CS Úřední věstník Evropské unie C 128/136

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu – Zpráva o pokroku v oblasti obnovitelné energie: Zpráva Komise v souladu s článkem 3 směrnice 2001/77/ES, čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/30/ES a o provádění akčního plánu EU pro biomasu KOM(2005) 628

(KOM(2009) 192 v konečném znění)

(2010/C 128/26)

Dne 24. dubna 2009 se Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu Zpráva o pokroku v oblasti obnovitelné energie: Zpráva Komise v souladu s článkem 3 směrnice 2001/77/ES, čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/30/ES a o provádění akčního plánu EU pro biomasu KOM(2005) 628

KOM(2009) 192 v konečném znění.

Specializovaná sekce Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 12. října 2009. Zpravodajkou byla paní ANDREI.

Na 457. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 4. a 5. listopadu 2009 (jednání dne 4. listopadu 2009), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 97 hlasy pro, 2 hlasy byly proti a 4 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV má za to, že změna klimatu představuje jednu z nejvážnějších environmentálních, sociálních a hospodářských hrozeb, která visí nad naší planetou, a její dopady mohou zmírnit pouze rychlá a odpovědná opatření všech zemí. EU a její členské státy by však měly i nadále být hnací silou ambiciózní politiky v oblasti změny klimatu. Využívání obnovitelných zdrojů by mohlo být jedním z hlavních nástrojů na omezení skleníkových plynů i na zajištění energetické nezávislosti a bezpečnosti dodávek pro Evropu.

1.2 Výbor je znepokojen, že EU pravděpodobně nedosáhne cílů, jež jsou stanoveny ve směrnicích 2001/77/ES a 2003/30/ES a mají být splněny do roku 2010, a důrazně vyzývá členské státy, aby přijaly odpovědná opatření a vynaložily veškeré úsilí na to, aby do roku 2010 dosáhly stanovených cílů.

1.3 EHSV zdůrazňuje potřebu jednotné dlouhodobé energetické strategie EU. Kromě toho trh s elektřinou potřebuje stabilní a předvídatelný dlouhodobý právní rámec.

1.4 Odvětví obnovitelné energie nabídne v Evropě řadu možností pro vytváření pracovních míst a pro regionální rozvoj.

1.5 Kromě toho by mělo být k dispozici lepší posouzení dodatečného finančního tlaku na rozpočty rodin.

1.6 Zemědělci a malé a střední podniky by v odvětví obnovitelné energie mohli hrát klíčovou roli.

1.7 Výbor znovu opakuje, že v odvětví dopravy by energetická účinnost měla být prioritou číslo jedna, následovaná eventuálně využíváním biopaliv, pokud je takový výrobní postup udržitelný.

1.8 V zájmu dosažení svých cílů by členské státy měly prostřednictvím používání nových pohonných jednotek v dopravě a větším investováním do alternativních paliv, jako jsou biopaliva druhé a třetí generace, rozrůznit technologii, již využívají, a zároveň tak podnítit a podpořit další výzkum a vývoj.

1.9 V zájmu integrovaného posouzení potenciálu biopaliv a také vyvarování se využití cenné zemědělské půdy a vzácných oblastí s bohatou biologickou rozmanitostí EHSV navrhuje, aby každý členský stát vypracoval a dal k dispozici mapu svého území, na níž by byly vyznačeny oblasti vhodné k pěstování energetických plodin.

1.10 Vzhledem k obavám z tlaku, jenž bude vyvíjen na využívání lesů, EHSV doporučuje, aby důležité kroky týkající se biomasy využívané k výrobě energie byly podniknuty a rozhodnutí v tomto směru přijata pouze po zavedení vhodného systému sledování.

1.11 Komise by měla zvážit možnost přidělit přiměřené prostředky na zvyšování veřejného povědomí a vzdělávání občanů EU v problematice energií. Bude poskytnuto další financování s cílem zajistit odborníky v oblasti energetické účinnosti a výroby obnovitelné energie.

Měly by být předloženy a opakovány návrhy tak, aby rozpočet na výzkum a vývoj v oblasti obnovitelné energie byl zachován a navýšen i navzdory finanční krizi jak na úrovni členských států, tak na úrovni Unie, nemá-li brzy dojít ke ztrátě veškeré autonomie vůči ostatním mocnostem.

