Sdělení komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o závěrečné zprávě o podpůrných opatřeních Společenství v oblasti zaměstnanosti (Program EIM 2002–2006) {SEC(2008)1939} /* KOM/2008/0328 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 30.5.2008 KOM(2008) 328 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o závěrečné zprávě o podpůrných opatřeních Společenství v oblasti zaměstnanosti (Program EIM 2002–2006) {SEC(2008)1939} SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o závěrečné zprávě o podpůrných opatřeních Společenství v oblasti zaměstnanosti (Program EIM 2002–2006) GLOSÁŘ APTP | aktivní politiky na trhu práce | Program ARC | činnosti Společenství týkající se analýzy, výzkumu a spolupráce v oblasti zaměstnanosti a trhu práce | PZ | přistupující země | BEPG | Hlavní směry hospodářských politik | KZ | kandidátské země | CEEC-12 | 12 zemí střední a východní Evropy | EHP | Evropský hospodářský prostor | EEO | Evropská agentura pro sledování zaměstnanosti | ESZ | evropská strategie zaměstnanosti | HSPZ | hlavní směry politik zaměstnanosti | EIM | Program pro podpůrná opatření Společenství v oblasti zaměstnanosti | EMCO | Výbor pro zaměstnanost | ESF | Evropský sociální fond | ERMP | Evropský rok mobility pracovníků (2006) | IDELE | Identifikace, šíření a výměna osvědčených postupů v oblasti rozvoje místní zaměstnanosti a podporování lepší správy věcí veřejných | JAP | společné hodnotící zprávy | JER | společná zpráva o zaměstnanosti | RMZ | rozvoj místní zaměstnanosti | LEED | program OECD: Program rozvoje místního hospodářství a zaměstnanosti | LLL | celoživotní učení | TP | trh práce | PTP | politika trhu práce | DDN | dlouhodobá nezaměstnanost | MISEP | systém vzájemné výměny informací o politikách zaměstnanosti v Evropě | MLP | program vzájemného učení | ČS | členské státy | NAP | národní akční plány | NPR | národní programy reforem | OMK | otevřená metoda koordinace | VSZ | veřejné služby zaměstnanosti | MSP | malé a střední podniky | SYSDEM | systém Společenství pro dokumentaci zaměstnanosti | 1. ÚVOD V roce 2002 byl rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1145/2002/ES ze dne 10. června[1] zaveden na období 2002–2006 program Společenství na podporu podpůrných opatření v oblasti zaměstnanosti , známější jako opatření na podporu zaměstnanosti (Employment Incentive Measures, EIM) či program EIM. V souladu s článkem 13 rozhodnutí o programu EIM byla Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů předložena dne 19. května 2005[2] prozatímní zpráva o výsledcích činností v rámci tohoto programu za období 2002–2004[3]. V témže článku je stanoveno, že se do konečné zprávy o výsledcích programových činností zapracuje „informace o financování Společenstvím v rámci činností a o soudržnosti a doplňkovosti s dalšími příslušnými programy, akcemi a iniciativami, jakož i o příslušných výsledcích hodnocení“ . Cílem programu EIM bylo zajistit pokračování a další rozvoj činností, které byly zahájeny dříve v rámci Programu pro analýzu, výzkum a spolupráci členských států v oblasti zaměstnanosti a trhu práce (ARC 1998–2000), který byl zaveden rozhodnutím Rady 98/171/ES ze dne 23. dubna 1998[4]. Kromě toho byl předchůdcem sekce „Zaměstnanost“ programu PROGRESS[5], který bude probíhat v letech 2007–2013. Celkovým účelem tří uvedených programů/sekcí bylo nebo bude podpořit rozvoj evropské strategie zaměstnanosti (ESZ)[6] a její provádění. Činnosti programu by měly rovněž přispět ke splnění strategického cíle vymezeného zasedáním Evropské rady v Lisabonu, který spočívá v umožnění Evropskému společenství opětovně vytvořit podmínky pro plnou zaměstnanost. 