P9_TA(2021)0277

Strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 – Navrácení přírody do našeho života

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 9. června 2021 o strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 – Navrácení přírody do našeho života (2020/2273(INI))

(2022/C 67/03)

Evropský parlament,

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. května 2020 nazvané „Strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030: Navrácení přírody do našeho života“ (COM(2020)0380),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 11. prosince 2019 nazvané „Zelená dohoda pro Evropu“ (COM(2019)0640) a na usnesení Parlamentu ze dne 15. ledna 2020 na stejné téma (1),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. května 2020 nazvané „Strategie ‚od zemědělce ke spotřebiteli‘ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy“ (COM(2020)0381),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. února 2016 o akčním plánu EU proti nezákonnému obchodu s volně žijícími a planě rostoucími druhy (COM(2016)0087),

— s ohledem na zprávu Komise ze dne 2. října 2015 nazvanou „Přezkum strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 v polovině období“ (COM(2015)0478),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 23. července 2019 o posílení opatření EU na ochranu a obnovu světových lesů (COM(2019)0352) a na usnesení Parlamentu ze dne 16. září 2020 o úloze EU při ochraně a obnově světových lesů (2);

— s ohledem na Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1386/2013/EU ze dne 20. listopadu 2013 o všeobecném akčním programu Unie pro životní prostředí na období do roku 2020 „Spokojený život v mezích naší planety“ (3) a na návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne 14. října 2020 o všeobecném akčním plán Unie pro životní prostředí na období do roku 2030 (COM(2020)0652),

— s ohledem na směrnici Evropského Parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (4),

— s ohledem na zprávu Mezivládní vědecko-politické platformy pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby (IPBES) z 31. května 2019 o globálním posuzování biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb,

— s ohledem na Úmluvu OSN o biologické rozmanitosti a nadcházející 15. zasedání konference smluvních stran této úmluvy (COP15),

— s ohledem na Agendu OSN pro udržitelný rozvoj 2030 a na cíle udržitelného rozvoje,

— s ohledem na Globální výhled k biologické rozmanitosti č. 5 vydaný sekretariátem Úmluvy o biologické rozmanitosti dne 15. září 2020,

— s ohledem na zprávy Mezivládního panelu OSN pro změnu klimatu (IPCC), zejména na zvláštní zprávu ze dne 24. září 2019 o oceánech a kryosféře v měnícím se klimatu, zvláštní zprávu ze dne 8. srpna 2019 o změně klimatu a půdě a zvláštní zprávu ze dne 8. října 2018 o globálním oteplení o 1,5 oC,

— s ohledem na Úmluvu o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES),

— s ohledem na Úmluvu o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů,

— s ohledem na Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu,

— s ohledem na Úmluvu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, Úmluvu o ochraně Černého moře před znečištěním, Helsinskou úmluvu o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře a Úmluvu o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku,

— s ohledem na zprávy zvláštního zpravodaje OSN ze dne 24. ledna 2018 a 15. července 2020 o povinnostech v oblasti lidských práv týkajících se života v bezpečném, čistém, zdravém a udržitelném životním prostředí,

— s ohledem na příslib vedoucích představitelů OSN ve prospěch přírody ze dne 28. září 2020 nazvaný „Společně k odvrácení úbytku biologické rozmanitosti do roku 2030 v zájmu udržitelného rozvoje“,

— s ohledem na zprávu Evropské agentury pro životní prostředí (EEA) ze dne 4. prosince 2019 nazvanou „Evropské životní prostředí – stav a výhled 2020: znalosti pro přechod k udržitelné Evropě“,

— s ohledem na zprávu agentury EEA ze dne 19. října 2020 nazvanou „Stav přírody v EU – Výsledky zpráv podávaných podle směrnic o ochraně přírody za období 2013–2018“,

— s ohledem na zprávu Mezinárodního panelu pro zdroje UNEP o globálním výhledu pro zdroje z roku 2019,

— s ohledem na zprávu z pracovního semináře platformy IPBES ze dne 29. října 2020 o biologické rozmanitosti a pandemii,

— s ohledem na zprávu Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) z roku 2020 o stavu rybolovu a akvakultury ve světě,

— s ohledem na zprávu Společného výzkumného střediska Komise z oblasti vědy a politiky ze dne 13. října 2020 nazvanou „Mapování a hodnocení ekosystémů a jejich služeb: posouzení ekosystému EU“,

— s ohledem na zvláštní zprávy Evropského účetního dvora (EÚD), a to zprávu ze dne 5. února 2020 nazvanou „Udržitelné využívání přípravků na ochranu rostlin: pokrok v měření a snižování rizik je omezený“, zprávu ze dne 5. června 2020 nazvanou „Biologická rozmanitost v zemědělství: přínos SZP úbytek nezastavil“, zprávu ze dne 9. července 2020 nazvanou „Ochrana volně žijících opylovačů v EU – iniciativy Komise dosud nepřinesly výsledky“ a zprávu ze dne 26. listopadu 2020 nazvanou „Mořské prostředí: ochrana EU je široká, ale nesahá do hloubky“,

— s ohledem na hodnotící zprávu agentury EEA ze dne 6. října 2020 nazvanou „Účinnost řízení v rámci sítě chráněných oblastí EU Natura 2000“,

— s ohledem na „briefing“ agentury EEA ze dne 11. ledna 2021 s názvem „Růst bez hospodářského růstu“,

— s ohledem na výsledek práce ad hoc technické odborné skupiny Úmluvy o biologické rozmanitosti zaměřené na posouzení rizik ze dne 15. dubna 2020,

— s ohledem na své usnesení ze dne 16. ledna 2020 o 15. zasedání konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti (COP15) (5),

— s ohledem na své usnesení ze dne 28. listopadu 2019 o stavu klimatické a environmentální nouze (6),

— s ohledem na své usnesení ze dne 14. března 2019 o Výroční strategické zprávě o plnění cílů udržitelného rozvoje (7),

— s ohledem na své usnesení ze dne 22. října 2020 obsahující doporučení Komisi k právnímu rámci EU pro zastavení a odvrácení globálního odlesňování na úrovni EU (8),

— s ohledem na své usnesení ze dne 15. listopadu 2017 o akčním plánu pro přírodu, lidi a hospodářství (9),

— s ohledem na své usnesení ze dne 6. července 2016 o rozhodnutí Japonska pokračovat v sezóně 2015–2016 v lovu velryb (10) a na své usnesení ze dne 12. září 2017 o lovu velryb v Norsku (11),

— s ohledem na své usnesení ze dne 10. července 2020 o strategii pro udržitelnost v oblasti chemických látek (12),

— s ohledem na své usnesení ze dne ze dne 9. září 2020 o Evropském roce zelenějších měst 2022 (13),

— s ohledem na článek 191 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),

— s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“),

— s ohledem na článek 54 jednacího řádu,

— s ohledem na stanoviska Výboru pro mezinárodní obchod, Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova, Výboru pro zahraniční věci a Výboru pro rybolov,

— s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A9-0179/2021),

A. vzhledem k tomu, že Evropský parlament vyhlásil stav klimatické a environmentální nouze a zavázal se, že naléhavě přijme konkrétní opatření, která jsou nezbytná k boji proti této hrozbě a k zabránění jejímu šíření dříve, než bude příliš pozdě (14); vzhledem k tomu, že úbytek biologické rozmanitosti a změna klimatu jsou vzájemně provázány, navzájem se ovlivňují směrem k horšímu (15) a představují stejné hrozby pro život na naší planetě a jako takové by měly být urychleně řešeny společně;

B. vzhledem k tomu, že dochází ke znehodnocování přírody v míře a rozsahu, jež jsou v lidských dějinách nebývalé; vzhledem k tomu, že podle odhadů je v celosvětovém měřítku ohrožen vyhynutím jeden milion druhů (16); vzhledem k tomu, že v příznivém stavu ve smyslu směrnic EU o ochraně přírody je pouze 23 % druhů a 16 % stanovišť (17);

C. vzhledem k tomu, že cílem strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a nadcházející mezinárodní dohody v rámci Úmluvy o biologické rozmanitosti je vytvořit rámec EU a globální rámec pro biologickou rozmanitost do roku 2030;

D. vzhledem k tomu, že rok 2021 bude pro biologickou rozmanitost rozhodující, a vzhledem k tomu, že konference COP15 by se měl stát Pařížskou dohodou v oblasti biologické rozmanitosti; vzhledem k tomu, že konference COP15 a COP26 UNFCCC představují jedinečnou příležitost k přechodu od reaktivního modelu k proaktivnímu a preventivnímu modelu a k dosažení nezbytných transformačních změn;

E. vzhledem k tomu, že strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 je jednou z klíčových iniciativ Zelené dohody pro Evropu; vzhledem k tomu, že strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a strategie „Od zemědělce ke spotřebiteli“ budou spolu s dalšími politikami utvářet změny v zájmu ochrany přírody a zachování přírodních stanovišť a druhů;

F. vzhledem k tomu, že z dostupných důkazů vyplývá, že není příliš pozdě, abychom zastavili a zvrátili současné tendence úbytku biologické rozmanitosti (18); vzhledem k tomu, že to bude vyžadovat podstatné změny;

G. vzhledem k tomu, že lidé jsou součástí přírody, a vzhledem k tomu, že příroda sama o sobě představuje hodnotu; vzhledem k tomu, že biologická rozmanitost je nedílnou součástí světového dědictví;

H. vzhledem k tomu, že vyhynutí druhů je trvalé, ohrožuje ekosystémy a poskytování ekosystémových služeb i dobré životní podmínky a přežití lidí; vzhledem k tomu, že Mezinárodní unie pro ochranu přírody (IUCN) pouze za poslední desetiletí prohlásila 160 druhů za vyhynulé;

I. vzhledem k tomu, že podle platformy IPBES má do roku 2050 dojít k výrazné změně u 90 % půdy, přičemž 75 % půdy se již výrazně změnilo; vzhledem k tomu, že už zaniklo 85 % oblastí mokřadů;

J. vzhledem k tomu, že biologická rozmanitost má zásadní význam pro potravinové zabezpečení, dobré životní podmínky lidí a rozvoj na celém světě;

K. vzhledem k tomu, že EU musí využít příležitosti a začlenit do svých politik a cílů poznatky získané na základě pandemie COVID-19;

L. vzhledem k tomu, že 70 % nových onemocnění a pandemií je živočišného původu (19); vzhledem k tomu, že pandemie COVID-19 ukázala, že postupy, které vyvíjejí tlak na biologickou rozmanitost, mohou vést ke zvýšeným rizikům pro zdraví lidí a zvířat;

M. vzhledem k tomu, že ničení přírodních stanovišť a obchodování s volně žijícími a planě rostoucími druhy vedou k rozšíření kontaktů mezi lidmi a volně žijícími druhy a stanou se významným faktorem, který bude v budoucnu přispívat k výskytu a šíření virových chorob (20);

N. vzhledem k tomu, že biologická rozmanitost pozitivně přispívá k lidskému zdraví; vzhledem k tomu, že až 80 % léčivých přípravků používaných člověkem je přírodního původu (21);

O. vzhledem k tomu, že Evropa má na svém území více chráněných oblastí než kterákoli jiná oblast světa (22); vzhledem k tomu, že stávající síť zákonem chráněných oblastí, včetně oblastí, které jsou přísně chráněny, nestačí k zachování biologické rozmanitosti (23);

P. vzhledem k tomu, že EU se stále potýká se značnými nedostatky, pokud jde o účinné řízení sítě Natura 2000;

Q. vzhledem k tomu, že síť Natura 2000 přispívá k ochraně druhů, avšak mnoho ohrožených druhů tato síť nechrání (24);

R. vzhledem k tomu, že síť Natura 2000 poskytuje podle odhadů 52 000 přímých i nepřímých pracovních míst v oblasti řízení ochrany, a vzhledem k tomu, že 3,1 milionu (čtvrtina) pracovních míst v oblasti cestovního ruchu má vazby na chráněné oblasti (25); vzhledem k tomu, že chráněné oblasti jsou rozšiřovány s cílem zachovat biologickou rozmanitost, avšak jejich rozšiřováním se zároveň přispívá ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a generují se zisky v podobě investic a pracovních příležitostí;

S. vzhledem k tomu, že Evropský účetní dvůr poukázal na závažné nedostatky v politikách EU týkajících se ochrany nebo obnovy biologické rozmanitosti, k nimž patří mimo jiné nedostatečná opatření na ochranu nebo obnovu biologické rozmanitosti, jejich nedostatečné provádění a financování a nevhodné ukazatele pro měření pokroku (26); vzhledem k tomu, že budoucí politiky EU by měly tyto nedostatky napravit a řešit;

T. vzhledem k tomu, že zhruba 75 % světových potravinářských plodin je závislých na hmyzích opylovačích (27), a vzhledem k tomu, že se stavy opylovačů v posledních desítkách let dramaticky snižují; vzhledem k tomu, že ochrana biologické rozmanitosti a ochrana hmyzu jsou neoddělitelně spjaty;

U. vzhledem k tomu, že pokyny Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) týkající se včel nebyly dosud formálně přijaty a jejich přezkum nebyl úspěšně dokončen;

V. vzhledem k tomu, že Evropský parlament přijal dne 18. prosince 2019 usnesení o iniciativě EU týkající se opylovačů (28), které potvrzuje, že ochraně opylovačů přikládá velký význam;

W. vzhledem k tomu, že rámec a opatření stávající iniciativy EU v oblasti opylovačů vyžadují posílení a začlenění do všech odvětvových politik EU;

