EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 10.12.2020 COM(2020) 798 final 2020/0353(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o bateriích a odpadních bateriích, o zrušení směrnice 2006/66/ES a o změně nařízení (EU) 2019/1020 (Text s významem pro EHP) {SEC(2020) 420 final} - {SWD(2020) 334 final} - {SWD(2020) 335 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Vývoj a výroba baterií jsou pro Evropu strategickými imperativy v souvislosti s přechodem na čistou energii. Jedná se také o klíčovou složku automobilového odvětví Evropy. Doprava je odpovědná zhruba za čtvrtinu emisí skleníkových plynů v EU a je hlavní příčinou znečištění ovzduší ve městech. Širší využívání elektrických vozidel sníží emise skleníkových plynů a škodlivé emise ze silniční dopravy. Předpokládá se, že v letech 2020 až 2030 dojde v EU k intenzivnímu nárůstu elektrifikace osobních a dodávkových automobilů, autobusů a v menší míře i nákladních automobilů. To se řídí především právními předpisy EU, které stanoví emisní normy CO2 pro výrobce vozidel, ale také právními předpisy EU, které stanoví minimální cíle členských států pro zadávání veřejných zakázek na čistá vozidla. Následovat bude elektrifikace některých rezidenčních služeb, jako je skladování energie nebo vytápění. Podle odhadů Světového ekonomického fóra je zapotřebí zvýšit celosvětovou výrobu baterií na devatenáctinásobek, aby se urychlil přechod na nízkouhlíkové hospodářství. Cílem této iniciativy je modernizovat předpisový rámec EU pro baterie. Tvoří nedílnou část Zelené dohody pro Evropu, nové růstové strategie EU, jejímž cílem je přeměnit Unii na moderní, konkurenceschopnou ekonomiku účinně využívající zdroje, kde: i) do roku 2050 nebudou žádné čisté emise skleníkových plynů; ii) hospodářský růst bude oddělen od využívání zdrojů; iii) nebude nikdo opomenut. Staví na závazcích a zprávách přijatých Evropskou komisí, včetně strategického akčního plánu pro baterie, nového akčního plánu pro oběhové hospodářství, nové průmyslové strategie pro Evropu a na strategii pro udržitelnou a inteligentní mobilitu, jejímž cílem je dosáhnout do roku 2050 snížení skleníkových plynů z dopravy o 90 %. Spolu s úsilím Komise vyzvaly Rada i Parlament k přijetí opatření na podporu přechodu na elektromobilitu, skladování energie s neutrálním obsahem uhlíku a udržitelného hodnotového řetězce baterií. Rovněž Evropská banka oznámila, že předpokládá zvýšit svou podporu projektů souvisejících s bateriemi na více než 1 miliardu EUR v rámci financování v roce 2020. Tato iniciativa řeší tři skupiny navzájem vysoce propojených problémů v souvislosti s bateriemi. ·První skupina se týká nedostatečných rámcových podmínek, které by motivovaly k investicím do výrobní kapacity pro udržitelné baterie. Tyto problémy jsou spojeny s neefektivním fungováním jednotného trhu a s chybějícími dostatečně rovnými podmínkami v důsledku odchylných právních rámců na vnitřním trhu. Mezi základní příčiny toho patří nerovnoměrné provádění směrnice o bateriích a nedostatek spolehlivých a srovnatelných informací v celé EU. ·Druhá skupina problémů se týká neoptimálního fungování recyklačních trhů a nedostatečně uzavřených materiálových cyklů, což omezuje možnosti EU zmírňovat rizika ohrožující dodávky surovin. Ve stávajícím regulačním rámci existuje řada nedostatků. K těmto nedostatkům patří nedostatek jasných a dostatečně harmonizovaných pravidel a ustanovení ve směrnici o bateriích, která neberou v úvahu nejnovější vývoj technologií a trhu. Snižují ziskovost recyklačních činností a brzdí investice do nových technologií a další kapacity pro recyklaci baterií budoucnosti. ·Třetí skupina problémů se týká sociálních a environmentálních rizik, která v současné době nejsou zohledněna v právních předpisech EU v oblasti životního prostředí. Mezi tyto problémy patří: i) nedostatečná transparentnost v oblasti získávání surovin; ii) nebezpečné látky a iii) nevyužité možnosti kompenzace dopadů životního cyklu baterií na životní prostředí. Základní příčinou těchto problémů jsou selhání trhu a selhání v oblasti informací. Obě tato selhání souvisejí s fungováním jednotného trhu. Kromě toho je zhoršuje třetí hybná síla, složitost hodnotových řetězců baterií. Návrh sleduje trojí cíl: 1) posílení fungování vnitřního trhu (včetně výrobků, procesů, odpadních baterií a recyklovaných materiálů) zajištěním rovných podmínek prostřednictvím společného souboru pravidel; 2) podporu oběhového hospodářství a 3) snížení environmentálních a sociálních dopadů ve všech fázích životního cyklu baterií. Tyto tři cíle jsou silně propojené. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Stávající regulační rámec pokrývá prostřednictvím směrnice o bateriích pouze fázi skončení životnosti baterií. V současné době v EU neexistují žádná právní ustanovení, která by se vztahovala na jiné aspekty ve fázích výroby a používání baterií, jako je elektrochemická výkonnost a trvanlivost, emise skleníkových plynů nebo odpovědné získávání zdrojů. V souladu se zásadou „jedno opatření zavést / jedno zrušit“ by navrhované nařízení mělo nahradit stávající směrnici o bateriích. Návrh je plně v souladu se stávajícími právními předpisy EU v oblasti životního prostředí a odpadů. Doplňuje tyto právní předpisy, včetně: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou životností; směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 98/2008 ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ); směrnice 2011/65/EU o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních; směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH). Tento návrh zavádí postupné požadavky na minimalizaci uhlíkové stopy během životního cyklu baterií. V této souvislosti povede úsilí o snížení uhlíkové stopy ve výrobním procesu nepřímo k podpoře výroby energie z obnovitelných zdrojů.

•Soulad s ostatními politikami EU Iniciativa je v souladu s mezinárodními povinnostmi EU v oblasti obchodní politiky, zejména proto, že zajišťuje nediskriminaci mezi výrobky vyrobenými v EU a dováženými výrobky. Iniciativa se plně ztotožňuje se zásadou inovací a souvisejícími podpůrnými opatřeními v rámci financování výzkumu a vývoje EU z programu Horizont 2020. Cílem návrhu je též zajistit jednoduché a přehledné povinnosti týkající se kontroly a podávání zpráv, a tím omezit administrativní zátěž pro členské státy v souladu s přístupem EU ke zlepšování právní úpravy a kontrolou účelnosti podávání zpráv a kontroly. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Návrh je založen na článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouvy o fungování EU), který se musí používat pro opatření, jejichž cílem je vytvořit jednotný trh nebo zajistit fungování vnitřního trhu. To je změna oproti stávajícímu právnímu základu, neboť směrnice o bateriích 2006/66/ES byla založena na článku 175 Smlouvy o ES (nyní článek 191 Smlouvy o fungování EU) a na článku 95 Smlouvy o ES (nyní článek 114 Smlouvy o fungování EU) pro právní úpravy vztahující se k výrobkům. Návrh řeší řadu klíčových problémů, které souvisejí s jednotným trhem. Jedná se mimo jiné o: i) nerovné podmínky, pokud jde o baterie uváděné na trh, protože platná pravidla podléhají výkladu; ii) překážky bránící řádnému fungování recyklačních trhů; iii) nerovnoměrné provádění směrnice o bateriích; iv) naléhavou potřebu rozsáhlých investic s cílem reagovat na měnící se trh; v) potřebu úspor z rozsahu a vi) potřebu stabilního a plně harmonizovaného regulačního rámce. Zároveň existuje také řada problémů v oblasti životního prostředí, které souvisejí s výrobou a používáním baterií a nakládáním s bateriemi po skončení jejich životnosti. Environmentální problémy, které nejsou přímo pokryty acquis EU v oblasti životního prostředí, a tedy vyžadují regulační zásah, lze všechny spojit s fungováním jednotného trhu. Jedním takovým příkladem jsou nepříznivé environmentální dopady nebezpečných látek obsažených v bateriích, pokud nejsou řádně odstraněny – problém, který lze řešit řádným sběrem a recyklací přenosných baterií. Jednou z příčin tak nízké úrovně sběru přenosných baterií je to, že nastavení sběrných systémů je spojeno s určitými náklady a že na jednotném trhu není odpovídajícím a harmonizovaným způsobem uplatňována zásada „znečišťovatel platí“. Nedostatečná úroveň sběru je problematická také z hlediska ziskovosti podniků. Recyklační technologie jsou totiž kapitálově náročné, a vyžadují tak značné úspory z rozsahu, které v některých případech přesahují vnitrostátní trhy v EU. Jiným problémem je, že se nedaří snížit celkový dopad baterií na životní prostředí zvyšováním oběhovosti v hodnotovém řetězci baterií. I zde je opět hlavní příčinou problému selhání trhu. Nejsou sladěny pobídky (a informace) mezi jednotlivými aktéry v celém hodnotovém řetězci. A na trhu baterií elektrických vozidel pro druhé využití neexistuje právní jistota, pokud jde o status použitých baterií, a také odpovídající informace, které by umožňovaly předvídat chování baterií. Cílem návrhu proto je zajistit provádění společných pravidel pro hospodářské aktéry na jednotném trhu a zamezit narušování hospodářské soutěže. Opatření povedou k další harmonizaci: i) požadavků na výrobky, pokud jde o baterie uváděné na trh Unie a ii) úrovně služeb v oblasti nakládání s odpady, jež poskytují hospodářské subjekty. Návrh rovněž stanoví požadavky na zajištění dobře fungujícího trhu s druhotnými surovinami a zároveň na prevenci a snižování environmentálních dopadů výroby a používání baterií (jakož i jejich zpracování – včetně recyklace – po ukončení životnosti baterie). To podpoří oběhové odvětví baterií v Evropě a zabrání roztříštěnosti v důsledku možných rozdílných přístupů jednotlivých členských států. Výroba a používání baterií, příslušný hodnotový řetězec a nakládání s bateriemi s ukončenou životností jsou průřezové problémy, které ovlivňují mnoho oblastí politiky. Kromě cílů v oblasti vnitřního trhu proto návrh přispěje také k dosažení cílů týkajících se životního prostředí, dopravy, klimatických opatření, energetiky a mezinárodního obchodu. Analýza dopadů navrhovaných opatření prokazuje, že cíle v oblasti vnitřního trhu ve většině případů dominují a že přínos pro životní prostředí má doplňkový charakter. Je proto vhodné použít jako jediný právní základ článek 114 Smlouvy o fungování EU. •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Existuje jasná přidaná hodnota stanovení společných požadavků na úrovni EU, které zohledňují celý životní cyklus baterií. Je nezbytné zajistit, aby výrobci, dovozci a šířeji hospodářské subjekty podléhali harmonizovaným požadavkům, které musí být splněny při i) uvádění baterie na trh Unie a ii) poskytování informací zákazníkům na celém jednotném trhu. Také subjekty provádějící recyklaci musí být s to vyrovnat se s jednotnými požadavky, které platí stejně pro všechny podniky zabývající se recyklací v EU. Bez zásahu na úrovni EU, který stanoví harmonizovaná pravidla, by zásah na úrovni členských států vedl k rozdílům v požadavcích na hospodářské subjekty. Rozvoj udržitelného hodnotového řetězce v oblasti baterií je kapitálové náročný a vyžaduje úspory z rozsahu, které přesahují to, co mohou poskytnout úspory v rámci členských států. K dosažení toho je nutný harmonizovaný a dobře fungující jednotný trh pro všechny členské státy, kde všechny hospodářské subjekty v hodnotovém řetězci baterií podléhají stejným pravidlům. Společná pravidla jsou navíc potřebná pro přechod na oběhové hospodářství, jež bude přispívat k podpoře inovativních a udržitelných evropských obchodních modelů, výrobků a materiálů. Tyto cíle nemohou stanovit členské státy působící izolovaně: rozsah požadovaného opatření znamená, že se ho lépe dosáhne na úrovni Unie. Jednotné opatření Unie je proto oprávněné a nezbytné. •Proporcionalita Navrhovaná opatření nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k zajištění právní jistoty potřebné pro motivování k rozsáhlým investicím do oběhového hospodářství při současném zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a životního prostředí. Celkově řečeno je navrhovanou možností politiky postupná změna v porovnání se stávajícím regulačním a institucionálním rámcem (tj. stávající směrnicí o bateriích). V raných fázích hodnotového řetězce, pro které v současné době neexistují žádné právní předpisy EU, navrhované změny zůstávají většinou na úrovni informačních a základních požadavků na baterie, jež mají být uvedeny na trh EU. U některých navrhovaných možností politiky posouzení dopadů zjistilo, že přístup po etapách bude lépe splňovat zásadu proporcionality. Návrh proto obsahuje postupné zvyšování ambicí a požadavků v řadě oblastí. Je tomu tak například v případě ustanovení týkajících se požadavků výkonnosti a trvanlivosti nabíjitelných průmyslových baterií. Toto ustanovení jako první krok obsahuje informační povinnosti; nebude vyžadovat stanovení příslušných minimálních hodnot, dokud nebude k dispozici více informací. •Volba nástroje

