BERETNING FRA KOMMISSIONEN - Midtvejsevaluering af programmet Ungdom 2000-2006 (for perioden 2000-2003) Indholdsfortegnelse 1. Indledning 1.1. Begrundelse for evalueringen 1.2 Rapportens sigte 1.3. Metoder 1.3.1 Informationskilder 1.3.2 Centrale spřrgsmĺl i evalueringen 2. Rammer og kontekst for programmet 2.1. Historisk baggrund 2.2. Mĺlsćtninger 2.3. Udviklinger pĺ ungdomsomrĺdet siden 2000 3. Ivćrksćttelse af ungdomsprogrammet 3.1. Forudgĺende overordnede betragtninger over programmet Ungdom 3.1.1. Generelle og specifikke mĺlsćtninger 3.1.2. Operationelle mĺlsćtninger 3.2 Programmeringens sammenhćng med den overordnede kontekst 3.2.1. Mĺlsćtningernes relevans i forhold til problemstillingen 3.2.2. Konklusioner 3.3. Operationelle aspekter af programmet Ungdom 3.3.1. Beskrivelse 3.3.2. Resumé af gode erfaringer og vanskeligheder 3.3.3. Vurderinger af de operationelle aspekter 3.3.4. Konklusioner 3.4. Aktion 1 Ungdom for Europa 3.4.1. Rammerne for aktionen 3.4.2. Gennemfřrelse af aktionen 3.4.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet 3.4.4. Konklusioner vedrřrende aktionen 3.5. Aktion 2 Europćisk volontřrtjeneste 3.5.1. Rammerne for aktionen 3.5.2. Gennemfřrelse af aktionen 3.5.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet 3.5.4. Konklusioner vedrřrende aktion 2 3.6. Aktion 3 Ungdomsinitiativer 3.6.1. Rammerne for aktionen 3.6.2. Gennemfřrelse af aktionen 3.6.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet 3.6.4. Konklusioner vedrřrende aktion 3 3.7. Aktion 4 Fćlles aktioner 3.7.1. Rammerne for aktionen 3.7.2. Gennemfřrelse af aktionen 3.7.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet 3.7.4. Konklusioner vedrřrende aktion 4 - Supplerende foranstaltninger 3.8. Aktion 5 3.8.1. Rammerne for aktionen 3.8.2. Gennemfřrelse af aktionen 3.8.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet 3.8.4. Konklusioner vedrřrende aktion 5 3.9. Aktioner med tredjelande 3.9.1. Rammerne for aktionerne 3.9.2. Gennemfřrelse af aktionerne 3.9.3. Analyse af aktionernes effektivitet og produktivitet 3.9.4. Konklusioner vedrřrende aktionerne med tredjelande 4. Samlet evaluering af programmet 5. Anbefalinger 5.1. Anbefalinger for de enkelte aktioner 5.1.1 Anbefalinger pĺ tvćrs af de forskellige aktioner 5.1.2 Anbefalinger vedrřrende aktion 1 5.1.3 Anbefalinger vedrřrende aktion 2 5.1.4 Anbefalinger vedrřrende aktion 3 5.1.5 Anbefalinger vedrřrende aktion 4 5.1.6 Anbefalinger vedrřrende aktion 5 5.1.7 Anbefalinger vedrřrende partnerskabet mellem Europarĺdet og Kommissionen om den europćiske uddannelse af ungdomsledere. 5.1.8 Anbefalinger vedrřrende aktioner med tredjelande 5.2. Sammenfatning af anbefalingerne 6. Konklusion Bilag 1 Bilag 2 Bilag 3 1. Indledning 1.1. Begrundelse for evalueringen Nćrvćrende rapport er et resultat af forpligtelsen til at fřre tilsyn med programmet Ungdom og evaluere det i henhold til artikel 13 i afgřrelse nr. 1031/2000/EF [1]. Denne evaluering er efter overenskomst med medlemsstaterne foretaget et ĺr tidligere, for at Kommissionen kan tage hensyn til konklusioner og anbefalinger, nĺr den skal forelćgge et forslag til retsgrundlag for den kommende generation af programmer pĺ ungdomsomrĺdet. [1] EFT L 117 af 18.5.2000, s. 1. For at sikre en sĺ fuldstćndig evaluering som muligt indeholder denne rapport en sammenfatning af de virkningsundersřgelser, som medlemsstater og programlande har forelagt, og de eksterne evalueringer, der er gennemfřrt, idet resultaterne af seminarer, Kommissionen har afholdt, og tematiske arbejdsgrupper, den har nedsat, ogsĺ er medtaget, sĺledes at der kan prćsenteres en samlet midtvejsstatus for programmet. 1.2. Rapportens sigte Pĺ grundlag af resultaterne af denne rapport vil der kunne foretages en justering af det nuvćrende program Ungdom, og der vil kunne tages hensyn hertil i forbindelse med forberedelsen af det kommende program for unge. 1.3. Metoder 1.3.1. Informationskilder Rapporten bygger pĺ forskellige informationskilder, der er sammenfattet her. Arbejdet er udfřrt af Kommissionens tjenestegrene pĺ grundlag af de forskellige bidrag, der er indkommet i lřbet af de sidste ti mĺneder. Udarbejdelsen af rapporten er sket efter principperne for en meta-evaluering. Undersřgelserne af virkningen (jf. bilag 1), som medlemsstaterne og programlandene har fremlagt, har fulgt den af Kommissionen foreslĺede metodevejledning (jf. bilag 2). Disse undersřgelser er pĺ de nationale myndigheders ansvar udarbejdet af eksterne eksperter med střtte fra de nationale kontorer. Undersřgelserne af virkningen er blevet suppleret af en rćkke sćrlige undersřgelser, sĺ der kan gives en sĺ fuldstćndig status som muligt over programmet og fremsćttes operationelle anbefalinger. Der er tale om fřlgende informationskilder: - Fřrst og fremmest de rapporter, medlemsstaterne og de lande, der deltager i programmet (programlande), har udarbejdet om virkningerne af aktion 1, 2, 3 og 5 under programmet Ungdom - Evaluering af ordningen med nationale kontorer i 2002 Analyse af gennemfřrelsen af bestemmelserne om medlemsstaternes og Kommissionens ansvarsomrĺder vedrřrende de nationale kontorer for programmerne Socrates, Leonardo og Ungdom. - Seminar om "evaluering af procedurerne" for programmet Ungdom i marts 2003 Seminaret blev afholdt med deltagelse af reprćsentanter for et udsnit af střttemodtagende organisationer (46 fra 21 programlande) og eksterne eksperter for at drřfte programmets aktuelle procedurer og vćrktřjer og foretage en evaluering heraf. - Ekspertmřde om aktion 3 i februar 2003 Dette mřde blev afholdt med nationale eksperter og de nationale kontorer for at evaluere virkningerne af programmets nye aktion 3 (initiativprojekter) - Aktionsgruppe pĺ tvćrs af udvalg, den 4. juli 2003 Denne gruppe gjorde status over evalueringen af denne aktion, der ĺbner mulighed for at lave fćlles aktioner med Socrates- og Leonardo-programmerne. - Arbejdsgruppe vedrřrende aktion 5, maj 2003 Aktion 5 genoptager střtteforanstaltningerne og fortjente pĺ baggrund af sine forskellige elementer en sćrlig analyse. Evalueringsworkshoppen vedrřrende aktion 5 samlede 20 eksterne eksperter (bl.a. ungdomsledere, reprćsentanter for ngo'er og modtagere af střtte til store projekter), der sammen med reprćsentanter for Kommissionen, de nationale kontorer, SALTO og kontoret for faglig bistand evaluerede den nuvćrende aktion 5, udarbejdede forslag til dens udvikling pĺ kort og mellemlang sigt og til den rolle, den kan spille i det fremtidige program Ungdom. - Evaluering tredjelande Der blev mellem juni og september 2001 foretaget en ekstern evaluering af Euro-Middelhavsprogrammet for unge. Mellem marts og september 2003 blev der foretaget en ekstern evaluering af samarbejdet med tredjelande (ud over dem, der deltager i Euro-Med), og der blev afholdt et evalueringsseminar i februar 2003 med střttemodtagere og de nationale kontorer. - Ekstern evaluering af partnerskabet mellem Europarĺdet og Kommissionen vedrřrende den europćiske uddannelse af ungdomsledere. 1.3.2. Centrale spřrgsmĺl i evalueringen Evalueringen af programmet blev isćr koncentreret om: - Programmets interne og eksterne relevans - Programmets virkning pĺ de direkte střttemodtagere - Virkningen pĺ systemerne (nationale forvaltninger, lovgivninger og politikker) - Operationelle mekanismer - Resultater for de enkelte aktioner 2. Rammer og kontekst for progremmet 2.1. Historisk baggrund EF-handlingsprogrammet for unge blev etableret ved Europa-Parlamentets og Rĺdets afgřrelse nr. 1031/2000/EF af 13. april 2000. Det overtager de aktiviteter, der er blevet gennemfřrt siden 1988 gennem tre generationer af programmet "Ungdom for Europa" samt programmet "Europćisk volontřrtjeneste for unge", der blev lanceret i 1998. I slutningen af 1980'erne fokuserer udviklingen af de fřrste EU-aktiviteter for unge pĺ "udveksling af unge", der har til formĺl at bevidstgřre unge om den europćiske virkelighed gennem aktiviteter uden for den formelle uddannelsessektor. Blandt de elementer, der udgřr mervćrdien af programmet "Ungdom for Europa", ved lanceringen i 1988, kan bl.a. andet nćvnes, at det bidrager til at gennemfřre politikken for at fjerne hindringerne for personers frie bevćgelighed og fremme borgernes Europa. Disse initiativer falder sammen med det nye skub, der bliver sat i den europćiske integration med vedtagelsen af fćllesakten, indfřrelsen af det indre marked og řnsket om at skabe en egentlig europćisk bevidsthed. Der sker en kvalitativ ćndring af programmet midt i 1990'erne med indfřrelsen af volontřrtjenesten, der i 1998 bliver til den europćiske volontřrtjeneste. Dette nye afsnit giver unge mulighed for at erhverve kompetencer i et uformelt miljř i en europćisk sammenhćng og gennem deres deltagelse yde et direkte bidrag til samfundet. Indfřrelsen af den europćiske volontřrtjeneste pĺvirker ogsĺ direkte střtteordningerne for aktiviteter for ungdommen, dels gennem netvćrkssamarbejde pĺ EU-plan mellem ngo'er, som modtager unge volontřrer, dels ved at medlemsstaterne tilpasser sig indfřrelsen af denne nye aktion. Dette nye initiativ bliver taget pĺ et tidspunkt, hvor EU for at gřre noget ved ledigheden lancerer sin strategi for beskćftigelsen, hvor livslang uddannelse spiller en grundlćggende rolle. Det er ogsĺ pĺ det tidspunkt, mange medlemsstater indleder overvejelser om volontřrtjeneste, mens den obligatoriske militćrtjeneste gradvist erstattes af et professionelt militćr. En anden vćsentlig ćndring sker i 1990'erne, da programmet gradvist ĺbnes for lande uden for EU, bl.a. kandidatlandene og EFTA-landene, men ogsĺ landene i Middelhavsomrĺdet. Ogsĺ her udvikler programmet sig helt i overensstemmelse med de vigtige udviklingstendenser i international politik. Samarbejdet med tredjelande pĺ ungdomsomrĺdet under programmerne Ungdom og Euro-Med Ungdom indgĺr i viderefřrelsen af tidligere EU-aktioner/-programmer, der har vćret i gang siden 1992. Samarbejdet, som i starten var begrćnset til de central- og řsteuropćiske lande, SNG, Maghreb-landene og Latinamerika, blev i 1995 forsřgsvis udvidet til 12 partnerlande i det sydlige Middelhavsomrĺde, visse lande i Sydřsteuropa og til Afrika. Der blev i 1999 ivćrksat et program specifikt rettet mod Middelhavspartnerlandene, som i betydelig grad blev medfinansieret via MEDA-budgetposten. Som det kan ses, bliver der fra 1988 skabt EU-initiativer pĺ ungdomsomrĺdet i samklang med udviklingen i den europćiske integration. 2.2. Mĺlsćtninger Programmet Ungdom, der ivćrksćttes som led i afgřrelse nr. 1031/2000/EF, viderefřrer mĺlsćtningerne for de to foregĺende programmer "Ungdom for Europa" og "Europćisk volontřrtjeneste" for at sikre kontinuiteten. Det indeholder fire overordnede mĺlsćtninger for střtten til uformelle uddannelsesaktiviteter. For at opfylde disse mĺl har programmet fĺet tildelt en bevilling pĺ 520 mio. EUR for perioden 2000-2006. Desuden er programmet ĺbent for kandidatlande og EFTA-lande, som er medlemmer af EŘS. 2.3. Udviklinger pĺ ungdomsomrĺdet siden 2000 Med Kommissionens vedtagelse i 2001 af hvidbogen "Et nyt afsćt for europćisk ungdom" tager samarbejdet pĺ ungdomsomrĺdet et virkeligt opsving. Hvidbogen er resultatet af en omfattende europćisk og national hřring af regeringer, offentlige myndigheder, forskere, aktřrer i ungdomsmiljřet og de unge selv. Hřringen gav mulighed for at strukturere samarbejdet pĺ ungdomsomrĺdet. Denne proces fřrte til, at Rĺdet i maj 2002 vedtog rammerne for det europćiske samarbejde pĺ ungdomsomrĺdet, hvori det bl.a. defineres, for hvilke specifikke prioriteterede omrĺder (deltagelse, information, frivilligt arbejde, bedre viden om unge) medlemsstaterne har besluttet at udvikle en ĺben koordinationsmetode. Resultaterne af arbejdet for det europćiske samarbejde pĺ ungdomsomrĺdet fřrer til, at dette omrĺde struktureres, og at finansieringsinstrumentet řremćrkes stadigt mere direkte. Ivćrksćttelsen af den ĺbne koordinationsmetode fřrte i november 2003 til, at Rĺdet [2] vedtog fřlgende fćlles mĺlsćtninger for inddragelse og orientering af unge: [2] EFT C 295 af 5.12.2003, s. 6. Fćlles mĺlsćtninger for inddragelse - Inddragelse af de unge i samfundslivet - Bedre inddragelse af de unge i det reprćsentative demokratiske system - Střtte til forskellige mĺder at lćre at deltage pĺ. Fćlles mĺlsćtninger for information - Unge menneskers adgang til informationstjenester - Kvalitetsinformation - Unge menneskers deltagelse i udformning og formidling af information. 