Přijetím evropského právního rámce pro klima byl stanoven jasný závazný rámec k dosažení klimatické neutrality do roku 2050, který plně zakotvuje cíl snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 alespoň o 55 % stanovený v plánu dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030 a vychází z vnitrostátních plánů členských států v oblasti energetiky a klimatu (NECP).

·Většina trendů, i když ne všechny, je proto pozitivních, avšak stále není dosahováno výsledků, které jsou zapotřebí k tomu, aby byla stimulována nezbytná transformace k dosažení cílů energetické unie. Je zapotřebí zrychlení, a to nejen v zájmu dosažení sociálně spravedlivého přechodu ke klimatické neutralitě do roku 2050, ale také jako pojistka proti cenovým šokům, jakým EU čelí dnes.

·S hospodářským poklesem ve vleku krize COVID-19 došlo k silnému rozkolísání cen energií a poté tyto ceny začaly růst. Kvůli levnějším palivům, utlumené poptávce a rychle expandující výrobě energie z obnovitelných zdrojů velkoobchodní ceny energie v roce 2019 prudce poklesly. V roce 2020 byly běžné záporné ceny elektřiny. Tento sestupný trend se pak náhle zvrátil: velkoobchodní ceny elektřiny se meziročně zvýšily o 230 % a do září 2021 měly mírnější dopad na maloobchodní ceny (průměr EU +11 %). To bylo do značné míry způsobeno rostoucími cenami plynu, jejichž vliv na cenu elektřiny byl devětkrát vyšší než vliv zvýšení ceny uhlíku, které bylo pozorováno během stejného období.

Letošní zpráva je rovněž zveřejňována na pozadí prudkého nárůstu cen plynu a elektřiny v Evropské unii, stejně jako v mnoha dalších oblastech světa. Tento nárůst, který je v první řadě způsoben silně rostoucí celosvětovou poptávkou po plynu v době, kdy dochází k oživení ekonomiky a kdy vyšší poptávka není vyrovnávána vyšší nabídkou, vzbuzuje velké obavy u občanů, podniků, evropských orgánů a vlád po celé EU. Nedávné sdělení Komise „Řešení nárůstu cen energie: soubor opatření a podpor“ představuje soubor krátkodobých a dlouhodobých opatření s cílem pomoci a podpořit řešení negativního dopadu na domácnosti a podniky. Tato opatření mají umožnit rychlý koordinovaný přístup k ochraně nejohroženějších osob, aniž by došlo k roztříštění evropského jednotného trhu s energií nebo k ohrožení investic do odvětví energetiky a ekologické transformace. Ve střednědobém horizontu by se navrhovaná politická reakce měla zaměřit na zvýšení účinného využívání energie v EU, menší závislost na fosilních palivech, větší odolnost vůči prudkým nárůstům cen energie a na poskytování cenově dostupné a čisté energie konečným uživatelům. Zjištění této zprávy jsou podkladem k diskusi o nejlepších způsobech přispění ze strany energetické unie.

Plánované kombinované investice související s klimatem činí přibližně 177 miliard EUR, což představuje 40 % z celkových 445 miliard EUR, které byly těmto členským státům z Nástroje pro oživení a odolnosti přiděleny. Téměř 76 miliard EUR je přiděleno na investice a reformy v oblasti energetické účinnosti a čisté energie (obrázek 1). Téměř všechny členské státy využívají prostředky z Nástroje pro oživení a odolnost na investice do renovace budov a čisté dopravy a mnohé z nich je využívají k investicím do energie z obnovitelných zdrojů.

Z analýzy 22 plánů pro oživení a odolnost, které Komise schválila do 5. října 2021, vyplývá, že dotčené členské státy plánují jít nad rámec požadavku vyčlenit alespoň 37 % svých přídělů z Nástroje pro oživení na klimatickou transformaci a významně vycházely ze „stěžejních iniciativ“ předložených Komisí v souvislosti s ekologickou transformací, zejména ze stěžejních iniciativ „Power up“ (Nabírání na síle), „Renovate“ (Renovace) a „Recharge and Refuel“ (Dobíjení a doplňování paliva).

