EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 20.7.2021 COM(2021) 423 final 2021/0250(COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o mechanismech, které mají členské státy zavést za účelem předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, a o zrušení směrnice (EU) 2015/849

(Text s významem pro EHP) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Praní peněz a financování terorismu představují vážnou hrozbu pro integritu hospodářství a finančního systému EU a bezpečnost jeho občanů. Europol odhaduje, že přibližně 1 % ročního hrubého domácího produktu EU je „odhaleno jako prostředky zapojené do podezřelé finanční činnosti“. V červenci 2019 přijala Komise po řadě významných případů údajného praní peněz za účasti úvěrových institucí v Unii balíček opatření analyzující účinnost režimu EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu platného v té době a dospěla k závěru, že jsou nezbytné reformy. V této souvislosti vyzdvihla strategie bezpečnostní unie EU na období 2020–2025 význam posílení rámce EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu na ochranu Evropanů před terorismem a organizovanou trestnou činností. Dne 7. května 2020 předložila Komise akční plán pro komplexní politiku Unie v oblasti předcházení praní peněz a financování terorismu. Ve zmíněném akčním plánu se Komise zavázala přijmout opatření k posílení pravidel EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu a jejich uplatňování a vymezila šest priorit či pilířů: 1. zajištění účinného provádění stávajícího rámce EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu; 2. vytvoření jednotného souboru pravidel EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu; 3. dotažení dohledu v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu na úroveň EU; 4. zřízení podpůrného a kooperačního mechanismu pro finanční zpravodajské jednotky; 5. vynucování trestněprávních předpisů a výměna informací na úrovni Unie; 6. posílení mezinárodního rozměru rámce EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Zatímco pilíře 1, 5 a 6 akčního plánu jsou prováděny, ostatní pilíře vyžadují legislativní opatření. Tento návrh nařízení je součástí balíčku čtyř legislativních návrhů v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, jenž se považuje za jeden soudržný celek při provádění akčního plánu Komise ze dne 7. května 2020, a vytváří nový a soudržnější regulační a institucionální rámec pro boj proti praní peněz a financování terorismu v EU. Balíček zahrnuje: –návrh nařízení o předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu, –tento návrh směrnice, kterou se stanoví mechanismy, jež by měly členské státy zavést pro předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu, a zrušuje směrnice (EU) 2015/849, –návrh nařízení, kterým se zřizuje Orgán EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu (dále jen „AMLA“), a –návrh přepracovaného nařízení (EU) 2015/847, kterým se požadavky na sledovatelnost rozšiřují na kryptoaktiva. Tento legislativní návrh společně s návrhem nařízení o boji proti praní peněz a financování terorismu a návrhem přepracovaného nařízení (EU) 2015/847 splňuje cíl týkající se vytvoření jednotného souboru pravidel EU (pilíř 2). Evropský parlament i Rada plán stanovený Komisí v akčním plánu z května 2020 podpořily. Ve svém usnesení ze dne 10. července 2020 požadoval Evropský parlament posílení pravidel Unie a uvítal záměr přepracovat institucionální systém EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Dne 4. listopadu 2020 přijala Rada ECOFIN závěry, v nichž podpořila každý z pilířů uvedených v akčním plánu Komise.

Potřebu kombinace harmonizovaných pravidel prostřednictvím nařízení o boji proti praní peněz a financování terorismu a silnějších pravidel týkajících se vnitrostátních systémů pro boj proti praní peněz a financování terorismu prostřednictvím směrnice o boji proti praní peněz a financování terorismu dokládají důkazy uvedené ve zprávách, které Komise vydala v roce 2019. V těchto zprávách byla zjištěna neexistence jednotných přístupů k dohledu nad povinnými osobami s rozdílnými výsledky u hospodářských subjektů poskytujících služby na celém vnitřním trhu. Vyzdvižena byla rovněž skutečnost, že nerovný přístup finančních zpravodajských jednotek k informacím omezuje jejich schopnost vzájemně spolupracovat a že finančním zpravodajským jednotkám chybí společné nástroje. Všechny tyto prvky omezují odhalování přeshraničních případů praní peněz a financování terorismu. Kvůli neexistujícímu právnímu základu nebylo dosud možné propojit registry bankovních účtů a systémy vyhledávání dat, což jsou pro finanční zpravodajské jednotky a příslušné orgány klíčové nástroje. Aby se odstranily výše zmíněné problémy a zabránilo rozdílům v regulaci, byla všechna pravidla, která se vztahují na soukromý sektor, převedena do návrhu nařízení o boji proti praní peněz a financování terorismu. Jelikož se však uznává, že je nutné, aby mohly členské státy v této oblasti postupovat pružně, je organizace institucionálního systému pro boj proti praní peněz a financování terorismu na vnitrostátní úrovni přenechána tomuto návrhu směrnice. Tento návrh však nepřevádí jednoduše ustanovení ze stávající směrnice do směrnice budoucí; provedena je řada podstatných změn k zajištění větší úrovně sbližování postupů orgánů dohledu a finančních zpravodajských jednotek a v souvislosti se spoluprací mezi příslušnými orgány: –aby se zamezilo tomu, že správní struktura finančních zpravodajských jednotek má nepříznivý dopad na jejich analytické funkce a jejich schopnost spolupracovat se svými protějšky, jsou objasněny jejich pravomoci a úkoly, jakož i minimální soubor informací, k nimž by měly mít finanční zpravodajské jednotky přístup, –aby se zajistilo, že finanční zpravodajské jednotky jsou skutečně schopny spolupracovat, je stanoven rámec pro společné analýzy. Je rovněž poskytnut právní základ systému FIU.NET, –aby byly povinné osoby informovány o riziku, jsou stanovena jasná pravidla pro poskytování zpětné vazby finančními zpravodajskými jednotkami. Obdobně jsou stanovena jednoznačná pravidla týkající se zpětné vazby poskytované finančním zpravodajským jednotkám, aby bylo zajištěno, že jsou informovány o využívání finančních zpravodajských informací, které poskytují, –jsou objasněny pravomoci a úkoly orgánů dohledu, aby se zajistilo, že všechny orgány dohledu mají nástroje pro přijímání přiměřených nápravných opatření. Je zavedena povinnost dozoru orgánu veřejné správy nad orgány stavovské samosprávy, které jednají jako regulační orgány, a to s jednoznačnými úkoly vymezenými pro tento orgán veřejné správy, –je harmonizován přístup k dohledu založenému na posouzení rizik prostřednictvím společného nástroje pro kategorizaci rizik, aby se zamezilo rozdílnému chápání rizika ve srovnatelných situacích, –aby se zlepšila spolupráce mezi orgány dohledu, jsou zřízena kolegia pro boj proti praní peněz a financování terorismu a zavedeny mechanismy k zajištění spolupráce v oblasti dohledu ve vztahu k hospodářským subjektům, které poskytují služby na přeshraničním základě, –je objasněna spolupráce s ostatními orgány, a to uvedením konkrétních případů, kdy vzniká povinnost spolupráce, aby se zamezilo neefektivnosti kvůli izolovaným přístupům, –jsou objasněny pravomoci registrů skutečných majitelů, aby bylo zajištěno, že mohou získat aktuální, přiměřené a přesné informace, –k odstranění stávajících nedostatků v právních předpisech je umožněno propojení registrů bankovních účtů, –pro zajištění úplného souladu s pravidly EU pro ochranu údajů jsou zavedeny požadavky na zpracovávání určitých kategorií osobních údajů. Na druhou stranu byla ustanovení o posuzování rizik nebo o sběru statistických údajů ponechána většinou beze změny a byla pouze revidována, aby se zohlednily stávající zjištěné nedostatky, jako je nadměrná četnost nadnárodních posouzení rizik a požadavek na sběr statistických údajů o nezákonné činnosti. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento návrh zrušuje a nahrazuje stávající směrnici (EU) 2015/849 ve znění směrnice (EU) 2018/843. Jak bylo uvedeno, tento návrh je součástí balíčku opatření v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, který zahrnuje nařízení o předcházení využívání finančního systému k praní peněz a financování terorismu, nařízení, kterým se zřizuje AMLA, a přepracované nařízení (EU) 2015/847. Tento balíček čtyř legislativních návrhů se považuje za jeden soudržný celek při provádění akčního plánu Komise v oblasti předcházení praní peněz a financování terorismu ze dne 7. května 2020 a vytváří nový a soudržnější regulační a institucionální rámec pro boj proti praní peněz a financování terorismu v EU. Současně s přijetím tohoto balíčku navrhuje Komise rovněž změny směrnice 2019/1153, aby se příslušným orgánům odpovědným za prevenci, odhalování, vyšetřování nebo stíhání trestných činů umožnil přístup k systému propojujícímu centrální registry bankovních účtů. Tento návrh, který vychází ze směrnice (EU) 2015/849, je v souladu s doporučeními Finančního akčního výboru (FATF). V porovnání se stávající směrnicí zvyšuje soudržnost tím, že zajišťuje, aby v případě dohledu vykonávaného orgány stavovské samosprávy podléhaly orgány stavovské samosprávy dozoru ze strany orgánu veřejné správy. Četnost nadnárodních posouzení rizik je rovněž sladěna s osvědčenými postupy uznanými FATF (každé čtyři roky). Tento návrh začleňuje také změny vyvolané nedávnými revizemi doporučení FATF ve vztahu k posuzování a zmírňování rizik vyhýbání se cíleným finančním sankcím. Pro předcházení praní peněz a financování terorismu má zásadní význam účinné prosazování. Komise bude nadále využívat celou škálu prostředků a mechanismů, aby mohla ověřit nejen správné provedení požadavků Unie ve vnitrostátním právu, nýbrž také jejich účinné uplatňování ze strany členských států v každodenní praxi. •Soulad s ostatními politikami a právními nástroji Unie Tento návrh je v souladu s politickými cíli sledovanými na úrovni Unie, a zejména se směrnicí o boji vedeném trestněprávní cestou proti praní peněz, směrnicí o boji proti terorismu a směrnicí o přístupu k finančním informacím, jakož i její navrhovanou změnou přijatou současně s tímto balíčkem. Řešení rizik praní peněz a financování terorismu není účinné prostřednictvím samotných právních předpisů EU v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu; tyto právní předpisy působí společně s mnoha právními předpisy EU v oblasti finančních služeb a trestního práva. To zahrnuje právní předpisy EU o platbách a převodech finančních prostředků (směrnice o platebních službách, směrnice o platebních účtech, směrnice o elektronických penězích). V tomto balíčku návrhů byla věnována pozornost zajištění soudržnosti se všemi těmito nástroji.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Tento návrh směrnice se zakládá na článku 114 SFEU, což je stejný právní základ jako u stávajícího právního rámce EU pro boj proti peněz a financování terorismu. Článek 114 je vhodný vzhledem k významnému ohrožení vnitřního trhu způsobenému praním peněz a financováním terorismu a k ekonomickým ztrátám a narušení na přeshraniční úrovni, které to může vytvářet. •Subsidiarita V souladu se zásadou subsidiarity a proporcionality uvedenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii nemůže být cílů návrhu uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie. Návrh nepřesahuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné. Balíček Komise v oblasti boje proti praní peněz z roku 2019 zdůraznil, jak mohou pachatelé trestných činů využít rozdíly v režimech členských států pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Toky nezákonných peněz a financování terorismu mohou poškodit stabilitu a dobrou pověst finančního systému Unie a ohrozit řádné fungování vnitřního trhu. Opatření přijatá výhradně na vnitrostátní úrovni by mohla mít nepříznivé účinky na vnitřní trh a přispět k roztříštěnosti. Opatření na úrovni EU je odůvodněné v zájmu zachování rovných podmínek v celé Unii – kdy subjekty ve všech členských státech podléhají jednotnému souboru povinností v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu. Přeshraniční povaha mnoha případů praní peněz a financování terorismu znamená, že je nezbytná náležitá spolupráce mezi vnitrostátními orgány dohledu a finančními zpravodajskými jednotkami, aby se těmto trestným činům předešlo. Mnoho subjektů, na něž se vztahují povinnosti v oblasti boje proti praní peněz, vykonává přeshraniční činnosti a rozdílné přístupy vnitrostátních orgánů dohledu a finančních zpravodajských jednotek jim znemožňují dosáhnout optimálních postupů při boji proti praní peněz a financování terorismu na úrovni skupiny. •Proporcionalita Proporcionalita byla nedílnou součástí posouzení dopadů připojeného k návrhu a všechny navrhované možnosti v jednotlivých oblastech regulace byly posouzeny na základě cíle týkajícího se proporcionality. Přeshraniční povaha mnoha případů praní peněz a financování terorismu vyžaduje soudržný a koordinovaný přístup členských států založený na soudržné sadě předpisů ve formě jednotného souboru pravidel. Stávající návrh však neusiluje o maximální harmonizaci, jelikož to by nebylo slučitelné s povahou režimu EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu založenou na posouzení základních rizik a se zvláštními vnitrostátními pravidly, která mohou příslušné orgány v této oblasti uplatňovat. Členské státy mohou zavést pravidla, která jdou nad rámec pravidel stanovených v balíčku návrhů, jehož je tento návrh směrnice součástí, avšak pouze tehdy, jsou-li tato pravidla odůvodněna podle přístupu založeného na posouzení rizik. •Volba nástroje Směrnice Evropského parlamentu a Rady je vhodným nástrojem pro obnovení (s příslušnými změnami) ustanovení stávající směrnice o boji proti praní peněz, která nejsou vhodná pro přímou použitelnost ve formě nařízení, zejména co se týká pravomocí a úkolů příslušných orgánů a zřízení registrů skutečných majitelů a registrů bankovních účtů a přístupu k těmto registrům; ostatní ustanovení ze stávající směrnice o boji proti praní peněz byla zahrnuta (s případnými změnami) v doprovodném návrhu nařízení o boji proti praní peněz a financování terorismu. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů Úplné hodnocení ex post stávajícího režimu EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu v kontextu řady nedávných legislativních změn nebylo dosud provedeno. Dne 20. května 2015¨byla přijata čtvrtá směrnice o boji proti praní peněz s lhůtou pro provedení členskými státy do 26. června 2017. Dne 30. května 2018 byla přijata pátá směrnice o boji proti praní peněz s lhůtou pro provedení do 10. ledna 2020. Kontrola provedení dosud probíhá. Jako hodnocení účinnosti režimu EU pro boj proti praní peněz a financování terorismu platného v té době však slouží sdělení Komise z července 2019 a doprovodné zprávy, které byly zmíněny výše. •Konzultace se zúčastněnými stranami Konzultační strategie na podporu tohoto návrhu sestávala z řady prvků: –konzultace k plánu oznámenému v akčním plánu Komise. Konzultace na portálu Komise „Podělte se o svůj názor“ probíhala od 11. února do 12. března 2020 a od celé škály zúčastněných stran bylo obdrženo 42 příspěvků, –veřejné konzultace k opatřením předloženým v akčním plánu, která byla otevřena široké veřejnosti a všem skupinám zúčastněných stran a která se uskutečnila v období od 7. května 2020 do 26. srpna 2020. V rámci konzultace bylo obdrženo 202 oficiálních příspěvků, –cílené konzultace s členskými státy a příslušnými orgány pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Členské státy měly možnost vyjádřit se na různých schůzích odborné skupiny pro praní peněz a financování terorismu a finanční zpravodajské jednotky v EU poskytly informace na zasedáních platformy finančních zpravodajských jednotek a prostřednictvím písemných dokumentů. Diskuse byly podpořeny cílenými konzultacemi s členskými státy a příslušnými orgány s využitím dotazníků, –žádosti o poradenství Evropského orgánu pro bankovnictví (EBA), která byla podána v březnu 2020; orgán EBA vydal své stanovisko dne 10. září, –dne 23. července 2020 vydal své stanovisko k akčnímu plánu Komise evropský inspektor ochrany údajů (EIOÚ),

–dne 30. září 2020 uspořádala Komise konferenci na vysoké úrovni, na které se sešli zástupci vnitrostátních orgánů a orgánů EU, poslanci Evropského parlamentu, zástupci soukromého sektoru a občanské společnosti a akademická obec. Připomínky zúčastněných stran k akčnímu plánu byly vesměs kladné. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Při přípravě tohoto návrhu vycházela Komise z kvalitativních a kvantitativních důkazů získaných z uznávaných zdrojů, včetně technického poradenství Evropského orgánu pro bankovnictví. Informace o prosazování pravidel pro boj proti praní peněz byly prostřednictvím cílených dotazníků získány rovněž od členských států. •Posouzení dopadů K tomuto návrhu je připojeno posouzení dopadů, které bylo dne 6. listopadu 2020 předloženo Výboru pro kontrolu regulace a schváleno bylo dne 4. prosince 2020. Totéž posouzení dopadů je připojeno také k ostatním legislativním návrhům, které jsou předloženy v balíčku společně s tímto návrhem. Výbor pro kontrolu regulace navrhl ve svém kladném stanovisku různá formální zdokonalení posouzení dopadů; tato zdokonalení byla provedena. V posouzení dopadů se Komise zabývala třemi problémy: neexistencí jasných a soudržných pravidel, nejednotným dohledem na vnitřním trhu a nedostatečnou koordinací a výměnou informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami. Pro tento návrh je relevantní první ze zmíněných problémů; s ohledem na dotyčný problém byly zvažovány tyto možnosti: –zachování pravidel EU beze změn, –zajištění větší úrovně harmonizace pravidel, která se vztahují na povinné osoby, a přenechání podrobné úpravy pravomocí a povinností příslušných orgánů členským státům, –zajištění větší úrovně harmonizace pravidel, která se vztahují na subjekty, jež podléhají povinnostem v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, a pravomocí a povinností orgánů dohledu a finančních zpravodajských jednotek. Na základě výsledku posouzení dopadů se upřednostňuje možnost č. 3. Zavedení jednotného a strukturovanějšího přístupu k výše uvedeným pravidlům na úrovni EU by umožnilo odstranit stávající roztříštěnost jak s ohledem na povinnosti povinných osob v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, tak s ohledem na činnost příslušných orgánů. Jasnější pravidla týkající se úkolů a pravomocí příslušných orgánů zlepší soudržnost provádění rámce pro boj proti praní peněz a financování terorismu v celé EU, usnadní vytvoření integrovaného mechanismu EU v oblasti dohledu a zlepší odhalování podezřelých toků a činností. •Účelnost právních předpisů a zjednodušení Jak bylo zmíněno výše, formální hodnocení ex post ani kontrola účelnosti stávajících právních předpisů EU v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu sice nebyly dosud provedeny, s ohledem na prvky navrhovaného celkového balíčku opatření, která dále podpoří zjednodušení a vyšší účinnost, však lze uvést řadu bodů. Za prvé, nahrazení určitých pravidel ve směrnici harmonizovanějšími a přímo použitelnými pravidly stanovenými v nařízení odstraní potřebu provedení v členských státech a přeshraničním subjektům v EU usnadní podnikání. Vynětí obchodníků se zbožím z oblasti působnosti rámce EU pro boj proti praní peněz ve spojení s navrhovaným zákazem hotovostních operací s hodnotou vyšší než 10 000 EUR zbaví tyto obchodníky administrativní zátěže související s podáváním zpráv o hotovostních operacích přesahujících 10 000 EUR své finanční zpravodajské jednotce. Vyšší stupeň harmonizace pravidel pro boj proti praní peněz a financování terorismu v řadě konkrétních oblastí zjednoduší rovněž spolupráci mezi orgány dohledu a finančními zpravodajskými jednotkami v důsledku menších rozdílů mezi jejich pravidly a postupy. Tento návrh směrnice obsahuje pouze určitá ustanovení, která vyžadují provedení ve vnitrostátním právu, a je tudíž kratší než směrnice, kterou nahrazuje; většina záležitostí upravených ve směrnici (EU) 2015/849 je nyní obsažena v navrhovaném nařízení připojeném k tomuto návrhu směrnice. •Základní práva EU se zasazuje o zajišťování vysoké úrovně ochrany základních práv. Konkrétně, na všechny orgány dohledu na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU odpovědné za boj proti praní peněz a financování terorismu, jakož i na finanční zpravodajské jednotky se bude vztahovat příslušné nařízení o ochraně osobních údajů, pokud mohou nakládat s jakýmikoli osobními údaji. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tento návrh směrnice nemá žádné rozpočtové důsledky. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsob monitorování, hodnocení a podávání zpráv Návrh zahrnuje obecný plán monitorování a hodnocení dopadů na specifické cíle, který vyžaduje, aby Komise provedla první přezkum po pěti letech a alespoň tři roky od vstupu směrnice v platnost a o svých hlavních zjištěních informovala Evropský parlament a Radu. Návrh nařízení o boji proti praní peněz a financování terorismu připojený k tomuto návrhu obsahuje stejná ustanovení o hodnocení a hodnocení obou nástrojů lze spojit v jedné zprávě. Přezkum bude proveden v souladu s pokyny Komise pro zlepšování právní úpravy.

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Předmět a oblast působnosti Většina definic použitelných pro tento návrh směrnice je obsažena v návrhu doprovodného nařízení (jsou-li definice relevantní pro oba nástroje); v tomto návrhu směrnice jsou však vymezeny určité pojmy, které nejsou podstatné pro doprovodné nařízení. Tento návrh směrnice umožňuje členským státům rozšířit požadavky doprovodného návrhu nařízení na jiná odvětví nespadající do oblasti působnosti uvedeného nařízení; musí však svůj záměr oznámit a vysvětlit Komisi, která bude mít šest měsíců na přijetí stanoviska k plánům (po konzultaci s AMLA) a může se rozhodnout, že místo toho navrhne právní předpis na úrovni EU. S ohledem další odvětví, na něž se již vztahují vnitrostátní právní předpisy v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, nikoli však právní předpisy EU, jsou uvedena přechodná ustanovení. Konsolidovaný seznam odvětví, na něž členské státy rozšířily seznam povinných osob, bude Komise každoročně zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie. Tento návrh směrnice stanoví rovněž zvláštní regulační požadavky, které mají členské státy zavést pro určitá odvětví ve vnitrostátních právních předpisech. Konkrétně, směnárny, provozovny poskytující proplácení šeků a poskytovatelé služeb pro svěřenské fondy a obchodní společnosti musí podléhat požadavkům na povolení nebo registraci; poskytovatelé služeb hazardních her musí podléhat regulaci. Tento návrh směrnice umožňuje orgánům dohledu v členských státech, v nichž na základě volného pohybu služeb působí vydavatelé elektronických peněz, poskytovatelé platebních služeb a poskytovatel služeb souvisejících s kryptoaktivy, požadovat, aby v těchto členských státech určili kontaktní místa; AMLA navrhne regulační technické normy, které objasňují případy, kdy by tomu tak mělo být. Tento návrh směrnice potvrzuje stejné požadavky na bezúhonnost členů vrcholného vedení u určitých povinných osob jako ve stávajícím rámci, které doplňují vhodné a náležité požadavky v jiných aktech Unie, a objasňuje, že se některé požadavky vztahují i na skutečné majitele těchto povinných osob. U ostatních povinných osob potvrzuje zákaz zastávání řídicích funkcí osobami odsouzenými za praní peněz, související predikativní trestné činy nebo financování terorismu. Tento návrh směrnice uděluje vnitrostátním orgánům dohledu určité pravomoci s ohledem na vrcholné vedení některých povinných osob, zejména v případě odsouzení za trestné činy praní peněz nebo financování terorismu. Posuzování rizik Požadavek, aby Komise pravidelně prováděla na úrovni EU posouzení rizik praní peněz a financování terorismu, který je obsažen ve stávajícím rámci pro boj proti praní peněz a financování terorismu, je zachován, četnost posouzení se však prodloužila na každé čtyři roky. Posouzení bude vycházet z informací poskytnutých orgánem AMLA ve formě stanoviska a budou k němu připojena doporučení pro členské státy týkající se opatření, která jsou vhodná k odstranění zjištěných rizik. Komise bude rovněž každé čtyři roky podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o opatřeních přijatých v reakci na zjištění plynoucí z posouzení. Vnitrostátní posouzení rizik budou i nadále provádět členské státy, avšak s minimální četností každé čtyři roky a s určitými doplněními, pokud jde o cíle a způsoby takovéhoto posuzování. Členské státy musí rovněž i nadále vést komplexní statistiku o boji proti praní peněz a financování terorismu a každoročně ji předávat Komisi. Komise může přijmout prováděcí akt týkající se metodiky pro tuto statistiku. Registry a mechanismy týkající se skutečných majitelů, bankovních účtů a nemovitostí Je zachována povinnost členských států vytvořit a vést registry skutečných majitelů právnických osob nebo právních uspořádání, která je obsažena ve stávající směrnici o boji proti praní peněz. To zahrnuje ustanovení o přístupu k těmto registrům, včetně přístupu veřejnosti, a možné výjimky