Daňový rámec EU musí být navržen tak, aby přispěl k silnějšímu jednotnému trhu pro oživení Evropy, a to v souladu s novou průmyslovou strategií 2020 a její aktualizací přijatou v květnu 2021. Měl by snížit náklady podniků na dodržování předpisů, usnadnit přeshraniční investice a poskytnout malým a středním podnikům i větším společnostem vhodné prostředí, aby mohly prosperovat v zelené a digitální Evropě.

Ve sdělení o digitální dekádě stanovila Komise cíle EU v oblasti digitální transformace do roku 2030. Zdanění musí tuto transformaci usnadnit, a to zajištěním prostředí, v němž mohou digitální podniky prosperovat. Daňový rámec musí být současně přizpůsoben tak, aby lépe odpovídal realitě digitalizované ekonomiky. To zahrnuje také digitalizaci daňové správy.

Na úrovni EU bude zásadní krok v tomto ohledu představovat chystaný návrh reformy směrnice o zdanění energie. Její přezkum doplní jiné iniciativy v balíčku „Fit for 55“, které zjednoduší systém minimálních sazeb a odstraní zastaralé výjimky a snížené sazby. V rámci téhož balíčku navrhne Komise nové a reformované mechanismy stanovování cen na podporu cílů EU v oblasti klimatu, zejména mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích (CBAM), a předloží návrh revidovaného systému EU pro obchodování s emisemi (ETS). Na vnitrostátní úrovni by měly členské státy zvýšit své úsilí o stanovení ceny externalit s náležitým přihlédnutím k veškerým nepříznivým sociálním dopadům a postupně zrušit škodlivé dotace, a to i v rámci obecnějších daňových reforem.

V reakci na to vlády v rostoucí míře přijímají nepřehledný systém opatření proti vyhýbání se daňovým povinnostem a daňovým únikům. Ačkoli při řešení konkrétních problémů jsou tato opatření úspěšná, stávající složitost ještě dále zvyšují. V důsledku mnoha daňových skandálů, důsledného vymáhání pravidel pro státní podporu a potřeby financovat veřejné výdaje po finanční krizi došlo počátkem druhého desetiletí 21. století k urychlení diskusí o reformě mezinárodního rámce daně z příjmu právnických osob, což vedlo k projektu zaměřenému proti erozi základu daně a přesouvání zisku, který řídí OECD a skupina G20. Tento proces přinesl v roce 2015 první soubor výsledků, které byly zavedeny v EU, a to rovněž prostřednictvím směrnic proti vyhýbání se daňovým povinnostem. Mezinárodní jednání nyní směřují ke globálnímu řešení za účelem reformy zastaralého mezinárodního systému daně z příjmů právnických osob s opatřeními týkajícími se přerozdělení daňových práv a minimálního účinného zdanění. Podstata těchto jednání ovlivní podobu budoucí agendy EU v oblasti zdanění podniků bez ohledu na to, zda bude dosaženo konkrétní celosvětové dohody, či nikoli.

Zajištění účinného výběru daňových příjmů má zásadní význam pro financování kvalitních veřejných služeb a je podmínkou pro spravedlivé sdílení daňového zatížení mezi daňovými poplatníky. Přispívá rovněž k rovným podmínkám pro podniky a zlepšuje konkurenceschopnost EU. Kvůli daňovým podvodům, daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem dochází v EU každoročně ke ztrátě miliard eur. Daňové předpisy jednotlivých členských států mohou vést také ke ztrátě příjmů pro jiné členské státy EU, například v případě, kdy mohou být licenční poplatky nebo úroky hrazeny příjemcům v jurisdikcích s nízkým či žádným zdaněním, aniž by byly daně odvedeny v EU.