V souladu s cílem vodíkové strategie zajistit do roku 2030 elektrolyzéry pro výrobu vodíku z obnovitelných zdrojů o výkonu 40 GW, který je ve strategii stanoven, navrhla Komise zahrnout do směrnice o obnovitelných zdrojích energie závazné cíle pro využívání vodíku z obnovitelných zdrojů v dopravě a průmyslu. Podle prognóz průmyslu se očekává, že většina těchto projektů bude realizována prostřednictvím elektřiny z obnovitelných zdrojů a ve výsledku bude v EU do roku 2030 získáváno odhadem 6,7 milionu tun vodíku z obnovitelných zdrojů a 2,3 milionu tun nízkouhlíkového vodíku. Plány pro oživení a odolnost přispějí ke zvýšení investic do vodíku z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkového vodíku o přibližně 9,3 miliardy EUR (na základě 22 dosud schválených plánů). Podporování a rozvíjení výroby a většího využívání vodíku v dopravě je prioritou, která je reflektována v novém návrhu o leteckých a námořních palivech v rámci iniciativy ReFuelEU.

Strategie pro obnovitelnou energii na moři přijatá v roce 2020 stanoví ambici mít do roku 2030 zavedeno nejméně 60 GW kapacity větrné energie na moři a 1 GW kapacity energie z oceánů, aby se do roku 2050 dosáhlo kapacity větrné energie na moři 300 GW a kapacity energie z oceánů 40 GW bez negativních dopadů na životní prostředí a aby bylo umožněno různé využívání moří prostřednictvím územního plánování námořních prostor. Strategie předjímá výsledné rostoucí množství elektřiny, která bude vyráběna ve všech evropských mořských oblastech a stanoví nový přístup k infrastruktuře elektrizační soustavy. Provádění strategie pro obnovitelnou energii na moři pokračuje určováním problematických míst. Práce se nyní zaměří na škálování a zajištění toho, aby subjekty zabývající se vývojem energie z obnovitelných zdrojů měly správné tržní pobídky k zavádění větrných parků, a dále na podporu průlomových inovací v tomto odvětví prostřednictvím výzev k výzkumu v inovativních oblastech v rámci programu Horizont Evropa.

Návrh na změnu směrnice o obnovitelných zdrojích energie vytyčuje v zájmu integrace energetického systému rozhodnou cestu k elektrifikaci založené na obnovitelných zdrojích energie a pomáhá řešit problém odvětví, která lze obtížně dekarbonizovat, mimo jiné s pomocí vodíku z obnovitelných zdrojů. Návrh zavádí cíl potřebný k dosažení snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030. S novým cílem v podobě 40% podílu obnovitelných zdrojů energie na hrubé konečné spotřebě energie do roku 2030 poskytuje Evropská unie nástroje na podporu zásadní transformace svého energetického systému. Návrh rovněž usnadňuje integraci elektrických vozidel (EV) a baterií do energetického systému a podporuje další zavádění a integraci soustav dálkového vytápění.

