ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
V tomto posouzení dopadů jsou posuzována čtyři opatření. Poté, co u nich jednotlivě byly zváženy legislativní a nelegislativní možnosti, byly stanoveny tyto upřednostňované možností:

1. Povinnosti investorů Správci aktiv, pojišťovny, distributoři pojištění, instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění, investiční poradci a individuální správa portfolií by byli povinni integrovat ESG faktory do investičních rozhodnutí a procesu poradenství jakožto součást svých investorských povinností. To by poskytlo jasnost a jednotnost v rámci celého trhu a začlenilo hledisko udržitelnosti do rozhodování o investicích a do procesů poradenství těchto finančních institucí, zejména v oblasti řízení rizik. 2. Zveřejňování Příslušné subjekty by rovněž musely zveřejňovat, jakým způsobem plní tyto povinnosti. Kromě toho by ti správci aktiv a institucionální investoři, kteří tvrdí, že sledují cíle udržitelnosti, museli prokazovat soulad svých investic s uvedenými cíli. Tím by se zvýšila transparentnost vůči koncovým investorům, zajistila srovnatelnost mezi produkty a zabránilo klamavé ekologické reklamě (tzv. green-washingu).

3. Jednotný klasifikační systém EU („taxonomie“):

V rámci této upřednostňované možnosti by se na úrovni EU stanovila jednotná kritéria pro určování toho, zda je hospodářská činnost environmentálně udržitelná. Navrhuje se, aby Komise následně určila činnosti, které budou považovány za udržitelné, přičemž by se vycházelo z doporučení skupiny technických odborníků na udržitelné finance, která by byla zřízena. To by mělo hospodářským subjektům a investorům ozřejmit, které činnosti jsou považovány za zelené/udržitelné, aby tak mohli tak přijímat informovaná investiční rozhodnutí. To je první a zásadní krok v úsilí o nasměrování investic do udržitelných činností.

4. Referenční hodnoty

V rámci této upřednostňované možnosti by se zavedly dvě nové kategorie referenčních hodnot pro nízké emise uhlíku a pozitivní dopad v oblasti emisí uhlíku. Pro metodiku použitou k vypracování těchto referenčních hodnot by byly stanoveny minimální harmonizované normy. Tím se podpoří tržní norma odrážející uhlíkovou stopu společností. Investorům, kteří chtějí investovat do nízkouhlíkových strategií, se tak poskytne spolehlivý nástroj.
Konzultace se zúčastněnými stranami a předchozí konzultace ukázaly širokou podporu pro regulační změny, které malým a středním podnikům usnadní lepší přístup na veřejné kapitálové trhy. Zúčastněné strany zejména upozorňovaly, že univerzální přístup podle nařízení o zneužívání trhu klade na malé emitenty nepřiměřenou zátěž. Emitenti, burzy a zprostředkovatelé obecně požadovali cílená zmírnění požadavků za účelem snížení administrativních nákladů, zejména pokud jde o obchody osob s řídicí pravomocí, seznamy zasvěcených osob a zpřístupňování vnitřních informací. Členské státy také vyjádřily podporu takových opatření, upozornily však, že jakákoli provedená opatření by se měla vyhnout nepříznivým dopadům na integritu trhu. Stejnou podporu vyjádřily zúčastněné strany i zavedení zjednodušeného „převodního prospektu“. Pokud jde o změny definic, vyslovily zúčastněné strany širokou podporu změně definice emitentů dluhopisů z řad malých a středních podniků. Pokud jde obecnou definici trhů pro růst malých a středních podniků, byly odpovědi méně jednoznačné. Ačkoli mnoho zúčastněných stran vyjádřilo podporu zvýšení prahové hodnoty tržní kapitalizace, jiné zúčastněné strany uvedly, že takové opatření by bylo předčasné. Na základě této zpětné vazby a další analýzy je upřednostňovanou možností zachovat stávající stav, pokud jde o definici trhů pro růst malých a středních podniků (vyjma definice emitentů dluhopisů z řad malých a středních podniků). Pokud jde o opatření, jejichž cílem je zvýšit likviditu, účastníci trhu obecně uznávali přínosy smluv o zajištění likvidity. Velký počet zúčastněných stran, které vyjádřily stanovisko, se shodl na tom, že by bylo prospěšné vytvořit unijní rámec, přestože řada z nich trvala na nutnosti zachovat u takových smluv flexibilitu pro přizpůsobení místním podmínkám. Několik příslušných vnitrostátních orgánů se obávalo, že takové postupy by mohly vyvolat manipulativní cenové praktiky. Další příslušné vnitrostátní orgány však nespatřovaly žádný důvod k obavám, pokud bude rámec nastaven tak, aby manipulativním praktikám předcházel, jak je tomu podle stávajících uznávaných tržních postupů. Pokud jde o požadavky na minimální volně obchodovaný objem, byli respondenti rovnoměrně rozděleni na příznivce a odpůrce takového opatření.
Evropská funkce investiční stabilizace (možnost č. 2) by přispěla k cíli v oblasti soudržnosti tím, že by v případě velkých asymetrických otřesů s dopady na konkrétní členský stát nabízela finanční podporu. Podpora by se zaměřila na výhody veřejných investic pro prioritní odvětví a podléhala by splnění podmínek pro spuštění a podmínek způsobilosti. Usnadnila by provádění proticyklické fiskální politiky tím, že by umožnila zapojení fiskálních stabilizátorů. V praxi umožní zachovat odpovídající úroveň výdajů, včetně investičních výdajů, a to i snížením daňových příjmů z důvodu eroze základu daně. Síla tohoto režimu by se odvíjela od jeho přesné koncepce a nastavení parametrů. Dopad této možnosti na makroekonomickou stabilizaci omezuje skutečnost, že podpora má formu půjčky.