Z hodnocení směrnice o bateriích a analýzy, jež předcházela posouzení dopadů, vyplynulo, že harmonizace se lépe dosáhne prostřednictvím nařízení, na rozdíl od směrnice podle předchozího omezenějšího přístupu. Rozdílná vnitrostátní opatření v oblasti sběru odpadu a využití odpadů vedla k nesoudržnému regulačnímu rámci pro hospodářské subjekty a producenty. Tyto existující překážky v podobě rozdílných vnitrostátních regulačních rámců lze odstranit pouze prostřednictvím podrobnějších, harmonizovaných pravidel upravujících organizaci procesů sběru a využití a souvisejících povinností. Tato podrobná a harmonizovaná pravidla by měla obsahovat i požadavky, které se vztahují přímo na podniky. Nařízení stanoví přímé požadavky pro všechny provozovatele, a zajistí tak potřebnou právní jistotu a možnost prosazování plně integrovaného trhu v EU. Nařízení také zajišťuje, aby povinnosti byly plněny ve stejné době a stejným způsobem ve všech 27 členských státech. Tento nástroj stanoví také řadu pravomocí pro Komisi k vypracování prováděcích opatření. Tato prováděcí opatření umožní Komisi nařízení v případě nutnosti dále upřesnit a umožní operativněji stanovovat společná pravidla. Nařízení rovněž sníží nejistoty, pokud jde o harmonogramy v procesu provedení ve vnitrostátních právních předpisech, které jsou obvykle spojeny se směrnicí, v oblasti, kde čas a právní jistota jsou kriticky důležité vzhledem k předpokládanému růstu velikosti trhu a obecněji ke změnám dynamiky trhu. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů V dubnu 2019 zveřejnila Komise hodnocení směrnice o bateriích v souladu s pokyny Komise pro zlepšování právní úpravy a s přihlédnutím ke specifikacím uvedeným v článku 23 směrnice o bateriích. Hlavní zjištění hodnocení jsou shrnuta v příloze 6 posouzení dopadů a začleněna do analýzy (zejména oddíl týkající se definování problémů). Tento návrh politiky obsahuje opatření, jež řeší oblasti zjištěné při hodnocení směrnice o bateriích, kde nedostatek harmonizace nebo nedostatečně podrobná ustanovení vedou k roztříštěným výsledkům na jednotném trhu. Tato ustanovení narušují rovné podmínky, neboť nezajišťují jasnost a nákladovou efektivnost (např. organizace odpovědných producentů). Návrh obsahuje i řadu opatření, která zajišťují, aby regulační prostředí bylo aktuální a vhodné pro daný účel – vyrovnat se s technologickými novinkami, jako jsou baterie pro elektrická vozidla, elektrokola a elektroskútry nebo možnost „druhotného využití“ průmyslových baterií. •Konzultace se zúčastněnými stranami V souladu s pokyny pro zlepšování právní úpravy proběhlo několik konzultací. Stručný popis těchto konzultací je uveden v odrážkách níže. ·V rámci přípravy regulatorní iniciativy týkající se požadavků na udržitelnost baterií zorganizovalo GŘ pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky (GŘ GROW) první kolo konzultací v období od června do listopadu 2019. Sestávalo z veřejné konzultace, při které bylo obdrženo 180 příspěvků, a tří veřejných setkání se zúčastněnými stranami, která se zabývala zjištěními dvou studií proveditelnosti. ·Po přijetí politického rozhodnutí, že směrnici o bateriích nahradí jediný právní nástroj, do kterého budou začleněny i požadavky udržitelnosti nabíjitelných baterií, na nichž GŘ GROW pracovalo od poloviny roku 2018, bylo v období od února do května 2020 uspořádáno druhé kolo konzultačních činností. Toto druhé kolo zahrnovalo: –cílené pohovory se zástupci hodnotového řetězce baterií, spotřebitelů a sdružení na ochranu životního prostředí, –průzkum mezi podniky (výrobci, subjekty nakládajícími s odpady a subjekty provádějícími recyklaci), –průzkum mezi zástupci výzkumných a inovativních projektů (financovaných z programů Horizont 2020 a LIFE), –odvětvová setkání se zúčastněnými stranami, –setkání se skupinou odborníků z členských států. ·Dne 28. května 2020 bylo zveřejněno počáteční posouzení dopadů k navrhovanému nařízení a lhůta pro poskytnutí zpětné vazby skončila 9. července 2020. Bylo obdrženo celkem 103 reakcí, které z velké části podpořily postoje zúčastněných stran vyjádřené v dřívějším průběhu tohoto procesu (například při cílených konzultacích se zúčastněnými stranami). Celkově z konzultačních činností vyplynulo, že veřejnost všeobecně uznává, že je zapotřebí regulatorní iniciativa, která integrovaně zohlední celý hodnotový řetězec baterií. Zúčastněné strany, které se zúčastnily veřejných konzultací, obecně uznávaly, že změny v technologické, hospodářské a sociální oblasti opravňují k vytvoření nového regulačního rámce pro baterie. Zúčastněné strany se rovněž shodly v tom, že by měla existovat lepší harmonizace stávajících pravidel a rámec EU zahrnující celý životní cyklus baterií. Uvedly, že tento rámec by měl obsahovat společná a přísnější pravidla pro udržitelnost baterií, složek, odpadních baterií a recyklovaných materiálů s cílem stanovit jasná a společná pravidla, jež zaručí fungování jednotného trhu EU. Hlavní potřeby vyjádřené zástupci průmyslu byly: i) stabilní regulační rámec, který zajistí investiční jistotu; ii) rovné podmínky, které umožní udržitelnou výrobu baterií, a iii) účinné fungování recyklačních trhů, aby se zvýšila dostupnost kvalitních druhotných surovin. Hlavní zájmy vyjádřené zástupci občanské společnosti se týkaly potřeby udržitelného získávání surovin a uplatňování zásad oběhového hospodářství ve vztahu k hodnotovému řetězci baterií. Podrobné závěry z konzultací se zúčastněnými stranami jsou uvedeny v příloze 2 a příloze 9 posouzení dopadů.

•Shromáždění a využití odborných poznatků S cílem podpořit analýzu různých možností zadala Komise externím odborníkům několik podpůrných zakázek, jež zahrnovaly: ·studii za účelem posouzení proveditelnosti opatření k řešení nedostatků ve stávajícím rámci EU pro baterie, ·studii zaměřenou na konkrétní témata (druhotné využití, omezení, systémy zálohování a zpětného odběru atd.), ·přípravnou studii o ekodesignu a označování nabíjitelných elektrochemických baterií s vnitřní akumulací energetickými štítky, ·návaznou studii proveditelnosti týkající se udržitelných baterií, ·posouzení dopadů pro ekodesign a označování nabíjitelných elektrochemických baterií s vnitřní akumulací energetickými štítky. Tito odborníci ve všech fází studia úzce spolupracovali s Komisí. Kromě těchto podpůrných studií byly zjišťovány další odborné znalosti studiem literatury a z odpovědí zúčastněných stran během konzultací. •Posouzení dopadů Tento návrh je založen na posouzení dopadů. Po vyřešení připomínek Výboru pro kontrolu regulace vydaných v jeho záporném stanovisku z 24. června 2020 obdrželo posouzení dopadů dne 18. září 2020 kladné stanovisko s výhradami. Ve svém konečném stanovisku výbor požádal o další podrobnosti týkající se zejména výchozí úrovně a složení možností politiky. Posouzení dopadů zahrnuje třináct opatření k řešení problémů, která se týkají: i) nedostatečných rámcových podmínek, které by motivovaly k investicím do výrobní kapacity pro udržitelné baterie; ii) neoptimálního fungování recyklačních trhů a iii) sociálních a environmentálních rizik, která v současné době nejsou pokryta environmentálním acquis EU. Těchto třináct opatření vychází z: i) analýzy provedené v rámci hodnocení směrnice o bateriích; ii) veřejných konzultací k této iniciativě; iii) různých podpůrných studií a iv) politických závazků, jako je Zelená dohoda. Odrážejí skutečnost, že jsou zapotřebí odezvy v celém složitém hodnotovém řetězci. V rámci každého ze třinácti širokých politických opatření bylo zvažováno několik dílčích opatření. Tato dílčí opatření jsou v mnoha případech vůči sobě alternativní (např. u opatření 3 mohou cíle v úrovni sběru přenosných baterií činit buď 65 %, nebo 75 %, nikoli však obě hodnoty). V jiných případech jsou dílčí opatření navržena tak, že mohou být kumulativní a/nebo se vzájemně doplňovat (např. u opatření 13 „pas“ baterie pro průmyslové baterie funguje vedle informačních povinností). Všechna tato dílčí opatření jsou analyzována s přiměřenou mírou podrobnosti v příloze 9 posouzení dopadů, přičemž jejich dopady jsou posuzovány v porovnání se scénářem zachování současného stavu. K usnadnění analýzy jsou dílčí opatření seskupena do čtyř hlavních možností politiky, které jsou porovnávány se scénářem zachování současného stavu. Tyto čtyři možnosti jsou uvedeny níže. ·Možnost 1, zachování současného stavu, je možnost, která ponechává směrnici o bateriích, která se vztahuje hlavně na fázi skončení životnosti baterií, beze změn. Pro rané fáze hodnotového řetězce žádné právní předpisy EU v současné době neexistují, a tato oblast tak zůstane beze změn. Další podrobnosti týkající se této možnosti jsou uvedeny v oddíle 5 týkajícím se výchozí úrovně a v příloze 9. ·Možnost 2, se střední úrovní ambicí, je možnost, která vychází ze směrnice o bateriích, avšak úroveň ambicí postupně zesiluje a zvyšuje. Pro rané fáze hodnotového řetězce, pro které v současné době žádné právní předpisy EU neexistují, je navrhovanou změnou zavést informační a základní požadavky jako podmínka pro uvedení baterií na trh EU. ·Možnost 3, s vysokou úrovní ambicí, představuje přístup, který je poněkud radikálnější, avšak stále ještě v mezích technické proveditelnosti. Obsahuje například stanovení mezních a prahových hodnot, které je třeba splnit ve stanovené lhůtě. ·Možnost 4, s velmi vysokou úrovní ambicí, zahrnuje opatření, která by daleko přesahovala stávající regulační rámec a stávající praxi podniků. Tabulka 1 podává přehled o jednotlivých dílčích opatřeních obsažených v těchto možnostech politiky, přičemž upřednostňovaná možnost politiky vyplývající z posouzení dopadů je zvýrazněna zelenou barvou. Možnost, kterou upřednostňuje Komise, je kombinací možnosti 2 a možnosti 3. Zvolená kombinace zajišťuje vyvážený přístup, pokud jde o účinnost (dosažení cílů) a efektivnost (nákladová efektivnost). Upřednostňovaná možnost umožní EU reagovat na rychle se měnící podmínky na trhu a ambiciózně podpořit přechod na hospodářství s nižšími emisemi uhlíku, a to bez rizika nadměrných nákladů nebo narušení.

