SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A ÚČETNÍMU DVORU

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie za rozpočtový rok 2018

(2019/C 327C 327/01)

OBSAH

PŘEDMLUVA 2

POLITICKÝ A FINANČNÍ RÁMEC, SPRÁVA A ODPOVĚDNOST EVROPSKÉ UNIE 3

OSVĚDČENÍ KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE 9

HLAVNÍ UDÁLOSTI ROZPOČTOVÉHO ROKU 2018 10

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY A PŘÍLOHY 12

ROZVAHA 13

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 14

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ 15

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV 16

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM 17

FINANČNÍ VÝKAZ – DISKUSE A ANALÝZA 90

ZPRÁVY O PLNĚNÍ ROZPOČTU A PŘÍLOHA 104

SLOVNÍČEK POJMŮ 159

SEZNAM ZKRATEK 163

PŘEDMLUVA

Představuji Vám účetní závěrku Evropské unie za rok 2018. Podává kompletní přehled o financích EU a o plnění rozpočtu EU v minulém roce a také o podmíněných závazcích, finančních příslibech a dalších závazcích, jež Unie přijala. V souladu s víceletým charakterem činností Unie vysvětluje hlavní finanční údaje a jejich vývoj. Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie patří do tzv. integrovaného balíčku finančních zpráv a zpráv o odpovědnosti Komise a tvoří nedílnou součást vysoce rozvinutého systému finanční odpovědnosti.

Ačkoliv je relativně malý, má rozpočet EU zásadní vliv na život milionů Evropanů. Doplňuje vnitrostátní rozpočty a přispívá k plnění politických priorit v oblastech, v nichž přináší přidanou hodnotu a v nichž je tím nejefektivnějším způsobem, jak dosáhnout výsledků.

Rok 2018 byl pátým rokem stávajícího víceletého finančního rámce a všechny finanční plány běží naplno. Celkový objem prostředků čerpaných v rámci rozpočtu EU činil 173,1 miliardy EUR v prostředcích na závazky a 156,7 miliardy EUR v prostředcích na platby. V průběhu celého roku jsme díky rozpočtu EU byli schopní reagovat na výzvy, které vyplynuly ze složité geopolitické situace, a zároveň realizovat strategické investice a zaručit v Evropě udržitelný růst.

Téměř polovina rozpočtu se použila ke stimulaci hospodářského růstu, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti. Financoval se výzkum a inovace v rámci programu Horizont 2020, malé a střední podniky v programu COSME nebo vzdělávání v rámci programu Erasmus+. Významnou roli měly i Evropský fond pro strategické investice, Nástroj pro propojení Evropy a evropské strukturální a investiční fondy. Příběh řady investičních projektů EU si můžete přečíst na portálu InvestEU (https://europa.eu/investeu).

Z rozpočtu EU jsme výrazně podpořili i další prioritní oblasti, jako jsou komplexní přístup EU k migraci, bezpečnostní unie nebo vnější činnost EU. Díky tomu hraje Unie v době, kdy v jejím sousedství panuje neklid, důležitou roli i mimo své hranice a přispěla k dosažení cílů v průřezových oblastech politiky souvisejících se změnou klimatu a biodiverzitou. Částka vyčleněná na zohledňování změny klimatu v roce 2018 přesáhla 32 miliard EUR, 20 % celkového rozpočtu.

Pokračovala také podpora ve prospěch udržitelného růstu a zachování přírodních zdrojů v Evropě prostřednictvím společné zemědělské a rybářské politiky a na činnost v oblasti klimatu a životního prostředí v rámci programu LIFE.

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie byla vypracována v souladu s mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor. Aby těmto standardům dostála, zdokonaluje Komise neustále své vlastní předpisy a postupy, organizační strukturu a činnost. Konzistentní a efektivní způsob vykazování zlepšuje vyvozování odpovědnosti za výdaje EU, a to nejen z pohledu souladu s právními předpisy. Napomáhá interakci s občany a dalšími zainteresovanými subjekty a udržení jejich důvěry v Evropskou unii.

Günther H. OETTINGER

komisař pro rozpočet a lidské zdroje

POLITICKÝ A FINANČNÍ RÁMEC, SPRÁVA A ODPOVĚDNOST EVROPSKÉ UNIE

Evropská unie (EU) je svazek, jemuž jeho členské státy svěřily kompetence k dosažení svých společných cílů. Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.

1. POLITICKÝ A FINANČNÍ RÁMEC

Smlouvy EU

Hlavní cíle a zásady, jimiž se Unie a evropské orgány řídí, jsou vymezeny ve Smlouvách. Unie i její orgány jsou oprávněny jednat pouze v mezích pravomocí, jež jim Smlouvy svěřují, za účelem dosažení cílů ve Smlouvách vymezených. Činit tak musí v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality (1). K dosažení svých cílů a uskutečňování svých politik si Unie zajišťuje potřebné finanční prostředky. Za naplňování cílů ve spolupráci s členskými státy a v souladu se zásadou řádného finančního řízení odpovídá Komise.

EU sleduje cíle stanovené Smlouvou pomocí řady nástrojů, z nichž jedním je rozpočet EU. K dalším patří například navrhování legislativy či realizace politických strategií.

Politické priority Komise

Politické priority Komise jsou definovány v politických směrech, jež stanovil předseda Komise. Ty obsahují plán opatření Komise, který je jakožto dlouhodobá prorůstová strategie EU plně v souladu a slučitelný se strategií Evropa 2020.

DESET PRIORIT

— Nový impuls pro zaměstnanost, růst a investice — Vyrovnaná a progresivní obchodní politika k využití potenciálu globalizace — Propojený jednotný digitální trh — Oblast spravedlnosti a základních práv, která je založena na vzájemné důvěře — Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu — Příprava nové migrační politiky — Lépe integrovaný a spravedlivější vnitřní trh se silnější průmyslovou základnou — Evropa jako silnější globální aktér — Hlubší a spravedlivější hospodářská a měnová unie (HMU) — Unie demokratické změny

Strategie Evropa 2020

Strategie Evropa 2020, na níž se v roce 2010 dohodli hlavy států a předsedové vlád členských států EU, vymezuje strategii zaměstnanosti a ekonomického růstu EU na 10 let (2). Strategie definuje tři vzájemně provázané priority inteligentního, udržitelného a inkluzivního růstu a vytyčuje pět hlavních cílových hodnot na úrovni EU.

Rozpočet EU je jednou z pák EU, které k dosažení cílů strategie Evropa 2020 přispívají. Na úrovni celostátní, unijní i mezinárodní je mobilizována široká škála opatření, jež mají v rámci strategie přinést konkrétní výsledky.

Agenda pro udržitelný rozvoj 2030 (3)

Udržitelný rozvoj je již dlouho jádrem evropského projektu. Smlouvy EU uznávají jeho ekonomický, sociální i environmentální rozměr a se všemi jeho aspekty je třeba pracovat společně. Evropská unie se zavázala k rozvoji, který uspokojuje potřeby současnosti, aniž by znemožnil budoucím generacím uspokojovat ty své. Rozpočet EU hraje zásadní roli v řadě otázek udržitelnosti – od nezaměstnanosti mladých lidí přes stárnutí obyvatelstva, změnu klimatu, znečištění životního prostředí a udržitelnou energetiku až po migraci. Současná Komise promítá principy udržitelného rozvoje do všech hlavních průřezových projektů, odvětvových politik i iniciativ.

Politiky podporované z rozpočtu EU jsou realizovány v souladu s víceletým finančním rámcem (VFR) a příslušnou odvětvovou legislativou, která definuje výdajové programy.

Víceletý finanční ráme a výdajové programy

Víceletý finanční rámec je finančním vyjádřením politických priorit EU, a to po dobu dostatečně dlouhou na to, aby byla příslušná opatření účinná a aby příjemcům rozpočtových prostředků z fondů EU a spolufinancujícím vnitrostátním orgánům zprostředkovával ucelenou dlouhodobou vizi. Stanoví maximální roční částky (stropy) výdajů EU jako celku a hlavních výdajových kategorií (okruhů). Součet jednotlivých stropů všech okruhů pak odpovídá celkovému stropu prostředků na závazky. Víceletý finanční rámec se přijímá jednomyslně, jako výraz shody všech členských států na daných cílech a míře výdajů (maximální úrovni rozpočtových závazků a plateb), se souhlasem Evropského parlamentu.

Interinstitucionální dohoda

Víceletý finanční rámec doplňuje interinstitucionální dohoda (4), tedy politická dohoda uzavřená mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí. Účelem dohody, přijaté v roce 2013 v souladu s článkem 295 Smlouvy o fungování EU, je zpřísnit rozpočtovou kázeň, zlepšit fungování ročního rozpočtového procesu a spolupráci mezi orgány v rozpočtových záležitostech a zajistit řádné finanční řízení.

Roční rozpočet

Roční rozpočet sestavuje Komise a schvaluje jej zpravidla v polovině prosince Evropský parlament a Rada postupem podle článku 314 Smlouvy o fungování EU. V souladu se zásadou vyrovnaného rozpočtu se musí celkové příjmy v daném rozpočtovém roce rovnat celkovým výdajům (prostředkům na platby).

Hlavním zdrojem financování EU jsou příjmy z vlastních zdrojů, k nimž přistupují ostatní zdroje. Vlastní zdroje se člení na tři kategorie: tradiční vlastní zdroje (např. cla a dávky z cukru), vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty (DPH) a zdroj z hrubého národního důchodu (HND). Ostatní příjmy plynou z činností EU (např. pokuty za porušení hospodářské soutěže) a na celkových příjmech se obvykle podílejí méně než 10 %. Celková výše vlastních zdrojů potřebná na financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Celková výše vlastních zdrojů ve stávajícím VFR nesmí překročit 1,20 % součtu hrubých národních důchodů (HND) členských států.

Operační výdaje EU se vztahují k různým okruhům víceletého finančního rámce a mají různou podobu podle toho, jakým způsobem jsou vypláceny a do jakého způsobu řízení rozpočtu spadají. Rozpočet EU je plněn pomocí tří způsobů řízení:

— Sdílené řízení: podle této metody jsou úkoly související s plněním rozpočtu svěřeny členským státům. Do tohoto režimu spadá přibližně 75 % výdajů, např. v oblasti zemědělství a strukturálních opatření.

— Přímé řízení: rozpočet plní přímo útvary Komise.

— Nepřímé řízení: Komise svěřuje úkoly spojené s plněním rozpočtu třetím stranám, například regulačním agenturám EU či mezinárodním organizacím.

Finanční nařízení

Ústřední pilíř předpisové základny, která upravuje finance EU a stanoví finanční pravidla, jimiž se řídí rozpočet EU, představuje finanční nařízení (5) o souhrnném rozpočtu.

2. SPRÁVA A ODPOVĚDNOST

2.1 INSTITUCIONÁLNÍ STRUKTURA

Organizačně-správní strukturu EU tvoří orgány, instituce a jiné subjekty EU, které jsou uvedeny v bodě 9 přílohy ke konsolidovaným finančním výkazům. Do působnosti finančního nařízení nespadají Evropská investiční banka (EIB), Evropský investiční fond (EIF) a Evropská centrální banka (ECB). Hlavními orgány odpovědnými za vypracovávání návrhů politik a přijímání rozhodnutí jsou Evropský parlament, Evropská rada, Rada a Komise.

Evropská komise je specifická organizace. Dle Smlouvy odpovídá za plánování, přípravu a předkládání legislativních návrhů, řízení politik EU, včetně dohledu nad prováděním právních předpisů EU a jejich vymáháním, za přidělování finančních prostředků EU a za zastupování EU na mezinárodní scéně.

V souladu se Smlouvou (6) Komise plní rozpočet ve spolupráci s členskými státy. Společně zajišťují, aby se rozpočtové prostředky využívaly v souladu se zásadami řádného finančního řízení. Povinnost členských států provádět kontroly a audit plnění rozpočtu, jakož i z toho vyplývající odpovědnost, jsou stanoveny v příslušných nařízeních. Ta stanoví rovněž odpovědnost a podrobná pravidla, jimiž se řídí výdaje jednotlivých orgánů.

Komise vykonává svou úlohu pod vedením sboru komisařů, který určuje její priority a nese všeobecnou politickou odpovědnost za její rozhodnutí. Předseda, jehož pozici posílily Niceská a Lisabonská smlouva, rozhoduje o vnitřní organizaci Komise, aby zajistil soudržnost, výkonnost a kolegialitu její činnosti.

Vnitřní fungování Komise je založeno na několika důležitých zásadách, o něž se opírá řádná správa věcí veřejných: přehledně vymezené role a odpovědnost, pevný závazek k řízení výkonnosti a dodržování právního rámce, přesné mechanismy vymezující odpovědnost, kvalitní a inkluzivní regulační rámec, otevřenost a transparentnost a vysoké etické standardy.

2.2 STRUKTURA SPRÁVY A ŘÍZENÍ KOMISE

Evropská komise má jedinečný systém správy a řízení, který přesně rozlišuje mezi strukturami politického a správního dohledu a jednoznačně vymezuje povinnosti finanční i ostatní (7). Systém vychází ze Smluv a jeho struktura prošla vývojem, během něhož se přizpůsobila měnícímu se prostředí a zůstala v souladu s osvědčenými postupy, jež stanoví příslušné mezinárodní standardy (8).

V roce 2018 přijala Komise balíček předpisů o správě (9), kterým se výrazně zjednodušila a zefektivnila pravidla její správy a řízení a využily výsledky nedávného auditu provedeného Evropským účetním dvorem (10) a Útvarem interního auditu.

— Kolektivní politickou odpovědnost za činnost Komise nese sbor komisařů. Vlastní plnění rozpočtu je delegováno na generální ředitele a vedoucí útvarů, kteří stojí v čele administrativních struktur Komise (11).

