EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 13.10.2011 
SEK(2011) 1173 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SHRNUTÍ POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Průvodní dokument k 
SDĚLENÍ EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RAD Ě, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
Zvýšení dopadu rozvojové po litiky EU: Agenda pro zm ěnu 
 
{KOM(2011) 637 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1172 v kone čném znění}  
 
CS 2   CS 1. VYMEZENÍ PROBLÉMU: o jaký problém se p řesně jedná, koho nejvíc postihuje a 
proč je nezbytné ve řejné opat ření? 
V současných globálních souvislostech a na pozadí významných mezinárodních problém ů1, 
legitimní diskuse o pomoci a její nové kont extuální struktury na úrovni EU (rámec vn ější akce 
po přijetí Lisabonské smlouvy) i mezinár odní úrovni (G-20, mezinárodní finan ční instituce, 
OSN…) vyvstala pot řeba provést zm ěny ke „zvýšení dopadu rozvojové politiky EU“ . 
Cílem je, aby rozvojová politika EU byla schopna v nadcházejícím desetiletí čelit problém ům, 
a pomoci partnerským zemím provést zm ěny nezbytné k urychlení vlastního pokroku p ři 
snižování chudoby a p ři plnění rozvojových cíl ů tisíciletí. 
Současné výzkumy2 ukazují, že od roku 2005, kdy bylo p řijato Pařížské prohlášení, se vzorce 
pro celosv ětové přidělování pomoci zhoršovaly. Existuje totiž řada problém ů, jež podrývají 
účinnost a ú čelnost rozvojových politik  EU i jiných aktér ů. Za prvé se sou časně se 
zvyšováním objemu oficiální rozv ojové pomoci zvýšila její rozt říštěnost. Tendence je 
poskytovat pomoc po menších částech. Sou časně se zv ý ši l p o čet dárců: celosvětově působí 
dárci ve více zemích a v jejich rámci ve více odv ětvích. Rovn ěž na úrovni odv ětví dochází 
často k nár ůstu počtu dárců: v roce 2007 čerpalo 41 % všech odv ětví v přijímajících zemích 
pomoc od více než t ří dárců z EU.  
Za druhé, rozši řování vztah ů mezi dárci a partnerskými zem ěmi způsobuje vyšší úsilí o 
koordinaci, které zat ěžuje na prvním míst ě partnerské zem ě, ale i zástupce dárc ů v terénu. 
Překrývání úsilí s jinými dárci – v četně členských stát ů – může spolu s nedostatkem 
koordinace vést k náhlým nedostatk ům v zeměpisném/odv ětvovém pokrytí (tzv. „sirotci“) a 
vzniku atmosféry nejistoty v partnerské zemi a u hlavních p říjemců v těchto zemích, kam 
velmi často patří nejzraniteln ější skupiny.  
Dlouhodobé náklady na neefektivní pomoc jsou v ědecky analyzovány z hlediska jejich 
dopadů na kvalitu správy v partnerské zemi a na hospodá řství přijímajících zemí. Tyto 
náklady jsou v ětšinou udávány v kvalitativním vyjád ření, ačkoli v některých p řípadech se 
vyskytly kvantitativní náklady, pokud jde o ušlý hospodá řský růst nebo zvýšení náklad ů 
způsobené malou p ředvídatelností financování rozvoje3. Například jen dlouhodobé náklady 
související s rozt říštěností vedou k tomu, že vláda není schopna řídit portfolio projekt ů nebo 
dokonce ani získat p řehled o investicích a činnostech, na n ěž byla pomoc ud ělena, jakož i k 
nedostatku efektivního plánování, zem ěpisným mezerám atd.4.  
                                                 
1 Jako je finan ční krize, zm ěna klimatu, p řístup k energiím, nedostate čné zajištění potravin, migra ční 
tlaky, nestabilita stát ů, regionální konflikty a mezinárodní bezpe čnost, vznik nových 
mocností/investor ů/dárců. 