Tabulka 1: Upřednostňovaná možnost Opatření Možnost 2 – střední úroveň ambicí Možnost 3 – vysoká úroveň ambicí Možnost 4 – velmi vysoká úroveň ambicí 1. Klasifikace a definice Nová kategorie pro baterie elektrických vozidel Hmotnostní limit 5 kg pro odlišení přenosných baterií od průmyslových Nová metodika výpočtu úrovně sběru přenosných baterií založená na bateriích, které jsou pro sběr k dispozici. / 2. Druhé využití průmyslových baterií Na konci prvního využití se použité baterie považují za odpad (s výjimkou opětovného použití). Úprava pro nové využití se považuje za činnost v rámci nakládání s odpady. Baterie s novým využitím (druhotné využití) se považují za nové výrobky, které při uvedení na trh musí splňovat požadavky na výrobky Na konci prvního využití nejsou použité baterie odpadem. Baterie s novým využitím (druhotné využití) se považují za nové výrobky, které při uvedení na trh musí splňovat požadavky na výrobky. Povinná připravenost k druhotnému využití 3. Úroveň sběru pro přenosné baterie 65% cíl sběru v roce 2025 70% cíl sběru v roce 2030 75% cíl sběru v roce 2025 4. Úroveň sběru pro automobilové a průmyslové baterie Nový systém podávání zpráv pro automobilové baterie, baterie elektrických vozidel a průmyslové baterie Cíl sběru pro baterie napájející lehké dopravní prostředky. Výslovně stanovený cíl sběru pro průmyslové baterie, baterie elektrických vozidel a automobilové baterie 5. Recyklační účinnost a využití materiálů Lithium-iontové baterie a Co, Ni, Li, Cu: Recyklační účinnost lithium-iontových baterií: 65 % do roku 2025 Úrovně využití materiálů pro Co, Ni, Li, Cu: 90 %, 90 %, 35 % a 90 % v roce 2025 (v uvedeném pořadí) Olověné baterie a olovo: Recyklační účinnost olověných baterií: 75 % do roku 2025 Úroveň využití materiálu pro olovo: 90 % v roce 2025 Lithium-iontové baterie a Co, Ni, Li, Cu: Recyklační účinnost lithium-iontových baterií: 70 % do roku 2030 Úrovně využití materiálů pro Co, Ni, Li, Cu: 95 %, 95 %, 70 % a 95 % v roce 2030 (v uvedeném pořadí) Olověné baterie a olovo: Recyklační účinnost olověných baterií: 80 % do roku 2030 Úroveň využití materiálu pro olovo: 95 % do roku 2030 / 6. Uhlíková stopa průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel Povinné prohlášení o uhlíkové stropě Výkonové třídy z hlediska uhlíkové stopy a maximální prahové hodnoty emisí uhlíku z baterií jako podmínka pro uvedení na trh / 7. Výkonnost a trvanlivost nabíjitelných průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel Informační požadavky týkající se výkonnosti a trvanlivosti Minimální požadavky na výkonnost a trvanlivost pro průmyslové baterie jako podmínka pro uvedení na trh / 8. Nenabíjitelné přenosné baterie Technické parametry výkonnosti a trvanlivosti pro primární přenosné baterie Postupné vyřazování primárních přenosných baterií pro všeobecné použití Celkové vyřazení primárních baterií 9. Obsah recyklovaných materiálů v průmyslových bateriích, bateriích elektrických vozidel a automobilových bateriích Povinné prohlášení o obsahu recyklovaných materiálů, v roce 2025 Povinné úrovně obsahu recyklovaných materiálů, v roce 2030 a 2035 / 10. Rozšířená odpovědnost producenta Jasné vymezení povinností vyplývajících z rozšířené odpovědnosti producenta pro průmyslové baterie Minimální normy pro povinnosti vyplývající z odpovědnosti producenta / / 11. Požadavky na design pro přenosné baterie Zesílená povinnost týkající se odstranitelnosti Nová povinnost týkající se vyměnitelnosti Požadavek na interoperabilitu 12. Poskytování informací Poskytování základních informací (na štítcích, v technické dokumentaci nebo on-line) Poskytování konkrétnějších informací konečným uživatelům a hospodářským subjektům (se selektivním přístupem) Zřízení systému elektronické výměny informací o bateriích a režimu pasů (pouze pro průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel) / 13. Náležitá péče v dodavatelském řetězci surovin pro průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel Dobrovolná náležitá péče v dodavatelském řetězci Povinná náležitá péče v dodavatelském řetězci / Legenda: zelená = upřednostňovaná možnost; světle zelená = upřednostňovaná možnost do přijetí ustanovení o revizi. Cílem opatření 1 týkajícího se klasifikace a definic je upřesnit stávající ustanovení o kategoriích baterií a aktualizovat je v souladu s nejnovějším technologickým vývojem (možnost 2). Správní změny některých ustanovení ve stávající směrnici o bateriích by zlepšily účinnost některých dalších ustanovení, aniž by vedly k významným ekonomickým nákladům nebo správní zátěži. Zúčastněné strany uvedly, že toto opatření plně přijímají. Možnost stanovit novou metodiku výpočtu úrovní sběru založenou na bateriích, které jsou „pro sběr k dispozici“ (možnost 3), se navrhuje znovu posoudit prostřednictvím ustanovení o přezkumu. Pokud jde o opatření 2 týkající se druhého využití průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel, odhadovaný ekonomický a environmentální přínos možností 2 a 3 by byl rovnocenný (za předpokladu stejné míry proniknutí na trh) vzhledem k tomu, že mezi podporou rozvoje druhého využití baterií na jedné straně a recyklací na druhé straně existují kompromisy. Správní náklady u možnosti 3 – při které použité baterie nemusí být na konci svého prvního využití nutně považovány za odpad (a byly by považovány za odpad pouze tehdy, pokud se držitel baterie rozhodne baterii odložit) – jsou výrazně nižší než správní náklady na možnost 2. Možnost 3 byla v posouzení dopadů považována za upřednostňovanou možnost, a to z toho důvodu, že by nejlépe motivovala k rozvoji trhu s bateriemi pro druhé využití a podporovaly ji zúčastněné strany. Možnost 2 – při které se baterie stávají odpadem – by vyvolala dodatečné náklady na povolení potřebná k nakládání s nebezpečným odpadem, což byla otázka, která se zúčastněných stran obzvláště dotýká. Tato možnost by proto mohla omezit rozvoj trhu s bateriemi pro druhé využití vzhledem k vyšším nákladům. Komise dospěla k závěru, že nejvhodnější cestu vpřed představuje kombinace možnosti 2 a možnosti 3, kdy jsou stanovena konkrétní kritéria pro stav, kdy odpad přestává být odpadem, včetně kontroly technického stavu, která musí baterie splňovat, aby mohla být odeslána k úpravě pro nové využití nebo k repasi. Cílem tohoto přístupu, podpořeného požadavky na rozšířenou odpovědnost producenta, je podpořit úpravu pro nové použití a repasi baterií a zároveň zajistit, aby odpadní baterie byly řádně zpracovány v souladu s právními předpisy EU o odpadech a mezinárodními dohodami. U opatření 3, které se týká cíle v úrovni sběru přenosných baterií, je upřednostňovanou možností možnost 2 s 65% cílem ve sběru v roce 2025 a možnost 3, 70% cíl v roce 2030. Odhaduje se, že tyto možnosti si ročně vyžádají náklady zhruba ve výši 1,09 EUR, resp. 1,43 EUR na osobu, které mají být financovány prostřednictvím mechanismu rozšířené odpovědnosti producentů. Podstatné zvýšení cílů ve sběru oproti výchozímu stavu má dva důvody. Zaprvé proto, že přínos pro životní prostředí se zvýší nelineárním způsobem vzhledem ke zvýšenému sběru lithium-iontových baterií. Zadruhé proto, že důkazy svědčí o tom, že existují úspory z rozsahu a zvýšení efektivnosti, kterých je třeba dosáhnout. Obecně přijatou zásadou je, že zúčastněné strany přijímají vyšší cíle ve sběru, pokud jsou reálné a pokud mají dostatek času, aby tyto cíle splnily. Lze předpokládat, že u možnosti 4, cíle ve sběru ve výši 75 % do roku 2025, tomu tak není. Upřednostňovanou možností u opatření 4 je možnost 2, nový systém podávání zpráv o automobilových a průmyslových bateriích. Nepředpokládá se, že toto opatření vyvolá významné ekonomické náklady ani správní zátěž, ale vedlo by k větší úrovni sběru. Předpokládá se, že možnost 3, konkrétní cíl ve sběru baterií používaných v lehkých dopravních prostředcích, povede k výraznému zvýšení úrovně sběru. Avšak vzhledem k tomu, že je nejprve třeba vypracovat metodiku založenou na bateriích, které jsou „k dispozici pro sběr“, navrhuje se tuto možnost znovu posoudit prostřednictvím ustanovení o přezkumu. Upřednostňovanou možností u opatření 5, které se týká recyklační účinnosti a využití materiálů, je možnost 2, jež zvyšuje cíle pro olověné baterie, a možnost 3, jež zavádí nové cíle pro lithium-iontové baterie, kobalt, nikl, lithium a měď. Možnost 2 stanoví cíle pro rok 2025 za základě toho, co je v současné době technicky proveditelné, zatímco možnost 3 stanoví cíle pro rok 2030 na základě toho, co bude technicky proveditelné v budoucnu. Potvrdilo se, že vzhledem k vysoké míře nejistoty u řady proměnných je vyčíslení ekonomického a environmentálního dopadu této možnosti obtížné. Odhady získané z modelování naznačují, že i při nejkonzervativnějších předpokladech by tato možnost měla kladný dopad. U opatření 6, které se týká uhlíkové stopy baterií elektrických vozidel, je upřednostňovanou možností možnost 2, povinné prohlášení, časem doplněná možností 3, stanovení výkonových tříd z hlediska uhlíkové stopy a maximálních prahových hodnot jako podmínka pro uvedení baterií na trh EU. Zavedení možnosti 3 od samého počátku by bylo účinnější než možnost 2, avšak na dokončení potřebného informačního a metodického rámce je zapotřebí více času. Možnost 2 však umožní postupné zavedení opatření, jež předpokládá možnost 3. Cílem těchto opatření je přispět k cíli Unie dosáhnout do roku 2050 neutrality z hlediska klimatu a k boji proti změně klimatu, jak je stanoveno v novém akčním plánu pro oběhové hospodářství, za čistší a konkurenceschopnější Evropu. Akt v přenesené pravomoci, kterým se stanoví prahové hodnoty emisí uhlíku, bude podpořen zvláštním posouzením dopadů. U opatření 7, které se týká výkonnosti a trvanlivosti nabíjitelných průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel, je upřednostňovanou možností možnost 2, která v krátkodobém výhledu zavádí informační požadavky. To by pomohlo harmonizovat výpočet a dostupnost charakteristik výkonnosti a trvanlivosti baterií, a tedy by umožnilo spotřebitelům a podnikům přijímat informovaná rozhodnutí. Jakmile budou nezbytné informace k dispozici a bude dokončena normalizační činnost, bude možné později zavést minimální požadavky na výkonnost (možnost 3). Komise došla k závěru, že tato možnost je z dlouhodobého hlediska účinnější, pomůže převést trh na výkonnější baterie, a vyvolá tak posun k menšímu dopadu na životní prostředí. U opatření 8, které se týká nenabíjitelných přenosných baterií, je upřednostňovanou možností možnost 2, jež předpokládá stanovení parametrů elektrochemické výkonnosti a trvanlivosti, aby se minimalizovalo neefektivní využívání zdrojů a energie. Tyto parametry budou rovněž převzaty do požadavků na označování, na něž se vztahuje opatření 12 s cílem informovat spotřebitele o výkonnosti baterií. Pokud jde o možnosti 3 a 4, závěr zní, že v současné době nejsou k dispozici dostatečné důkazy, které by prokázaly účinnost a proveditelnost částečného nebo úplného vyřazení baterií, které nelze znovu nabíjet. Producenti a subjekty provádějící recyklaci nenabíjitelných baterií jsou proti těmto dvěma ambicioznějším možnostem. Upřednostňovanou možností u opatření 9 je možnost 2, která zavádí v krátkodobém výhledu povinné prohlášení o obsahu recyklovaných materiálů, i možnost 3, která stanoví povinné cíle pro obsah recyklovaného lithia, kobaltu, niklu a olova v letech 2030 a 2035. Tyto dvě možnosti se navzájem doplňují a přispěly by k poskytnutí předvídatelného právního rámce, který by motivoval tržní subjekty k investicím do recyklačních technologií, které by jinak nebyly vyvíjeny, protože z hlediska nákladů nemohou konkurovat výrobě primárních surovin. U opatření 10, které se týká rozšířené odpovědnosti producenta a organizací odpovědnosti producentů, nebyla navržena žádná možnost s vysokou ambicí, neboť se zabývá především vyladěním stávajících ustanovení, jež obsahuje směrnice o bateriích. Navrhované opatření by stanovilo rovné podmínky pro systémy rozšířené odpovědnosti producentů baterií elektrických vozidel a průmyslových baterií, které jsou v současné době zařazeny do kategorie průmyslových baterií, a pro organizace odpovědných producentů přenosných baterií. Předpokládá se, že ekonomické náklady na toto opatření budou zanedbatelné a budou z větší části vyrovnány přínosem větší úrovně sběru pro životní prostředí. U opatření 11, které se týká požadavků na design přenosných baterií, je upřednostňovanou možností zesílená povinnost odstranitelnosti baterií (možnost 2) a nová povinnost vyměnitelnosti baterií (možnost 3). Ekonomické náklady těchto možností jsou zanedbatelné, přičemž povedou k přínosu pro životní prostředí a úsporám zdrojů. Toho se dosáhne usnadněním opětovného použití, oprav a recyklace baterií a zařízení, do kterých jsou zabudovány. U opatření 12, které se týká poskytování spolehlivých informací, je upřednostňována kombinace možnosti 2 a možnosti 3. Možnost 2, která zavádí systém tištěného a on-line označení poskytujícího základní i konkrétnější informace, je upřednostňována proto, že by pomohla poskytovat lepší informace spotřebitelům a konečným uživatelům a motivovala by k přechodu trhu na ekologičtější baterie. Princip zakotvený v možnosti 3, systém elektronické výměny a pas baterií, jak navrhla Světová aliance pro baterie, přijalo několik světových organizací. Systém elektronické výměny bude spojen s jednorázovými správními náklady na jeho zřízení, ale povede ke správnímu zjednodušení a nižším prováděcím nákladům v dlouhodobé perspektivě. Pas baterií by měl dále umožnit provozovatelům baterií druhotného využití přijímat informovaná obchodní rozhodnutí a umožnit subjektům provádějícím recyklaci lépe plánovat své činnosti a zlepšovat recyklační účinnost. U opatření 13, které se týká náležité péče o suroviny, je upřednostňovanou možností možnost 3, povinný přístup. Zúčastněné strany se ve značné míře shodují v tom, že tato možnost by účinněji přispívala k řešení sociálních a environmentálních rizik souvisejících s těžbou surovin, zpracováním některých surovin a obchodováním s nimi za účelem výroby baterií. Tato možnost by měla být zvážena s ohledem na probíhající práci na návrhu meziodvětvových právních předpisů o udržitelné správě a řízení společností, který Komise hodlá předložit v roce 2021. Příloha 3 posouzení dopadů podává souhrnný přehled o nákladech a přínosech, a zejména jejich vyčíslení. •Účelnost právních předpisů a zjednodušení Pokud jde o správní zátěž, je dopad navrhovaných opatření zanedbatelný.

