1.Účel zprávy

Směrnice o energetických štítcích (2010/30/EU) ukládá Komisi, aby do 31. prosince 2014 vyhodnotila její účinnost a předložila zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Směrnice rovněž požaduje předložit do 19. června 2015 zprávu o přenesených pravomocích a poskytovat shrnutí zpráv o dozoru nad vnitrostátním trhem, které členské státy předkládají jednou za čtyři roky.

Zpráva z roku 2012 o přezkumu směrnice o ekodesignu (2009/125/ES) dospěla k závěru, že bezprostřední revize uvedené směrnice není nutná, ale že specifické aspekty, o kterých nebyl v době přezkumu dostatek informací, by mohly být znovu posouzeny při přezkumu směrnice o energetických štítcích v roce 2014, například pokud jde o účinnost prováděcích opatření a harmonizovaných norem a užší koordinaci při provádění obou směrnic.

Tato zpráva naplňuje uvedené požadavky.

2.Posouzení účinnosti, efektivnosti, soudržnosti, přidané hodnoty pro EU a významu

Cíle směrnice o energetických štítcích a směrnice o ekodesignu jsou tyto:

zvyšování energetické účinnosti výrobků a úrovně ochrany životního prostředí,

volný pohyb výrobků spojených se spotřebou energie v Evropské unii,

poskytování informací, díky nimž spotřebitelé mají možnost vybrat si výrobky s vyšší účinností.

Hodnocení politiky odhaluje tyto skutečnosti:

1.Zavedená opatření v oblasti ekodesignu a označování energetickými štítky jsou účinná, jelikož přinášejí hmatatelné a výrazné úspory energie a nákladů. Hodnocení ex post během přezkumů konkrétních opatření v oblasti označování energetickými štítky uplatňovaných od 90. let 20. století ukázalo rychlou transformaci trhu směrem k vyšší účinnosti ve většině skupin výrobků označovaných energetickými štítky. Odhaduje se, že provádění uvedených dvou směrnic do roku 2020 ušetří 175 Mtoe primární energie ročně (zhruba 15 % těchto úspor přinesou opatření v oblasti označování energetickými štítky, přičemž je třeba pamatovat na to, že na zhruba polovinu skupin výrobků se vztahují pouze požadavky na ekodesign). To odpovídá 19% úsporám ve srovnání s nezměněným stavem, pokud jde o využívání energie těmito výrobky. Tyto politiky zajistí téměř polovinu z cíle zvýšit energetickou účinnost o 20 % do roku 2020. Závislost na dovozu energie by se snížila o 23 % u zemního plynu a o 37 % u uhlí. Celkově se odhaduje, že doposud zavedená opatření v oblasti ekodesignu a označování energetickými štítky ušetří konečným uživatelům výrobků v roce 2020 díky nižším účtům za veřejné služby částku ve výši 100 miliard EUR ročně (tzn. úspory ve výši 400–500 EUR ročně v každé domácnosti).

2.Na vnitřním trhu Evropské unie neexistují žádné překážky pro volný pohyb výrobků spojených se spotřebou energie.

3.Přínosy převažují nad náklady jak pro podniky, tak pro společnost jako celek. Ačkoli náklady na dodržování požadavků a označování energetickými štítky půjdou v první řadě k tíži výrobců, přejdou následně na konečné uživatele (domácnosti a jiné podniky), kteří těží z úspor nákladů z důvodu nižší spotřeby energie, jež výrazně převažují nad počátečními pořizovacími náklady. Podrobné údaje za celou EU nejsou k dispozici. V případě Spojeného království byl u předpisů platných v roce 2012 poměr přínosů a nákladů odhadován na 3,8 .

4.Valná většina spotřebitelů (zhruba 85 %) zná energetické štítky, rozumí jim a používá je při svém rozhodování při nákupech.

5.Zavedením třídy A+ a vyšších tříd směrnicí o energetických štítcích z roku 2010 klesla účinnost energetických štítků, pokud jde o motivování spotřebitelů k nákupu účinnějších výrobků. Změna provedení, která k označení vyšších tříd energetické účinnosti nad třídou A používá další plusy, motivuje k nákupu účinnějších výrobků méně než původní stupnice od A do G. Ačkoli průzkum mezi spotřebiteli ukazuje, že nová stupnice na energetických štítcích je pro spotřebitele srozumitelná, snížila jejich ochotu platit více za účinnější výrobky, protože rozdíl mezi A+ a A+++ je motivuje méně než rozdíl mezi C a A . Obtížně pochopitelné jsou i některé symboly na štítku, které představují další parametry, např. „logo vypínače“ na štítku televizních přijímačů a účinnost sušení na štítku myček nádobí.

6.Existuje tendence nakupovat větší výrobky, které jsou účinné, a dosahují tedy vysoké energetické třídy, ale mají mnohem vyšší absolutní spotřebu energie než menší spotřebiče téhož typu.

7.Nedostatečné prosazování vnitrostátními orgány dozoru nad trhem přispívá k nedodržování požadavků, a snižuje tak předpokládané úspory energie odhadem o 10 %. Viz též oddíl 3.

8.Opatření u některých výrobků ukázala příliš nízkou míru ambicí v porovnání s tím, co je technicky a ekonomicky proveditelné.

9.Přestože se některá opatření zabývala jinými dopady na životní prostředí, než je energie ve fázi používání, existuje potenciál pro další snižování takových dopadů, například z hlediska životnosti, opravitelnosti, opětovné použitelnosti, recyklovatelnosti, znovu využitelných materiálů, recyklovaného obsahu, používání upřednostňovaných materiálů či nebezpečných látek.