Několik změn podpořilo úsilí o zvýšení míry renovace budov, jak je stanoveno v iniciativě „renovační vlna“ . Nástroj EU na podporu oživení (Next Generation EU) poskytl dodatečné finanční zdroje na renovace budov jako prostředek k podpoře hospodářského oživení a zvýšení energetické účinnosti a účinného využívání zdrojů. Návrh na revizi směrnice o energetické účinnosti usiluje o to, aby veřejný sektor hrál vedoucí úlohu, a zavádí proto povinnost každoroční renovace veřejných budov ve výši 3 %. Návrh se rovněž řídí zásadou „energetická účinnost v první řadě“ a reviduje faktor primární energie. K tomu, aby byl právní rámec EU přizpůsoben cílům renovační vlny, přispěje také nadcházející revize směrnice o energetické náročnosti budov (EPBD), a to i prostřednictvím postupného zavedení minimálních norem energetické náročnosti. Ve sdělení ze dne 15. září 2021 pak byly představeny výsledky první fáze společného návrhu iniciativy Nový evropský Bauhaus (NEB) a prezentovány první prvky podpůrného rámce pro jeho realizaci v následující fázi. Cílem Nového evropského Bauhausu je uvést Zelenou dohodu pro Evropu do života atraktivním a inovativním způsobem zaměřeným na člověka. Jeho základními hodnotami jsou udržitelnost (včetně oběhovosti), estetika a inkluzivnost.

Ještě před krizí COVID-19 překročila EU svůj cíl podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC ), a sice že sníží do roku 2020 emise skleníkových plynů o 20 %. Prognózy předložené členskými státy v roce 2021 nasvědčují tomu, že při stávajících opatřeních se čisté emise skleníkových plynů sníží do roku 2030 o 34 % a při dodatečných opatřeních pro EU o 41 % (pro srovnání: v evropském právním rámci pro klima je stanoveno snížení emisí skleníkových plynů alespoň o 55 %).

Zpráva o trhu s uhlíkem z roku 2021 ukazuje, že ke splnění cíle EU v oblasti snižování emisí do roku 2020 významně přispěl systém EU pro obchodování s emisemi (EU ETS). Od zavedení systému EU ETS v roce 2005 klesly emise z výroby elektřiny a tepla, jakož i energeticky náročných průmyslových odvětví přibližně o 43 %. Celkové příjmy z dražeb vygenerované systémem EU pro obchodování s emisemi mezi lety 2013 a 2020 překročily 68 miliard EUR, přičemž velká část (75 %) byla použita na opatření v oblasti klimatu. V zájmu zachování ekologické vyváženosti a jistoty v systému EU ETS předložila Komise návrh na jeho revizi tak, aby byl v souladu s navýšeným cílem snížit do roku 2030 emise o nejméně 55 % oproti roku 1990.

Pro koordinovaný a nákladově efektivní přechod k dlouhodobému cíli stanovenému Pařížskou dohodou mají zásadní význam stabilní a spolehlivé dlouhodobé strategie. Do října 2021 předložilo Komisi své dlouhodobé strategie 20 členských států. Třináct z nich jasně uvedlo, že jejich cílem je dosáhnout klimatické nebo uhlíkové neutrality do roku 2050 nebo dříve. Zbývající členské státy usilují o to, aby byly do roku 2050 z velké části klimaticky neutrální nebo predikují snížení emisí v rozmezí od 80 % do 95 % ve srovnání s rokem 1990. Jelikož však obdržené vnitrostátní strategie dosud neumožňují společné dosažení cílů a záměrů energetické unie, členské státy se vybízejí, aby zvážily jejich aktualizaci, je-li to možné, a zvýšily tak své ambice.

Strategie Komise týkající se methanu správně zdůrazňuje rychlá opatření k řešení emisí methanu, jež pocházejí zejména ze zemědělství, energetiky a odpadů, a důležitost těchto opatření potvrdil ve své nejnovější zprávě o změně klimatu také Mezivládní panel pro změnu klimatu. S cílem řešit emise tohoto plynu v odvětví energetiky předloží Komise ještě v roce 2021 návrh na snížení emisí methanu.