Výsledky, jež by tento režim přinesl, by byly v ostrém rozporu s předchozí krizí, kdy ve veřejných investicích často docházelo ke značným škrtům a členské státy se v důsledku tlaku trhu musely vrátit k procyklickým fiskálním politikám. Evropská funkce investiční stabilizace (možnost č. 2) by byla větším přínosem pro proticyklické fiskální politiky členských států a větší stabilitu investic. Nakonec by pomohla snížit amplitudu a asymetrie výkyvů hospodářského cyklu a přispěla by k předcházení plnohodnotných finančních krizí. V konečném důsledku by tento režim přispěl k integritě Unie.
V rámci procesu posouzení dopadů byly analyzovány tři možnosti politiky: 0) základní scénář; 1) cílené změny nařízení o kontrole rybolovu; 2) cílené změny režimu pro kontrolu rybolovu (zejména nařízení o kontrole rybolovu, o nezákonném, nehlášeném a neregulovaném rybolovu a o Evropské agentuře pro kontrolu rybolovu). Varianta 2 vykazuje podstatně lepší obecnou výkonnost než ostatní varianty, a je tedy upřednostněna. Tato varianta by: 1) zajistila soudržnost s reformovanou SRP; 2) zajistila kontrolní režim, který obstojí i v budoucnu; 3) zjednodušila legislativní rámec a snížila zbytečnou administrativní zátěž; 4) posílila kulturu dodržování pravidel SRP; 5) zajistila rovné zacházení s provozovateli; 6) zlepšila kvalitu, výměnu a sdílení údajů o rybolovu; 7) zlepšila vědecké údaje pro účely posuzování populací; 8) zvýšila synergie s jinými politikami; 9) zvýšila konkurenceschopnost evropského odvětví; 10) více než zdvojnásobila hodnotu každého eura investovaného do kontroly v podobě příjmu pro hospodářství EU; 11) posílila tvorbu nových pracovních míst v oblasti informačních a komunikačních technologií; 12) podpořila investice do nových technologií a současně ušetřila 157 mil. EUR během období pěti let ve srovnání s výchozím scénářem; 13) vedla k rychlejšímu zlepšování stavu populací, tj. k vyšší ziskovosti dotčených plavidel a mezd rybářů.