Tento návrh politiky v maximální možné míře využívá možnosti digitalizace ke snížení správních nákladů. Například opatření 12 navrhuje zřídit systém elektronické výměny informací o bateriích, který bude uchovávat informace o každém modelu přenosných a průmyslových baterií, který byl uveden na trh. Pro každou jednotlivou průmyslovou baterii a baterii elektrických vozidel uvedenou na trh bude podle opatření 12 vyhotoven pas baterie. Vývoj systému výměny informací a pasu bude pro Komisi i pro podniky znamenat značné náklady. Poskytne však orgánům členských států a Komisi mocný nástroj pro prosazování povinností stanovených v navrhovaném nařízení a rovněž nástroj pro sdílení informací o trhu pro účely revize a zpřesnění povinností v budoucnu. •Základní práva Návrh nemá žádné dopady na ochranu základních práv. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh předpokládá využití pracovníků a finančních prostředků na nákup dat a služeb. Předpokládá se, že některé požadavky na personál budou splněny v rámci stávajících přídělů pro Komisi, Společné výzkumné středisko (JRC) a Evropskou agenturu pro chemické látky (ECHA). Potřeby Komise v personální oblasti budou pokryty pracovníky GŘ, kteří jsou již vyčleněni na řízení opatření a/nebo byli vnitřně přeobsazeni v rámci GŘ. Tito zaměstnanci budou doplněni z dodatečného přídělu pracovníků, kteří mají být řídícímu GŘ poskytnuti v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. Návrh obsahuje několik článků, které podrobně popisují další pracovní postupy, které bude třeba provést za účelem doplnění nařízení a které by bylo třeba přijmout prostřednictvím prováděcích aktů / aktů v přenesené pravomoci v horizontu 3–8 let. Tyto postupy budou zahrnovat: ověřování souladu s požadavky udržitelnosti; systém kontroly shody a nakládání s odpady; informace a označování. Podrobný seznam těchto plánovaných akcí je uveden níže: ·sledovat normalizační činnost v Evropském výboru pro normalizaci (CEN) / Evropském výboru pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC), ·vypracovat společné specifikace týkající se: i) výkonnosti a trvanlivosti nenabíjitelných přenosných baterií; ii) výkonnosti a trvanlivosti nabíjitelných průmyslových baterií a iii) bezpečnosti stacionárních bateriových systémů pro ukládání energie, ·podpořit vypracování harmonizovaných pravidel pro výpočet pro účely: i) prohlášení o uhlíkové stopě (včetně revize pravidel produktové kategorie ke stanovení environmentální stopy (PEFCR) pro baterie elektrických vozidel a nabíjitelné průmyslové baterie; ii) výpočtu výkonových tříd z hlediska uhlíkové stopy pro baterie elektrických vozidel a nabíjitelné průmyslové baterie, ·podpořit vypracování harmonizovaných pravidel pro výpočty: i) obsahu recyklovaných materiálů v bateriích elektrických vozidel a nabíjitelných průmyslových bateriích; ii) recyklační účinnosti, iii) využitých materiálů a iv) klasifikace odpadů, ·vypracovat pokyny týkající se odstranitelnosti a vyměnitelnosti přenosných baterií, ·zřídit systém elektronické výměny informací pro předkládání informací týkajících se baterií elektrických vozidel a nabíjitelných průmyslových baterií, ·vypracovat kritéria pro ekologické veřejné zakázky týkající se baterií, ·změnit seznam odpadů v rozhodnutí Komise 2000/532/ES, ·provádět posouzení rizik – a řízení rizika – látek používaných v bateriích, ·změnit povinnosti v oblasti podávání zpráv. Klíčovou úlohu při podpoře Komise v některých technických činnostech, které budou zapotřebí, bude mít JRC. Na nezbytné studie a administrativní dohodu s JRC zaměřenou na podporu Komise v řadě pracovních toků uvedených v odrážkách níže bude vyčleněno přibližně 6,2 milionu EUR. ·Vypracování společných specifikací týkajících se: i) výkonnosti a trvanlivosti nenabíjitelných přenosných baterií; ii) výkonnosti a trvanlivosti nabíjitelných průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel a iii) bezpečnosti stacionárních bateriových systémů pro ukládání energie, ·vypracování harmonizovaných pravidel pro: i) tříděný sběr přenosných baterií; ii) prohlášení o uhlíkové stopě; iii) výpočet uhlíkové stopy, obsahu recyklovaného materiálu a recyklační účinnosti a iv) výpočet výkonových tříd z hlediska uhlíkové stopy pro baterie elektrických vozidel a nabíjitelné průmyslové baterie. ·analýza kritérií pro ekologické veřejné zakázky (včetně konzultace se zúčastněnými stranami v oblasti veřejných zakázek a právní kontroly navrhovaných pravidel pro zadávání veřejných zakázek),

·podpora pokynů týkajících se odstranitelnosti a vyměnitelnosti přenosných baterií, ·podpora vypracování cílených změn záznamů v evropském seznamu odpadů souvisejících s bateriemi, ·podpora postupného vyřazení nenabíjitelných přenosných baterií pro všeobecné použití, ·podpora požadavků týkajících se označování, ·vypracování kritérií pro ekologické veřejné zakázky. Rovněž agentura ECHA bude podporovat Komisi v oblasti řízení látek obsažených v bateriích a jejich regulačním omezování v rámci stávajících činností v oblasti registrace, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH). To vyžaduje celkem dva nové dočasné zaměstnance s plným pracovním úvazkem (v platové třídě AD 5–7) v agentuře ECHA (průměrné náklady 144 000 EUR/rok po dobu 7 let a později). Kromě toho bude zapotřebí jeden smluvní zaměstnanec s plným pracovním úvazkem (smluvní zaměstnanec, funkční skupina III, průměrné náklady 69 000 EUR/rok po dobu 3 let) ke zvýšení znalostní základny a usnadnění kvalifikovaného stanovení priorit a pracovního plánu. Tento pracovní plán by měl vycházet ze studie v návaznosti na stávající znalostí agentury ECHA o tom, jak odvětví baterií řídí své nebezpečné chemické látky, pro určování příslušných látek za účelem řízení regulačního rizika v budoucnu. Odhaduje se, že náklady na studii budou činit 400 000 EUR (za tři roky), což umožní zadat část těchto výzkumných potřeb externě. GŘ GROW odhadlo, že vývoj navrhovaného systému elektronické výměny informací o bateriích si vyžádá přibližně 10 milionů EUR. Studie proveditelnosti, která má být zahájena v roce 2021, rovněž posoudí, jaká architektura je pro navrhovaný systém elektronické výměny informací nejlepší a jaké služby by měl poskytovat. Evropská komise bude odpovědná za vyjednávání o tomto nařízení, jeho obecné provádění a přijetí všech prováděcích aktů / aktů v přenesené pravomoci, které toto nařízení předpokládá. To bude vyžadovat: i) práce prováděné v JRC a ECHA a ii) běžné rozhodovací procesy včetně konzultací se zúčastněnými stranami a postupů projednávání ve výborech. Stávající finanční simulace vycházejí z předpokladu dvou pracovních míst funkční skupiny AD s plným úvazkem pouze pro řídící úkoly, tj. i) vyjednávání a obecné provádění tohoto nařízení a ii) různé přípravné práce a vypracování návrhů sekundárních právních předpisů ve lhůtách navržených v nařízení o bateriích. Technické úkoly může provádět jeden vyslaný národní odborník s plným úvazkem (vzhledem k předpokládanému harmonogramu) a smluvní zaměstnanci. Jedno ze dvou pracovních míst funkční skupiny AD bylo přeobsazeno v rámci GŘ pro životní prostředí. Náklady na pracovníky v Komisi činí celkově 3 075 000 EUR na základě nejnovější aktualizace nákladů na zaměstnance Komise uvedených na internetových stránkách GŘ pro rozpočet (GŘ BUDG): https://myintracomm.ec.europa.eu/budgweb/en/pre/legalbasis/Pages/pre-040-020_preparation.aspx . Je třeba uvést, že informace uvedené v legislativním finančním výkazu jsou slučitelné s návrhem víceletého finančního rámce na období po roce 2020. Některé další zdroje budou zapotřebí v období 2021–2029 na dosažení pokroku v činnostech za účelem: i) vypracování norem a společných specifikací týkajících se výkonnosti a trvanlivosti baterií; ii) vypracování harmonizovaných pravidel pro výpočet tříděného sběru přenosných baterií, výpočet pro účely prohlášení o uhlíkové stopě, výpočet za účelem stanovení výkonových tříd baterií z hlediska uhlíkové stopy a výpočet obsahu recyklovaných materiálů a recyklační účinnosti; iii) vypracování pokynů týkajících se odstranitelnosti a vyměnitelnosti přenosných baterií; iv) rozhodnutí o formátech a vytvoření systémů pro příjem podání v souvislosti s elektronickou výměnou informací a v) vypracování kritérií pro ekologické veřejné zakázky. Zdroje na studie a správní ujednání v této souvislosti budou hrazeny z prostředků programu LIFE v celkové výši přibližně 4,7 milionu eur, a dále 10,7 milionu eur z rozpočtové položky Fungování a rozvoj vnitřního trhu zboží a služeb. Rozpočet návrhu se předkládá v běžných cenách, kromě složky rozpočtu připadající na agenturu ECHA, která indexovala své platy každoročně o 2 %. Pro agenturu ECHA budou požadovány dodatečné zdroje na zvýšení dotace, která jí je poskytována. Rozpočtové důsledky a dopad na lidské a administrativní zdroje jsou uvedeny v legislativním finančním výkazu, který je připojen k tomuto návrhu. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsoby kontroly, hodnocení a podávání zpráv Cílem navrhované změny klasifikace baterií je aktualizovat stávající pravidla a zajistit, aby zohledňovala všechny baterie včetně možných nových druhů baterií. Způsoby kontroly budou muset zajistit, aby nová opatření byla prováděna a prosazována podle záměru. Stanovení nového cíle ve sběru přenosných baterií vyžaduje kontrolu úrovně sběru v členských státech. To bylo stanoveno pro stávající cíl ve výši 45 % a zahrnovalo shromažďování informací od členských států Eurostatem na ročním základě. Stanovení nového cíle proto nebude znamenat dodatečné povinnosti v oblasti podávání zpráv. Vytvoření systému podávání zpráv o automobilových a průmyslových bateriích vyžaduje shromažďování informací, které jsou na úrovni členských států již získávány. V případě automobilových baterií a baterií elektrických vozidel by navíc systém pro podávání zpráv mohl být navázán na systém zavedený směrnicí o vozidlech s ukončenou životností. Počínaje rokem 2025 je cíl recyklační účinnosti při recyklaci lithiových baterie stanoven na 65 %. Údaje o stávající recyklační účinnosti u olověných, kadmiových a jiných baterií shromažďuje Eurostat na ročním základě od roku 2014. Bylo by pouze menším doplňkem zahrnout do zavedeného postupu shromažďování údajů také recyklační účinnost u lithiových baterií. Povinnost podávat zprávy o uhlíkové stopě v souvislosti s celkovým životním cyklem (kromě fáze používání) baterií uvedených na trh vyžaduje vyvinout nástroj IT, který umožní, aby tyto informace zadávali přímo výrobci. Komise hodlá nabídnout internetový nástroj a bezplatný přístup ke knihovnám sekundárních datových souborů, což usnadní proces výpočtu uhlíkové stopy na základě přijatých pravidel. Předložené údaje by mohly být použity pro stanovení referenčních hodnot pro emise skleníkových plynů, pro posouzení, zda by zavedení výkonových tříd na základě intenzity emisí skleníkových plynů bylo užitečné pro zlepšení uhlíkové stopy a zlepšení vlivu baterií na životní prostředí, a pro posouzení potřeby dodatečných pobídek a/nebo opatření v oblasti podmíněnosti trhu s uhlíkem. Podobně by součástí technické dokumentace měla být povinnost poskytovat informace o výkonnosti a trvanlivosti baterií. V závislosti na druhu baterií by tyto informace měly být zpřístupněny také on-line v databázi baterií a/nebo v pasu baterie.

