Oznámení o používání pravidel hospodářské soutěže ES na přeshraniční bezhotovostní platby

(95/C 251/03)

ÚVOD

1. Toto oznámení stanoví přístup, který Komise hodlá sledovat při posuzování slučitelnosti systémů přeshraničních bezhotovostních plateb s články 85 a 86 Smlouvy o ES.

2. Použití pravidel hospodářské soutěže musí brát v úvahu celkovou politiku Komise v oblasti přeshraničního platebního styku. Významným cílem politiky Komise je zajistit, aby se střednědobě transparentnost, výkonnost a stabilita přeshraničních platebních systémů vyrovnala nejlepším vnitrostátním systémům. Nejvyššího užitku z vnitřního trhu a Hospodářské a měnové unie bude dosaženo teprve tehdy, když podniky a fyzické osoby budou moci rychle a spolehlivě převádět peníze z jedné části Evropské unie do jiné.

3. Donedávna se většina přeshraničních bezhotovostních plateb zpracovávala v rámci tradičních vztahů korespondentského bankovnictví, kdy se každá platba obvykle zpracovává a vypořádává jednotlivě. Pro platby nízké hodnoty to znamenalo, že náklady tvořily velkou část převáděné částky. Mnoho bank v EU spolupracuje na vývoji nových systémů pro přeshraniční bezhotovostní platby. Tyto systémy, které zpravidla využívají vnitrostátní clearingové systémy pro rozdělování příchozích přeshraničních bezhotovostních plateb v zemi určení, zahrnují:

- systémy založené na posílených vazbách korespondentského bankovnictví mezi institucemi v různých členských státech,

- systémy založené na sdruženích určitých druhů institucí,

- systémy využívající přímé vztahy mezi automatizovanými clearingovými středisky (automated clearing house, ACH).

4. Některé větší banky využívají jako síť korespondentů svou vlastní síť poboček a dceřiných společností. Jinou možností je, aby banka usilovala o přímou účast v ACH nebo jiném clearingovém systému v jiném členském státě.

5. Komise vítá tyto snahy o zlepšení kvality služeb poskytovaných zákazníkům. Studie uskutečněné Komisí v letech 1993 a 1994 však ukázaly nedostatečné celkové zlepšení transparentnosti a výkonnosti přeshraničních bezhotovostních plateb. Komise proto přijala návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o přeshraničních bezhotovostních platbách [1]. K tomuto návrhu byla připojena první verze tohoto oznámení.

6. Toto oznámení má pomáhat účastníkům trhu tím, že informuje o přístupu Komise v oblastech, v nichž vznikají otázky hospodářské soutěže. Komise obecně navrhuje přijímat kladně dohody mezi bankami, které jim umožní poskytovat zlepšené systémy přeshraničních bezhotovostních plateb, a zejména které jim umožní splnit požadavky navrhované směrnice. Takové dohody však musejí být v souladu s články 85 a 86 Smlouvy. Účinná hospodářská soutěž mezi bankami a systémy hraje důležitou roli při zlepšování efektivnosti služeb a snižování cen pro spotřebitele. Toto oznámení má vyjasnit, které formy spolupráce představují nevhodné dohody, a tím vyjasnit hranici mezi nezbytnou spoluprací a oblastí, kde je možná konkurence.

7. Tímto oznámením se pozměňují a nahrazují "zásady hospodářské soutěže pro systémy bezhotovostních plateb" obsažené v příloze C pracovního dokumentu Komise ze dne 27. března 1992 [2]. S ohledem na další zkušenosti v této oblasti nebo v případě zásadních změn podmínek převládajících v době tvorby tohoto oznámení může Komise považovat za vhodné toto oznámení pozměnit.

1. Oblast působnosti a definice

8. V tomto oznámení se:

a) "automatizovaným clearingovým střediskem (automated clearing house, ACH)" rozumí elektronický clearingový systém založený na řadě postupů, kterými si úvěrové a finanční instituce vyměňují údaje nebo dokumenty o přeshraničních bezhotovostních platbách, přenášené převážně prostřednictvím magnetických médií nebo telekomunikačních sítí a zpracovávané ve středisku pro zpracování dat;

b) "bezhotovostní platbou" rozumí platba spočívající v řadě operací počínajících platebním příkazem příkazce a majících za cíl dát prostředky k dispozici příjemci. Tyto pokyny k platbě i prostředky v nich uvedené se pohybují od banky příkazce do banky příjemce, případně prostřednictvím několika jiných bank jako zprostředkovatelů nebo několika platebních systémů;