z přístupu v odůvodněných případech. Je zachováno přeshraniční propojení těchto registrů prostřednictvím systému propojení registrů skutečných majitelů. K novým ustanovením v tomto návrhu, která nejsou obsažena již ve stávajícím rámci, patří: prováděcí akt Komise týkající se formátu pro poskytování informací o skutečných majitelích registrům; ustanovení pro případy pochybností o přesnosti informací o skutečných majitelích nebo pro případy, kdy skutečného majitele nelze identifikovat; další ustanovení pro případ zjištěných nesrovnalostí v informacích; pravomoci subjektů spravujících registry; požadavek, aby členské státy oznámily Komisi příslušné orgány, jimž je umožněn přístup, a typ přístupu; minimální pětiletá lhůta, po kterou musí být informace v registrech uchovávány. Nadále je uložena povinnost členských států vytvořit a udržovat mechanismy, jako je centrální registr nebo centrální elektronický systém vyhledávání dat, aby bylo možné identifikovat majitele bankovních účtů a bezpečnostních schránek, obsažená ve stávající směrnici o boji proti praní peněz. Členské státy musí Komisi oznámit nejen charakteristiky takovýchto mechanismů, nýbrž také kritéria pro určení informací, které mají být v těchto registrech obsaženy. Návrh ukládá rovněž zajištění přeshraničního propojení mezi těmito mechanismy s prováděcími akty Komise týkajícími se technických specifikací a postupů pro připojení těchto mechanismů na jednotné přístupové místo, které vyvine a bude provozovat Komise. Členské státy musí zajistit, aby informace ve vnitrostátních mechanismech byly aktuální a přístupné prostřednictvím přeshraničního propojení. Finanční zpravodajské jednotky musí mít přístup k mechanismům, včetně propojených mechanismů ostatních členských států. Požadavek, aby členské státy poskytly finančním zpravodajským jednotkám a ostatním příslušným orgánům přístup k obsahu vnitrostátních registrů nemovitostí, který je obsažen ve stávající směrnici o boji proti praní peněz, je zachován a je vymezen minimální rozsah takovéhoto přístupu. Členské státy musí Komisi oznámit příslušné orgány, jimž je povolen přístup do těchto registrů, a rozsah takovéhoto přístupu. Finanční zpravodajské jednotky Návrh vychází z ustanovení obsažených ve stávajícím rámci pro boj proti praní peněz a financování terorismu, která vyžadují, aby členské státy zřídily na vnitrostátní úrovni provozně nezávislé finanční zpravodajské jednotky, které přijímají a analyzují oznámení podezřelých transakcí a podezřelých činností podaná povinnými osobami; tato stávající ustanovení se týkají spolupráce a výměny informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami, používání vyměněných informací a dalšího šíření vyměněných informací. Nová ustanovení o finančních zpravodajských jednotkách zahrnují: objasnění funkce finančních zpravodajských jednotek v oblasti finanční analýzy a jejich provozní nezávislosti, jejich zdrojů a bezpečnosti; seznam minimálních kategorií informací, k nimž musí mít finanční zpravodajské jednotky přístup; ustanovení o výměně informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami a ostatními příslušnými orgány, včetně povinnosti poskytovat zpětnou vazbu o způsobu použití informací; objasnění pravomocí finančních zpravodajských jednotek k pozastavení transakcí, k němuž musí dojít do 48 hodin od obdržení oznámení podezřelé transakce nebo podezřelé činnosti, a rozšíření těchto pravomocí na pozastavení používání bankovních účtů v odůvodněných případech. Jsou stanoveny další podrobnosti o způsobech výměny informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami; tyto výměny se musí uskutečnit prostřednictvím sítě FIU.NET; případné výjimky z informací, které mohou být vyměňovány, musí členské státy oznámit Komisi. AMLA vypracuje návrhy prováděcích technických norem k harmonizaci formátů pro výměnu informací; přijme rovněž pokyny ke kritériím pro určování, zda by oznámení podezřelé transakce nebo podezřelé činnosti zajímalo i finanční zpravodajské jednotky ostatních členských států. Finanční zpravodajské jednotky budou vyhotovovat výroční zprávy o své činnosti a poskytovat povinným osobám zpětnou vazbu ohledně využívání jejich oznámení podezřelých transakcí a podezřelých činností a celním orgánům budou poskytovat zpětnou vazbu týkající se informací předaných finančním zpravodajským jednotkám, pokud jde o částky peněžní hotovosti fyzicky vstupující do Unie nebo ji opouštějící. Jiné nové ustanovení objasňuje koncepci společných analýz, které mají finanční zpravodajské jednotky provádět, a stanoví postupy jejich provádění. Dohled v oblasti boje proti praní peněz Návrh vychází z ustanovení obsažených ve stávajícím rámci pro boj proti praní peněz a financování terorismu, jež vyžadují, aby členské státy zřídily orgány dohledu v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, které dohlížejí na povinné osoby, včetně úkolů, pravomocí a povinností těchto orgánů dohledu, a zajistily spolupráci mezi nimi a finančními zpravodajskými jednotkami a mezi nimi a orgány dohledu ze třetích zemí.

Nová ustanovení zahrnují: objasnění úkolů a pravomocí orgánů dohledu; požadavek, aby vnitrostátní orgány dohledu poskytovaly informace povinným osobám; objasnění týkající se dohledu založeného na posouzení rizik, včetně pokynů ohledně charakteristik přístupu založeného na posouzení rizik, které vyhotoví AMLA, a regulačních technických norem týkajících se metodiky pro posuzování a klasifikaci profilu povinných osob z hlediska přirozeného a zbytkového rizika a četnosti přezkumu. Jsou objasněny pravomoci orgánů dohledu v případech povinných osob, které vykonávají svou činnost na základě volného pohybu služeb, a v rámci dohledu nad skupinou; v této souvislosti vypracuje orgán AMLA regulační technické normy upravující podrobně příslušné povinnosti domovských a hostitelských orgánů dohledu a způsoby jejich spolupráce. V případě přeshraničních úvěrových nebo finančních institucí působících v několika členských státech musí být zřízeno kolegium orgánů dohledu v oblasti AML/CFT, pokud jsou splněna určitá kritéria; AMLA vypracuje regulační technické normy týkající se obecných podmínek fungování kolegií orgánů dohledu v oblasti AML/CFT. Jsou zahrnuta ustanovení o spolupráci s orgány finančního dohledu ve třetích zemích. Orgány stavovské samosprávy Nový oddíl oproti stávajícímu rámci pro boj proti praní peněz a financování terorismu se týká orgánů stavovské samosprávy. Pokud členský stát svěří dohled nad určitými povinnými osobami v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu orgánu stavovské samosprávy, musí dozor nad tímto orgánem vykonávat orgán veřejné správy, aby bylo zajištěno, že orgán stavovské samosprávy plní své úkoly v souladu s nejvyššími standardy. Orgán dozoru musí mít náležité pravomoci, mimo jiné pravomoc získávat informace, a bude zveřejňovat výroční zprávu o své činnosti a o činnostech v oblasti dohledu vykonávaných orgány stavovské samosprávy, nad nimiž vykonává dozor. Správní opatření a sankce Ustanovení o sankcích vycházejí ze stávajícího rámce pro boj proti praní peněz a financování terorismu, ukládají členským státům povinnost stanovit správní opatření a sankce, které jsou k dispozici v případě závažného, opakovaného nebo soustavného porušování klíčových požadavků rámce ze strany povinných osob, s upřesněním minimální a maximální výše peněžitých sankcí, a zajišťují zveřejňování uložených sankcí, ochranu oznamovatelů a výměnu informací o sankcích. Nová ustanovení zahrnují: objasnění jiných správních opatření, než jsou sankce, v případě méně závažných porušení předpisů a požadavek, aby členské státy oznámily Komisi a AMLA své mechanismy týkající se ukládání správních sankcí nebo opatření. Jsou upřesněny okolnosti, které je třeba vzít v úvahu při stanovování druhu a výše správních sankcí nebo opatření. AMLA vyhotoví regulační technické normy, které stanoví ukazatele pro klasifikaci úrovně závažnosti porušení předpisů a kritéria, která se berou v úvahu při stanovování výše správních sankcí nebo přijímání správních opatření. Spolupráce Ustanovení o spolupráci mezi orgány dohledu, finančními zpravodajskými jednotkami a ostatními příslušnými orgány vycházejí ze stávajícího rámce pro boj proti praní peněz a financování terorismu, včetně spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a ustanovení pro případy, kdy jsou orgány vázány profesním tajemstvím. Nová ustanovení v tomto návrhu zahrnují doplnění odkazů na orgán AMLA a povinnost ostatních subjektů spolupracovat s tímto orgánem. Stávající ustanovení k zajištění náležité spolupráce s orgány obezřetnostního dohledu nad finančními institucemi jsou posílena dodatečnými upřesněními a doplněním o orgány příslušné k řešení krize, jakož i orgány pověřené dohledem nad úvěrovými institucemi za účelem spolupráce na základě směrnice o platebních účtech a druhé směrnice o platebních službách. Orgány finančního dohledu a finanční zpravodajské jednotky budou podávat orgánu AMLA každoročně zprávu o své spolupráci s těmito orgány. Jsou doplněna ustanovení o spolupráci s ohledem na auditory a orgán AMLA vydá pokyny k této spolupráci. Závěrečná ustanovení Na zpracování osobních údajů na základě tohoto návrhu se stejně jako v případě stávajícího rámce pro boj proti praní peněz a financování terorismu vztahuje nařízení (EU) 2016/679, nebo nařízení (EU) 2018/1725, je-li prováděno orgány, institucemi a jinými subjekty Unie. Komisi bude nápomocen výbor, zejména při přípravě prováděcích aktů. Zahrnuta jsou ustanovení o převodu hostingu sítě FIU.NET z Komise na orgán AMLA. Směrnice 2015/849 v platném znění (stávající rámec pro boj proti praní peněz a financování terorismu) se zrušuje. Navrhovaná směrnice vstoupí v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku; lhůta pro provedení činí dva roky ode dne vstupu směrnice v platnost. Komise musí provést první přezkum a hodnocení této směrnice do pěti let ode dne její použitelnosti a poté každé tři roky. 2021/0250 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o mechanismech, které mají členské státy zavést za účelem předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, a o zrušení směrnice (EU) 2015/849

(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, a ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 představuje hlavní právní nástroj při předcházení využívání finančního systému Unie k praní peněz a financování terorismu. Zmíněná směrnice stanoví komplexní právní rámec, jejž dále posílila směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/843, která se zabývala nově vznikajícími riziky a zvýšila transparentnost skutečných majitelů. Bez ohledu na tyto dosažené výsledky zkušenosti ukazují, že by se směrnice (EU) 2015/849 měla dále zlepšit, aby se náležitě zmírnila rizika a bylo možno účinně odhalovat pokusy trestného činu zneužití finančního systému Unie k páchání trestné činnosti. (2)Od vstupu směrnice (EU) 2015/849 v platnost byla určena řada oblastí, v nichž jsou nezbytné změny, aby se zajistila potřebná odolnost a schopnost finančního systému Unie předcházet praní peněz a financování terorismu. (3)Při provádění směrnice (EU) 2015/849 byly zjištěny značné rozdíly v postupech a přístupech příslušných orgánů v Unii, jakož i nedostatečně účinná ujednání o přeshraniční spolupráci. Je proto vhodné stanovit jednoznačnější požadavky, které by měly přispět k hladké spolupráci v celé Unii a současně by členským státům umožnily zohlednit specifika jejich vnitrostátních systémů. (4)Tento nový nástroj je součástí komplexního balíčku, který má posílit rámec Unie pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Společně budou tento nástroj, nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz – COM/2021/420 final], nařízení [vložit odkaz – návrh přepracovaného nařízení (EU) 2015/847 – COM/2021/422 final] a nařízení [vložit odkaz – návrh na zřízení Orgánu pro boj proti praní peněz – COM/2021/421 final] tvořit právní rámec, který upravuje požadavky týkající se boje proti praní peněz a financování terorismu, jež mají splňovat povinné osoby, a který podporuje institucionální rámec Unie pro boj proti praní peněz a financování terorismu, včetně zřízení Orgánu pro boj proti praní peněz a financování terorismu (dále jen „AMLA“). (5)Praní peněz a financování terorismu se často uskutečňuje v mezinárodním kontextu. Opatření přijatá na úrovni Unie bez zohlednění mezinárodní koordinace a spolupráce by měla velmi omezené účinky. Opatření přijatá v této oblasti Unií by proto měla být slučitelná s jinými opatřeními přijatými na mezinárodní úrovni a měla by být přinejmenším stejně přísná. Opatření Unie by měla i nadále brát v úvahu zejména doporučení Finančního akčního