3. Ivćrksćttelse af ungdomsprogrammet 3.1. Forudgĺende overordnede betragtninger over programmet Ungdom 3.1.1. Generelle og specifikke mĺlsćtninger De generelle mĺlsćtninger for programmet fřlger af det retsgrundlag, programmet bygger pĺ, dvs. traktatens artikel 149 om uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdom og nćrmere bestemt stk. 2 hertil, hvori det bl.a. hedder, at mĺlene for Fćllesskabets indsats er "at tilskynde til udvikling af udvekslingen af unge og ungdomsledere". Programmets fire specifikke mĺlsćtninger fremgĺr af afgřrelse nr. 1031/2000/EF: a) at fremme de unges aktive bidrag til de europćiske integrationsbestrćbelser gennem deltagelse i tvćrnationale udvekslinger inden for Fćllesskabet eller med tredjelande for at skabe forstĺelse for den kulturelle mangfoldighed og de fćlles grundlćggende vćrdier i Europa og sĺledes bidrage til at fremme overholdelsen af menneskerettighederne og bekćmpe racisme, antisemitisme og fremmedhad, b) at styrke de unges solidaritetsfřlelse ved i hřjere grad at lade dem deltage i tvćrnationale, almennyttige aktiviteter, som gennemfřres i Fćllesskabet eller med tredjelande, isćr tredjelande, som Fćllesskabet har indgĺet samarbejdsaftaler med, c) at fremme de unges initiativ, ivćrksćtterĺnd og kreativitet, sĺledes at de kan deltage aktivt i samfundslivet, og derved fremme anerkendelsen af vćrdien af uddannelsesmćssige erfaringer, der er erhvervet i europćisk sammenhćng uden for det formelle uddannelsessystem, d) at styrke samarbejdet pĺ ungdomsomrĺdet ved at fremme udvekslingen af god praksis, uddannelsen af ungdomskonsulenter/-ledere og udviklingen af nyskabende aktioner pĺ fćllesskabsniveau. 3.1.2. Operationelle mĺlsćtninger For at gennemfřre de specifikke mĺlsćtninger er programmet opdelt i fem forskellige aktioner: - Aktion 1 - Ungdom for Europa - 1.1 - udvekslinger af unge inden for Fćllesskabet - 1.2 - udvekslinger af unge med tredjelande - Aktion 2 - Europćisk volontřrtjeneste - 2.1 - europćisk volontřrtjeneste inden for Fćllesskabet - 2.2 - europćisk volontřrtjeneste i tredjelande - Aktion 3 - Ungdomsinitiativer - Aktion 4 - Fćlles aktioner - Aktion 5 - Supplerende foranstaltninger - 5.1 - uddannelse og samarbejde for personer, der er involveret i ungdomspolitik - 5.2 - information af unge og undersřgelser pĺ ungdomsomrĺdet - 5.3 - information og forřgelse af foranstaltningernes synlighed - 5.4 - střtteforanstaltninger I forbindelse med programmet er de operationelle mĺlsćtninger tydeliggjort gennem beskrivelsen af de foranstaltninger, der har til formĺl at opfylde de specifikke mĺlsćtninger, og som er anfřrt i afgřrelse nr. 1031/2000/EF med fřlgende ordlyd: - střtte til unges mobilitet pĺ tvćrs af grćnserne, - střtte til anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) pĺ ungdomsomrĺdet, - střtte til udvikling af samarbejdsnetvćrker pĺ europćisk plan, som giver mulighed for udveksling af erfaringer og god praksis, - střtte til tvćrnationale projekter, som kan styrke unionsborgerskabet og de unges engagement i Unionens udvikling, - fremme af sprogkundskaber og forstĺelse for andre kulturer, - střtte til pilotprojekter pĺ grundlag af tvćrnationale partnerskaber, der sigter mod udvikling af innovation og kvalitet pĺ ungdomsomrĺdet, - udvikling pĺ europćisk plan af metoder til analyse og opfřlgning af politikker pĺ ungdomsomrĺdet og deres udvikling (f.eks. databaser, nřgletal, gensidigt kendskab til "systemer") samt af metoder til udbredelse af god praksis. 3.2. Programmeringens sammenhćng med den overordnede kontekst 3.2.1. Mĺlsćtningernes relevans i forhold til problemstillingen Med hensyn til den interne sammenhćng i programmet kan man se, at de forskellige mĺlsćtningsniveauer, overordnede, specifikke og operationelle, hćnger harmonisk sammen med undtagelse af to operationelle mĺlsćtninger: "střtte til anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi (IKT) pĺ ungdomsomrĺdet" og "fremme af sprogkundskaber og forstĺelse for andre kulturer", der i hřjere grad er specifikke end operationelle mĺlsćtninger for programmet. Med hensyn til programmets sammenhćng med den globale kontekst kan man sige, at det til dels hćnger sammen med den aktuelle virkelighed, isćr siden der blev etableret rammer for det europćiske samarbejde pĺ ungdomsomrĺdet. Siden den fřrste generation af ungdomsprogrammet har det nemlig gradvist udviklet sig til at opfylde de specifikke behov, der er opstĺet. Vedtagelsen af rammerne for det europćiske samarbejde pĺ ungdomsomrĺdet har struktureret ungdomsomrĺdet og givet det en selvstćndig dimension. De generelle mĺlsćtninger for disse nye rammer břr derfor medtages i programmet, og der břr tages hensyn til bl.a. de nye prioriteter som inddragelse, information og bedre viden om unge, men ogsĺ alle de nyskabende elementer vedrřrende volontřrtjeneste, der er kommet frem siden vedtagelsen af udkastet til forfatningstraktat. Der er generelt en god intern sammenhćng i programmet. Hvad programmets sammenhćng med den globale kontekst imidlertid angĺr, passer det ikke lćngere helt til de aktuelle realiteter. Det betyder ikke, at programmet ikke hćnger sammen med den kontekst, det indgĺr i, men det tager ikke hensyn til de nye elementer, der er indfřrt gennem samarbejdet pĺ ungdomsomrĺdet. 3.2.2. Konklusioner Lovgiverne har fastsat mĺlsćtningerne for programmet i afgřrelsen; det er derfor nřdvendigt at sřge mulighederne for fleksibilitet inden for disse rammer for at kunne tilpasse programmet til ćndringerne i konteksten. Det fremtidige program vil lettere kunne tage hensyn til rammerne for samarbejdet pĺ ungdomsomrĺdet. Dette nye retsgrundlag skal desuden vćre tilstrćkkeligt fleksibelt til, at det gradvist kan tilpasses den fremtidige udvikling i samarbejdet pĺ ungdomsomrĺdet. 3.3. Operationelle aspekter af programmet Ungdom 3.3.1. Beskrivelse Forvaltningen af programmet Ungdom, som for store deles vedkommende er overdraget til de nationale kontorer, sker efter administrative standardprocedurer, der i princippet fřlges af de nationale kontorer i alle deltagerlandene. I forbindelse med midtvejsevalueringen af programmet blev der via de nationale kontorer udsendt et spřrgeskema til alle de omfattede organisationer. Formĺlet var at bede střttemodtagerne om at mĺle gennemsigtigheden af de procedurer og vćrktřjer, som i řjeblikket bruges i den almindelige forvaltning af programmet og se pĺ, hvor effektivt de fremmede adgangen til programmet. Spřrgsmĺlene vedrřrte hovedsagelig adgangen til programmet, ansřgningsprocedurer, beslutningstagning og prćsentation af rapporter samt regler for tildeling af střtte. 3.3.2. Resumé af gode erfaringer og vanskeligheder Fřlgende budskaber fremkom under hřringsprocessen: Programmets image (information og reklame): kvaliteten af informationerne om programmet Ungdom er blevet klart bedre gennem dokumentation, nationale og regionale arrangementer og internettet. I de seneste ĺr er informationen blevet bedre tilpasset de unge. Dog er brugervejledningen ikke tilstrćkkeligt klar, og den břr omarbejdes, sĺ den fĺr en mere behagelig stil og form i stedet for at blive ćndret hvert ĺr. Den manglende synlighed gřr sig isćr gćldende pĺ politisk plan. Adgang til programmet: For de fleste organisationer er det nationale kontor let tilgćngeligt. Dog er de nationale kontorers manglende geografiske nćrhed en hindring for smĺ lokale organisationers adgang til programmet, isćr organisationer i fjerntliggende landdistrikter og byomrĺder. Dog er de nationale kontorer, der har et netvćrk af lokale og/eller regionale informationskontorer mere tilgćngelige for dem, og kan sĺledes yde dem en bedre střtte. Sammenhćng i programmets gennemfřrelse: De nationale kontorer behandler ansřgningerne rimeligt og lever op til godkendelsesraten. Dog er de divergerende beslutninger, der trćffes af de nationale kontorer, en uafviselig kilde til problemer for partnerorganisationer, som sřger. Dette problem opstĺr isćr i tilfćlde af projekter, der modtager midler af flere omgange, og hvis forskellige afsnit evalueres af et andet nationalt kontor uden forudgĺende samrĺd kontorerne imellem. Det er derfor nřdvendigt at gřre udvćlgelses- og beslutningssystemet mere gennemsigtigt, mere sammenhćngende og mere konvergent i alle programlandene. Ansřgning: Den nuvćrende kalender, der bygger pĺ en procedure i fem etaper (tre for samarbejdsprojekter med tredjelande), opfylder de fleste střttemodtageres behov. Ansřgningsblanketterne er udformet, sĺ de kan bruges af erfarne ungdomskonsulenter/-ledere, men passer ikke til alle unge. Visse spřrgsmĺl er for prćcise til projekter, der kun er i forberedelsesfasen. I den sammenhćng er ansřgningsprocedurerne for henholdsvis mikroprojekter (bilaterale/trilaterale projekter = finansiering af flere omgange) og makroprojekter (multilaterale projekter, hvor der er mindst fire partnerorganisationer = normalt fćlles ansřgning til det nationale kontor i vćrtslandet) blevet debatteret. Hver procedure havde sine tilhćngere; smĺ organisationer foretrak sĺledes mikroprojekter, store foretrak makroprojekter. Europćiske ngo'er, der arbejder i ungdomssektoren, har ligeledes anmodet om en forenkling af ansřgningsproceduren gennem et ansřgningssystem for flere projekter i forbindelse med mange aktioner frem for et ansřgningssystem for kortvarige, enkeltstĺende projekter. Ĺrsagerne til afvisning af et projekt skal forklares i detaljer for at lette og fremme en ny ansřgning. Finansielle regler: Systemet med faste forudbestemte satser og faste belřb er retfćrdigt og mere brugervenligt end det foregĺende, der var baseret pĺ procentsatser. Det er imidlertid ikke fleksibelt, hvilket skaber vanskeligheder for meget dĺrligt stillede grupper, som marginaliserede unge, for det er svćrt for dem at finde en medfinansiering. Udbetaling af střttemidler: I princippet skal meddelelse om udvalgte projekter og forudbetaling af střtte (75 %) til střttemodtagerne ske mindst en mĺned fřr projektets pĺbegyndelse. Men visse programlande fik fřrst sent kendskab til, hvilke projekter der var udvalgt, og Kommissionen var lćnge om at udbetale střtten til projekter, som var blevet vurderet og udvalgt centralt. Disse forsinkelser var i visse tilfćlde ĺrsag til, at de berřrte projekter blev annulleret eller udsat, eller at partnere og deltagere blev udskiftet, hvilket satte organisatorerne og deres partnere i en meget vanskelig situation. Evalueringsprocedure: Střttemodtagerne skal indsende deres endelige rapport senest to mĺneder efter projektets afslutning. De nationale kontorer og Kommissionen (i tilfćlde af centrale projekter) evaluerer indhold og resultater og analyserer regnskaberne, fřr de foretager udbetaling af det resterende střttebelřb. Střttemodtagerne fĺr dog normalt ikke feedback og kommentarer i den forbindelse. Afholdelsen af opfřlgningsmřder, evaluering og formidling af god praksis er vćsentlige elementer i udviklingen af arbejdet med unge og strukturer for ungdommen. Bestemmelser for de nationale kontorer: Den analyse af gennemfřrelsen af bestemmelserne for de nationale kontorer, der blev foretaget i 2002, og hvis resultater blev godkendt af programudvalget, viser, at de operationelle mekanismer og de ansvarsrammer, der herigennem blev fastlagt, i vid udstrćkning har fungeret tilfredsstillende. Selv om den praktiske anvendelse i visse - dog meget begrćnsede - tilfćlde har vćret vanskeligere, har de indhřstede erfaringer tydeligt vist, at den samlede status over gennemfřrelsen kan betragtes som positiv. Derfor vil teksten i sin nuvćrende version fortsat vćre gćldende i hele den periode, retsgrundlaget for programmet er gyldigt. 