c) "přeshraniční bezhotovostní platbou" rozumí bezhotovostní platba příkazce prostřednictvím banky nebo její pobočky v jednom členském státě příjemci s bankou nebo její pobočkou v jiném členském státě;

d) "systémem přeshraničních bezhotovostních plateb" rozumí systém, jehož prostřednictvím mohou být pokyny k platbě i prostředky v nich uvedené přenášeny za účelem provedení přeshraniční bezhotovostní platby;

e) "přeshraničním platebním nástrojem" rozumí každý způsob platby (včetně bezhotovostní platby, platební karty nebo šeku), který lze použít k provedení přeshraniční platby. Přeshraniční platba může být provedena osobně nebo na dálku, podle toho, zda se příkazce a příjemce na počátku platby fyzicky setkají;

f) "mnohostranným mezibankovním poplatkem" rozumí společně dohodnutý mezibankovní poplatek za transakce.

9. Toto oznámení se použije pouze na systémy přeshraničních bezhotovostních plateb. Pro účely tohoto oznámení je systém bezhotovostních plateb v jednom členském státě, který provádí přeshraniční bezhotovostní platby, začleněn do systému přeshraničních bezhotovostních plateb.

10. Články 85 a 86 se použijí pouze tehdy, když může být ovlivněn obchod mezi členskými státy. Systémy přeshraničních bezhotovostních plateb, právě proto, že provádějí přeshraniční bezhotovostní platby, mohou takový účinek mít [3].

11. Toto oznámení je určeno úvěrovým institucím a jiným institucím, které se účastní systémů přeshraničních bezhotovostních plateb a takové platby provádějí. Pro účely tohoto oznámení jsou všechny takové instituce nazývány "bankami".

2. Trh

1. Relevantní trh

12. Aby bylo možné zjistit dopad nějaké dohody na hospodářskou soutěž pro účely článku 85 a zjistit, zda existuje dominantní postavení na trhu pro účely článku 86, je nutné definovat relevantní trh.

13. Relevantní trh produktů zahrnuje všechny produkty, které spotřebitel považuje za zaměnitelné nebo nahraditelné z důvodů vlastností, ceny a zamýšleného použití. Je nutno vzít v úvahu také strukturu nabídky a poptávky na trhu. Relevantní zeměpisný trh je oblast, v níž jsou podmínky hospodářské soutěže, které se vztahují na dotčený produkt, dostatečně homogenní a kterou lze odlišit od sousedních oblastí, protože zejména podmínky hospodářské soutěže jsou v těchto jiných oblastech zřetelně odlišné. Komise může trhy definovat přesně pouze v jednotlivých případech. Může však naznačit, jakým způsobem bude postupovat při definici trhu v případě hodnocení systémů přeshraničních bezhotovostních plateb.

14. Při jakékoli přeshraniční bezhotovostní platbě si banka příkazce obvykle nevybírá banku příjemce. To však neznamená, že banky nemohou mezi sebou soutěžit o klienty. Hospodářská soutěž může existovat v různé míře a na různých úrovních. Aby bylo možné v konkrétním případě definovat relevantní trh, je nutné zvážit rozsah hospodářské soutěže na těchto různých úrovních. Hospodářská soutěž uvnitř systému nastává tehdy, když banky účastnící se jednoho systému mezi sebou soutěží o klienty tím, že nabízejí nejlepší cenové kombinace a podmínky pro provedení a příjem přeshraničních bezhotovostních plateb. Hospodářská soutěž mezi systémy nastává tehdy, jestliže banky, které se účastní na různých systémech přeshraničních bezhotovostních plateb, soutěží o zákazníky. Hospodářská soutěž uvnitř nástroje nastává tehdy, když banky nabízejí různé, ale vzájemně zaměnitelné druhy přeshraničních bezhotovostních plateb, například urgentní a neurgentní platby nebo platby, které obsahují, resp. neobsahují dodatečné informace. Hospodářská soutěž mezi nástroji nastává tehdy, když jiné přeshraniční platební nástroje než přeshraniční bezhotovostní platby jsou zaměnitelné s přeshraničním bezhotovostními platbami.

15. Za prvé, největší míra zaměnitelnosti existuje zřejmě s jinými přeshraničními dálkovými platebními nástroji. Trh produktu může sice zahrnovat jiné platební nástroje než přeshraniční bezhotovostní platby, ale platební prostředky použitelné k dálkovým přeshraničním platbám mají jiné vlastnosti a účely použití než platební nástroje, které lze použít pouze pro platby osobně nebo pro vnitrostátní platby.

