veřejném zájmu a povinnosti týkající se elektronických programových průvodců Tato možnost by zachovala současné povinnosti ve veřejném zájmu a EPG. Objasňuje však to, že povinnost provozu kanálů může zahrnovat přenos doplňkových dat k rozhlasovým a televizním vysílacím kanálům na podporu služeb televize a elektronických programových průvodců. Číslování Přizpůsobení rámce EU pro číslování s cílem řešit záležitosti hospodářské soutěže na tomto trhu Tato možnost představuje úpravu rámce, který členským státům umožní přidělování čísel podnikům jiným, než jsou poskytovatelé služeb nebo sítí elektronických komunikací. Tato možnost by umožnila exteritoriální využívání některých číslovacích zdrojů v rámci EU, na které by se vztahovaly vhodné záruky na ochranu koncových uživatelů ve všech členských státech, kde jsou tato čísla využívána. Správa a řízení Poradní úloha sdružení BEREC a skupiny RSPG, určité normativní pravomoci sdružení BEREC a zdokonalený postup přezkoumávání trhu a přidělování spektra Tato možnost zahrnuje zejména minimální soubor harmonizovaných kompetencí vnitrostátních regulačních orgánů a sladění úkolů těchto orgánů a sdružení BEREC, jakož i výrazné uvedení správní struktury sdružení BEREC do souladu se společným přístupem k decentralizovaným agenturám. Sdružení BEREC budou dále svěřeny dodatečné úkoly, jako je pravomoc přijímat závazná rozhodnutí týkající se určování nadnárodních trhů a šablony pro shrnutí smlouvy, kvazizávazné pravomoci v souvislosti s postupy vypracovávání vnitrostátních opatření regulace trhu týkajících se vnitřních trhů (tzv. systém dvojí pojistky – viz níže) a zavedení jednotné maximální sazby za ukončení volání v EU a vypracování pokynů týkajících se řady oblastí, jako jsou: zeměpisné průzkumy, společné přístupy k uspokojení nadnárodní poptávky, minimální kritéria pro referenční nabídky, společná kritéria pro správu číslovacích zdrojů, parametry kvality služeb, příslušné metody měření a technické podrobnosti modelu nákladů, které mají používat vnitrostátní regulační orgány při stanovování maximálních symetrických sazeb za ukončení volání. Sdružení BEREC bude také svěřena pravomoc požadovat informace přímo od operátorů. Sdružení BEREC bude rovněž odpovědné za zavedení a registraci exteritoriálního využívání čísel a přeshraniční úmluvy a další rejstříky poskytovatelů sítí a služeb elektronických komunikací EU. Dále bude spolupracovat s Komisí a vnitrostátními regulačními orgány v oblasti normalizace, kdy bude pomáhat určovat nedostatky v oblasti interoperability nebo hrozby pro spojení mezi koncovými body nebo pro účinný přístup k tísňovým službám. Pokud jde o nápravná opatření, je navržen tzv. systém dvojí pojistky, který zajistí, že v případě, že sdružení BEREC a Komise se dohodnou na svém postoji k navrhovaným nápravným opatřením předloženým vnitrostátními regulačními orgány, měla by Komise tyto orgány požádat o změnu či zrušení navrhovaných opatření a případně znovu oznámit analýzu trhu. Sdružení BEREC bude plnit některé další úkoly v oblasti norem a poradenství. Pokud jde o spektrum, získají vnitrostátní regulační orgány v oblasti přidělování spektra pro sítě a služby elektronických komunikací pravomoci rozhodovat pouze o regulačních opatřeních a opatřeních formujících trh. Dále bude v rámci sdružení BEREC zaveden systém vzájemného hodnocení jakožto nový koordinační mechanismus. Tento mechanismus bude vyžadovat, aby vnitrostátní regulační orgány oznamovaly návrhy svých opatření týkajících se těchto aspektů přidělování spektra sdružení BEREC, které je přezkoumá a vydá nezávazné stanovisko. Kromě toho mají být Komisi svěřeny dodatečné všeobecné normativní pravomoci, pokud jde o stanovení kritérií pro vymezení určitých prvků přidělování spektra, aby jednotlivým vnitrostátním regulačním orgánům udělovala pokyny, prováděla vzájemné hodnocení v rámci sdružení BEREC, přičemž bude v co největší míře zohledněno doporučení skupiny RSPG a uplatňován postup přijetí ve výboru (Cocom). Skupina RSPG zůstane poradním orgánem a před přijetím prováděcích opatření postupem projednávání ve výboru bude poskytovat stanoviska Komisi. •Účelnost a zjednodušování právních předpisů Politická opatření navrhovaná v rámci upřednostňované možnosti jsou spojena s podporou programu REFIT a zabývají se cílem zjednodušení a omezení administrativní povinnosti v souladu se zjištěními a hodnocením potenciálu pro uplatnění programu REFIT v rámci přezkumu. Řada navrhovaných změn týkajících se politiky přístupu, spektra, univerzální služby, služeb/koncových uživatelů, číslování a správy má za cíl ujasnit pravidla, umožnit zúčastněným stranám snadno porozumět svým právům a povinnostem a vyhnout se nadměrné regulaci a administrativním zátěži. Navrhované změny se konkrétně týkají: racionalizace a zeměpisného zacílení úpravy přístupu, upřednostnění využívání obecného oprávnění (vždy, pokud je to možné) před individuálními právy na užívání spektra, podpory sekundárních trhů spektra, odstraněním nadbytečných povinností univerzální služby, jako jsou požadavky na zajištění poskytování telefonních automatů a fyzických účastnických seznamů, omezení rozsahu povinností přístupnosti univerzální služby a ukončení odvětvového mechanismu rozdělování, objasnění oblasti působnosti předpisového rámce a odstranění zbytečných povinností v oblasti ochrany spotřebitelů, pokud jsou tyto předmětem horizontálních právních předpisů nebo jsou v rámci trhu splněny, harmonizací a objasněním pravidel a správy číslování v souvislosti s komunikací mezi stroji a sblížením pravomocí vnitrostátních regulačních orgánů se sdružením BEREC. Zjednodušující opatření v upřednostněných možnostech mají rovněž rozměr soudržnosti s jednotným trhem a zajistí větší ucelenost nápravných opatření v souvislosti s přístupem a postupy přidělování spektra, která v současné době inklinují k prohlubování složitosti pro operátory, kteří hodlají spektrum využívat v různých členských státech, a mohou rovněž (v případě odchylných harmonogramů) v hraničních oblastech způsobit interference. Stejně tak zavedení normalizovaných velkoobchodních nápravných opatření, například v souvislosti s přístupem k podnikání, usnadňuje podnikům provozování činnosti ve více než jednom členském státě a prodlužování licencí na využívání spektra posiluje vytvoření celoevropského sekundárního trhu pro spektrum a rovněž prostředí příznivějšího pro investice pro držitele těchto licencí. •Základní práva Návrh též v plné míře zohledňuje základní práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie. Cílem navrhovaných opatření je zejména dosáhnout vysoké úrovně připojení a nabídnout modernizovaný soubor pravidel na ochranu koncových uživatelů, což na druhou stranu zajistí nediskriminační přístup ke všem obsahům a službám, včetně veřejných služeb, a přispěje k prosazování svobody projevu a podnikání a umožní členských státům dostát zásadám Listiny v budoucnu za mnohem menších nákladů. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv Komise bude i nadále zajišťovat kontrolu provádění na základě: Zprávy o pokroku Evropy v digitální oblasti Zpráva o pokroku Evropy v digitální oblasti zahrnuje 28 členských států a poskytuje komplexní údaje a analýzu trhu, vývoj digitální ekonomiky, pokud jde o regulaci a spotřebitele, včetně: srovnávacího přehledu Digitální agendy, který měří pokrok evropské digitální ekonomiky. Přehled pracuje s údaji dodanými vnitrostátními regulačními orgány, Eurostatem a dalšími příslušnými zdroji a zahrnuje informace o všeobecné situaci všech rozměrů indexu digitální ekonomiky a společnosti v členských státech EU. Ukazatele zahrnuté ve zprávě umožňují srovnání pokroku mezi evropskými zeměmi a rovněž v čase; zpráv o telekomunikacích týkajících se regulace elektronických komunikací a elektronických komunikačních trhů v Evropě, které poskytují komplexní údaje a analýzu trhu, vývoj v oblasti regulace a spotřebitelů v tomto odvětví. Výroční průzkum domácností Eurobarometr Současný průzkum Eurobarometru poskytuje přehled o tom, jak trh s elektronickými komunikacemi sloužil koncovým uživatelům, a o chování spotřebitelů v souvislosti s jejich vnímáním platforem služeb a využíváním služeb, jakož i o řadě otázek spojených s ochranou spotřebitelů. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Návrh obsahuje tyto zásadní změny rámce: Změny cílů politik: Článek 3 zjednodušuje prezentaci současných cílů a doplňuje je novým cílem zajištění všeobecného přístupu k připojení s velmi vysokou kapacitou v celé EU a jeho využívání, přičemž stávající cíle podpory hospodářské soutěže, vnitřního trhu a zájmů koncových uživatelů jsou zachovány. Změny týkající se úpravy přístupu Změny týkající se úpravy přístupu mají za cíl posílit a zlepšit zavedený přístupový režim významné tržní síly, aby se dále posílila hospodářská soutěž v oblasti infrastruktury a zavádění sítí všemi operátory a podpořilo zavádění sítí s velmi vysokou kapacitou na celém území Unie. V první a druhé kategorii (posílení režimu významné tržní síly a prosazování hospodářské soutěže v oblasti infrastruktury a zavádění sítí všemi operátory) jsou důležitá tato ustanovení a změny: Články 61 a 65 mění postupy pro analýzu trhu, stanoví současné osvědčené postupy a jsou zaměřeny na cílenější úpravu přístupu na jistém právním základě, jakož i na větší zeměpisné zaměření, aby bylo zajištěno, že povinnosti přístupu budou uloženy pouze tehdy, pokud je případně nutné řešit nedostatky maloobchodního trhu a zajistit výsledky pro koncové uživatele. Pravidla rovněž stanoví povinnost regulačních orgánů zohledňovat ve svých analýzách trhu obchodní dohody o přístupu a jakékoli další regulační povinnosti, které jim byly uloženy, například symetrické povinnosti. Tyto články dále prodlužují současné maximální období pro přezkum trhu ze tří na pět let, což operátorům umožní dlouhodobé plánování a vnitrostátním regulačním orgánům poskytne větší flexibilitu, pokud jde o načasování přezkumu trhu. Článek 66 odráží tyto cíle, aktualizuje a mění odpovídající pravidla pro ukládání a přezkoumávání regulačních povinností, například při změně podmínek na trhu. Článek 70 podporuje větší hospodářskou soutěž v oblasti infrastruktury tím, že zajišťuje přístup k civilní infrastruktuře, jako jsou sloupy, potrubí atd., v případech, že je tato infrastruktura v rukou operátorů s významnou trží silou. Rovněž s cílem podpořit hospodářskou soutěž v oblasti infrastruktury objasňuje článek 59 podmínky, za kterých mohou být všem operátorům uloženy povinnosti (symetrické povinnosti) k zajištění přístupu k nereplikovatelným aktivům sítě, jako jsou sítě a kabely v budovách. Za účelem ochrany pobídek k investicím je tento přístup omezen na první soustřeďovací bod od koncového uživatele, ale může být v omezených případech rozšířen i dále, aby se usnadnilo zavádění alternativních sítí v nejnáročnějších oblastech a v řidčeji osídlených oblastech.

Články 63 a 64 stanoví pravomoc sdružení BEREC určovat nadnárodní trhy a rovněž nadnárodní poptávku i u trhů na vnitrostátním nebo nižším než celostátním základě. Sdružení BEREC může přijímat pokyny, podle nichž vnitrostátní regulační orgány přijímají společné přístupy při ukládání nápravných opatření, která mohou přispět k tomu, aby byla uspokojena nadnárodní poptávka. Článek 64 rovněž zmocňuje Komisi, aby za podpory sdružení BEREC zavedla harmonizované technické specifikace pro určité velkoobchodní přístupové produkty, aby byla uspokojena poptávka v oblasti přeshraničních komunikací, zejména ze strany uživatelů z řad podniků v případech, kdy skutečnost, že tyto harmonizované produkty nejsou k dispozici, představuje překážku pro vnitřní trh. Článek 73 zavádí na úrovni EU postup pro vymezení závazné metodiky pro stanovení sazeb za ukončení hlasového volání, což je stabilní trh, který je regulován ve většině členských států podobně. Kromě toho vytváří mechanismus pro stanovení maximálních sazeb za ukončení volání na úrovni EU s cílem snížit administrativní povinnosti vnitrostátních regulačních orgánů, a umožnit jim tak soustředit své úsilí na analýzu nejkomplexnějších trhů s širokopásmovým připojením. Na podporu dalšího zavádění sítí s velmi vysokou kapacitou na celém území Unie se navrhují tyto změny: Článek 22 vyžaduje, aby vnitrostátní regulační orgány mapovaly stav sítí širokopásmového připojení a investiční plány na svém vnitrostátním území, aby mohly ve svých analýzách trhu lépe zohlednit zeměpisná specifika. Vnitrostátní regulační orgány musí rovněž zjišťovat tzv. oblasti digitálního vyloučení, kde ani operátoři ani veřejné orgány nezavedli ani neplánují zavést sítě s velmi vysokou kapacitou nebo neaktualizovali či nerozšířili výkonnost své starší sítě na rychlost stahování alespoň 100 Mb/s, ani tak neplánují učinit. Mohou zveřejnit určené oblasti digitálního vyloučení a zorganizovat výzvu k vyjádření zájmu s cílem prosazovat zavádění sítí s velmi vysokou kapacitou v těchto náročných oblastech. Článek 72 objasňuje, za jakých podmínek může být operátorům s významnou tržní silou poskytnuta flexibilita ve stanovování cen, aniž by byla ohrožena hospodářská soutěž. Flexibilita stanovování cen může být přínosná pro investory do nových sítí za předpokladu, že nebude ohrožena hospodářská soutěž na navazujícím trhu. Článek 74 spolu s přílohou IV zavádí ustanovení na usnadnění obchodních dohod o společných investicích do nové infrastruktury a vyvozuje potřebné regulační důsledky. Sdílení nových síťových prvků mezi majiteli sítě s významnou tržní silou a zájemci o přístup s sebou nese vyšší míru sdílení rizik ve srovnání s tradičními přístupovými produkty a rovněž poskytuje mnohem trvalejší základ pro udržitelnou hospodářskou soutěž, pokud jsou splněny vhodné podmínky týkající se podoby společných investic. To by mělo umožnit přizpůsobení regulovaného přístupu, čímž se spoluinvestorům umožní využívat výhod prvenství na trhu vzhledem k jiným podnikům. Může být vhodné zachovat dostupnost regulovaných přístupových produktů pro nezúčastněné podniky až do kapacity dostupné před investicí. Článek 77 nabízí zjednodušený regulační model pro čistě velkoobchodní sítě s významnou tržní silou, který se omezuje na spravedlivá, přiměřená a nediskriminační pravidla přístupu a v případě potřeby se na něj vztahují postupy řešení sporů. Ustanovení zahrnují přísné podmínky týkající se sítě, která má být skutečně čistě velkoobchodní a může být obzvláštně vhodná pro místní sítě s velmi vysokou kapacitou, které však mohou být v budoucnu považovány za sítě s významnou tržní silou. Článek 76 poskytuje objasnění postupu dobrovolného oddělení, přičemž zavádí právní jistotu prostřednictvím závazků nabízených operátory, kteří procházejí postupem oddělení. A konečně článek 78 objasňuje úlohu vnitrostátních regulačních orgánů, které mají pomáhat operátorům s významnou tržní silou při přechodu ze starších na nové sítě (např. při odpojení starší kovové sítě), a podporovat tak dále přechod na nové sítě. Změny týkající se správy spektra: Článek 45 poskytuje objasnění všeobecných cílů a zásad a má být pro členské státy vodítkem při správě spektra na vnitrostátní úrovni. Zabývá se jednotností a proporcionalitou postupů týkajících se oprávnění, významem zajištění přiměřeného pokrytí, otázkami načasování při zpřístupnění spektra, předcházení přeshraničním nebo škodlivým interferencím, zavádí zásadu „nevyužité