2. ČINNOSTI V průběhu celého období bylo financováno více než 150 projektů; jejich přesný počet závisí na tom, jak se zohlední výzvy k předkládání návrhů, kdy v rámci jedné výzvy bylo schváleno více projektů, a činnosti zařazené do programů, jako je program vzájemného učení a program IDELE[7], v rámci kterých se každoročně uskutečnilo několik zasedání věnovaných vzájemnému hodnocení a tematických seminářů. Jednotlivé činnosti lze rozdělit do skupin, které ve většině případů odrážejí cíle vymezené v rozhodnutí o programu EIM. 1. Statistická práce a podpora pro tvorbu ukazatelů 2. Analýza a výzkum 2.1 Analýza trendů a problémů včetně výhledových otázek 2.2 Posuzování a hodnocení politik 3. Výměna osvědčených postupů a spolupráce mezi členskými státy na všech úrovních a zvyšování povědomí 3.1 Výměna osvědčených postupů a spolupráce mezi členskými státy3.2 Informace a zvyšování povědomí 4. Evropský rok mobility pracovníků (2006) 5. Činnosti na podporu rozvoje místní zaměstnanosti (RMZ) 6. Hodnocení programu EIM Komise při vykonávání těchto činností zajišťovala, aby: - zahrnovaly úsilí o začlenění zásady rovnosti žen a mužů, - zohlednily práci v mezinárodních organizacích, - se zvláštní pozornost věnovala osobám znevýhodněným na trhu práce. Činnosti vycházely z cíle zajistit vysokou úroveň informovanosti o evropské strategii zaměstnanosti na všech úrovních. Z pohledu klíčových okamžiků evropské strategie zaměstnanosti v uplynulých letech lze říci, že program významně podpořil evropskou strategii zaměstnanosti prostřednictvím činností, které byly relevantní a dobře skloubeny s politickou agendou. Bylo to zajištěno obecnými zásadami programu, které stanovily základní víceleté zaměření a které byly aktualizovány na základě přezkumu hlavních směrů politik zaměstnanosti v roce 2003[8] a v roce 2005[9]. Program dále podpořil hodnocení evropské strategie zaměstnanosti a roční revidování hlavních směrů politik zaměstnanosti. Od roku 2004 se nejvíce činností týkalo vzájemného učení a dalších projektů podporujících spolupráci a výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy. Tyto aktivity byly za účelem lepšího dosahování cílů programu EIM koncipovány jako program vzájemného učení[10]. Z diskusí Výboru pro zaměstnanost (EMCO) celkově vyplývá, že program vzájemného učení podnítil účinný přenos osvědčených postupů a že je třeba zejména ocenit účast nových členských států a kandidátských zemí. K šíření osvědčených postupů na trhu práce mezi členskými státy obdobně přispěly činnosti v oblasti strategií místního rozvoje a inovativních opatření na modernizaci veřejných služeb zaměstnanosti (VSZ). V uplynulých letech došlo celkově v rámci činností EIM k většímu zviditelnění otázky rozšíření. V tématech studií a průzkumů byly řádně zohledněny politické otázky zařazené na pořady jednání Rady. Přímá politická relevance studií v rámci EIM se mimo jiné odráží v četných odkazech v analytických a politických dokumentech, včetně národních akčních plánů (NAP) (nyní začleněných do národních programů reforem v rámci Lisabonské strategie). Ukázalo se, že zejména v případě nových členských států vykazují tyto studie potenciál podněcovat reformy jejich politik. Program navíc umožnil prohloubení spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti, pokud jde o společné problémy a nástroje, jako je evropský monitor volných míst veřejných služeb zaměstnanosti (European PES Vacancy Monitor). Tento jediný příklad však neodráží sám o sobě rozsah spolupráce mezi veřejnými službami zaměstnanosti, které navíc těžily ze studií v rámci EIM, jako byly například studie o přínosech a aktivních politikách trhu práce, které představují jejich hlavní činnost, a rovněž ze svého působení v Evropské agentuře pro sledování zaměstnanosti (EEO). Program EIM umožnil další rozměr spolupráce, a to příležitost navazovat kontakty a vztahy mezi odborníky z členských států, nejen v rámci programu vzájemného učení, ale rovněž v rámci konferencí předsednictví, Evropské agentury pro sledování zaměstnanosti, MISEP[11] a veřejných služeb zaměstnanosti. Komise při provádění programu vykonávala širokou škálu činností[12], které byly přezkoumány v pracovním dokumentu útvarů Komise[13] doprovázející toto sdělení: „Přehled hlavních činností vykonávaných v rámci programu EIM“. 2.1 Statistická práce a tvorba ukazatelů Statistické nástroje určené pro účely evropské strategie zaměstnanosti byly rozvíjeny po celé programové období. To přispělo zejména k monitorování evropské strategie zaměstnanosti v rámci Lisabonské strategie, která stanoví kvantitativní cíle. Většinu související statistické práce v oblasti trhu práce vykonával Eurostat. Finanční podpora byla udělena národním statistickým úřadům a jiným vládním institucím EU i podílejících se zemí ESVO/EHP a přistupujících a kandidátských zemí. To umožnilo dosáhnout dvou hlavních cílů: zlepšit kvalitu statistik trhu práce na základě rozvoje stávajících databází a šetření a zpřístupnit údaje v oblastech, kde dříve nebyly k dispozici. Byly vypracovány nové statistiky týkající se zaměstnanosti, jako například statistiky volných pracovních míst pro sledování změn poptávky po pracovní síle, a ukazatele zdanění práce[14]. Dále je třeba poznamenat, že se EU z dlouhodobého hlediska stala vedoucím poskytovatelem údajů. 