CS Úřední věstník Evropské unie C 255/37

458. PLENÁRNÍ ZASEDÁNÍ, KTERÉ SE KONALO VE DNECH 16. A 17. PROSINCE 2009

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o názvech textilií a souvisejícím označování textilních výrobků etiketami

(KOM(2009) 31 v konečném znění/2 – 2009/0006 (COD))

(2010/C 255/06)

Zpravodaj: pan CAPPELLINI

Dne 27. února 2009 se Rada, v souladu s článkem 95 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o názvech textilií a souvisejícím označování textilních výrobků etiketami

KOM(2009) 31 v konečném znění/2 – 2009/0006 (COD).

Specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 17. listopadu 2009. Zpravodajem byl pan CAPPELLINI.

Na 458. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 16. a 17. prosince 2009 (jednání dne 16. prosince), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 160 hlasy pro a 1 člen se zdržel hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV podporuje iniciativu Evropské komise v oblasti názvů a označování textilních výrobků etiketami, jež může být významným krokem k intenzivnějším inovačním procesům a celospolečenským řešením v textilním průmyslu EU. Současně se zlepší povědomí veřejnosti a informovanost evropských spotřebitelů, zejména v krizovém období. Jak Evropský hospodářský a sociální výbor vyjádřil již ve svých dřívějších stanoviskách a informačních zprávách o budoucnosti textilního průmyslu (1), zdůrazňuje i nyní, že pro konkurenční výhodu tohoto odvětví je nezbytné vypracovat koherentní a integrované politiky, a to i pro oblast označování etiketami.

1.2 EHSV nařízení vítá a podporuje článek 4 o vnitrostátních pravidlech týkajících se označení původu a předcházení nekalé soutěži.

1.3 EHSV žádá Evropskou komisi a příslušné zúčastněné strany, aby monitorovaly, jak navrhované nařízení ovlivní:

— realizaci evropského strategického výzkumného programu v oblasti rozvoje a příjmu nových vláken a inovačních textilních výrobků a transparentnosti;

— zjednodušení stávajícího právního rámce s potenciálním kladným dopadem na soukromé subjekty a orgány veřejné správy na úrovni EU a na národní a regionální úrovni;

— zlepšení souvislejšího stávajícího regulačního rámce (2).

1.4 EHSV potvrzuje, jak je důležité respektovat potřebu spotřebitelů dostávat jasné, srozumitelné a komplexní informace o výrobku, a to zejména v případě textilních výrobků, a podporuje iniciativu Komise zaměřenou na zjednodušení postupů a snížení nákladů, což nyní provedení směrnice vyžaduje.

1.5 EHSV prosazuje systematické zapojování občanské společnosti, sociálních partnerů z širšího textilního odvětví a zúčastněných institucionálních stran do činnosti Výboru pro směrnice o názvech a označování textilií etiketami. Rovněž by se měl zvážit systém pravidelných přezkumů nařízení, aby bylo možné získat konkurenční výhodu vůči jiným mezinárodním průmyslovým systémům norem a označování (viz průmyslové textilní trhy EU (3)). Po vstupu nařízení v platnost by mělo dojít k jeho revizi, k níž by bylo přizváno více zúčastněných subjektů, což by také mohlo usnadnit otevřenou diskusi o většině zdravotních problémů (alergiích, ionizačních indexech) spojených s textilními výrobky, které nesouvisejí se samotnými vlákny, ale s chemickými látkami používanými ve výrobním řetězci, např. k barvení či změkčování nebo k mechanickým procesům jako česání či mykání.

1.6 Jako doprovodné opatření k přímému uplatňování tohoto nařízení EHSV doporučuje uskutečnit cílenou informační kampaň o názvech textilních výrobků a jejich označování a odvětvově zaměřené průzkumy, a to v partnerství s organizacemi MSP, výzkumnými centry, spotřebiteli a výrobci textilu. Tyto subjekty mohou hrát hlavní roli při posílení významu environmentálně udržitelných vláken a výrobků i v rostoucím povědomí o tržním potenciálu.