2 „Trends of In-country Aid Fragmentation and Donor Proliferation: An Analysis of Changes in Aid 
Allocation Patterns between 2005 and 2009“ ( Tendence k rozt říštěnosti pomoci uvnit ř zemí a r ůstu 
počtu dárců: rozbor zm ěn ve vzorcích p řidělování pomoci mezi roky 2005 a 2009 ), zpráva pro pracovní 
skupinu OECD pro d ělbu práce a komplementárnost, první verze – 24. b řezna 2011, kone čná verze se 
připravuje. 
3 „Agenda o ú činnosti pomoci: Výhody celoevropského p řístupu“  
http://ec.europa.eu/development/icenter/repos itory/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
4 Tamtéž. 
 
CS 3   CS 2. ANALÝZA SUBSIDIARITY: Je činnost EU oprávn ěná z hlediska subsidiarity 
(nezbytnost a p řidaná hodnota EU)? 
Podle Lisabonské smlouvy je rozvojová politika sdílenou pravomocí Komise a členských 
států. Komise se zhostí své úlohy ve zvyšování dopad ů pomoci, kterou poskytuje, a sou časně 
plně uznává, že se jiné rozm ěry, aspekty a akté ři (jako je soudržnost politik ve prosp ěch 
rozvoje, modality pomoci, vlastní odpov ědnost zemí atd.) navzájem dopl ňují a je třeba je vzít 
v potaz do té míry, v jaké mají vliv na ce lkový dopad rozvojové po litiky EU. Úloha EU v 
podpoře koordinace a soudržnosti, její schopnost sdružovat služby a prost ředky a vést dialog 
mezi EU a partnerskými zem ěmi je nezbytná, protože činnost pouze na úrovni členských stát ů 
nemůže tyto funkce uspokojiv ě plnit.  Proto má koordinovaná činnost EU jako celku p řidanou 
hodnotu, která z hlediska politik a multiplikace finan čních prost ředků přesahuje sou čet 
individuální činnosti vedené 27 členskými státy a Komisí5. Studie z roku 20096 odhaduje, že 
potenciální výhody celoevropského p řístupu k ú čelnosti pomoci by byly v řádu 3–6 miliard 
EUR ročně.  
Jak zdůraznila ve řejná konzultace k zelené knize, Komise by m ěla zaměřit pomoc, kterou 
spravuje, na omezen ější počet odvětví a oblastí; m ěla by být p řijímána strategi čtější 
rozhodnutí než v minulosti a p řihlížet by se m ělo ke komparativním výhodám EU a jejímu 
potenciálu mít významný dopad. Komise také zast ává vedoucí úlohu v inic iování a koordinaci 
lepší dělby práce mezi EU a členskými státy. 
Aby byla tato p řidaná hodnota maximalizována , specializace a lepší d ělba práce by mohla 
vést k větší účinnosti, úsporám z rozsahu a nižším transak čním náklad ům, jejichž p řínosy by 
mohly být využity k dalšímu posílení dostupných finan čních zdroj ů a ke zlepšení pozice EU 
pro jednání/vyjednávání, čímž by si EU zajistila lepší postavení ve své v ůdčí úloze na 
celosvětové úrovni.  
3. CÍLE INICIATIVY EU: Jaké js ou hlavní politické cíle? 
Jak se uvádí ve Smlouv ě, hlavním cílem rozvojové politiky a praxe EU je snižování chudoby 
v kontextu udržitelného rozvoje. Mezinárodn ě uznávanou sou částí tohoto cíle, k jehož pln ění 
se EU zavázala, jsou rozvoj ové cíle tisíciletí. V zá ří 2010 se konala klí čová mezinárodní 
konference7, jež zdůraznila mezeru mezi samotnými cíli tisíciletí a stávající úrovní jejich 
plnění ve fázi, kdy pro to zbývá mén ě než 5 let; obavy panují zejména z nedostate čného 
pokroku v n ěkterých zemích a regionech (p ředevším v subsaharské Africe) a u n ěkterých cíl ů 
tisíciletí (nap ř. pokud jde o zdraví matek a d ětí).  