2.2 Analýza a výzkum 2.2.1 Analýza trendů a problémů včetně výhledových otázek Analýza byla zaměřena na podmínky pro vytváření více a lepších pracovních míst a posouzení potenciálu zaměstnanosti Unie. Byla provedena výhledová analýza a studie s cílem zlepšit znalosti o fungování evropského trhu práce a podpořit dlouhodobý rozvoj evropské strategie zaměstnaností tím, že budou předem identifikovány možné nové otázky a problémy. Mezi tyto otázky patří: aktivní politiky na trhu práce a zajištění toho, aby se práce vyplatila; zdraví a kvalita v práci; kvalifikace a lidský kapitál; znevýhodněné skupiny; rozšíření; restrukturalizace; migrace; a dynamika podnikání a výsledky v oblasti zaměstnanosti. Ve zprávě „Zaměstnanost v Evropě“, hlavním referenčním dokumentu, který každoročně interně zpracovává Komise, byla předložena kvantitativní analýza trendů a politik na trhu práce v Unii. Poskytla navíc důležitý materiál na podporu roční společné zprávy o zaměstnanosti (JER) a průběžných přezkoumání evropské strategie zaměstnanosti a položila základ pro práci na analytických otázkách a tvorbě ukazatelů[15]. 2.2.2 Posuzování a hodnocení politik. Od roku 2002 bylo zahájeno několik projektů, které přispěly k hodnocení evropské strategie zaměstnanosti, k revizi a od roku 2005 ke střednědobému hodnocení hlavních směrů politik zaměstnanosti a národních programů reforem. Tyto projekty byly vybrány na základě výzev k předložení návrhů týkajících se dopadů politik zaměstnanosti prosazovaných v rámci evropské strategie zaměstnanosti a rozvoje postupů hodnocení na úrovni členských států. Belgie, Francie a Portugalsko například v tomto období provedly komplexní hodnocení svých politik zaměstnanosti. Tato hodnocení často probíhala v nadnárodních souvislostech, čímž se prokázalo, že program EIM splnil svůj cíl podpořit rozvoj koordinovaných politik kvalitní zaměstnanosti na úrovni EU. K rozvoji evropské strategie zaměstnanosti rovněž přispěly dvě sítě Evropské agentury pro sledování zaměstnanosti[16], MISEP a SYSDEM[17], zajištěním informací a komparativního výzkumu politik zaměstnanosti a trendů na trhu práce v účastnických zemí EEO, v členských státech EU, v kandidátských zemích a v zemích ESVO/EHP. Rovněž bylo provedeno hodnocení těchto politik. Pololetní přezkoumání EEO se nadále zaměřovala na prioritní témata, jako jsou například starší pracovníci, přistěhovalci, kvalita v práci, nenahlášená práce, zaměstnanost mládeže a „flexikurita“. SYSDEM rovněž významně přispěl k ročnímu posouzení národních akčních plánů (nyní národních programů reforem, viz výše). 2.3 Výměna osvědčených postupů a spolupráce mezi členskými státy na všech úrovních a zvyšování povědomí 2.3.1 Výměna osvědčených postupů a spolupráce mezi členskými státy Program vzájemného učení, který byl zahájen v roce 2004 s cílem zlepšit využívání výměny zkušeností s osvědčenými postupy, vychází z programu vzájemného hodnocení z roku 1999, zaměřuje se na prioritní témata a jeho organizace a účast v něm jsou zajištěny s cílem dosáhnout účinnějšího a rozsáhlejšího šíření. Součástí je rovněž větší zapojení sociálních partnerů a občanské společnosti do procesu učení. Program vzájemného učení umožňuje zúčastněnými stranám v členských státech, kandidátských zemích a ve státech ESVO/EHP představit své národní příklady osvědčených postupů na úrovni EU. 2.3.1.1 Projekty související s veřejnými službami zaměstnanosti[18] V rámci programu EIM byly rovněž podporovány, identifikovány a vyměňovány osvědčené postupy mezi veřejnými službami zaměstnanosti v EHP a v kandidátských zemích, což vedlo ke zvýšení kvality jejich služeb poskytovaných uchazečům o zaměstnání a zaměstnavatelům a k řešení problémů v oblasti kvalifikace na evropských trzích práce. V této souvislosti byly publikovány výzvy k předkládání návrhů s cílem modernizovat veřejné služby zaměstnanosti tak, aby mohly přiměřeně plnit svoji úlohu