1.7 Tato iniciativa by také mohla usnadnit otevřenou diskusi o „nepovinném“ označování hotových textilních výrobků jako např. oblečení, pokud jde o jejich údržbu a čištění (symboly pro žehlení, praní, bělení atd.), tyto informace však jsou nepovinné, neboť EU pro tuto oblast nezavedla žádné povinné požadavky. Zavedení systému podobného tomu, který používá Ginetex (4) v souladu s mezinárodní normou ISO 3758, či dokonce přijetí normy US ASTM D-5489 by mohlo mít přidanou hodnotu zejména pro koncového uživatele. Tento systém mimo jiné zajistí, aby:

— životnost textilních výrobků mohla být prodloužena;

— nedocházelo k poškození výrobků ani k tomu, že by tyto výrobky poškodily jiné výrobky během procesu údržby;

— čistírny měly jasno ohledně patřičných a vhodných způsobů údržby;

— si výrobky zachovaly svůj vzhled;

— spotřebitel při prodeji mohl na základě uvedených informací posoudit, zda je pro něj příslušný výrobek vhodný.

Rozsáhlé používání etiket s údaji o údržbě a čištění bude mít navíc za následek snížení spotřeby energie a vody spojené s ošetřováním textilu.

1.8 Zavedením takového nařízení by se EU přiblížila jiným podobným nařízením, která se používají na třetích trzích, např. v USA (5), Japonsku (6), Austrálii (7) atd.

1.9 V textilním odvětví se používají tisíce chemických látek, spolu s nespecifikovanými příměsemi dalších přídavných látek. Některé z nich jsou toxické, používají se při barvení a dalších transformacích tkaniny. V Evropské unii toxické látky procházejí preventivní selekcí, jsou odstraňovány či zpracovávány v souladu s environmentálními a hygienickými předpisy. EHSV navrhuje vytvořit úzkou vazbu mezi nařízením o označování textilních výrobků a nařízením a platformou REACH s cílem zjednodušit a urychlit postupy a zamezit nadměrné akumulaci.

2. Souvislosti

2.1 V EU jsou právních předpisy o názvech a označování textilních výrobků založeny na článku 95 Smlouvy o ES. Jeho účelem je založit vnitřní trh pro textilní výrobky a současně zajistit, aby spotřebitelé dostávali náležité informace. V 70. letech minulého století členské státy uznaly, že je nutné harmonizovat právní předpisy Společenství v oblasti názvů textilních výrobků. Rozdílné (tedy neharmonizované) názvy textilních vláken v členských státech EU by tvořily technickou překážku obchodu na vnitřním trhu. Navíc by zájmy spotřebitelů byly lépe chráněny, kdyby na celém vnitřním trhu byly v této oblasti poskytovány jednotné informace.

2.2 Textilní průmysl EU zareagoval na významné ekonomické výzvy posledních let tím, že zahájil zdlouhavý proces restrukturalizace, modernizace a technologického rozvoje. Evropské podniky, zejména MSP, zlepšily svou celosvětovou pozici tím, že se zaměřují na konkurenční výhody jako jsou kvalita, design, inovace a produkty s vyšší přidanou hodnotou. Průmysl EU si na světové úrovni udržuje přední místo ve vývoji nových výrobků, technických textilií a netkaných textilií pro nové uplatnění, např. geotextilií, hygienických výrobků, výrobků pro automobilový průmysl či odvětví medicíny.