Rámeček č. 1: Daňová skladba EU na cestě do roku 2050 Daňové systémy bude třeba modernizovat, aby lépe zohledňovaly probíhající a budoucí hospodářský a sociální vývoj. Rozpočty členských států jsou silně závislé na zdanění práce včetně příspěvků na sociální zabezpečení, jež představuje více než 50 % celkových daňových příjmů v EU-27. Na DPH připadá více než 15 % celkových daňových příjmů, zatímco ostatní základy daně, například environmentální daně (~6 %), majetkové daně (~5 %) nebo daně z příjmů právnických osob (~7 %), přispívají relativně málo . Ačkoli v posledních dvou desetiletích bylo celkové složení daňových příjmů v EU poměrně stálé , megatrendy, jako je změna klimatu a digitální transformace trhu práce, budou mít pravděpodobně dopad na budoucí daňovou skladbu v členských státech EU. Stárnutí obyvatelstva a růst nestandardní práce mohou vést k tomu, že zdaněním práce nebude možné vytvářet stejné příjmy jako v současnosti. Podle Zelené knihy o stárnutí a Zprávy o stárnutí obyvatelstva z roku 2021 to bude vyžadovat, abychom přehodnotili způsob zdanění práce a důsledky pro ostatní základy daně, přičemž bude nutné přihlédnout k potřebě udržitelných příjmů a mezigenerační spravedlnosti a přispět k udržitelnosti systémů sociální ochrany. Tradičně vysoké daňové zatížení práce v EU, i ve srovnání s dalšími rozvinutými ekonomikami, bude nutné v zájmu podpory konkurenceschopnosti, zaměstnanosti a tvorby pracovních míst po krizi dále snížit . Sazby spotřební daně jsou již zároveň na historickém maximu, jelikož v letech po finanční krizi vzrostly sazby DPH. Upřednostnit by se mělo omezení neúčinného využívání snížených sazeb DPH a výjimek z jejího placení, jež často neplní předpokládaný cíl politiky. Rostoucí význam pro daňové politiky EU mají behaviorální daně, jako jsou environmentální a zdravotní daně. Dobře navržené environmentální daně pomohou podpořit ekologickou transformaci vysláním náležitých cenových signálů a rovněž provedením zásady „znečišťovatel platí“. Vytvářejí rovněž příjmy, které by mohly částečně nahradit potřebné nižší zdanění práce. Podobně zdravotní daně, například daně z tabáku nebo alkoholu, mohou zlepšit veřejné zdraví a zachránit životy a současně snížit tlak na veřejné systémy zdravotní péče. Daňová skladba, která obstojí v budoucnu, bude vyžadovat spravedlivé a účinné zdanění kapitálových příjmů, a to fyzických i právnických osob. Zároveň bude zapotřebí zjednodušení a další opatření k snížení administrativní složitosti. Relativně účinný způsob zvýšení daňových příjmů mohou představovat také periodické daně z nemovitostí. Distribučními a administrativními problémy spojenými s oceněním majetku je však třeba se náležitě zabývat. Na základě těchto aspektů zahájí Komise širší úvahy, které v roce 2022 završí sympozium o daních věnované „daňové skladbě EU na cestě do roku 2050“. V rámci těchto úvah budou zohledněny výše uvedené zásady a rovněž distribuční dopad možných změn daňové skladby, včetně účinku na domácnosti s nízkými příjmy.

Zásady nastíněné v tomto oddíle by se měly vztahovat i na systém vlastních zdrojů k financování rozpočtu EU. V souladu s mandátem uděleným Evropskou radou a závazky přijatými v interinstitucionální dohodě připojené k novému víceletému finančnímu rámci předloží Komise rovněž návrhy týkající se nových vlastních zdrojů, které přispějí ke splacení nástroje NextGenerationEU. Po prvním souboru návrhů v červenci 2021, který bude obsahovat návrhy na mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích, digitální daň a revizi systému EU pro obchodování s emisemi, navrhne Komise dodatečné nové vlastní zdroje, jež by mohly zahrnovat daň z finančních transakcí a vlastní zdroj související s podnikovým sektorem.

Součástí chystaného balíčku „Fit for 55“ bude tvořit mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích. Bude usilovat o snížení rizika úniku uhlíku zajištěním toho, aby cena dovozu přesněji odrážela obsah uhlíku, pokud třetí země nemají podobně ambiciózní politiky v oblasti změny klimatu. Přispěje také k dosažení cílů v oblasti klimatu, a to vybízením výrobců ve třetích zemích a dovozců v EU k přijetí nízkouhlíkových technologií. Mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích bude plně slučitelný s WTO a dalšími mezinárodními závazky.