1.12 Při přípravě dalších zpráv o pokroku by Evropská komise měla zvážit také možnost monitorování a podávání zpráv o zpracování a recyklaci zařízení na výrobu obnovitelné energie poté, co dosáhnou konce své životnosti.

2. Úvod

2.1 Dne 24. dubna 2009 přijala Komise sdělení s názvem Zpráva o pokroku v oblasti obnovitelné energie (KOM(2009) 192 v konečném znění), k němuž je připojen podrobnější pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2009) 503 v konečném znění). Sdělení připomíná evropský politický rámec pro obnovitelnou energii: význam obnovitelné energie pro dosažení našich cílů v oblasti změny klimatu a udržitelnosti, zlepšení bezpečnosti našich dodávek energie a rozvoj inovačního evropského odvětví obnovitelné energie s cílem vytvářet v Evropě pracovní místa a zajistit dobré životní podmínky.

2.2 Ve směrnicích 2001/77/ES a 2003/30/ES stanovila Komise cíle týkající se podílu elektrické energie z obnovitelných zdrojů a podílu obnovitelné energie v dopravě, které mají být splněny do roku 2010. Tyto směrnice vyžadují, aby členské státy předložily výroční zprávy, jež budou obsahovat analýzu pokroku ve srovnání s jejich vnitrostátními orientačními cíly, a aby Evropská komise každé dva roky přezkoumala pokrok. V roce 2005 byl navíc přijat akční plán pro biomasu (1), jehož cílem bylo zaměřit pozornost členských států konkrétně na potřebu rozvíjet evropské zdroje biomasy.

2.3 Členské státy si mohly volně vybrat, kterému podpůrnému mechanismu dají přednost, aby dosáhly svých cílů.

2.4 Tato nejnovější zpráva o pokroku poukazuje na skutečnost, že za poslední dva roky bylo dosaženo jen malého pokroku a jen dva členské státy své cíle již splnily. Potvrzuje předchozí analýzu, podle níž EU pravděpodobně nedosáhne cílů, jež mají být splněny do roku 2010. V případě spotřeby elektrické energie vyrobené z obnovitelných zdrojů by EU mohla dosáhnout 19 % podílu namísto 21 % a v dopravě 4 % podílu energie z obnovitelných zdrojů místo 5,75 %.

2.5 Zpráva zkoumá důvody a vysvětluje, že nová směrnice o obnovitelné energii (2009/28/ES) (2), která byla schválena coby součást balíčku opatření v oblasti energetiky a klimatu, řeší všechny obavy, na které zpráva poukazuje, a poskytuje solidní základ pro odstranění překážek a zvýšení růstu v oblasti obnovitelné energie v příštích 10 letech.

3. Dokumenty Komise

3.1 Obnovitelná energie pro odvětví elektrické energie

3.1.1 Sdělení Komise obsahuje informace o zprávách o pokroku, přičemž se v případě elektrické energie zaměřuje na údaje od roku 2004 do roku 2006 a v případě biopaliv na údaje za rok 2007.

3.1.2 Vyplývá z nich, že podíl konečné spotřeby elektrické energie v EU vyrobené z obnovitelných zdrojů v roce 2006 vzrostl a představoval 15,7 % oproti 14,5 % v roce 2004. Cíl ve výši 21 %, jenž má být dosažen do roku 2010, bude splněn pouze s vynaložením dalšího podstatného úsilí. Svých stanovených cílů pro rok 2010 dosáhly pouze dvě země (Maďarsko a Německo), šest členských států dosáhlo na cestě ke splnění svých cílů do roku 2010 většího pokroku, než byl evropský průměr, avšak v sedmi zemích se tento pokrok zastavil, nebo jejich podíl dokonce klesl.

3.1.3 Byly využívány nepříliš rozmanité technologie. Největší růst byl zaznamenán v oblasti využívání pevné biomasy a větrné energie.

3.1.4 Různý stupeň pokroku, jenž byl zaznamenán, je způsoben používáním 27 různých režimů podpory, jež obsahují rozličné nástroje politiky, včetně: výkupních cen, systémů prémií, zelených osvědčení, osvobození od daně, povinností ukládaných dodavatelům pohonných hmot, politiky v oblasti zadávání veřejných zakázek a výzkumu a vývoje. Nejednotnost a rychlé změny politik a rozpočtu jsou překážkou pro rozvoj projektů zaměřených na elektrickou energii z obnovitelných zdrojů.