výboru (FATF) a nástroje jiných mezinárodních subjektů činných v boji proti praní peněz a financování terorismu. Za účelem posílení účinného boje proti praní peněz a financování terorismu by měly být příslušné právní akty Unie případně sladěny s mezinárodními standardy pro boj proti praní peněz a financování terorismu a šíření zbraní, které v únoru 2012 přijal FATF (dále jen „revidovaná doporučení FATF“), a s následnými změnami těchto standardů. (6)Zvláštní hrozby, rizika a zranitelnost spojené s praním peněz a financováním terorismu, jež se na vnitrostátní úrovni dotýkají určitých hospodářských odvětví, různým způsobem snižují schopnost členských států přispět k integritě a spolehlivosti finančního systému Unie. Je proto vhodné členským státům umožnit, aby po určení těchto odvětví a konkrétních rizik rozhodly o uplatňování požadavků týkajících se boje proti praní peněz a financování terorismu na další odvětví, na něž se nevztahuje nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz]. K zachování účinnosti vnitřního trhu a systému Unie pro boj proti praní peněz a financování terorismu by Komise měla být s podporou AMLA schopna posoudit, zda jsou zamýšlená rozhodnutí členských států o uplatňování požadavků týkajících se boje proti praní peněz a financování terorismu na další odvětví odůvodněná. Pokud by nejlepšího zájmu Unie bylo s ohledem na určitá odvětví dosaženo na úrovni Unie, měla by Komise členský stát informovat o tom, že má místo toho v úmyslu přijmout opatření na úrovni Unie, a členský stát by měl od přijetí plánovaných vnitrostátních opatření upustit. (7)Vzhledem ke zvláštní zranitelnosti vůči praní peněz, která byla zaznamenána v odvětví vydávání elektronických peněz, platebních služeb a služeb souvisejících s kryptoaktivy, by měly mít členské státy možnost požadovat, aby tito poskytovatelé, kteří jsou usazeni na jejich území v jiné formě, než je pobočka, a jejichž ústředí se nachází v jiném členském státě, určili ústřední kontaktní místo. Toto ústřední kontaktní místo, jež jedná jménem instituce, která je určila, by mělo zajišťovat dodržování pravidel v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu ze strany provozoven. (8)Orgány dohledu by měly zajistit, aby v případě směnáren, provozoven poskytujících proplácení šeků, poskytovatelů svěřenských služeb nebo služeb pro obchodní společnosti a poskytovatelů služeb hazardních her osoby, které skutečně řídí činnost takovýchto subjektů, a skuteční majitelé těchto subjektů jednali čestně a bezúhonně a měli znalosti a zkušenosti, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkcí. Kritéria pro stanovení, zda určitá osoba splňuje tyto požadavky, či nikoli, by měla zohledňovat přinejmenším nutnost chránit takové subjekty před zneužitím ze strany jejich vedení nebo skutečných majitelů k páchání trestné činnosti. (9)Pro účely posuzování vhodnosti osob zastávajících v povinných osobách řídicí funkci nebo povinné osoby jinak kontrolujících by jakákoli výměna informací o odsuzujících rozsudcích v trestních věcech měla probíhat v souladu s rámcovým rozhodnutím Rady 2009/315/SVV a rozhodnutím Rady 2009/316/SVV. (10)Komise má vhodné předpoklady k tomu, aby vyhodnocovala konkrétní přeshraniční rizika, jež by mohla mít dopad na vnitřní trh, která jednotlivé členské státy nemohou identifikovat a proti kterým nemohou účinně bojovat. Proto by jí měl být svěřen úkol koordinovat posuzování rizik souvisejících s přeshraničními činnostmi. Pro účinnost procesu posuzování rizik je nezbytné zapojení příslušných odborníků, jako jsou odborná skupina pro praní peněz a financování terorismu a zástupci finančních zpravodajských jednotek, a případně dalších subjektů na úrovni Unie. Významným zdrojem informací pro tento proces jsou také vnitrostátní posouzení rizik a zkušenosti členských států. Komise by při tomto posuzování přeshraničních rizik neměla zpracovávat osobní údaje. Údaje by v každém případě měly být plně anonymizovány. Vnitrostátní a unijní orgány dozoru nad ochranou údajů by měly být zapojeny pouze tehdy, pokud má posuzování rizika praní peněz a financování terorismu dopad na ochranu soukromí a údajů fyzických osob. (11)Zjištění plynoucí z posouzení rizik na úrovni Unie mohou příslušným orgánům a povinným osobám pomoci identifikovat, pochopit, řídit a zmírnit riziko praní peněz a financování terorismu, jakož i rizika neuplatňování cílených finančních sankcí a vyhýbání se těmto sankcím. Je proto důležité, aby byla zjištění plynoucí z posouzení rizik zveřejňována. (12)Členské státy mají nejlepší předpoklady k tomu, aby určily, posoudily a pochopily rizika praní peněz a financování terorismu, která se jich přímo dotýkají, a aby rozhodly, jak tato rizika zmírnit. Každý členský stát by proto měl za účelem náležitého určení, posouzení a pochopení rizik praní peněz a financování terorismu, jakož i rizik neuplatňování cílených finančních sankcí a vyhýbání se těmto sankcím přijmout vhodná a stanovit soudržnou vnitrostátní strategii pro zavedení opatření ke zmírnění těchto rizik. Toto vnitrostátní posouzení rizik by mělo být pravidelně aktualizováno a mělo by obsahovat popis institucionální struktury a obecných postupů režimu daného členského státu pro boj proti praní peněz a financování terorismu a rovněž přidělených lidských a finančních zdrojů, pokud jsou tyto informace k dispozici.

(13)Výsledky posouzení rizik by měly být ve vhodných případech včas zpřístupněny povinným osobám, aby mohly identifikovat, pochopit, řídit a zmírňovat svá vlastní rizika. (14)Aby bylo možné v ještě větší míře identifikovat, pochopit, řídit a zmírňovat rizika na úrovni Unie, měly by členské státy navíc zpřístupnit výsledky svého posouzení rizik sobě navzájem, Komisi a orgánu AMLA. (15)Aby členské státy mohly hodnotit účinnost svých systémů pro boj proti praní peněz a financování terorismu, měly by vést příslušné statistiky a zlepšovat jejich kvalitu. Za účelem dalšího zlepšení kvality a konzistence statistických údajů shromážděných na úrovni Unie by Komise a AMLA měly sledovat situaci v Unii v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu a pravidelně zveřejňovat přehledy. (16)FATF vypracoval pro jednotlivé jurisdikce standardy za účelem identifikace a posuzování rizik možného neuplatňování cílených finančních sankcí v souvislosti s financováním šíření zbraní a vyhýbání se těmto sankcím a přijímání opatření ke zmírnění dotyčných rizik. Tyto nové standardy zavedené výborem FATF nenahrazují ani nenarušují stávající přísné požadavky týkající se toho, aby země zavedly cílené finanční sankce k zajištění souladu s příslušnými nařízeními Rady bezpečnosti OSN, která se týkají prevence, potlačení a narušení šíření zbraní hromadného ničení a jeho financování. Tyto stávající povinnosti, které byly na úrovni Unie zavedeny rozhodnutími Rady 2010/413/CFSP a (SZBP) 2016/849, jakož i nařízeními Rady (EU) 267/2012 a (EU) 2017/1509, jsou i nadále přísnými povinnostmi založenými na pravidlech, které jsou závazné pro všechny fyzické a právnické osoby v Unii. (17)Aby se zohlednil nejnovější vývoj na mezinárodní úrovni, zavádí tato směrnice požadavek týkající identifikace, pochopení, řízení a zmírňování rizik možného neuplatňování cílených finančních sankcí v souvislosti s financováním šíření zbraní na úrovni Unie a na úrovní členských států nebo vyhýbání se takovýmto sankcím. (18)V boji proti zneužívání právnických osob mají zásadní význam centrální registry informací o skutečných majitelích. Aby bylo zajištěno, že registry informací o skutečných majitelích jsou snadno přístupné a obsahují vysoce kvalitní údaje, měla by být zavedena jednotná pravidla pro sběr a uchovávání těchto informací. (19)K dosažení vyšší transparentnosti za účelem boje proti zneužívání právnických osob by členské státy měly zajistit, aby byly informace o jejich skutečných majitelích uchovávány v centrálním registru mimo danou společnost, v plném souladu s právem Unie. Členské státy mohou k tomuto účelu použít centrální databázi shromažďující informace o skutečných majitelích, obchodní rejstřík nebo jiný centrální registr. Členské státy mohou rozhodnout, že za vyplnění informací v registru odpovídají povinné osoby. Členské státy by měly zajistit, aby byly tyto informace ve všech případech k dispozici příslušným orgánům a finančním zpravodajským jednotkám a byly poskytnuty povinným osobám, pokud provádějí opatření hloubkové kontroly klienta. (20)Informace o skutečných majitelích svěřenských fondů a podobných právních uspořádání by měly být registrovány tam, kde jsou svěřenští správci a osoby v rovnocenném postavení v podobných právních uspořádáních usazeny nebo mají své bydliště. Aby bylo zajištěno účinné sledování a registrace informací o skutečných majitelích svěřenských fondů a podobných právních uspořádání, je rovněž nezbytná spolupráce mezi členskými státy. Propojení registrů členských států obsahujících informace o skutečných majitelích svěřenských fondů a podobných právních uspořádání by tyto informace zpřístupnilo a zároveň by zajistilo, aby se zabránilo vícenásobné registraci týchž svěřenských fondů a podobných právních uspořádání v Unii. (21)Včasný přístup k informacím o skutečných majitelích by měl být zajištěn způsobem, který zabrání jakémukoli riziku toho, že dotčená společnost bude varována. (22)Přesnost informací obsažených v registrech skutečných majitelů má pro všechny příslušné orgány a jiné osoby, jimž je umožněn přístup k těmto údajům, zásadní význam při přijímání platných, zákonných rozhodnutí na základě těchto údajů. Vzniknou-li tudíž po pečlivé analýze provedené správci registrů důvody pro zpochybnění přesnosti informací o skutečných majitelích, které mají v držení správci registrů, měla by být právnickým osobám a právním uspořádáním uložena povinnost poskytnout doplňkové informace, a to se zohledněním míry rizika. Mimoto je důležité, aby členské státy udělily subjektu pověřenému správou registrů dostatečné pravomoci k ověřování skutečných majitelů a pravdivosti poskytnutých informací a k ohlášení případného podezření své finanční zpravodajské jednotce. Tyto pravomoci by se měly rozšířit na provádění kontrol v prostorách právnických osob. (23)Účinný mechanismus pro ověřování správnosti informací představuje ohlašování nesrovnalostí mezi informacemi o skutečných majitelích uchovávaných v centrálních registrech a informacemi o skutečných majitelích, které mají k dispozici povinné osoby a případně příslušné orgány. Každou takovouto nesrovnalost je třeba rychle zjistit, ohlásit a napravit. (24)K zajištění toho, aby byl mechanismus ohlašování nesrovnalostí přiměřený a zaměřený na odhalování případů nesprávných informací o skutečných majitelích, mohou členské státy povolit, aby povinné osoby požádaly klienta o opravu nesrovnalostí technické povahy přímo u subjektu pověřeného správou centrálních registrů. Tato možnost platí pouze u klientů s nízkým rizikem a chyb technické povahy, jako jsou méně závažné případy chybně zapsaných informací, je-li zřejmé, že to nebrání určení totožnosti skutečného majitele či majitelů a správnosti informací. (25)Pokud by ohlášení nesrovnalostí ze strany finančních zpravodajských jednotek a jiných příslušných orgánů ohrozilo probíhající trestní vyšetřování, měly by finanční zpravodajské jednotky nebo jiné příslušné orgány odložit ohlášení nesrovnalosti do doby, kdy důvody pro její neohlášení pominou. Finanční zpravodajské jednotky a příslušné orgány by mimoto neměly ohlašovat jakoukoli nesrovnalost, pokud by to bylo v rozporu s kterýmkoli ustanovením vnitrostátního práva o důvěrnosti nebo pokud by se tím dopustily informování pachatele v rozporu s právem. (26)K zajištění rovných podmínek při uplatňování pojmu „skutečný majitel“ je nanejvýš důležité, aby měly v celé Unii právnické osoby možnost využívat jednotné kanály a prostředky pro oznamování. Za tímto účelem by měl být formát pro poskytování informací o skutečných majitelích příslušným vnitrostátním registrům jednotný a měl zaručovat transparentnost a právní jistotu. (27)K zajištění rovných podmínek pro různé právní formy by i svěřenští správci měli mít povinnost získat a uchovávat informace o skutečných majitelích a předávat tyto informace centrálnímu registru nebo centrální databázi. (28)Veřejný přístup k informacím o skutečných majitelích může umožnit větší kontrolu informací ze strany občanské společnosti, včetně tisku nebo organizací občanské společnosti, a přispívá k zachování důvěry v integritu finančního systému. Může přispět k boji proti zneužívání společností a jiných právnických osob a právních uspořádání k praní peněz nebo financování terorismu, a to jednak tím, že napomůže vyšetřování, a jednak z hlediska dopadů na dobrou pověst, jelikož