2012/0010 (COD)

SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU



podle čl. 294 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie



týkající se

postoje Rady k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováváním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů a o volném pohybu těchto údajů,

kterou se zrušuje rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV

1.Souvislosti

Datum předání návrhu Evropskému parlamentu a Radě

(dokument COM(2012) 10 final – 2012/0010 COD): 25. ledna 2012 Datum přijetí postoje Evropského parlamentu v prvním čtení: 12. března 2014 Datum předání pozměněného návrhu: Nepoužije se Datum přijetí postoje Rady: 8. dubna 2016

2.Cíl návrhu Komise

Směrnice o ochraně osobních údajů orgány činnými v trestním řízení tvoří součást balíčku opatření pro reformu ochrany údajů navrhovaného Komisí, který rovněž zahrnuje obecné nařízení o ochraně údajů.

Cílem balíčku opatření pro reformu ochrany údajů je vybudovat pro Evropskou unii moderní, silný, jednotný a komplexní rámec ochrany údajů. Budou z něj těžit fyzické osoby tím, že budou posíleny jejich základní práva a svobody týkající se zpracování osobních údajů a jejich důvěra v digitální prostředí.

Rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech se používá v oblastech justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost. Komisi neměla do 30. listopadu 2014 pravomoci k vymáhání pravidel, neboť jde o rámcové rozhodnutí, což přispělo k rozdílům v provádění. Navíc je oblast působnosti rámcového rozhodnutí omezena na činnosti související s přeshraničním zpracováním. To znamená, že zpracování osobních údajů, které nebylo předmětem výměny mezi členskými státy, v současnosti nepokrývají pravidla EU upravující toto zpracovávání a ochranu základního práva na ochranu údajů. To rovněž v některých případech působí praktické obtíže policejním a jiným orgánům, kterým nemusí být zřejmé, zda zpracování údajů je pouze vnitrostátní či přeshraniční. Rovněž mohou mít problém při zjišťování, zda „vnitrostátní“ údaje mohou být předmětem následné přeshraniční výměny.

Pro účely zajištění účinné justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce má zásadní význam zajištění jednotné a vysoké úrovně ochrany osobních údajů fyzických osob a usnadnění výměny osobních údajů mezi příslušnými orgány členských států. V zájmu toho musí být ve všech členských státech rovnocenná úroveň ochrany práv a svobod fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány pro účely prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů. Účinná ochrana osobních údajů v celé Unii vyžaduje posílení práv subjektů údajů a povinností těch, kteří osobní údaje zpracovávají, ale také rovnocenné pravomoci pro sledování a zajišťování souladu s pravidly ochrany osobních údajů v členských státech.

Uvedená směrnice umožní donucovacím a justičním orgánům efektivnější a rychlejší vzájemnou spolupráci. Posiluje důvěru a zajišťuje právní jistotu.

3.Připomínky k postoji Rady

Postoj Rady navazuje na politickou dohodu, ke které dospěly Evropský parlament a Rada v rámci neformálních trialogů dne 15. prosince 2015 a jež byla následně potvrzena Radou dne 8. dubna 2016.

Komise tuto dohodu podporuje, neboť je v souladu s cíli návrhu Komise.

Uplatněním harmonizovaných pravidel rovněž na operace zpracování údajů na vnitrostátní úrovni zachovává dohoda obecný cíl zajistit ochranu osobních údajů v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech na vysoké úrovni a usnadnit výměnu osobních údajů mezi policejními a justičními orgány členských států. Zachovává uplatňování obecných zásad týkajících se ochrany údajů na oblast policejní a justiční spolupráce v trestních věcech a přitom respektuje specifickou povahu těchto oblastí.

Dohoda vyjasňuje věcnou oblast působnosti směrnice tím, že stanoví účely prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů včetně včetně „ochrany před hrozbami pro veřejnou bezpečnost a jejich předcházení“. Dohoda rovněž zahrnuje do pojmu „příslušné orgány“ některé soukromé subjekty, ale taková možnost se striktně omezuje na subjekty, kterým vnitrostátní právo svěřilo pro účely uvedené směrnice výkon veřejné moci nebo veřejných pravomocí. S ohledem na praxi členských států zadávat externím dodavatelům ze soukromého sektoru některé definované činnosti, které dříve vykonával pouze stát (např. soukromě provozovaná vězení), zavádí tato možnost ve směrnici určitou míru flexibility, což jí umožňuje přizpůsobit se měnícímu se prostředí.

Dohoda rovněž stanoví minimální harmonizovaná kritéria a podmínky týkající se případných omezení obecných pravidel. To se týká zejména práva fyzické osoby na informování, když policejní a justiční orgány zacházejí s jejími osobními údaji nebo k nim mají přístup. Tato omezení jsou nutná pro účinnou prevenci, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů. Rovněž zavádí zvláštní pravidla, která mají zohledňovat specifickou povahu činností spojených s vymáháním práva, včetně rozlišení mezi jednotlivými kategoriemi subjektů údajů, jejichž práva se mohou lišit (jako např. svědci a podezřelí).

Dohoda posiluje přístup na základě rizika tím, že stanoví správci novou povinnost vypracovat za jistých okolností posouzení dopadů v oblasti ochrany osobních údajů a přitom zachovává povinnosti související s ochranou údajů již od návrhu a standardní nastavení ochrany údajů od počátku a povinnost související s ustanovením inspektora ochrany údajů.

Dohoda stanoví pravidla pro mezinárodní předávání údajů do třetích zemí orgány příslušnými pro účely směrnice daným orgánům, přičemž rovněž stanoví možnost předávání soukromým orgánům, s výhradou řady zvláštních podmínek.