Akční programy pro životní prostředí jsou od počátku 70. let 20. století vodítkem k rozvoji politiky EU v oblasti životního prostředí. Platnost 7. akčního programu pro životní prostředí končí dne 31. prosince 2020 a jeho čl. 4 odst. 3 požaduje, aby Komise, bude-li to vhodné, včas předložila návrh 8. akčního programu pro životní prostředí, aby se tak zamezilo proluce mezi 7. a 8. akčním programem. Zelená dohoda pro Evropu oznámila přijetí nového akčního programu pro životní prostředí.

V návaznosti na širokou diskusi o sdělení „Čistá planeta pro všechny“ předložila EU v březnu 2020 svou dlouhodobou strategii podle Pařížské dohody o Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu, v níž se zavázala, že se do roku 2050 stane klimaticky neutrálním hospodářstvím. Komise navrhla, aby byl tento cíl zakotven v evropském právním rámci pro klima. Evropská komise přijala rovněž řadu nových strategických iniciativ, zejména nový akční plán EU pro oběhové hospodářství pro čistou a konkurenceschopnou Evropu, strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“.

Dne 4. prosince 2019 zveřejnila Evropská agentura pro životní prostředí (EEA) zprávu nazvanou „Evropské životní prostředí – stav a výhled 2020“ a její výsledky jsou znepokojivé. Současné výzvy v oblasti životního prostředí, klimatu a udržitelnosti jsou nebývalého rozsahu a naléhavosti, takže vyžadují okamžitá a koordinovaná opatření a systémová řešení. Politiky životního prostředí Unie poskytují v průběhu posledních desetiletí podstatné přínosy, aniž by negativně ovlivnily dlouhodobou konkurenceschopnost Evropské unie (EU), a acquis Společenství je v posledních letech stále více formováno ambiciózní dlouhodobou vizí, cíli a politikami strategického rámce, což účinně snižuje tlaky na životní prostředí. Avšak úbytek biologické rozmanitosti a znehodnocování ekosystémových služeb, změna klimatu a její dopady a neudržitelné využívání zdrojů, znečištění a související rizika pro lidské zdraví a dobré životní podmínky, přírodu, ekosystémy a hospodářství, to vše vyžaduje rozhodná další opatření v EU i ve světě.

Zřízení rámce pro sledování 8. akčního programu pro životní prostředí by mělo být rovněž spatřováno v souvislosti s jinými úkoly správy a sledování, zejména s evropským semestrem, monitorovací zprávou Eurostatu týkající se cílů udržitelného rozvoje a výroční zprávou o strategickém výhledu, jež rovněž vychází z dostupných údajů a používají ukazatele, které mají největší význam pro příslušné cíle politik. Ačkoli tyto nástroje správy a sledování slouží různým účelům, měly by být stále více propojeny s cílem dále zlepšit jejich soudržnost.

V této souvislosti poskytne rámec pro sledování 8. akčního programu pro životní prostředí environmentální a klimatické vstupy do celkového úsilí EU o měření pokroku směrem k udržitelnosti, dobrým životním podmínkám a odolnosti, včetně odolnosti vůči katastrofám; měl by informovat tvůrce politik a zúčastněné strany, zda jsou Unie a členské státy na dobré cestě k dosažení systémové transformace.

Výběr hlavních ukazatelů 8. akčního programu pro životní prostředí řádně zohlední probíhající činnosti s cílem zlepšit sledování biologické rozmanitosti, oběhového hospodářství a nulového znečištění, které by měly být dokončeny v letech 2021/22, jakož i další nástroje sledování týkající se politiky v oblasti životního prostředí, včetně správy energetické unie a opatření v oblasti klimatu. Měly by vycházet z údajů dostupných v členských státech a na úrovni EU, a to zejména z těch, které spravuje Evropská agentura pro životní prostředí, jakož i Evropský statistický systém.

Rámec pro sledování 8. akčního programu pro životní prostředí by měl odrážet jeho nové prioritní cíle. Měl by zahrnovat omezený počet klíčových ukazatelů pro komunikaci na vysoké úrovni, které podávají ucelený obrázek o stavu životního prostředí, hlavních tlacích a účinnosti naší reakce. Tyto ukazatele by měly být rovněž relevantní pro celkové cíle zlepšení životních podmínek a odolnosti našich hospodářství a společností.