X. vzhledem k tomu, že sledování, výzkum a další činnosti související s ochranou hmyzu na vnitrostátní úrovni jsou roztříštěné, často nedostatečné, nedostatečně financované nebo zcela chybějí;

Y. vzhledem k tomu, že úbytek biologické rozmanitosti souvisí s hospodářskými činnostmi; vzhledem k tomu, že hospodářské činnosti by měly respektovat meze naší planety;

Z. vzhledem k tomu, že zachování biologické rozmanitosti a ekosystémů má přímý i nepřímý hospodářský přínos pro většinu hospodářských odvětví a podporuje fungování našich ekonomik a společností; vzhledem k tomu, že všechny podniky jsou přímo či nepřímo závislé na ekosystémových službách; vzhledem k tomu, že lepší politika v oblasti biologické rozmanitosti s účinnými opatřeními má potenciál posílit hospodářství a poskytnout pracovní příležitosti;

AA. vzhledem k tomu, že zásadní přímý vliv na úbytek biologické rozmanitosti mají změny ve využívání půdy a moří, těžba přírodních zdrojů, změna klimatu, znečištění a invaze nepůvodních druhů (29); vzhledem k tomu, že vedle ochrany a obnovy přírody mají opatření zaměřená na faktory podněcující úbytek biologické rozmanitosti, zejména v odvětvích spojených s využíváním půdy a transformací potravinového systému, zásadní význam pro účinnou strategii v oblasti biologické rozmanitosti po roce 2020 (30);

AB. vzhledem k tomu, že půda je společný statek (31) a její biologická rozmanitost je pod rostoucím tlakem; vzhledem k tomu, že celounijní sledování biologické rozmanitosti půdy včetně trendů, pokud jde o její škálu a objem, by mělo v dlouhodobém horizontu doplňovat pravidelné rámcové průzkumy využití půdy a krajinného pokrytí zaměřené na fyzikálně-chemické parametry;

AC. vzhledem k tomu, že zemědělská biologická rozmanitost zahrnuje všechny složky biologické rozmanitosti, které jsou důležité pro výživu a zemědělství, a všechny složky biologické rozmanitosti, které tvoří zemědělské ekosystémy, rovněž označované jako zemědělské ekosystémy, včetně rozmanitosti a proměnlivosti živočichů, rostlin a mikroorganismů na úrovni genu, druhů a ekosystémů, které jsou nezbytné pro zachování klíčových funkcí zemědělského ekosystému, jeho struktury a procesů;

AD. vzhledem k tomu, že dlouhodobé tendence týkající se běžných populací ptáků a motýlů žijících na travních porostech na zemědělské půdě a v lesích ukazují, že EU zažívá výrazný pokles biologické rozmanitosti zemědělské půdy (32); vzhledem k tomu, že je to způsobeno především úbytkem, roztříštěností a znehodnocováním přírodních ekosystémů, zejména v důsledku intenzifikace zemědělství, intenzivního obhospodařování lesů, opouštění půdy a živelného růstu měst (33);

AE. vzhledem k tomu, že udržitelné hospodaření se zemědělskou půdou může přispívat k širším funkcím ekosystému, jako je ochrana biologické rozmanitosti, pohlcování uhlíku, zachování kvality vody a ovzduší, udržování vláhy v půdě snížením odtoku vody, umožňování vsakování vody do půdy a omezení eroze;

AF. vzhledem k tomu, že se na základě biomasy odhaduje, že většinu savců na Zemi tvoří hospodářská zvířata a pouze malý procentní podíl tvoří volně žijící živočichové; vzhledem k tomu, že znepokojivě nízká je rovněž míra genetické rozmanitosti ptáků (34);

AG. vzhledem k tomu, že odvětví rybolovu, akvakultury a zpracovatelského průmyslu mohou přispívat k cílům udržitelného rozvoje OSN;

AH. vzhledem k tomu, že vědecké studie vzbudily obavy ohledně významného dlouhodobého negativního dopadu, který může mít používání určitých rybolovných technik na biologickou rozmanitost oceánů a mořské prostředí;

AI. vzhledem k tomu, že rybáři mohou pomoci zabránit zhoršování stavu životního prostředí a zachovat mořské prostředí používáním udržitelných metod a technik;

AJ. vzhledem k tomu, že zhoršování stavu přírodních stanovišť a narušení migračních koridorů přivedlo spolu s nadměrným rybolovem a dalšími faktory některé druhy ryb, jako je jeseter, na pokraj vyhynutí;

AK. vzhledem k tomu, že navzdory ověřeným zlepšením, jichž bylo z hlediska udržitelnosti dosaženo při využívání mořských zdrojů v některých mořských oblastech, stále existují oblasti, kde je situace znepokojivá, zejména ve Středozemním moři;

AL. vzhledem k tomu, že EU stanovila cíle podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí; vzhledem k tomu, že jsou stále zapotřebí opatření k dosažení cíle dobrého stavu vodního prostředí;

AM. vzhledem k tomu, že ve zvláštní zprávě Evropského účetního dvora (35) se tvrdí, že ačkoliv existuje rámec na ochranu mořského prostředí, opatření EU nevedla k dostatečné ochraně ekosystémů a stanovišť, a že současné chráněné mořské oblasti nabízejí pouze omezenou ochranu;

AN. vzhledem k tomu, že lesy a celý hodnotový řetězec založený na lesnictví jsou zásadní pro další rozvoj oběhového biohospodářství, neboť zajišťují pracovní místa a hospodářskou prosperitu ve venkovských i městských oblastech, poskytují služby spojené se zmírňováním změny klimatu a přizpůsobováním se této změně, jsou prospěšné pro zdraví a chrání biologickou rozmanitost a vyhlídky horských, ostrovních a venkovských oblastí a brání desertifikaci;

AO. vzhledem k tomu, že lesy pokrývají 43 % pevniny EU a nachází se v nich 80 % její suchozemské biologické rozmanitosti (36); vzhledem k tomu, že lesnické činnosti představují druhou největší kategorii vykázanou u druhů (37) a postihuje zejména členovce, savce a nižší rostliny; vzhledem k tomu, že se uvádí, že mnoho druhů závislých na lesích je postiženo odstraňováním mrtvých, odumírajících a starých stromů (38), snižováním počtu starých lesů a některými metodami obhospodařováním lesů, jako je holoseč;

AP. vzhledem k tomu, že lesy poskytují prostředí pro více než 75 % celosvětové suchozemské biologické rozmanitosti (39); vzhledem k tomu, že Parlament poskytl doporučení Komisi k právnímu rámci EU pro zastavení a odvrácení globálního odlesňování, znehodnocování lesů a ekosystémů na úrovni EU (40),

AQ. vzhledem k tomu, že dobrý stav životního prostředí a zdravé ekosystémy mají zásadní význam pro boj proti změně klimatu, přičemž ekosystémy hrají zásadní úlohu při zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně; vzhledem k tomu, že změna klimatu ovlivňuje biologickou rozmanitost, neboť proměnné v oblasti klimatu do značné míry určují zeměpisné rozložení druhů; vzhledem k tomu, že v oblastech, kde se podnebí stalo nevyhovujícím, některé druhy mění své zeměpisné rozmezí výskytu a jiné v tomto místě vyhynou;

AR. vzhledem k tomu, že řešení inspirovaná přírodou a přístupy založené na ekosystémech mají potenciál zajistit silnou politickou vazbu mezi třemi úmluvami z Ria a integrovaným způsobem řešit změnu klimatu a úbytek biologické rozmanitosti;

AS. vzhledem k tomu, že podle platformy IPBES je znečištění jedním z pěti přímých faktorů způsobujících úbytek biologické rozmanitosti; vzhledem k tomu, že podle odhadů existují spolehlivé informace o přibližně 500 chemických látek, a vzhledem k tomu, že v dubnu 2019 považovala Evropská agentura pro chemické látky 450 látek za dostatečně regulované; vzhledem k tomu, že u dalších 10 000 látek se má za to, že jejich rizika jsou poměrně dobře popsána, zatímco u přibližně 20 000 látek jsou k dispozici omezené informace o riziku; vzhledem k tomu, že u většiny – tj. zhruba 70 000 látek – nejsou k dispozici téměř žádné informace o jejich nebezpečnosti nebo rizicích expozice; vzhledem k tomu, že je naléhavě třeba odstranit značné mezery v poznatcích o dopadech chemických látek na biologickou rozmanitost a životní prostředí;

AT. vzhledem k tomu, že světelné znečištění mění přirozené množství nočního světla pro lidi, zvířata i rostliny, čímž nepříznivě ovlivňuje biologickou rozmanitost, například tím, že narušuje rovnováhu migrační, noční a reprodukční aktivity zvířat, což rovněž vede k úbytku hmyzu a opylovačů, kteří jsou přitahováni umělým světlem, jež má pro ně smrtelné důsledky;

AU. vzhledem k tomu, že podle zprávy Společného výzkumného střediska za rok 2020 (41) jsou nyní ve všech ekosystémech přítomny invazní nepůvodní druhy, které ohrožují zejména městské ekosystémy a travní porosty;

AV. vzhledem k tomu, že současné nepříznivé trendy v oblasti biologické rozmanitosti a ekosystémů oslabí pokrok nejen při dosahování environmentálních cílů udržitelného rozvoje, ale také cílů udržitelného rozvoje souvisejících s chudobou, hladem, zdravím, vodou, městy a klimatem; vzhledem k tomu, že úbytek a zhoršování biologické rozmanitosti proto musí být chápány nejen jako otázky životního prostředí, ale také jako otázky rozvojové, hospodářské, sociální a morální;

AW. vzhledem k tomu, že téměř 80 % biologické rozmanitosti EU se v současnosti nachází v jejích nejvzdálenějších regionech a zámořských zemích a územích (42);

AX. vzhledem k tomu, že EU a její členské státy musí kromě mezinárodních závazků v oblasti biologické rozmanitosti a lidských práv dodržovat také své právní závazky týkající se soudržnosti politik v oblasti vnější činnosti, a to v souladu s povinností zakotvenou v Listině základních práv EU začlenit do politik EU vysokou úroveň ochrany životního prostředí a zvyšování jeho kvality a v souladu se zásadou udržitelného rozvoje;

AY. vzhledem k tomu, že činnost zvláštního zpravodaje OSN pro lidská práva a životní prostředí může otevřít cestu k vytvoření právního rámce pro závazky v oblasti lidských práv týkající se zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti; vzhledem k tomu, že se v posledních letech po celém světě značně zvýšil počet obránců lidských práv v oblasti životního prostředí a půdy, kteří byli napadeni;

AZ. vzhledem k odhadům, podle nichž je nejméně čtvrtina celosvětové rozlohy půdy vlastněna, spravována, využívána nebo obývána původním obyvatelstvem a místními komunitami; vzhledem k tomu, že Deklarace OSN o právech původních obyvatel uznává kolektivní a individuální práva původních obyvatel; vzhledem k tomu, že původní obyvatelstvo a místní komunity hrají zásadní úlohu při ochraně světové biologické rozmanitosti, a vzhledem k tomu, že celosvětových cílů v oblasti biologické rozmanitosti nelze dosáhnout bez uznání jejich práv;

BA. vzhledem k tomu, že nezákonný i legální obchod s volně žijícími a planě rostoucími druhy a jejich využívání přispívá výrazně k poklesu biologické rozmanitosti, a vzhledem k tomu, že ničení přírodních stanovišť a využívání volně žijících živočichů přispívá ke vzniku a šíření infekčních nemocí (43);

BB. vzhledem k tomu, že podle IPBES a IPCC je vážně ohrožena biologická rozmanitost moří (44); vzhledem k tomu, že zpráva EEA vydala varování ohledně současného stavu zhoršování evropského mořského prostředí a nutnosti rychle obnovit naše mořské ekosystémy zaměřením na dopad lidské činnosti na mořské prostředí (45); vzhledem k tomu, že mořské hotspoty, jako jsou korálové útesy, mangrovové lesy a mořské louky, silně poškozuje a ohrožuje změna klimatu a znečištění;

BC. vzhledem k tomu, že oceán je jeden a jeho dobrý environmentální stav je nezbytný pro zajištění jeho odolnosti a dalšího poskytování ekosystémových služeb, jako je absorpce CO2 a produkce kyslíku; vzhledem k tomu, že klimatické mechanismy jsou závislé na zdraví oceánských a mořských ekosystémů, které v současnosti čelí globálnímu oteplování, znečištění, nadměrnému využívání mořské biologické rozmanitosti, okyselování, odkysličování a erozi pobřeží; vzhledem k tomu, že IPCC připomíná, že oceány jsou součástí řešení, které by mohlo zmírnit dopady změny klimatu a napomoci přizpůsobení (46);

BD. vzhledem k tomu, že 80 % odpadu v mořích pochází z pevniny a že se v našich oceánech nahromadilo 150 tun plastů (47); vzhledem k tomu, že 80 % městských odpadních vod se vypouští do moře; vzhledem k tomu, že kumulativní objem odpadu plovoucího na hladině představuje pouze 1 % plastů vyhozených do oceánu (48);

BE. vzhledem k tomu, že modrá ekonomika představuje příležitost pro udržitelný rozvoj námořních a pobřežních činností;

BF. vzhledem k tomu, že by měly být podporovány společné iniciativy občanů, obcí, sdružení, podniků, vzdělávacích institucí a dalších společenských subjektů v oblasti ochrany a obnovy biologické rozmanitosti;