zdroje budou odebrány“ a posiluje sdílené užívání spektra, jakož i obchodování se spektrem a pronájem spektra. Článek rovněž zavádí mechanismus, který umožňuje dočasné alternativní užívání harmonizovaného spektra za jasně definovaných podmínek. Článek 46 se soustředí na otázku obecných povolení oproti individuálním licencím, jakož i na sdílené užívání spektra v souladu s právem Unie, aby bylo zajištěno, že vnitrostátní orgány perspektivně rozvíjejí nejvhodnější modely oprávnění pro rozvoj sítí 5G. Rovněž poskytuje Komisi pravomoci přijímat závazná opatření k dosažení souladu mezi jednotnými typy režimů oprávnění. Článek 47 vymezuje podmínky oprávnění spojené s obecným oprávněním pro užívání rádiových frekvencí a s nimi spojená práva na užívání a umožňuje Komisi přijímat prováděcí opatření pro dosažení souladu některých podmínek, jako jsou kritéria pro vymezení a poměřování povinností pokrytí, které mají velký význam, protože mají vliv na účinnost spektra. Zdůrazňuje rovněž povinnosti, jako je například sdílení infrastruktury pro zlepšení připojení koncových uživatelů, zejména v řidčeji osídlených oblastech. Články 48–54 se zaměřují na klíčové aspekty udělování oprávnění pro využívání spektra s cílem sjednotit postupy členských států, například v oblasti i) minimální délky platnosti licence (25 let); ii) jasných a jednoduchých postupů pro obchodování se spektrem a pronájem spektra, iii) objektivních kritérií pro jednotné provádění opatření na prosazování hospodářské soutěže založené na zásadách práva hospodářské soutěže, týkajících se například limitů pro využívání spektra, rezervace spektra pro nové subjekty a povinnosti velkoobchodního přístupu; iv) postupů pro zvýšení konzistentnosti a předvídatelnosti při udělování a obnovování individuálních práv na užívání rádiového spektra; v) jasných podmínek pro omezení nebo odnětí stávajících práv, včetně uplatňování řešení „nevyužitá práva budou odňata“, a posílení donucovacích pravomocí vnitrostátních orgánů. Tyto články rovněž stanoví pravomoci Komise přijímat opatření ke stanovení společných maximálních lhůt pro udělení povolení k užívání harmonizovaného spektra ve všech členských státech a pro koordinaci nejvýznamnější prvků a stanovení kritérií výběrových řízení. Články 55 a 56 zjednodušují podmínky přístupu k bezdrátovému připojení, aby byla uspokojena prudce rostoucí poptávka po připojení a zavádění a poskytování bezdrátových širokopásmových přístupových systémů s nízkým výkonem (buňkové přístupové body malého rozměru) s cílem snížit náklady na zavádění velmi hustých sítí. Článek 28 stanoví povinnost koordinace mezi členskými státy při řešení problematiky přeshraničních interferencí, se zapojením skupiny RSPG a za pomoci prováděcích pravomocí Komise, která může přijímat závazná opatření pro řešení přeshraničních sporů, přičemž v nejvyšší míře zohlední doporučení skupiny RSPG. Návrh propůjčuje vnitrostátním regulačním orgánů pravomoci, pokud jde o tržní a hospodářské aspekty regulace přidělování spektra pro služby elektronických komunikací. Je jim rovněž svěřena pravomoc rozhodovat o ukládání výjimečných opatření týkajících se sdílení sítě/spektra a vnitrostátního roamingu s cílem pokrýt místa bez dosahu připojení. Vnitrostátní regulační orgány musí svá opatření v této oblasti zakládat na spolehlivé analýze hospodářské soutěže na těchto trzích. S cílem zajistit ucelené uplatňování podmínek přidělování v celé Unii, které má dopad na hospodářské, tržní a soutěžní podmínky, a tím na fungování trhu, zavádí článek 35 mechanismus vzájemného hodnocení, jenž sdružení BEREC umožní přezkoumat tržní a hospodářské regulační aspekty vnitrostátních návrhů na přidělení spektra a vydávat k nim nezávazná stanoviska. Článek 37 zavádí rámec, který členským státům usnadní dobrovolné celounijní nebo nadnárodní postupy udělování práv. Změny režimu univerzální služby: Cílem návrhu je modernizace režimu univerzální služby vyjmutím původní povinné služby na úrovni EU (veřejných telefonních automatů, úplných účastnických seznamů a informační služby o účastnických číslech) z oblasti působnosti a zaměření se na základní univerzální služby širokopásmového připojení, které by byly vymezeny aktualizovaným základním seznamem služeb on-line využitelných prostřednictvím širokopásmového připojení. Zásah členského státu by se měl zaměřit spíše na cenovou dostupnost a přístupnost připojení než na zavádění sítí, pro něž existují lepší nástroje. Cenová dostupnost univerzální služby musí být zajištěna alespoň pro služby v pevném místě, členské státy však budou mít možnost flexibilně rozšiřovat opatření v oblasti cenové dostupnosti rovněž na mobilní služby pro nejvíce znevýhodněné koncové uživatele.

Článek 79 stanoví povinnost členských států zajistit cenovou dostupnost funkčního přístupu k službám funkčního širokopásmového internetového připojení a hlasových komunikačních služeb alespoň v pevném místě pro všechny koncové uživatele. Pro zajištění cenové dostupnosti opravňuje článek 80 členské státy požadovat od podniků, aby nabízely zvláštní možnosti sazeb pro koncové uživatele s nízkými příjmy nebo zvláštními sociálními potřebami a/nebo poskytovat těmto koncovým uživatelům přímou podporu a zavádí právo spotřebitelů uzavírat smlouvy s využitím výhod zvláštních univerzálních sazeb. I když by se zásah členského státu měl zaměřovat na cenovou dostupnost přístupu spíše než na zavádění sítí, umožňuje článek 81 členskému státu zahrnout poskytování připojení v pevném místě (dostupnost) do rozsahu působnosti, pokud se prokáže, že toto připojení nemůže být zajištěno v rámci běžných obchodních podmínek nebo prostřednictvím jiných možných nástrojů veřejné politiky. S ohledem na potřebu flexibility z důvodu rozdílných vnitrostátních podmínek umožňuje článek 82 členským státům na vnitrostátní úrovni dále ukládat povinnosti, které v současnosti spadají mezi povinnosti univerzální služby na úrovni EU, jako jsou telefonní automaty, účastnické seznamy a informační služby o účastnických číslech, pokud je náležitě prokázána potřebnost takovýchto služeb a za předpokladu, že režim financování bude rovněž upraven. Článek 85 stanoví, že univerzální služba by měla být financována ze souhrnného rozpočtu a nikoli již z odvětvového financování. Změny pravidel poskytování služby a ochrany koncových uživatelů: S cílem zohlednit vývoj trhu a regulace posledních let a trvalou potřebu specifických pravidel pro toto odvětví mění čl. 2 odst. 4 pojem „služby elektronických komunikací“. Definice zahrnuje tři kategorie služeb: i) služby přístupu k internetu, ii) interpersonální komunikační službu, zahrnující dvě podkategorie: tj. službu založenou na číslech a službu nezávislou na číslech, a iii) služby spočívající zcela nebo převážně v přenosu signálů, jako jsou přenosové služby využívané pro komunikaci mezi stroji a pro rozhlasové a televizní vysílání. Mnoho ustanovení týkajících se koncových uživatelů se vztahuje pouze na služby přístupu k internetu a interpersonální komunikační služby založené na číslech. Interpersonální komunikační služby nezávislé ne číslech budou podléhat povinnostem, pouze pokud veřejný zájem vyžaduje uplatňování zvláštních regulačních povinností na všechny typy komunikačních služeb bez ohledu na to, zda využívají čísla. To se týká zejména ustanovení ohledně bezpečnosti (článek 40). Kromě toho může Komise v případě aktuální hrozby pro spojení mezi koncovými body nebo účinný přístup k tísňovým službám určit, že jsou nutná opatření pro zajištění interoperability, například prostřednictvím zahájení procesu normalizace. Takové normy by případně mohly ukládat vnitrostátní regulační orgány (článek 59). S cílem snížit regulační zátěž se