Došlo k výraznému zlepšení regulace a transparentnosti komoditních trhů od publikování sdělení z roku 2008 o cenách potravin v Evropě , které bylo vypracováno po prudkém nárůstu cen potravin v letech 2007/2008. V té době Komise doporučila podporovat konkurenceschopnost potravinového řetězce, důsledně prosazovat pravidla hospodářské soutěže a ochrany spotřebitele, přezkoumat a v případě potřeby zlepšit regulaci fungování potravinového řetězce, zlepšit informovanost spotřebitelů a odrazovat od spekulací na trzích se zemědělskými komoditami a deriváty. Všechna tato doporučení se promítla do legislativních a politických opatření (viz příloha 2), která poskytují solidní výchozí bod pro stávající bouřlivou situaci.

Zvýšení nákladů na logistiku a další vstupy

Výrobci potravin, obchodníci s potravinami a maloobchodníci čelí zvýšeným nákladům na dopravu a logistiku (volně loženého, kontejnerově nebo letecky dopravovaného zboží). Dopady pandemie COVID-19 a silné hospodářské oživení, které následovalo, přetížily kapacity námořní nákladní dopravy. S dalším narušením v Černém moři bude námořní nákladní doprava vystavena dalšímu tlaku. U jiných vstupů se rovněž zvyšují náklady: je tomu tak například u nákladů na balení (dřevěné kontejnery +37 %, papír a buničina +26 %, plasty +13 %) . Rovněž je vykazováno, že určitou úlohu hraje i nedostatek pracovních sil a potíže s náborem pracovníků v potravinářském průmyslu EU (míra volných pracovních míst ve výrobě se zvýšila o 62 %).

Rostoucí ceny potravin v EU

V neposlední řadě od léta 2021 vzrostly spotřebitelské ceny potravin a v únoru 2022 dosáhly meziročního nárůstu 5,6 %, což je nejvyšší míra od začátku pandemie COVID-19. Potraviny jsou důležitou složkou celkové míry inflace (HISC ) s průměrným podílem 16 % v EU-27, k němuž lze doplnit dalších 6 % na stravování. Pro srovnání, náklady na energie na bydlení a dopravu představují 10% podíl v průměrném koši domácností.

Členské státy jsou zasaženy různě v závislosti na jejich vnitrostátních hospodářských kontextech, na struktuře jejich potravinových dodavatelských řetězců a na struktuře vnitrostátní spotřebitelské poptávky.

Graf č. 2: Inflace u cen potravin podle členských států

Zdroj: Eurostat (vybrané členské státy).

Ukrajina, Rusko a globální potravinové zabezpečení

K již tak napjatým (energetickým) komoditním trhům a inflačním tlakům přišla ruská invaze na Ukrajinu. Navíc má dopad na globální potravinové zabezpečení: Ukrajina a Rusko jsou hlavními hráči na světovém trhu s obilovinami a olejnatými semeny. Na Ukrajinu připadá 10 % světového trhu s pšenicí, 13 % trhu s ječmenem, 15 % trhu s kukuřicí a je nejdůležitějším hráčem na trhu se slunečnicovým olejem (více než 50 % světového obchodu). Pokud jde o Rusko, činí tyto údaje 24 % (pšenice), 14 % (ječmen) a 23 % (slunečnicový olej). Rusko je rovněž významným vývozcem bílých ryb, zejména tresky pestré pro zpracovatelský průmysl (16 % dodávek).

Severní Afrika a Blízký východ více než 50 % svých potřeb uspokojují dovozem obilovin z Ukrajiny a Ruska. Země východní Afriky dovážejí 72 % obilovin z Ruska a 18 % z Ukrajiny. Ukrajina je rovněž důležitým dodavatelem (krmné) kukuřice do Evropské unie a Číny.

Ukrajina je čtvrtým největším dodavatelem zemědělsko-potravinářských produktů do EU a klíčovým zdrojem obilovin (52 % dovozu kukuřice do EU, 19 % pšenice obecné), rostlinných olejů (23 % dovozu do EU) a olejnatých semen (22 % dovozu do EU, zejména 72 % dovozu řepky olejky do EU). Rusko vyváží do EU méně.

Vzhledem k významu Ukrajiny v mezinárodním obchodu má narušení ukrajinské zemědělské produkce a logistiky ve spojení s nárůstem nákladů na přepravu a pojištění značný dopad na světové trhy, a tedy i na ceny obilovin. Od počátku konfliktu již byl zaznamenán prudký nárůst světových cen obilovin, který překonal ceny v letech 2007/2008. Tato situace ohrožuje nejen dodávky potravin ukrajinskému obyvatelstvu, ale také potravinové zabezpečení zemí mimo EU, které závisí na dovozu komodit z Ukrajiny.

Potenciál ukrajinské zemědělské produkce je silně ovlivněn ruskou invazí do země. Kromě lidských obětí, ničení a nebezpečí války existuje nedostatek pracovní síly pro zemědělské podniky a obory, a to i v sousedních členských státech. Základní vstupy jsou nedostatkové a je obtížné nebo nemožné je získat. Na Ukrajině bude v roce 2022 rozhodující schopnost osévat jařiny a sklízet jařiny i ozimé plodiny, přičemž dopad války bude pravděpodobně trvat několik let, v neposlední řadě i v důsledku válečných škod na infrastruktuře a logistických zařízeních. V Rusku sice výroba není poškozována ani omezována válkou, avšak přetrvává nejistota, pokud jde o jeho schopnost vyvážet velká množství přes Černé moře.

Potravinové zabezpečení v globálním kontextu

Potravinové zabezpečení je i nadále zdrojem rostoucí obav na planetě. OSN zdůraznila, že změna klimatu a úbytek biologické rozmanitosti představují hlavní celosvětovou hrozbu pro potravinové zabezpečení . Organizace OSN pro výživu a zemědělství uvádí, že 811 milionů lidí zůstává chronicky podvyživených a kombinace faktorů podkopává pokrok směrem k dosažení cíle udržitelného rozvoje č. 2 „Konec hladu“. Očekává se, že bez účinných zmírňujících a adaptačních opatření změna klimatu situaci ještě zhorší. Rostoucí ceny potravin mají okamžitý dopad na občany rozvojových i nejméně rozvinutých zemí závislých na nákupu potravin. Index cen potravin FAO, který sleduje změny mezinárodních cen komodit na měsíční bázi, ukazuje na stále obtížnější situaci: v únoru 2022 dosáhl průměrně 140,7 bodu, tj. historicky nejvyššího bodu o 3,1 bodu převyšujícího předchozí vrchol z února 2011.

Zatímco klíčoví odběratelé ukrajinské a ruské pšenice mají údajně zásoby na několik měsíců, růst cen je již pociťován v zemích, které se nacházejí v nejisté situaci, jako je Sýrie a Libanon, jakož i v Alžírsku.

V roce 2021 dosáhl globální nedostatek potravin bezprecedentní úrovně, kdy více než 161 milionů lidí potřebovalo naléhavou potravinovou pomoc a téměř 0,6 milionu lidí zažilo podmínky podobné hladomoru. Tato situace se může dále zhoršovat, pokud ceny potravin nadále porostou.





Příloha 2

Opatření v návaznosti na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Ceny potravin v Evropě z roku 2008 (KOM(2008) 0821 v konečném znění).