2.3 Těžištěm výzkumu je vývoj nových specializovaných vláken a složených vláken pro inovační textilní výrobky, což bylo stanoveno jako jedna z tematických priorit strategického plánu výzkumu Evropské technologické platformy pro budoucnost textilního a oděvního průmyslu. V textilním odvětví jsou inovace vláken na horním konci řetězce přidané hodnoty významným zdrojem nových výrobků, zpracovatelských možností a uplatnění v mnoha uživatelských sektorech v navazujících částech řetězce (8). Skutečnost je taková, že se počet žádostí o doplnění právních předpisů EU o názvy nových vláken v posledních letech zvýšil, a očekává se, že se tato tendence potvrdí, neboť evropské textilní odvětví se vyvíjí v průmysl s vyšším podílem inovací.

2.4 Žádosti o názvy nových vláken byly předloženy řadou různých podniků, včetně velkých i malých firem. Podle údajů průmyslového odvětví je obecně vzato 90–95 % činnosti V&V zaměřeno na zlepšení a zdokonalování existujících vláken. I když pouze 5–10 % činnosti V&V pravděpodobně přinese výsledek v podobě vlákna vyžadujícího nový skupinový název, na tato nová vlákna obvykle navazují nové způsoby využití a technologické procesy v mnoha oblastech, např. ve výrobě oděvů či lékařském, environmentálním a průmyslovém využití.

2.5 V posledních letech byly technické přílohy směrnic doplněny formou pozměňovacích návrhů o osm vláken:

— směrnice 97/37/ES (9) doplnila seznam názvů vláken o čtyři nová vlákna (kašgoru, lyocel, polyamid, aramid);

— směrnice 2004/34/ES (10) doplnila seznam názvů vláken o nové vlákno polylaktid;

— směrnice 2006/3/ES (11) doplnila seznam názvů vláken o nové vlákno elastomultiester;

— směrnice 2007/3/ES (12) doplnila seznam názvů vláken o nové vlákno elastolefin;

— směrnice 2009/121/ES (13) doplnila seznam názvů vláken o vlákno melamin.

2.6 Předpokládá se, že technické přílohy budou v nadcházejících letech doplněny o nová vlákna, jejichž počet poroste. Průmysl (zastoupený BISFA (14)) upozornil, že další vývoj je obtížně předvídatelný. Přitom však také jako realistický odhad uvedl dvě žádosti za rok (15).

2.7 Současný návrh nemění politickou rovnováhu mezi členskými státy a EU. Plánuje se zřízení výboru, jenž v souladu s pravidly výboru pro regulativní postup s kontrolou bude Komisi nápomocen a bude se vyjadřovat ohledně prováděcích opatření navrhovaných k úpravě nařízení. Taková je i současná situace v případě stávajících směrnic.

2.8 Myšlenka na přepracování právních předpisů v oblasti názvů textilních výrobků se vynořila v posledních letech po zkušenostech s pravidelnými pozměňovacími návrhy technického rázu doplňujícími stávající směrnice o názvy nových vláken. V roce 2006 bylo vyhlášeno přepracování právních předpisů EU o názvech textilií (16) v První zprávě o pokroku o strategii pro zjednodušení právního prostředí (17) a bylo zahrnuto do legislativního a pracovního programu Komise na rok 2008.

2.9 Důvody k tomuto přepracování lze shrnout následovně:

— zjednodušení stávajícího právního rámce s možným pozitivním dopadem na soukromé subjekty a orgány veřejné správy. Cílem přepracování těchto právních předpisů je urychlit zavádění a dostupnost nových vláken;

— zjednodušení a zlepšení existujícího regulačního rámce pro rozvoj a příjem nových vláken;

— stimulace inovace v textilním a oděvním odvětví a rychlejší využívání přínosu inovačních produktů pro uživatele vláken i spotřebitele;

— větší transparentnost celého procesu;

— doplnění seznamu harmonizovaných názvů vláken o nová vlákna;

— větší flexibilita při přijímání právních předpisů ve snaze udržet krok s potřebami očekávaného technologického rozvoje v textilním průmyslu.