16. Za druhé, ve skupině dálkových přeshraničních plateb (nebo ve skupině přeshraničních bezhotovostních plateb) mohou existovat oddělené užší trhy. Systémy používané pro platby s malou hodnotou nemusejí být zaměnitelné se systémy pro platby s velkou hodnotou. Stejná nezaměnitelnost může existovat u plateb určených maloobchodníkům a jiným poskytovatelům zboží a služeb na straně jedné a plateb jednotlivcům na straně druhé nebo u urgentních a neurgentních plateb.

17. Za třetí, konkrétní platební nástroj (nebo i jen určitá část tohoto nástroje) může sám o sobě představovat relevantní trh. Například v rozhodnutí o Helsinské dohodě Komise zjistila, že přímo relevantním trhem je trh zahraničních eurošeků vystavených ve francouzském obchodním odvětví [4]. V jednotlivých případech může tedy být vhodné považovat přeshraniční bezhotovostní platby (nebo určité jejich části, jako např. přeshraniční bezhotovostní platby malé výše) za relevantní trh.

18. Kromě relevantního trhu, na němž banky mezi sebou soutěží o klienty, existuje též relevantní trh, na němž různé systémy přeshraničních bezhotovostních plateb, ACH a banky soutěží tak, že jiným bankám nabízejí různé cesty pro uskutečnění přeshraničních bezhotovostních plateb. Například mohou různé banky v určitém členském státě soutěžit o to, kdo bude jednat jako korespondentská banka institucí umístěných v jiných členských státech. Korespondentská banka převede na banku příjemce příchozí přeshraniční bezhotovostní platby. Hospodářská soutěž na tomto trhu, jejímž předmětem jsou banky, může být rovněž označena za hospodářskou soutěž mezi systémy.

19. Zeměpisný trh se jeví být stále převážně vnitrostátní, protože podmínky hospodářské soutěže vztahující se na přeshraniční platby se mezi členskými státy liší.

2. Hospodářská soutěž na relevantních trzích

20. Hospodářská soutěž mezi bankami o klienty bude účinná pouze tehdy, jestliže vůči klientům existují transparentní ceny a podmínky. Hospodářská soutěž bude intenzivnější v případech, kdy mají klienti nízké náklady na změnu, například jestliže banky nabízejí převody i jménem osob, které u nich nemají účet.

21. V současné době se jeví být určitá míra systémové hospodářské soutěže bank mezi různými systémy přeshraničních bezhotovostních plateb, které provádějí bezhotovostní platby od banky příkazce do země banky příjemce. Současně v mnoha členských státech může existovat pouze omezená nebo žádná taková hospodářská soutěž na straně vnitrostátních clearingových systémů užívaných k rozdělování příchozích bezhotovostních plateb v těchto členských státech.

22. Případné omezení hospodářské soutěže uvnitř určitého systému bude mít méně závažné dopady v případě, kdy je kompenzováno širší hospodářskou soutěží jiných systémů (hospodářská soutěž mezi systémy) nebo jiných nástrojů nebo kombinací obou faktorů. Naopak, jestliže tato konkurence jiných systémů je slabá nebo neexistuje, bude zvláště důležité zajistit, aby nebyla omezena hospodářská soutěž uvnitř systému. Navíc jestliže obdobná omezení (uvnitř systému) se vyskytují u konkurenčních systémů, lze méně spoléhat na existenci širší hospodářské soutěže, která by kompenzovala ztrátu hospodářské soutěže uvnitř systému.

3. Hospodářská soutěž jiná než cenová

1. Členství v systému

23. U otázky členství v systémech přeshraničních bezhotovostních plateb je nutno brát v úvahu jiné aspekty práva Společenství než pravidla hospodářské soutěže. Zejména v případech, kdy jsou systémy zřízeny právními předpisy nebo řízeny veřejnými orgány, použijí se zásady svobody usazování, volného pohybu služeb a volného pohybu kapitálu a plateb obsažené ve Smlouvě a v druhé bankovní směrnici [5]. Těmito aspekty veřejné regulace se tento dokument nezabývá.

24. Soukromá ujednání mezi bankami, kterými se zřizují nové nebo propojují stávající systémy přeshraničních bezhotovostních plateb, musejí splňovat ustanovení článků 85 a 86 Smlouvy.