BG. vzhledem k tomu, že úspěšné provádění strategie vyžaduje účinnou spolupráci na úrovni EU i členských států, včetně všech zúčastněných stran;

Současný stav biologické rozmanitosti

1. vítá novou strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a její míru ambicí;

2. vítá dále hlavní cíl, kterým je zajistit, aby do roku 2050 byly všechny světové ekosystémy obnoveny a byly odolné a náležitě chráněné; zdůrazňuje, že je třeba vyvinout veškeré úsilí, aby se co nejdříve dosáhlo tohoto cíle;

3. domnívá se, že při provádění strategie by měl být zajištěn soulad s ostatními strategiemi Zelené dohody pro Evropu, jako je strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“; uznává důležitost tří rozměrů udržitelného rozvoje: environmentálního, hospodářského i sociálního; připomíná, že environmentální rozměr, jehož součástí je zachování biologické rozmanitosti a ekosystémů, tvoří základ pro oba další rozměry a je podstatou udržitelného rozvoje a dosažení cílů udržitelného rozvoje;

4. připomíná, že je naléhavě třeba posílit vizi týkající se moří v nových strategiích Evropské unie, zejména v návaznosti na Zelenou dohodu pro Evropu, strategii v oblasti biologické rozmanitosti a strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“;

5. vyzývá Komisi, aby každý legislativní návrh založila na komplexním posouzení dopadů, které zohlední individuální a kumulativní účinky, dopad na sociální a hospodářskou udržitelnost příslušných odvětví, na potravinové zabezpečení a ceny potravin a na potenciální rizika přesunu úbytku biologické rozmanitosti do zemí, které nejsou členy EU v důsledku nahrazení místní zemědělské produkce dovozem, a náklady na opatření i na nečinnost z hlediska okamžitých a dlouhodobých dopadů;

6. vyzývá Komisi, aby za účelem provádění posouzení dopadů doplnila jediný nástroj, který se v současné době používá k posuzování environmentálních aspektů, nástroji pro zkoumání dopadů týkajících se biologické rozmanitosti, využívání zdrojů a znečištění;

7. v této souvislosti konstatuje, že pokud se zaměříme zároveň na sociální, environmentální a ekonomický přínos lesnictví, může nám to pomoci zajistit odolnost lesů a jejich schopnost adaptace, dosáhnout přechodu na oběhové biohospodářství a zlepšit podporu biologické rozmanitosti; domnívá se, že při stanovování cílů a jejich plnění je nutné přihlédnout ke konkrétním podmínkám a možnostem v jednotlivých zemích a že tyto cíle musejí mít pozitivní dopad na lesy a podmínky v oblasti lesnictví, na živobytí ve venkovských oblastech a biologickou rozmanitost lesů v EU;

8. připomíná závěry zprávy platformy IPBES z roku 2019, podle nichž příroda celosvětově upadá v míře, která je v lidské historii nebývalá, a přibližně 1 milion druhů z odhadovaného celkového počtu osmi milionů druhů je ohrožen vyhynutím;

9. konstatuje, že se jedná o třetí strategii v oblasti biologické rozmanitosti, jejímž cílem je zastavit úbytek biologické rozmanitosti v EU; vyjadřuje však politování nad tím, že biologická rozmanitost se v EU stále snižuje; vyjadřuje hluboké politování nad tím, že EU nesplnila cíle strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 ani globální cíle z Aiči v oblasti biologické rozmanitosti;

10. zdůrazňuje, že strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 musí v plném rozsahu splnit své cíle; naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby se zavázaly k přijetí podstatných a dodatečných opatření v oblasti zachování a obnovy biologické rozmanitosti s cílem beze zbytku splnit nové cíle, které by měly být jasně definovány a měly by být měřitelné;

11. zdůrazňuje, že pandemie COVID-19 opět poukázala na význam celostního uplatňování zásady „jednoho zdraví“ při tvorbě politik, která odráží skutečnost, že lidské zdraví, živočišná říše a životní prostředí jsou vzájemně propojeny, a na naléhavou potřebu transformačních změn v celé společnosti; zdůrazňuje důležitou úlohu Komise při koordinaci a podpoře přístupu „jednoho zdraví“ v EU a při jeho obhajobě na všech mezinárodních fórech; požaduje přehodnocení a neodkladné plné sladění současných politik EU s potřebnými změnami;

12. poznamenává, že mezi hlubší příčiny pandemií patří stejné globální environmentální změny, které vedou k úbytku biologické rozmanitosti a změně klimatu ( 49 ) , jako jsou změny ve využívání půdy a legální i nelegální obchod s volně žijícími a planě rostoucími druhy a jejich spotřeba; poukazuje na to, že riziko pandemií lze výrazně snížit omezením lidských činností, které vedou k úbytku biologické rozmanitosti, a že odhadované náklady na snížení rizika pandemií jsou 100krát nižší než náklady na reakci na tyto pandemie ( 50 )

13. naléhavě vybízí členské státy a Komisi, aby plně zohlednily vědecké důkazy, zprávy a doporučení týkající se zoonóz a pandemií, včetně zprávy ze semináře platformy IPBES o úbytku biologické rozmanitosti a pandemiích ( 51 ) , zprávy Programu OSN pro životní prostředí ze dne 6. července 2020 nazvané „Jak předejít příští pandemii – Zoonózy a způsoby přerušení řetězce přenosu“ ( 52 ) a tripartitního koncepčního dokumentu Světové zdravotnické organizace (WHO), Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) a Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) z dubna 2010 o sdílení odpovědnosti a koordinaci globálních činností pro řešení zdravotních rizik v rámci partnerství pro rozhraní člověk-zvířecí-ekosystémy, a využily je v boji proti zdravotním rizikům, která se týkají lidí, zvířat a životního prostředí ( 53 )

14. vítá plánované posílení opatření EU proti pandemiím a jiným zdravotním hrozbám v rámci Evropské zdravotní unie ( 54 ) , včetně vytvoření plánu EU pro zdravotní krize a pandemie, jak stanoví nový návrh Komise o vážných přeshraničních zdravotních hrozbách ( 55 ) , který by měl zahrnovat pandemie zoonotického původu;

Ochrana a obnova

15. vyjadřuje důraznou podporu unijních cílů ochrany alespoň 30 % mořských a suchozemských oblastí EU, jež budou pokrývat rozmanitou škálu ekosystémů, jako jsou lesy, mokřady, rašeliniště, travní porosty a pobřežní ekosystémy, a striktní ochrany alespoň 10 % mořských a suchozemských oblastí EU, včetně všech zbývajících původních lesů a pralesů a dalších ekosystémů bohatých na uhlík; zdůrazňuje, že tyto cíle by měly být závazné a měly by být prováděny členskými státy na vnitrostátní úrovni, ve spolupráci s regionálními a místními orgány a v souladu s vědecky podloženými kritérii a potřebami biologické rozmanitosti, s přihlédnutím k rozdílům ve velikosti a podílu přírodních oblastí v jednotlivých členských státech a k regionálním a místním podmínkám;

16. zdůrazňuje, že tyto chráněné oblasti by měly vytvořit ekologicky soudržnou a reprezentativní síť založenou na stávajících chráněných oblastech; poukazuje na to, že kromě nárůstu chráněných oblastí musí být zajištěna jejich kvalita, a to mimo jiné prostřednictvím dostatečného financování a provádění jasných a účinných plánů ochrany, řádného obhospodařování, odpovídajícího monitorování a hodnocení a účinného prosazování příslušných právních předpisů;

17. připomíná, že podle mezinárodních doporučení Mezinárodního svazu ochrany přírody by ve všech kategoriích chráněných oblastí měly být zakázány průmyslové činnosti poškozující životní prostředí a rozvoj infrastruktury ( 56 )

18. zdůrazňuje, že je třeba stanovit jasnou definici přísné ochrany; bere na vědomí závěry Rady ze dne 16. října 2020 o biologické rozmanitosti, v nichž se uvádí, že přísnější úroveň ochrany může povolit některé lidské činnosti, jež jsou v souladu s opatřeními v oblasti ochrany pro danou chráněnou oblast; domnívá se, že lidské činnosti, které jsou v souladu s cíli v oblasti ochrany nebo dokonce pozitivně přispívají k biologické rozmanitosti, by v oblastech s přísnou ochranou měly být povoleny; vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy objasnila, jaké druhy lidských činností by mohly být případně považovány za povolené pod přísnou ochranou, pokud ponechávají přírodní procesy v zásadě nenarušené a jsou v souladu s ekologickými požadavky daných oblastí, a to na základě posouzení každého jednotlivého případu založeného na nejlepších dostupných vědeckých poznatcích;

19. zdůrazňuje, že v zájmu dosažení cílů strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 bude rovněž třeba zabránit zhoršování stavu zbývajících mořských a suchozemských oblastí EU; požaduje, aby byla přijata opatření k řešení úbytku biologické rozmanitosti mimo chráněné oblasti; připomíná, že obnova přírody a ekosystémů v chráněných oblastech nenahradí pokračující úbytek biologické rozmanitosti a zhoršování stavu ekosystémů v jiných oblastech;

20. zdůrazňuje význam začlenění zámořských zemí a území do úsilí v oblasti ochrany a obnovy;

21. považuje za důležité zohlednit biogeografické oblasti a přijmout vůči chráněným oblastem přístup mezirezortní spolupráce, který zahrnuje vyhodnocení ze strany členských států, zda je zapotřebí finanční podpora a kompenzační opatření v souvislosti s vymezením chráněných oblastí; zdůrazňuje, že je třeba zapojit všechny příslušné zúčastněné strany, včetně vlastníků půdy;

22. poukazuje na význam lesů spadajících pod program Natura 2000 z hlediska zachování biologické rozmanitosti lesů; konstatuje však, že pro správu těchto oblastí a s cílem zajistit prosazování práva je zapotřebí dostatek finančních prostředků;

23. poukazuje na význam podpory vyváženého udržitelného obhospodařování lesů pro zdraví a dlouhověkost lesních ekosystémů a jejich odolnost vůči změně klimatu a na význam zachování multifunkční úlohy lesů, mj. z hlediska zachování biologické rozmanitosti, dosažení cílů udržitelného rozvoje a uplatňování Zelené dohody pro Evropu; zdůrazňuje, že je důležité začlenit do rozhodování o výsadbě otázku genetické rozmanitosti, což by omezilo riziko napadení škůdci a šíření chorob, a volit místní, resp. domácí druhy;

24. připomíná, že EU má největší koordinovanou síť chráněných oblastí na světě;

25. bere na vědomí závazek zajistit, aby do roku 2030 nedošlo ke zhoršení trendů v oblasti ochrany a příznivého stavu všech chráněných stanovišť a druhů a zajistit, aby bylo na úrovni členských států alespoň 30 % druhů a stanovišť, které v současnosti nedosahují příznivého stavu, do této kategorie navráceno nebo vykazovalo výrazně kladný trend; domnívá se však, že příznivého stavu z hlediska ochrany by mělo být co nejdříve dosaženo u všech druhů a stanovišť chráněných podle směrnice o ochraně ptáků ( 57 ) a směrnice o ochraně přírodních stanovišť ( 58 ) ; zdůrazňuje, že existují povinnosti zajistit, aby nedocházelo ke zhoršení stavu druhů; vyzývá Komisi, aby společně s EEA stanovila jasný referenční stav, zajistila harmonizované a pravidelné podávání zpráv a odstranila nedostatky ve stávající metodice odhadů trendů;

26. vyzývá členské státy, aby zlepšily kvalitu a úplnost svých systémů sledování sítě Natura 2000, včetně sledování účinnosti řízení; zdůrazňuje význam specializovaných řídicích orgánů a plánů správy lokalit; připomíná, že podle informační zprávy agentury EEA ( 59 ) nejsou v praxi stávající normy pro účinnost řízení dostatečně známy ani pochopeny; vyzývá Komisi a členské státy, aby prováděly cílenější budování kapacit a poskytovaly lepší pokyny týkající se účinnosti řízení pro posouzení a zlepšení řízení sítě Natura 2000, a to i prostřednictvím využívání celosvětových norem pro hodnocení účinnosti správy chráněných oblastí (PAME), jako je Zelený seznam chráněných oblastí IUCN; vyzývá rovněž Komisi, aby aktualizovala pokyny pro adaptivní řízení sítě Natura 2000, které zahrnují zvážení možných dopadů změny klimatu na druhy a ekosystémy;

27. vyzývá členské státy, aby prostřednictvím vhodných ochranných opatření chránily genetickou rozmanitost volně žijících druhů;

28. vyjadřuje politování nad tím, že členské státy nesplnily cíl, kterým je dobrý stav mořských vod do roku 2020, stanovený v rámcové směrnici o strategii pro mořské prostředí; vyzývá Komisi, aby posílila síť chráněných mořských oblastí, a to prostřednictvím lepšího propojení, posíleného řízení, důslednějšího územního plánování a systematických hodnocení a prosazování;

29. vyjadřuje znepokojení nad stavem sladkovodních ekosystémů a druhů; poznamenává, že jejich úbytek, ke kterému došlo v Evropě v letech 1970 až 2016, činil 93 % a byl nejzávažnější na světě ( 60 )