Vzhledem k úsilí, které ješt ě bude nezbytné, pokud mají být cíle tisíciletí do roku 2015 
splněny, musí EU urychlen ě zvýšit dopad své rozvojové po litiky na snižování chudoby. Po 
roce 2015 bude EU muset pokra čovat v podpo ře celosvětového úsilí, dokud se nepoda ří 
chudobu zcela vymýtit. Cílem navržené Agendy pro zm ěnu je proto zajistit, aby každé euro 
vydané EU na rozvojovou pomoc vytvo řilo co možná nejvyšší dopad na chudobu v 
                                                 
5 Jak bylo ukázáno výše odkazem na studii k Agend ě o účinnosti pomoci: Výhody celoevropského 
přístupu z října 2009  
 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf  
6 „Agenda o ú činnosti pomoci: Výhody celoevropského p řístupu“, HTPSE Limited, říjen 2009, 
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf   
7 Zasedání valného shromážd ění OSN na vysoké úrovni v New Yorku, zabývající se rozvojovými cíli 
tisíciletí. 
 
CS 4   CS rozvojových zemích, tak aby byl maximalizován p říspěvek EU k cíl ům tisíciletí a k 
dlouhodobému odstra ňování chudoby.  
Předpokládá se, že dopad na snižování chudoby se m ůže zlepšit, pokud se pomoc EU zam ěří z 
hlediska zem ěpisného a odv ětvového na omezen ější počet zemí a oblastí, spíše než aby p říliš 
malé částky pomoci byly rozptýleny na p říliš mnoho míst po sv ětě. Komise tak bude moci 
zůstat globálním hrá čem v záležitostech rozvoje, zat ímco jako dárce bude svou pomoc 
soustředit na odv ětví a země, kde bude mít nejvyšší dopad.  
V podpo ře tohoto úsilí také program soudr žnosti politik v zájmu rozvoje p řispívá ke 
zlepšování skute čných výsledk ů naší rozvojové spolupráce tím, že omezuje nedostatky a 
podporuje sou činnost mezi cíli vnit řních politik a rozvojem. Dále je t řeba se zam ěřit na vyšší 
soudržnost mezi cíli vn ější politiky a rozvojem. 
4. MOŽNOSTI POLITIKY: Které možnosti byly zváženy a které byly podrobn ě 
posouzeny? 
V posouzení dopad ů byly stanoveny čtyři hlavní možnosti: 
První možnost odkazuje na status quo , což znamená, že se postupy p řidělování a 
uskutečňování pomoci oproti sou časnému systému nezm ění (žádná další činnost EU), a 
rozvojová politika spravovaná Komisí by tak byla nadále p řidělována řadě různých odv ětví a 
zemí. Jinými slovy, EU by nadále d ělala „všude všechno“, takže by se ne řešil problém 
roztříštěnosti pomoci. Tato možnost byla podrobn ě posouzena v rámci sou časné situace 
rozptýlené a rozt říštěné rozvojové pomoc EU, která p ředstavuje základ pro zlepšení sm ěrem k 
účinnějšímu a efektivn ějšímu systému.  
Druhá možnost se týká odv ětvového zam ěření. V zájmu snížení odv ětvového rozptylu pomoci 
EU by se Komise zam ěřila hlavně na určité oblasti a odv ětví, zejména na ty, kde má 
komparativní výhody, ale nadále by pos kytovala pomoc mnoha zemím od t ěch nejchudších až 
po nerozvinut ější rozvojové zem ě. 
Třetí možnost se zabývá zem ěpisným zam ěřením: s cílem snížit zem ěpisný rozptyl pomoci 
EU by Komise soust ředila svou pomoc na omezený po čet zemí (vybraných podle jejich 
potřeb, schopností, zájm ů a závazků), ale nadále by si zachoval a široké pokrytí co do odv ětví.  
Ve čtvrté možnosti by EU zahrnula odv ětvové i zem ěpisné zam ěření – navrhla by 
diferenciovaný p řístup k přidělování rozvojové pomoci a ta kovou nabídku pomoci, která se 
zaměřuje na omezený po čet odvětví.  