— Sbor komisařů deleguje funkce v rámci finančního řízení generálním ředitelům a vedoucím útvarů, kteří se tak stávají pověřenými schvalujícími osobami. Tyto funkce lze dále delegovat ředitelům, vedoucím oddělení a dalším osobám, jež se tak stávají dále pověřenými schvalujícími osobami. Odpovědnost schvalujících osob se vztahuje na celý proces řízení, od určení toho, co je třeba udělat k dosažení cílů politiky stanovených daným orgánem, až po řízení činností z operativního i rozpočtového hlediska.

— Výbor pro pokrok v oblasti auditu dohlíží na zohledňování výsledků auditů, zejména prováděných Útvarem interního auditu, ale také Evropským účetním dvorem.

— Řídící radu, v jejímž čele stojí předseda Komise a které předsedá generální tajemník, tvoří generální ředitelé odpovědní za rozpočet, lidské zdroje a bezpečnost a generální ředitel právní služby. Jako pozorovatelé se jí účastní členové kabinetu předsedy, kteří mají na starosti rozpočet a správu, a vedoucí kabinetů členů Komise pověřených rozpočtem, lidskými zdroji a správou. Rada zasedá pravidelně a jejím úkolem je dohlížet na významné otázky v oblasti správy a řízení, mj. řízení finančních a lidských zdrojů, řízení rizik, správy IT, kybernetické a fyzické bezpečnosti, kontinuity činností a správy informací, zajišťovat jejich koordinaci, strategické vedení, dohled nad nimi a také související poradenství. Tímto způsobem rada pomáhá zajistit, aby v Komisi fungovaly odpovídající struktury, procesy a administrativní postupy, aby byla schopná účelně a efektivně plnit politické priority sboru komisařů a úkoly, jež jí byly svěřeny Smlouvami.

2.3 FINANČNÍ ŘÍZENÍ KOMISE

Funkce a povinnosti spojené s finančním řízením jsou v rámci Komise přesně definovány (např. ve finančním nařízení) a uplatňovány. Uplatňuje se decentralizovaný přístup s jasně vymezenou odpovědností. Jeho cílem je vytvořit takovou správní kulturu, která vede zaměstnance veřejné správy k tomu, aby přebírali odpovědnost za činnosti, nad nimiž mají kontrolu, a která jim svěřuje kontrolu nad činnostmi, za něž nesou odpovědnost.

Realizací zvláštních programů může Komise pověřit také výkonné agentury. Výdajová rozhodnutí lze činit i prostřednictvím jiných orgánů či institucí nebo ve spolupráci s nimi. Velká část rozpočtu, zejména strukturální fondy a prostředky na zemědělství, spadá do systému sdíleného řízení spolu s členskými státy.

Prováděním rozpočtu jsou dále pověřeny také:

— vnitrostátní agentury,

— skupina Evropské investiční banky,

— třetí země,

— mezinárodní organizace (např. Světová banka či Organizace spojených národů),

— další subjekty.

Za řádné finanční řízení zdrojů odpovídají coby pověřené schvalující osoby generální ředitelé. Při plnění rozpočtu EU se musí pověřené schvalující osoby řídit finančním nařízením a zřídit odpovídající mechanismus vnitřní kontroly. K cílům vnitřního kontrolního systému patří mimo jiné:

— účinnosti, efektivnosti a hospodárnosti operací,

— finanční kontrola a ochrana proti podvodům,

— integrita a etika,

— řízení lidských zdrojů,

— spolehlivé vykazování,

— komunikace,

— ochrana majetku a informací.

Dohledem nad fungováním vnitřního kontrolního systému může každá z pověřených schvalujících osob pověřit jednoho či dva zástupce vysokého nebo středního managementu odpovědné za řízení rizik a vnitřní kontrolu. Ústřední útvary Komise vydávají pokyny a doporučení a prosazují osvědčené postupy.

V kontextu strategického plánování a tvorby programů Komise jsou všechny schvalující osoby povinny vypracovávat výroční zprávu o činnosti a politických úspěších a výsledcích, jichž bylo v daném roce dosaženo. Ve zprávě prohlašují, že zdroje byly využity v souladu se zásadami řádného finančního řízení a že jimi zavedené kontrolní postupy poskytují potřebnou záruku legality a správnosti uskutečněných operací. Na úrovni Komise je výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU hlavním nástrojem, jímž sbor komisařů přebírá politickou odpovědnost za rozpočtové řízení.

Účetní Komise nese hlavní odpovědnost za správu pokladny, inkaso částek, stanovení účetních pravidel na základě mezinárodních účetních standardů a metod pro veřejný sektor, dále za validaci účetních systémů a za přípravu účetní závěrky Komise a konsolidované roční účetní závěrky EU. Účetní je dále povinen účetní závěrku stvrdit podpisem a prohlásit, že závěrka ve všech významných ohledech poskytuje poctivý obraz finanční situace, výsledků operací a peněžních toků Unie. Roční účetní závěrku schvaluje sbor komisařů. Účetní je při výkonu své funkce nezávislý a nese velkou odpovědnost za účetní výkaznictví v rámci Komise. Rovněž interní auditor Komise je centralizovaná a nezávislá funkce, jejíž součástí je poskytování nezávislého poradenství a vydávání stanovisek a doporučení ohledně kvality a fungování systémů vnitřní kontroly v rámci Evropské komise i agentur EU a jiných nezávislých subjektů.

2.4 VÝKONNOSTNÍ RÁMEC

Má-li být zajištěna důsledná orientace na výsledky, přidanou hodnotu EU a řádné řízení programů EU, je naprosto nezbytné zavést solidní rámce ke sledování výkonnosti. Rámec výkonnosti rozpočtu EU je vysoce specifický, z hlediska standardního indexu rámců pro rozpočtování podle výkonnosti stojí výše než kterákoliv země Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). V rámci výkonnosti rozpočtu EU se vykazuje několik druhů a úrovní strategických a dalších cílů a cílových hodnot, včetně těch vytyčených ve strategii Evropa 2020 a dalších politických prioritách. Kromě toho musí rámec odrážet komplementaritu politik a programů a jejich zohledňování v rozpočtu, jakož i zásadní úlohu členských států v plnění rozpočtu EU.

— V právním základu každého programu jsou výrazně zastoupeny měřitelné cíle, ukazatele a cílové hodnoty, o nichž Komise každoročně podává zprávu v programovém prohlášení, které se přikládá k návrhu rozpočtu. Zahrnují veškeré důležité informace, které jsou nezbytné k detailní kontrole programu a měření jeho výkonnosti: finanční závazky na dané sedmileté období, referenční hodnoty výkonnosti programu (výchozí stav pro dané politické opatření), konečné cíle (jichž má být dosaženo do konce víceletého programového období) a dílčí cíle.

— Aby zajistila, že na jednotlivé priority budou vyčleněny potřebné zdroje a všechna opatření budou generovat vysoký výkon a přidanou hodnotu, prosazuje Komise ve všech svých útvarech kulturu výkonnosti. Kromě toho začala v posledních letech uplatňovat přístup, jehož podstatou je vyváženější vztah mezi dodržováním pravidel a dosaženou výkonností.

— Výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU podává komplexní přehled o výkonnosti, řízení a ochraně rozpočtu EU. Vysvětluje způsob, jímž rozpočet EU podporuje politické priority Evropské unie, výsledky dosažené pomocí rozpočtu EU a úlohu, jakou Komise sehrává při zajišťování a prosazování nejpřísnějších standardů rozpočtového a finančního řízení.

— Evropský účetní dvůr běžně systematicky a detailně posuzuje tvorbu rozpočtu z kvalitativního i výkonnostního hlediska v rámci své výroční zprávy a ve zvláštních zprávách.

Díky všem těmto faktorům může rozpočtový orgán považovat výkonnost při rozhodování o rozpočtu na další rok za velmi důležitou.

2.5 ÚČETNÍ VÝKAZNICTVÍ

Hlavní součástí účetního výkaznictví EU jsou integrované finanční zprávy a zprávy o odpovědnosti EU, jež tvoří konsolidovaná roční účetní závěrka EU, výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu, která zahrnuje hodnocení v souladu s čl. 247 odst. 1 písm. e) finančního nařízení, výroční zpráva o interním auditu, dlouhodobá prognóza přítoku a odtoku prostředků rozpočtu EU na následujících pět let a zpráva o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria. Integrované finanční zprávy a zprávy o odpovědnosti tak každoročně podávají veřejnosti komplexní přehled o finanční situaci a činnosti EU.

Konsolidovaná roční účetní závěrka EU uvádí finanční údaje o činnostech orgánů, agentur a dalších subjektů EU z hlediska akruálního i rozpočtového účetnictví. Tato závěrka nezahrnuje roční účetní závěrky členských států.

Konsolidovaná roční účetní závěrka EU se skládá ze dvou samostatných, přitom ale vzájemně souvisejících částí:

a) konsolidovaných finančních výkazů,

b) zpráv o plnění rozpočtu, které v souhrnné podobě popisují plnění rozpočtu.

Ke konsolidované roční účetní závěrce EU je dále přikládán dokument „Finanční výkazy – diskuse a analýza“ (FSDA), který shrnuje významné změny a trendy ve finančních výkazech a objasňuje významná rizika a nejistoty, jimž EU čelí a jež by měla do budoucna řešit.

Výkaznictví a odpovědnost v Komisi:

Integrované finanční zprávy a zprávy o odpovědnosti — článek 247 finančního nařízení — Konsolidovaná roční účetní závěrka EU — Výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU (včetně hodnocení financí Unie) — Výroční zpráva o interním auditu — Dlouhodobá prognóza přítoku a odtoku prostředků na následujících pět let — Zpráva o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria Další zprávy — Balíček sdělení u příležitosti projevu o stavu Unie — Souhrnná zpráva o činnosti EU — Výroční zprávy o činnosti generálních ředitelství — Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení

2.6 EXTERNÍ AUDIT A UDĚLOVÁNÍ ABSOLUTORIA

Externí audit

Externím auditorem orgánů (a jiných subjektů) EU je Evropský účetní dvůr (EÚD). Posláním EÚD je přispívat ke zkvalitňování finančního řízení EU, podporovat odpovědnost a transparentnost a plnit funkci nezávislého strážce finančních zájmů občanů EU. Jeho úlohou jakožto nezávislého externího auditora EU je kontrolovat, zda jsou finanční prostředky EU správně zaúčtovány, zda se vybírají a vynakládají v souladu s příslušnými pravidly a nařízeními a zda jsou optimálně využívány.

V rámci svých činností vypracovává EÚD pro Evropský parlament a Radu:

1) výroční zprávu o činnostech financovaných ze souhrnného rozpočtu, v níž rozvádí své připomínky k roční účetní závěrce EU a uskutečněným operacím;

2) výrok auditora, který je založen na provedených auditech a zahrnut ve výroční zprávě v podobě prohlášení o věrohodnosti, pokud jde o i) spolehlivost účetní závěrky a ii) legalitu a správnost uskutečněných operací, jejichž předmětem jsou vybrané příjmy i platby konečným příjemcům;

3) zvláštní zprávy na samostatná témata a zvláštní výroční zprávy (např. o Evropském rozvojovém fondu, agenturách EU).

Absolutorium

Posledním krokem v rozpočtovém cyklu je udělení absolutoria za daný rozpočtový rok. Absolutorium představuje politický rozměr vnější kontroly plnění rozpočtu. Jedná se o rozhodnutí, jehož prostřednictvím orgán udělující absolutorium (tj. Evropský parlament na základě doporučení Rady) „zprošťuje“ Komisi (a další subjekty EU) odpovědnosti za řízení daného rozpočtu. Toto rozhodnutí vychází z posouzení konsolidované účetní závěrky EU a souboru zpráv Komise (výroční zprávy o řízení a výkonnosti rozpočtu EU, zprávy o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria za předchozí rok a zprávy orgánu příslušnému pro udělení absolutoria o provedených interních auditech), jakož i z výroční zprávy Evropského účetního dvora, výroku auditora (tzv. „prohlášení o věrohodnosti“) a zvláštních zpráv. Rovněž zohledňuje písemné odpovědi Komise na otázky a žádosti o další informace a slyšení komisaře pro rozpočet, komisařů a generálních ředitelů odpovědných za hlavní výdajové oblasti a generálního tajemníka ve Výboru pro rozpočtovou kontrolu Evropského parlamentu.

Výsledek procesu udělování absolutoria může být trojí: udělení, odklad rozhodnutí, nebo odmítnutí udělení absolutoria. Součástí závěrečné zprávy o absolutoriu jsou mj. konkrétní žádosti Evropského parlamentu a Rady určené Komisi. V návaznosti na ně vypracovává Komise zprávu, v níž uvádí konkrétní opatření, jež přijala nebo hodlá přijmout.

OSVĚDČENÍ KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie za rok 2018 byla sestavena na základě údajů, jež předložily orgány a subjekty podle čl. 246 odst. 2 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropské unie. Prohlašuji tímto, že tato účetní závěrka byla sestavena v souladu s hlavou XIII finančního nařízení a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k účetní závěrce.

Účetní uvedených orgánů a subjektů mi dodali všechny údaje potřebné k sestavení účetní závěrky, jež poskytuje přehled o majetku a závazcích Evropské unie a o plnění rozpočtu, a zároveň potvrdili spolehlivost těchto údajů.

Potvrzuji tímto, že na základě těchto údajů a kontrolních postupů, jejichž provedení jsem považovala za nezbytné ke schválení účetní závěrky Evropské komise, jsem nabyla přiměřené jistoty, že účetní závěrka poskytuje ve všech významných ohledech poctivý obraz finanční situace, výsledků operací a peněžních toků Evropské unie.