každý, kdo by s nimi mohl uzavřít obchodní vztah, bude znát totožnost jejich skutečných majitelů. Může usnadnit rovněž včasnou a účinnou dostupnost informací pro povinné osoby i orgány třetích zemí, které se podílejí na boji proti těmto trestným činům. Přístup k těmto informacím by rovněž pomohl při vyšetřování praní peněz, souvisejících predikativních trestných činů a financování terorismu. (29)Důvěra investorů a široké veřejnosti ve finanční trhy závisí do značné míry na existenci vhodného režimu zveřejňování, který zajišťuje transparentnost, pokud jde o skutečné majitele a kontrolní struktury společností. To platí zejména pro systémy správy a řízení společností, které se vyznačují koncentrovaným vlastnictvím, jak je tomu v Unii. Velcí investoři se značnými právy, pokud jde o hlasování a peněžní toky, mohou na straně jedné podporovat dlouhodobý růst a výkonnost podniku. Na straně druhé však mohou mít skuteční majitelé s kontrolním vlivem a s velkými hlasovacími bloky pobídky k odklonu podnikových aktiv a možnost získat osobní prospěch na úkor minoritních investorů. Případnou vyšší důvěru ve finanční trhy je třeba považovat za pozitivní vedlejší účinek, a nikoliv za účel zvýšení transparentnosti, jímž je vytvoření prostředí méně náchylného ke zneužití k praní peněz a financování terorismu. (30)Důvěra investorů a široké veřejnosti ve finanční trhy závisí do značné míry na existenci vhodného režimu zveřejňování, který zajišťuje transparentnost, pokud jde o skutečné majitele a kontrolní struktury společností a jiných právnických osob, jakož i některých typů svěřenských fondů a podobných právních uspořádání. Členské státy by proto měly umožnit přístup k informacím o skutečných majitelích dostatečně soudržným a koordinovaným způsobem, a to stanovením spolehlivých pravidel pro přístup veřejnosti, aby byly třetí osoby v celé Unii schopny zjistit, kdo jsou skuteční majitelé společností a jiných právnických osob, jakož i některých typů svěřenských fondů a podobných právních uspořádání, pokud existuje oprávněný zájem. (31)Ve vztahu ke společnostem a jiným právnickým osobám je třeba usilovat o náležitou rovnováhu zejména mezi obecným veřejným zájmem ve vztahu k předcházení praní peněz a financování terorismu a základními právy subjektů údajů. Soubor údajů, které mají být zveřejněny, by měl být omezený, měl by být stanoven jednoznačně a úplně a mělo by se jednat o údaje obecné povahy, aby se minimalizovala případná újma způsobená skutečným majitelům. Informace, které jsou přístupné veřejnosti, by se současně neměly významně lišit od údajů, jež jsou shromažďovány v současnosti. Aby se omezilo zasahování do práva na respektování soukromého života obecně, a zejména na ochranu soukromých údajů, měly by tyto informace v zásadě souviset s postavením skutečných majitelů společností a jiných právnických osob a měly by se důsledně týkat oblasti hospodářské činnosti, v níž skuteční majitelé působí. Pokud byl člen vrcholného vedení identifikován jako skutečný majitel pouze z titulu své funkce, a nikoli na základě drženého vlastnického podílu nebo kontroly vykonávané jinými prostředky, mělo by to být v registrech jasně uvedeno. (32)V případě výslovně zřízeného svěřenského fondu a podobných právních uspořádání by informace měly být přístupné jakékoli osobě z široké veřejnosti, pokud lze prokázat oprávněný zájem. To by mělo zahrnovat situace, kdy fyzické nebo právnické osoby podají žádost ve vztahu ke svěřenskému fondu nebo podobnému právnímu uspořádání, jež drží nebo vlastní kontrolní podíl v jiné právnické osobě zapsané v rejstříku nebo založené mimo Unii prostřednictvím přímého nebo nepřímého vlastnictví, a to i včetně akcií na majitele, nebo prostřednictvím kontroly jinými prostředky. Výklad oprávněného zájmu ze strany členských států by neměl omezovat pojem oprávněného zájmu na případy probíhajícího správního nebo soudního řízení a měl by umožnit zohlednění preventivní činnosti v oblasti boje proti praní peněz, souvisejícím predikativním trestným činům a financování terorismu, kterou vykonávají nevládní organizace a investigativní novináři. Ačkoliv svěřenské fondy a jiná právní uspořádání lze využít ve složitých korporátních strukturách, jejich hlavním cílem je správa jmění jednotlivce. K dosažení náležité rovnováhy mezi legitimním cílem spočívajícím v předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, který posiluje veřejná kontrola, a ochranou základních práv fyzických osob, zejména práva na soukromí a ochranu osobních údajů, je nutné zajistit prokázání oprávněného zájmu na přístupu k informacím o skutečných majitelích svěřenských fondů a jiných právních uspořádání.

(33)Aby bylo zajištěno, že informace, které jsou přístupné veřejnosti, umožňují správnou identifikaci skutečného majitele, měl by být veřejně přístupný minimální soubor údajů. Tyto údaje by měly umožnit jednoznačné určení totožnosti skutečného majitele, přičemž by současně měl být objem osobních údajů, které jsou veřejně přístupné, omezen na minimum. V případě neuvedení informací týkajících se jména, měsíce a roku narození a země bydliště a státní příslušnosti skutečného majitele by nebylo možné jednoznačně zjistit, která fyzická osoba je skutečným majitelem. Stejně tak by neposkytnutí informací o účasti skutečného majitele znemožnilo určit, proč by dotyčná fyzická osoba měla být označena za skutečného majitele. Aby se tudíž zabránilo nesprávnému výkladu veřejně přístupných informací o skutečných majitelích a zajistilo přiměřené zveřejnění osobních údajů jednotným způsobem v celé Unii, je vhodné stanovit minimální soubor údajů, k nimž má veřejnost přístup. (34)Posílená veřejná kontrola může přispět k předcházení zneužívání právnických osob a právních uspořádání, včetně vyhýbání se daňovým povinnostem. Je proto nezbytné, aby byly informace o skutečných majitelích přístupné prostřednictvím vnitrostátních registrů a prostřednictvím systému propojení registrů skutečných majitelů po dobu alespoň pěti let poté, co zanikly důvody registrace informací o skutečném majiteli svěřenského fondu nebo podobného právního uspořádání. Členské státy by však měly mít možnost stanovit v právních předpisech zpracovávání informací o skutečných majitelích, včetně osobních údajů, pro jiné účely, pokud toto zpracovávání splňuje cíl veřejného zájmu a představuje nezbytné a přiměřené opatření v demokratické společnosti s ohledem na sledovaný legitimní cíl. (35)K zajištění přiměřeného a vyváženého přístupu a zaručení práva na soukromý život a ochranu osobních údajů by měly mít členské státy možnost stanovit výjimky vztahující se na zveřejňování osobních informací o skutečném majiteli prostřednictvím registrů informací o skutečných majitelích a na přístup k těmto informacím ve výjimečných případech, pokud by tyto informace vystavily skutečného majitele nepřiměřenému riziku podvodu, únosu, vydírání, vymáhání peněz, obtěžování, násilí nebo zastrašování. Členské státy by rovněž měly být oprávněny požadovat registraci on-line za účelem identifikace osob, které žádají o informace z registru, jakož i úhradu poplatku za přístup k informacím uvedeným v registru. (36)Směrnice (EU) 2018/843 dosáhla propojení centrálních registrů členských států obsahujících informace o skutečných majitelích prostřednictvím evropské centrální platformy zřízené směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1132. Další zapojení členských států do fungování celého systému by mělo být zajištěno prostřednictvím pravidelného dialogu mezi Komisí a zástupci členských států ohledně záležitostí týkajících se fungování systému a jeho budoucího rozvoje. (37)V důsledku propojení registrů členských států obsahujících informace o skutečných majitelích by měl být vnitrostátní i přeshraniční přístup k informacím o skutečných majitelích právních uspořádání obsaženým v registrech všech členských států umožněn na základě vymezení oprávněného zájmu prostřednictvím rozhodnutí přijatého příslušným subjektem daného členského státu. Aby se zamezilo tomu, že rozhodnutí o omezení přístupu k informacím o skutečných majitelích, která nejsou odůvodněná, nelze přezkoumat, by měl být zaveden mechanismus pro odvolání proti takovýmto rozhodnutím. K zaručení soudržné a účinné registrace a výměny informací by měly členské státy zajistit, aby jejich subjekt pověřený správou registru spolupracoval se svými protějšky v ostatních členských státech a vyměňoval si informace o svěřenských fondech a podobných právních uspořádáních, jež se řídí právem jednoho členského státu, přičemž jsou spravovány v jiném členském státě. (38)Na zpracovávání osobních údajů pro účely této směrnice se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679. Fyzické osoby, jejichž osobní údaje jsou uchovávány ve vnitrostátních registrech jakožto informace o skutečných majitelích, by měly být informovány o platných pravidlech pro ochranu údajů. Zpřístupněny by měly být mimoto pouze osobní údaje, které jsou aktuální a odpovídají skutečnému majiteli, a skuteční majitelé by měli být informováni o svých právech podle právního rámce Unie pro ochranu údajů a o postupech vztahujících se na výkon těchto práv. Aby se zabránilo zneužívání informací uchovávaných v registrech a zajistila se rovnováha práv skutečných majitelů, měly by mít členské státy navíc možnost zvážit i to, zda by nebylo vhodné skutečnému majiteli zpřístupnit informace o žádající osobě spolu s právním základem pro její žádost. (39)Opožděný přístup finančních zpravodajských jednotek a jiných příslušných orgánů k informacím o totožnosti majitelů bankovních a platebních účtů a bezpečnostních schránek, zejména anonymních, brání odhalení převodů finančních prostředků souvisejících s praním peněz a financováním terorismu. Vnitrostátní údaje umožňující identifikaci bankovních a platebních účtů a bezpečnostních schránek náležejících jedné osobě jsou roztříštěné, nejsou proto včas dostupné pro finanční zpravodajské jednotky a ostatní příslušné orgány. Ve všech členských státech je proto nezbytné zavést centralizované automatizované mechanismy, jako je registr nebo systém vyhledávání dat, jakožto účinný způsob získání včasného přístupu k informacím o totožnosti majitelů bankovních a platebních účtů a bezpečnostních schránek, jejich zmocněných osob a jejich skutečných majitelů. Při uplatňování ustanovení týkajících se přístupu je vhodné používat již existující mechanismy, pokud vnitrostátní finanční zpravodajské jednotky mohou získat údaje, které potřebují pro svá šetření, a to neprodleně a v celém rozsahu. Členské státy by měly zvážit možnost vkládat do databází těchto mechanismů další informace považované za nezbytné a přiměřené pro účinnější zmírnění rizik souvisejících s praním peněz a financováním terorismu. V souvislosti s těmito šetřeními a žádostmi o poskytnutí souvisejících informací ze strany finančních zpravodajských jednotek a příslušných orgánů, s výjimkou orgánů činných v trestním řízení, by měla být zachována naprostá důvěrnost informací. (40)S ohledem na respektování soukromí a ochranu osobních údajů by minimální údaje potřebné pro vyšetřování v rámci boje proti praní peněz a financování terorismu měly být uchovávány v centralizovaných automatizovaných mechanismech pro bankovní a platební účty, jako jsou registry nebo systémy vyhledávání dat. K umožnění smysluplné identifikace skutečných majitelů by měly mít členské státy možnost určit, jaké údaje je vhodné a přiměřené shromažďovat s ohledem na zavedené systémy a právní tradice. Při provádění ustanovení týkajících se těchto mechanismů by měly členské státy stanovit doby uchovávání odpovídající době uchovávání dokumentace a informací získaných v rámci uplatňování opatření hloubkové kontroly klienta. Pro členské státy by měla být možnost prodloužit dobu uchovávání obecně dána ze zákona, aniž by bylo nutné vydávat individuální rozhodnutí. Tato dodatečná doba uchovávání by neměla přesáhnout dalších pět let. Touto dobou by nemělo být dotčeno vnitrostátní právo stanovující další požadavky na uchovávání údajů a umožňující rozhodovat individuálně, je-li to třeba pro účely trestního nebo správního řízení. Přístup k těmto mechanismům by měl být poskytován na základě zásady „vědět jen to nejnutnější“. (41)V důsledku propojení centralizovaných automatizovaných mechanismů členských států budou vnitrostátní zpravodajské finanční jednotky schopny rychle získat přeshraniční informace o totožnosti majitelů bankovních a platebních účtů a bezpečnostních schránek v ostatních členských státech, což posílí jejich schopnost účinně provádět finanční analýzu a spolupracovat s protějšky z ostatních členských států. Přímý přeshraniční přístup k informacím o bankovních a platebních účtech a