3.1.5 Hlavní problémy z hlediska provádění byly nalezeny v oblasti administrativních překážek a přístupu do distribuční soustavy: nedostatečná kapacita této soustavy, netransparentní postupy pro připojení k soustavě, vysoké náklady na připojení a zdlouhavé vyřizování žádostí o povolení připojení k soustavě. Tyto hlavní překážky jsou častěji způsobovány omezením administrativních a jiných zdrojů než technologickými problémy.

3.1.6 Kromě toho v některých členských státech náklady připojení k soustavě a na rozšíření soustavy a systém poplatků některých provozovatelů přenosových a distribučních soustav stále ještě upřednostňují zavedené účastníky a diskriminují nové, často decentralizované a menší výrobce elektřiny z obnovitelných zdrojů. To brání vytváření pracovních míst a růstu na místní a regionální úrovni.

3.1.7 Režim záruky původu ještě nebyl ve všech členských státech v plném rozsahu proveden, neboť se vyskytly problémy se spolehlivostí a dvojím účtováním, jakož i riziko uvádění na účtech dvou odlišných skupin zákazníků. Tím se obecně narušil trh spotřebitelů pro elektřinu vyrobenou z obnovitelných zdrojů.

3.2 Obnovitelná energie pro odvětví dopravy

3.2.1 Směrnice o obnovitelné energii v dopravě (směrnice 2003/30/ES) uložila členským státům povinnost stanovit cíle pro podíl obnovitelné energie s cílem nahradit naftu a benzin v dopravě pro rok 2005 a 2010 s výchozími referenčními hodnotami 2 %, resp. 5,75 %. Ze zprávy o pokroku z ledna 2007 (3) vyplývá, že biopaliva dosáhla v EU v roce 2005 1 % podílu a referenčních hodnot dosáhly jen Německo a Švédsko.

3.2.2 Podle zpráv členských států 8,1 Mtoe (2,6 %) veškerých pohonných hmot, jež byly v roce 2007 spotřebovány v EU v dopravě, pocházelo z biopaliv. V roce 2007 představoval podíl bionafty na obnovitelných pohonných hmotách v dopravě 75 % (6,1 Mtoe), z čehož 26 % pocházelo z dovozu. Bioethanol představoval 15 % (1,24 Mtoe) obnovitelných pohonných hmot v dopravě, z čehož 31 % bylo dovezeno. Zbývajících 10 % tvořil čistý rostlinný olej používaný v Německu, Irsku a Nizozemsku a bioplyn ve Švédsku.

3.2.3 Německo, Francie, Rakousko, Švédsko a Velká Británie byly v letech 2006 a 2007 pěti největšími spotřebiteli biopaliv a spotřebovaly 87 %, resp. 81 % veškerých biopaliv v EU. O využití jiných druhů obnovitelné energie v odvětví dopravy nejsou k dispozici žádné zprávy. Používání vodíku z různých zdrojů zůstává na bezvýznamné úrovni a elektrická energie z obnovitelných zdrojů se v silniční dopravě používá jen v malé míře.

3.2.4 Čisté dovozy bioethanolu vzrostly z 171 Ktoe v roce 2005 na 397 Ktoe v roce 2007 a podíl tuzemské výroby bionafty klesá. Obchodní bilance EU v oblasti bionafty se změnila z pozitivních hodnot v roce 2005 (vyvezlo se 355 Ktoe) na negativní hodnoty v roce 2007 (dovezlo se 1,8 Mtoe bionafty). Hlavní příčinou této změny byla nižší cena methylesteru sójového oleje ze Spojených států a ethanolu vyrobeného z cukrové třtiny v Brazílii a Argentině.

3.2.5 Daňové úlevy a povinnost využívat biopaliva jsou dvěma nejčastějšími nástroji, které členské státy využívají na podporu biopaliv. V období let 2005–2006 používaly všechny členské státy s výjimkou Finska jako hlavní opatření podpory osvobození od spotřební daně, zatímco povinnost využívat biopaliva uplatňovaly pouze tři země. Od roku 2007 existuje ve více než polovině členských států povinnost vyrábět směsi paliv s určitým biopalivem, ve většině případů ve spojení s částečným, i když postupně rostoucím zdaněním. Některé země využívají mechanismus kvót a nabídková řízení.