Posouzení dopad ů nepočítá s předem stanoveným výb ěrem odvětví a zem ěpisných oblastí. 
Spíše testuje zásady  odvětvového zam ěření a zem ěpisné diferenciace. Kone čný výběr odvětví 
a zemí bude výsledkem podrobné analýzy a di alogu týkajících se jednotlivých zemí na 
základě stanovených zásad odpov ědnosti a partnerství zakotvených v Pa řížském prohlášení a 
rozhovorů s dalšími dárci, zejména členskými státy EU, v rámci kodexu chování pro d ělbu 
práce.  
Posílení soudržnosti rozvojové po litiky, zlepšení koordinace EU, výb ěr modalit pomoci a 
celková úrove ň finančních prost ředků dostupných pro rozvoj – všechny tyto faktory mají také 
vliv na úsp ěch EU při plnění jejích cíl ů v oblasti rozvoje a budou relevantními konstantami v 
 
CS 5   CS každé z t ěchto čtyř možností. Tyto prvky proto nejsou považovány za sou část posouzení 
dopadů.  
5. POSOUZENÍ DOPAD Ů: Jaké jsou hlavní hospodá řské, environmentální a sociální 
dopady každé možnosti, zejména pokud jde (v množstevním/pen ěžním vyčíslení) o 
přínosy a náklady (v četně odhadů administrativní zát ěže, dalších náklad ů na dosažení 
souladu a náklad ů na provád ění vzniklých ve řejné správ ě)?  
Možnost 1  
V rámci možnosti status quo  by byla rozvojová pomoc sp ravovaná Komisí nadále p řidělována 
do řady různých odv ětví a přijímajících zemí. Komise by si tedy zachovala celosv ětovou a 
víceodvětvovou přítomnost a potenciáln ě by si zajistila vliv v celém spektru oblastí, jakož i 
možný multiplika ční účinek ve všech zemích. Možnost status quo  neřeší problém rozptýlení a 
roztříštěnosti pomoci, takže vzr ůstá nebezpe čí neúčinnosti budoucího programu pomoci. 
Omezené zdroje pomoci by se navíc rozd ělovaly na p říliš malé částky, což by snížilo dopad a 
vedlo ke ztrát ě významu, legitimnosti a viditelnosti pomoci EU.  
Možnost 2  
Striktnější odvětvové zam ěření by mohlo p řispět ke zvýšení dopadu pomoci EU, jelikož by 
došlo k soust ředění prostředků v omezeném po čtu odvětví, čímž by se zvýšilo kritické 
množství pomoci EU. Mohlo by tak dále dojít ke zlepšení odbor ných znalostí, viditelnosti a 
pověsti EU v řadě odvětví, zejména tam, kde je patrná komparativní výhoda. Komise by si 
dále zachovala p řítomnost v celosv ětovém rozvoji, což by umožnilo uplat ňovat vliv a 
dosáhnout multiplika čního účinku ve všech zemích. U odv ětvového zam ěření však vzniká 
nebezpečí možného nesouladu mezi omezenou na bídkou Komise a popt ávkou partnerských 
zemí. To by mohlo vést k obtížím p ři vydávání celého objemu prost ředků. Přístup „shora 
dolů“ u odvětvového zam ěření by dále naru šil vlastní odpov ědnost zemí (což je uznávaný 
zásadní prvek ú čelnosti pomoci a celkového úsp ěchu rozvoje). 
Možnost 3  
Vyhraněnější zeměpisné zam ěření by mohlo p řispět ke zvýšení dopadu po moci EU, protože 
omezené prost ředky by byly soust ředěny na zem ě, jež je pot řebují nejvíce a v nichž by mohla 
mít pomoc nejv ětší dopad. Komise by tak uplat ňovala diferenciovaný p řístup k přidělování 
pomoci a partnerstvím založený na kom plexním politickém dialogu a rozhovorech o 
politikách se všemi partnerskými zem ěmi, jejichž prost řednictvím by EU ur čovala 
nejvhodnější způsoby spolupráce, díky čemuž by byla p řijímána informovaná a objektivní 
rozhodnutí o nejú činnější kombinaci politik, úrovních pomoci, finan čních opat řeních a 
režimech pomoci. 