Digitální podniky mají tendenci platit méně daní než ostatní podniky a z daní, které zaplatí, nemívají obvykle prospěch ty země, ve kterých se činnosti digitálních podniků odehrávají. Digitální daň zajistí spravedlivý podíl digitálního odvětví na financování oživení v EU a společnosti jako celku. Bude navržena tak, aby byla nezávislá na připravované celosvětové dohodě o mezinárodní reformě daně z příjmů právnických osob a aby byla slučitelná se závazky v rámci WTO a jinými mezinárodními závazky. Tato daň bude slučitelná s hlavním cílem politiky týkajícím se podpory a urychlení digitální transformace. Po jejím zavedení bude platit souběžně s prováděním dohody OECD o sdílení části zdanitelného základu největších nadnárodních podniků, jakmile bude tato dohoda ratifikována a provedena do právních předpisů EU.

1.3 Co to znamená pro zdanění podniků v EU?

Zdanění podniků by mělo zajistit spravedlivé rozdělení daňového zatížení mezi podniky a rovněž to, aby byly zdanitelné příjmy spravedlivě rozděleny mezi jednotlivé jurisdikce. Celkový systém by měl být jednoduchý, aby se snížily náklady na dodržování předpisů, a měl by usnadnit investice a růst a tím posílit jednotný trh. Navzdory pokroku při odstraňování překážek jednotného trhu v jiných oblastech se musí společnosti, které podnikají v EU, dosud potýkat s až 27 různými vnitrostátními daňovými systémy. Tento nepřehledný systém vnitrostátních daňových předpisů vytváří zbytečné náklady podniků na dodržování předpisů, což odrazuje od přeshraničních investic na jednotném trhu. To platí jak pro větší podniky, tak i pro malé a střední podniky, začínající podniky a ostatní podniky usilující o růst, rozšíření činnosti a přeshraniční obchodování, u nichž jsou náklady úměrně vyšší . Vede to rovněž k mezerám a ke složitosti, což může poskytovat příležitosti k agresivnímu daňovému plánování a být překážkou rovných podmínek. To poškozuje investice a růst a rovněž konkurenceschopnost EU v porovnání s ostatními mezinárodními partnery. Politická rozhodnutí v oblasti zdanění podniků ovlivňují také to, nakolik daňový systém podporuje investice. Daňový systém by měl rovněž minimalizovat nezamýšlené narušení rozhodnutí podniků, například upřednostňování dluhového financování namísto kapitálového financování, tudíž podpořit udržitelné a dlouhodobé podnikové financování a rekapitalizaci společností, které nahromadily nebezpečně vysoký objem dluhů, včetně v důsledku krize COVID-19.

V souladu se zásadou subsidiarity by se opatření EU zaměřená na zdanění podniků měla zaměřit na výzvy spojené se zřejmým přeshraničním přesahem. Do této oblasti spadá odstranění překážek hladkého fungování jednotného trhu a přeshraničních investic, jež jsou způsobeny rozdíly mezi vnitrostátními daňovými systémy.

Pokrok na úrovni EU by měla doplňovat podpora vnitrostátních opatření v oblastech, v nichž mohou mít členské státy nejlépe posoudit potřeby svého hospodářství a společnosti. To zahrnuje stanovení výše sazby daně z příjmů právnických osob překračující minimální úrovně, které budou dohodnuty v mezinárodním měřítku (viz oddíl 2), což bude v EU i nadále spadat do pravomoci jednotlivých členských států, stejně jako domácí opatření ke zlepšení správy daní a usnadnění dodržování daňových předpisů. V případě potřeby to může zahrnovat cílenější opatření, jako například dobře navržené a účinné daňové pobídky na podporu širších cílů politik. V těchto oblastech může EU hrát úlohu také při formování agendy a sdílení informací, jakož i poskytování finanční podpory na vnitrostátní reformy a investice. Nástroj pro oživení a odolnost, který je jádrem programu EU na podporu oživení, a Nástroj pro technickou podporu mohou poskytnout potřebné financování pro modernizaci a digitální transformaci daňových správ a současně podpořit důležité reformy daňové politiky.