bezpečnostních schránkách by finančním zpravodajským jednotkám umožnil provést finanční analýzu v dostatečně krátkém čase k odhalení možných případů praní peněz a financování terorismu a zaručil by rychlé přijetí donucovacích opatření. (42)Za účelem dodržování práva na ochranu osobních údajů a práva na soukromí a minimalizace dopadu přeshraničního přístupu k informacím obsaženým ve vnitrostátních centralizovaných automatizovaných mechanismech by měl být rozsah informací přístupných prostřednictvím ústředního místa přístupu do registrů bankovních účtů omezen na nezbytné minimum v souladu se zásadou minimalizace údajů, aby bylo možné identifikovat fyzické nebo právnické osoby, jež vlastní nebo kontrolují platební účty a bankovní účty označené číslem ve formátu IBAN a bezpečnostní schránky. K ústřednímu přístupovému místu by měly mít mimoto okamžitý a plný přístup pouze finanční zpravodajské jednotky. Členské státy by měly zajistit, aby pracovníci finančních zpravodajských jednotek dodržovali vysoké profesní standardy mlčenlivosti a ochrany údajů, byli bezúhonní a náležitě kvalifikovaní. Členské státy by měly navíc zavést technická a organizační opatření zajišťující bezpečnost údajů podle přísných technologických norem. (43)Propojení centralizovaných automatizovaných mechanismů členských států (centrálních registrů nebo centrálních elektronických systémů vyhledávání dat), které obsahují informace o bankovních a platebních účtech a bezpečnostních schránkách, prostřednictvím jednotného místa přístupu do registrů bankovních účtů vyžaduje koordinaci vnitrostátních systémů, které mají rozdílné technické vlastnosti. Za tímto účelem by měla být vypracována technická opatření a specifikace se zohledněním rozdílů mezi vnitrostátními centralizovanými automatizovanými mechanismy. (44)Nemovitosti jsou pro pachatele trestné činnosti přitažlivou komoditou za účelem praní výnosů z nezákonné činnosti, neboť umožňují zastřít pravý zdroj finančních prostředků a totožnost skutečného majitele. Správná a včasná identifikace fyzických nebo právnických osob vlastnících nemovitosti ze strany finančních zpravodajských jednotek nebo ostatních příslušných orgánů je důležitá jak pro odhalení systémů praní peněz, tak i pro zmrazení a konfiskaci majetku. Je proto důležité, aby členské státy poskytly finančním zpravodajským jednotkám a příslušným orgánům přístup k informacím, jež umožňují včasné určení totožnosti fyzické nebo právnické osoby vlastnící nemovitost, a k informacím, které jsou důležité pro identifikaci rizik a podezřelých transakcí. (45)Všechny členské státy zřídily nebo by měly zřídit provozně nezávislé a samostatné finanční zpravodajské jednotky, aby shromažďovaly a analyzovaly informace, které obdrží, s cílem odhalit vazby mezi podezřelými transakcemi a související trestnou činností za účelem předcházení praní peněz a financování terorismu a boje proti nim. Finanční zpravodajské jednotky by měly být jediným ústředním vnitrostátním útvarem odpovědným za přijímání a analýzu oznámení podezřelých transakcí, oznámení o přeshraničním fyzickém pohybu peněžní hotovosti a o platbách v hotovosti překračujících určitou prahovou hodnotu, jakož i jiných informací, které jsou relevantní s ohledem na praní peněz, související predikativní trestné činy nebo financování terorismu a které poskytly povinné osoby. Provozní nezávislost a samostatnost finančních zpravodajských jednotek by měla být zajištěna tím, že jednotky mají pravomoc a schopnost vykonávat své funkce volně, včetně schopnosti samostatně rozhodovat o analýzách, žádostech a šíření konkrétních informací. Finanční zpravodajské jednotky by měly mít každopádně nezávislé právo postoupit nebo předávat informace příslušným orgánům. Finančním zpravodajským jednotkám by měly být poskytnuty náležité finanční, lidské a technické zdroje, a to způsobem, který zajišťuje jejich samostatnost a nezávislost a umožňuje jim účinně plnit jejich mandát. Finanční zpravodajské jednotky by měly být schopny získat a využívat zdroje potřebné pro plnění jejich funkcí, a to v jednotlivých případech nebo v běžné praxi, bez nepatřičného ovlivňování či vměšování ze strany politiků, vlády nebo odvětví, jež by mohly ohrozit jejich provozní nezávislost. (46)Finanční zpravodajské jednotky hrají důležitou úlohu při identifikaci finančních operací teroristických sítí, zejména těch přeshraničních, a při odhalování jejich finančních podporovatelů. Finanční zpravodajské informace mohou mít zásadní význam pro odhalování napomáhání teroristickým trestným činům a sítím a strukturám teroristických organizací. Mezi finančními zpravodajskými jednotkami dosud existují významné rozdíly, pokud jde o jejich úkoly, působnost a pravomoci. Nynější rozdíly by však neměly ovlivnit činnost finančních zpravodajských jednotek, zejména jejich schopnost vypracovat preventivní analýzy na podporu všech orgánů pověřených zpravodajskými, vyšetřovacími a justičními činnostmi a mezinárodní spoluprací. Za účelem plnění jejich úkolů je nezbytné určit minimální soubor údajů, k nimž by měly mít finanční zpravodajské jednotky rychlý přístup a mohly si je bez jakýkoli omezení vyměňovat se svými protějšky z ostatních členských států. Ve všech případech podezření na praní peněz, související predikativní trestné činy a v případech týkajících se financování terorismu je třeba zajistit přímý a rychlý tok informací bez zbytečných prodlev. Je proto nezbytné dále posílit účinnost a efektivnost finančních zpravodajských jednotek, a to objasněním pravomocí finančních zpravodajských jednotek a spolupráce mezi nimi. (47)Mezi pravomoci finančních zpravodajských jednotek patří právo na přímý či nepřímý přístup k „finančním“ a „správním“ informacím a informacím „v oblasti prosazování práva“, které potřebují za účelem boje proti praní peněz, souvisejícím predikativním trestným činům a financování terorismu. Protože není jasně vymezeno, jaké druhy informací tyto obecné kategorie zahrnují, mají finanční zpravodajské jednotky přístup ke značně rozmanitým souborům informací. To má dopad na analytické funkce finančních zpravodajských jednotek i na jejich schopnost účinně spolupracovat se svými protějšky z ostatních členských států. Je proto nezbytné stanovit minimální soubory „finančních“ a „správních“ informací a informací „v oblasti prosazování práva“, jež by měly být přímo či nepřímo přístupné všem finančním zpravodajským jednotkám v Unii. Finanční zpravodajské jednotky by měly mít mimoto možnost získat rychle od jakékoli povinné osoby veškeré nezbytné informace související s jejich úkoly. Finanční zpravodajská jednotka by měla mít rovněž možnost získat tyto informace na žádost jiné finanční zpravodajské jednotky a vyměňovat si dotyčné informace s dožadující finanční zpravodajskou jednotkou. (48)Naprostá většina finančních zpravodajských jednotek je oprávněna přijmout okamžitá opatření a pozastavit nebo odejmout souhlas s transakcí, aby bylo možné transakci analyzovat, potvrdit podezření a předat výsledky analytických činností příslušným orgánům. Mezi jednotlivými členskými státy však existují určité rozdíly, pokud jde o délku odkladu, což má dopad nejen na odklad činností, jež mají přeshraniční povahu v důsledku spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami, nýbrž také na základní práva fyzických osob. Aby bylo zajištěno, že finanční zpravodajské jednotky jsou schopny neprodleně zadržet finanční prostředky nebo majetek pocházející z trestné činnosti a zabránit jejich rozptýlení, a to i pro účely zajištění, měly by být finanční zpravodajské jednotky oprávněny pozastavit používání bankovního nebo platebního účtu, aby bylo možné analyzovat transakce uskutečňované prostřednictvím dotyčného účtu, potvrdit podezření a předat výsledky analýzy příslušným orgánům. Jelikož pravomoci odkladu mají dopad na právo na vlastnictví, měla by být zaručena ochrana základních práv dotčených osob. (49)Za účelem větší transparentnosti a odpovědnosti a ke zvýšení informovanosti o jejich činnosti by měly finanční zpravodajské jednotky vydávat každoročně zprávy o činnosti. Tyto zprávy by měly obsahovat alespoň statistické údaje týkající se obdržených oznámení podezřelých transakcí, počtu předání příslušným vnitrostátním orgánům, počtu žádostí předložených jiným finančním zpravodajským jednotkám a obdržených od jiných finančních zpravodajských jednotek, jakož i informace o zjištěných trendech a typologiích. Tato zpráva by měla být zveřejněna s výjimkou prvků, které obsahují citlivé a utajované informace. Nejméně jednou ročně by měly finanční zpravodajské jednotky poskytovat povinným osobám zpětnou vazbu ohledně kvality oznámení podezřelých transakcí, jejich včasnosti, popisu podezření a dalších poskytnutých dokumentů. Tuto zpětnou vazbu lze poskytnout jednotlivým povinným osobám či jejich skupinám a jejím účelem by mělo být další zlepšení schopnosti povinných osob odhalit a identifikovat podezřelé transakce a činnosti a celkové posílení mechanismů oznamování. (50)Úkolem finanční zpravodajské jednotky je shromažďovat a analyzovat informace, které obdrží, za účelem odhalení vazeb mezi podezřelými transakcemi a související trestnou činností pro předcházení praní peněz a financování terorismu a boje proti nim a za účelem předávání výsledků analýzy a dalších informací všem příslušným orgánům, existuje-li důvodné podezření z praní peněz, souvisejících predikativních trestných činů nebo financování terorismu. Finanční zpravodajská jednotka by se neměla vyhýbat výměně ani odmítnout výměnu informací s jinou finanční zpravodajskou jednotkou, z vlastního podnětu nebo na žádost, například z důvodů spojených s nedostatečným určením souvisejícího predikativního trestného činu, s charakteristikou vnitrostátních trestněprávních předpisů a s rozdíly ve vymezeních souvisejících predikativních trestných činů nebo s chybějícím odkazem na konkrétní související predikativní trestné činy. Stejně tak by v zájmu efektivity předávání údajů měly finanční zpravodajské jednotky udělit jiné finanční zpravodajské jednotce předchozí souhlas k předání informací ostatním příslušným orgánům, a to bez ohledu na druh souvisejícího predikativního trestného činu. Podle finančních zpravodajských jednotek způsobují těžkosti při výměně informací rozdíly ve vnitrostátních vymezeních některých predikativních trestných činů, jako jsou například daňové trestné činy, které nejsou harmonizovány právem Unie. Tyto rozdíly by neměly bránit vzájemné výměně a předávání těchto informací ostatním příslušným orgánům ani využívání těchto informací. Finanční zpravodajské jednotky by měly rychle, konstruktivně a účinně zajišťovat co nejširší spektrum mezinárodní spolupráce s finančními zpravodajskými jednotkami třetích zemí ve vztahu k praní peněz, souvisejícím predikativním trestným činům a financování terorismu v souladu s platnými pravidly pro ochranu údajů při jejich předání, doporučeními FATF a egmontskými principy pro výměnu informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami. (51)Finanční zpravodajské jednotky by při vzájemné spolupráci a výměně informací měly využívat bezpečná zařízení, včetně chráněných komunikačních kanálů. V této souvislosti by měl být vytvořen systém pro výměnu informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států (dále jen „FIU.NET“). Tento systém by měl spravovat a hostovat orgán AMLA. Systém FIU.NET by měly finanční zpravodajské jednotky využívat ke vzájemné spolupráci a výměně informací a případně jej lze použít také k výměně informací s finančními zpravodajskými jednotkami třetích zemí a s jinými institucemi a subjekty Unie. Finanční zpravodajské jednotky by měly plně využívat potenciál funkcí systému FIU.NET. Tyto funkce by měly finančním zpravodajským jednotkám umožnit, aby anonymně porovnaly své údaje s údaji jiných finančních zpravodajských jednotek za účelem odhalení osob, které jsou v centru pozornosti finanční zpravodajské jednotky v jiných členských státech, a identifikovaly jejich výnosy a finanční prostředky, přičemž je zajištěna úplná ochrana osobních údajů. (52)Je důležité, aby finanční zpravodajské jednotky vzájemně účinně spolupracovaly a vyměňovaly si informace. V tomto ohledu by měl AMLA poskytovat nezbytnou pomoc, a to nejen prostřednictvím koordinace společných analýz oznámení přeshraničních podezřelých transakcí, nýbrž také vypracováním návrhů regulačních technických norem týkajících se formátu, který se má používat při výměně informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami, a pokynů ohledně případných faktorů, které je třeba zohlednit při určování, zda se oznámení podezřelé transakce týká jiného členského státu, jakož i povahy, rysů a cílů operativní a strategické analýzy.