2.10 Cílem přepracování není rozšířit právní předpisy EU o další požadavky týkající se označování etiketami nad rámec složení vlákenných směsí a harmonizace názvů textilních vláken, na něž se již vztahují stávající směrnice.

3. Proces konzultace k přepracování směrnice

3.1 S ohledem na omezený rozsah tohoto přepracování proběhla cílená konzultace zúčastněných stran. Do konzultačního procesu se zapojily tyto zúčastněné strany: sdružení průmyslu a maloobchodníků, odbory, organizace spotřebitelů, evropské normalizační orgány i správní orgány členských států.

3.2 Zúčastněné strany a zástupci členských států byli vyzváni, aby v období od ledna do srpna roku 2008 předkládali svá stanoviska, návrhy a podněty, a to buď v rámci setkání organizovaných útvary Komise, nebo písemně.

3.3 Nejpodstatnější body zpětné vazby získané cílenou konzultací zúčastněných stran jsou tyto:

— zavádění názvů nových vláken do evropských právních předpisů je důležité jak pro podporu inovace v evropském výrobním odvětví, tak z hlediska informovanosti spotřebitele;

— politický obsah technických změn právních předpisů týkajících se názvů textilií neospravedlňuje náročné postupy a značné náklady, které jsou spojeny s provedením směrnice do vnitrostátního práva; je tedy

— třeba použít méně náročné legislativní řešení.

3.4 Výsledky konzultací jsou obsaženy ve zprávě o posouzení dopadů a jejích přílohách.

4. Posouzení dopadů

4.1 Na základě výsledků konzultace zúčastněných stran a studie nazvané „Zjednodušení právních předpisů EU v oblasti názvů a označování textilií etiketami – posouzení dopadů možných politik“ (18) Komise provedla posouzení dopadů různých možných politických postupů k dosažení výše uvedených cílů.

4.2 Výbor Evropské komise pro posouzení dopadů projednal návrh zprávy o posouzení dopadů připravený příslušným útvarem a s výhradou několika změn (19) jej schválil.

4.3 Analýza a porovnání jednotlivých možností a jejich dopadů vedly k těmto závěrům:

— Zahrnutí pokynů týkajících se obsahu dokumentace, která je součástí žádostí, a schvalování laboratoří, které mají podnikům pomáhat při vypracování příslušné dokumentace, ukazuje na potenciální přínos, pokud bude podávání žádostí ve větším souladu s požadavky útvarů Komise. Mohlo by to znamenat významnou úsporu času jak pro průmyslové odvětví, tak pro veřejnoprávní orgány.

— Největší přínos pro průmyslové odvětví plyne ze zkrácení času mezi podáním žádosti o název nového vlákna a možností uvést vlákno na trh pod novým jménem. Znamená to úsporu z hlediska správních nákladů a časnější uskutečnění příjmů z prodeje daného vlákna.

— Pro orgány členských států plynou největší přínosy z náhrady směrnic nařízením, jelikož již nebude nutné provádět změny do vnitrostátních právních předpisů. Díky tomu by mohlo být dosaženo značných úspor pro členské státy.

— Přepracování zachová přínosy pro spotřebitele spočívající v jistotě, že pojmenovaná vlákna odpovídají stanoveným charakteristikám. Další výhody mohou pro spotřebitele plynout také z toho, že se nová vlákna budou na trh dostávat dříve.

5. Všeobecné cíle

5.1 Toto nařízení by mělo být přínosné tím, že bude neustále povzbuzovat skutečnou podporu V&V, inovací a technologie, usnadňovat partnerství v rámci evropských, vnitrostátních a regionálních orgánů veřejné správy a výzkumných středisek, umožní zlepšení stávající odborné přípravy a technických dovedností a obchodování s výrobky s vysokou přidanou hodnotou na vnitřním trhu a třetích trzích (20), zajistí udržitelné modely rozvoje a spotřeby.