3.2.6 Kromě toho některé členské státy podporují biopaliva pomocí zvláštních opatření. Mezi tyto nástroje politiky patří opatření týkající se zemědělství (například pěstování pícnin) a průmyslu (kde jsou prováděny operace nezbytné k výrobě meziproduktu a konečného produktu), opatření týkající se distribuce biopaliv a pořízení a údržby automobilů a vozidel na biopaliva.

3.3 Hospodářský a environmentální dopad

3.3.1 Z hospodářského hlediska přispělo zvýšené používání biopaliv k zabezpečení dodávek energie díky tomu, že se v EU snížila závislost na fosilních palivech a rozrůznila se škála paliv.

3.3.2 Odvětví biomasy a biopaliv byla pro hospodářství EU přínosem také vytvořením dalších pracovních příležitostí. V roce 2005 bylo v oblasti používání biomasy bez připojení k distribuční soustavě zaměstnáno 600 000 osob, v oblasti biomasy s připojením k distribuční soustavě a biopaliv více než 100 000 osob a v oblasti bioplynu asi 50 000 osob. Významnou úlohu při dodávkách paliv pro technologii biomasy kromě toho plní zemědělství a lesnictví.

3.3.3 Čisté úspory skleníkových plynů dosažené v EU v období let 2006–2007 uváděním biopaliv na trh a jejich spotřebou činí 9,7 a 14,0 milionů tun ekvivalentu CO2. To znamená, že spotřeby biopaliv v EU se dosáhlo opětovným využitím nedávno opuštěné zemědělské půdy nebo snížením tempa opouštění zemědělské půdy v EU.

3.3.4 Zavedení biopaliv je i nadále nákladnější než využívání jiných technologií na snížení CO2 v jiných odvětvích, nicméně vzhledem k dnešním technologiím je stále jednou z nejdostupnějších možností, jak v dopravě omezit nárůst emisí CO2.

3.4 Řízení pro porušení právních předpisů

3.4.1 Od roku 2004 zahájila Komise 61 právních řízení proti členským státům kvůli nedodržení ustanovení směrnice 2001/77/ES o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou. 16 z nich stále nebylo vyřešeno. Na základě směrnice 2003/30/ES o obnovitelné energii v dopravě zahájila Komise od roku 2005 62 právních řízení proti členským státům, z nichž mnohá se týkala nesplnění povinnosti předkládat zprávy nebo skutečnosti, že členské státy nestanovily vnitrostátní cíle v souladu s referenčními hodnotami směrnice.

3.5 Obnovitelná energie používaná při vytápění a chlazení

3.5.1 Na toto odvětví spadá přibližně 50 % celkové konečné spotřeby energie a 60 % celkové konečné spotřeby obnovitelné energie. Odvětví dominuje biomasa, používá se však rovněž solární energie a energie geotermální.

3.5.2 Biomasu lze použít při výrobě tepla a elektrické energie, jakož i ve formě „biopaliv“, tj. v dopravě. Z tohoto důvodu předložila EU v roce 2005 akční plán pro biomasu obsahující 33 opatření, v němž se poukazuje na to, jak důležité je koordinovat politiky v této oblasti. V rámci této zprávy se proto zkoumá i pokrok v odvětví biomasy.

3.5.3 Mezi problémy, s nimiž se potýká růst odvětví biomasy, patří administrativní a netržní překážky, jako např. neexistence jasného a jednotného vymezení pojmů a překážky vznikající na základě zdlouhavých a z právního hlediska složitých postupů udělování povolení.

3.5.4 Rozvoji zařízení na bioenergii v členských státech EU stále brání určitý počet administrativních překážek. Komise provedla studii zaměřenou na referenční srovnání povolení týkajících se bioenergie, přičemž se zaměřila dobu, jež je k jejich získání v EU zapotřebí, a na faktory, které ovlivňují, zda bude povolení uděleno, či nikoli.

4. Obecné připomínky

4.1 EHSV vítá sdělení Komise a zdůrazňuje, že je stále zapotřebí nového a silnějšího právního rámce a také pokračovat ve sledování a podávání zpráv. Některé ze zjištěných překážek byly již zohledněny při přípravě nové směrnice o obnovitelné energii a pokynů pro vypracování národních akčních plánů.