navrhuje zrušit regulační povinnosti, pokud již nejsou potřebné nebo jsou vhodně zahrnuty do všeobecných právních předpisů v oblasti ochrany spotřebitelů. Klíčovým příkladem je zrušení pravomoci vnitrostátních regulačních orgánů přímo regulovat maloobchodní ceny operátorů s významnou tržní silou (zrušení článku 17 směrnice o univerzální službě). Také některá ustanovení o smlouvách, transparentnosti, rovnocenném přístupu pro zdravotně postižené uživatele, službách o účastnických číslech a interoperabilitě zařízení digitální televize byla zjednodušena a částečně zrušena, jelikož se překrývala s horizontálními a jinými pravidly (články 95–98 a 103–105). V zájmu řešení nových výzev je plánováno několik nových ustanovení, např. shrnutí základních smluvních informací pro lepší srozumitelnost smluv, poskytování nástrojů pro kontrolu spotřeby pro informování koncových uživatelů o jejich současném využití komunikací, rozšířená ustanovení týkající se srovnávacích nástrojů ceny a kvality, pravidla změny poskytovatele pro rychle se zvyšující nabídku balíčků, aby se předešlo znemožnění změny poskytovatele (klíčová ustanovení specifická pro toto odvětví, jako je maximální délka trvání smlouvy a práva na ukončení smlouvy, by se vztahovala na celý balíček) a ustanovení zakazující diskriminaci na základě národnosti nebo země pobytu (články 92, 95, 96, 98–100). Ačkoli je všeobecná maximální délka trvání smlouvy na služby stanovena na 2 roky, jsou umožněny delší samostatné dohody s koncovými uživateli, jakožto prostředek pro usnadnění uhrazení příspěvků za zavedení fyzického připojení a na podporu zavádění sítí prostřednictvím příspěvků na kapitálové náklady sítí prostřednictvím splátek (přístup „agregace poptávky“), (článek 98). Změny ustanovení o číslování: V zájmu řešení otázky hospodářské soutěže na trhu komunikace mezi stroji (zejména otázky znemožnění změny ze strany operátora) umožňuje návrh vnitrostátním regulačním orgánům přidělovat čísla podnikům jiným než poskytovatelům sítí a služeb elektronických komunikací, neukládá jim však takovou povinnost (článek 88). Stejný článek rovněž požaduje, aby vnitrostátní regulační orgány určovaly určité číslovací zdroje pro exteritoriální použití vnitrostátních čísel v rámci EU jako možnost řešení zvyšující se poptávky po tomto exteritoriálním využití číslovacích zdrojů, zejména pro použití pro komunikaci mezi stroji. Pokud jde o pravidla pro harmonizovaná čísla pro služby se sociální hodnotou, návrh se soustředí na účinné provozování tísňové linky pro pohřešované děti (článek 90), zatímco všeobecný rámec pro služby na číslech 116 stále vychází z rozhodnutí Komise 2007/116/ES. Jelikož v posledních letech nebyla po evropském telefonním číslovacím prostoru poptávka, příslušné ustanovení bylo vypuštěno (článek 27 směrnice o univerzální službě). Změny ustanovení o tísňových komunikacích: Ohledně přístupu k tísňovým službám u všech poskytovatelů interpersonální komunikační služby založené na číslech bylo dosaženo právní jistoty. Navrhovaná ustanovení nahrazují stávající pravomoc Komise přijímat technická prováděcí opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci pro zajištění účinného přístupu k jednotnému evropskému číslu tísňového volání „112“, pokud jde o místo, kde se volající nachází, směrování volání do center tísňového volání (PSAP) a stejný přístup zdravotně postižených koncových uživatelů v celé EU. Takový přístup zajišťuje přeshraniční zavádění a fungování technických řešení pro tísňové komunikace (článek 102). Změny týkající se správy: Články 5, 6 a 8 posilují úlohu nezávislých regulačních orgánů stanovením minimálního souboru pravomocí těchto regulačních orgánů v celé EU a posilují požadavky na jejich nezávislost zavedením požadavků na jmenování jejich členů a na podávání zpráv.

Článek 12 zavádí některé změny, pokud jde o postup obecného oprávnění. Poskytovatelé by měli podávat oznámení sdružení BEREC, které by mělo působit jako jediné kontaktní místo a přeposílat toto oznámení příslušným vnitrostátním regulačním orgánům. Sdružení BEREC by mělo zřídit registr na úrovni EU. Článek 27 stanoví postup pro řešení přeshraničních sporů mezi podniky, posiluje úlohu sdružení BEREC tím, že stanoví povinnost vnitrostátních regulačních orgánů vést konzultace se sdružením BEREC. Článek 33 stanoví tzv. systém dvojí pojistky v případě, že sdružení BEREC a Komise schválí svůj postoj k navrhovaným nápravným opatřením předloženým vnitrostátními regulačními orgány a oznámeným Komisi a sdružení BEREC podle článku 32. V takových případech může Komise regulační orgány požádat o změnu či zrušení navrhovaného opatření a případně jim znovu oznámit svoji analýzu trhu. ê 2002/19/ES (přizpůsobený) 2016/0288 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, S ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství Ö o fungování Evropské unie Õ , a zejména na článek 95 Ö 114 Õ této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům: ê (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES byly podstatně změněny. Vzhledem k novým změnám by uvedené směrnice měly být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracovány. ê 2002/21/ES 1. bod odůvodnění (přizpůsobený) Současný předpisový rámec pro telekomunikace byl úspěšný ve vytváření podmínek pro účinnou hospodářskou soutěž v odvětví telekomunikací v průběhu přechodu z monopolu na plnou hospodářskou soutěž. ê 2002/21/ES 2. bod odůvodnění (přizpůsobený) Dne 10. listopadu 1999 předložila Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů sdělení nazvané „Směrem k novému rámci pro infrastrukturu elektronických komunikací a pro doplňkové služby — přezkoumání sdělení za rok 1999“. V tomto sdělení přezkoumala Komise stávající předpisový rámec pro telekomunikace v souladu se svými povinnostmi podle článku 8 směrnice Rady 90/387/EHS ze dne 28. června 1990 o vytvoření vnitřního trhu telekomunikačních služeb zavedením otevřeného přístupu k telekomunikační síti . Předložila k veřejné konzultaci i řadu politických návrhů pro nový předpisový rámec pro infrastrukturu elektronických komunikací a pro doplňkové služby. ê 2002/21/ES 3. bod odůvodnění (přizpůsobený) Dne 26. dubna 2000 předložila Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů sdělení o výsledcích veřejné konzultace týkající se přezkoumání sdělení za rok. 1999 a hlavních směrech pro nový předpisový rámec. Sdělení shrnulo výsledky veřejné konzultace a stanovilo některé klíčové orientační body pro přípravu nového rámce pro infrastrukturu elektronických komunikací pro a doplňkové služby. ê 2002/21/ES 4. bod odůvodnění (přizpůsobený) Evropská rada na zasedání v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 upozornila na potenciál pro růst, konkurenceschopnost a vytváření nových pracovních příležitostí spojený s přechodem na digitální ekonomiku, která je založena na znalostech. Zdůraznilo zejména význam přístupu evropských podniků a občanů k levné komunikační infrastruktuře světové úrovně a k širokému okruhu služeb. ê 2009/136/ES 1. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (2) Fungování pěti směrnic, jež tvoří Ö jsou součástí Õ platnéhoý předpisovéhoý rámceec pro sítě a služby elektronických komunikací (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) , směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) , směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) , směrnice 2002/22/ES (směrnice o univerzální službě) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (společně dále jen „rámcová směrnice a zvláštní směrnice“)), je Komisí pravidelně přezkoumáváno, zejména za účelem zjištění, zda je třeba směrnice změnit s ohledem na vývoj technologií a trhu ð ï .

