Ve svém společném sdělení o aktuálním stavu politických, hospodářských a obchodních vztahů mezi EU a Tureckem navrhla Evropská komise a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku účinnější a vzájemně přínosnější provádění klíčových oblastí prohlášení EU a Turecka z roku 2016, zejména pokud jde o řízení migrace, a to tím, že se bez dalších průtahů obnoví proces navracení z řeckých ostrovů, počínaje 1 450 navracenými osobami, které již vyčerpaly všechny dostupné právní prostředky, a naopak se zintenzivní přesídlování z Turecka do Evropské unie.

Evropská rada na svém zasedání v prosinci 2020 potvrdila, že EU bude připravena nadále poskytovat finanční pomoc syrským uprchlíkům a hostitelským komunitám v Turecku, a členové Evropské rady ve svém prohlášení z března 2021 vyzvali Komisi, aby předložila návrh na pokračování financování pomoci syrským uprchlíkům v Turecku, jakož i v Jordánsku, Libanonu a dalších oblastech regionu. Vyzvali rovněž k posílení spolupráce s Tureckem v oblasti řízení migrace.

1.2Reakce EU na krizi a zřízení nástroje

V roce 2015 se Evropská unie a její členské státy rozhodly prohloubit svůj politický a finanční závazek podporovat Turecko v jeho úsilí při poskytování útočiště uprchlíkům. V reakci na výzvu členských států EU k podstatnému navýšení prostředků na podporu uprchlíků v Turecku zřídila Komise rozhodnutím ze dne 24. listopadu 2015, změněným dne 10. února 2016 a dále dne 14. března a 24. července 2018, nástroj pro uprchlíky v Turecku. Pomocí tohoto nástroje má být koordinováno uvolňování zdrojů, které byly dány k dispozici z rozpočtu EU a členskými státy formou nadrámcových příspěvků. Tyto příspěvky členských států jsou zaneseny do rozpočtu EU jakožto vnější účelově vázaný příjem. Členské státy se politicky zavázaly poskytovat své příspěvky v rámci obecné shody mezi členskými státy EU a Evropskou komisí, která byla přijata zástupci vlád členských států dne 3. února 2016 a aktualizována u příležitosti dohody o druhé tranši nástroje. Tato obecná shoda zavádí i rámec podmíněnosti. Na první tranši nástroje (2016–2017) byla přidělena celková částka 3 miliardy EUR. Tyto prostředky byly uvolněny nad rámec 345 milionů EUR, které Komise Turecku již přidělila v reakci na syrskou uprchlickou krizi před zahájením činnosti nástroje, a byly poskytovány i nad rámec dvoustranné pomoci od členských států. Pro druhou tranši nástroje (2018–2019) byly uvolněny další 3 miliardy EUR, a nástroj tak dosáhl celkem 6 miliard EUR. Působení nástroje začalo dne 17. února 2016, kdy poprvé zasedal jeho řídící výbor. Komise v návaznosti na toto zasedání urychleně přistoupila k uzavření smluv na první projekty v rámci nástroje. Ke dni 31. prosince 2020 Komise uzavřela smlouvu na celý provozní rozpočet nástroje. Z celkové částky 6 miliard EUR bylo vyplaceno téměř 4,1 miliardy EUR. Kromě toho bylo v roce 2020 přiděleno 585 milionů EUR mimo nástroj na podporu humanitárních akcí v Turecku, a to včetně 100 milionů EUR na další pomoc v oblastech ochrany, zdraví a vzdělávání a 485 milionů EUR v rámci opravného rozpočtu na pokračování nouzové záchranné sociální sítě (Emergency Social Safety Net, dále jen „ESSN“) a programu podmíněných převodů peněžní hotovosti pro vzdělávání (Conditional Cash Transfer for Education, dále jen „CCTE“).

Hlavy států a předsedové vlád Evropské unie a Turecka dne 18. března 2016 potvrdili své odhodlání provádět společný akční plán a dohodli se na dalších opatřeních zaměřených na prohloubení vztahů mezi Tureckem a EU a řešení migrační krize. Turecko a Evropská unie uznaly, že je zapotřebí další urychlené a odhodlané úsilí. Konkrétně prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016 (dále jen „prohlášení“) vyzvalo mimo jiné k ukončení nelegální migrace z Turecka do EU rozbitím obchodního modelu převaděčů a tím, že bude migrantům nabídnuta alternativa k riskování vlastního života, a nabádalo k rychlejšímu provádění nástroje.

Provádění prohlášení bylo pro účinné řešení migrační výzvy společnými silami EU a Turecka klíčové i v roce 2020. Po událostech na hranici mezi Řeckem a Tureckem v únoru 2020 se dne 9. března téhož roku předseda Evropské rady Charles Michel a předsedkyně Evropské komise Ursula von der Leyenová setkali s tureckým prezidentem Recepem Tayyipem Erdoğanem. Dohodli se, že přezkoumají provádění prohlášení EU a Turecka z roku 2016, jehož je nástroj klíčovou složkou. Diskuse pokračovaly až do léta pod záštitou vysokého představitele EU a místopředsedy Komise Josepa Borrella a tureckého ministra zahraničí Çavuşoğlua.