Zvýšení ambicí a zajištění dekarbonizace jde také ruku v ruce s dosažením stávajícího cíle pro rok 2020 v oblasti obnovitelných zdrojů energie. Členské státy mají do 30. dubna 2022 předložit údaje o tom, zda byly splněny cíle v oblasti energie z obnovitelných zdrojů do roku 2020. Nejnovější dostupné údaje (2019, viz obrázek 2) a stávající externí analýzy ukazují, že EU jako celek a většina členských států jednotlivě byly v průběhu let na dobré cestě k dosažení cílů, částečně díky snížení cen klíčových technologií, např. pro větrnou a solární energii. U některých členských států, zejména Francie a Polska, však zřejmě hrozí, že nesplní svůj vnitrostátní závazný cíl, aniž by využily například statistických převodů s členskými státy, které mají ve srovnání se svým vnitrostátním cílem pro energii z obnovitelných zdrojů přebytek. Komise členským státům při uzavírání takových dohod pomáhala a bude pomáhat i nadále.

Obrázek 2: Celkový podíl energie z obnovitelných zdrojů (% hrubé konečné spotřeby energie, 2019). Zdroj: Eurostat

Pokračuje rovněž práce na mechanismu EU pro financování energie z obnovitelných zdrojů jakožto další možnosti, jak podpořit projekty v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, a tím podnítit větší využívání těchto zdrojů v celé EU.

Závazky členských států v rámci jejich vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu odpovídají kolektivní kapacitě EU, která překračuje současný cíl pro rok 2030 v oblasti obnovitelných zdrojů energie (33,1–33,7 % nad současným cílem dosáhnout do roku 2030 alespoň 32% podílu energie z obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie). Aktualizace vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu podle nařízení o správě, které mají být předloženy do 30. června 2023 (návrhy aktualizací), resp. do 30. června 2024 (konečné aktualizace), by měly odrážet vyšší cíl a ambice pro rok 2030 v souladu s navrhovanou revizí směrnice o obnovitelných zdrojích energie. Komise vydá pokyny k těmto aktualizacím v souladu s předloženými legislativními návrhy.

Celkové investice do obnovitelných zdrojů energie v EU výrazně vzrostly z 32,9 miliardy EUR v roce 2019 na 48,8 miliardy EUR v roce 2020. Situace se však u různých technologií lišila: v případě větrné energie na pevnině roční dodatečná kapacita klesla (z 8,4 na 7,1 GW), ale v případě větrné energie na moři a solární fotovoltaické (FV) energie vzrostla (z 1,5 GW na 2,5 GW a z 16,3 GW na 18,6 GW). V zájmu další podpory inovací a zavádění obnovitelných zdrojů energie bude Komise v roce 2022 pracovat na strategii EU pro solární energii. Práce se zaměří na stávající překážky, které brání zavádění kapacity solárních zdrojů požadované do roku 2030, resp. do roku 2050, a na podmínky, které toto zavádění umožní.

Komise podporuje zavádění a využívání vodíku z obnovitelných zdrojů a napomáhá Evropské alianci pro čistý vodík. Podporuje zavádění obnovitelného a nízkouhlíkového vodíku prostřednictvím Inovačního fondu, založení společného podniku pro čistý vodík a členské státy, které vedou proces spojený s významnými projekty společného evropského zájmu.

Hlavním obnovitelným zdrojem energie zůstává bioenergie, která představuje přibližně 60 % všech obnovitelných zdrojů. Stávající směrnice o obnovitelných zdrojích energie obsahuje kritéria udržitelnosti pro využívání bioenergie. Komise intenzivně spolupracovala s členskými státy na finalizaci prováděcích aktů, které stanoví operační pokyny pro členské státy týkající se kritérií udržitelnosti lesů. V souvislosti s předpokládaným nárůstem obnovitelných zdrojů energie přijala Komise také řadu opatření, jejichž cílem je zacelit stávající mezery, posílit udržitelnou těžbu a zajistit nejvyšší hospodářskou a environmentální přidanou hodnotu dřevní biomasy.