Zeměpisné zam ěření by však mohlo oslabit vliv EU a multiplika ční účinek v některých 
zemích a regionech, kde již nep ůsobí. Pokud by nebyla zajišt ěna lepší koordinace a d ělba 
práce mezi EU a členskými státy, mohl by navíc nyní, kdy čím dál vyšší po čet dárců z EU 
omezuje své portfolio a řadu rozvojových zemí opouští, vzr ůstat rozdíl mezi dárcovskými 
„oblíbenci“ a „sirotky“. Oba tyto pr oblémy však lze zmírnit doprovodnými opat řeními, jako 
je strategie postupného odc hodu, rozvíjení nových druh ů partnerství se zem ěmi, které p řestaly 
dostávat grantovou pomoc, a pokrok ve spole čném plánování a d ělbě práce. 
Možnost 4  
 
CS 6   CS Striktnější odvětvové a zem ěpisné zam ěření by mohlo p řispět ke značnému zvýšení dopadu 
pomoci EU prost řednictvím lepšího a strategi čtějšího využívání a p řidělování omezeného 
objemu prost ředků. Tím by EU mohla zvýšit kritic ké množství své pomoci v n ěkterých 
odvětvích a zemích, což by jí umožnilo posílit sv ou vyjednávací pozici a zvýšit multiplika ční 
účinek na zdroje a politiky. Svým p říkladem by Komise zvýšila viditelnost a legitimnost 
pomoci, kterou poskytuje, a povzbudila by členské státy EU, aby u činily totéž. Posílila by se 
rovněž úloha Komise jako organizátora a koordi nátora, zejména pokud jde o zásadní aspekty 
dělby práce. 
6. POROVNÁNÍ MOŽNOSTÍ: Které možnosti a na základ ě jakých kritérií/od ůvodnění 
dát přednost? 
Posouzení dopad ů dochází k záv ěru, že možností s nejv ětším potenciálem je možnost 4. Vedla 
by ke strategi čtějšímu, opodstatn ěnějšímu a viditeln ějšímu přidělování omezeného množství 
prostředků EU na pomoc, které by se soust ředily tam, kde je to nejvíce pot řeba a kde mohou 
mít největší dopad na chudobu, mí sto aby byly v p říliš malých částkách rozptýleny po mnoha 
odvětvích a zemích, jak je tomu v možnosti status quo  (možnost 1). Možnost 4 spojuje 
výhody možností 2 a 3 a p řekonává n ěkterá omezení úzkého zam ěření (na jedno odv ětví nebo 
zeměpisnou oblast).  
Přístup, který p ředstavuje možnost 4, umožní Komisi dosáhnout vyvážen ější a strategi čtější 
úlohy dárce, která by m ěla mít kladné vedlejší ú činky na její viditelnost a pov ěst.  
7. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ: Na základ ě jakých opat ření stanovit skute čné 
přínosy a náklady a dosažení žádaného ú činku? 
Komise již zavedla pravidelné systémy mon itorování a hodnocení, jež pokrývají celou ší ři 
jejího programu pomoci. V sou časné dob ě vyhodnocuje strategie pro jednotlivé zem ě a 
tematické strategie, individuální programy a projekty. P ři širších hodnoceních se posuzuje 
doplňkovost a sou činnost mezi r ůznými legislativními nástroji, v četně činností, p ři nichž se 
nevydávají žádné prost ředky. Komplexní hodnocení se mohou dále týkat zast řešujících 
politických cíl ů, jak stanoví p říslušné politické postupy, jakož i řešit průřezové záležitosti 
týkající se všech nebo n ěkolika legislativních nástroj ů. Pokud to bude možné, Komise v 
hodnotící fázi sdruží všechny p říslušné strany ú častnící se pomoci EU, v četně společných 
hodnocení.