30. zdůrazňuje, že většina suchozemské biologické rozmanitosti se nachází v zalesněných oblastech; konstatuje, že u několika druhů lesů došlo k menšímu zlepšení stavu z hlediska ochrany ( 61 ) , ale že stav z hlediska ochrany u lesních stanovišť a druhů, na něž se vztahují právní předpisy EU v oblasti ochrany přírody, nevykazuje žádné významné známky zlepšení ( 62 ) ; zdůrazňuje, že mezi lety 2011 a 2020 byl u téměř jedné třetiny lesů v EU vyhodnocen špatný stav z hlediska ochrany (31 %) a u více než poloviny lesů byl vyhodnocen neuspokojivý stav z hlediska ochrany (54 %) ( 63 )

31. upozorňuje na špatný stav evropských lesů; zdůrazňuje, že v některých biogeografických oblastech se pouze 5 % lesních stanovišť podle přílohy I nachází v příznivém stavu z hlediska ochrany ( 64 ) ; zdůrazňuje, že strategie v oblasti biologické rozmanitosti vyžaduje, aby členské státy zajistily, že u žádných chráněných přírodních stanovišť a druhů nedojde ke zhoršení trendů a stavu z hlediska ochrany; bere na vědomí významné úrovně dalšího zhoršování lesních ekosystémů nacházejících se v nepříznivém stavu z hlediska ochrany ve většině biogeografických oblastí ( 65 )

32. se znepokojením bere na vědomí vykázaný značný úbytek lesních druhů a stanovišť; připomíná, že v Evropě pět druhů lesních dřevin ve volné přírodě vyhynulo, 42 druhů lesních dřevin je kriticky ohroženo a 107 lesních dřevin je ohroženo;

33. považuje za důležité a naléhavé zajistit přísnou ochranu všech zbývajících původních lesů a pralesů; zdůrazňuje, že klíčem ke zvětšování rozlohy pralesů je zalesňování, které umožňuje růst přirozených lesů ve stáří; vítá probíhající participativní procesy definování, mapování a monitorování původních lesů a pralesů;

34. zdůrazňuje, že lesy, zejména původní lesy, mají z hlediska zachování biologické rozmanitosti zásadní význam, a požaduje, aby byly chráněny; vyzývá v této souvislosti Komisi a členské státy, aby stanovily definici pralesních porostů, kterou má v rámci budoucí strategie EU v oblasti lesnictví vypracovat Stálý lesnický výbor;

35. vyzývá členské státy, aby zlepšily vnitrostátní právní předpisy posilující ochranu proti nezákonné těžbě dřeva; vyzývá Komisi a členské státy, aby harmonizovaly stávající údaje, zaplnily mezery v údajích o poloze původních lesů a pralesů, aby vytvořily databázi všech potenciálních lokalit, které zpětně v roce 2020 splňovaly kritéria pralesů a původních lesů, a zavedly dočasné moratorium na těžbu dřeva ve všech těchto příslušných lokalitách s cílem zabránit jejich záměrnému ničení a aby bezodkladně přijaly právní úpravu zajišťující bezzásahový status potvrzených lokalit;

36. velmi vítá závazek vypracovat legislativní návrh týkající se plánu EU na obnovu přírody, včetně závazných cílů v oblasti obnovy, a opakuje svou výzvu ohledně stanovení cíle v oblasti obnovy ve výši alespoň 30 % chráněných suchozemských a mořských oblastí EU ( 66 ) , který by měly jednotlivé členské státy provádět důsledně na celém svém území na základě potřeb biologické rozmanitosti a ekosystémů s přihlédnutím ke specifickým rysům dané země; zdůrazňuje, že cíle v oblasti obnovy by měly vycházet ze stávajících právních předpisů EU a že úsilí o obnovu by mělo v co největší míře podporovat přirozenou obnovu;

37. domnívá se, že kromě celkového cíle v oblasti obnovy by legislativní návrh týkající se plánu obnovy přírody EU měl zahrnovat specifické cíle pro ekosystémy, přírodní stanoviště a druhy na úrovni EU a členských států na základě jejich ekosystémů, se zvláštním důrazem na ekosystémy pro dvojí účel v podobě obnovy biologické rozmanitosti a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně; zdůrazňuje, že tento nástroj by měl zahrnovat lesy, travinné porosty, mokřady, rašeliniště, opylovače, volně tekoucí řeky, pobřežní oblasti a mořské ekosystémy; zdůrazňuje, že po obnově by neměl být dovolen žádný úpadek ekosystémů; je přesvědčen, že pokrok v plnění cílů obnovy musí být pravidelně posuzován jak na úrovni členských států, tak na úrovni EU, a to i prostřednictvím využití průběžných cílů na cestě k dosažení cílů pro rok 2030;

38. zdůrazňuje, že by měly být vytvořeny pozitivní pobídky a participativní procesy s cílem posílit závazek vůči obnově biologické rozmanitosti;

39. důrazně poukazuje na to, že je důležité začlenit cíle EU v oblasti obnovy přírody plně do dalších souvisejících politik a strategií; opakuje svou výzvu, aby byly stanoveny závazné cíle v oblasti obnovy lesů ( 67 ) , včetně posílení a obnovy propojení mezi lesy; požaduje, aby do plánu obnovy přírody byla zahrnuta obnova nejméně 25 000 km volně tekoucích řek v EU odstraněním bariér a obnovením záplavových území;

40. vyjadřuje hluboké politování nad úbytkem opylovačů, kteří jsou klíčovým ukazatelem zdraví životního prostředí; zdůrazňuje, že tento pokles znamená nejen úbytek biologické rozmanitosti, ale také hrozbu pro potravinové zabezpečení; připomíná postoj, který vyjádřil ve svém usnesení o iniciativě EU týkající se opylovačů, a požaduje naléhavý přezkum této iniciativy; zdůrazňuje, že revidovaná iniciativa by měla zahrnovat nový celounijní rámec pro monitorování opylovačů s důraznými opatřeními, jasnými, časově vymezenými cíli a ukazateli, včetně ukazatelů dopadu, a nezbytným budováním kapacit;

41. Připomíná svou námitku ze dne 23. října 2019, pokud jde o posouzení dopadu přípravků na ochranu rostlin na včely medonosné ( 68 ) , a vyjadřuje politování nad tím, že pokyny úřadu EFSA týkající se včel nebyly formálně přijaty členskými státy; vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily, že revize těchto pokynů úřadu EFSA týkající se včel a budoucí prováděcí akty zajistí přinejmenším stejnou úroveň ochrany, jaká byla stanovena v roce 2013, a to s ohledem na akutní i chronickou toxicitu a toxicitu pro larvy, a že zahrnou i volně žijící opylovače; zdůrazňuje potřebu větší transparentnosti přezkumného postupu; konstatuje, že úřad EFSA vytváří vlastní modelovací systém ApisRAM, který bude podle očekávání lépe odpovídat biologii včely medonosné než BeeHAVE a bude méně náchylný vůči střetu zájmů;

42. zdůrazňuje význam krajinných prvků s vysokou rozmanitostí v zemědělských oblastech, které přispívají k biologické rozmanitosti a ochraně a obnově opylovačů, jakož i úlohu včelařů; zdůrazňuje, že k dosažení těchto cílů může přispět i rozšiřování zelených ploch v městských oblastech; vyzývá členské státy, aby do svých návrhů strategických plánů zahrnuly opatření zaměřená na různé skupiny opylovačů;

Příčiny úbytku biologické rozmanitosti

43. zdůrazňuje, že opatření strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 se musí přiměřeně zabývat všemi pěti hlavními faktory, které přímo podněcují změnu v přírodě a kterými jsou: změny ve využívání půdy a moří, přímé využívání organismů, změna klimatu, znečištění a invaze nepůvodních druhů; zdůrazňuje, že je třeba řešit i hlubší příčiny změn nebo nepřímé faktory, jako jsou neudržitelné vzorce výroby a spotřeby, populační dynamika, obchod, technologické inovace a modely správy;

Změny ve využívání půdy a moří

44. zdůrazňuje, že biologická rozmanitost půdy plní důležitou úlohu při poskytování základních ekosystémových služeb a zmírňování změny klimatu, a proto je důležitým prvkem suchozemského propadu uhlíku; s obavami si všímá rostoucí degradace půdy a toho, že v této oblasti chybí konkrétní právní předpisy EU; uznává, že v různých právních předpisech existují ustanovení, která nepřímo přispívají ochraně půdy, domnívá se však, že tato situace vedla k částečné ochraně a k vysoce roztříštěné správě v EU; vyzývá proto Komisi, aby při plném dodržení zásady subsidiarity předložila legislativní návrh na vytvoření společného rámce pro ochranu a udržitelné využívání půdy a pro účinné začleňování ochrany půdy do všech příslušných politik EU;

45. zdůrazňuje, že tento společný rámec týkající se půdy by měl řešit všechna hlavní rizika ohrožující půdu, včetně ztráty biologické rozmanitosti, úbytku organické hmoty v půdě, kontaminace, zasolování, okyselení, desertifikace, eroze a zakrývání půdy; zdůrazňuje, že je třeba, aby rámec zahrnoval společné definice, jednoznačné cíle a rámec monitorování; podporuje také stanovení konkrétních cílů týkajících se dekontaminace;

46. zdůrazňuje, že zdraví půdy, včetně její úrodnosti a struktury, má zásadní význam pro zemědělství; poukazuje na negativní dopad, který mají na půdu mimo jiné neudržitelné zemědělské a lesnické postupy, změny ve využívání půdy, stavební činností, zakrývání půdy a průmyslové emise; zdůrazňuje, že by měly být zavedeny metody těžby dřeva a zemědělské metody, které méně poškozují půdu;

48. naléhavě žádá členské státy, aby – na základě zásady předběžné opatrnosti a zásady přijímání nezbytných preventivních opatření a s ohledem na rizika a na negativní dopady na klima, životní prostředí a biologickou rozmanitost spojené s hydraulickým štěpením při využívání nekonvenčních uhlovodíků – nepovolovaly žádné nové provozy pro hydraulické štěpení v EU a zastavily všechny stávající provozy;

49. připomíná, že se EU v rámci Úmluvy OSN o boji proti desertifikaci (UNCCD) zavázala k dosažení neutrality z hlediska degradace půdy ( 72 ) do roku 2030, avšak tento cíl pravděpodobně nebude dosažen, jak vyplývá ze zvláštní zprávy Evropského účetního dvora ( 73 ) ; vyjadřuje politování nad tím, že navzdory hrozbě, kterou desertifikace představuje pro biologickou rozmanitost, úrodnost půdy, přirozenou odolnost půdy, produkci potravin či kvalitu vody, a navzdory tomu, že třináct členských států prohlásilo, že jsou dezertifikací postiženy ve smyslu úmluvy UNCCD, Komise tuto problematiku účinně neřeší; vyzývá proto Komisi, aby posílila své ambice a předložila strategii EU v oblasti dezertifikace a degradace půdy;

50. konstatuje, že v Unii tvoří urbanizace a volnočasové aktivity 13 % všech uváděných tlaků na přírodu a 48 % všech tlaků na mořské prostředí ( 74 ) ; zdůrazňuje, že zelené městské oblasti a zelená infrastruktura mohou poskytovat ekosystémové služby podporující biologickou rozmanitost a přispívat k fyzickému a duševnímu zdraví obyvatel;

51. podporuje záměr Komise vytvořit platformu EU pro rozšiřování městské zeleně; žádá Komisi, aby stanovila konkrétní ambiciózní závazné cíle v oblasti městské biologické rozmanitosti, řešení inspirovaných přírodu a přístupů založených na ekosystémech a zelené infrastruktury, které budou ku prospěchu lidem i přírodě a přispějí k obecným cílům v oblasti biologické rozmanitosti; zdůrazňuje, že je třeba zahrnout opatření, jako je minimální podíl zelených střech na nových budovách, která případně podpoří městské zemědělství, včetně využívání ovocných strojů, zajistí, aby v městských zelených oblastech v EU nebyly používány chemické pesticidy a omezeno používání hnojiv, a zvýší počet zelených ploch ve městech v závislosti na počtu obyvatel, přičemž budou rovně řešit nerovnosti v oblasti přístupu k zeleni; vyzývá Komisi a členské státy, aby rozšířily suchozemské a mořské ekologické koridory v městských oblastech, včetně rozvoje transevropské sítě pro zelenou infrastrukturu (TEN-G) spojené s transevropskou sítí pro přírodu (TEN-N);

Přímé využívání organismů

52. vyjadřuje svou podporu cílům stanoveným do roku 2030, jejichž účelem je zajistit, aby bylo alespoň 25 % zemědělské půdy obhospodařováno v rámci ekologických zemědělských podniků, přičemž tento podíl by se měl ve střednědobém až dlouhodobém horizontu zvyšovat; dále velmi vítá cíl spočívající v zajištění toho, aby alespoň 10 % zemědělské půdy sestávalo z vysoce rozmanitých krajinných prvků, což by mělo být provedeno na příslušné úrovni, aby se zabezpečila ekologická provázanost přírodních stanovišť v rámci obhospodařovaných půdních ploch a mezi těmito plochami; zdůrazňuje, že oba tyto cíle by měly být začleněny do právních předpisů EU a provedeny všemi členskými státy, a to i v rámci strategických plánů společné zemědělské politiky (SZP);