v rámci evropské strategie zaměstnanosti. Díky přistoupení veřejných služeb zaměstnanosti nových členských států se rovněž vyskytla příležitost k realizaci vzájemných synergických projektů a v roce 2004, 2005 a 2006 byly zveřejňovány výzvy k předkládání návrhů na podporu iniciativ inovativní a nadnárodní povahy. Na zasedáních vedoucích pracovníků veřejných služeb zaměstnanosti (akce předsednictví a dvě zasedání za rok) se pokračovalo v praxi zahájené před deseti lety, jejímž cílem je koordinace provozu a modernizace služeb zaměstnanosti. Tato zasedání byla organizována s cílem jednat o důležitých opatřeních VSZ a provádět je, jako jsou například modely služeb zřízené za účelem předcházení dlouhodobé nezaměstnanosti a řešení konkrétních problémů na straně poptávky na trhu práce. Několik odborných seminářů se zaměřilo na řízení veřejných služeb zaměstnanosti v těch kandidátských zemích, které se staly deseti novými členskými státy v roce 2004 (v roce 2002 a 2003), a v Rumunsku, Bulharsku, Chorvatsku a Turecku v roce 2006. 2.3.2 Informace a zvyšování povědomí Ve srovnání s programem ARC byl větší důraz kladen na potřebu provádět aktivní a transparentní informační politiku s cílem zvýšit povědomí občanů v celé Unii o evropské strategii zaměstnanosti a o tom, jaké může mít pro ně důsledky. Všeobecně se uznává, že odpovědnost za evropskou strategii zaměstnanosti na všech úrovních a všech zúčastněných stran (sociálních partnerů, občanské společnosti) vyžaduje transparentnost a informování veřejnosti. Viditelnost iniciativ podporovaných v rámci programu EIM, včetně studií, se po celé programové období zvyšovala. Výsledky byly zveřejňovány různým způsobem, například formou tištěných a/nebo elektronických publikací na internetových stránkách EUROPA GŘ EMPL, seminářů, workshopů a konferencí, v médiích atd. Hlavní závěry politiky byly zahrnuty do důležitých politických dokumentů, včetně společné zprávy o zaměstnanosti a souhrnné zprávy. Od roku 2003 byly každoročně zveřejňovány výzvy k předkládání návrhů s cílem prosazovat společné informační akce na podporu iniciativ zaměřených na šíření a zvyšování povědomí o evropské strategii zaměstnanosti. Cílem těchto iniciativ bylo poskytovat všeobecné informace o evropské strategii zaměstnanosti (cíle a odůvodnění, dosažené výsledky, provádění a monitorování, příslušné úlohy zapojených institucí) a současně jasně uvést vzájemné působení mezi evropským kontextem a politikami zaměstnanosti na celostátní, regionální a místní úrovni. Byly osloveny specifické cílové skupiny (například shromáždění regionálních a místních orgánů, sociální partneři, občanská společnost) nebo byla pozornost věnována specifickým tématům (například rovné příležitosti, prevence a aktivace osob dlouhodobě nezaměstnaných, mobilita, celoživotní učení, kvalita práce, aktivní stárnutí, trhy práce otevřené všem, přistěhovalectví, účast na trhu práce a zajištění, aby se práce vyplatila) s cílem přispět k lepšímu poznání a pochopení ve snaze usnadnit zapojení potenciálních zúčastněných stran. Tyto iniciativy navíc přispěly k lepšímu pochopení hlavních cílů a politických priorit evropské strategie zaměstnanosti a přidané hodnoty politiky zaměstnanosti koordinované na úrovni EU. Hlavní závěry vyplývající z analytické práce byly předloženy ve zprávě „Zaměstnanost v Evropě“, jejíž součástí je od roku 2006 každoroční konference o šíření informací, a v publikacích EEO. Obě publikace jsou v širokém měřítku rozšiřovány v rámci EU i mimo ni. Pro šíření výsledků činností v rámci programu EIM bylo uspořádáno několik seminářů, workshopů, konferencí a dalších důležitých akcí. Takto se postupovalo například v případě studií zpracovávajících prioritní témata. Informační činnosti byly zaměřeny na poslance Evropského parlamentu, členy a pozorovatele výboru pro program EIM a EMCO a jeho skupin, na další klíčové účastníky, jako jsou sociální partneři, odborníci a osoby zapojené do provádění jiných akčních programů Společenství, čímž se přispělo k zajištění soudržnosti a doplňkovosti s jinými relevantními programy, opatřeními a iniciativami. 