Povinnost producentů poskytovat informace o výši obsahu recyklovaných materiálů by se řídila harmonizovanou metodikou. Pokud jde o odstranitelnost, měly by být posíleny stávající povinnosti, a jsou navržena nová ustanovení týkající se vyměnitelnosti. Ustanovení týkající se prohlášení o uhlíkové stopě a o obsahu recyklovaných materiálů a politiky náležité péče za účelem odpovědného získávání surovin by vyžadovala ověření třetí stranou, v zásadě prostřednictvím oznámených subjektů. Vnitrostátní orgány dozoru nad trhem by byly odpovědné za kontrolu platnosti informací poskytovaných za účelem splnění všech povinností stanovených v nařízení. •Informativní dokumenty (u směrnic) Vzhledem tomu, že právním nástrojem je nařízení, které je přímo použitelné v členských státech, informativní dokument není zapotřebí. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Kapitola I nařízení obsahuje obecná ustanovení. Článek 1 stanoví, že nařízení stanoví požadavky týkající se udržitelnosti, bezpečnosti a označování, které umožní uvádět baterie na trh a do provozu, a rovněž požadavky v oblasti sběru, zpracování a recyklace odpadních baterií. Nařízení se vztahuje na všechny druhy baterií a uvádí čtyři kategorie baterií, totiž přenosné baterie, automobilové baterie, baterie elektrických vozidel a průmyslové baterie. Článek 2 obsahuje definice. Článek 3 stanoví zásadu volného pohybu na jednotném trhu pro baterie, které jsou v souladu s požadavky nařízení. Článek 4 shrnuje, která ustanovení stanoví, obsahuje upřesnění k požadavkům udržitelnosti, bezpečnosti a označování a v souladu s tím odkazuje na kapitoly II a III. Článek 5 se týká požadavku, aby členské státy určily jeden či několik příslušných orgánů pro řešení fáze skončení životnosti baterií. Kapitola II nařízení stanoví požadavky v oblasti udržitelnosti a bezpečnosti. Článek 6 spolu s přílohou I stanoví omezení pro použití nebezpečných látek, zejména rtuti a kadmia, v bateriích. Článek 7 spolu s přílohou II stanoví pravidla týkající se uhlíkové stopy baterií elektrických vozidel a nabíjitelných průmyslových baterií. Požadavky jsou rozfázovány tak, že nejprve existuje požadavek na poskytnutí informací ve formě prohlášení o uhlíkové stopě. Poté se baterie zařadí do výkonových tříd z hlediska uhlíkové stopy. Nakonec, a na základě výsledků zvláštního posouzení dopadů, baterie budou muset být v souladu s maximálními prahovými hodnotami uhlíkové stopy za celý životní cyklus. Pro tyto tři požadavky je stanoven harmonogram: 1. červenec 2024 pro prohlášení o uhlíkové stopě, 1. leden 2026 pro výkonové třídy a 1. červenec 2027 pro maximální prahové hodnoty uhlíkové stopy za celý životní cyklus. Článek 8 vyžaduje, že od 1. ledna 2027 technická dokumentace pro průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel s vnitřní akumulací, které obsahují v aktivních materiálech kobalt, olovo, lithium nebo nikl, musí obsahovat informace o tom, jaké množství výše uvedených materiálů, které byly využity, je přítomno v každém modelu baterie a každé šarži z každého výrobního závodu. Od 1. ledna 2030 musí tyto baterie obsahovat tyto minimální podíly kobaltu, olova, lithia nebo niklu získaného z odpadu kobaltu, olova, lithia nebo niklu přítomného v aktivních materiálech v těchto bateriích: kobalt 12 %; olovo 85 %, lithium 4 % a nikl 4 %. Od 1. ledna 2035 se minimální podíl využitého kobaltu, lithia nebo niklu zvyšuje u kobaltu na 20 %, lithia na 10 % a niklu na 12 %. U olova minimální podíl zůstane na úrovni 85 %. Je-li to odůvodněné a vhodné vzhledem k dostupnosti kobaltu, olova, lithia nebo niklu získaného z odpadu, nebo jejich nedostatku, Komisi se svěřuje pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci za účelem změny těchto cílů. Článek 9 spolu s přílohou III vyžaduje, aby od 1. ledna 2026 bylo možné přenosné baterie pro všeobecné použití uvádět na trh, pouze budou-li splněny parametry elektrochemické výkonnosti a trvanlivosti. Komisi se svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem stanovení minimálních požadavků pro tyto parametry a jejich změny s ohledem na technický a vědecký pokrok. Do 31. prosince 2030 Komise posoudí proveditelnost opatření za účelem postupného ukončení používání nenabíjitelných přenosných baterií pro všeobecné použití a za tímto účelem předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě a zváží přijetí vhodných opatření včetně přijetí legislativních návrhů. Článek 10 spolu s přílohou IV stanoví požadavek na poskytování informací o elektrochemických parametrech výkonnosti a trvanlivosti nabíjitelných průmyslových baterií s vnitřní akumulací a baterií elektrických vozidel s vnitřní akumulací. Od 1. ledna 2026 musí nabíjitelné průmyslové baterie splňovat minimální hodnoty, které je Komise zmocněna přijmout prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. Článek 11 vyžaduje, aby výrobci navrhovali zařízení, do kterých jsou zabudovány přenosné baterie, takovým způsobem, aby je mohl konečný uživatel nebo nezávislí provozovatelé snadno vyjmout a vyměnit.

Článek 12 spolu s přílohou V vyžaduje, že stacionární bateriové systémy pro ukládání energie musí být při běžném provozu a používání bezpečné, včetně důkazů o tom, že byly úspěšně odzkoušeny na bezpečnost podle bezpečnostních parametrů stanovených v příloze V, přičemž by měly být použity nejmodernější zkušební metody. Komisi je svěřena pravomoc prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci změnit bezpečnostní požadavky, které je třeba zohlednit při zkouškách bezpečnosti baterií a které jsou stanoveny v příloze V. Kapitola III nařízení stanoví požadavky na označování a informační požadavky. Článek 13 a příloha VI vyžadují, aby od 1. ledna 2027 byly baterie označeny viditelně, čitelně a nesmazatelně tak, aby poskytovaly informace nezbytné pro identifikaci baterií a jejich hlavních vlastností. Různé štítky na baterii nebo na obalu baterie musí také informovat o době životnosti, nabíjecí kapacitě, požadavku tříděného sběru, přítomnosti nebezpečných látek a bezpečnostních rizicích. Kód QR, který má být natištěn nebo vyryt na baterii, musí v závislosti na druhu baterie umožňovat přístup k informacím, které jsou relevantní pro dotyčnou baterii. Komisi se svěřuje pravomoc prostřednictvím prováděcího aktu stanovit harmonizované specifikace pro některé požadavky týkající se označování. Článek 14 vyžaduje, aby nabíjitelné průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel obsahovaly systém řízení baterií, který uchovává informace a údaje potřebné pro určení technického stavu a předpokládané doby životnosti baterií v souladu s parametry stanovenými v příloze VII. Přístup k údajům týkajícím se těchto parametrů v systému řízení baterií musí být kdykoli poskytnut právnické nebo fyzické osobě, která baterii legálně zakoupila, nebo kterékoli třetí straně jednající jejím jménem za účelem zhodnocení zbytkové hodnoty baterie, usnadnění opětovného použití, nového využití nebo repase baterie a za účelem zpřístupnění baterie nezávislým agregátorům provozujícím virtuální elektrárny v elektrických rozvodných sítích. Kapitola IV obsahuje pravidla pro posuzování shody baterií a obsahuje většinou standardní ustanovení. Užitečné je zmínit článek 17 a článek 18. Článek 17 se týká postupů posuzování shody a stanoví dva různé postupy posuzování v závislosti na produktovém požadavku, který se má posuzovat. Použitelné postupy podrobně popisuje příloha VIII. Komise může na základě aktu v přenesené pravomoci změnit postupy posuzování shody u obou modulů, přidat ověřovací kroky v rámci postupu a změnit modul pro posuzování, a to na základě vývoje na trhu s bateriemi nebo v hodnotovém řetězci baterií. Článek 18 se týká prohlášení EU o shodě, v němž se uvádí, že byla prokázána shoda s požadavky nařízení v oblasti udržitelnosti, bezpečnosti a označování. Příloha IX nařízení podrobně stanoví vzorovou strukturu EU prohlášení o shodě. Kapitola V se týká oznamování subjektů posuzování shody a obsahuje většinou standardní ustanovení. Některá ustanovení jsou upravena s cílem posílit nezávislost oznámených subjektů. Za tímto účelem je užitečné zmínit článek 23, článek 25, článek 27, článek 28 a článek 33. Článek 23 stanoví požadavky týkající se oznamujících orgánů. Oznamující orgány musí být ve své činnosti objektivní a nestranné a musí zajistit důvěrnost jimi obdržených informací. Měly by nicméně být schopny vyměňovat si informace o oznámených subjektech s vnitrostátními orgány, oznamujícími orgány jiných členských států a Komisí s cílem zajistit jednotnost při posuzování shody. Článek 25 obsahuje požadavky týkající se oznámených subjektů. Mělo by být možné, aby si oznámený subjekt a pracovníci, které zaměstnává, zachovali nezávislost na hospodářských subjektech v hodnotovém řetězci baterií a jiných společnostech, zejména na výrobcích baterií, obchodních partnerech výrobců baterií, investorech držících akcie závodů na výrobu baterií a na jiných oznámených subjektech a obchodních sdruženích oznámených subjektů a jejich mateřských a dceřiných společnostech. Článek 27 se zabývá dceřinými společnostmi a subdodavateli oznámených subjektů. Akceptuje se, aby oznámené subjekty zadávaly část svých činností související s posuzováním shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti, avšak je třeba ověřit, že určité činnosti a rozhodovací procesy jsou prováděny výlučně jednotlivým oznámeným subjektem, který provádí posouzení shody. Článek 28 se týká žádosti o oznámení. V souladu s článkem 25 by oznámený subjekt měl být schopen zdokumentovat svou nezávislost a poskytnout tuto dokumentaci oznamujícímu orgánu. Článek 33 stanoví povinnosti týkající se činnosti oznámených subjektů. V případě negativního certifikačního rozhodnutí by hospodářskému subjektu mělo být povoleno doplnit dokumentaci k baterii předtím, než subjekt posuzování shody vydá druhé a definitivní rozhodnutí ohledně certifikace. Kapitola VI stanoví povinnosti hospodářských subjektů. Tato ustanovení jsou standardní, ale za zmínku stojí článek 39. Článek 39 spolu s přílohou X vyžaduje, aby ve vztahu k nabíjitelným průmyslovým bateriím a bateriím elektrických vozidel, které jsou uváděny na jednotný trh, byly uplatňovány politiky náležité péče. Komisi je svěřena pravomoc přezkoumat seznam látek a kategorie rizika, které jsou touto povinností dotčeny. Kapitola VII obsahuje povinnosti týkající se nakládání s bateriemi na konci životnosti. Jako potřebné se jeví konkrétně poukázat na ustanovení týkající se registrace, rozšířené odpovědnosti producentů, sběru, zpracování a recyklace včetně recyklační účinnosti, informací o ukončení životnosti, nového využití baterií a podávání zpráv. Pravidla obsažená v této kapitole nahrazují odpovídající pravidla ve směrnici 2006/66/ES, která se ruší s účinkem od 1. července 2023. Článek 46 vyžaduje, aby členské státy vytvořily registr, který má sloužit ke kontrole souladu producentů s požadavky na nakládání s bateriemi po skončení životnosti. Registr spravuje příslušný orgán členského státu. Producenti jsou povinni se zaregistrovat a registrace se udělí na žádost, jež musí obsahovat veškeré informace uvedené v tomto článku. Článek 47 stanoví rozšířenou odpovědnost producentů baterií, které jsou poprvé dodávány do některého členského státu. Zahrnuje požadavek, aby producenti baterií zajistili splnění povinností v oblasti nakládání s odpady. Ke splnění svých povinností se producenti mohou též sdružovat v organizaci odpovědnosti producentů. Tato odpovědnost zahrnuje zejména povinnosti financovat a organizovat tříděný sběr a zpracování odpadních baterií, podávat zprávy příslušnému orgánu, podporovat tříděný sběr baterií a poskytovat informace včetně aspektů skončení životnosti baterií. Článek 48 stanoví, že producenti buď jednotlivě, nebo prostřednictvím organizace odpovědnosti producentů musí zajistit sběr všech odpadních přenosných baterií bez ohledu na jejich povahu, značku nebo původ. Za tím účelem vytvoří, pro konečného uživatele bezplatnou, síť sběrných míst ve spolupráci s jinými dotčenými provozovateli včetně distributorů, zařízení pro nakládání s odpadními elektrickými zařízeními a vozidly s ukončenou životností, veřejnými orgány a dobrovolnými sběrnými místy. Producenti jsou dále povinni stanovit nezbytná praktická opatření pro sběr a přepravu odpadních baterií z těchto sběrných míst, aby se zajistilo, že odpadní přenosné baterie budou následně podrobeny zpracování a recyklaci. Producenti odpadních přenosných baterií jsou povinni dosáhnout cílů v oblasti sběru stanovených v tomto článku. Opatření v oblasti sběru podléhají schválení příslušným orgánem, který musí ověřit, že producenti plní povinnosti týkající se sběru odpadních přenosných baterií, včetně zajištění toho, že cíle jsou plněny. Článek 49 vyžaduje, aby producenti automobilových baterií, průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel jednotlivě nebo prostřednictvím organizace odpovědnosti producentů zorganizovali sběr veškerých odpadních automobilových baterií, průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel. Sběr musí být bezplatný a bez povinnosti konečného uživatele zakoupit novou baterii. Producent musí přijmout nazpět automobilové baterie, průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel od konečných uživatelů nebo od přístupných sběrných míst ve spolupráci s distributory těchto druhů baterií, zařízeními pro zpracování a recyklaci odpadních elektrických a elektronických zařízení a zařízeními pro zpracování a recyklaci vozidel s ukončenou životností, veřejnými orgány a třetími stranami, jež jejich jménem provádějí nakládání s odpady.