ò nový (3)Ve strategii pro jednotný digitální trh Komise nastínila, že přezkum telekomunikačního rámce se zaměří na opatření, jejichž cílem je stimulace investic do vysokorychlostních širokopásmových sítí, konzistentnější přístup k politice a správě rádiového spektra založený na jednotném trhu, zajištění podmínek pro skutečně jednotný trh tím, že se odstraní roztříštěnost předpisů, nastolení rovných podmínek pro všechny účastníky trhu, jednotné uplatňování pravidel a zavedení účinnějšího regulačního institucionálního rámce. (4)Tato směrnice je součástí procesu zaměřeného na zvyšování účelnosti právních předpisů, jehož rozsah zahrnuje čtyři z uvedených směrnic (rámcovou směrnici, autorizační směrnici, přístupovou směrnici a směrnici o univerzální službě) a jedno nařízení (nařízení o sdružení BEREC). Každá z uvedených směrnic v současné době obsahuje ustanovení použitelná na poskytovatele sítí elektronických komunikací a služeb elektronických komunikací, což je v souladu s regulační historií odvětví, kdy byly podniky vertikálně integrovány, tj. působily jak v oblasti zajišťování sítí, tak v oblasti poskytování služeb. Přezkum nabízí příležitost uvedené čtyři směrnice přepracovat, aby se současná struktura zjednodušila, a tím se posílila její soudržnost a přístupnost v souladu s cílem programu REFIT. Rovněž nabízí příležitost přizpůsobit strukturu nové realitě na trhu, kdy poskytování komunikačních služeb již není nutně svázáno se zajišťováním sítě. Jak stanoví interinstitucionální dohoda ze dne 28. listopadu 2001 o systematičtějším využívání metody přepracování právních aktů, přepracování spočívá v přijetí nového právního aktu, který v jednotném textu slučuje jak podstatné změny dosavadního aktu, tak i nezměněná ustanovení uvedeného aktu. Návrh na přepracování pojednává o podstatných změnách, k nimž dochází v dosavadním aktu, a kromě toho zahrnuje kodifikaci nezměněných ustanovení dosavadního aktu a těchto podstatných změn. ê 2002/20/ES 3. bod odůvodnění (přizpůsobený) (5)Cílem Tatotéto směrnice je Ö by měla Õ vytvořit právní rámec pro volné zajišťování sítí a poskytování služeb elektronických komunikací, které by podléhaly pouze podmínkám stanoveným v této směrnici a jakýmkoli omezením v souladu s čl. 46 Ö 52 Õ odst. 1 Smlouvy, zejména opatřením týkajícím se veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti a ochrany zdraví. ê 2002/21/ES 7. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (6)Ustanoveními této směrnice a zvláštních směrnic není dotčena možnost členských států přijmout nezbytná opatření ð z důvodů stanovených v článcích 87 a 45 Smlouvy o fungování Evropské unie ï, aby tak zajistily ochranu svých zásadních bezpečnostních zájmů, ochranu veřejného pořádku ð , veřejné mravnosti ï a veřejné bezpečnosti a umožnily vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů ê 2002/21/ES 5. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (7)Konvergence odvětví telekomunikací, médií a informačních technologií znamená, že všechny přenosové sítě a služby ð elektronických komunikací ï by měly být Ö v co největší míře Õ předmětem jediného Ö evropského kodexu pro elektronické komunikace stanoveného v jediné směrnici, s výjimkou otázek, které je vhodnější upravit přímo použitelnými pravidly stanovenými formou nařízení Õ předpisového rámce. Předpisový rámec sestává z této směrnice a čtyř zvláštních směrnic: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) , směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) , směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) , směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/66/ES ze dne 15. prosince 1997 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví telekomunikací , (dále jen „zvláštní směrnice“). Je nezbytné oddělit regulaci přenosu ð sítí a služeb elektronických komunikací ï od regulace obsahu. Tento rámec Ö kodex Õ se proto nezabývá obsahem služeb, který je poskytován po sítích elektronických komunikací prostřednictvím služeb elektronických komunikací, jako je obsah rozhlasového a televizního vysílání, finanční služby a některé služby informační společnosti, a proto jím nejsou dotčena opatření týkající se takových služeb přijatá na úrovni Společenství Ö Unie Õ nebo na vnitrostátní úrovni v souladu s právem Společenství Ö Unie Õ, s cílem podporovat kulturní a jazykovou rozmanitost a zajistit ochranu mediální plurality. Obsahem televizních programů se zabývá směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU . ð Záměrem regulace audiovizuální politiky a obsahu je dosažení cílů obecného zájmu, jako jsou svoboda projevu, mediální pluralita, nestrannost, kulturní a jazyková rozmanitost, sociální začleňování, ochrana spotřebitele a ochrana nezletilých osob. ï Oddělením regulace přenosu ð elektronických komunikací ï od regulace obsahu není dotčeno zohlednění vazeb, které mezi nimi existují, zejména pro zaručení mediální plurality, kulturní rozmanitosti a ochrany spotřebitele. ê 2002/21/ES 8. bod odůvodnění ð nový (8)Tato směrnice se nevztahuje na zařízení, která spadají do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/5/ES ze dne 9. března 1999 o rádiových zařízeních a telekomunikačních koncových zařízeních a vzájemném uznávání jejich shody ð nedotýká uplatňování směrnice 2014/53/EU na rádiová zařízení ï , vztahuje se však na zařízení určená pro spotřebitele, která se používají pro digitální televizi.

ê 2009/140/ES 11. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (9) Aby vnitrostátní regulační orgány mohly splnit cíle stanovené v rámcové Ö této Õ směrnici a zvláštních směrnicích, zejména v otázce interoperability služeb mezi koncovými body, měla by být Ö se Õ působnost rámcové směrnice rozšířena tak, aby se vztahovala Ö vztahovat Õ i na některé aspekty rádiových zařízení a telekomunikačních koncových zařízení, jak jsou definována ve směrnici 1999/5/ES Evropského parlamentu a Rady z 9. března 1999 o rádiových zařízeních a telekomunikačních koncových zařízeních a vzájemném uznávání jejich shody Ö směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/53/EU Õ, jakož i na spotřebitelská zařízení využívaná pro digitální televizi, aby se usnadnil přístup pro zdravotně postižené uživatele. ð Je důležité, aby regulační orgány vyzývaly operátory sítí a výrobce zařízení k tomu, aby spolupracovali v zájmu usnadnění přístupu zdravotně postižených uživatelů ke službám elektronických komunikací. Předmětem působnosti této směrnice by mělo být i nevýhradní užívání spektra za účelem používání rádiových koncových zařízení pro vlastní potřebu, i když není spojeno s hospodářskou činností, aby byl zaručen koordinovaný přístup s ohledem na příslušný režim udělování oprávnění. ï ê 2002/21/ES 6. bod odůvodnění (přizpůsobený) Audiovizuální politika a regulace obsahu se provádí s ohledem na cíle obecného zájmu, jako jsou svoboda projevu, mediální pluralita, nestrannost, kulturní a jazyková rozmanitost, sociální začlenění, ochrana spotřebitele a ochrana nezletilých. Sdělení Komise „Zásady a pokyny pro audiovizuální politiku Společenství v digitálním věku“ a závěry Rady ze dne 6. června 2000, které sdělení příznivě přijaly, stanoví klíčové kroky, které má Společenství učinit k provedení své audiovizuální politiky. ê 2002/22/ES 50. bod odůvodnění (přizpůsobený) Ustanovení této směrnice nebrání členským státům přijímat opatření odůvodněná na základě článků 30 a 46 Smlouvy, zejména z důvodů veřejné bezpečnosti, veřejného pořádku a veřejné mravnosti. ê 2002/21/ES 9. bod odůvodnění (přizpůsobený) Na služby informační společnosti se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (směrnice o elektronickém obchodu) . ê 2002/21/ES 10. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (10)Definice „služby informační společnosti“ v článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a pravidel pro služby informační společnosti zahrnuje širokou škálu hospodářských činností, které probíhají on-line. Většina těchto činností nespadá do oblasti působnosti této směrnice, protože nespočívají zcela nebo převážně v přenášení signálů po sítích elektronických komunikací. ð Některé služby elektronických komunikací podle této směrnice by mohly rovněž splňovat definici „služby informační společnosti“ podle článku 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9. září 2015 o postupu při poskytování informací v oblasti technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti. Ustanovení upravující služby informační společnosti se na takové služby elektronických komunikací použijí, pokud tato směrnice nebo jiné právní předpisy Unie neobsahují zvláštní ustanovení použitelná na tyto služby. ï Tato směrnice se Ö nicméně Õ vztahuje na Ö služby elektronických komunikací, jako jsou Õ hlasové telefonní služby, ð služby zasílání zpráv ï a služby přenosu elektronické pošty. Týž podnik, například poskytovatel služby Internetu, může nabízet jak služby elektronických komunikací, jako je například přístup na Internet, tak služby, na které se tato směrnice nevztahuje, jako je poskytování Ö webového Õ obsahu využívající Internet ð nesouvisejícího s komunikacemi ï. ê 2002/20/ES 20. bod odůvodnění (11)Týž podnik, například operátor kabelové sítě, může nabízet jak službu elektronických komunikací, jako je přenos televizních signálů, tak služby, na které se tato směrnice nevztahuje, jako je komercializace nabídky služeb obsahu rozhlasového nebo televizního vysílání, a tudíž lze tomuto podniku ukládat další povinnosti v souvislosti s jeho činností poskytovatele nebo distributora obsahu v souladu s ustanoveními jiných právních předpisů než této směrnice, aniž je dotčen seznam podmínek uvedených v příloze I této směrnice.