2.4 Evropský rok mobility pracovníků (2006) V roce 2006 byla v rámci Evropského roku mobility pracovníků zahájena celá řada akcí, které přispěly k dosažení hlavních cílů tohoto roku, tj. - zvýšit povědomí o právech pracovníků (volný pohyb pracovníků) a nabízených příležitostech a rovněž o dostupných nástrojích k usnadnění mobility, zejména portálu EURES, o související úloze VSZ atd., - zajistit výměnu zkušeností a osvědčených postupů, pokud jde o otázky mobility, - konsolidovat znalostní základnu EU, pokud jde o pracovní a geografickou mobilitu, poskytovat statistické údaje o tocích mobility uvnitř EU i mimo ni. Bylo uspořádáno 2000 akcí, jejichž cílem bylo zvýšit povědomí a do kterých se zapojili všichni účastníci v oblasti mobility. Mezi ty úspěšnější patřily první evropské veletrhy práce, které přilákaly přibližně 200 000 účastníků do 230 evropských měst a kde mohli zaměstnavatelé, pracovníci a uchazeči o zaměstnání navázat přímý vzájemný kontakt. 2.5 Rozvoj místní zaměstnanosti Byl podporován potenciál pro vytváření pracovních míst na místní úrovni, včetně v sociálním hospodářství, a bylo posilováno partnerství mezi všemi příslušnými účastníky. Byly provedeny analýzy rozvoje místní zaměstnanosti s cílem zlepšit poznatky o úspěšných iniciativách v oblasti rozvoje na místní úrovni a podpořit inovace, vyvinout analytické a metodické nástroje na posílení místního rozměru politik zaměstnanosti Společenství a členských států. 2.6 Hodnocení programu EIM V souladu s článkem 13 rozhodnutí o programu EIM bylo provedeno nezávislé hodnocení. Zhotovitel v květnu 2005 předložil zprávu o střednědobém hodnocení, která se zaměřila na projektovou úroveň projektů financovaných v rámci programu EIM. V prosinci 2005 byla předložena aktualizace střednědobé zprávy, která posuzovala programovou a politickou úroveň a zvažovala možné důsledky revidovaného lisabonského procesu pro program EIM. Závěrečná zpráva posuzuje celkové výsledky programu a obsahuje doporučení pro budoucí programy Společenství. Zpráva o následném hodnocení pak shrnuje závěry ze všech předchozích hodnotících zpráv. Hlavním cílem hodnocení bylo posoudit: - přínos EIM pro rozvoj a provádění evropské strategie zaměstnanosti; - soudržnost a účinnosti programu; a - míru, do jaké byly cíle splněny, a překážky zjištěné v rámci procesu provádění. Bez ohledu na celkové pozitivní závěry, pokud jde o výše uvedený cíl, hodnotitelé ve svých doporučeních zdůrazňují nezbytnost zjednodušit finanční řízení a postupy, pokud jde o provádění projektů, a navrhují spolehlivější monitorování projektů využitím nových informačních technologií, jakými jsou například databáze. Dále se dospělo k závěru, že je zapotřebí aktivnější informační politika, včetně lepšího šíření výsledků projektů a opatření navazujících na studie, šetření a výzkum. Toho je možné dosáhnout například zvýšením ambicióznosti projektů a přesunutím odpovědnosti za podporu spolupráce mezi členskými státy, šíření a následná opatření na dodavatele projektů. V doporučeních se dále uvádí potřeba aktivnějšího zapojení programového výboru. 3. Účast třetích zemí V souladu s článkem 7 rozhodnutí o programu EIM, byl program a jeho aktivity otevřeny pro země ESVO/EHP (Island, Norsko a Lichtenštejnsko) a pro přistupující země, které se v květnu 2004 staly deseti novými členskými státy Unie. Kandidátské země, kterými v té době bylo Bulharsko a Rumunsko, a rovněž Turecko se připojily k programu v roce 2003 a Chorvatsko v roce 2006. Komise, ve snaze připravit nejvhodnější průběh přistoupení nových členských států, začala soustřeďovat svoje úsilí na pomoc kandidátským zemím usměrnit jejich politiky tak, aby byly v souladu s Lisabonskou strategií. Trendy na trhu práce v kandidátských zemích byly pravidelně analyzovány ve zprávě „Zaměstnanost v Evropě“, rozvíjel se dialog o politikách a na základě vzájemně dohodnutých norem byly vypracovány společné hodnotící zprávy (JAP) o vývoji politiky. Od roku 2003 se kandidátské země postupně zapojovaly do aktivit v rámci programu EIM, včetně zasedání výboru pro EIM a informačních schůzek, seminářů a konferencí. Zapojení do programu EIM umožnilo těmto zemím poučit se z fungování a hodnocení evropské strategie zaměstnanosti v členských státech a podpořila se tím příprava na provádění evropské strategie zaměstnanosti v rámci Lisabonské strategie. Nové členské státy tak mohly urychlit svoje plné začlenění do evropské strategie zaměstnanosti. 