Rosa ALDEA BUSQUETS účetní Komise 21. června 2019

HLAVNÍ UDÁLOSTI ROZPOČTOVÉHO ROKU 2018

Plnění rozpočtu Unie na rok 2018

Rozpočet schválený na rok 2018 se zaměřoval na dvě hlavní z celkem deseti politických priorit stanovených předsedou Junckerem na začátku funkčního období Komise. Tou první byla evropská reakce na nové výzvy vyplývající z komplikovaného geopolitického prostředí, od řízení migrace až po ochranu vnějších hranic EU a bezpečnost jejích občanů. Druhou byly strategické investice a udržitelný růst na podporu hospodářské soudržnosti a vytváření pracovních míst, zejména pro mladé lidi. Vedle těchto dvou jasných priorit rozpočet a další nástroje EU v roce 2018 i nadále podporovaly zemědělce a rozvoj venkova a prohlubovaly a posilovaly strategická propojení a sítě mezi zeměmi EU, a to realizací jednotného digitálního trhu a energetické unie. Komise pokračovala v podpoře vnějšího působení EU jakožto významného hospodářského a politického partnera a rovněž předního mezinárodního poskytovatele investic a humanitární pomoci.

Celkový objem prostředků čerpaných v rámci rozpočtu EU v roce 2018 činil 173,1 miliardy EUR v prostředcích na závazky a 156,7 miliardy EUR v prostředcích na platby.

Téměř polovina rozpočtu – 87,4 miliardy EUR v prostředcích na závazky – se použila ke stimulaci inteligentního růstu podporujícího začlenění, zaměstnanosti, konkurenceschopnosti a soudržnosti. Zahrnuto bylo financování výzkumu a inovací v rámci programu Horizont 2020, vzdělávání v rámci programu Erasmus+, malých a středních podniků v programu COSME a infrastruktury coby součásti Nástroje pro propojení Evropy, prostředky do záručního fondu Evropského fondu pro strategické investice (EFSI) – hlavního nástroje investičního plánu pro Evropu a do evropských strukturálních a investičních fondů na podporu procesu konvergence mezi členskými státy a regiony. Podpora evropským zemědělcům z rozpočtu EU dosáhla 44,4 miliardy EUR v prostředcích na platby.

Dále byl rozpočet použit na posílení vnějších hranic Unie a řešení migrační a uprchlické krize. Financovala se z něj opatření, jako je pomoc při mimořádných událostech, vnitřní přesídlení, ochrana hranic, znovuusídlení, navracení a integrace uprchlíků a žadatelů o azyl. Kromě toho se z rozpočtu nadále financovaly programy na podporu ochrany spravedlnosti a základních práv, jakož i sociální soudržnosti, aby naše evropská společnost stále byla inkluzivní, svobodná a spravedlivá.

Vystoupení Spojeného království z Evropské unie

Souvislosti

Dne 23. června 2016 se většina občanů Spojeného království, kteří hlasovali v referendu o členství v Evropské unii, vyslovila pro vystoupení z EU. Dne 29. března 2017 Spojené království svůj záměr vystoupit z Unie a Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) oficiálně oznámilo Evropské radě. Tím aktivovalo článek 50 Smlouvy o Evropské unii, jímž se stanoví postup, který umožňuje členskému státu vystoupit z Evropské unie.

Průběh jednání

Dne 19. března 2018 Komise zveřejnila návrh dohody o vystoupení, v němž popisuje pokrok v jednáních se Spojeným královstvím. V části návrhu dohody o vystoupení věnované finančnímu vyrovnání převedly EU a Spojené království výsledky první fáze jednání do právního textu.

Dne 14. listopadu 2018 byla zveřejněna společná zpráva o dohodě vyjednavačů o úplném znění návrhu dohody o vystoupení a o návrhu politického prohlášení, v němž se stanoví rámec budoucích vztahů mezi Evropskou unií a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska. V tentýž den byl zveřejněn dohodnutý aktualizovaný návrh dohody o vystoupení. Spojené království se v něm zavázalo uhradit všechny své závazky ze stávajícího víceletého finančního rámce (VFR) a předchozích finančních výhledů, jako by stále bylo členským státem, včetně svého podílu na závazcích a podmíněných závazcích Unie. Vláda Spojeného království návrh dohody o vystoupení schválila dne 14. listopadu, Evropská rada pak dne 25. listopadu 2018. Dne 11.. ledna 2019 schválila rozhodnutí o uzavření dohody o vystoupení Rada (článek 50) a postoupila je ke schválení Evropskému parlamentu. Na žádost Spojeného království Evropská rada v souladu s postupem stanoveným v článku 50 SFEU dne 21. března 2019 schválila odložení data odchodu Spojeného království na 22. květen 2019 s podmínkou, že Dolní sněmovna schválí dohodu o vystoupení nejpozději 29. března 2019, a pokud tak neučiní, pak na 12. duben 2019 (12). Dolní sněmovna dohodu o vystoupení do 29. března 2019 neschválila, a proto, opět na žádost Spojeného království, Evropská rada dne 10. dubna 2019 souhlasila s odložením data odchodu Spojeného království na 31. říjen 2019 (13). K vystoupení by mělo dojít k prvnímu dni měsíce následujícího po dokončení ratifikačních postupů, nebo dne 1. listopadu 2019, podle toho, co nastane dříve. Spojené království až do nového dne vystoupení zůstane členským státem s veškerými právy a povinnostmi podle článku 50 Smlouvy o EU a bude mít právo své oznámení kdykoliv odvolat.

Finanční vyrovnání a účetní závěrka EU za rok 2018

Pokud jde o finanční vyrovnání, bylo v návrhu dohody o vystoupení zveřejněném dne 14. listopadu 2018 uvedeno, že Spojené království uhradí veškeré své závazky ze stávajícího VFR a předchozích finančních výhledů, jako by stále bylo členským státem. Konkrétně pak návrh dohody o vystoupení stanoví, že Spojené království odpovídá Unii zejména za svou část:

— rozpočtových závazků v rámci rozpočtu Unie a rozpočtů decentralizovaných agentur Unie, jež budou k 31. prosinci 2020 nevypořádané – viz článek 140 návrhu dohody o vystoupení,

— financování závazků Unie vzniklých do 31. prosince 2020 včetně, s určitými výjimkami – viz článek 142,

— podmíněných finančních závazků Unie vyplývajících z finančních operací dohodnutých/schválených před datem vystoupení – viz články 143 a 144,

— plateb nezbytných k úhradě podmíněných závazků Unie, jež nabydou splatnosti v souvislosti s právními spory týkajícími se finančních zájmů Unie (za předpokladu, že události tvořící skutkovou podstatu těchto sporů nastaly nejpozději 31. prosince 2020) – viz článek 147.

V době podpisu této účetní závěrky dosud nedošlo k ratifikaci Spojeným královstvím a skutečné datum a způsob vystoupení (s dohodou, nebo bez dohody) nejsou známy. Vzhledem k popsané současné situaci nemá proces vystoupení na konsolidovanou účetní závěrku EU za rok 2018 žádný vliv.

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY A PŘÍLOHY (14)

OBSAH

ROZVAHA 13

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 14

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ 15

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV 16

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM 17

1. VÝZNAMNÉ ÚČETNÍ ZÁSADY 17

2. PŘÍLOHA K ROZVAZE 30

3. PŘÍLOHA K VÝKAZU O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 57

4. PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY A PODMÍNĚNÁ AKTIVA 65

5. ROZPOČTOVÉ A PRÁVNÍ ZÁVAZKY 69

6. ŘÍZENÍ FINANČNÍCH RIZIK 73

7. ZVEŘEJNĚNÍ INFORMACÍ O SPŘÍZNĚNÝCH STRANÁCH 84

8. UDÁLOSTI PO ROZVAHOVÉM DNI 86

9. ROZSAH KONSOLIDACE 86

ROZVAHA

v milionech EUR Bod 31.12.2018 31.12.2017 DLOUHODOBÁ AKTIVA Dlouhodobý nehmotný majetek 2.1 446 405 Budovy, stroje a zařízení 2.2 11 185 10 745 Investice vykazované ekvivalenční metodou 2.3 591 581 Finanční aktiva 2.4 65 231 59 980 Předběžné financování 2.5 26 006 25 022 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí 2.6 416 611 103 875 97 344 KRÁTKODOBÁ AKTIVA Finanční aktiva 2.4 4 168 8 655 Předběžné financování 2.5 23 968 24 005 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí 2.6 24 248 11 755 Zásoby 2.7 73 295 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty 2.8 18 113 24 111 70 570 68 821 AKTIVA CELKEM 174 444 166 165 DLOUHODOBÉ ZÁVAZKY Důchody a jiné zaměstnanecké požitky 2.9 (80 456 ) (73 122 ) Rezervy 2.10 (3 281 ) (2 880 ) Finanční závazky 2.11 (53 289 ) (50 063 ) (137 025 ) (126 065 ) KRÁTKODOBÉ ZÁVAZKY Rezervy 2.10 (852) (659) Finanční závazky 2.11 (2 617 ) (6 850 ) Závazky 2.12 (32 227 ) (39 048 ) Výdaje a výnosy příštích období 2.13 (63 186 ) (63 902 ) (98 882 ) (110 459 ) PASIVA CELKEM (235 907 ) (236 524 ) ČISTÁ AKTIVA (61 463 ) (70 359 ) Rezervní fondy 2.14 4 961 4 876 Částky k vyžádání od členských států (*1) 2.15 (66 424 ) (75 234 ) ČISTÁ AKTIVA (61 463 ) (70 359 )

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI

v milionech EUR Bod 2018 2017 VÝNOSY Výnosy z nesměnných operací Zdroje z HND 3.1 105 780 78 620 Tradiční vlastní zdroje 3.2 22 767 20 520 Zdroje z DPH 3.3 17 624 16 947 Pokuty 3.4 6 740 4 664 Inkaso nákladů 3.5 2 215 1 879 Ostatní 3.6 3 312 10 376 158 438 133 006 Výnosy ze směnných operací Výnosy z finančních činností 3.7 3 115 1 845 Ostatní 3.8 1 379 1 332 4 494 3 177 Výnosy celkem 162 932 136 183 NÁKLADY Vynaložené členskými státy 3.9 Evropský zemědělský záruční fond (43 527 ) (44 289 ) Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova a další nástroje pro rozvoj venkova (13 149 ) (11 359 ) Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti (30 230 ) (17 650 ) Evropský sociální fond (11 935 ) (7 353 ) Ostatní (2 826 ) (1 253 ) Vynaložené Komisí, výkonnými agenturami a svěřenskými fondy 3.10 (17 551 ) (15 738 ) Vynaložené jinými agenturami a institucemi EU 3.11 (3 396 ) (2 667 ) Vynaložené třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi 3.11 (4 016 ) (4 115 ) Vynaložené jinými subjekty 3.11 (3 569 ) (1 478 ) Náklady na zaměstnance a důchody 3.12 (10 929 ) (10 002 ) Změny pojistněmatematických předpokladů u zaměstnaneckých výhod 3.13 — (3 544 ) Finanční náklady 3.14 (1 677 ) (1 896 ) Ostatní náklady 3.15 (6 208 ) (6 756 ) Náklady celkem (149 014 ) (128 101 ) VÝSLEDEK HOSPODAŘENÍ ZA BĚŽNÝ ROK 13 918 8 082

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ

v milionech EUR 2018 2017 Výsledek hospodaření za běžný rok 13 918 8 082 Provozní činnosti Odpisy dl. nehmotného majetku 104 99 Odpisy dl. hmotného majetku 998 888 (Reverzace) ztráty ze znehodnocení investic — — (Zvýšení)/snížení úvěrů 1 041 497 (Zvýšení)/snížení předběžného financování (947) (3 557 ) (Zvýšení)/snížení pohledávek ze směnných a částek k inkasu z nesměnných transakcí (12 299 ) (745) (Zvýšení)/snížení zásob 222 (130) (Zvýšení)/snížení závazků z titulu důchodů a dalších zaměstnaneckých požitků 7 334 5 891 Zvýšení/(snížení) rezerv 594 928 Zvýšení/(snížení) finančních závazků (1 007 ) (438) Zvýšení/(snížení) závazků (6 821 ) (957) Zvýšení/(snížení) výdajů a výnosů příštích období (716) (3 678 ) Přebytek rozpočtu za předchozí období vedený jako nepeněžní příjem (556) (6 405 ) Přecenění závazků z titulu zaměstnaneckých požitků (nepeněžní pohyby nevykázané ve výkazu o finanční výkonnosti) (4 396 ) — Jiné nepeněžní pohyby (71) 3 Investiční činnosti (Zvýšení)/snížení dl. nehmotného majetku a budov, strojů a zařízení (1 583 ) (1 687 ) (Zvýšení)/snížení investic účtovaných ekvivalenční metodou (9) (53) (Zvýšení)/snížení realizovatelných finančních aktiv (1 811 ) (3 190 ) (Zvýšení)/snížení finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 7 (22) ČISTÉ PENĚŽNÍ TOKY (5 998 ) (4 474 ) Čisté zvýšení/(snížení) peněžních prostředků a peněžních ekvivalentů (5 998 ) (4 474 ) Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty na počátku roku 24 111 28 585 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty ke konci roku 18 113 24 111

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV

v milionech EUR Částky k vyžádání od členských států Výsledek hospodaření minulých let: zisk/(ztráta) Ostatní rezervní fondy Fond z přecenění na reálnou hodnotu Čistá aktiva ZŮSTATEK K 31.12.2016 (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Změna rezervního fondu Záručního fondu (20) 20 — — Změny reálné hodnoty — — (2) (2) Ostatní (11) 62 (46) 5 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2016 připsaný členským státům (6 405 ) — — (6 405 ) Výsledek hospodaření za běžný rok 8 082 — — 8 082 ZŮSTATEK K 31.12.2017 (75 234 ) 4 598 278 (70 359 ) Změna rezervního fondu Záručního fondu (186) 186 — — Změny reálné hodnoty — — (47) (47) Přecenění závazků z titulu zaměstnaneckých požitků (4 396 ) — — (4 396 ) Ostatní 30 (54) — (24) Výsledek plnění rozpočtu za rok 2017 připsaný členským státům (556) — — (556) Výsledek hospodaření za běžný rok 13 918 — — 13 918 ZŮSTATEK K 31.12.2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 463 )

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM

1. VÝZNAMNÉ ÚČETNÍ ZÁSADY

1.1 PRÁVNÍ ZÁKLAD A ÚČETNÍ PRAVIDLA

Účetnictví EU je vedeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (15), dále jen „finanční nařízení“.