ò nový (12)Regulační rámec by se měl vztahovat na užívání rádiového spektra všemi sítěmi elektronických komunikací, včetně nově se objevujícího využívání rádiového spektra pro vlastní potřebu novými typy sítí, jež sestávají výhradně z autonomních systémů mobilních rádiových zařízení, která jsou bezdrátově propojena bez centrálního řízení či centralizovaného operátora sítě, přičemž toto užívání nemusí nutně zahrnovat výkon konkrétní hospodářské činnosti. Při vývoji páté generace prostředí mobilních komunikací se takové sítě budou pravděpodobně rozvíjet zejména mimo budovy a podél silnic, jakož i v oblasti dopravy, energetiky, výzkumu a vývoje, elektronického zdravotnictví, ochrany veřejnosti a odstraňování následků katastrof, internetu věcí, komunikace mezi stroji a propojených automobilů. V důsledku toho by členské státy při uplatňování dodatečných vnitrostátních požadavků na základě článku 7 směrnice 2014/53/EU týkajících se uvádění do provozu a/nebo používání takových rádiových zařízení s ohledem na účelné a účinné využívání rádiového spektra a zabránění škodlivým interferencím měly respektovat zásady vnitřního trhu. (13)Požadavky na schopnosti sítí elektronických komunikací se neustále zvyšují. Zatímco v minulosti se pozornost soustředila především na zvětšování šířky pásma dostupné jak celkově, tak jednotlivým uživatelům, nyní roste význam dalších parametrů, jako jsou latence, dostupnost a spolehlivost. Současnou odpovědí na tuto poptávku je přibližování optických vláken uživateli a budoucí „sítě s velmi vysokou kapacitou“ budou vyžadovat výkonnostní parametry ekvivalentní tomu, co je schopna poskytnout síť založená na optických prvcích přinejmenším do rozvodného bodu v obslužném místě. V případě pevného připojení to odpovídá takové výkonnosti sítě, která je rovnocenná tomu, čeho lze dosáhnout zavedením optického vlákna až do budovy s více bytovými jednotkami, jež se považuje za obslužné místo, a v případě mobilního připojení výkonnosti sítě podobné tomu, čeho lze dosáhnout přivedením optického vlákna až k základnové stanici, jež se považuje za obslužné místo. Pro účely stanovení, zda lze bezdrátovou síť považovat za síť poskytující podobnou výkonnost sítě, by neměly být brány v úvahu rozdíly ve zkušenosti koncových uživatelů způsobené odlišnými vlastnostmi média, kterým je síť nakonec spojena s koncovým bodem sítě. V souladu se zásadou technologické neutrality by neměly být vyloučeny jiné technologie a přenosová média, pokud jsou jejich schopnosti srovnatelné s tímto základním scénářem. Zaváděním těchto „sítí s velmi vysokou kapacitou“ se dále zvýší schopnosti sítí a připraví se půda pro zavádění budoucích generací mobilních sítí založených na vylepšených rádiových rozhraních a hustší architektuře sítě. ê 2009/136/ES 13. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (14)Definice je třeba upravit tak, aby odpovídaly zásadě technologické neutrality a udržovaly krok s technologickým vývojem. ð Díky vývoji technologií a trhu sítě stále více přecházejí k technologii na bázi internetového protokolu a koncoví uživatelé si mohou vybírat z řady poskytovatelů hlasových služeb, kteří si konkurují. Pojem „veřejně dostupná telefonní služba“, který se ve směrnici 2002/22/ES výhradně používá a obecně je chápán tak, že se jím rozumí tradiční analogové telefonní služby, by proto měl být nahrazen aktuálnějším a technologicky neutrálním pojmem „hlasová komunikace“. ï Zejména by mělyMěly by být odděleny podmínky pro poskytování služby od skutečných prvků definice veřejně dostupné telefonní Ö hlasové komunikační Õ služby, tj. služby elektronických komunikací zpřístupněné veřejnosti pro přímé nebo zprostředkované uskutečňování a přijímání vnitrostátních anebo vnitrostátních a mezinárodních volání prostřednictvím jednoho nebo více čísel národního nebo mezinárodního číslovacího plánu bez ohledu na to, zda tato služba využívá technologii komutace okruhů nebo komutace paketů. Tato služba je svou podstatou obousměrná a oběma stranám umožňuje vzájemnou komunikaci. Služba, která některou z těchto podmínek nesplňuje, jako je například funkce automatického přesměrování na internetových stránkách pro poskytování služeb zákazníkům, není Ö takovou Õ veřejně dostupnou telefonní službou. Veřejně dostupné telefonní Ö Hlasové komunikační Õ služby zahrnují rovněž zvláštní prostředky komunikace určené zdravotně postiženým koncovým uživatelům za použití služeb přenosu textu či úplné konverzace. ò nový (15)Služby používané pro účely komunikace a technické prostředky pro jejich poskytování prošly značným vývojem. Koncoví uživatelé ve stále větší míře nahrazují tradiční hlasové telefonní služby, textové zprávy (SMS) a služby přenosu elektronické pošty funkčně rovnocennými on-line službami, jako jsou VoIP, služby přenosu zpráv a webové e-mailové služby. Aby byla zajištěna účinná a rovnocenná ochrana koncových uživatelů při používání funkčně rovnocenných služeb, neměla by definice služeb elektronických komunikací orientovaná na budoucnost vycházet čistě z technických parametrů, ale spíše stavět na funkčním přístupu. Oblast působnosti nezbytné regulace by měla být přiměřená, aby bylo dosaženo jejích cílů obecného zájmu. I když „přenos signálů“ zůstává důležitým parametrem pro určení služeb, které spadají do oblasti působnosti této směrnice, definice by se měla vztahovat i na jiné služby, které umožňují komunikaci. Z pohledu koncového uživatele není relevantní, zda poskytovatel zajišťuje přenos signálů sám, nebo zda je komunikace zajišťována prostřednictvím služby přístupu k internetu. Změněná definice služeb elektronických komunikací by proto měla obsahovat tři typy služeb, které se mohou částečně překrývat, tj. služby přístupu k internetu podle definice v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) 2015/2120, interpersonální komunikační služby podle definice