3.3.3. Vurderinger af de operationelle aspekter Resultatet af seminaret om procedurerne kan evalueres som fřlger: Programmets image: Brugervejledningen indeholder en beskrivelse i store trćk af mĺlsćtningerne for programmet Ungdom, kriterierne for střtteberettigelse samt ansřgningsprocedurerne pĺ deltagerlandenes hovedsprog. De fleste nationale kontorer fremstiller brugervenlige dokumenter i farver (generelt én brochure pr. aktion), der henvender sig til unge, og som derfor giver relevante informationer pĺ en enkel og forstĺelig mĺde. Visse internetsteder er ogsĺ interaktive og tilpasset et ungt publikum. Alle nationale kontorer mĺ tilskyndes til at fremstille dokumentation og informationsvćrktřjer, der tiltrćkker de unges opmćrksomhed og vćkker deres interesse og motivation. Imidlertid formidles programmets mĺlsćtninger ikke altid til de relevante statslige myndigheder, isćr regionalt og lokalt. Derfor hindrer denne mangel pĺ informationer adgangen til medfinansiering og střtte fra de lokale myndigheder, ja, ofte gřres den endog umulig. De nationale myndigheder, de nationale kontorer og Kommissionen har en vigtig rolle at spille for at forbedre programmets image pĺ politisk plan. Deres opgave kunne lettes, hvis man tilskyndede til at oprette partnerskaber bĺde pĺ lokalt myndighedsniveau og mellem lokale myndigheder. Arrangementer som "europćiske ungdomsuger" spiller ogsĺ en vigtig rolle for bevidstgřrelsen af offentligheden pĺ nationalt og lokalt plan. Adgang til programmet: Programmets tilgćngelighed og modtagernes geografiske nćrhed pĺ nationalt, regionalt og lokalt plan er vigtige aspekter i programmet. Visse lande kunne fřlge eksemplet fra dem, der har vedtaget regionale bestemmelser, nogle endelige og andre pĺ forsřgsbasis, og dermed gřre programmet lettere tilgćngeligt og mere imřdekommende over for unge. Sammenhćng i gennemfřrelsen af programmet: Selv om procedurerne er standardiserede, mĺ visse nationale kontorer tilpasse dem deres nationale behov og/eller disponible ressourcer. Der kan konstateres en vis mangel pĺ gennemsigtighed, isćr med hensyn til beslutningsprocessen ved tildeling af střtte, nĺr nationale prioriteter kommer oveni eller trćder i stedet for europćiske prioriteter. For at bevare en vis fleksibilitet er det derfor vigtigt, at de nationale kontorer sikrer en sammenhćngende balance mellem europćiske prioriteter og nationale prioriteter samt en lřbende dialog og et permanent samrĺd med de nationale kontorer. Visse nationale kontorer gĺr ind for at opretholde en finansiering i flere omgange, da det system hjćlper dem til at vurdere aktivitetsmćngden pĺ grundlag af indkomne ansřgninger, mens de i tilfćlde af multilaterale projekter ikke altid ved, hvor mange partnerorganisationer der er involveret i de projekter, som gennemfřres i andre lande. Dog břr samrĺd mellem kontorerne blive obligatorisk i tilfćlde af projekter med finansiering af flere omgange. Projektfinansiering: Ansřgninger fra langvarige projekter med mange aktioner břr kunne medfřre en forenklet ansřgningsproces og som fřlge heraf fćrre betalingsforsinkelser. Et sĺdant ansřgningssystem vil gřre det muligt for ungdomsorganisationer at sřge pĺ en rćkke aktioner i stedet for at indsende én ansřgning pr. projekt. Mere langvarige projekter vil kunne gřre offentligheden mere bevidst om programmet og řge motivationen lokalt og sĺledes tiltrćkke ekstra finansiering. Men det er nřdvendigt at tage hensyn til smĺ organisationers og dĺrligt stillede gruppers begrćnsninger, for i deres tilfćlde spiller mikroprojekter en grundlćggende rolle. Evalueringsprocedure: Det er vćsentligt, at střttemodtagerne fĺr en evaluering af deres projekt, ikke blot nĺr de ansřger, men ogsĺ nĺr de har afsluttet det. De nationale kontorer og Kommissionen mĺ fremme deling af erfaringer og god praksis. Resultatet af projekterne skal pĺvirke bĺde programmet og ungdomsstrukturer og -politikker. Der skal stilles ressourcer til rĺdighed for at gřre det lettere at afholde evalueringsseminarer pĺ nationalt og europćisk plan. 3.3.4. Konklusioner Opsummerende fřlger her en liste over anbefalinger fra evalueringen af de aktuelle procedurer for programmet: - řge programmets politiske synlighed, - oprette regionale og lokale informations- og kontaktcentre for at komme tćttere pĺ střttemodtagerne, indfřre en střttestrategi i programmets forskellige faser (promotion, ansřgning, evaluering), isćr for marginaliserede unge, - forenkle og lette ansřgningsprocessen administrativt, fremme og střtte af projekter med mange aktioner, men uden at fjerne smĺ projekter, - gřre beslutningsprocessen og udvćlgelseskriterierne mere gennemsigtige og de nationale og europćiske prioriteter mere sammenhćngende og afbalancerede i alle programlande, - lette adgangen til programmet for dĺrligt stillede grupper og unge fra tredjelande ved at indfřre en mere fleksibel mekanisme for tildeling af střtte, - afholde ĺrlige evalueringsmřder for nationale og europćiske střttemodtagere samt for landegrupper. 3.4. Aktion 1 Ungdom for Europa 3.4.1. Rammerne for aktionen De specifikke mĺlsćtninger for aktion 1 er fastlagt i bilaget til afgřrelse 1031/2000/EF om oprettelse af programmet for unge og lyder som fřlger: "Fćllesskabet střtter mobilitetsaktiviteter for unge af mindst en uges varighed, som gennemfřres pĺ grundlag af fćlles projekter inden for Fćllesskabet (for udvekslinger inden for Fćllesskabet) mellem grupper af unge, der principielt er i alderen fra 15 til 25 ĺr og har lovlig bopćl i en medlemsstat eller i et tredjeland (for udvekslinger med tredjelande, disse mobilitetsaktiviteter involverer mindst to medlemsstater)." Disse aktiviteter, der er baseret pĺ tvćrnationale partnerskaber mellem grupper af unge, og som indebćrer de unges aktive deltagelse, sigter mod at give dem mulighed for at opdage og gřre sig bekendt med den sociale og kulturelle situation forskellige steder og at tilskynde dem til at deltage i eller ivćrksćtte andre aktiviteter pĺ europćisk plan. Der lćgges navnlig vćgt pĺ deltagelse af unge, for hvem det er den fřrste europćiske aktivitet, unge med fćrre muligheder og af mindre, lokale grupper uden erfaringer pĺ europćisk plan. Bilaterale gruppemobilitetsaktiviteter vil modtage střtte, hvis det er berettiget under hensyn til mĺlgrupperne eller et sćrligt pćdagogisk tiltag og udelukkende for udvekslinger mellem lande, der deltager i programmet. Der kan i forbindelse med denne aktion ydes střtte til aktiviteter, som sigter mod at styrke de unges aktive inddragelse i projekter vedrřrende gruppemobilitetsaktiviteter, isćr til aktiviteter med henblik pĺ den sproglige og interkulturelle forberedelse af de unge. 3.4.2. Gennemfřrelse af aktionen a) Samlet vurdering af aktionen Aktion 1 ĺbner mulighed for at bidrage til de unges uddannelsesproces, blandt andet gennem udvekslinger, for at fremme deres bevidstgřrelse om kulturernes mangfoldighed, lige muligheder, bekćmpelse af udstřdelse, racisme og fremmedhad. Aktion 1 fremmer etableringen af styrkede partnerskaber pĺ alle niveauer mellem Kommissionen og medlemsstaterne, i de nationale kontorer, der har ansvaret for at gennemfřre det, og mellem grupper af unge, der skal forberede og engagere sig i projekterne. Aktion 1 bidrager til de unges "uformelle" uddannelsesproces for at gřre dem bevidste om, at de er aktřrer, som deltager i opbygningen af EU-samarbejdet. Den giver dem en bedre forstĺelse for den europćiske mangfoldighed. b) Operationelle mekanismer Bilaterale udvekslinger er et instrument, der passer til en fřrste europćisk erfaring for en ungdomsorganisation eller for grupper af unge, der har dĺrligere muligheder. Hvad de sidstnćvnte angĺr, vil det vćre hensigtsmćssigt at reducere varigheden og indholdet af projekterne for at tilpasse dem bedre til deres behov. Multilaterale udvekslinger giver en reel interkulturel europćisk dimension. Det er dog stadig en vanskelig etape at sřge partnere til udvekslingerne. Partnerskabet er vćsentligt, men de forskellige partneres roller er ikke altid klar, blandt andet hvad angĺr fordeling af de řkonomiske og organisatoriske ansvarsomrĺder. Det er vigtigt at sikre, at de unge fĺr en effektiv vejledning, og at de faktisk deltager gennem hele projektet. I den forbindelse nćvner medlemsstaterne muligheden for, hvis programmet tillod det, at sćnke minimumsalderen for at kunne fĺ střtte til 13 eller endog 12 ĺr for at tage hensyn til de unges modenhed til at deltage i denne aktion. Nĺr unge har deltaget i en udvekslingsaktion, bliver de normalt motiveret til at prřve andre af programmets aktioner eller andre EU-programmer som f.eks. Socrates eller Leonardo. Overgangsmuligheder mellem programmerne vil blive hilst velkommen. Undersřgelsen af virkningen viser, at der er et řnske om anerkendelse af aktionens vćrdi, og at deltagerne břr kunne fĺ et bevis for, at de har deltaget i en ungdomsudveksling. Hvad angĺr ivćrksćttelse af udvekslingsprojekter, nćvner medlemsstaterne, at det er relevant i disses varighed at indregne den tid, der gĺr til forberedelsen samt den tid, der skal til for at gřre status over gennemfřrelsen af projektet. 3.4.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet Der er af budgettet for Ungdom bevilget 79,1 mio. EUR til aktion 1 til udvekslinger af unge mellem 2000 og 2002. 167 298 unge har sĺledes kunnet deltage i et af de 8 467 projekter, der blev finansieret af Kommissionen. Andelen af multilaterale projekter var 30 % i 2000 og nĺede op pĺ 40 % ved udgangen af 2002 i overensstemmelse med det mĺl, Kommissionen havde fastsat. Virkninger for de unge Undersřgelsen af virkningen har vist, at aktion 1 giver de unge i kandidatlandene mulighed for tvćrnational mobilitet i EU-landene, som de endnu ikke har haft mulighed for at opleve. Det understreges i undersřgelsen af virkningen, at bilaterale udvekslinger er sćrdeles nyttige for unge, der har fćrre muligheder, f.eks. unge fra romaminoriteter, eller som bor i geografisk vanskelige regioner og for ungdomsorganisationer, for hvem det er den fřrste europćiske erfaring. For andre unge er programmet rettet mod udvekslinger af multilaterale grupper. En international erfaring fĺr den unge til at vokse, men den krćver faste rammer. Endvidere bidrager udvekslinger af unge til at opřve fćrdigheder i andre sprog og interkulturel lćring. Endelig er de et middel til at udvikle tolerance og gensidig respekt, udvide horisonten og give mulighed for dialog. Takket vćre mobiliteten har de unge i řvrigt fĺet en střrre bevidsthed om deres rolle som europćiske borgere. Denne ĺbning mod Europa er en mervćrdi, som de unge kan udnytte pĺ arbejdsmarkedet. Det skal imidlertid bemćrkes, at selv om denne form for ikke-formel uddannelse ikke giver anledning til problemer for unge fra sociale miljřer med videregĺende uddannelse og/eller universitetsuddannelse, har dĺrligt stillede unge brug for en solid forberedelse inden udvekslingen. For sĺ vidt angĺr multikulturel lćring og personlig udvikling, bevirker multiplikatoreffekten ofte, at unge, der har gennemfřrt et udvekslingsprojekt, fĺr lyst til selv at organisere et udvekslingsprojekt eller til senere at udfolde deres kreativitet med mere individuelle projekter. Endvidere udviser de fleste et střrre engagement i lokalsamfundets aktiviteter. Endelig er dĺrligt stillede unges adgang til programmet sćrdeles positivt som den fřrste europćiske erfaring gennem bilaterale udvekslinger. Det skal ligeledes bemćrkes, at programmet og isćr udvekslingsaktionerne, kan have en positiv virkning for unge fysisk og mentalt handicappede. Virkning pĺ ungdomskonsulenter/-ledere, organisationer og lokalsamfund Med hensyn til aktion 1's virkning pĺ socialarbejdere kan det siges, at denne aktion har sat fokus pĺ betydningen af kvaliteten af disses arbejde, nřdvendigheden af en specifik uddannelse i internationale, interkulturelle udvekslinger, nytten af netvćrkssamarbejdet mellem kompetente organisationer pĺ ungdomsomrĺdet og udvekslingen af god praksis samt betydningen af sprogkundskaber. For ungdomsorganisationerne fremgĺr det generelt, at de fřlger de ĺrlige prioriteter, der fastsćttes af Kommissionen og de nationale kontorer, men at der er ydet en sćrlig indsats for projekternes kvalitet og de sćrlige regionale forhold. Ungdomsledernes lćring gennem erfaring med multilaterale udvekslinger har skabt et behov for formidling af god praksis, som břr styrkes. Ungdomsorganisationerne har en alt for stor arbejdsbyrde, og isćr er deres aktiviteter koncentreret i skoleferierne. I visse medlemsstater střtter kommunerne sig pĺ deres netvćrk af venskabsbyer for at udvikle udvekslingerne. Systematiseringen af partnersřgningen, netvćrkssamarbejdet mellem ungdomsorganisationer, og decentraliseringen af strukturer, der kan give unge mulighed for at lave udvekslingsprojekter, er positive eksempler pĺ, hvordan denne aktion under programmet bliver forbedret. Aktion 1 (Ungdom for Europa) under programmet anbefaler i tilfćlde af organisationer med international erfaring til, at multilaterale projekter prioriteres (med mindst fire deltagerlande). Det virker derfor ikke motiverende pĺ lokale ungdomsgrupper og -organisationer, hvor der er en konstant udskiftning af medlemmer, hvis bilaterale udvekslingsprojekter begrćnses til nye og mindre erfarne ungdomsgrupper eller grupper af dĺrligt stillede unge. Selv om erfaringen ikke er ny for organisationen, er den det for deltagerne. Smĺ organisationer, der arbejder med dĺrligt stillede grupper, finder de administrative opgaver, organisationen og forvaltningen af projekter med mange partnere, alt for tunge. Multiplikatoreffekten ved udvekslingsprojekterne har isćr gjort sig gćldende i lokal- og regionalsamfund, hvor interessen for Europa er vokset og har fřrt til, at der er oprettet nye ungdomsorganisationer. Virkning pĺ politikker, lovgivning og institutioner Programmet Ungdom inspirerer medlemsstaterne, som ofte střtter identiske projekter, der ikke indgĺr i et program. Desuden skaber decentraliseringen af programmet, som bliver stadigt mere udbredt i de nationale kontorer, en multiplikatoreffekt og sikrer, at programmet bliver mere tilgćngeligt for alle unge uden undtagelse. For kandidatlandene er erfaringerne med ungdomsudvekslinger relativt nye, da de ikke tidligere har haft rigtig mulighed for at deltage i internationale udvekslinger. Kommissionens ĺrlige prioriteter respekteres og svarer ofte til nationale prioriteter. Imidlertid vil det vćre godt ikke at mangedoble antallet af prioriteter, og det er nřdvendigt at undgĺ at skabe nationale prioriteter, der er uforenelige indbyrdes eller med europćiske prioriteter. 