Článek 55 stanoví úroveň sběru odpadních přenosných baterií, kterou mají členské státy dosáhnout, kromě nyní odpadních baterií z lehkých dopravních prostředků. Tyto úrovně sběru se budou postupně zvyšovat tak, aby do konce roku 2025 bylo sbíráno 65 % odpadních přenosných baterií a do konce roku 2030 bylo sbíráno 70 % takových baterií. Článek 56 stanoví požadavky, jež mají splnit zařízení pro zpracování všech sebraných odpadních baterií, které mají projít náležitým zpracováním a recyklací. Pokud se na zařízení pro zpracování odpadů a procesy zpracování odpadů vztahuje směrnice 2010/75/EU o průmyslových emisích, použije se tato směrnice. V každém případě se zpracování musí provádět stanovením nejlepších dostupných technik a požadavků, které jsou dále specifikovány v části A přílohy XII. Vzhledem k hierarchii odpadů, kterou stanoví článek 4 směrnice 2008/98/ES, baterie nelze ukládat na skládkách ani spalovat. Článek 57 se týká cílů v oblasti recyklační účinnosti a využití materiálů a stanoví, že veškeré sebrané odpadní baterie musí vstoupit do recyklace. Recyklační procesy musí dosahovat minimální recyklační účinnosti, která je stanovena v příloze XII a která se postupem času bude zvyšovat. Tyto požadavky jsou stanoveny ve vztahu k olověným bateriím, nikl-kadmiovým bateriím, bateriím na bázi lithia a ostatním bateriím. Článek 59 obsahuje požadavky týkající se postupů nového využití a repase za účelem druhotného využití průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel. Obsahuje požadavky, jež mají takové postupy usnadnit, včetně požadavku, aby producenti příslušných baterií poskytli subjektům pro nové využití přístup k systému řízení baterie za účelem určení technického stavu baterie. Stanoví také povinnosti pro osoby provádějící postupy nového využití nebo repase baterií zajistit, aby přezkoumání, zkoušení výkonnosti, balení a přeprava baterií a jejich složek byly prováděny na základě odpovídající kontroly kvality a bezpečnostních pokynů. Osoby provádějící postupy nového využití a repase baterií musí zajistit, aby baterie s novým využitím nebo repasovaná baterie byla při uvedení na trh v souladu s tímto nařízením a dalšími příslušnými právními předpisy a technickými požadavky pro konkrétní účel jejího použití. Pokud je však prokázáno, že baterie, která je předmětem nového využití nebo repase, byla uvedena na trh před určitými požadavky týkajícími se uhlíkové stopy, obsahu recyklovaného materiálu, výkonnosti a trvanlivosti, jakož i požadavků náležité péče v dodavatelském řetězci (které jsou uvedeny v článcích 7, 8, 10 a 39 tohoto nařízení), povinnosti podle těchto ustanovení se na takovou baterii při novém využití nebo repasi nevztahují. Aby bylo možné zdokumentovat, že baterie již není odpadem, musí provozovatel, který provádí příslušnou operaci, na žádost příslušného orgánu: 1) předložit důkaz o hodnocení technického stavu nebo zkouškách, 2) prokázat, že bude baterie dále používána (pomocí faktury nebo kupní smlouvy) a 3) že je přiměřeně chráněna proti poškození při přepravě, nakládce a vykládce. Tyto informace musí být zpřístupněny konečným uživatelům a třetím stranám, které jednají jejich jménem, za rovných podmínek v rámci technické dokumentace, která je k baterii s novým využitím přiložena při uvedení na trh nebo do provozu. Článek 60 obsahuje požadavky na poskytování informací týkajících se odpadních baterií. To zahrnuje povinnosti producentů nebo jejich organizací odpovědnosti, konečných uživatelů a distributorů týkající se jejich příspěvku ke zpracování na konci životnosti. Článek rovněž stanoví povinnosti poskytovat informace důležité pro bezpečnost při sběru a uskladnění odpadních baterií distributorům a subjektům zapojeným do sběru a zpracování odpadu a poskytovat těmto subjektům také informace, které usnadní vyjmutí odpadních baterií a jejich následné zpracování. Článek 61 se týká podávání zpráv o nakládání s odpadními bateriemi, které příslušné subjekty zapojené do nakládání s odpadem předkládají příslušnému orgánu. To zahrnuje zejména požadavky, aby producenti nebo organizace odpovědnosti producentů jejich jménem podávali zprávy o množství baterií uvedených na trh, o množství odpadních baterií sebraných a předaných ke zpracování a recyklaci a aby subjekty provádějící recyklaci podávaly zprávy o odpadních bateriích vstupujících do recyklace, o recyklační účinnosti a úrovni využitých materiálů pocházejících z odpadních baterií a o množství baterií, jež byly zpracovány a recyklovány. Článek 62 se týká podávání zpráv členských států Komisi. Členské státy musí podávat Komisi zprávy za každý kalendářní rok, každý druh baterie a každé jejich chemické složení týkající se množství baterií dodaných poprvé k distribuci nebo použití v rámci daného členského státu, množství odpadních baterií sebraných v souladu s předpisy a údajů o dosažené úrovni recyklace a o tom, zda byla splněna účinnost recyklace a úroveň využití materiálů stanovená v tomto nařízení. Formát pro podávání zpráv stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Kapitola VIII se týká elektronické výměny informací. Článek 64 se týká systému elektronické výměny, který musí Komise zřídit do 1. ledna 2026. Tento systém musí obsahovat informace a údaje o nabíjitelných průmyslových bateriích a bateriích elektrických vozidel s vnitřní akumulací stanovené v příloze XIII. Tyto informace a údaje musí být tříditelné a vyhledatelné při dodržení otevřených norem pro použití třetími stranami. Příslušné hospodářské subjekty musejí být schopny zadávat do systému informace ve strojově čitelném formátu. Komise prostřednictvím systému zveřejní určité informace uvedené v článku 62 a prováděcím aktem stanoví podrobnosti týkající se architektury systému, formátu, ve kterém mají být předkládány informace, a pravidel pro přístup, sdílení, správu, zkoumání, zveřejňování a opětovném využívání informací a údajů v systému. Článek 65 se týká pasu baterií a vyžaduje, že nejpozději do 1. ledna 2026 musí průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel mít elektronický záznam o každé jednotlivé baterii, která je uváděna na trh. Záznamy budou jedinečné pro každou baterii, která má být identifikována prostřednictvím jedinečného identifikačního kódu. Pas baterie bude propojen s informacemi o základních vlastnostech každého druhu a modelu baterií, které jsou uchovávány v datových zdrojích systému vytvořeného podle článku 64 a budou přístupné on-line. Kapitola IX stanoví běžná ustanovení týkající se dozoru nad trhem. Článek 69 umožňuje orgánům dozoru nad trhem vyžadovat od hospodářských subjektů, aby přijaly nápravná opatření na základě zjištění, že baterie buď není v souladu s nařízením, nebo že hospodářský subjekt porušuje povinnost, jež vyplývá z pravidel jednotného trhu nebo pravidel týkajících se udržitelnosti, bezpečnosti, označování a náležité péče. Kapitola X se týká ekologických veřejných zakázek, postupu pro zavádění nových a změnu stávajících omezení týkajících se nebezpečných látek a uznávání systémů náležité péče v dodavatelských řetězcích ze strany Komise. Článek 70 se týká ekologických veřejných zakázek a vyžaduje, aby veřejní zadavatelé a zadavatelé při zadávání zakázek na baterie nebo výrobky obsahující baterie zvažovali dopad baterií na životní prostředí během celého jejich životního cyklu s cílem zajistit, aby takové dopady byly omezeny na minimum. Za tímto účelem se od veřejných zadavatelů a zadavatelů požaduje, aby uváděli technické specifikace a kritéria pro zadání zakázky na základě článků 7 až 10 s cílem zajistit, aby byl výrobek vybrán mezi výrobky s výrazně nižšími dopady na životní prostředí během jejich životního cyklu. Komise může prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci stanovit minimální povinná kritéria pro ekologické veřejné zakázky. Článek 71 obsahuje postup pro změnu omezení týkajících se nebezpečných látek v souladu s článkem 6 a přílohou I. Článek 72 se týká systémů náležité péče v dodavatelských řetězcích a jejich uznávání Komisí. Vlády, průmyslová sdružení a uskupení zainteresovaných organizací, které zavedly systémy náležité péče a dohled nad nimi, mohou požádat Komisi, aby uznala jejich systémy náležité péče v dodavatelském řetězci, které vytvořily a na něž dohlížejí. Pokud Komise rozhodne, že systém náležité péče v dodavatelském řetězci, který hospodářský subjekt účinně uplatňuje, umožňuje tomuto hospodářskému subjektu dodržovat požadavek na zavedení zásady náležité péče, přijme prováděcí akt, kterým tento systém uzná za rovnocenný požadavkům stanoveným v tomto nařízení. Kapitola XI stanoví přenesené pravomoci a postup projednávání ve výborech. Kapitola XII stanoví změnu nařízení (EU) 2019/1020. Kapitola XIII stanoví závěrečná ustanovení. 2020/0353 (COD)

Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o bateriích a odpadních bateriích, o zrušení směrnice 2006/66/ES a o změně nařízení (EU) 2019/1020 (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Zelená dohoda pro Evropu je evropská růstová strategie, jejímž cílem je přeměnit Unii na spravedlivou a prosperující společnost s moderní, konkurenceschopnou ekonomikou účinně využívající zdroje, kde v roce 2050 nebudou žádné čisté emise skleníkových plynů a kde hospodářský růst bude oddělen od využívání zdrojů. Jedním ze základních předpokladů pro dosažení cíle neutrality z hlediska klimatu v roce 2050 je přechod od používání fosilních paliv ve vozidlech k elektromobilitě. K tomu, aby mohly výrobkové politiky Unie přispívat ke snižování emisí uhlíku v celosvětovém měřítku, musí být zajištěno, že výrobky uváděné na trh a prodávané v Unii byly získávány a vyráběny udržitelným způsobem. (2)Baterie jsou významným zdrojem energie a jedním z klíčových faktorů udržitelného rozvoje, zelené mobility, čisté energie a neutrality z hlediska klimatu. Očekává se, že poptávka po bateriích v příštích letech rychle poroste, a to zejména po elektrických silničních vozidlech používajících k pohonu baterie, což zvyšuje strategický význam tohoto trhu v celosvětovém měřítku. Významný vědecký a technický pokrok v této oblasti technologie baterií bude pokračovat. Vzhledem ke strategickému významu baterií a s cílem poskytnout právní jistotu všem zapojeným hospodářským subjektům a zamezit diskriminaci, překážkám bránícím obchodu a narušením trhu s bateriemi je nezbytné stanovit pravidla týkající se parametrů udržitelnosti, výkonnosti, bezpečnosti, sběru, recyklace a druhotného využití baterií a pravidla týkající se poskytování informací o bateriích. Je nezbytné vytvořit harmonizovaný regulační rámec pro řešení celého životního cyklu baterií, které jsou v Unii uváděny na trh. (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/66/ES přinesla zlepšení environmentální výkonnosti baterií a stanovila některá společná pravidla a povinnosti pro hospodářské subjekty, zejména prostřednictvím harmonizovaných pravidel pro obsah těžkých kovů a označování baterií, a pravidla a cíle pro nakládání se všemi odpadními bateriemi na základě rozšířené odpovědnosti producentů. (4)Zpráva Komise o provádění, dopadu a hodnocení směrnice 2006/66/ES zdůraznila nejen dosažené úspěchy, ale také omezení této směrnice, zejména s ohledem na zásadní změnu situace, kterou charakterizuje strategický význam baterií a jejich větší používání. (5)Strategický akční plán Komise pro baterie stanoví opatření na podporu úsilí vybudovat hodnotový řetězec baterií v Evropě, který zahrnuje těžbu, udržitelné získávání a zpracování surovin, udržitelné materiály pro baterie, výrobu článků, jakož i opětovné použití a recyklaci baterií. (6)V Zelené dohodě pro Evropu Komise potvrdila svůj závazek provádět strategický akčního plán pro baterie a uvedla, že navrhne právní předpisy k zajištění bezpečného, oběhového a udržitelného hodnotového řetězce pro veškeré baterie, včetně zásobování rostoucího trhu s elektrickými vozidly. (7)Rada ve svých závěrech ze dne 4. října 2019 pod názvem „Více oběhovosti – přechod na udržitelnou společnost“ vyzvala mimo jiné k soudržným politikám podporujícím vývoj technologií, které zlepšují udržitelnost a oběhovost baterií a které mají doprovázet přechod k elektromobilitě. Rada dále vyzvala k urychlené revizi směrnice 2006/66/ES, která by měla zahrnovat všechny příslušné baterie a materiály a zohlednit zejména specifické požadavky pro lithium a kobalt, jakož i mechanismus, jenž umožní přizpůsobení uvedené směrnice budoucím změnám technologií baterií. (8)Nový akční plán pro oběhové hospodářství přijatý dne 11. března 2020 uvádí, že návrh nového regulačního rámce pro baterie bude zohledňovat pravidla týkající se obsahu recyklovaného materiálu a opatření ke zlepšení míry sběru a recyklace všech baterií s cílem zajistit opětovné využití cenných materiálů a poskytnout pokyny spotřebitelům a bude řešit možné postupné odstranění nenabíjitelných baterií, pokud existují alternativy. Dále se uvádí, že budou zohledněny požadavky udržitelnosti a transparentnosti, které zohledňují uhlíkovou stopu při výrobě baterií, etické získávání surovin a bezpečnost dodávek s cílem usnadnit opětovné použití, nové využití a recyklaci baterií.