Celkový počet příchozích z Turecka do EU v roce 2020 činil 18 736 osob oproti 75 974 osobám v roce 2019 (pokles o 75 %). Zaznamenaný počet příchozích do Řecka činil 13 979 osob v porovnání se 73 627 osobami v roce 2019 (pokles o 81 %); počet příchozích do Itálie činil 4 191 osob v porovnání s 1 854 osobami v roce 2019 (nárůst o 126 %); počet příchozích do Bulharska činil 232 osob v porovnání se 199 osobami v roce 2019 a počet osob, které přicestovaly po moři přímo do vládou kontrolovaných oblastí Kypru, činil 334 v porovnání s 294 osobami v roce 2019. Kyperské orgány zároveň zaznamenaly rostoucí počet osob, které přišly z Turecka překročením demarkační linie. V roce 2020 přicestovalo na Kypr celkem 5 900 nelegálních migrantů buď přímo z Turecka, nebo přes oblasti, nad nimiž vláda Kyperské republiky nevykonává skutečnou kontrolu. V roce 2019 to bylo 7 800 migrantů.

Turecko i nadále čelilo migračnímu tlaku, i když výrazně nižšímu než v roce 2019. Výrazný pokles počtu příchozích z Turecka v roce 2020 byl způsoben důsledky pandemie COVID-19. Počet příchozích z Turecka do Řecka byl sice v lednu 2020 o 49 % a v únoru 2020 o 22 % vyšší oproti údajům z roku 2019, avšak opatření přijatá od března jak v rámci Turecka, tak na jeho vnějších hranicích měla jednoznačný dopad na pohyb i cestování.

Ačkoli Turecko zopakovalo svůj závazek účinně provádět prohlášení, dne 28. února 2020 turecká vláda oznámila, že přestane kontrolovat své pozemní a námořní hranice s Evropou a umožní volný průchod migrantům, kteří chtějí hranice překročit. To vedlo k vytvoření neformálního tábora podél pozemní hranice s Řeckem, ve kterém se nakonec ocitlo téměř 25 000 migrantů a uprchlíků. Vzhledem k onemocnění COVID-19 začaly turecké orgány od 30. března organizovat dopravu migrantů a uprchlíků z pohraniční oblasti a uzavřely hranici s Řeckem a Bulharskem s výjimkou obchodní dopravy. Turecké orgány uvedly, že jednají v rámci zavedených preventivních opatření v oblasti veřejného zdraví a že tento krok neznamená změnu politiky Turecka, která nelegálním migrantům umožňuje opustit zemi přes jeho hranice. Migranti se po zrušení preventivních opatření proti onemocnění COVID-19 budou moci svobodně přiblížit k řeckým hranicím, protože turecká vláda nemá v úmyslu bránit nikomu, kdo si to přeje, v opuštění Turecka.

V rámci prohlášení pokračovalo provádění programu přesídlování „jeden za jednoho“. Od dubna 2016 do února 2021 bylo z Turecka do EU přesídleno 28 621 syrských uprchlíků. Ačkoli byly operace spojené s přesídlováním od dubna do června 2020 na celém světě dočasně pozastaveny kvůli zdravotní krizi COVID-19, bylo v roce 2020 přesídleno 2 422 osob (přibližně polovina z nich po obnovení operací, tj. mezi červencem a prosincem).

Od roku 2016 bylo podle prohlášení z řeckých ostrovů zpět do Turecka vráceno 2 140 migrantů, zatímco v roce 2020 bylo vráceno pouze 139 migrantů. Dne 16. března 2020 pozastavily turecké orgány návratové operace na základě prohlášení až do odvolání z důvodu pandemie COVID-19. Přestože přesídlování z Turecka bylo od července 2020 obnoveno, návraty z Řecka jsou dosud pozastaveny. Turecko v reakci na opakované žádosti řeckých orgánů a Evropské komise týkající se obnovení návratových operací zdůraznilo, že podmínky pro obnovení operací nebyly splněny.

Členské státy dosud neaktivovaly dobrovolný program přijímání osob z humanitárních důvodů, který by měl být dle předpokladu aktivován, jakmile skončí nelegální překračování hranic mezi Tureckem a EU nebo se alespoň počet těchto případů podstatně a udržitelně sníží.