5.2 Předkládané nařízení by také mělo významně přispět k:

— přidané hodnotě pro textilní průmysl a související odvětví, odborným poznatkům v EU a k hospodářskému růstu;

— větší transparentnosti pro spotřebitele a novým modelům spotřeby;

— intenzivnějšímu zapojení občanské společnosti do monitorování tohoto nařízení.

6. Konkrétní cíle

6.1 Název vlákna by měl podávat co nejpřesnější informace o tom, co je to za vlákno, oproti např. předpisům platným v USA, které uplatňují odlišný přístup (21). Tento požadavek je v souladu s metodikou BISFA, podle níž má skupinový název udávat chemickou informaci o dominantní monomerové části polymeru vlákna a/nebo hlavních jedinečných vlastnostech vlákna či procesních technologiích.

6.2 Informace na etiketě by měly odpovídat skutečnosti, avšak vynechání tohoto bodu není v nařízení jasně zmíněno. V některých článcích nařízení nejsou požadovány kompletní informace na etiketě, např. v článku 9 (textilní výrobky z více vláken) je možné zvolit mezi kompletním označením obsažených vláken a označením vlákna, které tvoří nejméně 85 % celkové hmotnosti textilu. Tato informace sice odpovídá skutečnosti, ale není kompletní, pokud se použije možnost a) nebo b) zmíněného článku. Pokud chceme skutečné a kompletní informace, je tedy třeba na etiketě uvést také zbývajících 15 % vláken.

6.3 Z první, druhé, třetí a šesté odrážky v příloze II předkládaného nařízení vyplývá, že všechny vlastnosti udávané výrobcem musí být uvedeny.

6.4 Co se týče nákladů a časových lhůt, jsou časové lhůty odhadovány následovně (přičemž není započítán čas nutný k přípravě žádosti, který závisí na tom, jak si který žadatel s přípravou pospíší) (22):

— posouzení žádosti: 1–3 měsíce;

— svolání pracovní skupiny: 3 měsíce;

— testy Společného výzkumného střediska a kruhové testy: 6–9 měsíců;

— zpráva o technické zkoušce: 1–3 měsíce;

— pozměňovací návrhy: 1–3 měsíce;

— změna nařízení: 6–12 měsíců.

6.5 Úspory nákladů pro průmyslové odvětví byly zvažovány ve dvou variantách, variantě vysokých nákladů a variantě nízkých nákladů, v obou případech se brala v úvahu horní a dolní mez. Úspory byly nakonec vyčísleny v rozmezí částek 47 500 eur až 600 000 eur na každou žádost. Za potenciální zisk lze také považovat uvedení vlákna na trh o 6 až 21 měsíců rychleji, ať už z hlediska zdržení a/nebo ztráty příjmů. Tyto částky sahají od 2 000 eur do 3 500 000 eur. Podle úvah by 25 % úspor na nákladech Společného výzkumné střediska znamenalo úspory nákladů pro veřejné orgány, což by přineslo úspory nákladů v hodnotě 75 000 eur až 100 000 eur u každého vlákna (15).

6.6 Co se týče rychlého vstupu nového vlákna na trh, doba nutná k uskutečnění jednotlivých kroků posouzení a schválení u nedávných žádostí (v posledních pěti letech) byla v nejlepším případě 36 měsíců a v nejhorším případě až 66 měsíců. S používáním nového nařízení se doba nutná pro celý postup odhaduje na 18 až 33 měsíců. To znamená, že odhadovaný požadovaný čas se sníží o 50 % u nejlepší varianty i u nejhorší varianty (15).