4. ÚLOHA VÝBORU PRO PROGRAM EIM, SPOJENÍ S JINÝMI VÝBORY, PROGRAMY A ORGANIZACEMI Výbor pro program EIM, který měl jak řídící, tak poradní funkce, zasedal dvakrát ročně. Schválil obecné zásady pro provádění opatření, roční pracovní programy, rozdělení finančních prostředků na jednotlivá opatření a výběr kritérií pro finanční podporu. Byla zahájena spolupráce a koordinace s jinými příslušnými výbory, zejména s EMCO, s cílem zajistit soudržnost a doplňkovost opatření programu EIM s jinými programy a iniciativami Společenství. Vzhledem k širšímu rozsahu byla opatření programu EIM užitečná pro EMCO a podporovala jeho práci. Výbor EMCO byl navíc pravidelně informován o výsledcích projektů prostřednictvím například účasti na konferencích, seminářích a workshopech. Při provádění programu EIM byla rovněž zohledňována práce Výboru pro hospodářskou politiku (EPC) a jeho pracovní skupiny pro trh práce. V této souvislosti je rovněž vhodné uvést, že rámcový program EU pro výzkum podporuje doplňkové výzkumné projekty a sítě v řadě otázek řešených v rámci sekce 2 „Aktivity“, čímž významně přispívá k dosahování cílů EU v oblasti růstu, zaměstnanosti a politiky sociální soudržnosti. Pokračovala stávající spolupráce s OECD, MOP a Světovou bankou, například formou společných studií, výměny informací a odborných zkušeností a pořádáním společných konferencí a seminářů o celé řadě otázek, včetně lidského kapitálu, migrace a rozvoje místní zaměstnanosti. Pokračovala spolupráce a spolufinancování programu OECD LEED[19]. Komise rovněž zajistila spojení s decentralizovanými agenturami, zejména s Evropskou nadací pro zlepšení životních a pracovních podmínek v Dublinu. 5. Závěry Během celého programového období (2002–2006) přispíval program EIM k plnění strategického cíle vymezeného na zasedání Evropské rady v Lisabonu, který spočívá v umožnění Společenství opětovně vytvořit podmínky pro plnou zaměstnanost, jak je uvedeno v programu EIM. Program byl realizován v souladu s jeho hlavními cíli. Každému jednotlivému cíli byla věnována velká pozornost na základě provádění opatření Společenství uvedených v článku 4 uvedeného rozhodnutí. Činnosti EIM takto přispěly k rozvoji, následným opatřením a hodnocení ESZ a podpořily koordinovaný přístup k ESZ. Zaměřily se dále na zlepšení statistiky a ukazatelů, analýzu hlavních otázek spojených s rozvojem trhů práce v EU, posouzení a hodnocení politik a podporování výměny osvědčených postupů mezi členskými státy a zvyšování povědomí mezi občany EU. Zvláštní pozornost byla věnována podněcování činností pro rozvoj místní zaměstnanosti. S cílem podnítit udržitelné změny se Komise při provádění programu EIM zaměřila nejen na reálné krátkodobé cíle, ale rovněž na střednědobé a dlouhodobé cíle. Pozornost byla věnována rovněž řádné správě věcí veřejných, vzájemnému hodnocení a informačním činnostem. V roce 2004 EU přivítala deset nových členských států. Jejich postupné zapojování do programu EIM jim umožnilo poučit se z hodnocení ESZ v EU-15 a lépe se tak připravit na plné začlenění do ESZ. Činnosti vycházely z cíle zajistit vysoký stupeň povědomí o evropské strategii zaměstnanosti na všech zeměpisných úrovních EU tak, aby si široká veřejnost a zájmové skupiny, jako například sociální partneři, místní a oblastní orgány a další rozhodující místní partneři, včetně občanské společnosti, byly vědomy svého potenciálu, kterým mohou přispět ke zlepšení hospodářských a sociálních vyhlídek, a aby se jim dostalo podpory a pomoci v uvedeném úsilí. Ve srovnání s programem ARC byl větší důraz kladen na potřebu provádět aktivní a transparentní informační politiku s cílem zvýšit povědomí občanů v celé Unii o hlavních aspektech ESZ a o tom, jaké může mít pro ně důsledky. ROZPOČTOVÁ PŘÍLOHA Rozpočet přidělený Radou a Evropským parlamentem: 55 mil. EUR + 5 mil. EUR v souvislosti s rozšířením v roce 2004. Tato celková částka ve výši 60 mil. EUR byla doplněna o příspěvky, které na program poskytly účastnické kandidátské země a země ESVO/EHP, a v roce 2006 o převod nevyužitých prostředků z roku 2004 a 2005, čímž celková částka dostupných prostředků na celé programové období dosáhla výše 64 590 390 EUR. Část zprávy Druh projektu 2002 2003 2004 2005 2006 CELKOVÝ ROZPOČET / CELKOVÉ PROSTŘEDKY 5 000 000 10 486 434 14 804 096 16 337 600 17 962 260 2.1 