COVID-19 Pandemie COVID-19 má v Turecku i nadále významný dopad. Při vypuknutí krize v Turecku v březnu 2020 se Komise obrátila na turecké orgány s dotazem, zda je zapotřebí jakákoli konkrétní podpora jejich reakce. Tyto orgány potvrdily svůj záměr pokračovat v projektech v rámci nástroje a pravidelné dvoustranné pomoci z nástroje předvstupní pomoci, jak bylo původně plánováno. Komise na základě důkladné konzultace s tureckými orgány souhlasila s uvolněním úspor z nástroje pro účely související s onemocněním COVID-19 ve formě navýšení stávajících projektů spíše než na vytváření projektů nových. Komise se rovněž obrátila na prováděcí partnery nástroje a požádala je o posouzení dopadu onemocnění COVID-19 na projekty v rámci nástroje. V návaznosti na tuto konzultaci bylo období provádění projektů v rámci zvláštního opatření ve výši 1,6 miliardy EUR z roku 2016 prodlouženo do června 2023, což by mělo umožnit, aby všechny dotčené projekty dosáhly svých stanovených cílů. Do konce roku 2020 bylo na intervence v oblasti zdravotní péče a opatření v oblasti sociálně-ekonomické podpory přesměrováno přibližně 65 milionů EUR s cílem zmírnit dopad onemocnění COVID-19 v rámci nástroje pro uprchlíky (z celkového objemu intervencí v důsledku onemocnění COVID-19 v rámci finančních nástrojů EU, který činí 105 milionů EUR). Opatření zahrnovala aktivaci pohotovostní rezervy ve výši 4,7 milionu EUR z projektu SIHHAT I na vybavení zdravotnických středisek pro migranty ochrannými a dezinfekčními prostředky. Kromě toho bylo v rámci humanitární složky nástroje přerozděleno více než 50 milionů EUR s cílem zajistit humanitární reakci na onemocnění COVID-19 prostřednictvím celé řady projektů. Zejména síť ESSN i program CCTE poskytovaly svým příjemcům doplňkovou peněžitou podporu. V rámci sítě ESSN byly v červnu a červenci 2020 poskytnuty dva příspěvky ve výši 500 tureckých lir (TL) více než 1,7 milionu jednotlivých uprchlíků (810 000 domácnostem) v celkové výši více než 47 milionů EUR. V rámci vzdělávacího projektu CCTE byl všem způsobilým příjemcům CCTE dne 30. listopadu 2020 poskytnut příspěvek ve výši 85 TL v podobě jednorázové platby bez ohledu na věk a třídu. Tento dodatečný příspěvek obdrželo celkem 535 000 dětí. Navíc byla poskytnuta finanční pomoc 20 000 domácností, jež nejsou příjemci prostředků ze sítě ESSN, prostřednictvím celostátní operace provedené UNHCR společně s generálním ředitelstvím pro řízení migrace, přičemž příspěvek ve výši 8 milionů EUR pocházel z humanitárního financování mimo nástroj. V rámci svěřenského fondu EU zřízeného v reakci na krizi v Sýrii se pomoc v souvislosti s onemocněním COVID-19 zaměřila na nákup osobních ochranných prostředků, on-line a distanční vzdělávání, umísťování do zaměstnání a psychosociální podporu.

2.Fungování nástroje

Nástroj je koordinačním mechanismem, který umožňuje rychle, účinně a účelně mobilizovat pomoc EU pro uprchlíky v Turecku. Nástroj zajišťuje optimální využití stávajících finančních nástrojů EU v rámci humanitární a/nebo rozvojové pomoci a jeho cílem je zabezpečit, aby byly potřeby uprchlíků a hostitelských komunit řešeny komplexně a koordinovaně.

Řídící výbor nástroje poskytuje strategické pokyny ohledně priorit, typu podporovaných opatření, přidělených částek a finančních nástrojů, jež je třeba mobilizovat, a případně též ohledně podmínek provádění závazků Turecka podle společného akčního plánu EU a Turecka ze dne 29. listopadu 2015 (dále jen „společný akční plán“). V roce 2020, tedy v pátém roce provádění nástroje, se konalo jedno zasedání řídícího výboru, a to dne 5. listopadu 2020. Vzhledem k pandemii COVID-19 se toto setkání konalo virtuálně.

Hlavními zásadami, jimiž se provádění nástroje řídí, jsou rychlost, účinnost a účelnost za současného zajištění řádného finančního řízení. Důležitá je také udržitelnost intervencí nástroje a sdílená odpovědnost orgánů Turecka. Stanovení prioritních oblastí pomoci vycházelo z komplexního a nezávislého posouzení potřeb se zvláštním zaměřením na zranitelné skupiny. Posouzení potřeb bylo aktualizováno v roce 2018.

Nástroj koordinuje financování z těchto nástrojů financování vnější činnosti: humanitární pomoc, evropský nástroj sousedství, nástroj pro rozvojovou spolupráci, nástroj předvstupní pomoci a nástroj přispívající ke stabilitě a míru. Opatření financovaná z rozpočtu Unie se provádějí v souladu s finančními pravidly a předpisy použitelnými jak na přímé, tak na nepřímé řízení.

Poskytování pomoci je podmíněno tím, že Turecko bude beze zbytku plnit své závazky stanovené ve společném akčním plánu a v prohlášení.

3.Finanční kapacita, trvání a povaha financování

Nástroj koordinuje celkový rozpočet ve výši 6 miliard EUR, uvolňovaných ve dvou tranších. Projekty v rámci první tranše trvají nejdéle do poloviny roku 2021 a v rámci druhé tranše nejdéle do poloviny roku 2025 (většina projektů bude dokončena dříve). Ke konci roku 2020 byly všechny provozní fondy v rámci obou tranší přiděleny a byly na ně uzavřeny smlouvy.