V souladu s článkem 80 finančního nařízení sestavuje EU své finanční výkazy podle pravidel akruálního účetnictví, která vycházejí z mezinárodních účetních standardů pro veřejný sektor (IPSAS). Tato účetní pravidla, jež přijímá účetní Komise, musí používat všechny orgány a subjekty EU zahrnované do konsolidace. Smyslem je zajistit jednotnost při vedení účetnictví, oceňování a předkládání účetních závěrek a sjednotit postup sestavování finančních výkazů a konsolidace.

Aplikace nových a pozměněných účetních pravidel Evropské unie

Revidovaná účetní pravidla Evropské unie, jež jsou v účinnosti pro roční období počínající 1. lednem 2018 nebo později

Účetní Komise přijal tato účetní pravidla, jež začala platit v běžném roce:

— Revize účetního pravidla EU č. 12 „Zaměstnanecké požitky“: Revizi účetního pravidla EU č. 12 přijal účetní v roce 2017 na základě nového standardu IPSAS 39 „Zaměstnanecké požitky“ vydaného v červenci 2016. Aplikace revidovaného účetního pravidla EU č. 12 neměla žádný významný dopad na konsolidovanou účetní závěrku EU, kromě vykazování veškerých zisků nebo ztrát plynoucích ze změn pojistněmatematických předpokladů, jež se podle revidovaného účetního pravidla EU vykazují přímo v čistých aktivech, na rozdíl od dosavadního pravidla, podle něhož se vykazovaly do zisku nebo ztráty.

Nová účetní pravidla EU, jež k 31. prosinci 2018 dosud nebyla v účinnosti

Následující nová účetní pravidla EU, jež účetní Komise přijal, jež však zatím nejsou v účinnosti, EU neuplatnila:

— Nové účetní pravidlo EU č. 20 „Kombinace ve veřejném sektoru“ (v účinnosti pro roční období počínající 1. lednem 2019 nebo později): Toto pravidlo vychází ze standardu IPSAS 40 „Kombinace ve veřejném sektoru“ a zavádí klasifikaci kombinací subjektů veřejného sektoru rozdělených na dva různé typy, v závislosti na tom, zda se transakce uskutečňuje pod společnou kontrolou, či nikoli: i) fúze, při níž transakce probíhá na základě čisté hodnoty subjektu spojovaného s EU, ii) akvizice, při níž transakce probíhá na základě reálné hodnoty subjektu nabývaného EU k datu akvizice. S každým typem se pojí jiné požadavky a jiná míra zveřejnění údajů, jejichž smyslem je umožnit uživatelům účetní závěrky EU lepší porozumění jejich dopadu. Dopad na účetní závěrku EU v prvním roce uplatňování bude záviset na tom, zda se EU v daném období stane účastníkem kombinace ve veřejném sektoru.

1.2 ÚČETNÍ ZÁSADY

Cílem finančních výkazů je poskytovat informace o finanční situaci, výkonnosti a peněžních tocích účetní jednotky, které jsou užitečné pro široký okruh uživatelů. V případě účetních jednotek veřejného sektoru, mezi něž EU patří, musí finanční výkazy podávat zejména informace, jichž lze využít v rozhodovacím procesu a jimiž lze prokázat odpovědné nakládání účetní jednotky se svěřenými zdroji. Právě v tomto duchu byl vypracován tento dokument.

Všeobecná kritéria (účetní zásady), která je třeba při sestavování finančních výkazů respektovat, jsou obsažena v účetním pravidle EU č. 1 „Finanční výkazy“. Tato kritéria jsou totožná se standardem IPSAS 1: věrné zobrazení, účetnictví na akruální bázi, předpoklad nepřetržitého trvání účetní jednotky, bilanční kontinuita, významnost, agregace, kompenzace a srovnatelnost informací. Kvalitativními znaky účetního výkaznictví jsou relevance, věrný a poctivý obraz (spolehlivost), srozumitelnost, včasnost, srovnatelnost a ověřitelnost.

1.3 KONSOLIDACE

Rozsah konsolidace

Konsolidované finanční výkazy EU zahrnují všechny významné ovládané účetní jednotky (tj. orgány EU (včetně Komise) a agentury EU), přidružené účetní jednotky a společné podniky. Úplný seznam účetních jednotek zahrnutých do konsolidace uvádí bod 9 finančních výkazů. Tento seznam nyní obsahuje 52 ovládaných a 1 přidruženou účetní jednotku. Účetní jednotky, které by měly být zahrnuty do konsolidačního celku, avšak jsou z hlediska konsolidovaných finančních výkazů EU jako celku nevýznamné, nemusejí být do konsolidace zahrnovány ani účtovány pomocí metody ekvivalence, pokud by to bylo pro EU nadměrně časově či finančně náročné. Tyto účetní jednotky jsou označovány jako „Nevýznamné účetní jednotky“ a jsou samostatně uvedeny v bodě 9. V roce 2018 bylo do kategorie nevýznamných účetních jednotek zařazeno 7 účetních jednotek.

Ovládané účetní jednotky

Rozhodnutí zahrnout určitou účetní jednotku do konsolidace vychází z pojetí ovládání. Ovládanými účetními jednotkami se rozumí všechny účetní jednotky, v jejichž případě plyne EU z její účasti prospěch anebo má na takový prospěch právo a v jejichž případě je EU schopná ovlivňovat povahu a výši tohoto prospěchu, a to prostřednictvím své pravomoci v těchto jednotkách. Tato pravomoc musí být vykonatelná v krátkém čase a musí se týkat relevantních činností účetní jednotky. Ovládané účetní jednotky jsou plně zahrnuty do konsolidace. Konsolidace se provádí za období od počátku vztahu mezi ovládající a ovládanou účetní jednotkou do zániku tohoto vztahu.

Mezi nejobvyklejší ukazatele ovládání v rámci EU patří: zřízení účetní jednotky zakládacími smlouvami anebo sekundárním právem, financování této jednotky z rozpočtu EU, existence hlasovacích práv v řídících orgánech, audit ze strany Účetního dvora a absolutorium udělované Evropským parlamentem. Každá účetní jednotka je předmětem individuálního posouzení, při němž se zjišťuje, zda k ovládání stačí jedno, nebo všechna výše vyjmenovaná kritéria.

Podle tohoto přístupu jsou orgány (vyjma Evropské centrální banky) a agentury EU (vyjma agentur z bývalého druhého pilíře) považovány za účetní jednotky pod výlučnou kontrolou EU, a jsou tudíž zahrnuty do konsolidace. Za ovládanou účetní jednotku je dále považováno Evropské společenství uhlí a oceli (ESUO) v likvidaci.

Při konsolidaci byly v rámci vztahů mezi účetními jednotkami, které EU ovládá, vyloučeny všechny „významné transakce a zůstatky“, zatímco nerealizované zisky a ztráty z těchto transakcí vyloučeny nebyly, neboť nejsou významné.

Společná ujednání

Společným ujednáním se rozumí dohoda, která zakládá spoluovládání ze strany EU a nejméně jedné další strany. Spoluovládáním se rozumí případ, kdy je ovládání určitého ujednání (ekonomické aktivity) na základě smluvní dohody sdíleno, s tím, že o takové sdílení se jedná pouze v případě, kdy rozhodnutí o relevantních aktivitách vyžadují jednomyslný souhlas spoluovládajících stran. Společnými ujednáními mohou být buď společné operace, nebo společné podnikání. O společné podnikání se jedná v případě, je-li společné ujednání strukturováno prostřednictvím samostatné jednotky a mají-li strany tohoto ujednání práva na jeho čistá aktiva. Účasti ve společném podnikání se vykazují pomocí ekvivalenční metody (viz bod 1.5.4). O společné operace se jedná v případě, mají-li strany práva na aktiva a povinnosti plynoucí ze závazků, jež se k ujednání váží. Ve spojitosti se svými účastmi ve společných operacích EU ve finančních výkazech vykazuje: svá aktiva a pasiva, výnosy a náklady, jakož i svůj podíl na aktivech, pasivech, výnosech a nákladech, které má anebo které jí vznikly společně s jinými subjekty.

Přidružené účetní jednotky

Přidružené jsou všechny účetní jednotky, v nichž má EU přímý či nepřímý podstatný vliv, jež ale neovládá. Podstatný vliv se předpokládá tehdy, drží-li EU přímo či nepřímo nejméně 20 % hlasovacích práv. Účasti v přidružených účetních jednotkách se vykazují pomocí ekvivalenční metody (viz bod 1.5.4).

Nekonsolidované účetní jednotky, jejichž prostředky spravuje Komise

Prostředky Společného systému zdravotního pojištění pro zaměstnance EU, Evropského rozvojového fondu a účastnického záručního fondu spravuje jejich jménem Komise. Avšak jelikož tyto jednotky nejsou ze strany EU ovládány, nejsou do jejích konsolidovaných finančních výkazů zahrnovány.

1.4 ZÁKLAD PRO SESTAVOVÁNÍ FINANČNÍCH VÝKAZŮ

Finanční výkazy jsou předkládány každoročně. Účetní období začíná dne 1. ledna a končí dne 31. prosince.

1.4.1 Měna a základ pro přepočet

Funkční a vykazovací měna

Není-li uvedeno jinak, jsou údaje ve finančních výkazech uváděny v milionech EUR, přičemž euro je pro EU měnou funkční i vykazovací.

Transakce a zůstatky

Transakce v cizích měnách se převádějí na eura na základě směnných kurzů platných k datu uskutečnění těchto transakcí. Kurzové zisky a ztráty z vypořádání cizoměnových transakcí a z přepočtu peněžních aktiv a závazků v cizí měně kurzem ke konci účetního období jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Rozdíly z přepočtu nepeněžních finančních nástrojů klasifikovaných jako realizovatelná finanční aktiva se zachycují ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

Na budovy, stroje a zařízení a na dlouhodobý nehmotný majetek, které jsou vykazovány ve stálé hodnotě v eurech vypočtené pomocí sazby platné v den pořízení, se používají odlišné metody přepočtu.

Zůstatky cizoměnových peněžních aktiv a závazků ke konci roku jsou přepočítávány na eura za pomoci směnných kurzů Evropské centrální banky (ECB) platných k 31. prosinci.

Směnné kurzy vůči euru

Měna 31.12.2018 31.12.2017 Měna 31.12.2018 31.12.2017 BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,3014 4,177 CZK 25,7240 25,5350 RON 4,6635 4,6585 DKK 7,4673 7,4449 SEK 10,2548 9,8438 GBP 0,8945 0,8872 CHF 1,1269 1,1702 HRK 7,4125 7,4400 JPY 125,8500 135,01 HUF 320,9800 310,3300 USD 1,145 1,1993

1.4.2 Používání odhadů

V souladu s mezinárodními standardy IPSAS a obecně přijatými účetními zásadami zahrnují finanční výkazy nezbytně také částky založené na předpokladech a odhadech, které provedli vedoucí pracovníci na základě nejspolehlivějších dostupných informací. Mezi významné odhady patří mimo jiné: výše závazků z titulu zaměstnaneckých požitků, výše rezerv, výše finančních rizik vyplývajících ze zásob a pohledávek, výše příjmů a výdajů příštích období, objem podmíněných aktiv a závazků, rozsah snížení hodnoty dlouhodobého nehmotného majetku a budov, strojů a zařízení a částky uvedené v přílohách ohledně finančních nástrojů. Skutečná hodnota těchto položek se může od těchto odhadů lišit. Změny odhadů se zaznamenávají v období, v němž jsou zjištěny.

1.5 ROZVAHA

1.5.1 Dlouhodobý nehmotný majetek

Nabyté licence na programové vybavení se vykazují v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Tato aktiva se odepisují lineárně po dobu jejich odhadované životnosti (3–11 let). Doba předpokládané životnosti dlouhodobého nehmotného majetku závisí na jeho specifické ekonomické životnosti nebo právní životnosti určené smlouvou. Interně vytvořený nehmotný majetek je aktivován, jestliže jsou splněna příslušná kritéria účetních zásad EU a výdaje se vztahují výhradně k vývojové fázi aktiv. Aktivovat lze všechny přímo přiřaditelné náklady nutné k tvorbě, produkci a přípravě majetku k tomu, aby mohl fungovat způsobem, který zamýšleli vedoucí pracovníci. Náklady spojené s výzkumem, neaktivovatelné náklady na rozvoj a náklady na údržbu se účtují jako náklady v době jejich vynaložení.

1.5.2 Budovy, stroje a zařízení

Všechny budovy, stroje a zařízení se vykazují v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Cena zahrnuje výdaje přímo související s pořízením, výstavbou nebo převodem daného majetku.