V Bruselu dne 16. prosince 2009 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) Textilní, oděvní a obuvnický průmysl je důležitou součástí zpracovatelského průmyslu EU-27. S přibližně 250 000 podniky a obratem ve výši zhruba 240 miliard eur vytváří přibližně 4 % celkové přidané hodnoty veškerého zpracovatelského průmyslu EU-27 (z tohoto podílu zhruba polovina připadá pouze na textilní průmysl). Toto odvětví, které zaměstnává 3,2 milionu osob, má jedinečné postavení v Unii díky tomu, že většinu zaměstnanců tvoří ženy (64,5 %), a navíc pokrývá 9,3 % pracovních míst ve zpracovatelském průmyslu v EU-27, z nichž největší podíl připadá na oděvní průmyslu (přibližně 1,5 milionu). EU je hlavním cílovým trhem a hlavním vývozcem v tomto odvětví. Její světový podíl se blíží 20 % (údaje z roku 2005). CCMI/041.

Podrobnější informace o tendencích a kritických faktorech v textilním průmyslu naleznete v informační zprávě CCMI na adrese:

http://eescregistry.eesc.europa.eu/viewdoc.aspx?doc=%5C%5Cesppub1%5Cesp_public%5Cces%5Cccmi%5Cccmi041%5Cen%5Cces1572-2007_fin_ri_en.doc (v angličtině).

(2) Jedna ze směrnic (směrnice 96/74/ES), kterou má nařízení nahradit, již byla nahrazena směrnicí 2008/121/ES. V případě vstupu nového nařízení v platnost by nařízení a směrnice na sebe měly logicky navazovat.

(3) 17 KLÍČOVÝCH TRHŮ – zdroj: Euratex

— ASIE: Čína, Japonsko, Indie, Jižní Korea, Tchajwan, Indonésie, Pákistán, Thajsko, Malajsie

— SEVERNÍ AMERIKA: Spojené státy, Kanada

— STŘEDNÍ AMERIKA: Mexiko

— JIŽNÍ AMERIKA: Brazílie, Argentina, Chile

— OCEÁNIE: Austrálie

— AFRIKA: Jihoafrická republika.

(4) GINETEX: mezinárodní organizace pro označování výrobků symboly údržby.

(5) Předpis Federální obchodní komise USA o označování způsobu údržby textilních oděvů a některého kusového zboží (Care labelling of textile wearing apparel and certain piece goods - 16 CFR Part 423).

(6) Japonská průmyslová norma pro označování způsobu údržby.

(7) Australská a novozélandská norma AS/NZS 1957:1998 – „Textil – označování způsobu údržby“.

(8) Viz strategický plán výzkumu Evropské technologické platformy pro budoucnost textilního a oděvního průmyslu.

(9) Úř. věst. L 169, 27.6.1997, s. 74.

(10) Úř. věst. L 89, 26.3.2004, s. 35.

(11) Úř. věst. L 5, 10.1.2006, s. 14.

(12) Úř. věst. L 28, 3.2.2007, s. 12.

(13) Úř. věst. L 242, 15.9.2009, s. 13.

(14) BISFA: International Bureau for the Standardisation of Man-Made Fibres – Mezinárodní úřad pro normalizaci umělých vláken.

(15) Zdroj: Zjednodušení právních předpisů EU v oblasti názvů a označování textilií etiketami – posouzení dopadů možných politik.

(16) Směrnice 96/74/ES (v pozměněném znění), 96/73/ES (v pozměněném znění) a 73/44/EHS.

(17) KOM(2006) 690 v konečném znění.

(18) Studie je dostupná na adrese: http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/dir2008_0121_study.pdf.

(19) http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=SEC:2009:0091:FIN:EN:PDF.

(20) Je třeba mít na paměti, že textil z EU musí ve snaze o vstup na třetí trhy překonat závažné překážky, často jiné než tarifní povahy. Požadavky či postupy, které se týkají označování nebo označování etiketami, popisu či složení výrobku, jež jsou v porovnání s domácími výrobky diskriminující.

(21) Zdroj: předpis Federální obchodní komise USA (R 16 CFR Part 303).

(22) BISFA: International Bureau for the Standardisation of Man-Made Fibres – Mezinárodní úřad pro normalizaci umělých vláken.