3.4.4. Konklusioner vedrřrende aktionen Ungdomsudvekslinger giver unge af forskellige nationaliteter mulighed for let at mřdes i et miljř, hvor de kan udforske fćlles temaer og opdage forskellige kulturer. Den nćsten fuldstćndige decentralisering af denne aktion i kontorerne har bidraget til at gřre programmet mere tilgćngeligt og mere naturligt for de unge, der bruger det. Projekternes kvalitet bliver stadig bedre, idet der gřres et grundigere stykke arbejde af organisationer og řvrige partnere, der fungerer som projektledere. Kontorerne udfřrer pĺ det niveau et informations- og uddannelsesarbejde for projektlederne og afholder informations- og uddannelsesseminarer. Der er alligevel behov for forbedringer, bl.a.: - Oprettelsen af kvalitetspartnerskaber břr styrkes, isćr i multilaterale projekter. De nationale kontorer břr spille en střrre rolle i den sammenhćng. - De nationale kontorer skal styrke deres indbyrdes forbindelser for at kunne yde partnerne en bedre service; dette er endnu vigtigere for bilaterale projekter, hvor finansieringen afhćnger af flere nationale kontorer. - Projekternes lćngde břr kunne reduceres for grupper af unge med dĺrligere muligheder. - Minimumsalderen for deltagelse i en udveksling kan i nogle tilfćlde sćnkes til 12-13 ĺr. - De unge, der har deltaget i et udvekslingsprojekt, břr kunne fĺ et bevis for deres deltagelse i en EU-aktion. - Et udvekslingsprojekt skal vćre en aktion af lćngere varighed for de unge og skal inkludere projektforberedelse, projektgennemfřrelse og opgřrelse af resultaterne af projektet for de unge efter afviklingen. - Der břr kunne oprettes overgangsmuligheder mellem aktioner gennem opfřlgende projekter af lćngere varighed. 3.5. Aktion 2 Europćisk volontřrtjeneste 3.5.1. Rammerne for aktionen Bilaget til afgřrelse 1031/2000/EF om oprettelse af programmet for unge indeholder de specifikke mĺlsćtninger for den europćiske volontřrtjeneste; isćr defineres en "ung volontřr" som en person, der principielt er i alderen fra 18 til 25 ĺr. Den unge volontřr deltager i en konkret solidarisk aktivitet med henblik pĺ at opnĺ sĺvel sociale som personlige evner og fćrdigheder, idet de bidrager til samfundet. Med henblik herpĺ deltager de unge volontřrer i en anden medlemsstat end bopćlsstaten eller i et tredjeland i en ulřnnet nonprofitaktivitet, som har betydning for samfundet og er af begrćnset varighed (hřjst 12 mĺneder). Den europćiske volontřrtjeneste er baseret pĺ partnerskab og ansvarsdeling mellem den unge volontřr, sendeorganisationen og vćrtsorganisationen. Kommissionen attesterer de unge volontřrers deltagelse i den europćiske volontřrtjeneste. For sĺ vidt angĺr aktion 2.1 (Europćisk volontřrtjeneste inden for Fćllesskabet), hedder det i samme bilag vedrřrende retsgrundlaget: "Fćllesskabet střtter en rćkke tvćrnationale projekter (af begrćnset varighed, i princippet fra tre uger til et ĺr), der gřr det muligt for de unge aktivt og individuelt at deltage i aktiviteter, der er med til at dćkke en rćkke behov i samfundet pĺ vidt forskellige omrĺder, som samtidig giver erfaringer som led i den personlige lćreproces med henblik pĺ at erhverve sociale og kulturelle fćrdigheder. Projekterne skal sćtte de unge i forbindelse med andre kulturer og sprog og give dem indblik i nye idéer og projekter i et multikulturelt civilsamfund..." Der er indfřrt flere prioriteter: udvikling af afsnittet med kortvarige projekter med henblik pĺ at fremme de dĺrligst stillede unge volontřrers adgang og sikre dem personlig střtte, indfřrelse af volontřraktiviteter som et nyt element i de eksisterende og/eller nye partnerskaber, inddragelse af organisationer, der endnu ikke har deltaget i europćisk volontřrtjeneste, indfřrelse af nye omrĺder og nyskabelser og bidrag til den lokale udvikling. 3.5.2. Gennemfřrelse af aktionen a) Samlet vurdering af aktionen Den europćiske volontřrtjeneste (EVT) blev ivćrksat som pilotaktion i 1996. Nu indgĺr den i programmet Ungdom (2000-2006) med en budgetramme pĺ ca. 25 mio. EUR om ĺret. Der er sĺledes tale om en af de střrste aktioner under programmet Ungdom. Hvert ĺr fĺr ca. 3500 unge herigennem mulighed for at tilbringe mellem 6 og 12 mĺneder i udlandet. Der er oprettet et afsnit med projekter af kortere varighed specielt til dĺrligt stillede unge. Men EVT finansierer ogsĺ projekter af střrre omfang, hvor der kan vćre op til 60 volontřrer pĺ forskellige modtagesteder. I 2002 blev der udarbejdet en kollektiv volontřrtjenesteordning, sĺ der kan udsendes endnu flere volontřrer i forbindelse med sćrlige begivenheder pĺ f.eks. sportsomrĺdet. b) Operationelle mekanismer De fleste EVT-projekter forvaltes af de nationale kontorer. Det drejer sig hovedsagelig om langvarige individuelle EVT-projekter (bilaterale projekter, hvor der deltager en volontřr), men der kan ogsĺ vćre tale om kortvarige individuelle projekter eller gruppeprojekter (mellem 3 uger og 6 mĺneder) for dĺrligt stillede unge volontřrer. Pĺ centralt plan skelner man mellem to projekttyper: dels projekter af europćiske dimensioner med deltagelse af mange partnerorganisationer og mange volontřrer, der sendes til forskellige modtagesteder, dels individuelle projekter, hvor europćiske ungdomsngo'ers sekretariater tager imod en volontřr. Der er oprettet en godkendelsesprocedure for vćrtsorganisationer for EVT-projekter i programlandene i form af interessetilkendegivelser. Denne godkendelse er en forudsćtning for at kunne indsende en střtteansřgning og skal sikre vćrtsprojekternes gennemsigtighed og kvalitet. Endvidere stiller kontoret for faglig bistand en hjćlpetjeneste til rĺdighed for interesserede, volontřrer, organisationer og nationale kontorer, og varetager kommunikations- og rĺdgivningsopgaver. 3.5.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet Mellem 2000 og 2002 blev der bevilget i alt 66,5 mio. EU til EVT (2000: 20,7 mio. EUR, 2001: 23,9 mio. EUR, 2002: 21,9 mio. EUR). Antallet af indsendte projekter er til stadighed steget stćrkt siden 2000 (en stigning pĺ 15 % mellem 2000 og 2001 og pĺ 21 % mellem 2001 og 2002). 17 703 vćrts- og sendeprojekter blev finansieret (2000: 5 423, 2001: 5 754, 2002: 6 526). Det samlede antal EVT-volontřrer nĺede op pĺ nćsten 10 000 ved udgangen af denne fřrste treĺrige periode (2000: 2 798, 2001: 3 430, 2002: 3 432), hvilket gav en betydelig stigning pĺ 23 % mellem 2000 og 2001. Nu ser antallet ud til at have stabiliseret sig pĺ omkring 3 500 volontřrer om ĺret. I den forbindelse skal det bemćrkes, at der er registreret ca. 6 000 bilaterale vćrtsprojekter til besćttelse i EVT's online-database. Virkninger for de unge Den europćiske volontřrtjeneste er et afgřrende skridt i de unge volontřrers liv, da det indebćrer, at den unge engagerer sig aktivt i et projekt og beslutter at leve, lćre og arbejde i op til 12 mĺneder i et andet land. Som fřlge af den europćiske volontřrtjenestes fortrinsvis individuelle karakter og dens varighed bidrager den i de fleste tilfćlde stćrkt til den unges personlige udvikling og řger i hřj grad hans/hendes selvtillid. Der kan ogsĺ meget ofte konstateres en ćndring i volontřrernes mĺl for uddannelse eller erhverv. Nĺr de tidligere EVT-volontřrer kommer hjem igen, er de mere ĺbne og tolerante i deres mĺde at tćnke og handle pĺ og mere villige til at hjćlpe. En anden vigtig multiplikatoreffekt er, at de tidligere volontřrer er mere tilbřjelige til at deltage i aktiviteter uden for det formelle uddannelsessystem eller tilskynde deres ligestillede hertil. EVT giver uden nogen tvivl de unge mulighed for at erhverve nye personlige, sociale, interkulturelle og tekniske kompetencer, hvilket kan hjćlpe dem til at forbedre deres beskćftigelsesegnethed. Det veletablerede og velsmurte certificeringssystem anses i den forbindelse for at vćre meget vigtigt. Volontřrernes almindelige tilfredshed med EVT er generelt meget hřj. Virkning pĺ ungdomskonsulenter/-ledere, ungdomsorganisationer og lokalsamfund Nye og uerfarne organisationer er konsekvent blevet inddraget og har vćret i stand til at skabe nye tvćrnationale og lokale partnerskaber. De fleste har fĺet et betydeligt lřft i deres sćdvanlige aktiviteter for volontřrer eller unge, for sĺ vidt angĺr kvalitet, innovation og internationalisering. Mange organisationer har bekrćftet, at de takket vćre ungdomsprogrammet har kunnet fastholde niveauet i deres ungdomsarbejde pĺ internationalt plan. Da de lokale myndigheder anses for at vćre střtteberettigede vćrts- eller sendeorganisationer, fungerer programmet for unge ofte som lřftestang til at ivćrksćtte internationale aktiviteter, som kommunerne tager initiativ til eller til at supplere eksisterende aktiviteter gennem et tvćrnationalt volontřrprojekt. I visse programlande spiller solide og erfarne netvćrk og koordinationsorganisationer en bemćrkelsesvćrdig rolle. Pĺ den ene side kan disse netvćrk og organisationer give de řvrige partnere fordelen af en betydelig erfaring og stor knowhow. Pĺ den anden side kan der vćre fćrre incitamenter til at sikre en aktiv inddragelse af alle partnere, og i nogle fĺ tilfćlde er det vanskeligt at fĺ řje pĺ den europćiske volontřrtjenestes mervćrdi og profil. Visse organisationer har bemćrket, at det fastsatte finansieringsniveau for EVT-volontřrerne har vćret en betydelig byrde for dem, og at deres almindelige volontřrprogrammer havde svćrt ved at konkurrere. De ungdomskonsulenter/-ledere, der har vćret involveret i forvaltningen af EVT-projekter, erhverver nye kompetencer og evner. Blandt de oftest nćvnte er organisationsevne, solidaritet, kreativitet, střrre ansvarsfřlelse, mere solid international erfaring og interkulturel kompetence, fundraising-kapacitet og ivćrksćtterĺnd. Det Forenede Kongerige har foretaget en interessant simulation vedrřrende de lokale multiplikatoreffekter. Sende- og vćrtsorganisationerne hćvder sĺledes, at hver volontřr pĺvirker gennemsnitligt 600 personer, hvilket betyder, at EVT bare i Det Forenede Kongerige, hvor 700 volontřrer modtages eller udsendes, hjćlper 420 000 personer. Andre lande henviser til multiplikatoreffekter inden for en sektor. Nĺr f.eks. nogle af deres břrnehjem begynder at tage imod volontřrer, kan de konstatere, at det tilskynder andre til at gřre det samme. Virkning pĺ politikker, lovgivning og institutioner Det er vanskeligt at fastslĺ, om EVT pĺvirker politik, lovgivning og institutioner. Det er umuligt nřjagtigt at fastslĺ, om det er programmet Ungdom, som har givet anledning til de ćndringer, der er sket i politik, lovgivning og nationale institutioner. Men det kan med sikkerhed konstateres, at der er en stor gensidig fřlgevirkning mellem nationale udviklinger pĺ den ene side og de ryk, der er fremkaldt af programmet Ungdom og hvidbogen pĺ den anden. I de lande, som ikke har en national ungdomspolitik, eller ikke har tradition for frivillig tjeneste, er ungdomsprogrammets indflydelse i den retning sćrdeles stćrk Visse lande har meddelt, at der er sket systemiske ćndringer for nylig (řget bevidsthed om EVT hos de nationale forvaltninger, lovgivningsmćssige tilpasninger for at gřre de nationale volontřrtjenester mere forenelige med den internationale/europćiske dimension). I de lande, der har valgt at lćgge den administrative forvaltning af programmet Ungdom ud til regionerne eller oprette regionale rĺdgivningsnetvćrk eller netvćrk, som skal sikre en multiplikatoreffekt, kan der konstateres en stćrk virkning pĺ institutionerne: der er oprettet regionale myndigheder og organer, som skal bistĺ med opfřlgning, formidle information, give rĺd og endog deltage i udvćlgelsesprocedurerne. Det vides dog endnu ikke, i hvor hřj grad programmets effektive gennemfřrelse og de fćlles kriterier er garanteret i disse tilfćlde. Selv om retsgrundlaget for det nuvćrende program Ungdom tilskynder medlemsstaterne til at mindske mobilitetshindringerne, er der fortsat mange problemer i forbindelse med volontřrernes retslige, skattemćssige og sociale beskyttelse, spřrgsmĺl om visa samt anerkendelse af ikke-formel lćring osv. Kun i nogle fĺ lande har volontřrerne en juridisk status. Det anses for at vćre positivt, at den ikke-formelle lćring, der erhverves i forbindelse med EVT, anerkendes i form af en erklćring underskrevet af den ansvarlige kommissćr, og det gćlder ogsĺ den seneste lempelse af proceduren for tildeling af erklćringen. EVT er den eneste aktion under programmet Ungdom med en sĺdan godkendelse. Selv om man har denne erklćring, sker der imidlertid endnu ikke til en systematisk anerkendelse af kompetencer og fćrdigheder. Den europćiske volontřrtjeneste har ogsĺ bidraget til at bevidstgřre nationalstaterne om forholdene i deres nabolande og i Europa. Den fřrste europćiske konference om volontřrtjeneste og unge, der blev afholdt den 28.