(9)Řešení celého životního cyklu všech baterií uváděných na trh Unie vyžaduje stanovení harmonizovaných požadavků na výrobky a jejich uvádění na trh, včetně postupů posuzování shody, jakož i požadavků, které budou komplexně řešit fázi skončení životnosti baterií. Požadavky týkající se fáze skončení životnosti jsou nezbytné pro řešení důsledků baterií pro životní prostředí, a zejména z hlediska podpory vytvoření recyklačních trhů pro baterie a trhů s druhotnými surovinami, jež pocházejí z baterií, s cílem uzavřít materiálové cykly. K dosažení vytyčených cílů, tj. řešit celý životní cyklus baterií v jednom právním nástroji, a zároveň zamezit překážkám bránícím obchodu a narušení hospodářské soutěže a zajistit integritu vnitřního trhu, by se pravidla, jež stanoví požadavky pro baterie, měla jednotně uplatňovat na všechny provozovatele v Unii a neměla by poskytovat prostor pro rozdílné provádění ze strany členských států. Směrnice 2006/66/ES by proto měla být nahrazena nařízením. (10)Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny druhy baterií a akumulátorů uváděné na trh nebo do provozu v rámci Unie, ať již samostatně, nebo zabudované do zařízení či jinak dodávané s elektrickými a elektronickými zařízeními a s vozidly. Toto nařízení by se mělo použít bez ohledu na to, zda je baterie specificky určená pro určitý výrobek, nebo má všeobecné použití, a bez ohledu na to, zda je zabudována do výrobku nebo je dodávána spolu s výrobkem, ve kterém má být používána, nebo samostatně. (11)Výrobky uváděné na trh jako napájecí sady, což jsou baterie nebo skupiny článků, které jsou propojeny a/nebo zabudovány do vnějšího obalu tak, aby tvořily celistvou jednotku připravenou k použití, která není určena k tomu, aby ji konečný uživatel rozděloval nebo otevíral, a která vyhovuje definici baterií, by měly podléhat požadavkům platným pro baterie. Výrobky uváděné na trh jako bateriové moduly, které vyhovují definici napájecí sady, by měly podléhat požadavkům platným pro napájecí sady. (12)V rámci široké oblasti působnosti nařízení je vhodné rozlišovat mezi různými kategoriemi baterií v souladu s jejich návrhem a použitím, nezávisle na chemickém složení baterií. Klasifikace na přenosné baterie na jedné straně, a průmyslové baterie a automobilové baterie na druhé straně podle směrnice 2006/66/ES by měla být dále rozvinuta, aby lépe zohledňovala nový vývoj v použití baterií. Baterie, které se používají k pohonu elektrických vozidel a které podle směrnice 2006/66/ES spadají do kategorie průmyslových baterií, představují velkou a rostoucí část trhu vzhledem k rychlému nárůstu počtu elektrických silničních vozidel. Je proto vhodné klasifikovat ty baterie, které se používají k pohonu silničních vozidel, jako novou kategorii baterií pro elektrická vozidla. Baterie používané k pohonu v jiných dopravních prostředcích, včetně železniční, vodní a letecké dopravy, nadále spadají do kategorie průmyslových baterií podle tohoto nařízení. Typ průmyslové baterie zahrnuje širokou skupinu baterií určených k použití pro průmyslové činnosti, komunikační infrastrukturu, zemědělské činnosti nebo výrobu a distribuci elektrické energie. Kromě tohoto neúplného seznamu příkladů by za průmyslovou baterii měla být považována jakákoli baterie, která není přenosnou baterií ani automobilovou baterií ani baterií pro elektrická vozidla. Baterie používané pro ukládání energie v soukromém nebo domácím prostředí se pro účely tohoto nařízení považují za průmyslové baterie. Aby se navíc zajistilo, že všechny baterie používané v lehkých dopravních prostředcích, jako jsou elektrokola a elektroskútry, jsou klasifikovány jako přenosné baterie, je nezbytné upřesnit definici přenosných baterií a zavést pro tyto baterie hmotnostní limit. (13)Baterie by měly být navrženy a vyráběny tak, aby byla optimalizována jejich výkonnost, trvanlivost a bezpečnost a minimalizována jejich environmentální stopa. Je vhodné stanovit specifické požadavky udržitelnosti pro nabíjitelné průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel s vnitřní akumulací a s kapacitou vyšší než 2 kWh, neboť takové baterie představují segment trhu, který dle očekávání poroste v příštích letech nejvíce. (14)S cílem zajistit, aby povinnosti vyplývající z tohoto nařízení byly plněny, a za účelem sledování a ověřování souladu producentů a organizací odpovědnosti producentů s požadavky tohoto nařízení je nezbytné, aby členské státy určily jeden nebo několik příslušných orgánů. (15)Použití nebezpečných látek v bateriích by mělo být omezeno v zájmu ochrany lidského zdraví a životního prostředí a snížení přítomnosti takových látek v odpadech. Kromě omezení stanovených v příloze XVII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 je proto vhodné stanovit omezení pro rtuť a kadmium v určitých druzích baterií. Baterie používané ve vozidlech, na které se vztahuje výjimka podle přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/53/ES, by měly být ze zákazu obsahu kadmia vyloučeny. (16)Za účelem zajištění náležitého řešení nebezpečných látek, které při použití v bateriích představují nepřijatelné riziko pro lidské zdraví nebo pro životní prostředí, by Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny omezení týkajících se nebezpečných látek v bateriích. (17)Postup pro přijetí nových a pozměňování stávajících omezení pro nebezpečné látky v bateriích by měl být plně sladěn s nařízením (ES) č. 1907/2006. K zajištění účinného rozhodování, koordinace a řízení souvisejících technických, vědeckých a správních prvků tohoto nařízení by Evropská agentura pro chemické látky zřízená podle nařízení (ES) č. 1907/2006 (dále jen „agentura“) měla plnit stanovené úkoly v souvislosti s hodnocením rizik vyplývajících z látek používaných při výrobě a používání baterií, jakož i rizik, která mohou vzniknout po skončení jejich životnosti, a s hodnocením sociálně-ekonomických prvků a analýzou alternativ v souladu s příslušnými pokyny vydanými agenturou. Výbor pro posuzování rizik a Výbor pro socioekonomickou analýzu agentury by tudíž měly usnadnit provádění určitých úkolů, které jsou agentuře tímto nařízením svěřovány. (18)Předpokládané masivní využití baterií v odvětvích jako mobilita a ukládání energie by mělo snížit emise uhlíku, avšak k maximálnímu využití tohoto potenciálu je nezbytné, aby jejich celkový životní cyklus měl nízkou uhlíkovou stopu. Podle pravidel produktové kategorie ke stanovení environmentální stopy pro nabíjitelné baterie s vysokou specifickou energií pro mobilní aplikace je po používání nerostných surovin a kovů v pořadí druhou kategorií, na kterou mají baterie největší dopad, změna klimatu. K technické dokumentaci pro nabíjitelné průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel s vnitřní akumulací a kapacitou vyšší než 2 kWh, které jsou uváděny na trh Unie, by proto mělo být přiloženo prohlášení o uhlíkové stopě, které by v případě potřeby mělo být specifické pro výrobní šarži. Baterie se vyrábějí v šaržích, vyráběných v konkrétních množstvích v určitých časových rámcích. Nezbytným předpokladem pro zavedení požadavku, aby technická dokumentace baterií obsahovala prohlášení o uhlíkové stopě, a pro pozdější stanovení výkonových tříd z hlediska uhlíkové stopy, které umožní identifikovat baterie s celkově nižší uhlíkovou stopou, je harmonizace technických pravidel pro výpočet uhlíkové stopy veškerých nabíjitelných průmyslových baterií a baterií elektrických vozidel s vnitřní akumulací s kapacitou vyšší než 2 kWh, jež jsou uváděny na trh Unie. Nelze očekávat, že informace a jasné požadavky na označování týkající se uhlíkové stopy baterií samy o sobě povedou ke změně chování, která je nutná k dosažení cíle Unie dekarbonizovat odvětví mobility a ukládání energie v souladu s mezinárodně dohodnutými cíli v oblasti změny klimatu. Proto budou stanoveny maximální prahové hodnoty uhlíké stopy v návaznosti na zvláštní posouzení dopadů s cílem určit tyto hodnoty. Při navrhování nejvyšší prahové hodnoty uhlíkové stopy Komise mimo jiné zohlední relativní rozložení hodnot uhlíkové stopy v bateriích na trhu, míru pokroku při snižování uhlíkové stopy baterií uváděných na trh Unie a účinný a potenciální příspěvek tohoto opatření k cílům Unie v oblasti udržitelné mobility a klimatické neutrality do roku 2050. K zajištění transparentnosti, pokud jde o uhlíkovou stopu baterií, a přechodu trhu Unie k bateriím s nižšími emisemi uhlíku bez ohledu na to, kde jsou vyráběny, je oprávněné postupné a kumulativní narůstání požadavků v oblasti uhlíkové stopy. V důsledku těchto požadavků emise uhlíku v životním cyklu baterií, jimž se zabrání, přispějí k cíli Unie dosáhnout do roku 2050 neutrality z hlediska klimatu. Může to umožnit i další politiky na úrovni Unie a na úrovni členských států, jako jsou motivační pobídky nebo kritéria pro ekologické veřejné zakázky, podporující výrobu baterií s menšími dopady na životní prostředí. (19)Některé látky obsažené v bateriích, jako je kobalt, olovo, lithium nebo nikl, jsou získávány z omezených zdrojů, které nejsou v Unii snadno dostupné, a některé Komise považuje za kritické suroviny. To je oblast, kde Evropa musí posílit svou strategickou autonomii a zvýšit svou odolnost v rámci příprav na možná narušení dodávek v důsledku zdravotních nebo jiných krizí. Zvyšování oběhovosti a účinnosti zdrojů se zvýšenou recyklací a větším využitím těchto surovin přispěje k dosažení tohoto cíle. (20)Větší použití využitých materiálů by podpořilo rozvoj oběhového hospodářství a umožnilo by použití materiálů založené na účinnějším využívání zdrojů při současném snižování závislosti Unie na materiálech ze třetích zemí. V případě baterií to obzvláště platí o kobaltu, olovu, lithiu a niklu. Proto je nezbytné podporovat využití takových materiálů získaných z odpadu, stanovit požadavek na úroveň obsahu recyklovaného materiálu v bateriích, ve kterých je v aktivních materiálech použit kobalt, olovo, lithium a nikl. Toto nařízení stanoví povinné cíle pro obsah recyklovaného materiálu pro kobalt, olovo, lithium a nikl, jichž by mělo být dosaženo do roku 2030. Pro kobalt, lithium a nikl jsou stanoveny vyšší cíle do roku 2035. Všechny cíle by měly zohlednit dostupnost odpadu, ze kterého lze takové materiály získat, technickou proveditelnost příslušných procesů využití a výroby a rovněž čas, který hospodářské subjekty potřebují pro přizpůsobení svých dodavatelských a výrobních procesů. Do doby, než takové povinné cíle vstoupí v platnost, by proto požadavek týkající se obsahu recyklovaného materiálu měl být omezen na zveřejňování informací o obsahu recyklovaných materiálů. (21)Za účelem zohlednění rizika dodávek kobaltu, olova, lithia a niklu a posouzení jejich dostupnosti by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu cílů v oblasti minimálního podílu recyklovaného kobaltu, olova, lithia nebo niklu přítomného v aktivních materiálech v bateriích. (22)Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění pravidel pro výpočet a ověřování množství kobaltu, olova, lithia a niklu v každém modelu baterie a každé šarži baterií z každého výrobního závodu, jež bylo získáno z odpadu přítomného v aktivních materiálech v baterii, a zajištění informačních požadavků na technickou dokumentaci by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. (23)Baterie uváděné na trh Unie by měly být trvanlivé a vysoce výkonné. Proto je nezbytné stanovit parametry výkonnosti a trvanlivosti pro přenosné baterie pro všeobecné použití i pro průmyslové baterie a stejně tak pro nabíjitelné průmyslové baterie a baterie pro elektrická vozidla. U baterií motorových vozidel neformální pracovní skupina pro elektrická vozidla a životní prostředí při Evropské hospodářské komisi OSN nyní vypracovává požadavky na životnost ve vozidle, takže toto nařízení upustí od stanovení dalších požadavků trvanlivosti. Na druhé straně v oblasti baterií k