Statistická práce a tvorba ukazatelů, z toho: Pověření Eurostatu 1 262 376 1 665 745 1 324 343 4 541 636 1 082 119 Jiné statistické práce 333 602 449 734 49 284 CELKEM 2.1 Statistická práce a tvorba ukazatelů 1 262 376 1 665 745 1 657 945 4 991 370 1 131 403 2.2 Analýza a výzkum, z toho: 2.2.1 Analýza trendů a problémů včetně výhledových otázek: Studie a průzkumy (včetně konferencí, seminářů a workshopů pro předkládání výsledků) 418 249 1 142 924 1 112 625 1 067 837 1 667 995 Tři studie v rámci Evropského roku mobility pracovníků (2006) (včetně seminářů pro předkládání výsledků) 124 453 458 610 MEZISOUČET 2.2.1 Analýza trendů a problémů včetně výhledových otázek 418 249 1 142 924 1 112 625 1 192 290 2 126 605 2.2.2 Posuzování a hodnocení politik: Hodnotící studie (včetně projektů hodnocení VSZ a účinnosti/dopadů APTP) 99 800 261 600 189 650 441 778 Výzva k předkládání návrhů: Vypracování postupů hodnocení: 6 projektů v období 2003–2005 557 398 Část zprávy Druh projektu 2002 2003 2004 2005 2006 Výzva k předkládání návrhů: Projekty přispívající k hodnocení ESZ (národní postupy hodnocení) v období 2002–2003, 2005–2007 a 2006–2008 190 000 519 620 610 414 2006 ERMP (včetně průzkumu Eurobarometer o vnímání práv a nástrojů v oblasti mobility pracovníků v roce 2006 a hodnocení ERMP) 316 552 MEZISOUčET 2.2.2 Posuzování a hodnocení politik 289 800 557 398 261 600 709 270 1 368 744 CELKEM 2.2 Analýza a výzkum 708 049 1 700 322 1 374 225 1 901 560 3 495 349 2.3 Výměna osvědčených postupů, spolupráce mezi členskými státy a zvyšování povědomí, z toho: 2.3.1 Výměna osvědčených postupů a spolupráce mezi členskými státy: Hlavní činnosti: Program vzájemného hodnocení (včetně studií o osvědčených postupech v rámci APTP) / Program vzájemného učení (včetně podpůrných služeb, jednání o vzájemném hodnocení a tematických přezkoumání) v období 2002–2006 283 970 1 433 440 765 739 891 642 982 116 Evropská agentura pro sledování zaměstnanosti (síť) v období 2002–2006 1 018 480 1 797 182 1 160 545 988 208 938 208 Výzva k předkládání návrhů: Zvyšování povědomí o ESZ: Společné informační činnosti v období 2003–2005 430 974 Výzva k předkládání návrhů: Opatření navazující na projekty hodnocení dopadů a zvyšování povědomí pro ESZ (společné informační činnosti – šíření) v období 2004–2006 1 228 181 Výzva k předkládání návrhů: Činnosti navazující na program vzájemného učení v rámci ESZ a šíření výsledků v období 2005–2007 a 2006–2008 1 122 747 526 275 2006 ERMP (konference a semináře, včetně závěrečné konference) 863 291 Část zprávy Druh projektu 2002 2003 2004 2005 2006 2006 ERMP (včetně výzev k předkládání návrhů na inovativní opatření pro výměnu osvědčených postupů v oblasti mobility pracovníků a iniciativy sociálních partnerů v oblasti mobility a následné konference) 183 446 2 019 273 Studie (včetně identifikace osvědčených postupů ke zvyšování pracovních příležitostí a udržení starších pracovníků v zaměstnání; stárnutí a zaměstnanost) 199 550 Mezisoučet Hlavní činnosti 1 302 450 3 661 596 3 354 015 3 186 043 5 329 163 Projekty VSZ: Semináře (včetně odborných seminářů pro vedoucí pracovníky VSZ, semináře pro VSZ a PŘED, poradenství pro volbu povolání ve VSZ a dvanácté až devatenácté zasedání ředitelů VSZ) 117 503 499 781 395 674 80 275 663 558 Výzva k předkládání návrhů: Správa věcí veřejných a strukturální změny ve VSZ spojené s rozvojem informačních a komunikačních technologií v roce 2004 Výzva k předkládání návrhů: Profilovací nástroje související se skupinami dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce v roce 2004 Výzva k předkládání návrhů: Modernizace VSZ (inovativní nadnárodní projekty) v období 2004–2008 300 000 1 091 436 1 064 001 Studie (včetně semináře) (osvědčené podnikové postupy v oblasti mobility pracovníků pro MSP a VSZ) 250 000 Mezisoučet Projekty VSZ 117 503 499 781 695 674 1 171 711 1 977 559 MEZISOUČET 2.3.1 Výměna osvědčených postupů a spolupráce mezi členskými státy 1 419 953 4 161 377 4 049 689 4 357 754 7 306 722 | Konference prezidentství v rámci prezidentství Řecka, Itálie, Irska, Nizozemska, Spojeného království, Rakouska, Finska a Německa | 799 152 | 569 753 | 476 238 | 736 856 | 872 400 | Společné semináře s OECD, Světovou bankou, Japonskem a USA | 84 405 | 308 464 | Zasedání MISEP v roce 2005 