-29. november 2003 i Rom, ĺbnede mulighed for en fřrste udveksling af information og god praksis mellem de nationale volontřrtjenester og de tjenestegrene, der har ansvaret for ungdomspolitik pĺ EU-plan. Det er hensigten at fortsćtte i den retning i 2004. Afslutningsvis understreger visse lande et misforhold mellem de relativt hřje EVT-omkostninger og det relativt begrćnsede antal volontřrer om ĺret. Desuden begrćnses virkning og synlighed af EVT's hovedsageligt individuelle karakter. 3.5.4. Konklusioner vedrřrende aktion 2 Der er ingen tvivl om, at den europćiske volontřrtjeneste skal bevares som en genkendelig hovedaktion i det fremtidige program. Det anbefales at arbejde systematisk pĺ at forbedre dens tilgćngelighed, brugervenlighed, virkning, synlighed, effektivitet og produktivitet. - Det anbefales at indfřre lćngere og mere intensive forberedelsesforanstaltninger (forberedende besřg, uddannelser, sprog). - Der břr satses mere pĺ partnerskabets soliditet, ogsĺ ved at inddrage volontřren. For at forbedre kvaliteten og sikre en střrre holdbarhed kunne det vćre hensigtsmćssigt at fĺ ekstra střtte fra andre partnere eller systematisk inddrage f.eks. mentorer eller foreninger af tidligere volontřrer. En mere brugevenlig EVT - instrumenter, procedurer, formater - Der er behov for at lette de formelle betingelser og procedurer for EVT. - Tiden mellem idéfasen og projektgennemfřrelsen skal afkortes. - Der kan indbygges en mere intensiv opfřlgning og/eller evaluering i et EVT-projekt, og de nuvćrende opfřlgningslegater kunne eventuelt ogsĺ integreres heri. - Det anbefales at decentralisere proceduren for "interessetilkendegivelse med henblik pĺ vćrtskab" og generelt anvende en hurtigere og mindre tung almen ansřgnings- og godkendelsesprocedure. - Det kunne vćre et afgřrende skridt for at fremme EVT som kvalitetsmćrke og model for tvćrnational volontřrtjeneste at etablere minimumskvalitetsnormer for vćrtsprojekterne, uafhćngig af EU-finansieringen. - Selv om EVT fortsat břr vćre decentral, anbefales det, at visse typer projekter, der kan supplere hinanden, fortsat forvaltes centralt for at ĺbne mulighed for nyskabende, multilaterale, kollektive, interaktive eller flerĺrige aktiviteter. Tilgćngelighed - Det anbefales at gřre EVT mere tilgćngelig. - Det břr undersřges, om, med hvilken frist og hvordan EVT kan nĺ mĺlet pĺ 10 000 unge europćere om ĺret. - Unge med dĺrligere muligheder břr fortsat vćre den vigtigste mĺlgruppe, og EVT mĺ udvikles for at imřdekomme deres behov. - Det foreslĺs, at aldersklassen bliver mellem 18 og 30 ĺr, og at der samtidig gives mulighed for dispensation i sćrlige tilfćlde, selv om der ikke er generel enighed om dette spřrgsmĺl. - Det anbefales ligeledes at lade EVT vćre ĺben for smĺ organisationer, lokale og uerfarne organisationer, som ogsĺ kan have behov for sćrlig střtte. Finansiering Den gensidige řkonomiske afhćngighed, som skabes af et system med finansiering af flere omgange, begynder at blokere EVT's funktionsevne. - Ethvert alternativ til finansiering i flere omgange skal undersřges, uden at projektpartnernes og de nationale kontorers fćlles ansvar af den grund skal ophćves. - Blandt de řvrige forslag er tutorordninger for EVT-projekter, ophřr af subsidier, etablering af et mćrkningssystem uden EU-finansiering, afkortning af projekternes varighed og nedsćttelse af finansieringsloftet pr. deltager. - Visse ngo'er har foreslĺet, at man ser pĺ spřrgsmĺlet om at indfřre en fast mobilitetskupon for volontřrer, studerende og erhvervsuddannelser. - Forberedelses-, evaluerings- og opfřlgningsaktiviteter skal střttes mere. - Princippet om forud bestemte satser, faste belřb og medfinansiering betragtes som positivt og břr bevares. Anerkendelse - Det anbefales, at en godkendelse af EVT gĺr hĺnd i hĺnd med en bedre anerkendelse pĺ alle niveauer af det ikke-formelle aspekt ved den lćring, som erhverves i forbindelse med EVT, f.eks. i lovgivning og volontřraftaler, ved at styrke forbindelserne til Europas eller ved at indfřre et bonussystem, der kan fremme adgangen til formel uddannelse og beskćftigelse. Juridiske rammer Der forventes meget af den ĺbne koordinationsmetode, som blev indfřrt i forbindelse med aktiviteterne vedrřrende volontřrtjeneste for unge. Man mener, at EVT vil gřre det muligt at nĺ visse mĺl for det prioriterede aktionsomrĺde "volontřrtjeneste for unge", som er defineret i hvidbogen om ungdommen. - Man skal sĺledes vćre sćrligt opmćrksom pĺ at fĺ fjernet hindringerne for mobilitet i medlemsstaterne. - I de fleste europćiske lande er der hverken lovgivning, status eller en sćrlig politik for volontřrtjeneste. Denne mangel anses generelt for at vćre en vćsentlig mobilitetshindring, eftersom den fřrer til, at volontřrerne sidestilles med lřnmodtagere, studerende eller praktikanter, sĺ de betaler skat, mister deres sociale ydelser eller střder pĺ vanskeligheder med at opnĺ opholdstilladelse. 3.6. Aktion 3 Ungdomsinitiativer 3.6.1. Rammerne for aktionen De specifikke mĺlsćtninger for aktion 3 er fastlagt i bilaget til afgřrelse 1031/2000/EF om oprettelse af programmet for unge og lyder som fřlger: "For at fremme de unges initiativ og kreativitet střtter Fćllesskabet projekter, hvor unge aktivt og direkte deltager i nyskabende og kreative initiativer, samt initiativer, hvor der fokuseres pĺ unges sociale engagement pĺ lokalt, regionalt, nationalt og europćisk plan. Disse projekter gřr det muligt for de unge at udvikle deres ivćrksćtterĺnd og konkretisere de aktiviteter, de har udtćnkt, og hvori de er hovedaktřrerne. Fćllesskabet střtter initiativer, der tilsigter at hjćlpe de unge volontřrer med at nyttiggřre de erfaringer, de har gjort under deres volontřrtjeneste, og at fremme deres aktive integration i samfundet. De initiativer, de unge tager efter at have afsluttet den europćiske volontřrtjeneste, vil gřre det muligt for dem at ivćrksćtte og fremme sociale, kulturelle, sociokulturelle og řkonomiske aktiviteter, og/eller vil bidrage til deres personlige udvikling. De unge, der har střrst behov for at deltage, skal have forrang. Střtten tager sigte pĺ at fremme en udvidelse af projekterne, sĺ de ogsĺ omfatter lignende initiativer i andre medlemsstater for at styrke deres tvćrnationale aspekt og udvide udvekslingen af erfaringer og samarbejdet mellem unge. Střtten kan omfatte tilrettelćggelse af mřder for unge initiativtagere pĺ europćisk plan. Der kan ydes řkonomisk střtte til effektiv indgĺelse af stabile og tvćrnationale partnerskaber mellem sĺdanne projekter". 3.6.2. Gennemfřrelse af aktionen a) Samlet vurdering af aktionen Aktion 3, der er den nyeste i programmet Ungdom, kom i gang med nogen vanskelighed ved indledningen af programmets ivćrksćttelse. Med sine tre afsnit (ungdomsinitiativer, projekter til etablering af netvćrk og opfřlgningslegater), syntes bĺde brugere og de nationale kontorer, at aktionen var vanskelig at ivćrksćtte. Til trods for bestrćbelserne pĺ at harmonisere reglerne gennem brugervejledningen blev den derfor indtil 2002 fortolket og udviklet forskelligt i de forskellige programlande. Det er grunden til, at Kommissionen i 2002 og 2003 har afholdt seminarer med henblik pĺ at overveje og evaluere aktion 3. Undersřgelserne af virkningerne og de to evalueringsseminarer viste, at gruppeinitiativerne overordnet set har udviklet sig godt i de fleste programlande. De har isćr givet mulighed for at ĺbne programmet for en bredere offentlighed og ofte for dĺrligere stillede unge. Derimod viste det sig ogsĺ, at konceptet for netvćrksprojekter ikke var klart nok. I 2003 prćciserede Kommissionen kriterierne i brugervejledningen og forhřjede de faste belřb. Endvidere ĺbnede den adgangen, som indtil 2002 var forbeholdt tidligere střttemodtagere fra gruppeinitiativprojekter, for alle interesserede unge. Opfřlgningslegater giver unge, som har gennemfřrt en EVT, mulighed for at realisere et individuelt projekt som forlćngelse af deres volontřrtjeneste. Dette afsnit, der adskiller sig fra gruppeinitiativer og netvćrksprojekter, ser ikke ud til at have en berettigelse i aktion 3. Indtil nu har de unge ikke rigtig udnyttet denne mulighed i programmet. b) Operationelle mekanismer Undersřgelsen af virkningen har vist, at ordningen med faste satser har stĺet sin prřve og derfor břr opretholdes i fremtiden. For at fremme alle unges adgang til aktion 3 anmoder flere lande om, at bĺde střtteansřgningsformularerne og rapporteringsbestemmelserne forenkles endnu mere. Decentraliseringen af forvaltningen af aktion 3 har givet positive resultater. Den har blandt andet givet mulighed for at řge fleksibiliteten og udvikle rammerne tćt pĺ de unge, der opbygger og gennemfřrer et projekt. Nogle lande foreslĺr, at man gĺr endnu lćngere og dekoncentrerer projektforvaltningen. Flere lande oplyser, at de supplerende foranstaltninger under aktion 5 skal bruges mere systematisk til at střtte aktion 3. Endvidere řnsker flere lande, at de formidlende organisationers rolle med at střtte de unge, der forbereder et projekt under aktion 3, bliver styrket. Det har vist sig, at projektkvaliteten stiger, hvis der sikres en god vejledning af de unge og faste rammer for projekterne. 3.6.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet Der er af budgettet for Ungdom bevilget 19,4 mio. EUR til aktion 3 til ungdomsinitiativer og opfřlgningslegater mellem 2000 og 2002. 