3.2Zvyšování energetické účinnosti

Stejně jako u podílu obnovitelných zdrojů energie Komise příští rok posoudí, zda byly splněny cíle v oblasti energetické účinnosti pro rok 2020. V roce 2019 se již druhým rokem v řadě snížila spotřeba primární energie. Byla o 1,8 % nižší než v roce 2018, i když stále 1,8 % nad lineární trajektorií pro dosažení cíle, který byl v oblasti energetické účinnosti vytyčen pro rok 2020. Konečná spotřeba energie se v roce 2019 poprvé za šest let snížila, avšak vzhledem k nahromaděné mezeře byl roční pokles o 0,6 % v roce 2019 k dosažení cíle nedostatečný: skutečná spotřeba byla 2,3 % nad lineární trajektorií k dosažení cíle pro rok 2020.

Ve srovnání s předchozím rokem snížila EU svou primární energetickou náročnost o více než 3 %. Vzhledem k tomu, že zima roku 2019 byla teplejší než v roce 2018, přispívalo ke snížení spotřeby energie počasí, ale roli hrál také přechod na obnovitelné zdroje energie. Meziroční zlepšení konečné energetické náročnosti činilo 2 %. V roce 2020 vedly dopady krize COVID-19 k výraznému poklesu spotřeby energie a z prvních odhadů Evropské agentury pro životní prostředí vyplývá, že tato spotřeba klesla natolik nízko, aby byly splněny cíle v oblasti spotřeby primární energie i konečné spotřeby energie.

Pokud jde o pokrok při plnění současných cílů pro rok 2030, spotřeba primární energie a konečná spotřeba energie v EU byla v roce 2019 o 19,7 %, resp. o 16,3 % nad cílovou úrovní pro rok 2030. Tempo poklesu v roce 2019 směrem k cílům pro rok 2030 bylo uspokojivé pouze u spotřeby primární energie. Je třeba vyvinout mnohem větší úsilí ke snížení podle stávajícího cíle konečné spotřeby energie a ambicióznějšího cíle stanoveného v navrhované revizi směrnice o energetické účinnosti. To bude vyžadovat aktualizaci a řádné provádění vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a naplánování nových opatření, aby byla vyplněna mezera v kolektivní ambici, jež vyplývá z vnitrostátních plánů v jejich aktuální podobě. Komise může k těmto aktualizacím vydat pokyny.

Budovy představují jednu oblast, kde jsou tato opatření více potřebná a mají větší potenciál. Jsou odpovědné za přibližně 40 % celkové spotřeby energie v EU a za 36 % emisí skleníkových plynů souvisejících se spotřebou energie. V současné době se má za to, že přibližně 75 % fondu budov je energeticky neúčinných, a proto je třeba přijmout účinná opatření včetně revize příslušného regulačního rámce, zejména revize směrnice o energetické účinnosti a revize systému EU pro obchodování s emisemi, která byla navržena v červenci, a nadcházejícího návrhu na revizi směrnice o energetické náročnosti budov.

Priorita energeticky účinné renovace veřejných a soukromých budov se rovněž pozitivně odráží v investicích, s nimiž se počítá v 22 plánech pro oživení a odolnost schválených Komisí. Komise analyzovala, že investice do energetické renovace budov mají na celkových výdajích přispívajících ke klimatickým cílům uvedených v těchto plánech 23% podíl. Všechny členské státy musí navíc vypracovat dlouhodobé strategie renovací, které podpoří renovaci jejich vnitrostátního fondu budov tak, aby byl do roku 2050 vysoce energetický účinný a dekarbonizovaný. Komise posoudí všechny dlouhodobé strategie renovací do konce roku 2021.

Energetické štítky EU jsou silným prvkem, který spotřebitelům pomáhá s výběrem energeticky účinnějších výrobků a výrobce povzbuzuje k inovování a používání energeticky účinnějších technologií. Od března 2021 se na energetických štítcích používá namísto stupňů A+++ až D hodnotící škála A až G. U čtyř skupin výrobků musely být štítky se změněnou stupnicí zavedeny od 1. března 2021. U žárovek a svítidel se nové štítky používají od 1. září 2021.