25. Jestliže systém přeshraničních bezhotovostních plateb představuje "podstatné zařízení", musí být otevřen dalšímu členství (kde členství neznamená vlastnictví), pokud kandidáti splňují vhodná kritéria členství (viz bod 26 níže). Podstatným zařízením se rozumí zařízení nebo infrastruktura, která je pro konkurenty nezbytná, aby mohli poskytovat služby svým klientům [6]. Systém přeshraničních bezhotovostních plateb bude podstatným zařízením tehdy, jestliže účast v něm je pro banky nezbytná, aby mohly soutěžit na relevantním trhu. Jinými slovy, nemožnost účastnit se systému představuje pro nového konkurenta významnou překážku vstupu na trh. Tak by tomu bylo, kdyby nový konkurent nemohl rozumně získat přístup k jinému systému nebo vytvořit vlastní systém, aby vstoupil na relevantní trh.

26. Systém přeshraničních bezhotovostních plateb, který představuje podstatné zařízení, může uplatňovat kritéria pro členství, pokud jsou objektivně zdůvodněná. Členství může mít formu přímé nebo nepřímé účasti [7], přičemž každá forma členství podléhá jiným kritériím odpovídajícím odlišné povaze jejich odpovědností. Kritéria pro členství by měla být písemná, dostupná a nediskriminační. Mohou například stanovit požadavky na finanční postavení členů, technické nebo řídicí schopnosti a dodržování určité úrovně úvěruschopnosti. Může být rovněž vyžadováno zaplacení vstupního poplatku. Vstupní poplatek však nesmí být stanoven v takové výši, aby se stal překážkou vstupu. Úroveň vstupního poplatku v každém případě nesmí překročit přiměřený podíl na reálných nákladech minulých investic do systému. Kritéria pro členství nesmí podmiňovat účast v systému ani přijetím jiných nesouvisejících služeb.

27. Požadavek minimálního počtu transakcí by mohl představovat překážku vstupu pro menší banky. Systém přeshraničních bezhotovostních plateb, který představuje podstatné zařízení, by měl pokud možno umožňovat členství i bankám, které mají jen omezený počet transakcí. Přijatelným řešením by mohlo být například umožnit těmto bankám nepřímou účast. Pokud nepřímá účast není možná, musí být každý požadavek na minimální počet transakcí objektivně zdůvodněn.

28. Zamítnutí členství nebo konečné vyloučení ze systému přeshraničních bezhotovostních plateb, který představuje podstatné zařízení, by mělo být doprovázeno písemným zdůvodněním tohoto zamítnutí nebo vyloučení a mělo by podléhat nezávislému přezkumnému řízení.

29. Systém, který není podstatným zařízením, není povinen být otevřen dalším členům ani nemusí mít objektivně zdůvodněná kritéria pro členství. Systémy bez ohledu na to, zda jsou nebo nejsou podstatným zařízením, mohou získat výjimku podle čl. 85 odst. 3, jestliže zakazují svým členům účastnit se jiných systémů, aby si zajistily dostatečný objem operací.

2. Fungování systému

30. Dohody mezi bankami nesmějí vést k žádnému ujednání o výlučnosti: klienti musejí mít nadále možnost svobodně změnit banku nebo využívat současně několik bankovních institucí.

31. Banky se mohou v rámci systému přeshraničních bezhotovostních plateb dohodnout na normách pro fungování systému, druh a kvalitu transakcí, které má systém zpracovávat, a pravidla bezpečnosti a řízení rizik.

32. Dohody o provozních normách, zejména níže uvedené, obvykle nespadají do oblasti působnosti čl. 85 odst. 1:

- standardizované formáty zpráv a směrovací kódy (avšak dohodám o výběru technického vybavení je třeba se vyhýbat, s výjimkou případů, kdy je to nezbytné pro fungování systému),

- minimální informace nutné pro průchod platby systémem,

- dohody o zúčtování, například o způsobech jeho provádění, jeho celkové výši a okamžiku, kdy je možno zúčtování považovat za konečné.

33. Následující dohody o normách mohou spadat do oblasti působnosti čl. 85 odst. 1. V takovém případě obvykle mohou požívat výjimky podle čl. 85 odst. 3, jestliže jsou nediskriminační a omezené na míru nezbytnou ke zlepšení fungování systému.