53. s velkým znepokojením si všímá toho, že podle zprávy Evropského účetního dvora se počet a různorodost druhů na evropské zemědělské půdě neustále snižuje; vyjadřuje politování nad tím, že ve strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 nebyly pro zemědělství stanoveny měřitelné cíle a opatření, což ztěžuje posouzení pokroku; připomíná, že sledování výdajů SZP na biologickou rozmanitost není spolehlivé a koordinace politik a strategií EU není dostatečná, což mimo jiné ve výsledku vede k tomu, že neřeší úbytek biologické rozmanitosti ( 75 ) ; vyzývá Komisi, aby se řídila doporučeními Evropského účetního dvora týkajícími se biologické rozmanitosti na zemědělské půdě a navázala na zkušenosti získané v rámci strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 ( 76 )

54. zdůrazňuje, že biologická rozmanitost má zásadní význam pro potravinové zabezpečení v EU; poukazuje na důležitou úlohu, kterou hraje zemědělství EU při produkci zdravých, bezpečných a cenově dostupných potravin; zdůrazňuje, že zemědělci hrají klíčovou úlohu v úspěchu této strategie a že tato strategie by měla být v souladu s opatřeními, cíli a záměry strategie „Od zemědělce ke spotřebiteli“;

55. domnívá se, že je naprosto nezbytné provést transformaci zemědělství EU, aby bylo udržitelné a zajišťovalo vysoké normy v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, a to v souladu s ekologickou a klimatickou transformací a při minimálním využívání fosilních a chemických vstupů a léčby pomocí antibiotik; zdůrazňuje, že zemědělství by mělo přispívat k ochraně a obnově biologické rozmanitosti;

56. domnívá se, že s ohledem na případné socio-ekonomické dopady má zásadní význam to, aby byla zemědělcům poskytována podpora, včetně hospodářské podpory, a vzdělávání v souvislosti s přechodem na udržitelnější zemědělské systémy, aby se podpořily agroekologické a další inovativní udržitelné postupy; zdůrazňuje proto, že je důležité zajistit dobře definovanou a dostatečnou finanční podporu, a to i prostřednictvím víceletého finančního rámce, aby se tak přispělo ke splnění těchto cílů, a v této souvislosti vyzývá členské státy, aby k tomuto účelu využívaly strategické plány SZP a jejich ekologické složky a současně rozvíjely řešení v oblasti ochrany biologické rozmanitosti, která budou přínosem pro všechny strany;

57. žádá Komisi, aby vytvořila strategii, která podpoří místní hodnotové řetězce při plnění navržených cílů, a zdůrazňuje, že malé zemědělské podniky vyžadují zvláštní podporu, aby mohly k této strategii přispívat;

58. vítá skutečnost, že ekologické zemědělství bylo uznáno za jednu z významných součástí na cestě EU k udržitelnějším potravinovým systémům, zejména pokud jde o otázky biologické udržitelnosti, a při dosahování cílů veřejné politiky v oblasti hospodářského rozvoje, zaměstnanosti venkovského obyvatelstva, ochrany životního prostředí a opatření v oblasti klimatu; poukazuje na význam evropského akčního plánu ekologického zemědělství z hlediska jeho rozšiřování;

59. zdůrazňuje, že rozvoj produkce biopotravin musí být doprovázen rozvojem trhu a dodavatelského řetězce a opatřeními, která stimulují poptávku po biopotravinách, mj. prostřednictvím zadávání veřejných zakázek a široké škály propagačních opatření, výzkumu, inovací, proškolování a předávání vědeckých poznatků, s cílem podpořit stabilitu trhu s bioprodukty a spravedlivou odměnu pro zemědělce a propagovat opatření na podporu mladých ekologických zemědělců; zdůrazňuje, že je třeba rozvíjet celý biopotravinový řetězec s cílem umožnit zpracování a distribuci zemědělských bioproduktů EU v daném místě;

60. konstatuje, že členské státy budou přispívat k těmto cílům na úrovni Unie různě v závislosti na úrovni rozvoje svého odvětví biozemědělství, a vyzývá proto k vymezení vnitrostátních cílů; zdůrazňuje, že těchto cílů nebude dosaženo bez silné finanční podpory, spolehlivých školicích programů a poradenských služeb; vyzývá členské státy, aby v souladu s tím formulovaly svůj strategický plán SZP, a Komisi, aby zajistila, aby tyto strategické plány plnily svůj účel;

61. připomíná, že s cílem prosazovat opatření uvedená ve strategii v oblasti biologické rozmanitosti je důležité podporovat kolektivní přístup a využit jeho multiplikačního účinku, a vyzývá Komisi, aby v rámci kolektivního provádění opatření týkajících se ochrany biologické rozmanitosti propagovala a podporovala sdružení podniků, jako jsou zemědělsko-potravinářská družstva;

62. poukazuje na klíčovou úlohu, kterou by vedle dalších politik, které jsou uvedeny v Zelené dohodě, měla SZP plnit v oblasti podpory biologické rozmanitosti zemědělské půdy; vyjadřuje politování nad tím, že se v rámci společné zemědělské politice nepodařilo zvrátit desetiletí trvající pokles biologické rozmanitosti; připomíná, že produktivita a odolnost zemědělství závisí na biologické rozmanitosti, která má zásadní význam z hlediska zaručení dlouhodobé udržitelnosti a odolnosti našich potravinových systémů a potravinového zabezpečení; domnívá se, že malé změny zavedené v rámci nejrůznějších reforem SZP nebyly pro zemědělce důrazným signálem ke změně postupů, a je toho názoru, že vzhledem ke zkušenostem a předpovědím souvisejícím s krizí v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti je zapotřebí výrazná změna;

63. připomíná, že SZP by měla být v plném souladu s ambicióznějšími cíli EU v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti; naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby využívaly strategické plány SZP k provádění cílů strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, včetně dalšího začleňování přístupů podporujících biologickou rozmanitost a agroekologických přístupů, a naléhavě žádá členské státy, aby při definování svých norem podmíněnosti stanovily ambiciózní základní hodnoty pro udržitelnost a biologickou rozmanitost a zajistily ambiciózní a včasné vypracování opatření a jejich uplatňování, zejména ekologických systémů a opatření v oblasti zemědělství, ochrany životního prostředí a klimatu; zdůrazňuje, že na obnovu je třeba vyčlenit odpovídající finanční zdroje; žádá členské státy, aby v této věci vycházely z doporučení Komise;

64. vyzývá členské státy, aby v souvislosti s oblastmi se značnou biologickou rozmanitostí vypracovaly nezbytná opatření, zejména pak v rámci svých strategických plánů SZP, která by využívala například živých plotů nebo ochranných pásem a jejichž cílem by měla být také podpora ekologického propojení přírodních stanovišť a vytvoření zelených koridorů;

65. zdůrazňuje, že je třeba v rámci SZP posílit rámec monitorování, a to i vytvořením spolehlivějších ukazatelů k měření jejích dopadů; vyzývá Komisi, aby poté, co budou národní strategické plány schváleny, provedla nezávislé posouzení jejich očekávaného souhrnného dopadu; žádá Komisi, aby v případě, že tato analýza dojde k závěru, že úsilí o dosažení cílů Zelené dohody pro Evropu není dostatečné, přijala příslušná opatření, například aby požádala členské státy, aby změnily své strategické plány, nebo provedla posouzení nařízení o strategických plánech SZP v rámci přezkumu v polovině období;

66. poukazuje na význam vyváženého stravování; domnívá se, že by Komise a členské státy měly podporovat přejímání zdravých a vyvážených stravovacích návyků a zavádět vhodná opatření na pomoc zemědělcům v tomto přechodu, přičemž by měly řádně zohlednit potřebu zajistit hospodářskou udržitelnost zemědělských podniků v EU;

67. vyjadřuje politování nad tím, že zemědělská produkce a spotřeba se čím dál více soustřeďují na omezený počet zemědělských plodin a v jejich rámci na pak na omezený počet odrůd a genotypů; zdůrazňuje, že další posilování a zachování genetické rozmanitosti přírodní cestou má klíčový význam pro podporu rozmanitosti zemědělských ekosystémů a pro ochranu místních genetických zdrojů, zejména tím, že bude sloužit jako zásobník řešení, která pomohou při zvládání environmentálních a klimatických výzev; zdůrazňuje, že je důležité používat místní živočišná plemena a odrůdy rostlin, neboť jsou pro místní ekosystémy nejvhodnější;

68. vyzývá Komisi, aby provedla analýzu toho, zda vytvoření účetnictví přírodního kapitálu může omezit a racionalizovat využívání ekosystémů a jeho dopad na ekosystémy, a přispívat tak k zastavení úbytku biologické rozmanitosti; vyjadřuje nicméně pochybnosti o tom, zda je možné přesně změřit hodnotu přírody pomocí kvantitativních ukazatelů, a zdůrazňuje, že příroda je sama o sobě hodnotou; v této souvislosti žádá Komisi, aby poskytla další informace o možné mezinárodní iniciativě v oblasti účetnictví přírodního kapitálu;

69. vyzývá členské státy, aby v rámci svých strategických plánů SZP vypracovaly nezbytná opatření na podporu oblastí se značnou biologickou rozmanitostí, včetně krajinných prvků, s cílem zajistit, aby alespoň 10 % plochy představovalo oblasti s vysokou rozmanitostí, např. živé ploty, ochranná pásma, oblasti bez použití chemických látek a půda ležící ladem, a také extenzivně obdělávaná půdu zaměřená na dlouhodobé zajišťování biologické rozmanitosti, a co nejvíce podporovat propojení různých biotopů a vytváření zelených koridorů, aby došlo k maximálnímu využití potenciálu biologické rozmanitosti;

70. konstatuje, že produkce kožešin, která je spojena s koncentrací tisíců nedomestikovaných zvířat podobného genotypu v těsné vzájemné blízkosti za chronicky stresových podmínek, může závažně ohrožovat dobré životní podmínky zvířat a zvyšovat jejich náchylnost k infekčním onemocněním, včetně zoonóz, jak tomu bylo v případě onemocnění COVID-19 u norků;

71. vyjadřuje politování nad tím, že nebyl splněn závazek EU do roku 2020 plně dodržovat maximální udržitelný výnos, který byl jedním z klíčových cílů společné rybářské politiky; zdůrazňuje, že veškeré populace ryb by měly být obnoveny na úrovně, které mohou vytvářet maximální udržitelný výnos, a to při současném dodržení zásady předběžné opatrnosti, a že je třeba zajistit, aby tyto populace z hlediska věku a velikosti vykazovaly rozložení, které svědčí o zdravé populaci; vyzývá Komisi a členské státy, aby se bezodkladně zavázaly k plné obnově mořských stanovišť a rybích populací, pokud jde o maximální udržitelný výnos za využití ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, ke zlepšení selektivity a přežívání necílových druhů a k omezení dopadu rybolovu na mořské ekosystémy při uplatňování tohoto přístupu, a to i omezením postupů nebo užití se škodlivými dopady;

72. připomíná také, že podle nového nařízení o technických opatřeních ( 77 ) musí Komise předložit zprávu Parlamentu a Radě do 31. prosince 2020 a že může navrhnout opatření v případech, kdy existují důkazy o tom, že cíle nebyly splněny;

73. vyzývá Komisi, aby řešila znehodnocování oceánů, eutrofizaci a acidifikaci oceánů tím, že předloží ambiciózní akční plán na ochranu mořských ekosystémů a zachování rybolovných zdrojů; domnívá se, že je třeba, aby veškerá opatření včetně právních předpisů byla přijímána za účelem snížení případných negativních dopadů hospodářských a jiných činností na mořská stanoviště;

74. zdůrazňuje, že je důležité vytvořit oblasti na obnovu rybích populací nebo oblastí se zákazem rybolovu, aby se umožnila obnova rybích populací, včetně oblastí, kde dochází k líhnutí a tření; zdůrazňuje, že je důležité zakázat veškeré rybolovné činnosti a další těžební činnosti v oblastech se zákazem rybolovu („no-take zones“);

75. důrazně podporuje cíl nulové tolerance nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu; připomíná, že nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov má extrémně negativní dopady na stav populací, mořské ekosystémy, biologickou rozmanitost a konkurenceschopnost evropských rybářů; požaduje větší soudržnost mezi obchodní a rybářskou politikou EU s cílem zajistit účinnost boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu;

76. vyzývá Komisi, aby zavedla skutečný ekosystémový přístup ke všem faktorům ztráty biologické rozmanitosti moří, který zohlední nejen tlak rybolovu na populace, biologickou rozmanitost a mořské ekosystémy, ale i další faktory, jako je znečištění a změna klimatu, lodní doprava, pobřežní a příbřežní využití, a to i pomocí posouzení dopadu veškerých rybolovných a dalších námořních činností na ekosystémy, přičemž musí být zohledněna kapacita ekosystémů přispívat ke zmírnění změny klimatu a k přizpůsobování se této země, jakož i interakce mezi kořistí a predátorem;

77. žádá Komisi a členské státy, aby přijaly opatření, která podpoří vytvoření a provádění šetrnějších metod odlovu, vykládky a porážky ryb, jež se budou zakládat na nejlepších dostupných vědeckých poznatcích;

78. domnívá se, že je důležité zajistit, aby postupy používané při chovu ryb byly udržitelné a zajišťovaly co nejlepší životní podmínky ryb; je přesvědčen, že by se produkce akvakultury měla zakládat na udržitelných produkčních metodách, jako jsou extenzivní metody a využívání řas, mlžů, systémy rybníkových chovů a akvakultura na mělčinách, které mohou zajišťovat důležité ekosystémové funkce a služby, včetně zachovávání mokřadů, a omezit tlak na zdroje a biologickou rozmanitost, přičemž tyto metody jsou také spojeny s nižšími emisemi uhlíku a zajišťují výživu; vyjadřuje znepokojení v souvislosti s odlovem ryb ke krmení masožravých ryb ve farmovém chovu a domnívá se, že takovýto odlov ryb by měl být ukončen a nahrazen udržitelnými alternativami; zdůrazňuje, že je nutné zajistit, aby byly administrativní postupy týkající se akvakultury jasné a mohly být v celém rozsahu uplatňovány; žádá Komisi, aby případně aktualizovala své pokyny týkající se akvakultury a oblastí sítě Natura 2000;