Dodatečné náklady jsou aktivovány do účetní hodnoty daného majetku, případně jsou aktivovány a vykazovány jako samostatný majetek, pouze je-li pravděpodobné, že budoucí ekonomický prospěch či potenciální přínos z této věci poplyne EU a že lze spolehlivě zjistit výši těchto nákladů. Náklady na opravy a údržbu jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti za účetní období, v němž vznikly.

Pozemky a umělecká díla se neodepisují, jelikož se u nich předpokládá neomezená doba životnosti. Nedokončený majetek se neodepisuje, jelikož tato aktiva dosud nejsou k dispozici k využití. Odpisy ostatního majetku jsou prováděny lineární metodou. Vyjadřují rozdíl mezi pořizovací cenou a zůstatkovou hodnotou, který je po dobu očekávané životnosti zachycován takto:

Druh majetku Sazba lineárního odpisu Budovy 4 % až 10 % Vesmírná zařízení 8 % až 25 % Stroje a zařízení 10 % až 25 % Nábytek a vozidla 0 % až 25 % Počítačový hardware 25 % až 33 % Ostatní 10 % až 33 %

Zisky a ztráty z vyřazení majetku se určují porovnáním výnosů snížených o náklady na prodej s účetní hodnotou vyřazeného majetku a vykazují se ve výkazu o finanční výkonnosti.

Leasing

Nájem hmotného majetku, při němž EU nese v podstatě všechna rizika a výhody vyplývající z vlastnictví, je klasifikován jako finanční leasing. Majetek pronajatý formou finančního leasingu je aktivován na počátku nájemního vztahu v reálné hodnotě tohoto majetku nebo v současné hodnotě minimálních leasingových splátek, podle toho, která z nich je nižší. Úroková složka splátky finančního leasingu se vykazuje jako náklad, který je do období nájmu alokován tak, aby ve vztahu ke zbývajícímu závazku odpovídal konstantní periodické úrokové míře. Závazky z nájemního vztahu snížené o finanční náklady se vykazují ve finančních závazcích (dlouhodobých a krátkodobých). Úroková složka finančních nákladů je zachycena ve výkazu o finanční výkonnosti a do období pronájmu je alokována tak, aby u zbývajícího zůstatku za každé období odpovídala konstantní periodické úrokové míře. Majetek držený na základě finančního leasingu se odepisuje po dobu jeho životnosti, nebo po dobu trvání leasingového vztahu, podle toho, které z těchto období je kratší.

Leasingové vztahy, při nichž si pronajímatel ponechává značnou část rizik a výhod vyplývajících z vlastnictví, se klasifikují jako operativní leasing. Splátky operativního leasingu jsou po dobu trvání leasingu zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti jako náklad, a to v konstantní výši.

1.5.3 Snížení hodnoty nefinančního majetku

Majetek s neomezenou životností není odepisován a každoročně je u něho prováděn test snížení hodnoty. U odpisovaného majetku je prováděn test snížení hodnoty, kdykoli události nebo změna podmínek signalizují, že účetní hodnotu zřejmě nebude možno realizovat. Ztráta ze snížení hodnoty se účtuje ve výši, o kterou účetní hodnota majetku převyšuje jeho realizovatelnou hodnotu. Realizovatelná hodnota se rovná reálné hodnotě majetku snížené o náklady na prodej, nebo užitné hodnotě, podle toho, která z těchto hodnot je vyšší.

Nejméně jednou ročně se posuzuje zůstatková hodnota a životnost dlouhodobého nehmotného majetku, budov, strojů a zařízení, a případně jsou tvořeny opravné položky. Je-li účetní hodnota majetku vyšší než jeho odhadovaná realizovatelná hodnota, je k účetní hodnotě neprodleně vytvořena opravná položka ve výši rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou. Pokud pominou důvody pro snížení hodnoty účtované v předchozích letech, opravná položka z titulu snížení hodnoty se zruší.

1.5.4 Investice vykazované ekvivalenční metodou

Účasti v přidružených účetních jednotkách a společných podnicích

Investice účtované pomocí ekvivalenční metody jsou prvotně zachycovány v pořizovací ceně. Čistá hodnota majetku se následně zvyšuje, nebo snižuje, tak aby se zaúčtoval podíl EU na zisku nebo ztrátě jednotky, do níž se investovalo, po datu akvizice. Podíl EU na zisku nebo ztrátě jednotky, do níž se investovalo, je zachycen ve výkazu o finanční výkonnosti a její podíl na změnách ve stavu kapitálu dané jednotky se vykazuje v rezervních fondech v čistých aktivech. Účetní hodnota investice zachycená ve finančních výkazech k rozvahovému dni je dána součtem pořizovací ceny a všech změn (další příspěvky, podíl na hospodářském výsledku a změnách v rezervních fondech, snížení hodnoty a dividendy). Výplata zisku z investice snižuje její účetní hodnotu.

Je-li podíl EU na ztrátách z investice zaúčtované ekvivalenční metodou nejméně roven její účasti na této investici, EU přestane účtovat o svém podílu na dalších ztrátách („nevykazované ztráty“). Poté, co je účast EU snížena na nulu, jsou na další ztráty tvořeny rezervy a je vykázán závazek, a to do výše, v níž EU vznikl právní nebo mimosmluvní závazek nebo v níž EU provedla jménem jednotky úhrady.

Pokud okolnosti signalizují snížení hodnoty, je v případě potřeby vytvořena opravná položka k zachycení nižší realizovatelné hodnoty. Tato realizovatelná hodnota se určí postupem popsaným v bodě 1.5.3. Pokud důvody pro snížení hodnoty následně pominou, ztráta ze snížení se zruší a vykáže se znovu účetní hodnota, která by byla vykazována, kdyby se o ztrátě ze snížení hodnoty neúčtovalo.

V případech, kdy EU drží nejméně 20% podíl v investičním kapitálovém fondu, neusiluje o uplatnění podstatného vlivu. S těmito fondy se tedy zachází jako s finančními nástroji a klasifikovány jsou jako realizovatelná finanční aktiva.

Přidružené účetní jednotky a společné podniky zařazené mezi nevýznamné účetní jednotky nejsou účtovány ekvivalenční metodou. Příspěvky EU poskytované těmto subjektům se účtují jako náklad období.

1.5.5 Finanční aktiva

Klasifikace

EU člení svůj finanční majetek na tyto kategorie: finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty; poskytnuté úvěry a pohledávky; investice držené do splatnosti; realizovatelná finanční aktiva. Klasifikace finančních nástrojů se určí v okamžiku jejich prvotního zachycení a poté se posuzuje ke každému rozvahovému dni.

(i) Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty

Do této kategorie je finanční aktivum zařazeno, jestliže je pořízeno v zásadě za účelem prodeje v krátké době nebo pokud ho takto klasifikuje účetní jednotka. Do této kategorie jsou řazeny rovněž deriváty. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od rozvahového dne.

(ii) Úvěry a pohledávky

Úvěry a pohledávky jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami, která nejsou kotována na aktivním trhu. Vznikají, jestliže EU poskytuje peníze, zboží nebo služby přímo dlužníkovi bez úmyslu s touto pohledávkou obchodovat nebo v případě, že EU vstupuje do práv původního věřitele poté, co provedla platbu v rámci smlouvy o záruce. Platby, jež jsou splatné do 12 měsíců od rozvahového dne, jsou klasifikovány jako krátkodobá aktiva. Platby, jejichž splatnost je delší než 12 měsíců od rozvahového dne, jsou klasifikovány jako dlouhodobá aktiva. Úvěry a pohledávky zahrnují termínované vklady s původní dobou splatnosti delší než tři měsíce.

(iii) Investice držené do splatnosti

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž má EU úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu tohoto rozpočtového roku nedržela EU v této kategorii žádné investice.

(iv) Realizovatelná finanční aktiva

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou zařazeny do této kategorie nebo nejsou zařazeny do žádné jiné kategorie. Tato aktiva jsou vedena jako krátkodobý nebo dlouhodobý majetek v závislosti na době, po niž je bude EU na základě svého očekávání držet. Jako realizovatelná finanční aktiva jsou rovněž klasifikovány investice do účetních jednotek, které nejsou zahrnuty do konsolidačního celku ani vykazovány ekvivalenční metodou, a kvazikapitálové investice (např. operace rizikového kapitálu).

Prvotní vykázání a ocenění

Nákup a prodej finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, finančních aktiv držených do splatnosti a realizovatelných finančních aktiv se vykazuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se EU zaváže dané aktivum koupit nebo prodat. Peněžní ekvivalenty a úvěry se vykazují ke dni, kdy jsou peněžní prostředky uloženy ve finanční instituci nebo převedeny dlužníkům. Finanční nástroje jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě. V případě finančního aktiva, které není vykazováno v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, jsou do reálné hodnoty při prvotním zachycení zahrnuty transakční náklady. Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty jsou prvotně vykazována v reálné hodnotě s tím, že související transakční náklady jsou vykázány ve výkazu o finanční výkonnosti.

Reálná hodnota finančního aktiva v okamžiku prvotního vykázání se obvykle rovná transakční ceně (tj. reálné hodnotě obdrženého protiplnění), ledaže je reálná hodnota tohoto nástroje doložena porovnáním s jinými pozorovatelnými běžnými tržními transakcemi s týmž nástrojem nebo ledaže je založena na metodě ocenění, která jako proměnné používá pouze údaje z pozorovatelných trhů (např. v případě některých derivátových smluv). Při poskytnutí dlouhodobého bezúročného úvěru nebo úvěru, jehož úroková sazba nedosahuje tržní výše, lze však reálnou hodnotu odhadnout jako současnou hodnotu všech budoucích peněžních toků z úvěru, které jsou diskontovány pomocí tržní úrokové sazby platné pro podobné nástroje s podobným úvěrovým ratingem.

Poskytnuté úvěry jsou oceňovány v nominální výši, která je považována za jejich reálnou hodnotu. Důvod je tento:

— „Tržní prostředí“ úvěrových operací EU je velmi specifické a odlišuje se od kapitálových trhů, na nichž jsou emitovány podnikové či státní dluhopisy. Jelikož poskytovatelé úvěrů na těchto trzích mají možnost vybírat si mezi alternativními investicemi, tato možnost alternativních příležitostí se promítá do tržních cen. EU však tuto možnost alternativních investic nemá, protože nesmí investovat peníze na kapitálových trzích; EU si pouze půjčuje prostředky za účelem jejich dalšího poskytnutí za stejnou úrokovou sazbu. To znamená, že EU nemá alternativní možnost poskytovat z vypůjčených prostředků úvěry nebo tyto prostředky investovat. Nemá tedy smysl uvažovat oportunitní náklady, a není tedy dán základ pro srovnání s tržními sazbami. Úvěrové operace EU jsou vlastně trhem samy o sobě. Jelikož nelze pracovat s oportunitními náklady, neodráží tržní cena objektivně podstatu úvěrových transakcí EU. Není proto vhodné určovat reálnou hodnotu úvěrů EU srovnáváním s podnikovými nebo státními dluhopisy.

— Jelikož neexistuje aktivní trh ani podobné transakce, s nimiž by bylo možné srovnávat, měla by EU pro reálné ocenění svých úvěrových operací z EFSM, BOP apod. použít účtovanou úrokovou sazbu.

— Navíc jsou u těchto výpůjčních a úvěrových operací vlivem jejich vzájemného (back-to-back) charakteru dány kompenzační účinky. Efektivní úroková sazba poskytnutého úvěru se tedy rovná efektivní úrokové sazbě související výpůjční operace. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

Finanční nástroje se odúčtují, jakmile zaniknou práva na příjem peněžních toků z investic nebo jakmile EU převede na jiný subjekt v podstatě všechna rizika a všechny výhody vyplývající z vlastnictví.

Následné ocenění

a) Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty se následně vykazují v reálné hodnotě. Zisky a ztráty, jež plynou ze změny reálné hodnoty finančních aktiv kategorie „finanční nástroje v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty“, se vykazují ve výkazu o finanční výkonnosti za období, ve kterém vznikly.

b) Úvěry a pohledávky jsou vykazovány v naběhlé hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů, jež jsou poskytovány z vypůjčených prostředků, se na tyto úvěry i výpůjčky používá tatáž efektivní úroková sazba, neboť tyto úvěry mají charakter operací typu back-to-back a svými podmínkami ani objemem se vzájemně významně neliší. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

c) Aktiva držená do splatnosti jsou vykazována v naběhlé hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. EU v současnosti nemá investice držené do splatnosti.

d) Realizovatelná finanční aktiva jsou následně vykazována v reálné hodnotě. Zisky a ztráty plynoucí ze změn reálné hodnoty realizovatelných finančních aktiv jsou vykazovány ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu, s výjimkou rozdílů z přepočtu peněžního majetku, které jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Je-li takové aktivum odúčtováno nebo sníží-li se jeho hodnota, jsou kumulované úpravy reálné hodnoty zaúčtované dříve do fondu z přecenění na reálnou hodnotu zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti. Úroky z realizovatelných finančních aktiv vypočítané pomocí metody efektivní úrokové sazby jsou zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti. Dividendy z realizovatelných kapitálových nástrojů se zaúčtují v okamžiku, kdy EU vznikne nárok na jejich výplatu.

Reálná hodnota investic kotovaných na aktivních trzích vychází z aktuálních nabídkových cen. V případě, že trh určitého finančního aktiva není aktivní (a v případě nekotovaných cenných papírů a OTC derivátů), EU stanoví reálnou hodnotu za pomoci metod ocenění. Mezi tyto metody patří použití transakcí z nedávné doby provedených za obvyklých tržních podmínek, srovnání s jinými, v podstatě stejnými nástroji, analýza diskontovaných peněžních toků, modely oceňování opcí a další metody ocenění, které běžně používají účastníci trhu.