v této směrnici a služby spočívající zcela nebo převážně v přenosu signálů. Definice služby elektronických komunikací by měla odstranit nejednoznačnosti zjištěné při uplatňování předchozí definice a umožnit přesné uplatňování práv a povinností obsažených v jednotlivých ustanoveních předpisového rámce na různé typy služeb. Zpracování osobních údajů službami elektronických komunikací, též za úplatu, musí být v souladu se směrnicí 95/46/ES, která bude ke dni 25. května 2018 nahrazena nařízením (EU) 2016/679 (obecné nařízení o ochraně osobních údajů). (16)Aby se na určitou službu vztahovala definice služby elektronických komunikací, musí být dotčená služba poskytována zpravidla za úplatu. V digitální ekonomice účastníci trhu stále častěji považují informace o uživatelích za něco, co má peněžní hodnotu. Služby elektronických komunikací jsou často poskytovány za jiné než peněžní protiplnění, například za poskytnutí přístupu k osobním nebo jiným údajům. Pojem úplaty by proto měl zahrnovat situace, kdy poskytovatel služby požaduje osobní údaje, jako jsou jméno nebo e-mailová adresa, nebo jiné údaje a koncový uživatel je aktivně poskytovateli přímo či nepřímo poskytne. Rovněž by měl zahrnovat situace, kdy poskytovatel shromažďuje informace bez toho, aby je koncový uživatel aktivně poskytl, například osobní údaje včetně IP adresy nebo jiné automaticky generované informace, jako jsou informace shromažďované a přenášené prostřednictvím souborů cookie. V souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie k článku 57 SFEU úplata ve smyslu Smlouvy existuje i v případě, že je poskytovatel služby placen třetí stranou a nikoli příjemcem služby. Pojem úplaty by proto měl zahrnovat rovněž situace, kdy je získání přístupu ke službě podmíněno vystavením koncového uživatele reklamám, nebo situace, kdy poskytovatel služby zpeněžuje osobní údaje, které shromáždil. (17)Interpersonální komunikační služby jsou služby, které umožňují interaktivní výměnu informací mezi osobami, a patří mezi ně služby, jako jsou tradiční hlasová volání mezi dvěma jednotlivci, ale také všechny druhy elektronické pošty, služby zasílání zpráv nebo skupinové diskuse. Interpersonální komunikační služby zahrnují pouze komunikaci mezi konečným, tedy nikoli potenciálně neomezeným, počtem fyzických osob, který je určen odesílatelem komunikace. Komunikace, jíž se účastní právnické osoby, by do této definice měla spadat, jestliže jménem těchto právnických osob jednají nebo se této komunikace alespoň na jedné straně účastní fyzické osoby. Interaktivní komunikace znamená, že služba umožňuje příjemci informace odpovídat. Služby, jež tyto požadavky nesplňují, například lineární rozhlasové a televizní vysílání, video na vyžádání, internetové stránky, sociální sítě, blogy nebo výměna informací mezi stroji, by se za interpersonální komunikační služby považovat neměly. Za výjimečných okolností by se služba neměla považovat za interpersonální komunikační službu, pokud je nástroj pro interpersonální a interaktivní komunikaci pouze pomocnou funkcí jiné služby, z objektivních technických důvodů jej nelze používat bez této hlavní služby a jeho integrace není prostředkem k obcházení použitelnosti pravidel upravujících služby elektronických komunikací. Příkladem takové výjimky v zásadě může být komunikační kanál v on-line hrách, a to v závislosti na funkcích komunikačního nástroje dané služby. (18)Interpersonální komunikační služby založené na číslech z národního a mezinárodního telefonního číslovacího plánu jsou propojeny s veřejnou telefonní sítí (s komutací okruhů nebo paketů). Tyto interpersonální komunikační služby založené na číslech zahrnují jak služby, v rámci nichž jsou čísla koncových uživatelů přidělována pro účely zajištění spojení mezi koncovými body, tak služby, které umožňují koncovým uživatelům spojit se s osobami, jimž byla taková čísla přidělena. Pouhé použití čísla jako identifikátoru by se nemělo považovat za rovnocenné s použitím čísla pro spojení s veřejnou komutovanou telefonní sítí, a proto by samo o sobě nemělo být považováno za postačující ke kvalifikaci služby jako interpersonální komunikační služby založené na číslech. Interpersonální komunikační služby nezávislé na číslech by měly podléhat povinnostem, pouze pokud veřejný zájem vyžaduje uplatňování zvláštních regulačních povinností na všechny typy interpersonálních komunikačních služeb bez ohledu na to, zda k poskytování svých služeb využívají čísla. Je odůvodněné zacházet s interpersonálními komunikačními službami založenými na číslech odlišně, neboť se účastní veřejně zajišťovaného interoperabilního ekosystému, a tudíž z něj také mají prospěch. ê 2002/22/ES 6. bod odůvodnění ð nový (19)Koncový bod sítě představuje pro účely regulace hranici mezi předpisovým rámcem pro sítě a služby elektronických komunikací a mezi předpisy pro telekomunikační koncová zařízení. Za vymezení polohy koncového bodu sítě je odpovědný vnitrostátní regulační orgán, popřípadě na základě návrhu daných podniků. ð S ohledem na praxi vnitrostátních regulačních orgánů a vzhledem k různorodosti pevných a bezdrátových topologií by Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací („BEREC“) mělo v úzké spolupráci s Komisí přijmout pokyny, jak určit koncový bod sítě v souladu s touto směrnicí v různých konkrétních situacích. ï ò nový (20)Technický vývoj umožňuje koncovým uživatelům přístup k tísňovým službám nejen prostřednictvím hlasových volání, ale také prostřednictvím jiných interpersonálních komunikačních služeb. Pojem tísňové komunikace by proto měl zahrnovat všechny takové interpersonální komunikační služby, které umožňují přístup k tísňovým službám. Vychází z prvků tísňového systému, které jsou již zakotveny v právních předpisech Unie, konkrétně „centra tísňového volání“ (PSAP) a „nejvhodnějšího PSAP“, a z pojmu „tísňových služeb“.