79. se znepokojením si všímá, že v pobřežních vodách EU nadále dochází k rozsáhlému fyzickému narušování mořského dna, zejména v důsledku lovu při dně pomocí vlečných sítí ( 78 ) , které FAO označila za typ lovného zařízení, který nejvíce přispívá k ročním úrovním výmětů a má velmi škodlivý dopad na mořské dno, v závislosti na typu rybolovu a charakteristikách rybolovné oblasti ( 79 ) ; připomíná, že vlečné sítě pro lov při dně jsou jedním z nejběžnějších lovných zařízení v EU ( 80 ) ; připomíná požadavek na ukončení rybolovu za pomoci kontaktního zařízení pro lov při dně v oblastech hlubších než 400 m, kde se vyskytují citlivé mořské ekosystémy nebo se jejich výskyt předpokládá; žádá proto Komisi a členské státy, aby zajistily plné a účinné provedení nařízení (EU) 2016/2336 ( 81 ) , a to i pokud jde o podmořské hory; dále vyzývá Komisi, aby po vzoru omezení ve Středozemním moři ( 82 ) případně za účelem ochrany pobřežních ekosystémů omezila používání vlečných sítí pro lov při dně i v dalších pobřežních oblastech, a to i v akčním plánu pro zachování rybolovných zdrojů a ochranu mořských ekosystémů, s cílem zajistit co nejudržitelnější a nejméně škodlivé postupy;

80. zdůrazňuje, že plány řízení rybolovu by měly zohledňovat výsledky vědeckých studií, které analyzují dopad rybolovných postupů na druhy, přírodní stanoviště, biologickou rozmanitost oceánů a mořské prostředí, a měly by přispívat k řešení zjištěných negativních dopadů, včetně omezení využívání těchto postupů nebo zavádění nových technologických řešení pro zmírnění dopadů; dále zdůrazňuje, že vedlejší úlovky citlivých druhů je třeba eliminovat nebo omezit na úroveň, která umožňuje plnou obnovu, a že je třeba minimalizovat poškozování stanovišť mořského dna;

81. žádá Komisi, aby vytvořila definici „obřích“ plavidel lovících pomocí vlečných sítí (tzv. super trawlers) a aby zvážila opatření omezující jejich činnosti ve vodách EU, zejména zákaz jejich činnosti v chráněných oblastech;

82. domnívá se, že je velmi důležité navázat dobrou spolupráci s třetími zeměmi, zejména v sousedství, včetně podpory stejné úrovně monitorování rybolovných zdrojů ve vodách mimo EU, aby se zajistily zdravé ekosystémy v mořských stanovištích za hranicemi EU;

83. připomíná, že SRP a nařízení o kontrole rybolovu ( 83 ) poskytují EU regulační rámec se zvláštními nástroji pro oblast rybolovu; prohlašuje, že je třeba zajistit socio-ekonomickou udržitelnost rybářů, na které má dopad přechod k ekologickým postupům v rámci modré ekonomiky, a to i pokud jde o související potřeby v oblasti vzdělávání; zdůrazňuje, že je důležité, aby bylo pro tyto účely zajištěno dostatečné financování z Evropského námořního, rybářského a akvakulturního fondu a z programu Horizont Evropa;

84. žádá Radu, aby proaktivně zveřejňovala veškeré dokumenty související s přijetím nařízení o celkových přípustných odlovech v souladu s doporučením evropského veřejného ochránce práv ve věci 640/2019/FP;

85. doporučuje, aby byly průběžně shromažďovány údaje s cílem lépe zhodnotit kritéria udržitelnosti a zabránit vytváření rybolovných zón v oblastech, kde se nacházejí citlivé mořské ekosystémy;

86. trvá na tom, že prioritou pro chráněné oblasti musí být zachování a obnova životního prostředí a že tento cíl by neměla narušovat žádná činnost v těchto oblastech; vyzývá Komisi a členské státy, aby zakázaly škodlivé lidské činnosti v chráněných mořských oblastech; naléhavě žádá Komisi o zajištění toho, aby vnitrostátní územní plány námořních prostor zohledňovaly citlivost druhů a stanovišť vůči jednotlivým lidským tlakům ve všech mořských oblastech;

87. zdůrazňuje význam, který má posílení a účinné uplatňování stávajících chráněných mořských oblastí, zejména v místech s kritickým významem pro biologickou rozmanitost; vyzývá Komisi a členské státy, aby bezodkladně vypracovaly konkrétní plány řízení pro tyto oblasti, které stanoví jasné cíle ochrany a účinná opatření v oblasti monitorování, dohledu a kontroly; zejména naléhavě vyzývá členské státy, aby urychlily vypracování a předložení společných doporučení pro řízení rybolovu ve svých chráněných mořských oblastech podle článku 11 SRP; domnívá se, že je třeba plně zohlednit dopady změny klimatu na mořské druhy; dále vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy na základě nejlepších dostupných vědeckých poznatků vypracovala kritéria a pokyny pro řádné plánování správy určených chráněných mořských oblastí, včetně ekologických koridorů, a aby usnadňovala spolupráci mezi členskými státy;

88. žádá Komisi, aby chráněné mořské oblasti započítávala do mezinárodních cílů až tehdy, kdy jsou řádně řízeny;

89. domnívá se, že by nové chráněné mořské oblasti měly být začleněny do rámce sítě Natura 2000 a podporovat ekologickou provázanost;

90. zdůrazňuje, že pokud jsou chráněné mořské oblasti úspěšné, poskytují značné socioekonomické přínosy, zejména pro pobřežní komunity a odvětví rybolovu a cestovního ruchu, a že chráněné mořské oblasti mohou plnit klíčovou ekologickou funkci, pokud jde o obnovu rybích populací a zlepšování odolnosti těchto populací;

91. zdůrazňuje, že nová strategie EU v oblasti lesnictví musí být v souladu s evropským právním rámcem pro klima a strategií v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030; upozorňuje v tomto ohledu na to, že je nezbytné zajistit ucelenou a pevnou strategie EU v oblasti lesnictví, která posílí multifunkční úlohu lesů a odvětví založených na lesnictví v EU a podpoří co největší environmentální, společenský a hospodářský přínos lesů, a to v plném souladu s klimatickými a environmentálními cíli EU; zdůrazňuje, že v nové strategii EU v oblasti lesnictví je třeba stanovit jasné priority, přičemž hlavními a vzájemně propojenými cíli by měla být ochrana klimatu a biologické rozmanitosti a jejich obnova; požaduje, aby byly do plánu na obnovu přírody začleněny konkrétní závazné cíle pro obnovu a následnou ochranu lesních ekosystémů, které by měly být začleněny rovněž do strategie EU v oblasti lesnictví; domnívá se, že je třeba zohlednit různé podmínky na místní, regionální a celostátní úrovni členských států;

92. připomíná svůj postoj ze dne 8. října 2020 ke strategii EU v oblasti lesnictví, podle kterého by tato strategie měla být mostem mezi vnitrostátními politikami v oblasti lesnictví a agrolesnictví a cíli EU týkajícími se lesů a agrolesnictví, přičemž uznal, že obě oblasti musí respektovat pravomoci členských států a přispívat k širším cílům EU; zdůrazňuje proto, že je třeba, aby strategie EU v oblasti lesnictví respektovala zásadu subsidiarity a uznávala pravomoci EU v oblasti ochrany životního prostředí; připomíná, že podle článku 191 SFEU musí politika EU v oblasti životního prostředí přispívat mimo jiné k zachování, ochraně a zlepšování kvality životního prostředí a k uvážlivému a racionálnímu využívání přírodních zdrojů; připomíná, že lesů a lesnictví se týká několik právních předpisů EU;

93. žádá EU a členské státy, aby v rámci svých vnitřních a vnějších politik zajistily nejvyšší standardy environmentální ochrany lesů;

94. zdůrazňuje, že nová strategie EU v oblasti lesnictví by měla podporovat udržitelné obhospodařování lesů, a poukazuje na význam podpory udržitelného a vyváženého obhospodařování lesů pro zdraví, klimatickou odolnost a dlouhověkost lesních ekosystémů a zachování multifunkční úlohy lesů; konstatuje, že ochrana a udržitelné obhospodařování našich lesů má klíčový význam pro naše obecně dobré životní podmínky, neboť v nich provozujeme činnosti veřejného zájmu v oblastech volného času a zdraví, jakož i vzdělávání, a připomíná, že udržitelné obhospodařování lesů přispívá k ochraně biologické rozmanitosti lesů v EU; připomíná, že EU a její členské státy se zavázaly uplatňovat definici a zásady udržitelného obhospodařování lesů;

95. zdůrazňuje, že lesy mají přispívat ke splnění klimatických cílů EU; domnívá se, že by mělo být upřednostňováno oběhové a kaskádové využívání lesních a jiných zdrojů biomasy, které není v rozporu s vědecky podloženými opatřeními v oblasti ochrany a obnovy a s opatřeními v oblasti klimatu; domnívá se, že používání dřeva jako stavebního materiálu je dobrým příkladem;

96. poukazuje na zásadní význam opatření společné zemědělské politiky v rámci agrolesnictví a opatření v oblasti zalesňování a v souladu se strategií EU v oblasti lesnictví vybízí k pokračování v těchto opatřeních;

97. zdůrazňuje, že odolné a zdravé lesní ekosystémy, včetně fauny a flóry, mají význam z hlediska zachování a rozšíření řady ekosystémových služeb, které lesy zajišťují, jako je biologická rozmanitost, čistý vzduch, voda, zdravá půda, dřevo a nerostné suroviny; poukazuje na to, že cíle EU v oblasti životního prostředí, klimatu a biologické rozmanitosti nebude nikdy možné splnit bez multifunkčních, zdravých lesů a lesnictví a jejich udržitelného obhospodařování v dlouhodobé perspektivě;

98. poukazuje na to, že je třeba rozvíjet ucelený přístup, který by ochranu biologické rozmanitosti a ochranu klimatu spojil v rámci prosperujícího odvětví založeného na lesnictví a udržitelném biohospodářství;

99. uznává význam, který má využívání dřeva z udržitelně obhospodařovaných lesů a dřevěných produktů pro přechod na uhlíkově neutrální hospodářství a rozvoj oběhového biohospodářství;

100. zdůrazňuje, že je třeba revidovat pravidla EU pro použití biomasy pro výrobu energie a sladit je s cíli strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a evropským právním rámcem pro klima, zejména v rámci směrnice o obnovitelných zdrojích energie a aktů v přenesené pravomoci v rámci nařízení o taxonomii;

101. vítá závazek vysadit v EU nejméně 3 miliardy nových stromů; zdůrazňuje, že iniciativy EU týkající se výsadby stromů by měly vycházet z jasných ekologických zásad, zachování stávajících lesů (proforestation), udržitelného opětovného zalesňování, ozeleňování městských a příměstských oblastí, obnovy, posílení konektivity a agrolesnictví, které odpovídají nejnovějším vědeckým poznatkům; vyzývá Komisi, aby zajistila, aby byly tyto iniciativy prováděny pouze způsobem, který bude slučitelný s cíli v oblasti biologické rozmanitosti a bude napomáhat jejich splnění, a aby zajistila, aby tato výsadba nenahrazovala stávající pralesy a biologicky rozmanité lesy a aby přispívala k zajištění odolných, smíšených a zdravých lesů;

102. připomíná svůj postoj uvedený v usnesení k právnímu rámci EU pro zastavení a odvrácení globálního odlesňování na úrovni EU; vyzývá Komisi, aby bez odkladu předložila návrh právního rámce EU založeného na povinné náležité péči, který zajistí, aby byly hodnotové řetězce udržitelné a aby produkty nebo komodity uváděné na trh EU nebyly výsledkem odlesňování, znehodnocování lesů, přeměny nebo znehodnocování ekosystémů či porušování lidských práv ani tyto postupy nezahrnovaly; konstatuje, že tento právní rámec EU by měl být rozšířen i na jiné ekosystémy, v nichž se ukládají značné zásoby uhlíku a které se vyznačují bohatou biologickou rozmanitostí, než jsou lesy, například na mořské a pobřežní ekosystémy, mokřady, rašeliniště a savany, aby se zabránilo přesunu tlaku na tyto druhy krajiny;

103. žádá Komisi, aby prozkoumala možnost vytvoření právního rámce, primárně ve Světové obchodní organizaci (WTO), který by umožňoval zakázat obchod s určitými surovinami, výrobky a službami, které ohrožují biologickou rozmanitost;

104. zdůrazňuje, že je naléhavě třeba snížit environmentální stopu výroby a spotřeby EU, aby nebyly překračovány limity planety; vyzývá Komisi, aby navrhla závazné cíle EU pro rok 2030 s cílem výrazně snížit do roku 2050 materiálovou a spotřební stopu EU a uvést je do souladu s limity naší planety ( 84 ) ; podporuje Komisi v tom, aby při měření environmentální stopy, kterou zanechávají výrobky a organizace, zaujímala přístup založený na životním cyklu; domnívá se, že je třeba snížit výrobu a používání plastů; domnívá se, že hospodářské činnosti, které využívají ekosystémy a jejich biologickou rozmanitost a mají na ně dopad, by měly zahrnovat veškeré možné záruky ke zmírnění nepříznivého dopadu na tyto ekosystémy;