EU podnikla v minulých letech důležité kroky, například přijala a začala provádět směrnice proti vyhýbání se daňovým povinnostem a směrnici o správní spolupráci v oblasti daní. V rámci Skupiny pro kodex chování (zdanění podniků) pokračují členské státy ve vzájemném hodnocení svých daňových režimů, aby bylo zajištěno, že jsou v souladu se zásadami spravedlivé daňové soutěže. Evropský parlament je také velmi aktivní v oblasti zdanění obecně, a zejména v oblasti zdanění podniků. Komise navíc v červenci 2020 přijala ambiciózní akční plán k zajištění spravedlivějšího a jednoduššího zdanění více přizpůsobeného moderním technologiím a sdělení o řádné daňové správě v EU i mimo ni, jež má dále posílit unijní podporu transparentnosti a spravedlivého zdanění na evropské i celosvětové úrovni.

Toto sdělení stanoví další opatření týkající se oblasti zdanění podniků v krátkodobém i dlouhodobém horizontu. Komise bude jednat rychle za účelem provedení připravované celosvětové dohody o přerozdělení daňových práv a minimálním účinném zdanění (viz oddíl 2). V příštích dvou letech přijme také opatření k řešení nejpalčivějších problémů (viz oddíl 3). Komise navíc stanoví plán týkající se komplexního rámce EU pro zdanění podniků, který je vhodný pro příští desetiletí (viz oddíl 4).

2. Reforma mezinárodního rámce daně z příjmů právnických osob

2.1 Probíhající celosvětová jednání

Na základě mandátu skupiny G20 usiluje inkluzivní rámec OECD o globální řešení založené na konsenzu, pokud jde o reformu mezinárodního rámce daně z příjmů právnických osob. Jednání se zaměřují na dvě obecné pracovní oblasti: pilíř 1 (částečné přerozdělení daňových práv) a pilíř 2 (minimální účinné zdanění zisků nadnárodních společností). Tyto dva pilíře se mají zabývat různými, avšak souvisejícími záležitostmi, které jsou spojeny s rostoucí globalizací a digitalizací ekonomiky.

EU na mezinárodní úrovni důsledně podporuje ambiciózní reformy a celosvětová jednání mohou nyní stavět na pozitivním zapojení nové vlády USA. Stažení předchozího návrhu „bezpečného přístavu“, a předložení konkrétních a konstruktivních návrhů pro pilíř 1 je důležitým krokem a poskytuje slibnou příležitost k dosažení skutečného pokroku při sjednávání celosvětové dohody o sdílení části zdanitelného základu nadnárodních podniků. Nedávná oznámení vlády USA o záměru reformovat vnitrostátní daň z příjmů právnických osob představují ambiciózní milník a významný krok k dosažení dohody ohledně pilíře 2, která ukončí závody o co nejnižší sazby daně z příjmů. Ministři financí skupiny G20 nedávno znovu potvrdili své odhodlání dosáhnout globálního řešení založeného na konsenzu do poloviny roku 2021 .

Cílem pilíře 1 je upravit mezinárodní pravidla pro zdanění zisků podniků tak, aby byla zohledněna měnící se povaha obchodních modelů, včetně možnosti společností podnikat bez fyzické přítomnosti. Tržním jurisdikcím přizná právo zdanit část zisků určitých podniků-nerezidentů tím, že umožní přerozdělení části těchto celkových zisků mezi jurisdikce, v nichž má dotyčná skupina odběratele nebo uživatele, a to pomocí schváleného vzorce. Jednání o pilíři 1 se původně zaměřovala především na společnosti působící v digitálním odvětví. Navrhované řešení by však nyní bylo možno zjednodušit tak, že by do jeho působnosti spadal nižší počet nadnárodních podniků, a současně rozšířit tak, aby zahrnovalo největší a nejziskovější nadnárodní společnosti bez ohledu na jejich odvětví činnosti.

Pilíř 2 zastaví nepřiměřenou daňovou soutěž tak, že zajistí, aby nadnárodní podniky každoročně podléhaly určité minimální výši daně ze všech svých zisků. Globalizace ekonomik a intenzivnější využívání nehmotných aktiv v globálních hodnotových řetězcích umožňují určitým nadnárodním společnostem přesouvat zisky do jurisdikcí s nízkým zdaněním. Pilíř 2 umožní jurisdikcím navýšit částku daně odváděné velkými nadnárodními podniky na minimální skutečnou míru zdanění, přičemž je současně jednotlivým zemím ponechána možnost rozhodnout o charakteristikách svých vlastních daňových systémů. Takovéto minimální účinné zdanění zisků podniků omezí možnost vyhýbání se daňovým povinnostem.