Náklady by byly úměrné dosaženým přínosům (obzvláště s ohledem na úspory nákladů) a efektivní, přičemž významné přínosy by převážily nad relativně malými změnami nákladů. Orgány členských států by rovněž měly v případě této varianty prospěch z úspor nákladů dosažených díky zjednodušení a interoperabilitě. Náklady na dodržování předpisů by se týkaly sledování rybolovné kapacity (5,1 mil. EUR pro podniky, částečně kompenzovaných úsporami orgánů ve výši 4,2 mil. EUR) a kontroly povinnosti vykládky (investice ve výši 7,2 mil. EUR). Celkové investice do IKT by činily 134,6 mil. EUR v průběhu pěti let, avšak částečně by byly kompenzovány opakovanými úsporami nákladů ve výši 127,3 mil. EUR během téhož období. V důsledku upřednostňované varianty se neočekávají žádné nepříznivé sociální dopady ani dopady na životní prostředí.
V roce 2030 by tato možnost v případě plastů na jedno použití znamenala úsporu 2,6 milionu tun ekvivalentu CO2. Zamezila by škodám na životním prostředí (odpovídajícím 11 miliardám EUR). Vzniknou náklady na dodržování předpisů ze strany podniků (přibližně (2 miliardy EUR) a nakládání s odpady (510 milionů EUR). Spotřebitelé ušetří peníze (přibližně 6,5 miliardy EUR), budou však čelit určitým obtížím.

Dodatečné opatření, zálohový nebo rovnocenný systém, by množství odpadků v mořích dále významně snížilo s přijatelnými dodatečnými náklady (přibližně 1,4 miliardy EUR).

Upřednostňovanou možností v případě lovných zařízení a zařízení pro akvakulturu je zavedení rozšířené odpovědnosti výrobců plastů obsažených v lovném zařízení a zařízení pro akvakulturu, jakož i finanční pobídky na podporu vrácení lovných zařízení na pobřeží. To by vedlo k úsporám nákladů u výrobního odvětví ve výši přibližně 0,16 % příjmů. Tato možnost doplní opatření zaměřená na lovná zařízení a zajistí, aby se plastový materiál z lovných zařízení dostal do toku odpadů a recyklačního toku, a to za účasti výrobců plastových materiálů pro lovná zařízení a se zvýšením míry recyklace materiálů pro lovná zařízení.
Posouzení dopadů zahrnuje test dopadu na malé a střední podniky, který zkoumá potenciální dopad upřednostňované možnosti na různé kategorie malých a středních podniků, které se věnují buď výzkumu a vývoji, nebo výrobě buď takzvaných „originálních“ přípravků, nebo generických a biologicky podobných přípravků. Závěrem tohoto testu je, že upřednostňovaná možnost by byla vysoce přínosná pro malé a střední podniky usazené v EU vyrábějící generika a biologicky podobné léčivé přípravky, neboť je pro ně obtížnější než pro větší společnosti zřídit výrobní závody mimo EU, aby obešly narůstající nezamýšlené účinky režimu EU pro DOO. Návrh rovněž vytvoří nové příležitosti v oblasti výzkumu a vývoje a výroby pro malé a střední podniky a začínající podniky ve vysoce lukrativních a rychle se rozvíjejících odvětvích, zejména pokud jde o biologicky podobné léčivé přípravky (kde se intenzivně investuje do výzkumu a vývoje). Iniciativa by byla prospěšná pro dynamiku celého farmaceutického ekosystému EU (zakládání nových podniků atd.). Jak je vysvětleno výše, upřednostňovaná možnost by mohla vést ke ztrátě potenciálního odbytu pro držitele DOO vzhledem k tomu, že by čelili rostoucí konkurenci na vývozních trzích ze strany výrobců generik a biologicky podobných léčivých přípravků usazených v EU. Nicméně vzhledem k tomu, že by se taková konkurence mohla stejně objevit, a vzhledem k tomu, že upřednostňovaná možnost ponechává podstatu ochrany duševního vlastnictví v Evropě pomocí DOO netknutou, bude mít omezené riziko ztráty odbytu velmi omezený vliv na možnosti malých a středních podniků zapojených do výzkumu a vývoje dočkat se návratnosti svých investic. Tento účinek je velkou měrou vykompenzován prospěšnými účinky návrhu na EU jakožto centra farmaceutického výzkumu a vývoje.
2. pilíř – Globální výzvy a konkurenceschopnost průmyslu bude lépe řešit politické priority EU a podporovat konkurenceschopnost průmyslu integrací programů Společenské výzvy a Leadership in Enabling Industrial Technologies programu Horizont 2020 do pěti klastrů (tj. Zdraví, Inkluzivní a bezpečná společnost, Digitální oblast a průmysl, Klima, energetika a mobilita a Potraviny a přírodní zdroje). Tyto klastry lépe podpoří celé spektrum cílů společenského rozvoje a posílí společné činnosti v oblasti výzkumu a inovací různých odvětví, oborů a oblastí politik – což přispěje k větší flexibilitě, cílenému zaměření a posílí dopad. Z důvodu jeho zaměření bude tento pilíř prováděn zdola nahoru prostřednictvím procesu strategického plánování, což zajistí zapojení zúčastněných stran a společnosti a sladění činností členských států. Tento pilíř poskytne odpovídající zviditelnění zásadní úlohy průmyslu při dosahování všech cílů programu, zvláště při řešení globálních výzev, včetně vývoje klíčových základních technologií pro budoucnost.