1. Dohody o transakčních normách, včetně:

- pravidel o lhůtách pro provádění transakcí, která například stanoví, že přijímající banka obdrží bezhotovostní platbu v určité lhůtě, je-li platební příkaz obdržen do určité hodiny (avšak taková pravidla nesmějí zejména vést k dohodnuté praxi ohledně data připsání hodnoty nevýhodného vůči klientům),

- stanovení maximálních a minimálních částek, které systém zpracovává.

2. Dohody o bezpečnosti a řízení rizik, včetně:

- kritérií pro účast na a vedení zúčtovacích účtů,

- ujednání o normách likvidity (například požadavek poskytnout dostatečné zajištění k pokrytí rizika),

- dohodnutého rozdělení ztrát vzniklých neplněním účastníků.

34. Dohody musejí být omezeny na mezibankovní vztahy a nesmějí vést k jednání ve vzájemné shodě vůči klientům.

4. Cenová hospodářská soutěž

1. Počáteční náklady systému přeshraničních bezhotovostních plateb a provozní náklady ústředních orgánů

35. Náklady vzniklé při zřízení systému přeshraničních bezhotovostních plateb a náklady na provoz ústředního orgánu (například ACH) se mohou dělit mezi členy například pomocí sazeb tarifu ACH (který může záviset na objemu transakcí nebo jiných předem daných kritériích) účtovaných účastnícím se bankám. Jestliže účastnícím se bankám, které jednají jako banky příjemce, vznikly náklady při zřízení systému, může být odůvodněné hradit tyto náklady pomocí společně dohodnutého mezibankovního poplatku (k tomu viz níže).

2. Tvorba cen v systémech přeshraničních bezhotovostních plateb

36. Transakce v platebním systému obvykle zahrnuje nejméně čtyři strany: příkazce (klient, který platbu provádí), banku příkazce, příjemce (klient, který platbu přijímá) a banku příjemce. Vzájemné dvoustranné vztahy mezi těmito čtyřmi subjekty tvoří rámec, v němž se v platebním systému tvoří ceny: příkazce – banka příkazce, příjemce – banka příjemce, banka příkazce – banka příjemce a příkazce – příjemce. Cenová ujednání těchto čtyř vztahů se vzájemně ovlivňují.

37. Pokud jde o přeshraniční bezhotovostní platbu, banka příkazce a banka příjemce nemusejí mít přímé smluvní vztahy. V takovém případě se převod uskutečňuje prostřednictvím řetězce bank. Každá dvojice bank v tomto řetězci bude spojena dvoustrannou dohodou nebo, v rámci systému, vícestrannou dohodou. Tvorba mezibankovních cen může být součástí vztahu mezi každou dvojicí bank.

a) Tvorba cen mezi bankou a klientem

38. Existují různé způsoby tvorby cen, které se používají zvlášť nebo kombinovaně. Patří mezi ně explicitní ceny, jako jsou poplatky spojené s transakcí a roční poplatky, méně transparentní ceny jako např. praxe data připsání hodnoty, nižší úročení zůstatku, než je obvyklé (nebo vyšší úročení půjček a přečerpání), a méně výhodné směnné kursy.

39. Stejně jako v jiných oblastech hospodářské soutěže mezi bankami, účastnící banky nesmějí uzavírat dohody směřující ke stanovení druhu nebo výše cen účtovaných klientům. Právní předpisy však někdy omezují rozsah, v němž mohou banky určovat ceny klientům, s výhradou judikatury Soudního dvora Evropských společenství týkající se společného použití čl. 5 druhého pododstavce a článku 85 Smlouvy.

b) Mnohostranné mezibankovní poplatky

40. Komise má za to, že dvoustranná dohoda o mezibankovních poplatcích obvykle nespadá pod čl. 85 odst. 1. Naproti tomu každá vícestranná dohoda o mezibankovních poplatcích je omezením hospodářské soutěže na které se vztahuje čl. 85 odst. 1, protože podstatně omezuje volnost bank samostatně rozhodovat o své cenové politice. Toto omezení může rovněž narušit chování bank vůči jejich klientům. Jiné omezení hospodářské soutěže ve smyslu čl. 85 odst. 1 nastane v případě, kdy existuje dohoda nebo jednání ve vzájemné shodě mezi bankami, podle něhož se dopad mezibankovních poplatků promítne do cen účtovaných klientům.

41. Dostatečně silná hospodářská soutěž mezi systémy by mohla omezit dopad mezibankovního poplatku na ceny účtované klientům. V takovém případě by omezující působení mnohostranného mezibankovního poplatku zavedeného pouze v jednom systému mohlo být zanedbatelné (a tedy nespadat do oblasti působnosti čl. 85 odst. 1), pokud konkurenční systémy neobsahují obdobné mnohostranné mezibankovní poplatky.