58 954 unge har sĺledes kunnet deltage i et af de 3 314 projekter, der blev finansieret af Kommissionen. Virkninger for de unge Undersřgelsen af virkningen har vist, at aktion 3 bidrager til at nĺ de generelle og specifikke mĺlsćtninger for programmet Ungdom. Den giver de unge mulighed for ikke blot at udtćnke deres eget projekt efter deres egne ideer og overbevisninger og i forhold til deres egne mĺl, men ogsĺ for at ivćrksćtte det selv. Pĺ denne mĺde kaster de sig ud i en uformel og ikke-formel lćringsproces, hvorigennem de lćrer at tage beslutninger, pĺtage sig ansvar, planlćgge et projekt og gennemfřre det. Det drejer sig om en kollektiv lćringsproces for gruppeinitiativer og netvćrksprojekter, mens der i forbindelse med opfřlgningslegaterne er tale om en individuel lćringsproces. Det er isćr under gruppeinitiativer og netvćrksprojekter, at de unge udvikler projekter, der fremmer deres deltagelse og aktive engagement i samfundet. Nĺr de deltager aktivt i gennemfřrelsen af et projekt, bliver de bevidste om vćrdierne i demokrati, tolerance, solidaritet, kulturel mangfoldighed samt om farerne ved social udstřdelse, racisme og fremmedhad. Pĺ det individuelle plan kan den unge ved at gennemfřre et projekt under aktion 3 erhverve kompetencer af mere faglig art inden for kommunikation, forhandling og argumentation og fćrdigheder i forbindelse med projektforvaltning, řkonomisk forvaltning og edb samt sprogfćrdigheder. Samtidig fĺr den pĺgćldende mere selvtillid, lćrer at arbejde i grupper, planlćgge et projekt og lřse problemer og udvikler sĺledes kompetencer af mere social art. Et andet spřrgsmĺl, der trćnger sig pĺ, vedrřrer ćndringen af aldersgrćnsen. Udviklingen af et gruppeinitiativ eller et netvćrksprojekt er meget komplekse aktiviteter, som er vanskelige at gennemfřre for unge i aldersgruppen 15-20 ĺr. Generelt er det unge pĺ omkring 25 ĺr, som forelćgger et aktion 3-projekt. Undersřgelsen af virkningen viste ogsĺ, at denne erfaring med ikke-formel lćring ikke anerkendes eller udnyttes pĺ nationalt og regionalt plan, hvilket fjerner en del af programmets virkning. Et vćsentligt aspekt af aktion 3, og isćr gruppeinitiativerne, er, at den er tilgćngelig for unge "i vanskeligheder". Den har vist sig at vćre et vćrdifuldt instrument i programmets strategi for social integration, der sigter mod at fremme adgangen for denne type af unge. Gruppeinitiativer og netvćrksprojekter er forbindelsesled til andre aktioner under programmet Ungdom. Střrstedelen af projekterne indsendes af nye grupper, der aldrig tidligere har deltaget i programmet. For mange unge er det lokale projekt en fřrste etape, fřr de gĺr videre til en "mere avanceret" aktivitet, der indebćrer samarbejde med udenlandske partnere. Pĺ den mĺde giver aktion 3 mulighed for at integrere nye unge i programmet og fĺ flere forskellige deltagere. Det er oplyst, at antallet af unge, der deltager i opfřlgningslegaterne, er meget lille. I mange lande bliver det samlede kreditbelřb, der er bevilget til denne aktion, ikke opbrugt. Endvidere koster opfřlgningslegater mange penge pr. ung for resultater, som indtil dato ikke er sćrligt overbevisende. Virkning for socialarbejdere og organisationer Hvis man ser pĺ, hvilken virkning aktion 3 har for socialarbejderne, řger programmet Ungdom generelt, og specielt aktion 3, kvaliteten af deres arbejde og giver ungdomsarbejdet en europćisk, ja endog en international dimension. For at kunne skabe en ramme om projekterne under ungdomsprogrammet skal social- og ungdomsarbejderne have kompetencer inden for internationalt samarbejde og finde partnernetvćrk i udlandet. Det skal imidlertid bemćrkes, at aktion 3 medfřrer fćrre virkninger for socialarbejderne end programmets andre aktioner, fordi grupperne af unge selv udarbejder gruppeinitiativerne. Men det viser sig, at projekternes kvalitet bliver hřjere, nĺr de unge fĺr vejledning og rĺdgivning fra social- eller ungdomsarbejdere. Desvćrre er multiplikatoreffekten stadig heller ikke altid optimal, da de socialarbejdere, som har deltaget i et projekt, ikke virkelig udnytter denne erfaring til fordel for fremtidige projekter. Virkning pĺ politikker, lovgivning og offentlige forvaltninger Gruppeinitiativer og netvćrksprojekter er normalt projekter med en vis synlighed, der giver kommunerne lejlighed til at mřde de unge og hřre om deres bekymringer og řnsker. Pĺ den mĺde bidrager de pĺ lokalt og regionalt plan til fřlelsen af at vćre en del af Europa. Helt generelt har programmet Ungdom bidraget til at bevidstgřre ikke blot de politiske beslutningstagere, men ogsĺ offentligheden om de temaer, der er knyttet til EU's ungdomspolitik sĺvel nationalt som regionalt og lokalt. Hvidbogen om ungdom har spillet en vigtig rolle i den henseende, men ungdomsprogrammets projekter har ligeledes bidraget til at give "Ungdommens Europa" en vis synlighed. Dette gćlder navnlig for gruppeinitiativerne, som ofte er meget synlige pĺ lokalt plan. Denne aktions betydning gřr, at visse lande bidrager med egne midler for at střtte endnu flere projekter. 3.6.4. Konklusioner vedrřrende aktion 3 Som konklusion kan det siges, at mĺlene for aktion 3 isćr nĺs gennem gruppeinitiativerne. Virkningen af gruppeinitiativerne har isćr vist sig i form af personlig udvikling hos de unge, opbygning af deres identitet (selvtillid, tilpasningsevne, selvforsřrgelse, initiativtagning og pĺtagelse af ansvar) samt deres politiske ĺbning (konkret holdning til den europćiske virkelighed, tilhřrsforhold til en europćisk helhed). Denne del af aktionen břr opretholdes i det fremtidige program. Netvćrksprojekterne giver gruppeinitiativprojekterne en europćisk dimension og sikrer interkulturel lćring. I den retning kan de betragtes som endnu mere ambitiřse end gruppeinitiativprojekterne. Efter en vanskelig startfase er antallet og kvaliteten af netvćrksinitiativerne řget betydeligt i 2003 takket vćre de střtteforanstaltninger, som Kommissionen og de nationale kontorer har truffet for denne aktion. De to aktionstyper skal have deres plads i programmet: gruppeinitiativerne, fordi de i hřjere grad fremmer den sociale integration og netvćrksprojekterne, fordi de styrker den europćiske dimension i aktion 3. Gruppeinitiativerne og netvćrksprojekterne kan reelt bidrage til at styrke den uformelle og ikke-formelle uddannelsesdimension i programmet Ungdom. De kan blive et interessant aktionsinstrument til at omsćtte de vigtige prioriteter i hvidbogen om ungdom i praksis, dvs. et aktivt medborgerskab for de unge, de unges selvforsřrgelse, information af unge, deres sociale integration og endelig deres integration pĺ arbejdsmarkedet. Hvad opfřlgningslegater angĺr, er resultaterne mindre overbevisende. Det lave antal projekter, der er gennemfřrt indtil nu, har ikke haft tilstrćkkelig virkning til at berettige, at denne del af aktion 3 opretholdes. Med hensyn til aktionens fremtidige udvikling vil de nationale myndigheder fremhćve fřlgende punkter: - Aktionen skal udvikles omkring de unges aktive deltagelse, uformel og ikke-formel lćring samt social integration. - Mĺlgruppen skal grundlćggende vćre de dĺrligt stillede unge. - Der skal bygges bro mellem alle aktionerne for at opfylde de unges behov. - Der bygges bro mellem ikke-formel og uformel uddannelse og omvendt. - Der skal sikres komplementaritet mellem programmet Ungdom og Socrates- og Leonardo da Vinci-programmerne samt andre politikker som bl.a. kultur-, sports- og beskćftigelsespolitikken. - Det er nřdvendigt at anerkende resultaterne af den ikke-formelle og uformelle uddannelse (en oversigt over kompetencer ved afslutningen af et projekt inspireret af erfaringerne fra Europas (Leonardo da Vinci-programmet) eller erfaringen fra pilotforsřget Personal Record of achievement, som blev gennemfřrt af det britiske nationale kontor). - Aldersgrćnsen for aktion 3 skal kunne sćttes op til 30 ĺr. - Rammerne for aktion 3.1 (gruppeinitiativer og netvćrksprojekter) skal styrkes, bl.a. ved at bruge isćr aktion 5 for at foreslĺ seminarer med henblik pĺ at etablere kontakter for at forberede netvćrksprojekter. 3.7. Aktion 4 Fćlles aktioner 3.7.1. Rammerne for aktionen De specifikke mĺlsćtninger for aktion 4 er fastlagt i bilaget til afgřrelse 1031/2000/EF om oprettelse af programmet for unge og lyder som fřlger: "I betragtning af, at samarbejdet mellem sektorerne forudsćtter en fleksibel og kreativ fremgangsmĺde, kan der til de aktioner (...) ydes fćllesskabsstřtte til aktiviteter, der gennemfřres sammen med andre fćllesskabsaktioner, der har forbindelse med kundskabernes Europa, isćr fćllesskabsprogrammer vedrřrende almen uddannelse og erhvervsuddannelse. (...) Projekterne vil omfatte en vifte af aktioner fra en rćkke forskellige omrĺder, herunder ungdomsomrĺdet. Projekterne kan yderligere střttes af forskellige fćllesskabsprogrammer, og de kan gennemfřres ved indkaldelse af fćlles projekter. Der kan vedtages relevante foranstaltninger, der pĺ regionalt og lokalt plan skal sikre kontakt og samspil mellem deltagerne i dette program og deltagerne i programmerne vedrřrende erhvervsuddannelse og almen uddannelse. Der kan i den forbindelse ydes tilskud til aktiviteter til udbredelse af kendskabet til de muligheder, Fćllesskabet tilbyder de unge." I forhold til dette lidt generelle og abstrakte retsgrundlag har Kommissionen indtil nu valgt at ivćrksćtte fćlles aktioner gennem indkaldelse af projekter. 3.7.2. Gennemfřrelse af aktionen a) Samlet vurdering af aktionen De fćlles aktioner bliver hovedsagelig ivćrksat gennem indkaldelse af projektforslag i forbindelse med de tre programmer Socrates, Leonardo da Vinci og Ungdom. Den fřrste indkaldelse af forslag blev udsendt i 2001. Af den grund har Kommissionen pĺ nuvćrende tidspunkt kun meget fĺ projekter, der kan evalueres. Der blev udvalgt 6 projekter i 2001, som der blev indgĺet kontrakt om i marts 2002. Tre af disse projekter vedrřrer temaet "Brobygning mellem kvalifikationer: et overfřrsels- og akkumuleringssystem for undervisningsmeritter for livslang lćring", to projekter under temaet "Vejlednings- og rĺdgivningsservice" og et enkelt projekt under temaet "Multifunktionscentre og e-lćring". I 2002 blev der udvalgt 15 projekter, hvoraf der blev indgĺet kontrakter for de 14 med bevillinger, der blev fremfřrt i marts 2003. Tre af disse projekter har til formĺl at uddybe den lokale dimension af temaet vejledning og rĺdgivning (Tema: "Lokale vejledningsnetvćrk"), 6 projekter vedrřrer temaet "Social integration af mĺlgrupper", og 5 projekter vedrřrer temaet "Unges aktive medborgerskab". For 2003 er der i juli mĺned udvalgt 16 projekter, som der vil blive indgĺet kontrakter for inden ĺrets udgang. Disse projekter vil viderefřre temaet "Unges aktive medborgerskab" og introducere temaerne "Integration af handicappede" og "Udnyttelse af ikke-formel og uformel lćring". Eftersom 2002-projekterne lige er kommet i gang, vil kun 6 projekter i dag kunne underkastes en tilbundsgĺende og kvalificeret evaluering. Den kritiske projektmasse er sĺledes endnu ikke nĺet, og det er derfor for tidligt at udtale sig om disse projekters resultater. Der kan imidlertid allerede gřres status over de "fćlles aktioner", for sĺ vidt angĺr det organisatoriske. Denne nye aktion kom i gang med visse vanskeligheder, men den fortjener ros for at have tvunget programmerne til at ĺbne sig mere for de andre programmer, indlede overvejelser over fćlles temaomrĺder, samarbejde og sřrge for indbyrdes koordinering. Til trods for harmoniseringsvanskeligheder er der pĺ det administrative og řkonomiske omrĺde udviklet regler, fćlles procedurer og standardkontrakter. Endelig har de fćlles aktioner givet Kommissionen mulighed for at afprřve et nyt projektovervĺgningssystem. Selv om projekterne forvaltes af "ledende" direktorater for det ene eller andet tema, er der for fřrste gang tilknyttet partnere fra andre direktorater til den tematiske overvĺgning af projekterne. Denne nye fremgangsmĺde har bestemt bidraget til en vis ĺbning og nyskabelse i projekterne og til oprettelse af nye netvćrk blandt projektlederne. b) Operationelle mekanismer Efter at der er gennemfřrt fćlles aktioner i 3 ĺr, har det vist sig, at de administrative og řkonomiske procedurer er tunge og komplicerede. Det er isćr et problem i forbindelse med beslutningsprocessen. Der blev oprettet en aktionsgruppe pĺ tvćrs af udvalgene bestĺende af 18 reprćsentanter for de 3 programmer uden beslutningsmyndighed. Gruppen pĺ tvćrs af udvalgene mřdes en eller to gange om ĺret, men udstikker kun vejledende retningslinjer. Henvendelser til programudvalgene (Ungdom, Leonardo og Socrates) skal ske efter en skriftlig eller mundtlig procedure, og Europa-Parlamentet skal udřve sin ret til aktindsigt, for at der kan trćffes en beslutning vedrřrende aktion 4. 3.7.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet Ifřlge gruppen pĺ tvćrs af udvalgene vedrřrende fćlles aktioner er de nuvćrende mĺl for de fćlles aktioner relevante og opfylder et reelt behov. De store pilotprojekter af typen "laboratorieprojekter" giver mulighed for at nĺ disse ambitiřse mĺl. Man mĺ imidlertid spřrge sig selv, om man kan begrćnse sig til disse store projekter, og om det ikke ville vćre mere hensigtsmćssigt at ĺbne mulighed for at finansiere mindre projekter i forbindelse med fćlles aktioner, bl.a. for at fĺ ungdomssektoren med. Derved kunne man ogsĺ řge det samlede antal af medfinansierede projekter. Som de fćlles aktioner udformes i řjeblikket, forekommer de lidt for stive. Udvćlgelseskriterierne er relativt strenge og levner ikke megen margin til de projekter af meget hřj kvalitet, hvis eneste fejl undertiden er, at de ikke helt opfylder kriteriet om tvćrsektorielt samarbejde mellem den almene uddannelses-, erhvervsuddannelses- og ungdomssektoren. Men erfaringerne viser, at projektansřgerne til fćlles aktioner ofte pĺ en lidt kunstig mĺde forsřger at bevise, at der er et samarbejde mellem de tre sektorer. Det kunne derfor vćre mere interessant at begrćnse sig til partnerskaber mellem to sektorer og vćre mere krćvende med hensyn til kriterierne for innovation, metoder og virkninger. En anden mulighed, der foreslĺs, kunne bestĺ i at give projektlederne střrre frihed med hensyn til, hvilket tema der behandles i forbindelse med et "fćlles aktionsprojekt". Flere medlemmer af gruppen pĺ tvćrs af udvalgene anmoder om, at der indfřres et helt ĺbent tema for at give projektlederne mulighed for at gennemfřre deres ideer pĺ betingelse af, at de bidrager til at opfylde mĺlsćtningerne. Der skal udfoldes střrre bestrćbelser for at udnytte de fćlles aktioner og gřre dem reelt synlige ved siden af de store programmer. Tilbage stĺr endelig spřrgsmĺlet om, hvorvidt indkaldelse af projektforslag er det mest velegnede vćrktřj til at ivćrksćtte fćlles aktioner. Pĺ nuvćrende stade er det for tidligt at svare endeligt pĺ det spřrgsmĺl. Det forekommer dog hensigtsmćssigt at supplere indkaldelsen af forslag med andre typer aktiviteter sĺsom undersřgelser, partnerskaber pĺ forskellige niveauer, aktiviteter til udbredelse af god praksis eller bevidstgřrelse og kommunikation. 