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,

s ohledem na stanovisko Výboru regionů,

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)V souladu s čl. 192 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytují všeobecné akční programy pro životní prostředí od roku 1973 rámec pro činnost Unie v oblasti životního prostředí a klimatu.

(2)Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1386/2013/EU stanovilo 7. akční program pro životní prostředí, který stanovuje environmentální program Unie do 31. prosince 2020, jakož i dlouhodobou vizi pro rok 2050.

(3)Hodnocení 7. akčního programu pro životní prostředí ze strany Komise dospělo k závěru, že jeho vize pro rok 2050 a prioritní cíle jsou stále platné; že pomohl stanovit předvídatelnější, rychlejší a lépe koordinovaná opatření v oblasti environmentální politiky; a že jeho struktura a podpůrný rámec pomohly vytvořit synergie, čímž učinily politiku v oblasti životního prostředí účinnější a efektivnější. Hodnocení došlo kromě toho k závěru, že 7. akční program pro životní prostředí předvídal agendu OSN pro udržitelný rozvoj 2030 tím, že zdůrazňoval, že hospodářský růst a sociální blahobyt závisí na zdravém základu přírodních zdrojů, a usnadňoval plnění cílů udržitelného rozvoje. Umožnil také Unii vystupovat na mezinárodní scéně v oblasti klimatu a životního prostředí jednotně. Ve svém hodnocení 7. akčního programu pro životní prostředí Komise rovněž dospěla k závěru, že pokrok související s ochranou přírody, zdravím a integrací politik nebyl dostatečný.

(4)Podle zprávy agentury EEA „Životní prostředí v Evropě – stav a výhled do roku 2020, znalosti pro transformaci na udržitelnou Evropu“ představuje rok 2020 jedinečnou příležitost pro Evropskou unii, aby se ujala vedení v oblasti udržitelnosti a čelila naléhavým výzvám v oblasti udržitelnosti vyžadujícím systémová řešení. Jak je uvedeno v této zprávě, globální změny klimatu a ekosystémů pozorované od 50. let 20. století jsou bezprecedentní v průběhu desetiletí až tisíciletí. Světová populace se od roku 1950 ztrojnásobila, přičemž města obývá čtyřikrát více obyvatel. Při současném modelu růstu se očekává, že tlaky na životní prostředí se budou dále zvyšovat, což způsobí přímé i nepřímé škodlivé účinky na lidské zdraví a dobré životní podmínky. To platí zejména pro odvětví, která mají největší vliv na životní prostředí – potraviny, mobilitu, energetiku, jakož i infrastrukturu a budovy.

(5)Evropská komise reagovala na výzvy určené v této zprávě přijetím Zelené dohody pro Evropu: nové strategie růstu pro souběžnou ekologickou a digitální transformaci, jejímž cílem je přeměnit Unii na spravedlivou a prosperující společnost s konkurenceschopným, klimaticky neutrálním hospodářstvím efektivně využívajícím zdroje. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) zakotvuje v právních předpisech záměr Unie dosáhnout do roku 2050 neutrální bilance emisí skleníkových plynů.

(6)Zelená dohoda pro Evropu je základem plánu oživení Next Generation EU, jenž podporuje investice do klíčových zelených odvětví potřebných k vybudování odolnosti a vytváření růstu a pracovních míst v rámci spravedlivé a inkluzivní společnosti. Facilita na podporu oživení a odolnosti, která bude pohánět hospodářské oživení Unie po koronavirové krizi spolu s unijním rozpočtem na období 2021–2027, je také založena na prioritních cílech stanovených v Zelené dohodě pro Evropu. Kromě toho by všechny iniciativy v rámci plánu oživení Next Generation EU měly respektovat motto Zelené dohody pro Evropu „neškodit“.

(7)Akční programy pro životní prostředí jsou od počátku 70. let 20. století vodítkem k rozvoji politiky EU v oblasti životního prostředí. Platnost 7. akčního programu pro životní prostředí končí dne 31. prosince 2020 a čl. 4 odst. 3 programu požaduje, aby Komise, bude-li to vhodné, včas předložila návrh 8. akčního programu pro životní prostředí, aby se tak zamezilo proluce mezi 7. a 8. akčním programem. Zelená dohoda pro Evropu oznámila přijetí nového akčního programu pro životní prostředí.