Investice do fondů rizikového kapitálu, které jsou klasifikovány jako realizovatelná finanční aktiva a nemají tržní cenu kotovanou na aktivním trhu, jsou oceňovány přiřaditelnou hodnotou čistých aktiv, která je pokládána za ekvivalent jejich reálné hodnoty.

V případech, kdy reálnou hodnotu investic do kapitálových nástrojů, které nemají tržní cenu kotovanou na aktivním trhu, nelze spolehlivě zjistit, ocení se tyto investice ve výši pořizovací ceny snížené o ztráty ze snížení hodnoty.

Snížení hodnoty finančního majetku

Hodnota finančního aktiva je snížena a ztráta se vykáže pouze v případě, že existují objektivní známky snížení hodnoty v důsledku nejméně jedné události, k níž došlo po prvotním vykázání tohoto aktiva, a taková událost (či události) generující ztrátu má dopad na odhadované budoucí peněžní toky z finančního aktiva, který lze spolehlivě odhadnout. Ke každému rozhodnému dni EU posuzuje, zda existují objektivní známky snížení hodnoty finančního aktiva.

a) Majetek vykazovaný v naběhlé hodnotě

Existují-li objektivní známky vzniku ztráty v důsledku snížení hodnoty u úvěrů, pohledávek nebo investic držených do splatnosti, které jsou vykazovány v naběhlé hodnotě, pak se výše ztráty rovná rozdílu mezi účetní hodnotou daného aktiva a současnou hodnotou odhadovaných budoucích peněžních toků (s vyloučením budoucích úvěrových ztrát, k nimž nedošlo), které jsou diskontovány původní efektivní úrokovou sazbou tohoto finančního aktiva. Účetní hodnota aktiva se sníží a výše ztráty se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti. Mají-li úvěr nebo investice držená do splatnosti variabilní úrokovou sazbu, pak je diskontní sazbou pro účely ocenění ztráty ze snížení hodnoty aktuální efektivní úroková sazba podle smlouvy. Při výpočtu současné hodnoty odhadovaných budoucích peněžních toků zajištěného finančního aktiva jsou zohledňovány peněžní toky, které mohou plynout z realizace kolaterálu, snížené o náklady vynaložené na získání a prodej kolaterálu, ať již je jeho realizace pravděpodobná, či nikoli. Pokud se v následujícím období ztráta ze snížení hodnoty sníží a tento pokles lze dát objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, předchozí zaúčtovaná ztráta ze snížení hodnoty se zruší a tato transakce se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti.

b) Majetek vykazovaný v reálné hodnotě

V případě kapitálových investic, které jsou zařazeny jako realizovatelná finanční aktiva, se při určování toho, zda došlo ke snížení hodnoty těchto cenných papírů, bere ohled na významný nebo trvalý (dlouhotrvající) pokles reálné hodnoty těchto cenných papírů pod jejich pořizovací cenu. Pokud takové známky existují v případě realizovatelného finančního aktiva, pak se kumulovaná ztráta (rovnající se rozdílu mezi pořizovací cenou a aktuální reálnou hodnotou sníženou o ztráty ze snížení hodnoty daného finančního aktiva, která již byla v minulosti vykázána ve výkazu o finanční výkonnosti) odúčtuje z rezervního fondu a vykáže ve výkazu o finanční výkonnosti. Ztráty ze snížení hodnoty zachycené ve výkazu o finanční výkonnosti u kapitálových nástrojů se neruší s následným zachycením v uvedeném výkazu. Pokud v následujícím období vzroste reálná hodnota dluhového nástroje, který je zařazen jako realizovatelné finanční aktivum, a pokud lze dát tento nárůst objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, ztráta ze snížení hodnoty se zruší a tento případ se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti.

1.5.6 Zásoby

Zásoby se vykazují v pořizovací ceně, nebo v čisté realizovatelné hodnotě, podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Pořizovací cena je určována metodou first-in, first-out (FIFO). Pořizovací cena výrobků a nedokončené výroby zahrnuje suroviny, přímé mzdové náklady, ostatní přímé náklady a související výrobní režii (na základě běžné provozní kapacity). Čistá realizovatelná hodnota se rovná odhadované prodejní ceně v rámci běžného podnikání snížené o náklady na kompletaci a prodej. Pokud jsou zásoby určeny k distribuci zdarma nebo jen za nominální poplatek, oceňují se pořizovací nebo reprodukční pořizovací cenou podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Reprodukční pořizovací cena se rovná nákladům, které by EU vynaložila na pořízení majetku k datu vykázání.

1.5.7 Předběžné financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Během období vymezeného v konkrétní smlouvě, rozhodnutí, dohodě nebo základním právním aktu může být rozdělena na několik splátek. Počáteční hotovost nebo záloha se ve lhůtě vymezené v dohodě buď použije k tomu účelu, k němuž byla poskytnuta, nebo se vrátí. Pokud příjemci nevznikly způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování vrátit EU. Výši předběžného financování lze (úplně nebo částečně) snížit poté, co je schválena výše způsobilých nákladů (které se vykazují jako náklady).

Předběžné financování je k následným rozvahovým dnům oceňováno počáteční hodnotou vykázanou v rozvaze sníženou o způsobilé náklady (případně včetně odhadovaných částek) vzniklých během daného období.

Úroky z předběžného financování se zaúčtovávají tak, jak nabíhají v souladu s ustanoveními příslušné dohody. Na konci roku se na základě nejspolehlivějších informací odhadnou příjmy příštích období plynoucí z naběhlých úroků a tento odhad se vykáže v rozvaze.

Jestliže EU proplácí částky, které členské státy vyplatily na zálohách příjemcům (včetně „Finančních nástrojů v rámci sdíleného řízení“), plynou z těchto transakcí „Ostatní zálohy členským státům“. Tyto ostatní zálohy jsou vykazovány jako aktiva v položce Předběžné financování. Ostatní zálohy členským státům jsou následně oceňovány počáteční hodnotou vykázanou v rozvaze sníženou o nejlepší odhad způsobilých nákladů vzniklých konečným příjemcům, který se vypočte na základě přiměřených a podložených předpokladů.

Jako předběžné financování jsou klasifikovány i příspěvky EU do svěřenských fondů Evropského rozvojového fondu nebo jiných nekonsolidovaných účetních jednotek. Účelem těchto příspěvků je totiž poskytnout svěřenskému fondu peněžní prostředky s cílem umožnit mu financování konkrétních opatření definovaných v rámci jeho cílů. Příspěvky EU do těchto fondů se oceňují počáteční hodnotou sníženou o způsobilé náklady (případně včetně odhadovaných částek), které fondu vznikly ve sledovaném období a jsou přiřazeny k příspěvku EU v souladu s příslušnou dohodou.

1.5.8 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí

Jelikož účetní pravidla EU vyžadují za účelem sestavení účetní závěrky oddělené vykazování směnných a nesměnných transakcí, jsou pohledávky definovány jako plynoucí ze směnných transakcí a částky k inkasu jsou definovány jako plynoucí z nesměnných transakcí. Jedná se o případy, kdy EU získá plnění od jiného subjektu, aniž by výměnou přímo poskytla přibližně stejné protiplnění (jedná se například o částky vlastních zdrojů k inkasu od členských států).

Pohledávky ze směnných transakcí splňují definici finančních nástrojů, a jsou tedy klasifikovány jako úvěry a pohledávky a podle toho jsou i oceňovány (viz bod 1.5.5 výše). V bodě přílohy věnovaném finančním nástrojům jsou uvedeny informace o pohledávkách ze směnných transakcí, které obsahují příjmy a náklady příštích období ze směnných transakcí, neboť nejsou významné. Obecná opravná položka se vytváří na základě zkušeností z minulosti k nevypořádaným inkasním příkazům, k nimž dosud nebyla vytvořena zvláštní opravná položka.

Částky k inkasu z nesměnných transakcí jsou vykazovány v původní výši (upravené o úroky a penále) po odečtení opravné položky zohledňující snížení hodnoty. Opravná položka k částkám k inkasu z nesměnných transakcí se vytvoří, existují-li objektivní známky toho, že EU nebude moci inkasovat všechny splatné částky podle původních podmínek částek k inkasu z nesměnných transakcí. Výše opravné položky se rovná rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou aktiva. Opravná položka se vykazuje ve výkazu finanční výkonnosti. Obecná opravná položka se vytváří též na základě zkušeností z minulosti k nevypořádaným inkasním příkazům, k nimž dosud nebyla vytvořena zvláštní opravná položka. Viz bod 1.5.14 k nakládání s příjmy příštích období na konci roku. Částky vykázané a zaznamenané jako částky k inkasu z nesměnných transakcí nejsou finančními nástroji, neboť neplynou ze smlouvy, která by zakládala finanční závazek nebo vedla ke vzniku kapitálového nástroje. Nicméně ve vhodných případech jsou v příloze k finančním výkazům částky k inkasu z nesměnných transakcí vykazovány společně s pohledávkami ze směnných transakcí.

1.5.9 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty

Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty jsou finančními nástroji. Zahrnují pokladní hotovost, netermínované vklady či vklady s krátkou výpovědní lhůtou u bank a ostatní krátkodobé vysoce likvidní investice s původní splatností do tří měsíců.

1.5.10 Zaměstnanecké požitky

Účetní pravidla týkající se zaměstnaneckých požitků byla aktualizována v souladu s požadavkem revidovaného účetního pravidla EU č. 12 „Zaměstnanecké požitky“, v účinnosti pro roční období počínající 1. lednem 2018 nebo později, které vychází z nového standardu IPSAS č. 39 (Zaměstnanecké požitky) vydaného v červenci 2016. Hlavní změna plynoucí z revize účetního pravidla č. 12 spočívá ve vykazování pojistněmatematických zisků a ztrát jako změny ve stavu čistých aktiv namísto ve výkazu o finanční výkonnosti.

Účtování plánů definovaných požitků je složité, neboť k ocenění závazků jsou nutné pojistněmatematické předpoklady a úsudek. Při aplikaci revidovaného účetního pravidla EU přehodnotila uplatněné úsudky, zejména ve vztahu k odhadovaným konečným nákladům na dávky přiznané zaměstnancům. Výsledkem je potvrzení vhodnosti použití odhadované doby aktivní služby zaměstnance jako základu k přiřazení dávek k době služby. Dávky, na něž mají zaměstnanci EU nárok, se vyplácejí v rámci jednoho systému, byť rozděleného do dvou režimů, a je nutné k nim přistupovat podobně, aby podávaly skutečný obraz o situaci a odrážely ekonomickou skutečnost.

Evropská unie vyplácí svým zaměstnancům soubor dávek (příjmy a sociální zabezpečení). Pro účely účetnictví je nutné je rozdělit na krátkodobé zaměstnanecké požitky a zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru.

Krátkodobé zaměstnanecké požitky

Krátkodobé zaměstnanecké požitky jsou dávky, jež mají být vyplaceny do dvanácti měsíců od konce vykazovaného období, v němž zaměstnanci vykonávali službu, např. mzdy, placené dovolené a pracovní neschopnost a další krátkodobé dávky. Krátkodobé zaměstnanecké požitky se vykazují jako výdaje v okamžiku, kdy je daná služba vykonána. Závazek se vykazuje ve výši částky, jejíž výplata se předpokládá, pokud má EU aktuální právní nebo mimosmluvní povinnost zaplatit v důsledku služebního poměru v minulých obdobích a výši příslušného závazku lze spolehlivě odhadnout.

Zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru

Evropská unie vyplácí svým zaměstnancům soubor dávek po skončení pracovního poměru, k nimž patří starobní, invalidní a vdovský důchod a také zdravotní pojištění (viz bod 2.9).

Plán zaměstnaneckých požitků po skončení pracovního poměru poskytovaných EU jejím zaměstnancům zahrnuje:

i) Důchodový systém evropských úředníků (PSEO): Dávky vyplácené z tohoto fiktivního fondového důchodového systému (16) se váží ke starobnímu důchodu, invaliditě a vdovství a dále k rodinným přídavkům a úmrtí před odchodem do důchodu v případě osob, které pracují nebo pracovaly v orgánech, agenturách nebo jiných subjektech EU nebo jsou pozůstalými po zemřelých úřednících či příjemcích starobního důchodu. Zaměstnanci odvádějí ze svých platů třetinu očekávaných nákladů na tyto dávky.

ii) Společný systém zdravotního pojištění (JSIS): V jeho rámci EU hradí náklady zaměstnanců Evropské komise, orgánů, agentur a dalších subjektů EU na zdravotní péči formou proplácení výdajů na lékařskou péči. Dávky poskytované v tomto systému osobám, které nejsou v pracovním poměru (důchodci, sirotci atd.), jsou klasifikovány jako „zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru“.

Evropská unie vyplácí zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru rovněž členům orgánů EU, a to prostřednictvím samostatných důchodových systémů. Ty jsou uvedeny v položce Ostatní důchodové systémy. Z těchto systémů vyplácí EU důchodové dávky členům Komise, Soudního dvora a Tribunálu, Účetního dvora, Rady, Evropského parlamentu, veřejného ochránce práv, inspektora ochrany údajů a Soudu pro veřejnou službu. Náklady na zdravotní péči hradí EU členům orgánů EU prostřednictvím systému JSIS.