Dopad závisí v konečném důsledku na šíření a využívání údajů a výsledků výzkumu a inovací a je nutné jej účinně zachytit a informovat o něm. Ambiciózní a komplexní strategie zvýší dostupnost těchto údajů a výsledků a urychlí jejich využívání na podporu celkového dopadu programu. Portfolia konečných výsledků budou využita v součinnosti s dalšími programy EU, aby bylo zajištěno jejich využití na celostátní a regionální úrovni, čímž se maximalizuje evropský inovační potenciál. To je třeba doplnit účinnou komunikací a informačními kampaněmi zaměřenými na budování důvěry a zapojení občanů.

Pokrok při plnění cílů programu bude sledován spolu se způsoby dosahování dopadů (pokud jde o vědecké, společenské a hospodářské dopady). Z časového hlediska se budou rozlišovat krátkodobé, střednědobé a dlouhodobé způsoby dosahování dopadů. Ukazatele způsobů dosahování dopadu budou zahrnovat jak kvalitativní, tak i kvantitativní informace, jejichž dostupnost závisí na fázi provádění programu. Do těchto ukazatelů se v různé míře a prostřednictvím různých mechanismů promítnou jednotlivé části programu. Údaje, z nichž vycházejí klíčové ukazatele způsobů dosahování dopadu, se budou shromažďovat a centrálně spravovat harmonizovaným způsobem, který příjemce co nejméně zatěžuje, a to i za využití jedinečných identifikátorů pro žadatele a automatického zajišťování údajů z externích veřejných a soukromých databází. Základní, cílové a srovnávací hodnoty budou stanoveny před zahájením programu. Údaje o řízení a provádění programu budou dále shromažďovány téměř v reálném čase. Analýza pokroku v klíčových aspektech řízení a provádění se bude provádět každý rok. Průběžná hodnocení a hodnocení ex post zajistí konzistentní metodiku a komplexní pokrytí.
Ačkoli oblast cel spadá do výlučné pravomoci s vysokým stupněm harmonizovaných právních předpisů EU, zůstává provádění zcela na jednotlivých členských státech, a celní unie může být tedy pouze tak silná jako její nejslabší článek. EU nebo členské státy se nemohou s globálními a transevropskými výzvami v celé Evropě vyrovnat účinným a soudržným způsobem samy. Je potřebná spolupráce a operační integrace mezi vnitrostátními celními správami. Přidané hodnoty je nejvíce dosahováno v oblasti informačních technologií, kde programy umožňují vývoj a provoz řady společně vymezených evropských elektronických systémů za nižší náklady, než by tomu bylo na vnitrostátní úrovni.