uskladnění energie stávající metody měření za účelem zkoušení výkonnosti a trvanlivosti baterií nejsou považovány za dostatečně přesné a reprezentativní, aby umožňovaly zavedení minimálních požadavků. Zavedení minimálních požadavků týkajících se výkonnosti a trvanlivosti těchto baterií by mělo být doprovázeno dostupnými odpovídajícími normami nebo společnými specifikacemi. (24)Za účelem snížení dopadu životního cyklu baterií na životní prostředí by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu parametrů výkonnosti a trvanlivosti a stanovení minimálních hodnot těchto parametrů pro přenosné baterie pro všeobecné použití a pro nabíjitelné průmyslové baterie. (25)Některé nenabíjitelné baterie pro všeobecné použití mohou znamenat neefektivní využívání zdrojů a energie. Měly by být stanoveny objektivní požadavky týkající se výkonnosti a trvanlivosti takových baterií, které zajistí, že na trh bude uváděno méně málo výkonných nenabíjitelných přenosných baterií pro všeobecné použití, zejména pokud by na základě posouzení životního cyklu alternativní použití nabíjitelných baterií vedlo k celkovému přínosu pro životní prostředí. (26)K zajištění toho, aby přenosné baterie zabudované do zařízení, poté co se stanou odpadem, podléhaly řádnému tříděnému sběru, zpracování a kvalitní recyklaci, jsou nezbytná ustanovení, jež zajistí jejich odstranitelnost a vyměnitelnost v takových zařízeních. Použité baterie by měly vyměnitelné také proto, aby se prodloužila předpokládaná doba životnosti zařízení, jichž jsou součástí. Obecná ustanovení tohoto nařízení je možné doplnit požadavky stanovenými pro konkrétní výrobky, které jsou poháněny bateriemi, v rámci prováděcích opatření podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES. Pokud jiné právní předpisy Unie stanoví z bezpečnostních důvodů konkrétnější požadavky pro odstranění baterií z výrobků (např. z hraček), měla by se použít tato konkrétní pravidla. (27)Spolehlivé baterie mají zásadní význam pro fungování a bezpečnost mnoha výrobků, zařízení a služeb. Baterie by proto měly být navrženy a vyráběny tak, aby byl zaručen jejich bezpečný provoz a používání. Tento prvek je zvlášť důležitý u stacionárních bateriových systémů pro ukládání energie, na které se v současné době nevztahuje žádný jiný právní předpis Unie. Pro tyto systémy ukládání energie by proto měly být stanoveny parametry, které je třeba zohlednit při bezpečnostních zkouškách. (28)Aby se konečným uživatelům poskytly transparentní, spolehlivé a jasné informace o bateriích a jejich hlavních vlastnostech a o odpadních bateriích, které umožní konečným uživatelům přijímat informovaná rozhodnutí při nákupu a odkládání baterií a umožní subjektům nakládajícím s odpady vhodným způsobem zpracovávat odpadní baterie, měly by být baterie označeny. Označení baterií by mělo obsahovat všechny nezbytné informace o jejich hlavních vlastnostech včetně jejich kapacity a obsahu některých nebezpečných látek. K zajištění dostupnosti informací v průběhu času by tyto informace měly být zpřístupněny také prostřednictvím kódů QR.

(29)Informace o výkonnosti baterií jsou nezbytné k zajištění toho, aby byli dobře a včas informováni koneční uživatelé jako spotřebitelé, a zejména aby před uskutečněním svého nákupu měli společný základ pro porovnání různých baterií. Proto by přenosné baterie pro všeobecné použití měly být opatřeny štítkem obsahujícím informace o jejich průměrné minimální výdrži při použití v konkrétních zařízeních. Kromě toho je důležité poskytnout konečnému uživateli vodítko, jak se vhodným způsobem zbavit odpadních baterií. (30)Nabíjitelné průmyslové baterie a baterie elektrických vozidel s vnitřní akumulací s kapacitou vyšší než 2 kWh by měly obsahovat systém řízení baterie, který uchovává údaje, aby konečný uživatel nebo kterákoli jiná třetí strana jednající jeho jménem mohli kdykoli určit technický stav a předpokládanou dobu životnosti baterií. Pro nové využití nebo repasování baterie by měl být přístup k systému řízení baterie poskytnut osobě, která baterii legálně zakoupila, nebo kterékoli třetí straně jednající jejím jménem za účelem zhodnocení zbytkové hodnoty baterie, usnadnění opětovného použití, nového využití nebo repase baterie a za účelem zpřístupnění baterie nezávislým agregátorům, definovaným ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/944, provozujícím virtuální elektrárny v elektrických rozvodných sítích. Tento požadavek by měl platit vedle právních předpisů Unie týkajících se schvalování typu vozidel, včetně technických specifikací, které mohou pocházet z činnosti neformální pracovní skupiny UNECE pro elektrická vozidla a životní prostředí. (31)Řada požadavků na výrobky podle tohoto nařízení včetně požadavků výkonnosti, trvanlivosti, nového využití a bezpečnosti by měla být měřena s použitím spolehlivých, přesných a opakovatelných metod, jež zohledňují všeobecně uznávané nejmodernější metodiky měření a výpočtů. Aby se zajistilo, že nebudou existovat žádné překážky obchodu na vnitřním trhu, měly by být normy harmonizované na úrovni Unie. Tyto metody a normy by měly pokud možno zohledňovat reálné podmínky používání baterií, odrážet chování průměrného spotřebitele a měly by být hodnověrné, aby se zabránilo jejich úmyslnému i neúmyslnému obcházení. Po přijetí odkazu na takovou normu v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 a jejím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie je stanoven předpoklad shody s těmito specifickými požadavky na výrobky přijatými na základě tohoto nařízení, pokud výsledek takových metod prokáže, že jsou dosaženy minimální hodnoty stanovené pro tyto zásadní požadavky. Nebudou-li v době uplatnění specifických požadavků na výrobky existovat zveřejněné normy, měla by Komise přijmout společné specifikace prostřednictvím prováděcích aktů, a soulad s těmito specifikacemi by také měl vést k předpokladu shody. V případech, kdy se později zjistí, že společné specifikace vykazují nedostatky, měla by Komise prostřednictvím prováděcího aktu dotčené společné specifikace změnit nebo zrušit. (32)K zajištění účinného přístupu k informacím pro účely dozoru nad trhem, přizpůsobení se novým technologiím a zajištění odolnosti v případě světových krizí, jako je pandemie Covid-19, by mělo být možné uvádět informace týkající se shody se všemi akty Unie použitelnými na baterie na internetu v podobě jediného EU prohlášení o shodě. (33)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 stanoví pravidla pro akreditaci subjektů posuzování shody, rámec pro dozor nad trhem s výrobky a pro kontroly výrobků ze třetích zemí a obecné zásady, kterými se řídí označení CE. Uvedené nařízení by mělo být použitelné na baterie, na něž se vztahuje toto nařízení, s cílem zajistit, aby výrobky, na které se vztahuje volný pohyb zboží v rámci Unie, splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je lidské zdraví, bezpečnost a životní prostředí. (34)Aby hospodářské subjekty mohly prokázat a příslušné orgány ověřit, že baterie dodávané na trh splňují požadavky tohoto nařízení, je třeba stanovit postupy posuzování shody. Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008/ES stanoví moduly postupů posuzování shody od nejmírnějšího po nejpřísnější podle míry souvisejícího rizika a požadované úrovně bezpečnosti. Podle článku 4 tohoto rozhodnutí, pokud je vyžadováno posouzení shody, postupy, jež mají být pro toho posouzení použity, mají být zvoleny z těchto modulů. (35)Zvolené moduly však neodrážejí některé specifické aspekty baterií, a je tedy nezbytné moduly zvolené pro postup posuzování shody upravit. Za účelem zohlednění novosti a složitosti požadavků týkajících se udržitelnosti, bezpečnosti a označování stanovených v tomto nařízení a za účelem zajištění shody baterií uváděných na trh s právními požadavky by Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změnu postupů posuzování shody přidáním ověřovacích kroků nebo změnou modulu posuzování, a to na základě vývoje na trhu s bateriemi nebo vývoje v hodnotovém řetězci baterií. (36)Označení CE na baterii označuje shodu této baterie s tímto nařízením. Obecné zásady, kterými se řídí označení CE a jeho vztah k jiným označením, jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 765/2008. Tyto zásady by se měly vztahovat na označení CE na bateriích. S cílem zajistit, aby byla baterie skladována, používána a vyřazena způsobem, který je bezpečný z hlediska ochrany lidského zdraví a životního prostředí, by měla být stanovena specifická pravidla pro umísťování označení CE v případě baterií. (37)Postupy posouzení shody stanovené v tomto nařízení vyžadují zásah subjektů posuzování shody. Aby bylo zajištěno jednotné provádění ustanovení tohoto nařízení, měly by orgány členských států tyto subjekty oznámit Komisi. (38)Vzhledem k novosti a složitosti požadavků na udržitelnost, bezpečnost a označování baterií a s cílem zajistit jednotnou úroveň kvality provádění posuzování shody baterií je nezbytné stanovit požadavky pro oznamující orgány zapojené do posuzování, oznamování a kontroly oznámených subjektů. Mělo by být zejména zajištěno, aby oznamující orgán byl ve své činnosti objektivní a nestranný. Od oznamujících orgánů by se dále mělo vyžadovat, aby zajistily důvěrnost informací, jež obdržely, ale měly by nicméně být schopny vyměňovat si informace o oznámených subjektech s vnitrostátními orgány, oznamujícími orgány jiných členských států a Komisí, což zajistí jednotnost při posuzování shody. (39)Je nezbytné, aby všechny oznámené subjekty vykonávaly své povinnosti na stejné úrovni a za podmínek rovné hospodářské soutěže a autonomie. Měly by proto být stanoveny požadavky na subjekty posuzování shody, které si přejí být oznámeny za účelem poskytování činností posuzování shody. Tyto požadavky by měly být i nadále uplatňovány jako předpoklad pro zachování způsobilosti oznámeného subjektu. K zajištění jeho autonomie by mělo být vyžadováno, aby si oznámený subjekt a pracovníci, jež zaměstnává, zachovali nezávislost na hospodářských subjektech v hodnotovém řetězci baterií a na jiných společnostech včetně sdružení podniků a mateřských a dceřiných společností. Mělo by být požadováno, aby oznámený subjekt zdokumentoval svou nezávislost a poskytl tuto dokumentaci oznamujícímu orgánu. (40)Pokud subjekt posuzování shody prokáže, že splňuje kritéria stanovená harmonizovanými normami, mělo by se předpokládat, že splňuje odpovídající požadavky stanovené v tomto nařízení. (41)Subjekty posuzování shody často zadávají část svých činností souvisejících s posuzováním shody subdodavateli nebo dceřiné společnosti. Určité činnosti a rozhodovací procesy, pokud jde o posuzování shody baterií a další činnosti, které jsou ve vztahu k oznámenému subjektu vnitřní povahy, by však měl provádět výhradně jednotlivý oznámený subjekt, aby byla zajištěna jeho nezávislost a autonomie. V zájmu zachování úrovně ochrany požadované pro baterie, které mají být uvedeny na trh Unie, je nezbytné, aby subdodavatelé a dceřiné společnosti provádějící posuzování shody splňovali při plnění úkolů posuzování shody podle tohoto nařízení stejné požadavky jako oznámené subjekty. (42)Vzhledem k tomu, že se služby nabízené oznámenými subjekty v členském státě mohou týkat baterií dodávaných na trh v celé Unii, je vhodné dát ostatním členským státům a Komisi možnost vznést námitky týkající se oznámeného subjektu. Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci s cílem vyzvat oznamující orgán k přijetí nápravných opatření v případě, že oznámený subjekt nesplňuje nebo přestal splňovat požadavky tohoto nařízení. (43)V zájmu usnadnění a urychlení postupu posuzování shody, certifikace a nakonec přístupu na trh a vzhledem k novosti a složitosti požadavků na udržitelnost, bezpečnost a označení baterií je velmi důležité, aby oznámené subjekty měly nepřetržitý přístup k veškerému potřebnému zkušebnímu vybav