3.7.4. Konklusioner vedrřrende aktion 4 - Supplerende foranstaltninger Gennemfřrelsen af aktion 4 var ved ivćrksćttelsen prćget af visse vanskeligheder, og de vigtigste anbefalinger, der i řjeblikket kan skitseres, er fřlgende: - Procedurerne for de fćlles aktioner břr forenkles. - Gruppen pĺ tvćrs af udvalgene for de fćlles aktioner břr have et mere specifikt mandat og beslutningsmyndighed. - Udvćlgelseskriterierne for de fćlles aktioner břr gřres mere smidige, sĺ de kan blive et fleksibelt instrument, der kan finansiere enhver aktivitet, som menes at bidrage til at nĺ mĺlene for de fćlles aktioner. - Det vil vćre nřdvendigt at udvikle en kommunikations- og informationsstrategi samt en strategi for udnyttelse af resultaterne, sĺ de fćlles aktioner kan blive reelt synlige. - Det eksisterende websted og kompendiet over finansierede projekter kan forbedres. 3.8. Aktion 5 3.8.1. Rammerne for aktionen Mĺlsćtningerne for aktionen er fastlagt i bilaget til afgřrelse 1031/2000/EF om programmet for unge. Aktionen er hovedsagelig koncentreret om: - uddannelse og samarbejde for personer, der er involveret i ungdomspolitik - information af unge og undersřgelser pĺ ungdomsomrĺdet - information og forřgelse af foranstaltningernes synlighed 3.8.2. Gennemfřrelse af aktionen a) Samlet vurdering af aktionen Aktion 5 tilbyder střttemodtagere og nationale kontorer en bred vifte af uddannelses- og samarbejdsaktiviteter med det formĺl at yde bistand til udvikling af ungdomsprogrammets řvrige aktioner og styrke den europćiske ungdomspolitik. De evaluatorer, der deltog i undersřgelsen af virkningen i 2003 og i evalueringsworkshoppen for aktion 5 ved siden af ungdomskonsulenter/-ledere, mener, at aktionen forbedrer de unges adgang til andre aktioner, og isćr at den udvikler ungdomskonsulenters/-lederes kompetencer ved at skabe og střtte partnerskaber og netvćrk og ved at styrke deltagernes selvtillid og motivation. Denne aktion betragtes som et meget vćrdifuldt instrument for unge, idet den giver dem mulighed for at blive bedre informeret om ungdomsprogrammets prioriteter. I mange lande er aktion 5 et grundlćggende element i udviklingen af det internationale aspekt af deres nationale ungdomspolitik, som direkte pĺvirker kvaliteten i deres nationale arbejde pĺ omrĺdet. Ved at fungere som forbindelsesled mellem det lokale/regionale niveau og det europćiske niveau indfřres der med aktion 5 nyskabende elementer i arbejdet for unge samtidig med, at den har et betydeligt multiplikatorpotentiale. Alle er enige om, at denne aktion klart fremmer udviklingen af tolerance og kulturel mangfoldighed, og den anses for at have en reel, men dog stadig utilstrćkkelig, virkning pĺ integrationen. Der skal gřres mere, isćr for meget dĺrligt stillede unge og unge, der bor i landdistrikter og fjerntliggende omrĺder. Ud over de muligheder, der ligger i aktion 5, er der, som det er anfřrt i brugervejledningen, en ĺrlig indkaldelse af store projekter under aktion 5. Mĺlet er at give střttemodtagerne mulighed for at arbejde med de vigtigste prioriteter i programmet Ungdom, sĺsom integration og bekćmpelse af racisme, i forbindelse med lćngerevarende uddannelses-, samarbejds- og informationsprojekter. Resultaterne af disse storstilede projekter vćkker positive reaktioner. De vigtigste elementer, der skal styrkes i den forbindelse og i forbindelse med aktionen som helhed, er synlighed og udbredelse af god praksis. b) Operationelle mekanismer Evaluatorerne erklćrer, at aktion er et effektivt instrument 5 i forhold til de fastsatte mĺl, isćr hvad angĺr uddannelse, netvćrkssamarbejde, motivering og "ansvarliggřrelse af de unge". Med tre forskellige afsnit - samarbejde med programlande, samarbejde med tredjelande, samarbejds- og uddannelsesplan pĺ det nationale kontor - og ni typer aktiviteter og střtteforanstaltninger er aktion 5 en af de mest komplekse under programmet Ungdom. Denne kompleksitet anses bĺde for at vćre en produktiv faktor, der virker stimulerende pĺ projekterne, og som en hćmmende faktor, der begrćnser manřvremarginen i forbindelse med gennemfřrelsen. Selv om střttemodtagerne finder det lettere at forvalte de korterevarende aktiviteter (fra nogle fĺ dage til nogle fĺ uger), som foreslĺs under aktion 5, insisterer de pĺ, at det er nřdvendigt ogsĺ at have langvarige aktiviteter pĺ op til et ĺr for at kunne ivćrksćtte og střtte projekter og netvćrk pĺ uddannelsesomrĺdet. Evaluatorerne anfřrer, at aktion 5, der isćr sigter mod at střtte aktion 1 og 2, ogsĺ skal bruges til aktion 3. De bemćrker, at man i hřjere grad břr koncentrere sig om en kvantitativ evaluering af opfřlgningsprojekterne under aktion 5. Programlandene ser ud til at glćde sig over de foranstaltninger, der trćffes for at decentralisere aktionen pĺ nationalt plan. Flere af dem understreger, at decentraliseringen fřrer til střrre gennemsigtighed og nćrhed. For de unge, der ikke har sĺ mange muligheder, og isćr dem, der bor i fjerntliggende landdistrikter, er det afgřrende, at der findes kontaktpersoner i deres region. Indfřrelsen af ordningen med faste satser for de fleste aktiviteter under aktion 5 bakkes enstemmigt op af střttemodtagerne, der fremover vil have fćrre vanskeligheder med at anslĺ omkostningerne og opstille budgetter for deres projekter. Denne nye ordning har gjort det muligt for střttemodtagerne at koncentrere sig mere om indholdet. Dog har et vist antal střttemodtagere ansřgt om en samlet refusion af rejseudgifter, isćr nĺr projekterne involverede tredjelande og et stort antal deltagere fra kandidatlandene. 3.8.3. Analyse af aktionens effektivitet og produktivitet Mellem 2000 og 2002 blev der frigivet 32,3 mio. EUR til at finansiere projekter under aktion 5.1. De 4 031 finansierede projekter blev gennemfřrt med deltagelse af 91 610 personer i alt - ungdomskonsulenter/-ledere, unge og reprćsentanter for ngo'er. Af de 174 ansřgninger, der kom ind som svar pĺ de fřrste tre indkaldelser af store projekter pĺ samarbejds-, uddannelses- og informationsomrĺdet, blev 34 udvalgt og ivćrksat. Uddannelse, kvalitet, netvćrk, innovation, adgang Adgang, uddannelse, kvalitet, netvćrk og innovation beskrives som elementer, der i hřj grad overlapper hinanden. Afsnittet "Uddannelse" under aktion 5 giver deltagerne mulighed for at indgĺ i en personlig udviklingsproces af hřj kvalitet. De kan erhverve internationale kompetencer og fćrdigheder i ungdomsarbejde, isćr inden for omrĺderne tolerance, inddragelse og deltagelse. I flere lande er uddannelsen under programmet Ungdom en af de meget fĺ uddannelsesmuligheder for ungdomsledere. Systemet med "peer education" betragtes som et afgřrende element i uddannelsen under programmet Ungdom. Ved afslutningen af deres uddannelse kan ungdomslederne oprette netvćrk og yde deres bidrag og střtte hertil; disse netvćrk kan igen give anledning til fortsat erfaringsudveksling, nyskabelser og oprettelse af nye projekter. Et effektivt netvćrkssamarbejde betragtes som helt afgřrende for at gřre en nyskabelse operationel. En mere omfattende og effektiv brug af IT, offentliggřrelse af de projekter, der har den bedste praksis, og oprettelse af internetsteder anses for en mulighed for at mindske kommunikationsproblemer i forbindelse med innovation. Aktion 5's rolle er stćrkt vćrdsat: den giver adgang til programmet Ungdom, og den er ĺben for alle unge. Den brede vifte af forskellige aktiviteter opfattes som veludviklet, idet de gřr det muligt at forberede projekter under aktion 1-3 og forbedre kvaliteten heraf. Tidligere deltagere i projekter under aktion 1-3 vender ofte tilbage til aktion 5 og udvider sĺledes deres erfaring. Selv om bidraget fra uddannelsesforanstaltningerne under aktion 5 til de řvrige aktioner anerkendes nćsten enstemmigt, beklages det i visse rapporter, at der nćsten ikke er nogen kvantitativ evaluering af aktion 5's opfřlgningsprojekter i form af udvekslinger af unge eller EVT-projekter. Virkninger for de unge Aktion 5's virkning pĺ de unges personlige udvikling bliver i hřj grad debatteret og evalueret. Aktionen hjćlper de unge til at udvikle deres kreativitet og evne til at tage et initiativ, erhverve fćrdigheder og opbygge tillid, sĺ de kan etablere projekter og pĺtage sig det řkonomiske ansvar herfor. Det siges om aktion 5, at den fremmer motivation, at den forbedrer sprogkundskaber og kommunikationsfćrdigheder, at den giver mulighed for at erhverve kompetencer inden for gruppedynamik og konfliktstyring, og at den bidrager til at udvikle bevidstheden om Europa. Det er vigtigt at inddrage de unge i planlćgning, forberedelse og gennemfřrelse af et projekt, da det giver dem fřlelsen af, at projektet tilhřrer dem. Uddannelsen gennem "peer education" anses for vćsentlig i den forbindelse Virkning pĺ ungdomskonsulenter/-ledere, ungdomsorganisationer og lokalsamfund Aktionen har en betydelig virkning pĺ ungdomskonsulenter/-ledere med hensyn til "opfattelse af kvalitet" og "knowhow", der defineres i prioriteterne for programmet Ungdom. Kvalificeringsforanstaltninger fřrer til en střrre professionalisering. Da ungdomsarbejdet er meget forskelligt fra det ene land til det andet, anses det for vigtigt at etablere en international norm, sĺ kvaliteten fortsat kan forbedres. Bortset fra kapacitetsudviklingen i forhold til ungdomsprogrammets horisontale prioriteter er aktion 5 sćrdeles effektiv, nĺr det gćlder om at forbedre ungdomskonsulentens/-lederens praktiske kapacitet (sĺsom konsolidering af holdet, bevidstgřrelse om forskellige pćdagogiske metoder, arbejdsmetoder og prćsentationsteknikker). Ifřlge de fremsatte kommentarer motiverer aktion 5 ungdomslederne og hjćlper dem til at forstĺ hele relevansen af deres arbejde. Pĺ internationalt plan kan det konstateres, at aktion 5 skaber en sund konkurrence mellem ligestillede. For sĺ vidt angĺr organisationerne, kan man understrege den vigtige rolle, aktion 5 spiller for etableringen af nye partnerskaber og for udvidelsen af de eksisterende. De bilaterale relationer bliver tri- og multilaterale, partnerskaber bliver mere afbalancerede og mindre domineret af én organisation, og ofte fortsćtter de ud over programmet Ungdom. For mange organisationer indfřrer aktion 5 for fřrste gang "netvćrkstanken" i ungdomsarbejdet. For smĺ organisationer er det vigtigt at udvide deres kontaktbase. Aktion 5 bidrager til at professionalisere ungdomsorganisationerne og gřr det lettere at sammenligne organisationer, ikke blot ud fra nationalitets- eller kulturforskelle, men ogsĺ ud fra deres organisationstype og arbejdsstil. Programmet Ungdom og aktion 5 bibringer "det tvćrnationale samarbejde kontinuitet, forudsigelighed og struktur og indfřrer aktiviteter pĺ grćsrodsniveau". Virkningen af aktion 5 pĺ lokalsamfundene kan registreres pĺ forskellige niveauer: - Ungdomsorganisationer - kommunen: "Oprettelsen af tćttere kontakter med de kommunale medarbejdere vil kunne fremme udviklingen af klubber og organisationer og udlřse en střrre kćdereaktion for politik og řkonomi." De deltagende grupper og organisationer styrker ofte deres samarbejde med de lokale myndigheder, stabiliserer deres relationer med kommunens ungeafdeling og koncentrerer sig mere om internationale aktiviteter. - De deltagende organisationer kan motivere ungdomsorganisationer i samme lokalsamfund til ogsĺ at engagere sig internationalt. Virkning pĺ politikker, lovgivning og institutioner Selv om virkningen af aktion 5 pĺ den nationale, regionale og lokale politik beskrives generelt, er der ikke mange eksempler pĺ konkrete virkninger. Men alle er enige om, at disse politikker og EU-politikken skal supplere hinanden. I visse tilfćlde ser det ud til, at EU's ungdoms- og ungdomsarbejdspolitik trćder i stedet for den nationale, regionale eller lokale politik. Kommunerne har mćrket den střrste virkning (jf. ovenfor). Det har vist sig frugtbart at inddrage kommuner og lokale politikere, hvilket har bidraget til en střrre ĺbenhed over for internationale aktiviteter. Det giver mulighed for at bekćmpe fordomme og racisme lokalt. 