Uvedené zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru se klasifikují jako závazky EU z definovaných požitků a vypočítávají se ke každému rozhodnému dni diskontováním odhadované výše budoucích požitků, na něž zaměstnancům vznikl nárok v běžném a předchozím období, a odečtením reálné hodnoty aktiv plánu. Hodnotu závazků z definovaných požitků vypočítávají každoročně pojistní matematici přírůstkovou metodou (projected unit credit method). Jejich současná hodnota se určí tím způsobem, že jsou odhadované budoucí odlivy peněžních prostředků diskontovány pomocí úrokové sazby státních dluhopisů, jejichž splatnost se blíží splatnosti příslušného penzijního závazku a jež jsou vydány v měně, v níž budou dávky vypláceny.

Zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru vyplácené zaměstnancům EU jsou součástí jednoho plánu, který zahrnuje jak důchodový systém PSEO, tak systém zdravotního pojištění JSIS, přičemž nárok na krytí nákladů ze systému JSIS je podmíněn nabytím nároku na krytí ze systému PSEO. Dle podmínek tohoto plánu vymezených ve služebním řádu některé nároky, např. právo na odložené vyplácení starobního důchodu či snížený důchod v rámci systému PSEO, vznikají až po deseti letech služby. Nároky vzniklé v rámci plánu v průběhu následné služby zaměstnance jsou však výrazně vyšší než původní nároky, jak odráží následně každoročně nabyté důchodové nároky.

K zobrazení ekonomické podstaty podkladové operace tak, aby v souladu s kvalitativními znaky účetního výkaznictví podle účetního pravidla EU č. 1 i koncepčního rámce IPSAS dávalo poctivý obraz, se proto vzniklé náklady na služební poměr zvyšují lineárně po celou dobu odhadované aktivní služby, tj. po dobu od data, kdy ze služebního poměru poprvé vzniknou v rámci plánu požitky (ať už podmíněné další službou, či nikoliv), do data, kdy z další služby daného zaměstnance nevzniknou v rámci plánu další požitky podstatné výše, kromě dalších zvýšení mzdy. Tento se přístup se na dávky vyplácené z uvedeného plánu aplikuje konzistentně.

Přecenění čistých závazků z definovaných požitků zahrnuje pojistněmatematické zisky a ztráty a návratnost aktiv plánu a vykazuje se bezprostředně v čistých aktivech.

Evropská unie rozlišuje v rámci plánu definovaných požitků ve výkazu o finanční výkonnosti v položce „Náklady na zaměstnance a důchody“ čisté nákladové (výnosové) úroky a ostatní náklady.

Pokud se výše poskytovaných požitků změní nebo sníží, výsledná změna v požitcích ze služebních poměrů minulých období, případně ztráta nebo zisk z jejich snížení se vykáže ihned ve výkazu o finanční výkonnosti. Zisky a ztráty vyplývající z vypořádání se vykazují v okamžiku vypořádání. Náklady na služební poměry minulých období jsou neprodleně zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti, pokud změny nejsou podmíněny tím, že zaměstnanci zůstanou v pracovním poměru po určenou dobu.

1.5.11 Rezervy

Rezervy jsou vykazovány v okamžiku, kdy má EU aktuální právní nebo mimosmluvní závazek vůči třetím stranám v důsledku minulých událostí, kdy je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že si splnění tohoto závazku vyžádá odliv zdrojů, a kdy lze příslušnou částku spolehlivě odhadnout. Rezervy ke krytí budoucích provozních ztrát se netvoří. Výše rezervy se rovná nejlepšímu odhadu předpokládaných nákladů nutných ke splnění aktuálního závazku k datu vykázání. Pokud se rezerva týká velkého počtu položek, závazek se odhadne tím způsobem, že se provede vážení všech možných výsledků jejich přiřazenou pravděpodobností (tzv. „metoda předpokládané hodnoty“).

Rezervy na nevýhodné smlouvy se oceňují současnou hodnotou předpokládaných nákladů na ukončení smlouvy, nebo předpokládaných čistých nákladů na pokračování smlouvy, podle toho, která hodnota je nižší.

1.5.12 Finanční závazky

Finanční závazky jsou klasifikovány jako finanční závazky v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, jako finanční závazky vykazované v naběhlé hodnotě nebo jako závazky z finančních záruk.

Mezi výpůjčky jsou řazeny výpůjčky od úvěrových institucí a závazky z dluhových cenných papírů. Prvotně jsou zachycovány v reálné hodnotě, která odpovídá výnosům z jejich vydání (reálná hodnota obdrženého protiplnění) po odečtení vzniklých transakčních nákladů. Následně se účtují v naběhlé hodnotě pomocí metody efektivní úrokové sazby. Případný rozdíl mezi výnosy sníženými o transakční náklady a odkupní hodnotou se zachycuje ve výkazu o finanční výkonnosti po dobu trvání výpůjčního vztahu za pomoci metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů, jež jsou poskytnuty z vypůjčených prostředků, nelze na tyto výpůjčky a úvěry použít metodu efektivní úrokové sazby, a to s ohledem na princip významnosti. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

Mezi finanční závazky, jež jsou vykazovány v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, jsou řazeny deriváty, jejichž reálná hodnota je záporná. Účetně jsou zpracovávány stejně jako finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, viz bod 1.5.5.

Závazky z finančních záruk jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě, přičemž představují obdrženou prémii. Následně jsou závazky z finančních záruk oceněny ve výši očekávaných nákladů nutných k jejich splnění nebo prvotně vykázané částky snížené případně o oprávky, podle toho, co je vyšší. Závazky z finančních záruk vykazuje EU v okamžiku, kdy obdrží protiplnění za poskytnutí záruky, tedy v tržní hodnotě, nebo v okamžiku, kdy lze spolehlivě stanovit reálnou hodnotu záruky. Pokud neexistuje aktivní trh s přímo srovnatelnými smlouvami o záruce, vykáže EU danou záruku jako podmíněný závazek (viz bod 1.7.2), nebo je-li pravděpodobnější, že si splnění závazku vyžádá odliv zdrojů, vykáže EU rezervu (viz bod 1.5.11).

Finanční závazky jsou klasifikovány jako dlouhodobé, s výjimkou finančních závazků se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne.

Svěřenské fondy EU, které jsou považovány za součást provozních činností Komise, jsou zachyceny v účetnictví Komise a jsou následně konsolidovány v roční účetní závěrce EU. Příspěvky do svěřenských fondů EU od jiných dárců tudíž splňují kritéria podmíněných výnosů z nesměnných transakcí. Dokud nejsou splněny podmínky vázané na tyto převedené příspěvky, tj. dokud fondu nevzniknou způsobilé náklady, jsou tyto příspěvky vykazovány jako finanční závazky. Svěřenský fond je povinen financovat konkrétní projekty a při likvidaci vrátit zbývající finanční prostředky. K rozvahovému dni se zbývající závazky z příspěvků oceňují ve výši obdržených příspěvků snížené o náklady fondu, případně s použitím odhadů. Pro účely vykazování jsou čisté náklady rozvrhovány do příspěvků od jiných dárců v poměru podle čistých příspěvků uhrazených ke dni 31. prosince. Toto rozvržení je pouze orientační. Při likvidaci svěřenského fondu rozhodne o skutečném rozdělení zbývajících zdrojů rada fondu.

1.5.13 Závazky

Významná část závazků EU představuje neuhrazené žádosti příjemců grantů a dalších finančních prostředků EU o proplacení nákladů (nesměnné transakce). Jako splatné závazky jsou zachyceny po obdržení žádosti o proplacení nákladů, a to ve výši požadované k proplacení. Poté, co jsou ověřeny a schváleny jako způsobilé, se tyto závazky oceňují v jejich schválené a způsobilé výši.

Závazky z pořízení zboží a služeb se zaúčtovávají po obdržení faktury v původní výši; odpovídající náklady se zaúčtují po dodání zboží či služeb a jejich schválení EU.

1.5.14 Náklady, výnosy, příjmy a výdaje příštích období

Transakce a účetní případy se zachycují ve finančních výkazech za období, s nímž souvisejí. Není-li ke konci roku dosud vystavena faktura, ale EU již poskytla službu nebo dodala zboží nebo existuje-li smluvní ujednání (např. odkazující na smlouvu), je ve finančních výkazech zachycen příjem příštích období. Pokud byla před koncem roku vystavena faktura, avšak služby ještě nebyly poskytnuty nebo zboží zatím nebylo dodáno, zaúčtuje se výnos příštích období, který se v období následujícím přeúčtuje do výnosů období běžného.

Rovněž náklady se účtují do období, k němuž se vztahují. Na konci účetního období se na základě odhadované výše závazku k převodu za dané období vykazují výdaje příštích období. Výdaje příštích období jsou počítány v souladu s podrobnými provozními a praktickými pokyny Komise, jejichž cílem je zajistit, aby finanční výkazy podávaly věrný a poctivý obraz hospodářské situace a dalších jevů, jež mají zachycovat. Analogicky platí, že byla-li uskutečněna platba předem za služby či zboží, jež dosud nebylo dodáno, bude tento výdaj časově rozlišen a v následujícím účetním období zachycen jako náklad běžného období.

1.6 VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI

1.6.1 Výnosy

VÝNOSY Z NESMĚNNÝCH TRANSAKCÍ

Převážná většina výnosů EU plyne z nesměnných transakcí:

Zdroj z HND a zdroj z DPH

Výnosy se zaúčtují do období, v němž Komise odešle členským státům výzvu s žádostí o jejich příspěvky. Jsou oceňovány v „požadované výši“ (tj. ve výši uvedené ve výzvě). Jelikož zdroje plynoucí z DPH a HND vycházejí z odhadů údajů za daný rozpočtový rok, je možné je měnit až do okamžiku, kdy členské státy zveřejní konečné údaje. Vliv změny odhadu se zohlední při určování čistého zisku nebo ztráty za období, v němž ke změně došlo.

Tradiční vlastní zdroje

Částky k inkasu z nesměnných transakcí a související výnosy se zaúčtovávají v okamžiku, kdy jsou od členských států doručeny příslušné měsíční výkazy „A“ (včetně vybraných cel a dlužných částek, na něž je poskytnuta jistota a jež nejsou zpochybněny). K datu vykázání se provádí odhad příjmů, které členské státy za dané období vybraly, avšak dosud Komisi neuhradily; tyto příjmy jsou zaúčtovány jako příjmy příštích období. Doručené čtvrtletní výkazy „B“ členských států (včetně odvodů, jež nebyly vybrány a na něž nebyla poskytnuta jistota, a včetně částek, na něž byla poskytnuta jistota, ale které dlužníci zpochybnili) se zaúčtují jako výnosy snížené o náklady na výběr, na něž mají členské státy nárok. Dále se zaúčtuje snížení hodnoty ve výši odhadované nevybrané částky.

Pokuty

Výnosy z pokut se zaúčtovávají v okamžiku, kdy EU přijme rozhodnutí o uložení pokuty a kdy je toto rozhodnutí oficiálně oznámeno adresátovi. V případě pochybností o platební schopnosti podniku je k pohledávce vytvořena opravná položka. Po rozhodnutí o udělení pokuty mohou dlužníci ve lhůtě dvou měsíců od data oznámení:

a) buď rozhodnutí přijmout, v kterémžto případě musejí pokutu uhradit ve stanovené lhůtě, čímž ji EU inkasuje s konečnou platností;

b) nebo rozhodnutí odmítnout a podat opravný prostředek podle práva EU.

Avšak i když dlužníci opravný prostředek podají, musejí pokutu ve lhůtě tří měsíců uhradit, neboť opravný prostředek nemá odkladný účinek (článek 278 Smlouvy o EU), anebo – za jistých okolností a s výhradou souhlasu účetního Komise – může dlužník místo úhrady předložit bankovní záruku ve výši dlužné částky.

Jestliže podnik podá proti rozhodnutí opravný prostředek a pokutu prozatímně zaplatí, vykáže se tato částka jako podmíněný závazek. Jelikož však opravný prostředek pokutovaného subjektu proti rozhodnutí EU nemá odkladný účinek, použijí se přijaté peníze k vyrovnání částky k inkasu. Je-li namísto úhrady pokuty poskytnuta záruka, je pokuta nadále vykazována jako částka k inkasu. Pokud se zdá pravděpodobné, že by Tribunál nemusel vydat rozhodnutí ve prospěch EU, vytvoří se ke krytí tohoto rizika rezerva. Jestliže byla namísto úhrady poskytnuta záruka, je k neuhrazené částce k inkasu vytvořena opravná položka v potřebné výši. Kumulované úroky, které Komisi naběhnou z bankovních účtů, na které byly uloženy došlé platby, se zaúčtovávají jako výnosy a o stejnou částku se zvýší podmíněné závazky.

Od roku 2010 Komise spravuje všechny prozatímně inkasované pokuty ve fondu zřízeném pro tento účel (BUFI). Prostředky tohoto fondu investuje do finančních nástrojů.

VÝNOSY ZE SMĚNNÝCH TRANSAKCÍ

Výnosy z prodeje zboží a služeb se zaúčtovávají v okamžiku, kdy podstatná rizika a výhody plynoucí z vlastnictví zboží přejdou na kupujícího. Výnosy spojené s transakcí, jejíž součástí je poskytnutí služeb, se zaúčtují s ohledem na stupeň dokončení transakce k datu vykázání.

Výnosový a nákladový úrok

Výnosový a nákladový úrok je zachycován ve výkazu o finanční výkonnosti pomocí metody efektivní úrokové sazby. Jde o způsob výpočtu naběhlé hodnoty finančního aktiva nebo závazku a rozložení výnosového a nákladového úroku do příslušného období. Při výpočtu efektivní úrokové sazby EU odhaduje peněžní toky, přičemž přihlíží ke všem smluvním podmínkám finančního nástroje (například možnosti předčasného splacení), nikoli však k budoucím úvěrovým ztrátám. Do výpočtu jsou zahrnuty veškeré poplatky a další protiplnění, které si zaplatí smluvní strany a které jsou nedílnou součástí efektivní úrokové sazby, dále transakční náklady a všechny ostatní prémie nebo slevy.