(53)Pro zajištění rychlé, účinné a konzistentní spolupráce jsou zapotřebí lhůty pro výměnu informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami. Lhůty je třeba stanovit, aby bylo zajištěno účinné sdílení informací v přiměřené době anebo aby byly splněny procesní požadavky. Ve výjimečných, odůvodněných a naléhavých případech, kdy je dožádaná finanční zpravodajská jednotka schopna získat přímý přístup do databází, v nichž jsou uchovávány požadované informace, by měly stanoveny kratší lhůty. Není-li dožádaná finanční zpravodajská jednotka s to poskytnout informace ve stanovených lhůtách, měla by o tom informovat svůj protějšek. (54)Pohyb nezákonných peněz překračuje hranice a může se týkat různých členských států. Přeshraniční případy týkající se více jurisdikcí jsou stále častější a významnější, a to i kvůli činnostem, které povinné osoby vykonávají na přeshraničním základě. Pro účinné řešení případů, které se týkají několika členských států, by finanční zpravodajské jednotky měly mít možnost jít nad rámec pouhé výměny informací za účelem odhalení a analýzy podezřelých transakcí a činností a sdílet samotnou analytickou činnost. Finanční zpravodajské jednotky udávaly určité významné problémy, které omezují či určují schopnost finančních zpravodajských jednotek zapojit se do společné analýzy. Provedení společné analýzy podezřelých transakcí nebo činností umožní finančním zpravodajským jednotkám využít případné synergie, použít informace z různých zdrojů, získat úplnou představu o neobvyklých činnostech a obohatit analýzu. Finanční zpravodajské jednotky by měly být schopny provádět společné analýzy podezřelých transakcí a činností a s pomocí AMLA zřizovat pro konkrétní účely a po omezenou dobu týmy pro společné analýzy a zapojit se do těchto týmů. K úspěšnému výsledku společných analýz může přispět účast třetích stran. Finanční zpravodajské jednotky proto mohou pozvat třetí strany, aby se podílely na společné analýze, pakliže takováto účast spadá do příslušných pravomocí těchto třetích stran. (55)Pro ochranu integrity finančního systému Unie a vnitřního trhu je nezbytný účinný dohled nad všemi povinnými osobami. Za tímto účelem by členské státy měly zavést účinný a nestranný dohled v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu a stanovit podmínky pro účinnou, včasnou a trvalou spolupráci mezi orgány dohledu. (56)Členské státy by měly zajistit účinný a nestranný dohled nad všemi povinnými osobami založený na posouzení rizik, přednostně ze strany orgánů veřejné správy prostřednictvím samostatného a nezávislého vnitrostátního orgánu dohledu. Vnitrostátní orgány dohledu by měly být schopny plnit rozsáhlou škálu úkolů, aby mohly vykonávat účinný dohled nad všemi povinnými osobami. (57)Unie občas zaznamenala laxní přístup k dohledu nad povinnostmi povinných osob, pokud jde o boj proti praní peněz a financování terorismu. Je proto nanejvýš důležité, aby byly příslušným vnitrostátním orgánům dohledu v rámci integrovaného mechanismu dohledu zavedeného touto směrnicí a nařízením [vložit odkaz – návrh na zřízení Orgánu pro boj proti praní peněz – COM/2021/421 final] objasněny jejich příslušná práva a povinnosti. (58)Za účelem účinnějšího a pravidelnějšího posuzování a sledování rizik, jimž jsou povinné osoby vystaveny, a způsobu, jakým uplatňují cílené finanční sankce, je nutné objasnit, že vnitrostátní orgány dohledu jsou oprávněny i povinny provádět veškerá potřebná šetření na dálku i na místě a tematická šetření a jakákoli jiná šetření a posouzení, jež pokládají za nezbytné. To orgánům dohledu nejenže pomůže rozhodnout o případech, kdy jsou zvláštní rizika související s určitým odvětvím zřetelná a známá, nýbrž jim poskytne také nástroje, které potřebují pro další předávání příslušných informací povinným osobám, aby je informovaly o svých poznatcích týkajících se rizik praní peněz a financování terorismu. (59)Informační činnosti, včetně předávání informací orgány dohledu povinným osobám, nad nimiž vykonávají dohled, je nezbytné, aby bylo zaručeno, že soukromý sektor přiměřeně rozumí povaze a úrovni rizik praní peněz a financování terorismu, jimž čelí. (60)Orgány dohledu by měly ke své činnosti zajmout přístup založený na posouzení rizik, jenž by jim měl umožnit, aby své zdroje zaměřily na oblasti s nejvyššími riziky, přičemž je současně zajištěno, aby žádné odvětví nebo subjekt nebyly vystaveny pokusům trestného činu praní peněz nebo financování terorismu. AMLA by měl hrát přední roli při podpoře společného chápání rizik, a měl by být proto pověřen vypracováním referenčních hodnot a metodiky pro posuzování a klasifikaci profilu povinných osob z hlediska přirozeného a zbytkového rizika, jakož i stanovení četnosti přezkumu tohoto rizikového profilu. (61)Zveřejnění skutečností, jež by mohly souviset s praním peněz nebo financováním terorismu, finančním zpravodajským jednotkám ze strany orgánů dohledu je jedním ze základních kamenů účinného a efektivního dohledu nad riziky praní peněz a financování terorismu. Je proto nutné, aby členské státy zavedly systém, který zajišťuje, že finanční zpravodajské jednotky jsou řádně a neprodleně informovány. (62)K zajištění společného přístupu k dohledu v celé Unii je nezbytná spolupráce mezi vnitrostátními orgány dohledu. Aby byla tato spolupráce účinná, musí být využita v co největší možné míře a bez ohledu na příslušnou povahu či postavení orgánů dohledu. Kromě tradiční spolupráce, jako je možnost provést šetření jménem dožadujícího orgánu dohledu, je vhodné nařídit vytvoření kolegií orgánů dohledu v oblasti AML/CFT, pokud jde o povinné osoby vykonávající činnost na základě volného pohybu služeb nebo svobody usazování a pokud jde o povinné osoby, které jsou součástí skupiny. (63)Má-li povinná osoba provozovny v jiném členském státě, včetně těch, které provozuje prostřednictvím sítě zástupců, měl by orgán dohledu domovského členského státu odpovídat za dohled nad tím, jak povinná osoba uplatňuje skupinové strategie a postupy v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu. Součástí tohoto by mohly být návštěvy na místě v provozovnách v jiném členském státě. Orgán dohledu domovského členského státu by měl úzce spolupracovat s orgánem dohledu hostitelského členského státu a informovat jej o veškerých záležitostech, které by mohly mít vliv na posouzení toho, jak daná provozovna dodržuje pravidla hostitelského členského státu v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu. (64)Má-li povinná osoba provozovny v jiném členském státě, včetně těch, které provozuje prostřednictvím sítě zástupců, odpovídá orgán dohledu hostitelského členského státu i nadále za prosazování dodržování pravidel v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu dotyčnou provozovnou, a to případně i prováděním kontrol na místě a prostřednictvím dálkového sledování a přijímáním vhodných a přiměřených opatření k řešení závažných porušení uvedených požadavků. Orgán dohledu hostitelského členského státu by měl úzce spolupracovat s orgánem dohledu domovského členského státu a měl by jej informovat o veškerých záležitostech, které by mohly mít vliv na posouzení toho, jak povinná osoba uplatňuje skupinové strategie a postupy v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu. Za účelem odstranění závažných porušení pravidel v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, která vyžadují okamžitou nápravu, by měl mít orgán dohledu hostitelského členského státu možnost – je-li to vhodné, za pomoci orgánu dohledu domovského členského státu nebo ve spolupráci s ním – uplatnit vhodná a přiměřená dočasná nápravná opatření, která může za obdobných okolností uplatnit u povinných osob ve své pravomoci, aby takové závažné nedostatky vyřešil. (65)Pro zajištění lepší koordinace úsilí a účinné přispění k potřebám integrovaného mechanismu dohledu je třeba objasnit příslušné povinnosti orgánů dohledu ve vztahu k těmto povinným osobám a měly by být stanoveny konkrétní, přiměřené mechanismy spolupráce. (66)Přeshraniční skupiny musí mít zavedeny rozsáhlé skupinové strategie a postupy. Aby bylo zajištěno, že přeshraniční činnosti jsou spojeny s odpovídajícím dohledem, je nutné stanovit podrobná pravidla dohledu, jež orgánům dohledu domovského členského státu a orgánům dohledu hostitelského členského státu umožňují spolupracovat v největší možné míře mezi sebou navzájem bez ohledu na svou povahu a postavení i s orgánem AMLA za účelem posouzení rizik, sledování vývoje, jenž by mohl mít dopad na různé subjekty, které jsou součástí skupiny, a koordinace opatření v oblasti dohledu. Vzhledem ke své koordinační úloze by měl být AMLA pověřen úkolem vypracovat návrhy regulačních technických norem, které podrobně stanoví příslušné povinnosti domovských a hostitelských orgánů dohledu nad skupinami a způsoby spolupráce mezi nimi. Dohled nad skutečným uplatňováním strategie skupiny v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu by měl probíhat v souladu se zásadami a podmínkami konsolidovaného dohledu, jak jsou stanoveny v příslušných evropských odvětvových právních předpisech. (67)Směrnice (EU) 2015/849 obsahovala obecný požadavek, aby orgány dohledu domovského a hostitelského členského státu spolupracovaly. Tyto požadavky byly následně posíleny, aby se zabránilo tomu, že spolupráce mezi orgány dohledu je znemožněna či nepřiměřeně omezena. Vzhledem k neexistenci jasného právního rámce však bylo zřizování kolegií orgánů dohledu v oblasti AML/CFT založeno na nezávazných pokynech. Je proto nutné zavést jasná pravidla pro organizaci kolegií v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu a stanovit koordinovaný, právně podložený přístup, přičemž se uznává potřeba strukturované součinnosti mezi orgány dohledu v Unii. V souladu se svou koordinační a kontrolní úlohou by měl být AMLA pověřen vypracováním návrhů regulačních technických norem, které stanoví obecné podmínky umožňující řádné fungování kolegií orgánů dohledu v oblasti AML/CFT. (68)V kontextu stále integrovanějších globálních finančních systémů je nezbytná výměna informací a spolupráce mezi orgány dohledu. Na straně jedné by se orgány dohledu v Unii včetně AMLA měly vzájemně informovat o případech, kdy právo určité třetí země neumožňuje provádět strategie a postupy vyžadované podle nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz]. Na straně druhé by členské státy měly mít možnost zmocnit orgány dohledu k uzavírání dohod o spolupráci, které umožňují součinnost a výměnu důvěrných informací s protějšky ze třetích zemí, a to v souladu s platnými pravidly pro předávání osobních údajů. Vzhledem ke své kontrolní úloze by měl AMLA poskytovat pomoc, která může být nezbytná při posuzování rovnocennosti požadavků profesního tajemství, jež se vztahují na protějšek ze třetí země. (69)Směrnice (EU) 2015/849 umožňovala členským státům pověřit dohledem nad některými povinnými osobami orgány stavovské samosprávy. Kvalita a intenzita dohledu vykonávaného těmito orgány stavovské samosprávy však nebyla dostatečná a tento dohled nepodléhal žádné či téměř žádné veřejné kontrole. Pokud se určitý členský stát rozhodne pověřit dohledem orgán stavovské samosprávy, měl by určit rovněž orgán veřejné správy, který vykonává dozor nad činností orgánu stavovské samosprávy, aby bylo zajištěno, že provádění dotyčných činností je v souladu s požadavky této směrnice. (70)Význam boje proti praní peněz a financování terorismu by měl vést k tomu, aby členské státy ve vnitrostátním právu stanovily za nedodržení požadavků nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz] účinné, přiměřené a odrazující správní sankce a opatření. Členské státy by měly vnitrostátní orgány dohledu zmocnit k ukládání takovýchto opatření povinným osobám, aby se napravila situace v případě porušení předpisů, a pokud to odůvodňuje porušení předpisů, k uložení peněžitých sankcí. Škála sankcí a opatření by měla být dostatečně široká, aby členským státům a příslušným orgánům umožnila zohlednit rozdíly mezi povinnými osobami, zejména mezi úvěrovými institucemi a finančními institucemi a dalšími povinnými osobami, pokud jde o jejich velikost, vlastnosti a povahu činnosti. (71)Členské státy mají v současné době zavedenu rozmanitou škálu správních sankcí a opatření za porušení klíčových preventivních ustanovení a přístup k vyšetřování a postihování porušení požadavků týkajících se boje proti praní peněz není jednotný a mezi orgány dohledu nepanuje společná shoda ohledně toho, co by mělo představovat „závažné“ porušení, a existují tudíž rozdíly, pokud jde o to, kdy by měla být správní sankce uložena. Tato různorodost je překážkou úsilí vynakládaného v boji proti praní peněz a financování terorismu a reakce Unie je roztříštěná. Měla by být proto stanovena společná kritéria pro určení nejvhodnější reakce orgánů dohledu na porušení předpisů a škála správních opatření, jež mohou orgány dohledu uložit v případě, není-li porušení předpisů dostatečně závažné, aby bylo potrestáno správní sankcí. Aby měly povinné osoby pobídku k dodržování ustanovení nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz], je nutné posílit odrazující povahu správních sankcí. Minimální výše maximální pokuty, kterou lze uložit v případě závažného porušení nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz], by se proto měla zvýšit. Při provedení této směrnice by členské státy měly zajistit, aby uložení správních sankcí a opatření a trestních sankcí podle vnitrostátního práva neporušovalo zásadu ne bis in idem. (72)Povinné osoby mohou využít volný pohyb služeb a svobodu usazování na vnitřním trhu k nabízení svých produktů a služeb v celé Unii. Účinný systém dohledu vyžaduje, aby orgány dohledu znaly nedostatky v dodržování pravidel v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu ze strany povinných osob. Je proto důležité, aby se orgány dohledu mohly navzájem informovat o správních sankcích a opatřeních uložených povinným osobám, pokud jsou takovéto informace relevantní i pro ostatní orgány dohledu.