Byly zváženy různé možnosti politiky, které jsou především závislé na úrovni politické ambice programu. Klíčovými možnostmi je „možnost 2 – kritické množství“ a „možnost 3 – kontinuita plus“ (upřednostňovaná možnost): -Možnost 2 – kritické množství: tato možnost je zaměřena na financování všech elektronických systémů v rámci celního kodexu Unie, jakož i některých nových elektronických systémů Unie mimo rámec celního kodexu Unie, zajištění kontinuity celních operací EU a splnění nových závazků v rámci celních předpisů EU. Vzhledem k tomu, že tento scénář nemá kromě dosažení provádění celního kodexu Unie a již navržených právních předpisů žádné další ambice, vyžadoval by důkladné přehodnocení ambicí EU v oblasti celnictví. -Možnost 3 – kontinuita plus: tato možnost navrhuje účinné řešení stávajících a budoucích výzev celní unie. Jejím cílem je umožnit opatření, která jsou nezbytná pro posílení výkonnosti celních správ EU. Budováním kapacit v oblasti informačních technologií by se konkrétně zajistilo zavádění nových projektů informačních technologií v oblasti cel (mimo celní kodex Unie) a umožnily by se inovace. Zvýšila a posílila by se spolupráce za účelem posílení kapacit celních správ, aby spolupracovaly s ostatními orgány, zajistily dodržování předpisů, bojovaly proti podvodům a zvýšily bezpečnost, více spolupracovaly v klastrech na tematickém nebo zeměpisném základě a napomáhaly hlubší integraci, kterou přináší nové IT prostředí. S omezenými dodatečnými prostředky by tato možnost výrazně zvýšila celkovou přidanou hodnotu na úrovni EU.
Ve fázi plného provozu by roční náklady na provoz programu mohly v závislosti na zjištěných potřebách uživatelů činit 100 až 150 milionů EUR z rozpočtu EU. Náklady fáze budování budou činit až 100 milionů EUR; v případě potřeby by od roku 2025 mohl být vyčleněn rozpočet na odstranění nedostatků v kosmické infrastruktuře. Mimo nákladů spojených s programem se neočekávají žádné negativní dopady z hospodářského, sociálního ani environmentálního hlediska. V souvislosti s dodržováním předpisů nevznikají žádné náklady.

Dopad na malé a střední podniky (a na mikropodniky) se obecně hodnotí jako omezený. Nicméně vzhledem k jejich zásadní úloze pro inovace by zavedení zvláštních pravidel usnadňujících jejich zapojení do veřejných zakázek systému Evropské unie GOVSATCOM mohlo být přínosné.

Sdružení poptávky a zavedení bezpečnostních norem systému EU GOVSATCOM bude mít pro podniky pozitivní dopad. Zejména dojde ke snížení nákladů na podnikání pro soukromý sektor (EU jakožto základní klient místo stovek smluv ad hoc). Uživatelská základna bude díky novým uživatelům a aplikacím rozsáhlejší a bude též stabilnější a předvídatelnější. To bude stimulovat inovace a výzkum a vývoj. Přístup založený na partnerství veřejného a soukromého sektoru podpoří v důsledku sdílení technologických rizik soukromé investice.

·U členských států, které nemají vlastní kapacity, se očekávají silné pozitivní dopady: lepší služby pro aktéry v oblasti bezpečnosti, větší odolnost díky zaručenému přístupu k zabezpečeným řešením družicové komunikace na úrovni EU, která by byla velmi nákladná nebo kterou by si členské státy nemohly dovolit.

Při posuzování dopadů nebyly zjištěny žádné jiné významné dopady, zejména pokud jde o základní práva nebo regionální/mezinárodní aspekty. Zástupci výrobního odvětví poukázali na potenciální pozitivní účinky harmonizovaných bezpečnostních norem EU, které by mohly pro akreditované evropské podniky znamenat více smluv; dodržování těchto norem by mohlo sloužit jako argument při prodeji podobných služeb ve světě.
Rada a Evropský parlament vyjádřily přání zachovat jednotný NCD EU a domnívají se, že by tento doklad měl být modernizován se zaměřením na vylepšení bezpečnostních prvků. Z konzultací s členskými státy EU je patrné, že podle valné většiny z nich je možnost č. 3 (biometrický čip) příliš nákladná a upřednostnily by možnost č. 2 (vylepšené bezpečnostní prvky). Pro třetí země by možnost č. 2 byla dostatečná pro nejčastější případ návratu domů. Komise též vyjádřila přání zlepšit zabezpečení dokumentu a podpořila by možnost č. 2. Přestože občanům nebyly kladeny otázky o konkrétních bezpečnostních prvcích, ti, kteří odpověděli, drtivou většinou podpořili jednotnou úpravu a zlepšení z hlediska přijímání dokladu.