Po vytvoření opravné položky k finančnímu aktivu nebo skupině podobných finančních aktiv v důsledku ztráty ze snížení hodnoty se zaúčtuje výnosový úrok; tento úrok se vypočte pomocí úrokové sazby používané k diskontování budoucích peněžních toků za účelem ocenění ztráty ze snížení hodnoty.

Výnosy z dividend

Výnosy z dividend a podobné výplaty zisku se zaúčtovávají v okamžiku, kdy vzniká nárok na jejich úhradu.

1.6.2 Náklady

Náklady na nesměnné transakce představují většinu nákladů EU. Souvisejí s převody na příjemce a tvoří je tři typy: nárokové částky, převody na základě dohod a granty, příspěvky a dary závislé na volném uvážení.

Převody se zaúčtovávají jako náklady období, během něhož došlo k událostem zakládajícím převod, pokud je charakter převodu povolen předpisem (finančním nařízením, služebním řádem či jiným právním předpisem) nebo pokud byla podepsána smlouva, která převod povoluje; pokud příjemce splnil kritéria způsobilosti, byla-li stanovena, a pokud lze přiměřeným způsobem odhadnout danou částku.

Došlá žádost o platbu nebo proplacení nákladů, která splňuje kritéria pro zaúčtování, se zachytí jako náklad ve výši způsobilých nákladů. Vzniklé způsobilé náklady, které jsou ke konci účetního období závazkem vůči příjemcům, které však příjemci dosud nevykázali, se odhadnou a zaúčtují jako výdaje příštích období.

Náklady plynoucí ze směnných transakcí, jež jsou vynaloženy na pořízení zboží a služeb, se zachycují po dodání a jejich akceptaci ze strany EU. Účtují se ve výši původní fakturované částky. Náklady na služby, jež byly dodány během období, ale za něž dosud nebyla obdržena nebo schválena faktura, se odhadnou a vykáží ve výkazu o finanční výkonnosti.

1.7 PODMÍNĚNÁ AKTIVA A PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY

1.7.1 Podmíněná aktiva

Podmíněné aktivum je možné aktivum, které vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde, nebo nedojde k nejméně jedné nejisté události, která není plně pod kontrolou EU. Podmíněné aktivum je vykázáno, je-li pravděpodobný příliv ekonomických užitků nebo potenciálního přínosu.

1.7.2 Podmíněné závazky

Podmíněný závazek je možný závazek, který vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde, nebo nedojde k nejméně jedné nejisté události, která není plně pod kontrolou EU, anebo se jedná o současný závazek, který vyplývá z minulých událostí, ale nebyl vykázán, neboť: není pravděpodobné, že k jeho splnění bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo potenciální přínos, anebo za vzácných okolností, kdy výši závazku nelze dostatečně spolehlivě stanovit.

1.8 VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ

Údaje o peněžních tocích umožňují posoudit schopnost EU generovat peněžní prostředky a ekvivalenty a její potřebu těchto peněžních toků využívat.

Výkaz peněžních toků se sestavuje nepřímou metodou. Znamená to, že hospodářský výsledek za rozpočtový rok se upraví o účinky nepeněžních transakcí, o případné časové rozlišení příchozích a odchozích peněžních toků v provozní oblasti, které jsou přiřazeny minulému či budoucímu období, a dále o příchozí a odchozí peněžní toky v rámci investiční činnosti.

Peněžní toky z cizoměnových transakcí se účtují v měně, kterou EU používá jako vykazovací (euro), a to po přepočtu na euro pomocí příslušných směnných kurzů platných v den, kdy dochází k peněžnímu toku.

Výkaz peněžních toků uvádí peněžní toky za dané období v členění na provozní a investiční činnosti (finanční činnosti EU nevykonává).

Provozními činnostmi EU jsou činnosti neinvestiční povahy. Patří k nim většina realizovaných činností. Úvěry poskytnuté příjemcům (a případné s nimi související výpůjčky) nelze považovat za investiční (ani finanční) činnost, jelikož jsou součástí obecných cílů, tedy každodenní činnosti EU.

Investičními činnostmi se rozumí pořizování a vyřazování dlouhodobého nehmotného majetku, budov, strojů a zařízení, jakož i ostatních investic, jež nejsou zahrnuty mezi peněžní ekvivalenty. Mezi investičními činnostmi nejsou vykazovány úvěry poskytnuté příjemcům. Cílem je vykazovat faktické investice EU.

2. PŘÍLOHA K ROZVAZE

AKTIVA

2.1 DLOUHODOBÝ NEHMOTNÝ MAJETEK

v milionech EUR Účetní hodnota brutto k 31.12.2017 940 Přírůstky 152 Úbytky (16) Převody mezi kategoriemi majetku 0 Ostatní změny (2) Účetní hodnota brutto k 31.12.2018 1 073 Oprávky k 31.12.2017 (535) Odpisy za daný rok (105) Zrušené odpisy 1 Úbytky 13 Převody mezi kategoriemi majetku — Ostatní změny (1) Oprávky k 31.12.2018 (627) Účetní hodnota netto k 31.12.2018 446 Účetní hodnota netto k 31.12.2017 405

Výše uvedené údaje se týkají především programového vybavení počítačů.

2.2 BUDOVY, STROJE A ZAŘÍZENÍ

Mezi vesmírná zařízení je řazen provozovaný dlouhodobý majetek sloužící oběma vesmírným programům EU, jimiž jsou globální družicové navigační systémy (GNSS), tj. Galileo a EGNOS, a dále Evropský program monitorování Země (Copernicus), přičemž majetek patřící k vesmírným systémům, který zatím není v provozu, je řazen mezi nedokončený majetek.

V rámci programu Galileo byly v roce 2018 uvedeny do provozu čtyři nové družice, čímž počet provozovaných družic v jeho konstelaci vzrostl na 22. Čistá účetní hodnota provozovaného dlouhodobého majetku systému Galileo zahrnující jak družice, tak pozemní systémy, dosahovala k 31. prosinci 2018 výše 2 410 milionů EUR (v roce 2017 to bylo 2 276 milionů EUR). Jako nedokončený majetek v celkové hodnotě 1 324 milionů EUR (2017: 1 026 milionů EUR) jsou nadále vedeny čtyři družice vypuštěné v červenci 2018, jejichž testování na oběžné dráze nebylo k rozvahovému dni dosud ukončeno. Vývoj systému Galileo bude pokračovat, dokud systém nedosáhne plné provozní kapacity. Po dokončení bude v konstelaci systému v provozu 24 satelitů a dalších šest satelitů bude náhradních.

V programu Copernicus byly v roce 2018 vedle pěti již provozovaných družic uvedeny do provozu dvě nové družice (Sentinel 5P a 3B), čímž celková čistá účetní hodnota provozovaného dlouhodobého majetku programu Copernicus vzrostla na 1 455 milionů EUR (2017: 1 140 milionů EUR). Dalších 1 207 milionů EUR je ve spojitosti s družicemi Copernicus vykázáno jako nedokončený majetek (2017: 1 443 milionů EUR).

Mezi vesmírnými zařízeními je veden rovněž dlouhodobý majetek související s pozemní infrastrukturou, kterou používá evropská služba pro pokrytí geostacionární navigací (EGNOS), v hodnotě 52 milionů EUR (2017: 67 milionů EUR). Nedokončený majetek systému EGNOS činí 130 milionů EUR (2017: 52 milionů EUR).

Majetek související s vesmírnými programy EU je budován s pomocí Evropské kosmické agentury (ESA).

Budovy, stroje a zařízení

v milionech EUR Pozemky a budovy Vesmírná zařízení Stroje a zařízení Nábytek a vozový park Technické vybavení počítačů Ostatní Finanční leasing Nedokončený majetek Celkem Účetní hodnota brutto k 31.12.2017 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Přírůstky 38 14 48 13 55 20 10 1 311 1 509 Úbytky (39) (0) (22) (10) (103) (5) (9) (8) (196) Převody mezi kategoriemi majetku 202 982 0 0 5 3 (170) (1 023 ) 0 Ostatní změny (31) 0 17 0 2 0 1 0 (11) Účetní hodnota brutto k 31.12.2018 5 626 5 259 641 270 634 327 2 620 3 199 18 575 Oprávky k 31.12.2017 (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) Tvorba odpisů za rok (180) (561) (47) (19) (63) (34) (98) (1 003 ) Zrušení odpisů — — 0 0 5 0 — 6 Úbytky 10 0 14 9 96 5 7 142 Převody mezi kategoriemi majetku (74) — (0) (0) (5) (0) 79 — Ostatní změny 0 (0) (5) (0) (1) (0) (1) (7) Oprávky k 31.12.2018 (3 279 ) (1 342 ) (540) (198) (521) (255) (1 257 ) (7 390 ) ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31.12.2018 2 347 3 917 101 72 113 72 1 363 3 199 11 185 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31.12.2017 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745

2.3 INVESTICE VYKAZOVANÉ EKVIVALENČNÍ METODOU

Účast EU, zastupované Komisí, v Evropském investičním fondu (EIF) je vykazována jako účast v přidružené účetní jednotce pomocí ekvivalenční metody. EIF je finanční institucí EU, která se specializuje na poskytování rizikového kapitálu a záruk malým a středním podnikům. EIF sídlí v Lucemburku a působí jako partnerství veřejného a soukromého sektoru, jehož členy jsou Evropská investiční banka (EIB), EU a skupina finančních institucí. K 31. prosinci 2018 držela EU v EIF vlastnickou účast ve výši 29,7 % (2017: 29,7 %) a 29,7 % hlasovacích práv (2017: 29,7 %). V souladu se svými stanovami musí EIF převádět nejméně 20 % ze svého čistého ročního zisku do povinného rezervního fondu, dokud celková výše tohoto fondu nedosáhne 10 % upsaného základního kapitálu. Tento rezervní fond není určen k vyplacení.

v milionech EUR Evropský investiční fond Účasti k 31.12.2017 581 Příspěvky — Obdržené dividendy (3) Podíl na čistém zisku 37 Podíl na čistých aktivech (24) Účasti k 31.12.2018 591

EU lze na základě procentuálního podílu její kapitálové účasti přiřadit tyto účetní hodnoty:

v milionech EUR 31.12.2018 31.12.2017 EIF celkem EIF celkem Aktiva 2 662 2 488 Pasiva (674) (532) Výnosy 291 263 Náklady (167) (153) Zisk/(ztráta) 124 110

Sesouhlasení výše uvedených souhrnných finančních údajů a účetní hodnoty drženého podílu v EIF je následující:

v milionech EUR 31.12.2018 31.12.2017 Čistá aktiva přidružené účetní jednotky 1 988 1 956 Vlastnická účast EK v EIF 29,7 % 29,7 % Účetní hodnota 591 581

K 31. prosinci 2018 EU, zastoupená Komisí, splatila 20 % svých upsaných akcií v základním kapitálu EIF a nesplacená (zatím nevyžádaná) částka činí:

v milionech EUR Celkový kapitál EIF Upsaný kapitál EU Základní kapitál celkem 4 500 1 337 Splaceno (900) (267) Nevyžádáno 3 600 1 070

2.4 FINANČNÍ MAJETEK

v milionech EUR Bod 31.12.2018 31.12.2017 Dlouhodobý finanční majetek Realizovatelná finanční aktiva 2.4.1 13 657 11 758 Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 2.4.2 14 16 Úvěry 2.4.3 51 560 48 205 65 231 59 980 Krátkodobý finanční majetek Realizovatelná finanční aktiva 2.4.1 1 786 1 873 Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 2.4.2 2 6 Úvěry 2.4.3 2 380 6 776 4 168 8 655 Celkem 69 398 68 635

2.4.1 Realizovatelná finanční aktiva

v milionech EUR 31.12.2018 31.12.2017 Investice z fondu BUFI 1 888 2 158 ESUO v likvidaci 1 506 1 658 Evropská banka pro obnovu a rozvoj 188 188 3 582 4 004 Záruční fondy pro účely rozpočtových záruk: Záruční fond EFSI 5 000 3 414 Záruční fond pro vnější vztahy 2 465 2 199 Záruční fond EFSD 9 — 7 474 5 613 Finanční nástroje financované z rozpočtu EU: Horizont 2020 2 031 1 730 Finanční nástroj pro sdílení rizik 679 665 Nástroj pro propojení Evropy 540 482 Kapitálové nástroje EU pro malé a střední podniky 464 508 Evropský fond pro jihovýchodní Evropu 113 119 Operace rizikového kapitálu 115 113 Ostatní 444 397 4 386 4 014 Celkem 15 443 13 632 Dlouhodobá 13 657 11 758 Krátkodobá 1 786 1 873

Z celkové částky ve výši 15 443 milionů EUR drží EU realizovatelná finanční aktiva ve formě dluhových cenných papírů (např. dluhopisů) ve výši 13 993 milionů EUR (2017: 12 048 milionů EUR), kapitálových nástrojů ve výši 1 365 milionů EUR (2017: 1 333 milionů EUR) a investic do fondu peněžního trhu EIB pod názvem Unitary Fund ve výši 85 milionů EUR (2017: 251 milionů EUR). Dluhové cenné papíry a podílové jednotky fondu EIB Unitary Fund se používají především na dočasné investování částek určených na záruku EU a nástroje pro sdílení rizik, dokud nejsou použity na krytí čerpaných záruk.

Investice z fondu BUFI

Pokuty prozatímně vybrané v soutěžních případech jsou převáděny do speciálně vytvořeného fondu (fondu BUFI). Komise je následně investuje do dluhových nástrojů zařazených jako realizovatelná finanční aktiva.

E