42. Jestliže konkurence mezi systémy neexistuje nebo je omezená, obvykle se má za to, že mnohostranný mezibankovní poplatek působí omezení hospodářské soutěže ve značné míře, a tedy vztahuje se na něj zákaz čl. 85 odst. 1.

43. Dohody o mnohostranných mezibankovních poplatcích spadající pod čl. 85 odst. 1 mohou získat výjimku podle čl. 85 odst. 3 pouze v případě, kdy se prokáže, že jsou skutečně nezbytné pro úspěšné provádění určitých forem spolupráce, které jsou samy o sobě kladné. Není úkolem Komise vnucovat bankám konkrétní formu ujednání. Jestliže však banky zavedou ujednání o mnohostranných mezibankovních poplatcích, Komise (za použití kritérií stanovených v čl. 85 odst. 3 pro získání výjimky) bude zkoumat hospodářský prospěch sledovaný takovými ujednáními, a zváží, zda spotřebitelé (bez ohledu na to, zda jsou klienty nebo ne) získají přiměřený podíl na tomto prospěchu a zda konkrétní ujednání o mezibankovních poplatcích jsou skutečně nezbytná k dosažení tohoto prospěchu.

c) Zpracování přeshraničních bezhotovostních plateb

44. Přeshraniční bezhotovostní platba zpracovávaná řetězcem bank může probíhat například následovně. Banka příkazce může převést bezhotovostní platbu první zprostředkovatelské bance ve stejném členském státě. Tato zprostředkovatelská banka se postará o přeshraniční spojení a převede bezhotovostní platbu druhé zprostředkovatelské bance (korespondentské bance) v členském státě určení. Tato korespondentská banka dodá bezhotovostní platbu bance příjemce. To probíhá obvykle prostřednictvím vnitrostátního clearingového systému, kde korespondentská banka hraje roli vstupního bodu do vnitrostátního systému. Systém ACH může být na místě první zprostředkovatelské banky, korespondentské banky nebo obou zároveň.

45. Mezibankovní ceny mohou být součástí vztahu mezi každou dvojicí bank v řetězci. V uvedeném příkladě jak první zprostředkovatelská banka, tak korespondentská banka jsou obvykle schopny se dvoustranně dohodnout s bankou příkazce, resp. s první zprostředkovatelskou bankou, na ceně za zpracování přeshraničních bezhotovostních plateb. Takové dvoustranné cenové dohody nespadají pod čl. 85 odst. 1. Naopak, kdyby skupina bank stanovila společně mnohostranný mezibankovní poplatek, který by pokrýval kterékoli spojení v řetězci, v zásadě by takové ujednání spadalo pod čl. 85 odst. 1. Omezující působení mnohostranné dohody o mezibankovních poplatcích však může být zanedbatelné (a tedy nespadat do oblasti působnosti čl. 85 odst. 1), pokud existují konkurenční systémy, které neobsahují obdobné mnohostranné mezibankovní poplatky.

46. Poslední dvojicí v řetězci je korespondentská banka a banka příjemce. Mohou využít vnitrostátní korespondentské spojení, avšak obvykle jsou obě členy vnitrostátního clearingového systému (nebo ACH), který se používá pro rozdělování příchozích bezhotovostních plateb v členském státě určení. V tomto případě je pravděpodobné, že hospodářská soutěž mezi systémy neexistuje nebo je omezená, protože je nutné použít systém, který může zaručit doručení všem možným bankám příjemce v zemi určení. (Samozřejmě by neexistovala žádná hospodářská soutěž mezi systémy, kdyby se banky dohodly, že pro zpracování příchozích bezhotovostních plateb se použije pouze jeden konkrétní systém.) Každý mnohostranný mezibankovní poplatek, který se používá na přeshraniční bezhotovostní platby zpracovávané v takovém systému, vyvolává otázky o slučitelnosti s pravidly hospodářské soutěže ve smyslu čl. 85 odst. 1.

d) Zdvojené účtování poplatků

Ke zdvojenému účtování poplatků dochází tehdy, když příkazce přeshraniční bezhotovostní platby požádá o hrazení všech poplatků souvisejících s převodem (tzv. převod "OUR" [8]), avšak buď zprostředkovatelská banka nebo banka příjemce přesto odečte určitou částku z převáděné částky nebo banka příjemce účtuje příjemci poplatek přesahující poplatek, který by byl účtován za vnitrostátní bezhotovostní platbu.