ê 2002/21/ES 16. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (21)Vnitrostátní regulační ð a jiné příslušné ï orgány by měly sledovat harmonizovaný soubor cílů a zásad pro podepření svých opatření Ö své činnosti Õ a měly by v případě nutnosti koordinovat opatření s vnitrostátními regulačními orgány jiných členských států ð a se sdružením BEREC ï při plnění svých úkolů podle tohoto předpisového rámce. ê 2002/21/ES 17. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (22)Činnosti vnitrostátních regulačních ð příslušných ï orgánů zřízených podle této směrnice a podle zvláštních směrnic přispívají k naplňování cílů širších politik v oblasti kultury, zaměstnanosti, životního prostředí, sociální soudržnosti a územního plánování. ò nový (23)Aby byly politické cíle strategie pro jednotný digitální trh převedeny do podoby regulace, měl by předpisový rámec vedle stávajících tří hlavních cílů, kerými je podpora hospodářské soutěže, vnitřního trhu a zájmů koncových uživatelů, rovněž sledovat další cíl, týkající se připojení, vyjádřený v podobě výsledků: obecný přístup k pevnému a mobilnímu připojení s velmi vysokou kapacitou a jeho využívání pro všechny občany a podniky Unie na základě přiměřených cen a možností volby, a to díky účinné a korektní hospodářské soutěži, účinným investicím a otevřeným inovacím, účinnému využívání spektra, společným pravidlům a předvídatelným regulačním přístupům na vnitřním trhu a potřebným odvětvovým pravidlům na ochranu zájmů občanů. Pro členské státy, vnitrostátní regulační orgány a jiné příslušné orgány a zúčastněné strany tento cíl týkající se připojení na jedné straně znamená usilovat o sítě a služby s nejvyšší kapacitou, jaká je v dané oblasti ekonomicky udržitelná, a na druhé straně usilovat o územní soudržnost ve smyslu sbližování kapacity dostupné v různých oblastech. ê 2002/21/ES 18. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (24)Požadavek, aby Ö Zásada, že Õ členské státy ð by měly uplatňovat právní předpisy EU technologicky neutrálně ï zajistily, že vnitrostátní regulační orgány v co nejvyšší míře zohlední potřebu technologicky neutrální regulace (tj. Ö vnitrostátní regulační Õ ð nebo jiný příslušný ï Ö orgán Õ takové, která neukládá ani nezvýhodňuje použití konkrétního druhu technologie), nevylučuje přijetí přiměřených kroků na podporu určitých zvláštních služeb v případech, kdy je to odůvodněné ð dosažením cílů předpisového rámce ï, například u digitální televize jako prostředku ke zvýšení účinnosti využití spektra. ð Dále nevylučuje zohlednění toho, že některá přenosová média mají fyzické vlastnosti a prvky architektury, které mohou být lepší z hlediska kvality služeb, kapacity, nákladů na údržbu, energetické účinnosti, flexibility řízení, spolehlivosti, robustnosti a škálovatelnosti a v konečném důsledku z hlediska výkonnosti, což se může odrazit v opatřeních přijatých k dosažení různých cílů regulace. ï ê 2009/140/ES 53. bod odůvodnění (25)Měly by být současně podporovány účinné investice i hospodářská soutěž, s cílem zvýšit ekonomický růst, inovace a možnost výběru pro spotřebitele. ê 2009/140/ES 54. bod odůvodnění (přizpůsobený)

(26)Hospodářskou soutěž lze nejlépe podporovat prostřednictvím hospodářsky účinné míry investic do nové a stávající infrastruktury, doplněných v případě potřeby regulací, jejímž cílem je dosáhnout účinné hospodářské soutěže v oblasti maloobchodních služeb. Účinná úroveň hospodářské soutěže založené na infrastruktuře je rozsah zdvojení infrastruktury, při níž Ö němž Õ investoři mohou oprávněně očekávat spravedlivou návratnost založenou na přiměřených očekáváních ohledně vývoje podílů na trhu. ê 2009/140/ES 8. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (27)Za účelem dosažení cílů Lisabonské agendy jJe nutné poskytovat přiměřené investiční pobídky do nových vysokorychlostních sítí Ö s velmi vysokou Õ ð kapacitou ï, které budou podporovat inovace v internetových službách s bohatým obsahem a posilovat mezinárodní konkurenceschopnost Evropské unie. Tyto sítě mají obrovský potenciál přinášet užitek spotřebitelům a podnikům v celé Evropské unii. Je proto nezbytné podporovat udržitelné investice do rozvoje těchto nových sítí a současně prostřednictvím předvídatelné a jednotné regulace zajišťovat hospodářskou soutěž a zvyšovat možnost výběru pro spotřebitele. ê 2009/140/ES 5. bod odůvodnění (přizpůsobený) (28)Cílem je v závislosti na rozvoji hospodářské soutěže na trzích postupně omezovat pro odvětví specifická pravidla ex ante a nakonec dosáhnout toho, aby se elektronické komunikace řídily pouze právem v oblasti hospodářské soutěže. Vzhledem k tomu, že trhy elektronických komunikací prokázaly v posledních letech výraznou dynamiku v oblasti hospodářské soutěže, je důležité, aby regulační povinnosti ex ante byly ukládány pouze, pokud Ö na dotčených maloobchodních trzích Õ neexistuje účinná a udržitelná hospodářská soutěž. ò nový (29)Elektronické komunikace se stávají nezbytností pro stále více odvětví. Internet věcí je příkladem, jak se přenos rádiových signálů, který je základem elektronických komunikací, nadále vyvíjí a utváří realitu ve společnosti i podnikatelské sféře. Aby se tento vývoj co nejlépe využil, je nutné zavést nové bezdrátové komunikační technologie a aplikace v oblasti správy rádiového spektra a brát je v potaz. Vzhledem k tomu, že roste poptávka i po jiných technologiích a aplikacích, které využívají spektrum a které lze vylepšit tím, že se do nich začlení nebo s nimi zkombinují elektronické komunikace, měl by se při správě spektra v příslušných případech používat meziodvětvový přístup s cílem zlepšit účinnost využívání spektra. ê 2009/140/ES 28. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (30)Ačkoliv správa spektra zůstává v kompetenci členských států, sStrategické plánování, koordinace a případná harmonizace na úrovni Společenství Ö Unie Õ může pomoci zajistit, aby uživatelé spektra plně využívali výhod vnitřního trhu a aby bylo možno v celosvětovém měřítku účinně hájit zájmy EU Ö Unie Õ. Za tímto účelem by měly Ö mohou Õ být v případě potřeby vytvořeny Ö přijaty Õ legislativní víceleté programy politiky rádiového spektra, které stanoví politické směry a cíle pro strategické plánování a harmonizaci využívání rádiového spektra ve Společenství Ö Unii Õ ð , přičemž první z nich byl vymezen rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 243/2012/EU ï. Tyto politické směry a cíle se mohou týkat dostupnosti a účinného využívání rádiového spektra potřebných pro vytvoření a fungování vnitřního trhu Ö v souladu s touto směrnicí Õ a případně se mohou rovněž týkat harmonizace postupů pro udělování obecných oprávnění nebo individuálních práv na využívání rádiových frekvencí, pokud je to nutné pro odstranění překážek pro fungování vnitřního trhu. Tyto politické směry a cíle by měly být v souladu s touto směrnicí a zvláštními směrnicemi. ê 2009/140/ES 32. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (31)Současný systém správy a přidělování spektra je obecně založen na správních rozhodnutích, která nejsou dostatečně pružná a nedokáží reagovat na technologický a hospodářský vývoj, zejména na rychlý rozvoj bezdrátových technologií a rostoucí poptávku po šířce pásma. Ö Státní hranice ztrácejí při určování optimálního využití rádiového spektra stále více svou důležitost. Õ Nevhodná roztříštěnost jednotlivých vnitrostátních politik ð v oblasti správy rádiového spektra, včetně bezdůvodně odlišných podmínek přístupu k rádiovému spektru a jeho využívání podle typu operátora, může ï vede Ö vést Õ k nárůstu nákladů a ztrátě tržních příležitostí ze strany uživatelů spektra. a Ö Může zpomalit Õ zpomaluje inovace ð , omezit investice, snížit úspory z rozsahu na straně výrobců a operátorů a vytvářet napětí mezi držiteli práv a nesrovnalosti v nákladech na přístup ke spektru. Tato roztříštěnost může obecně narušit fungování ï v neprospěch vnitřního trhu, Ö a dotknout se Õ spotřebitelů a celého hospodářství. Podmínky přístupu k rádiovým frekvencím a jejich využívání se navíc mohou lišit podle typu operátora, i když elektronické služby poskytované těmito operátory se stále více překrývají, což vytváří napětí mezi držiteli práv a nesrovnalosti v nákladech na přístup ke spektru a případně i narušuje fungování vnitřního trhu.

ê 2009/140/ES 33. bod odůvodnění (přizpůsobený) Státní hranice ztrácejí při určování optimálního využití rádiového spektra stále více svou důležitost. Roztříštěná správa přístupu k právům na užívání rádiového spektra omezuje investice a inovaci a znemožňuje operátorům a výrobcům zařízení využívat úspory z rozsahu, což brání rozvoji vnitřního trhu služeb a sítí elektronických komunikací, které rádiové spektrum využívají. ê 2009/140/ES 30. bod odůvodnění (přizpůsobený) (32)Ustanovení této směrnice o správě spektra by měla být v souladu s činností mezinárodních a regionálních organizací zabývajících se správou rádiového spektra, jako je Mezinárodní telekomunikační unie (ITU) a Evropská konference správ pošt a telekomunikací (CEPT), aby tak byla zajištěna účinná správa a harmonizace využití spektra v celém Společenství Ö Unii Õ a mezi členskými státy a ostatními členy ITU. ê 2002/21/ES 11. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (33)V souladu se zásadou oddělení regulačních a provozních funkcí by měly členské státy zaručit nezávislost vnitrostátního regulačního orgánu nebo ð a jiných příslušných ï orgánů, aby byla zajištěna nestrannost jejich rozhodnutí. Tímto požadavkem na nezávislost nejsou dotčeny institucionální autonomie a ústavní povinnosti členských států nebo zásada neutrality s ohledem na úpravu vlastnictví jednotlivých členských států, jak je stanovena v článku 295 Smlouvy. Vnitrostátní regulační ð a jiné příslušné ï orgány by měly mít přístupné všechny nezbytné zdroje, tj. pracovníky, odborné znalosti a finanční prostředky