(8)Osmý akční program pro životní prostředí by měl od roku 2050 podporovat cíle opatření pro oblast životního prostředí a klimatu Zelené dohody pro Evropu v souladu s dlouhodobým cílem „žít spokojeně v mezích možností naší planety“, což je již stanoveno v 7. akčním programu pro životní prostředí. To by mělo přispět k dosažení agendy OSN pro udržitelný rozvoj 2030 a jejích cílů udržitelného rozvoje.

(9)Osmý akční program pro životní prostředí by měl urychlit přechod k regenerativnímu hospodářství, které vrací planetě víc, než si bere. Model regenerativního růstu uznává, že dobré životní podmínky a prosperita naší společnosti závisí na stabilním klimatu, zdravém životním prostředí a prosperujících ekosystémech, které poskytují bezpečný operační prostor pro naše hospodářství. Jak světová populace a poptávka po přírodních zdrojích neustále roste, ekonomická aktivita by se měla vyvíjet takovým způsobem, který neškodí, ale naopak zvrátí změnu klimatu a zhoršování životního prostředí, minimalizuje znečištění a má za následek zachování a obohacení přírodního kapitálu, a proto zajišťuje hojnost obnovitelných i neobnovitelných zdrojů. Regenerativní hospodářství prostřednictvím neustálých inovací, adaptace na nové výzvy a spoluvytváření posiluje odolnost a chrání dobré životní podmínky současné i budoucích generací.

(10)Osmý akční program pro životní prostředí by měl stanovit tematické prioritní cíle v oblastech neutrální bilance emisí skleníkových plynů, přizpůsobování se změně klimatu, ochrany a obnovy biologické rozmanitosti, oběhového hospodářství, cíle nulového znečištění a snižování tlaků na životní prostředí z výroby a spotřeby. Dále by měl určit základní podmínky pro dosažení dlouhodobých a tematických prioritních cílů pro všechny zúčastněné aktéry.

(11)Jelikož je environmentální politika vysoce decentralizovaná, opatření k dosažení prioritních cílů 8. akčního programu pro životní prostředí by měla být přijímána na různých úrovních správy, tj. na evropské, vnitrostátní, regionální a místní úrovni, s přístupem k víceúrovňové správě založené na spolupráci. Integrovaný přístup k rozvoji a provádění politiky by měl být posílen s cílem maximalizovat součinnost mezi hospodářskými, environmentálními a sociálními cíli a zároveň by měl věnovat velkou pozornost potenciálním kompromisům a potřebám ohrožených skupin. Aby byl zajištěn úspěch 8. akčního programu pro životní prostředí a bylo dosaženo jeho prioritních cílů, je navíc důležité do něj transparentním způsobem zapojit nestátní subjekty.

(12)Posílená spolupráce s partnerskými zeměmi, dobrá celosvětová správa záležitostí týkajících se životního prostředí, jakož i součinnost mezi vnitřními a vnějšími politikami Unie jsou klíčem k dosažení cílů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu.

(13)Evropská komise by měla posoudit pokrok v dosahování prioritních cílů 8. akčního programu pro životní prostředí Unií a členskými státy v souvislosti s přechodem k větší udržitelnosti, lepším životním podmínkám a odolnosti. To je v souladu s výzvami Rady a Evropského hospodářského a sociálního výboru k měření hospodářské výkonnosti a sociálního pokroku „nad rámec HDP“ a posunu k použití „dobrých životních podmínek“ jako kompasu pro politiku, což je krok, který podporuje také OECD.

(14)Posouzení pokroku v plnění prioritních cílů 8. akčního programu pro životní prostředí by mělo odrážet nejnovější vývoj, pokud jde o dostupnost a relevanci údajů a ukazatelů. Mělo by být v souladu s nástroji pro sledování nebo řízení a správu, jež se týkají specifičtějších aspektů politiky v oblasti životního prostředí a klimatu, jako zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 1999/2018, přezkum provádění právních předpisů EU v oblasti životního prostředí nebo nástroje sledování týkající se oběhového hospodářství, nulového znečištění, biologické rozmanitosti, vzduchu, vody, půdy, odpadu nebo jiných environmentálních politik, a aniž by jím byly tyto nástroje dotčeny. Spolu s jinými nástroji používanými v evropském semestru, při monitorování cílů udržitelného rozvoje Eurostatem a ve zprávě o strategickém výhledu Evropské komise by byly součástí uceleného propojeného souboru nástrojů pro sledování a řízení a správu.