48. Komise má za to, že možnost klientů uskutečnit převody OUR představuje hospodářskou výhodu ve smyslu čl. 85 odst. 3. Za určitých okolností může být dohoda o mnohostranném mezibankovním poplatku vztahujícím se na přeshraniční bezhotovostní platby nezbytná, aby se zabránilo praxi zdvojeného účtování přeshraničních bezhotovostních plateb a aby bylo bankám umožněno nabízet převody OUR (viz bod 53 a další níže). V takovém případě požívá poplatek výjimky podle čl. 85 odst. 3.

49. Komise má za to, že mnohostranný mezibankovní poplatek vztahující se na přeshraniční bezhotovostní platby obvykle není nezbytný k tomu, aby bylo bankám umožněno nabízet přeshraniční bezhotovostní platby typu SHARE nebo BEN. Pokud jde o převod SHARE, banka příkazce může účtovat svým klientům cenu, která pokryje její vlastní náklady, zprostředkovatelské banky mohou z převáděné platby odečíst částku, která pokryje jejich náklady (nebo účtovat tyto náklady bance příkazce), a banka příjemce může účtovat svým klientům cenu, která pokryje její náklady. Pokud jde o převod BEN, banka příkazce a zprostředkovatelské banky mohou z převáděné platby odečíst částku, která pokryje jejich náklady, a banka příjemce může účtovat svým klientům cenu, která pokryje její náklady.

50. Každá banka musí mít volnost výběru způsobu (způsobů) přeshraniční bezhotovostní platby (OUR, BEN a SHARE) [9], který zamýšlí nabízet svým klientům.

e) Náklady přeshraničních bezhotovostních plateb

51. Provedení přeshraniční bezhotovostní platby může vyžadovat oproti vnitrostátní bezhotovostní platbě některé dodatečné úkony:

1. pokud jde o celkový systém, může být nezbytné zavést nový systém nebo změnit stávající systém, aby bylo možno zpracovávat přeshraniční platby;

2. pokud jde o platbu samotnou, může jít o tyto dodatečné úkony:

i) může být nezbytné hlásit přeshraniční platbu orgánům platební bilance jako příchozí platbu;

ii) může být nezbytné převést platbu do měny příjemce;

iii) předpisy mohou vyžadovat podrobnější informování příjemce (např. podrobnosti platebního příkazu), než je obvyklé pro vnitrostátní platby;

iv) nutné ověření informací o příjemci, jeho čísle účtu a kódu banky, protože tyto údaje jsou často neúplné nebo nesprávné;

v) platební příkaz musí být přeformátován, má-li být zpracován clearingovým okruhem v zemi určení;

vi) mohou být nutné dodatečné clearingové a zúčtovací operace.

52. Kdykoli banka příkazce, korespondentská banka nebo ACH jsou schopny tyto dodatečné úkony provést, může platba vstoupit do vnitrostátního clearingového systému země určení, jako by šlo o vnitrostátní bezhotovostní platbu. To znamená, že pro banku příjemce by nebyl rozdíl mezi přijetím platby pocházející z jiné země a přijetím čistě vnitrostátní platby. V takovém případě by problém zdvojeného účtování neměl vzniknout a mnohostranný mezibankovní poplatek související s přeshraniční povahou platby by se jevil jako zbytečný.

f) Zabránění zdvojenému účtování v případě, kdy z přeshraničních plateb vznikají zvláštní náklady

53. Komise nicméně uznává, že mohou existovat i nadále okolnosti, kdy bance příjemce budou nutně vznikat dodatečné náklady při přijetí přeshraniční platby ve srovnání s vnitrostátní platbou. To bude platit zejména případě, kdy členské státy požadují, aby banka příjemce oznámila každou příchozí platbu orgánům platební bilance, nebo aby byl příjemce bankou informován podrobněji, než je obvyklé pro vnitrostátní platby. Bude to platit také v případech, kdy bankám příjemce vznikly náklady ze zřízení nových systémů (také zde bude situace různá v různých členských státech). Za takových okolností může být odůvodněné, aby se banky v zemi určení dohodly na mnohostranném mezibankovním poplatku, určeném na pokrytí dodatečných nákladů a zabránění zdvojenému účtování. Takový mezibankovní poplatek může být dohodnut mezi účastníky ACH nebo obecně mezi všemi bankami nebo většinou bank dané země.