Změna klimatu

105. vyjadřuje své obavy ohledně toho, že rozšíření většiny suchozemských druhů se významně sníží, pokud se naplní scénář globálního oteplení o 1,5 až 2 o C a že mořské druhy budou rovněž ohroženy, zejména proto, že tento nárůst teploty bude s největší pravděpodobností za současné trajektorie překročen; opět proto poukazuje na to, že při plnění cílů zmírňování změny klimatu a v rámci strategie pro přizpůsobování se této změně je třeba výrazně zvýšit ambice EU, upřednostňovat přírodě blízká řešení založená na ekosystémech a dále je třeba – jako doplňkové opatření ke snižování emisí skleníkových plynů – zvýšit ochranu pozemských a mořských přírodních úložišť uhlíku v EU;

106. vyzývá Komisi, aby posoudila dopad změny klimatu na četnost a zeměpisné rozložení druhů, aby toto posouzení zohlednila při provádění strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a aby členským státům pomohla začlenit výsledky do jejich vnitrostátních politik a do budoucích zpráv v rámci směrnic o ochraně přírody;

107. zdůrazňuje zásadní úlohu zdravých ekosystémů v oceánech pro zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti a při zmírňování změny klimatu; vyzývá k zachování a obnově mořských stanovišť bohatých na uhlík s cílem zlepšit ukládání uhlíku, ochranu pobřeží a odolnost mořských druhů a rybolovu vůči změně klimatu; vyzývá dále k jejich začlenění do účinně řízených chráněných mořských oblastí;

108. vyzývá Komisi, aby v návaznosti na přijetí evropského právního rámce pro klima ( 85 ) a s ohledem na důležitou úlohu přírodních úložišť uhlíku při dosahování klimatické neutrality navrhla ambiciózní vědecky podložený cíl EU do roku 2030 v oblasti snižování emisí skleníkových plynů pomocí přírodních úložišť uhlíku, který by měl být v souladu se strategií biologické rozmanitosti do roku 2030 a měl by být stanoven v právních předpisech; dále připomíná, že prioritou musí být i nadále rychlé snížení emisí;

109. vyzývá Komisi, aby co nejdříve předložila dlouhodobý akční plán EU pro klima a biologickou rozmanitost, včetně příslušných cílů, který zlepší koordinaci a zajistí soudržnost, udržitelnost a vzájemné propojení budoucích opatření a jehož součástí budou závazky přijaté v rámci globálního rámce pro biologickou rozmanitost pro období po roce 2020, Pařížské dohody, jejích vnitrostátně stanovených příspěvků a cílů udržitelného rozvoje; zdůrazňuje, že je důležité co nejdříve formálně koordinovat monitorování, podávání zpráv a přezkum plánů v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti; zdůrazňuje, že odolné a zdravé ekosystémy mají zásadní význam pro řešení změny klimatu a přizpůsobení se této změně a že by v rámci opatření přijatých podle evropského klimatického paktu měly být zajištěny synergie mezi politikami v oblasti biologické rozmanitosti a klimatu;

110. vítá novou strategii EU pro přizpůsobení se změně klimatu; domnívá se, že opatření přijatá v rámci strategie pro přizpůsobení se by měla být plně v souladu se strategií v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a s opatřeními v oblasti prevence a připravenosti na přírodní katastrofy v rámci mechanismu civilní ochrany Unie;

111. dále podporuje ekosystémové přístupy definované v Úmluvě o biologické rozmanitosti, které nabízejí ucelenou strategii integrovaného hospodaření s půdou, vodou a živými zdroji podporující jejich ochranu a udržitelné a spravedlivé využívání;

112. zdůrazňuje, že pojem „přírodě blízká řešení“ by měl být lépe definován a že tato definice by měla zajistit, aby nebyla ohrožena biologická rozmanitost a integrita ekosystémů; žádá proto, aby byla na úrovni EU vypracována jasnější definice, jakož i pokyny a nástroje pro využívání přírodě blízkých řešení s cílem maximalizovat propojenost přírody, jakož i přínosy a synergie mezi zachováním biologické rozmanitosti a zmírňováním změny klimatu a přizpůsobováním se této změně;

113. konstatuje, že mnoho vnitrostátních klimatických strategií dosud neobsahuje přírodě blízká řešení; je přesvědčen, že mnohostranná platforma pro přírodě blízká řešení by mohla pomoci posílit součinnost mezi mnohostrannými mezinárodními úmluvami o biologické rozmanitosti a změně klimatu a podporovat dosažení cílů udržitelného rozvoje;

Znečištění

114. vítá cíle Komise omezit používání nebezpečnějších a chemických pesticidů o 50 % a snížit o 50 % ztráty živin z hnojiv, což umožní snížit do roku 2030 používání hnojiv alespoň o 20 %, přičemž tento cíl by měl být stanoven v právních předpisech a revidován pro období po roce 2030 s cílem pokračovat ve snižování a přijímat dlouhodobé závazky; vyzývá k účinnému posouzení těchto cílů na základě konkrétních milníků;

115. vyzývá Komisi, aby stanovila jasné a ambiciózní výchozí hodnoty pro tyto cíle a aby společně s členskými státy stanovila pro každý členský stát spravedlivý příspěvek k cílům pro celou EU, který bude odrážet odlišné výchozí pozice a podmínky; trvá na tom, že každý členský stát by měl provádět zásadní opatření, aby dosáhl svých cílů;

116. nesouhlasí s opětovným povolením účinné látky glyfosát po 31. prosinci 2022; vyzývá všechny členské státy, aby provedly příslušné přípravné práce s cílem poskytnout všem zemědělcům schůdná alternativní řešení po zákazu glyfosátu;

117. připomíná své usnesení ze dne 16. ledna 2019 o postupu Unie pro povolování pesticidů ( 86 ) a očekává, že Komise a členské státy budou neprodleně řešit všechny jeho požadavky; vyzývá Komisi, aby do své revize prováděcích opatření k rámci pro přípravky na ochranu rostlin zahrnula ustanovení na podporu celounijního cíle snížení používání pesticidů, například posílením a vyjasněním environmentálních kritérií pro poskytování přístupu na trh pro pesticidy; zdůrazňuje, že pokud úřad EFSA dospěje k závěru, že existují nepřijatelné dopady na životní prostředí, nemělo by být přijato rozhodnutí o schválení; vyzývá Komisi, aby zprůhlednila a zpřístupnila údaje o regulačních rizicích;

118. domnívá se, že by měla být upřesněna výjimka stanovená v čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 1107/2009 ( 87 ) a měla by se uplatňovat pouze ze zdravotních a environmentálních důvodů; vyjadřuje politování nad tím, že tato výjimka se využívá k oslabování zákazu všech použití tří neonikotinoidů ve venkovním prostředí;

119. vyzývá Komisi, aby urychleně dokončila revizi směrnice 2009/128/ES o udržitelném používání pesticidů ( 88 ) a zahrnula do ní cíle snížení používání pesticidů a aby přijala veškerá opatření pro zajištění toho, aby se členské státy zavázaly, že budou tyto cíle provádět, mimo jiné ve svých vnitrostátních akčních plánech;

120. konstatuje, že rozšířené používání pesticidů vyvolává odolnost vůči pesticidům, což je závažný problém, který snižuje jejich účinnost; poukazuje na to, že zvýšené používání pesticidů a závislost na nich představují pro zemědělce vysoké náklady; konstatuje, že aby se zabránilo ztrátě biologické rozmanitosti a vzniku odolnosti vůči pesticidům, je třeba dodržovat hierarchii opatření v souladu s osmi zásadami integrované ochrany rostlin uvedenými v příloze III směrnice 2009/128/ES, podle které mají být chemické pesticidy používány až jako poslední možnost;

121. vyjadřuje politování nad tím, že posouzení vlivů chemických látek na životní prostředí a biologickou rozmanitost je obvykle v sociálně-ekonomické analýze v rámci postupu povolování podle nařízení REACH podceňováno a nedoceněno; je znepokojen pokračujícím používáním a povolováním nebezpečných chemických látek s nepříznivými dopady na životní prostředí nebo v případě chybějících údajů o bezpečnosti, pokud jde o konečné ukazatele v životním prostředí; vyzývá Komisi, aby v rámci své úlohy řídit rizika více zohledňovala dopady chemických látek na životní prostředí a biologickou rozmanitost, včetně jejich chronických a dlouhodobých dopadů;

122. vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily stejné standardy a účinné kontroly zemědělských produktů dovážených ze zemí mimo EU;

123. vyzývá Komisi, aby přezkoumala nařízení (ES) č. 396/2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů ( 89 ) s cílem zahrnout rizika pro zdraví a životní prostředí mezi kritéria právních předpisů;

124. vítá skutečnost, že se Komise zavázala spolupracovat s členskými státy a zúčastněnými subjekty s cílem zajistit, aby od samého počátku vnitrostátní strategické plány pro zemědělství plně odrážely ambici Zelené dohody pro Evropu a strategie „Od zemědělce ke spotřebiteli“, které obsahují vyšší cíle, pokud jde o významné snížení používání chemických pesticidů a omezení rizik a také používání hnojiv a antibiotik; zdůrazňuje, že je důležité usilovat o dosažení těchto cílů uceleným a oběhovým způsobem, například prostřednictvím agroekologických přístupů, jako je integrovaná produkce a ekologické zemědělství, včetně střídání plodin; zdůrazňuje rovněž přínos přesného zemědělství, digitalizace a dalších nástrojů pro snížení používání pesticidů, hnojiv a živin a jejich vyšší účinnost;

125. zdůrazňuje, že má-li se omezit potřeba pesticidů a dosáhnout dalšího snížení v používání chemických pesticidů a spojených rizik, je třeba, aby měli zemědělci k dispozici širší soubor alternativních, účinných, cenově dostupných a environmentálně bezpečných řešení a metod v oblasti ochrany rostlin; uvádí, že by to mohlo zahrnovat širší přejímání technik kulturní, fyzické a biologické kontroly, nové nízkorizikové pesticidy a biopesticidy, účinnější techniky uplatňování usnadňované nástroji, jako je digitální a přesné zemědělství, epidemiologické modely, širší a lepší škálu možností, pokud jde o odolnější odrůdy vyžadující méně vstupů, a posílení výzkumu a vzdělávání v oblasti inovací a poradních systémů, a to i pokud jde o agroekologické zemědělské postupy;

126. zdůrazňuje, že zemědělství, rybolov a lesnictví EU hrají důležitou úlohu při ochraně a obnově přírody a musí být plně zapojeny do provádění strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030; zdůrazňuje, že prováděcí opatření by měla doprovázet dobře definovaná podpora, vzdělávací programy a soubor udržitelných, bezpečných, účinných a cenově dostupných řešení a alternativ, jakož i přístup k nejnovějším znalostem, technologiím a poradenským službám; dále zdůrazňuje, že pozitivní pobídky a výměna osvědčených postupů mohou přispět k provádění strategie;

127. vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily, aby cíle strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 byly plně zohledněny při provádění strategie „Od zemědělce ke spotřebiteli“, strategie pro udržitelnost v oblasti chemických látek a připravovaného akčního plánu pro nulové znečištění, který by měl rovněž řešit světelné a hlukové znečištění, včetně hluku pod vodou; zdůrazňuje, že je důležité přednostně řešit znečištění u zdroje a současně zajistit využívání nejlepších dostupných technologií;

128. vyzývá Komisi, aby stanovila ambiciózní cíl snížení používání venkovního umělého osvětlení do roku 2030 a navrhla pokyny, jak mohou členské státy snížit umělé osvětlení v noci;

129. zdůrazňuje, že je třeba, aby strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 zahrnovala zvláštní opatření týkající se snížení znečištění s přímým dopadem na biologickou rozmanitost a zdraví, například znečištění související s plasty, mikroplasty a chemické znečištění; vyzývá Komisi, aby zajistila rychlé provedení všech opatření nového akčního plánu pro oběhové hospodářství a souvisejících právních předpisů;

Invazivní nepůvodní druhy

130. vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že invazní nepůvodní druhy představují vážnou hrozbu pro životní prostředí, živobytí a potravinové zabezpečení, nevratně poškozují chráněné oblasti a jejich biologickou rozmanitost, a nad tím, že tuto situaci zhoršuje změna klimatu;

131. vyjadřuje politování nad tím, že seznam invazivních nepůvodních druhů Unie představuje méně než 6 % invazivních nepůvodních druhů vyskytujících se v EU; vyzývá Komisi, aby zintenzívnila opatření a zajistila, aby byly na seznam zařazeny invazivní nepůvodní druhy, které postihují ohrožené druhy; dále vyzývá Komisi, aby zlepšila prevenci zavedením povinného posuzování rizik před prvním dovozem nepůvodních druhů a tím, že co nejdříve navrhne celounijní bílé seznamy druhů povolených pro dovoz, držení, chov a obchodování jako zvířata v zájmovém chovu na základě vědeckého posouzení rizik a ekologických charakteristik v EU;