(73)Zveřejnění správní sankce nebo opatření za porušení nařízení [vložit odkaz – návrh nařízení o boji proti praní peněz] může mít silný odrazující účinek s ohledem na opakování takovéhoto porušení. Informuje rovněž ostatní subjekty o rizicích praní peněz a financování terorismu, která jsou spojena s povinnou osobou, jíž byla uložena sankce, před navázáním obchodního vztahu a orgánům dohledu v ostatních členských státech pomáhá s ohledem na rizika spojená s povinnou osobou, pokud ta vykonává v jejich členském státě činnost na přeshraničním základě. Z těchto důvodů by měl být potvrzen požadavek na zveřejňování rozhodnutí o sankcích, proti nimž nelze podat opravný prostředek. Takovéto zveřejňování by však mělo být přiměřené a při rozhodování o zveřejnění správní sankce nebo opatření by orgány dohledu měly vzít v úvahu závažnost porušení předpisů a odrazující účinek, jehož zveřejnění pravděpodobně dosáhne. (74)Vyskytla se řada případů, kdy zaměstnanci, kteří oznámili své podezření na praní peněz, byli vystaveni hrozbám nebo nepřátelskému jednání. Vyřešení této otázky je zásadní pro zajištění účinnosti systému pro boj proti praní peněz a financování terorismu. Členské státy by si měly být tohoto problému vědomy a měly by učinit vše, co je v jejich silách, aby jednotlivce včetně zaměstnanců a zástupců povinné osoby před takovými hrozbami nebo nepřátelským jednáním ochránily, a měly by v souladu s vnitrostátním právem poskytnout těmto osobám náležitou ochranu, zejména pokud jde o jejich právo na ochranu osobních údajů a právo na účinnou soudní ochranu a zastoupení. (75)Nová plně integrovaná a soudržná politika v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu na úrovni Unie s vymezenými úlohami orgánů Unie i příslušných vnitrostátních orgánů je nezbytná k zajištění jejich hladké a trvalé spolupráce. V tomto ohledu je nanejvýš důležitá spolupráce mezi všemi vnitrostátními a unijními orgány v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu a měla by být objasněna a posílena. Interně je i nadále povinností členských států stanovit potřebná pravidla, která zajistí, že tvůrci politik, finanční zpravodajské jednotky, orgány dohledu včetně AMLA a ostatní příslušné orgány zapojené do boje proti praní peněz a financování terorismu, jakož i daňové a donucovací orgány, jednají-li v oblasti působnosti této směrnice, mají účinné mechanismy, které jim umožní spolupráci a koordinaci, mimo jiné prostřednictvím restriktivního přístupu k odmítnutí příslušných orgánů spolupracovat a vyměňovat si informace na žádost jiného příslušného orgánu. (76)Za účelem usnadnění a podpory účinné spolupráce, a zejména výměny informací by členské státy měly mít povinnost předat Komisi a AMLA seznam svých příslušných orgánů a odpovídajících kontaktních údajů. (77)Riziko praní peněz a financování terorismu mohou odhalit všechny orgány dohledu nad úvěrovými institucemi. Informace obezřetnostní povahy týkající se úvěrových a finančních institucí, jako jsou informace ohledně vhodnosti a způsobilosti ředitelů a akcionářů, mechanismů vnitřní kontroly, správy nebo dodržování předpisů a řízení rizik, jsou pro řádný dohled nad úvěrovými a finančními institucemi v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu často nepostradatelné. Stejně tak jsou informace o boji proti praní peněz a financování terorismu důležité pro obezřetnostní dohled nad těmito institucemi. Z tohoto důvodu by se spolupráce a výměna informací s orgány dohledu v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu a finančními zpravodajskými jednotkami měla rozšířit na všechny příslušné orgány pověřené dohledem nad těmito povinnými osobami v souladu s jinými právními nástroji Unie, jako je směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2013/36, směrnice (EU) 2014/49, směrnice (EU) 2014/59, směrnice (EU) 2014/92 a směrnice (EU) 2015/2366. Aby bylo zajištěno účinné provádění této spolupráce, měly by členské státy orgán AMLA každoročně informovat o uskutečněných výměnách. (78)Spolupráce s ostatními orgány příslušnými pro dohled nad úvěrovými institucemi podle směrnice (EU) 2014/92 a směrnice (EU) 2015/2366 může omezit nezamýšlené důsledky požadavků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu. Úvěrové instituce se mohou rozhodnout, že ukončí nebo omezí své obchodní vztahy s klienty či kategoriemi klientů, aby se vyhnuly riziku namísto jeho řízení. Tyto postupy snižování rizika mohou oslabit rámec pro boj proti praní peněz a financování terorismu a odhalování podezřelých transakcí, neboť dotčené klienty nutí uchýlit se při uspokojování svých finančních potřeb k méně bezpečným či neregulovaným způsobům platby. Rozšířené postupy snižování rizika v bankovním sektoru mohou současně vést k finančnímu vyloučení určitých kategorií platebních subjektů nebo klientů. Orgány finančního dohledu mají vhodné předpoklady k tomu, aby určily situace, kdy úvěrová instituce odmítla navázat obchodní vztah, ačkoli mohla mít případně povinnost tak učinit na základě vnitrostátních právních předpisů provádějících směrnici (EU) 2014/92 nebo směrnici (EU) 2015/2366, a to bez odůvodnění založeného na zdokumentované hloubkové kontrole klienta. Orgány finančního dohledu by měly upozornit orgány odpovědné za zajištění dodržování směrnice (EU) 2014/92 nebo směrnice (EU) 2015/2366 finančními institucemi, pokud nastanou takovéto případy. (79)Ke sladění cílů týkajících se předcházení praní peněz podle této směrnice a ochrany finanční stability a vkladatelů podle směrnic 2014/49/EU a 2014/59/EU je nezbytná spolupráce mezi orgány finančního dohledu a orgány odpovědnými za krizové řízení úvěrových institucí a investičních podniků, jako jsou zejména určené orgány v rámci systému pojištění vkladů a orgány příslušné k řešení krize. Orgány finančního dohledu by měly kontrolovat provedení hloubkové kontroly klienta, pokud bylo zjištěno, že úvěrová instituce je v krizové situaci nebo jí krizová situace hrozí, nebo pokud jsou vklady určeny jako nedostupné, a oznámení podezřelých transakcí finanční zpravodajské jednotce. Orgány finančního dohledu by měly informovat orgány odpovědné za krizové řízení úvěrových institucí a investičních podniků o příslušném výsledku provedené hloubkové kontroly klienta a o účtu, jehož používání finanční zpravodajská jednotka pozastavila. (80)Aby se usnadnila takováto spolupráce ve vztahu k úvěrovým institucím, měl by AMLA po konzultaci s Evropským orgánem pro bankovnictví vydat pokyny, které upřesňují hlavní prvky této spolupráce, včetně způsobu výměny informací. (81)Mechanismy spolupráce by se měly rozšířit také na orgány pověřené dohledem a dozorem nad auditory, neboť takováto spolupráce může zvýšit účinnost rámce Unie pro boj proti praní peněz. (82)Výměna informací a poskytování pomoci mezi příslušnými orgány členských států jsou pro účely této směrnice nezbytné. Členské státy by proto neměly tuto výměnu informací ani vzájemnou pomoc zakazovat, ani je jakkoli nepřiměřeně nebo nepatřičně podmiňovat. (83)Orgány dohledu by měly být schopny spolupracovat a vyměňovat si důvěrné informace bez ohledu na svou povahu či postavení. Z tohoto důvodu by měly mít odpovídající právní základ pro výměnu důvěrných informací a pro spolupráci. Výměně informací a spolupráci s ostatními orgány příslušnými pro dohled nebo dozor nad povinnými osobami podle jiných aktů Unie by neměla neúmyslně bránit právní nejistota, jež může být důsledkem chybějících výslovných ustanovení v této oblasti. Upřesnění právního rámce je o to důležitější, jelikož obezřetnostním dohledem byly v mnoha případech pověřeny orgány dohledu, které se na boj proti praní peněz a financování terorismu nezaměřují, například Evropská centrální banka (ECB). (84)Účinnost rámce Unie pro boj proti praní peněz a financování terorismu závisí na spolupráci mezi širokým spektrem příslušných orgánů. Aby se tato spolupráce usnadnila, měl by být AMLA pověřen vypracováním pokynů ke spolupráci mezi všemi příslušnými orgány, a to v rámci koordinace s ECB, evropskými orgány dohledu, Europolem, Eurojustem a Úřadem evropského veřejného žalobce. Tyto pokyny by měly popisovat rovněž způsob, jak by orgány příslušné pro dohled nebo dozor nad povinnými osobami podle jiných aktů Unie měly při plnění svých povinností zohledňovat problematiku praní peněz a financování terorismu. (85)Na zpracování osobních údajů pro účely této směrnice se vztahuje nařízení (EU) 2016/679. Na zpracování osobních údajů pro účely této směrnice orgány, institucemi a jinými subjekty Unie se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725. Boj proti praní peněz a financování terorismu uznávají všechny členské státy jako důležitý veřejný zájem. Příslušné orgány odpovědné za vyšetřování nebo stíhání praní peněz, souvisejících predikativních trestných činů nebo financování terorismu, nebo orgány pověřené sledováním, zajištěním nebo zmrazením a konfiskací majetku pocházejícího z trestné činnosti by však měly dodržovat pravidla týkající se ochrany osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680. (86)Je naprosto nezbytné, aby slaďování této směrnice s revidovanými doporučeními FATF probíhalo v plném souladu s právem Unie, zejména pokud jde o právo Unie v oblasti ochrany údajů, včetně pravidel pro předávání údajů, a ochranu základních práv zakotvených v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“). Konkrétní aspekty provádění této směrnice se týkají sběru, analýzy, uc