54. Ujednání mezi účastníky ACH by pokrylo nezbytné dodatečné náklady bank příjemce prostřednictvím mezibankovního poplatku dohodnutého mezi ACH a účastnícími se bankami příjemce. Tento mnohostranně dohodnutý mezibankovní poplatek by byl založen na skutečných dodatečných nákladech bank příjemce a mohl by být součástí celkového (dvoustranného) poplatku účtovaného ACH bankám příkazců (nebo systémům ACH na straně příkazců). ACH by uhradil bankám příjemce nezbytné dodatečné náklady přerozdělením tohoto mezibankovního poplatku.

55. Ujednání mezi všemi bankami nebo většinou bank určité země by opět pokrylo nezbytné dodatečné náklady prostřednictvím mezibankovního poplatku dohodnutého mezi všemi účastnícími se bankami příjemce. Při každé konkrétní platbě by jedna z těchto bank jednala jako korespondentská banka (vstupní bod) pro banku příkazce. Každý mnohostranně dohodnutý mezibankovní poplatek by byl opět založen na skutečných dodatečných nákladech bank příjemce a mohl by být součástí celkového (dvoustranného) poplatku účtovaného korespondentskými bankami bankám příkazců (nebo systémům ACH na straně příkazců). Korespondentská banka by uhradila bankám příjemce nezbytné dodatečné náklady přerozdělením tohoto mezibankovního poplatku.

g) Podmínky pro uplatnění mnohostranného mezibankovního poplatku

56. Mnohostranný mezibankovní poplatek spadající pod čl. 85 odst. 1 může požívat výjimky proto, že je nutný k zabránění zdvojenému účtování poplatků, za těchto podmínek:

1. výše tohoto poplatku by měla být stanovena (a pravidelně aktualizována) na úrovni průměrných skutečných dodatečných nákladů účastnících se bank jednajících jako banky příjemce;

2. poplatek by měl být definován jako implicitní, což by členům systému umožnilo vyjednat dvoustranné poplatky nad nebo pod touto referenční úrovní.

[1] Sdělení ze dne 18. listopadu 1994, KOM(94) 436: "Převod finančních prostředků v EU: transparentnost, výkonnost a stabilita."

[2] SEK(92) 621: "Usnadnění přeshraničních plateb: zrušení překážek."

[3] Věc 172/80 Züchner v. Bayerische Vereinsbank, Sb. rozh. 1981, s. 2021, bod 18.

[4] Rozhodnutí Komise ze dne 25. března 1992: Eurošeky: Helsinská dohoda, Úř. věst. L 95, 9.4.1992, body 8 a 76; potvrzeno v tomto bodu Soudem první instance, věci T-39/92 a T-40/92 Groupement des cartes bancaires "CB" a Europay International v. Komise, Sb. rozh. 1994, s. II-49, bod 104.

[5] Druhá směrnice Rady 89/646/EHS ze dne 15. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejího výkonu, Úř. věst. L 386, 30.12.1989, s. 1.

[6] K pojmu podstatného zařízení viz věci 6 a 7/73 Institutio Chemioterapico Italiano a Commercial Solvents Corporation v. Komise, Sb. rozh. 1974, s. 223; rozhodnutí Komise ze dne 4. listopadu 1988 London European – Sabena, Úř. věst. L 317, 24.11.1988, s. 47; rozhodnutí Komise ze dne 11. června 1992 B&I Line v. Sealink, Common Market Law Report 1992, s. 255; rozhodnutí Komise ze dne 21. prosince 1993 Port of Rødby, Úř. věst. L 55, 26.2.1994, s. 52; IGR Stereo Television, jedenáctá zpráva o hospodářské soutěži, bod 94; Disma, dvacátá třetí zpráva o hospodářské soutěži, body 223 a 224.

[7] Nepřímá účast je formou členství, která dává institucím některé funkce a odpovědnosti přímé účasti, aniž by jim však svěřila odpovědnosti za zúčtování, které jsou vyhrazeny přímým účastníkům.

[8] Převody se mohou označovat buď"OUR", "SHARE" nebo "BEN" podle toho, jak si klient přeje rozdělit poplatky:

- OUR: všechny poplatky hradí příkazce,

- SHARE: náklady se dělí mezi příkazce a příjemce,

- BEN: všechny poplatky hradí příjemce.

[9] Podle navrhované směrnice by se převod OUR použil automaticky v případě, že příkazce neuvede žádné zvláštní pokyny.

--------------------------------------------------