132. upozorňuje na to, že jedním z hlavních způsobů zavlékání invazivních nepůvodních druhů je obchodování s exotickými zvířaty a že kromě toho jsou se zavlékáním invazivních nepůvodních druhů spojeny i další stresové faktory, jako je pozemní a námořní doprava a odpad v mořích; vyzývá k vypracování dalších opatření na úrovni EU v oblasti prevence, kontroly a eradikace invazivních nepůvodních druhů, včetně vypracování konkrétních plánů pro ty, které postihují kriticky ohrožené druhy; zdůrazňuje, že je zapotřebí dostatečných lidských, technických a finančních zdrojů pro prevenci a pomoc postiženým oblastem při řešení stávajících a nově zavlečených invazivních nepůvodních druhů;

133. vyjadřuje politování nad tím, že na seznam invazních nepůvodních druhů Unie byl zařazen pouze jeden mořský druh ( 90 ) ; vyzývá Komisi, aby tento nepřiměřeně nízký počet mořských invazivních nepůvodních druhů řešila s cílem zajistit odpovídající soulad s nařízením (EU) č. 1143/2014 ( 91 )

Financování, začleňování a správní rámec

134. zdůrazňuje, že společenské a environmentální přínosy prevence a obnovy převyšují investiční náklady; vyzývá Komisi, aby zajistila účinné začleňování a posuzování biologické rozmanitosti v rámci všech výdajů a programů EU na základě taxonomie EU; vyzývá k účinnému uplatňování zásady „významně nepoškozovat“ ve všech výdajích a programech EU; vyzývá Komisi, aby předložila komplexní posouzení toho, jak by bylo možné mobilizovat každoročně 20 miliard EUR jako minimum potřebné pro přírodu, vypracovala příslušné návrhy pro roční rozpočet EU a přezkoumala, zda je zapotřebí specializovaný nástroj financování pro TEN-N; bere na vědomí dohodu o začlenění výdajů na oblast biologické rozmanitosti ve výši 7,5 % od roku 2024 a ve výši 10 % počínaje rokem 2026; domnívá se, že je třeba vyvinout úsilí s cílem dosáhnout v rámci víceletého finančního rámce co nejdříve počínaje rokem 2021 přidělení alespoň 10 % ročních výdajů na biologickou rozmanitost; zdůrazňuje, že je třeba zajistit soulad mezi financováním v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti; naléhavě vyzývá členské státy, aby do plánů pro oživení a odolnost zahrnuly opatření v oblasti biologické rozmanitosti; trvá na tom, že výdaje EU na biologickou rozmanitost by měly být sledovány na základě účinné, transparentní a komplexní metodiky, kterou stanoví Komise ve spolupráci s Evropským parlamentem a Radou;

135. vyzývá Komisi a členské státy, aby do roku 2022 posoudily, které dotace mají škodlivý dopad na životní prostředí, s cílem bezodkladně je postupně ukončit; vyzývá k tomu, aby byly finanční pobídky přeorientovány směrem k investicím podporujícím biologickou rozmanitost a daňové systémy více využívaly environmentální daně a příjmy;

136. připomíná závazek EU plnit cíle Pařížské dohody; vyzývá Komisi a členské státy, aby co nejdříve a nejpozději do roku 2025 ukončily veškeré přímé a nepřímé dotace na fosilní paliva;

137. domnívá se, že postupné ukončování dotací na fosilní paliva a dalších dotací, které škodí životnímu prostředí, by mělo být rovněž globálně prosazováno prostřednictvím obchodní politiky EU a zelené diplomacie, mimo jiné prostřednictvím dohody o plánu s dílčími cíli pro každého obchodního partnera;

138. připomíná, že podle odhadů Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj vynakládají vlády na celém světě přibližně 500 miliard USD ročně na podporu, která je potenciálně škodlivá pro biologickou rozmanitost, tj. pět až šestkrát více, než jsou celkové výdaje na biologickou rozmanitost ( 92 )

139. vyzývá Komisi, aby vypracovala jasné pokyny a pobídky s cílem mobilizovat soukromé finanční prostředky pro biologickou rozmanitost a uvést investice do souladu s cíli Zelené dohody pro Evropu a strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030; dále vyzývá Komisi, aby předložila ambiciózní a výhledový rámec, který by zahrnoval legislativní opatření a finanční pobídky pro veřejný i soukromý sektor na podporu dosažení cílů v rámci strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030, jakožto součást nové strategie udržitelného financování; vyzývá Komisi, aby přijala opatření v oblasti udržitelného zadávání veřejných zakázek pro podniky;

140. vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily soudržnost politik a sladily politiky EU a vnitrostátní politiky se strategií v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030; dále vyzývá k tomu, aby byly ve všech politikách EU dodržovány všechny zásady Smluv, zejména zásada předběžné opatrnosti a zásada „znečišťovatel platí“;

141. zdůrazňuje, že je potřebný právně závazný správní rámec v oblasti biologické rozmanitosti – právní předpis týkající se biologické rozmanitosti – navazující na komplexní posouzení dopadu, který bude ukazovat cestu do roku 2050 pomocí souboru cílů, včetně cílů do roku 2030 a závazků přijatých v rámci COP15, a který stanoví mechanismus sledování s ukazateli SMART v rámci chráněných území i mimo ně; vyzývá Komisi, aby za tímto účelem předložila v roce 2022 návrh právního předpisu; zdůrazňuje, že zajištění dostatečných lidských a finančních zdrojů bude mít zásadní význam pro účinnou správu;

142. vyzývá Komisi, aby zvážila zřízení nezávislého evropského vědeckého panelu pro biologickou rozmanitost nebo podobného orgánu, který by posuzoval soulad opatření EU s cíli strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a v souladu s tím předkládal politická doporučení, aby se zabránilo případnému překrývání s politikami EHP nebo jiných unijních a mezinárodních orgánů;

143. připomíná, že článek 37 Listiny odráží zásadu zajištění ochrany životního prostředí v právních předpisech Unie; domnívá se, že právo na zdravé životní prostředí by mělo být uznáno v Listině a že EU by měla být v čele iniciativy usilující o uznání podobného právo na mezinárodní úrovni;

Výzkum, inovace a vzdělávání

144. vyzývá Komisi, aby posilovala biologickou rozmanitost v rámci programů EU pro mládež, jako je Evropská dobrovolná služba, a aby zahájila program Zelený Erasmus jakožto součást programu Erasmus se zaměřením na výměnu znalostí, studentů a odborníků v oblasti obnovy a ochrany;

145. zdůrazňuje, že je třeba lépe porozumět složení biologické rozmanitosti, jejím dopadům na fungování ekosystémů a ekosystémové odolnosti; domnívá se, že by měl být posílen jak základní, tak aplikovaný výzkum v oblasti biologické rozmanitosti, a zdůrazňuje, že by k tomu měly být zajištěny dostatečné finanční prostředky; vyzývá k začlenění výzkumu biologické rozmanitosti do různých programů financování na úrovni EU a jednotlivých členských států; připomíná svůj požadavek týkající se zaměření na biologickou rozmanitost v rámci výzkumného programu EU; zdůrazňuje, že je třeba výrazně navýšit financování veřejného výzkumu;

146. zdůrazňuje význam dalšího výzkumu biogeografických oblastí a taxonomie organismů, jakož i dopadu odlesňování a úbytku biologické rozmanitosti na základní služby, jako je potravinové zabezpečení; zdůrazňuje, že je třeba zlepšit znalosti o vztazích mezi vznikem onemocnění na jedné straně a legálním i nelegálním obchodem s volně žijícími zvířaty, přeměnou a znehodnocováním ekosystémů na straně druhé;

147. je pevně přesvědčen, že by měl být proveden další výzkum oceánů vzhledem k tomu, že jsou stále z velké části neprozkoumány; vyzývá v tomto ohledu Komisi, aby se významně zapojila v iniciativy OSN „Desetiletí vědy o oceánech“ a aby se řídila doporučeními „mise Starfish 2030: obnovit naše oceány a vody“; domnívá se, že financování by mělo být poskytováno rovněž pro hlubinné mořské ekosystémy a biologickou rozmanitost;

148. vybízí k výzkumu udržitelných zemědělských inovací, technologií a výrobních metod a postupů pro zemědělce, které zlepšují biologickou rozmanitost a zdraví ekosystémů, včetně digitalizace, udržitelného agrolesnictví, biologických alternativ chemických pesticidů představujících nízké riziko a zemědělství bez pesticidů;

149. domnívá se, že zvýšené úsilí v oblasti výzkumu by mělo zahrnovat také sociální a hospodářské dopady a příležitosti politik týkajících se ochrany, biologické rozmanitosti půdy a tání ledovců a permafrostu;

150. vítá vytvoření Znalostního centra pro biologickou rozmanitost a nového Střediska EU pro sledování půdy;

151. zdůrazňuje význam přidělení odpovídajících zdrojů na shromažďování údajů a vypracování ukazatelů na podporu budování kapacit a posílení spolupráce v oblasti biologické rozmanitosti mezi zúčastněnými stranami; uznává potenciál digitalizace, dat velkého objemu a umělé inteligence pro zlepšení našeho porozumění biologické rozmanitosti a znalostí o ní;

152. vyzývá Komisi, aby podporovala účast malých a středních podniků na výzkumu a inovačním úsilí s cílem přispívat k cílům strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030;

153. je přesvědčen, že znalosti o životním prostředí musí být nedílnou součástí vzdělávání; podporuje zřizování chráněných oblastí také pro vzdělávací účely; zdůrazňuje, že je třeba podporovat participativní vědy a zvyšování povědomí, mimo jiné s cílem ukázat společnosti potřebu chránit a obnovovat biologickou rozmanitost;

Globální rámec pro biologickou rozmanitost, mezinárodní opatření, obchod a správa oceánů v období po roce 2020

154. připomíná postoj, který vyjádřil ve svém usnesení týkajícím se COP15 ohledně biologické rozmanitosti a nezbytnosti uzavřít závaznou mnohostrannou dohodu na období po roce 2020, jež bude podobná Pařížské dohodě, jejímž cílem bude zastavit a zvrátit do roku 2030 úbytek biologické rozmanitosti a která stanoví konkrétní, měřitelné, dosažitelné, realistické a časově vymezené (SMART) cíle a ukazatele, pevný prováděcí rámec a vědecky podložený, nezávislý a transparentní mechanismus přezkumu; je přesvědčen, že rok 2021 představuje pro biologickou rozmanitost na celém světě zlomový okamžik a že EU by se měla ujmout role globálního lídra a prosazovat v jednáních ambiciózní cíle, které budou stejné jako její vlastní cíle nebo ještě ambicióznější, včetně právně závazných celosvětových cílů obnovy a ochrany ve výši alespoň 30 % do roku 2030; v tomto ohledu vítá závazek Koalice pro vysoké cíle pro přírodu a lidi, který spočívá v ochraně 30 % pevniny a moří na celém světě; zdůrazňuje, že při uplatňování tohoto nového rámce je nutné podporovat země s nízkými příjmy; podtrhuje význam většího zapojení soukromého sektoru do ochrany a obnovy biologické rozmanitosti;

155. vyzývá Komisi, aby prosazovala ambiciózní a jasné globální dlouhodobé cíle; opakuje svůj názor, že EU by v rámci jednání měla případně vyzvat k tomu, aby do roku 2050 byla zajištěna ochrana poloviny planety ( 93 )

156. podporuje vznik mezinárodní smlouvy o pandemii, která by byla vypracována pod záštitou Světové zdravotnické organizace (WHO) za účelem posílení odolnosti vůči budoucím pandemiím; konstatuje, že jedním z doporučení semináře platformy IPBES o biologické rozmanitosti a pandemii je vytvoření mezivládní rady na vysoké úrovni pro prevenci pandemií, která by usnadňovala spolupráci mezi vládami, mimo jiné poskytováním politicky relevantních vědeckých informací a koordinací podoby rámce pro monitorování, položila by základy pro plnění případných cílů a její činnost by pokrývala oblasti přesahu všech tří úmluv z Ria; vyzývá EU a členské státy, aby podpořily vznik takové rady v rámci COP15, a konstatuje, že řada by měla pracovat v součinnosti se stávajícími orgány, jako je WHO;

157. vyzývá Komisi a členské státy, aby požadovaly vypracování zvláštní zprávy mezivládního panelu IPCC o biologické rozmanitosti a změně klimatu;

158. je znepokojen novými otázkami v oblasti práva, ochrany životního prostředí, biologické bezpečnosti a správy, které se mohou objevit v souvislosti s uvolňováním geneticky modifikovaných organismů vzniklých na základě technologie genového tahu do životního prostředí, a to i za účelem ochrany přírody; bere na vědomí výsledek ad hoc technické odborné skupiny Úmluvy o biologické rozmanitosti týkající se genových tahů a živých ryb ( 94 ) , který budí obavy z problematického předvídání chování těchto organismů, z posuzování rizik, která jsou s nimi spjata, a z jejich kontroly po uvolnění do prostředí; upozorňuje, že organismy, u nichž došlo k vytvoření genového tahu, by se mohly stát invazními druhy; domnívá se, že je třeba vypracovat materiály s pokyny a nástroje pro posuzování rizik na celosvětové a unijní úrovni, rámec pro sledování životního prostředí a jasné a účinné celosvětové mechanismy řízení, které by sloužily ke kontrole a zvrácení vlivu organismů vyvinutých technologií genového tahu, a že je nutné dále zkoumat zdravotní, environmentální, ekologické, etické a další důsledky využívání těchto organismů, aby bylo možné lépe pochopit jejich potenciální dopad; domnívá se p