3.8.4. Konklusioner vedrřrende aktion 5 Hvad den fremtidige udvikling af aktionen angĺr, insisterer evaluatorerne pĺ, at det er nřdvendigt at fortsćtte med at udvikle ungdomspolitikken og politikken for ungdomsarbejdet i Europa efter mĺlsćtningerne i hvidbogen og skabe samarbejdsnetvćrk pĺ europćisk/nationalt/regionalt/lokalt plan eller styrke dem, isćr pĺ lokalt plan, for lettere at nĺ de unge, der har fćrre muligheder. Ungdomspolitik - ungdomsarbejde - prioriteter - I visse tilfćlde ser det ud til, at EU's ungdoms- og ungdomsarbejdspolitik trćder i stedet for den nationale, regionale eller lokale politik. Alle er enige i, at de forskellige tilgange til spřrgsmĺlet skal supplere hinanden. - Indfřrelsen af internationale normer vil kunne bidrage til fortsat at forbedre kvaliteten i ungdomsarbejdet. - Programmet břr have mulighed for at finansiere forskningsprojekter vedrřrende ungdommen, ikke blot i forbindelse med selve programmet Ungdom, men ogsĺ udenfor. - Aktionens virkninger pĺ integration af de unge, der har dĺrligere muligheder, skal viderefřres og styrkes. Aktionens aktuelle struktur - Aktionens kompleksitet anses bĺde for at vćre en produktiv faktor og en hćmmende faktor, der begrćnser manřvremarginen i forbindelse med gennemfřrelsen. - Visse aktiviteter under aktion 5 břr ikke blot gennemfřres under forberedelsen af aktion 1 og 2, men ogsĺ ved forberedelsen af aktion 3. Udvćlgelsesproces, beslutningstagning, reaktioner og opfřlgning - Ungdomskonsulenter/-ledere vil gerne inddrages langt mere i udvćlgelsesprocessen og vćre bedre informeret om hierarkiet i beslutningsprocessen. - Deltagerne vil gerne have mere tydelige skriftlige forklaringer, nĺr deres projekter forkastes, sĺ de kan forbedre kvaliteten af deres senere ansřgninger. Ved afslutningen af deres projekt vil de gerne have feedback pĺ kvaliteten af deres arbejde. - Den kvantitative evaluering af projekterne under aktion 1, 2 og 3 under aktion 5 břr styrkes. Synlighed - netvćrkssamarbejde - overfřrselsmulighed - Bedre udbredelse af god praksis gennem střrre offentlig omtale af de berřrte projekter pĺ forskellige internetsteder og udnyttelse af alle mulighederne i det berřrte netvćrk (nationale kontorer, regionale centre, SALTO, Europarĺdet). - En střrre decentralisering i programlandene vil kunne fřre til en střrre gennemsigtighed og nćrhed og isćr fremme integrationen af unge, der bor i fjerntliggende omrĺder og mere generelt unge, der har dĺrligere muligheder. 3.9. Aktioner med tredjelande 3.9.1. Rammerne for aktionerne Kommissionen og programudvalget for Ungdom har i forbindelse med samarbejdet med tredjelande fastlagt fire prioriterede geografiske omrĺder: fřrste prioritet, det udvidede EU's nabolande, dvs. Middelhavsomrĺdet (Marokko, Algeriet, Tunesien, Egypten, Libanon, Jordan, Syrien, Israel, Vestbredden og Gaza-striben, Tyrkiet, Cypern og Malta), Sydřsteuropa (Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Serbien og Montenegro), og Samfundet af Uafhćngige Stater (Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Moldova, Rusland, Ukraine), og som anden prioritet Latinamerika (Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Cuba, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, El Salvador, Uruguay, Venezuela). Samarbejdet med tredjelande inden for rammerne af programmet Ungdom, sigter mod at fremme universel fred, dialog, tolerance og solidaritet mellem unge. De řvrige hovedmĺl er at oprette solide og bćredygtige partnerskaber samt at udveksle ekspertise og knowhow i forbindelse med ungdomsarbejde mellem statslige og ikke-statslige strukturer i EU og tredjelandene. Aktiviteter, som involverer tredjelande, skal give deltagerne mulighed for bedre at forstĺ deres situation og deres kultur og skal fĺ dem til at tćnke over deres respektive identitet. Disse aktiviteter har ligeledes til formĺl at bidrage til udviklingen af den frivillige sektor og civilsamfundet i partnerlandene og give partnerne i tredjelandene mulighed for at fĺ erfaringer pĺ det ikke-formelle uddannelsesomrĺde og bidrage til at udvikle ungdomsarbejdet og foreningerne for unge i disse lande. Programmet Euro-Med Ungdom har fřlgende generelle mĺl: at forbedre indbyrdes kendskab og forstĺelse og dialog mellem unge i Middelhavsomrĺdet og EU og fremme de unges, isćr unge kvinders, aktive medborgerskab i lokalsamfundet samt fremme ungdoms-ngo'ers bidrag til landets sociale liv. Under de specifikke mĺl drejer det sig om at fremme uformelle interkulturelle lćringsmuligheder for unge og uddannelsesmuligheder for ungdomskonsulenter og -ledere, udveksle erfaringer og god praksis, fremme udviklingen af almennyttige strukturer, fremme demokratiseringen af civilsamfundet, informere ungdoms-ngo'er, fremme gensidig forstĺelse mellem de 27 Euro-Middelhavspartnere og forbedre deres opfattelse af hinanden samt tilskynde Middelhavspartnernes ngo'er til at deltage i tvćrnationale ngo-netvćrk. Euro-Med Ungdom er bygget op omkring de tre hovedaktioner fra Ungdom: aktion 1 (udvekslinger af unge), aktion 2 (volontřrtjeneste) og aktion 5 (supplerende foranstaltninger). 3.9.2. Gennemfřrelse af aktionerne a) Samlet vurdering af aktionen Gennemsnitligt er ca. 8 % af det ĺrlige budget til programmet Ungdom gĺet til at finansiere samarbejdet mellem de 30 programlande og 42 tredjelande. MEDA-programmets midler har i betydelig grad suppleret den del af ungdomsprogrammets budget, der er gĺet til programmet Euro-Med Ungdom. Der har i forhold til de disponible midler vćret mange ansřgninger til det afsnit af programmet, der vedrřrer "samarbejde med tredjelande". Gennemsnitligt blev ca. 55 % af de indsendte ansřgninger godkendt, hvilket er under den succesrate, som er registreret i programlandene. Aktionens europćiske mervćrdi defineres som det bidrag, den yder til en europćisk udenrigspolitik, og som fremme af en positiv opfattelse af Europa ude i verden. Den defineres ogsĺ som en anerkendelse af et EU, der bygger pĺ demokratiske vćrdier og solidaritet og som et bidrag til oprettelsen af en europćisk identitet og en ĺbenhed over for samarbejde med lande, der ikke nřdvendigvis har indgĺet bilaterale aftaler med samtlige medlemsstater. b) Operationelle mekanismer Gennemfřrelsen af aktionen bestĺr nćsten udelukkende af mikroprojekter. Selv om denne fremgangsmĺde er tung og krćver megen arbejdskraft, har den pĺ ny vist sig at vćre den mest velegnede til at sikre nćrhed i forhold til borgerne og tilgćngelighed for lokale organisationer og grupper, der isćr kendetegner ungdomssektoren. Det er lykkedes storstilede, flerĺrige, interaktive projekter som youthNET og Balkan Youth Project at řge tredjelandenes synlighed og forbedre deres adgangsmuligheder, og der er i den sammenhćng oprettet partnerskaber og netvćrk. Disse projekter er gode, men mĺ ikke erstatte mikroprojekterne. Pĺ baggrund af det hřje antal smĺ kontrakter er forvaltningen af aktionen gradvist blevet decentraliseret og overdraget til de nationale kontorer. Denne forvaltningsform har den fordel, at den kommer tćttere pĺ brugerne og i princippet fremskynder projektudvćlgelse og kontraktindgĺelse, dog pĺ bekostning af sammenhćngen i aktioner med sigte pĺ relationerne til omverdenen. En anden ulempe ved denne forvaltningsform er den budgetmćssige opsplitning, der skaber modsćtninger mellem promotion og kapacitet til at imřdekomme efterspřrgslen. Derimod satser man pĺ at forbedre promotion og synlighed gennem de nationale kontorers aktiviteter. Endvidere medfřrer decentraliseringen gradvist en mere aktiv inddragelse af programlande, der kun havde fĺ eller slet ingen projekter med tredjelande, da budgettet blev fordelt centralt. En del af aktionen (projekter foreslĺet af europćiske ngo'er og projekter indsendt af organisationer med base i lande i det sydlige Middelhavsomrĺde) administreres fortsat centralt (af Kommissionen), men forsinkelserne i gennemfřrelsen er endnu ikke fuldstćndigt indhentet. Med hensyn til projektforvaltning kan kun organisationer fra Middelhavspartnerlandene blive projektledere og -koordinatorer for projekter under Euro-Med Ungdom, mens organisationer fra andre tredjelande skal gĺ via deres EU-partnere for at blive det. Knowhow og arbejdsvćrktřjer er blevet puljet i to ressourcecentre, som er oprettet under de nationale kontorer (Ressourcecentre for Sydřsteuropa og Euro-Med). Disse ressourcecentre har vist sig at vćre nyttige instrumenter til at fremme information og synlighed samt tredjelandes adgang til programmet. Den nuvćrende mekanisme for tildeling af - fast - střtte har vist sig mere brugervenlig end en procentbaseret finansiering pĺ grundlag af faktiske udgifter. Men den er mere stiv og ĺbner ikke mulighed for at tilpasse sig de berřrte tredjelandes sćrlige forhold. Endvidere er det kompliceret at beregne de endelige betalinger, isćr fordi der anvendes forskellige satser i de enkelte lande, og fordi der inden for samme projekt kan kombineres forud fastsat střtte og střtte, der beregnes pĺ grundlag af faktiske udgifter. I forbindelse med instrumenter og kriterier har man konstateret, at visse af de nuvćrende kriterier ikke helt svarede til de unges/organisationernes behov. Sĺledes ansĺ mange grupper og organisationer forpligtelsen til, at udvekslingerne skulle vćre multilaterale (mindst fire eller endog fem partnere i tilfćlde af kandidatlande) for at vćre for krćvende. Den řvre aldersgrćnse er undertiden en hindring for, at unge fra visse tredjelande kan deltage. De nationale kontorer samt organisationer og unge fandt forpligtelsen til at arbejde med partnere fra samme geografiske omrĺde for restriktiv. Der blev derfor anbefalet en regional blanding inden for samme projekt. 3.9.3. Analyse af aktionernes effektivitet og produktivitet Der blev i 2000-2002 frigjort i alt 18,6 mio. EUR til samarbejdet med tredjelande. Denne ramme blev taget ud af Ungdoms- og MEDA-budgetterne (i střrrelsesordenen 13,7 mio. EUR fra fřrstnćvnte og 4,9 mio. fra det andet). 41 % af midlerne blev bevilget til samarbejdet med Middelhavsregionen, 34 % til de sydřsteuropćiske grćnseregioner (SEE 14 %, SNG 20 %) og 25 % til Latinamerika. Ca. 18 000 unge og ungdomsledere og ngo-reprćsentanter har fĺet gavn af aktionen ved at deltage i et af de 850 projekter. Antallet af deltagere fra programlandene (53 %) var nćsten det samme som for tredjelandene (47 %). Pĺ grund af de gode resultater i form af indsendte og godkendte projekter af hřj kvalitet lykkedes det aktionen med tredjelande at absorbere flere midler i 2001 og 2002 end det belřb, der oprindeligt var bevilget i begyndelsen af ĺret. Virkninger for de unge Indtil nu har de konkrete projekter en ikke ubetydelig virkning for unge i form af interkulturel lćring, personlig udvikling og aktiv samfundsdeltagelse. Det er lykkedes aktionen at forbedre den gensidige forstĺelse mellem unge europćere og unge ikke-europćere. Den har bidraget til anerkendelsen af et Europa, der bygger pĺ vćrdier som solidaritet og střtte, isćr i konfliktramte regioner. Udvekslingerne af unge har vćret sćrdeles effektive med hensyn til at fremme interkulturel forstĺelse og bevidsthed om et europćisk tilhřrsforhold inden for en bredere mĺlgruppe takket vćre virkningen pĺ de lokale vćrtssamfund. EVT har derimod haft en stćrkere virkning pĺ deltagernes personlige udvikling. Virkning pĺ ungdomskonsulenter/-ledere, organisationer og lokalsamfund Isćr gennem de supplerende foranstaltninger har aktionen ligeledes ydet et vigtigt bidrag til kapacitetsopbygning og netvćrkssamarbejde mellem ungdomskonsulenter/-ledere og ungdomsorganisationer/-strukturer. Organisationerne har kunnet udveksle erfaringer og oprette nye kontakter, der ofte har fřrt til oprettelse af varige partnerskaber med henblik pĺ fremtidigt samarbejde. Men da organisationer fra tredjelande skal indsende deres střtteansřgning via en europćisk partner (undtagen Euro-Med Ungdom), har deltagerne fra disse lande ikke i fuldt omfang oplevet virkningerne af denne aktion, eftersom samarbejdet ikke skete pĺ lige fod. Med aktionen er det lykkedes at informere lokalt om vćrdierne ved ikke-formel uddannelse og interkulturel lćring. Den har styrket det gensidige kendskab til nationale kulturer og