a 2006 | 56 711 | 188 530 | Podpora pro semináře EMCO (jednání odborníků) | 145 345 | 160 903 | Mezisoučet Konference | 799 152 | 654 158 | 476 238 | 1 247 376 | 1 221 833 | Informace, zvyšování povědomí a šíření výsledků projektů: | Týden zaměstnanosti v období 2002–2005 | 97 504 | 83 916 | 45 474 | Publikační program v období 2003–2006 (včetně zprávy Zaměstnanost v Evropě v období 2003–2006 a první konference pro šíření výsledků této zprávy) | 105 801 | 309 792 | 196 419 | 338 317 | 485 543 | Pracovní skupina pro zaměstnanost; skupina na vysoké úrovni (8 zasedání) v roce 2003 | 54 500 | 2006 ERMP (akce, publikace, propagační a informační materiály) | 372 538 | 951 320 | Průzkum Eurobarometr k posouzení informovanosti o ESZ/ESF v roce 2006 a ESF: 50 let podporování iniciativ v oblasti zaměstnanosti | 675 012 | Zasedání odborníků k šíření výsledků činností/studií (s přispěním externích odborníků/přednášejících) | 187 322 | Mezisoučet Informace, zvyšování povědomí a šíření výsledků projektů | 203 305 | 364 292 | 280 335 | 756 329 | 2 299 197 | CELKEM 2.3 Výměna osvědčených postupů, spolupráce mezi členskými státy a zvyšování povědomí | 2 422 410 | 5 179 827 | 4 806 262 | 6 361 459 | 10 827 752 | Hodnocení návrhů 19 projektů: Opatření na podporu místních iniciativ v oblasti zaměstnanosti | 192 800 | Výroční schůze OECD/LEED 2002–2003, 2004–2005 a 2006–2007 | 266 500 | 500 000 | 660 000 | IDELE (Identifikace, šíření a výměna osvědčených postupů v oblasti rozvoje místní zaměstnanosti a podporování lepší správy věcí veřejných ) v období 2003–2005 | 400 000 | 400 000 | 400 000 | Prospekty o rozvoji místní zaměstnanosti: Průvodce pro vypracování strategií rozvoje místní zaměstnanosti v roce 2004 a příručka k rozvoji místní zaměstnanosti pro nové členské státy v roce 2006 | 45 000 | 300 000 | Propojování místních účastníků („síť sítí“) v období 2005–2007 | 522 425 | Společný seminář EU/USA k dvoustranné spolupráci v oblasti rozvoje místní zaměstnanosti v roce 2005 | 76 537 | CELKEM 2.5 Rozvoj místní zaměstnanost | 266 500 | 592 800 | 2 039 230 | 998 962 | 960 000 | CELKEM 2.6 Hodnocení programu | 638 604 | CELKOVÉ FINANčNÍ PROSTřEDKY – rozhodnutí Rady a Evropského parlamentu o programu EIM (včetně příspěvků ESVO/EHP a kandidátských zemí a převodu nevyužitých prostředků z roku 2004 a 2005 do roku 2006, posledního roku programu) | 5 000 000 | 10 486 434 | 14 804 096 | 16 337 600 | 17 962 260 | [1] Rozhodnutí č. 1145/2002/ES ze dne 10. června 2002 (Úř. věst. L 170, 29.6.2002, s.1). [2] SEK(2005) 677. [3] Informace obsažené v prozatímní zprávě pokrývají období do 30. listopadu 2004. [4] Úř. věst. L 63, 4.3.1998, s. 26. [5] http://ec.europa.eu/employment_social/progress/index_en.html [6] V souladu se závěry uvedenými v závěrečné zprávě o programu ARC – KOM(2004) 323 v konečném znění. [7] Identifikace, šíření a výměna osvědčených postupů v oblasti rozvoje místní zaměstnanosti a podporování lepší správy věcí veřejných http://ec.europa.eu/employment_social/local_employment/project_idele_en.htm [8] Úř.věst. L 197, 5.8.2003, s.13. [9] Úř.věst. L 205, 6.8.2005, s. 21. [10] http://ec.europa.eu/employment_social/progress/index_en.html [11] MISEP (systém vzájemné výměny informací o politikách zaměstnanosti v Evropě), síť zástupců ministerstev práce a veřejných služeb zaměstnanosti (dva členové z každé členské země EEO). [12] Informace o dokončených projektech, včetně zpráv o závěrečných studiích, jsou uvedeny na této internetové stránce: http://ec.europa.eu/employment_social/incentive_measures/activities_en.htm [13] SEK(2008)… [14] V roce 2005 Komise a OECD společně zahájily pokračování tohoto projektu v podobě studie. [15] V Komisi vykonává další analytické práce GŘ ECFIN, které jsou zveřejňovány každoročně v publikaci EU Economy Review a v European Economy, Economic Papers . [16] http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/observatory_en.htm [17] SYSDEM (systém Společenství pro dokumentaci zaměstnanosti), síť nezávislých odborníků na trh práce (1 člen z každé země EEO). [18] http://ec.europa.eu/employment_social/employment_strategy/pub_empl_services_en.htm and http://ec.europa.eu/employment_social/incentive_measures/activities_en.htm [19] http://www.oecd.org/department/0,2688,en_2649_34417_1_1_1_1_1,00.html