Upřednostňovaná možnost přinese výhody v mnoha oblastech, ačkoli je nelze snadno vyčíslit. Občané EU by se mohli spolehnout na to, že získají NCD EU na konzulátech všech členských států, v souladu s platným acquis EU o právech občanů, zejména směrnicí o konzulární ochraně. Mohli by tak využívat zákonného práva na NCD EU ve více situacích, než stanoví současné rozhodnutí o NCD EU, a jasnější postupy a lhůty pro vydání dokladů. Členské státy a EU by těžily z větší bezpečnosti na hranicích díky vylepšeným bezpečnostním prvkům nového NCD EU. Nový doklad by byl rovněž ve větší míře přijímán a snadněji by se zpracovával na hranicích. Širší uznání by vedlo k finančním úsporám na straně nezastoupených občanů díky nižším nákladům způsobeným nepříjemnostmi a dalším úsporám, např. za pobyt v hotelu a náhradní cestovní řešení. Zabezpečenější formát NCD EU, který bude vícejazyčný a bude možné jej vytvářet na úrovni EU, by též představoval nákladově efektivní alternativu pro členské státy, které zvažují nahrazení zastaralých vnitrostátních NCD. A konečně, Komise by mohla prosazovat nový právní předpis o NCD EU a monitorovat jeho provádění.
Vzhledem k obecnému závazku, který již Komise ve vztahu k této iniciativě učinila, jakož i k významné roli, kterou mají hrát členské státy, je hlavním rozdílem mezi těmito dvěma podrobně analyzovanými možnostmi politiky jejich rozsah, jež se odráží v jejich právním základě: subjekt založený pouze na článku 187 SFEU (možnost č. 2) by omezil iniciativu na oblast výzkumu a inovací a zpravidla by předpokládal finanční příspěvek od soukromých subjektů. Naopak subjekt založený na dvojím právním základě – článku 187 SFEU a článku 173 SFEU (možnost č. 1) – by znamenal širší mandát, který by mimo jiné zahrnoval i nasazení, podporu průmyslu a vytváření silnějších synergií se sektorem kybernetické obrany. Také členské státy by hrály významnější roli – jak z hlediska řízení, tak i jako možní zadavatelé veřejných zakázek na technologie v oblasti kybernetické bezpečnosti.

Na základě výsledků konzultací a shromážděných důkazů je zřejmé, že ze strany průmyslových i vědeckých komunit existuje poptávka po mechanismu, který by EU umožnil vytvořit soudržnou průmyslovou politiku kybernetické bezpečnosti, která bude přesahovat činnosti v oblasti výzkumu a vývoje, pokud má Evropa získat vedoucí postavení v oblasti kybernetické bezpečnosti v celosvětovém měřítku. Zároveň zúčastněné strany zdůraznily, že klíčem k úspěchu bude dobře definovaná úloha kompetenčního centra při podpoře a usnadňování úsilí sítě a příslušných komunit a inkluzivní přístup k síti založený na spolupráci, aby nevznikaly nové bariéry. Vzhledem k tomu, že kybernetická bezpečnost je rychle se rozvíjející obor, by struktura také měla být flexibilní, aby se mohla snadno přizpůsobit. Během celého procesu členské státy upozorňovaly na potřebu být inkluzivní vůči všem členským státům a jejich stávajícím centrům excelence a kompetencí a věnovat zvláštní pozornost doplňkovosti opatření. Zvláště s ohledem na kompetenční centrum členské státy zdůraznily význam jeho koordinační role při podpoře této sítě. Proto bude třeba v rámci jakékoli iniciativy Komise nalézt správnou rovnováhu mezi řídícími a prováděcími strukturami a zohlednit ji v těchto strukturách, aby byla zajištěna účinná koordinace na evropské úrovni a zároveň zohledněn vývoj na vnitrostátní úrovni.
Čeho by měla tato iniciativa dosáhnout?

Prostřednictvím opatření pouze na úrovni jednotlivých členských států by se vzhledem k povaze dotčených služeb účinně nevyřešil úkol spočívající v omezení dostupnosti nezákonného obsahu online, ani problém vznikající roztříštěnosti vnitřního trhu.

Utváří se různorodá mozaika vnitrostátních pravidel či existuje riziko jejího rozrůstání. Takový vývoj by ohrozil účinné uplatňování svobody usazování a svobody poskytování služeb v EU a současně by snížil efektivitu boje proti teroristickému obsahu online, neboť touto různorodostí by se zvýšily náklady podniků na dodržování předpisů.

Většina internetových platforem funguje napříč hranicemi a umožňuje přístup ke svému obsahu bez ohledu na to, kde se uživatelé nebo poskytovatelé informací nacházejí. Členské státy přijaly ve věci odstraňování nezákonného obsahu online právní předpisy, ale potřeba zajistit veřejnou bezpečnost na vnitrostátní úrovni musí být vyvážena základní svobodou poskytování služeb a svobodou usazování podle pravidel jednotného trhu.