4.2 EHSV opakuje, že plně podporuje využívání obnovitelné energie a že si je vědom toho, že má-li být dosaženo ambiciózního cíle Rady (60–80 % snížení emisí CO2 a dosažení vyšší energetické soběstačnosti) (4), bude střednědobě až dlouhodobě zapotřebí daleko vyššího podílu obnovitelných zdrojů energie než oněch avizovaných 20 % do roku 2020.

4.3 EHSV zdůrazňuje potřebu jednotné dlouhodobé energetické strategie EU.

4.4 K dosažení cílů Společenství, pokud jde o rozvoj elektrické energie vyrobené z obnovitelných zdrojů, je zapotřebí zvýšit povědomí veřejnosti a prohloubit její vzdělání, aby bylo možno získat její podporu. Důležitou roli by proto mohly sehrát národní programy podpory rozvoje odvětví obnovitelné energie.

4.5 Odvětví obnovitelné energie nabízí řadu možností pro vytváření pracovních míst v Evropě. Ze studie WWF s názvem „Low carbon jobs for Europe“ (Nízkouhlíková pracovní místa pro Evropu) (5) vyplývá, že přinejmenším 3,4 milionů pracovních míst v Evropě souvisí přímo s obnovitelnou energií, udržitelnou dopravou a energeticky účinným zbožím a službami.

4.6 Výroba obnovitelné energie často závisí na místních či regionálních malých a středních podnicích a zemědělcích. Příležitosti, které regionální a místní investice do obnovitelné energie přinášejí členským státům a jejich regionům v oblasti růstu a rozvoje zaměstnanosti, jsou značné. EHSV doporučuje, aby byla přijímána opatření na podporu regionálního rozvoje a podněcována výměna osvědčených postupů týkajících se výroby obnovitelné energie mezi místními a regionálními rozvojovými iniciativami, a podporuje využívání fondů EU v této oblasti.

4.7 V uplynulých letech vyčlenila Komise v rámci šestého a sedmého rámcového programu značné finanční prostředky na rozvoj druhé generace technologií pro biopaliva (6). V rámci programu „Inteligentní energie pro Evropu II“ byly také vytyčeny osvědčené postupy s cílem podporovat bioenergii v členských státech EU. V současné době by místo na příklady inovace měla EU svou pozornost zaměřit na co nejúčinnější znásobení osvědčených postupů (7).

4.8 Je zapotřebí financovat výzkum nových pohonných jednotek a biopaliv druhé generace a jiných obnovitelných pohonných hmot a doporučuje se rovněž přijmout opatření na zlepšení přístupu na trh s alternativními pohonnými hmotami (8).

4.9 V dalších zprávách o pokroku by Evropská komise měla také nastínit možnosti zpracování a recyklace zařízení na výrobu energie z obnovitelných zdrojů poté, co dosáhnout konce své životnosti. Dobrým příkladem v této oblasti je činnost sdružení PV Cycle, které zavedlo dobrovolný program pro sběr a recyklaci modulů, jejichž životnost je u konce, přebírá odpovědnost za fotovoltaické moduly v průběhu celého jejich hodnotového řetězce a vytváří nástroje na monitorování, podávání zpráv a rozvoj osvědčených postupů v této oblasti.

5. Zvláštní připomínky

5.1 Obnovitelná energie pro odvětví elektrické energie

5.1.1 Výbor je znepokojen, že EU pravděpodobně nedosáhne cílů, jež mají být podle zmíněných dvou směrnic splněny do roku 2010. Naléhavě tedy vyzýváme členské státy, aby přijaly odpovědná opatření a vynaložily veškeré úsilí, jež je zapotřebí ke splnění stanovených cílů, i když nejsou povinné. Jak bylo zdůrazněno ve Sternově zprávě, nečinnost vyjde z dlouhodobého hlediska daleko dráž.

5.1.2 Dnes existuje 27 různých vnitrostátních režimů podpory a hrozí, že členské státy se budou předhánět s nabídkami, aby splnily své cíle, což povede k větším nákladům, než je nutné. V zájmu dosažení svých cílů by členské státy měly rozrůznit technologii, již využívají, a zároveň tak podnítit a podpořit další výzkum a vývoj (9) a náležité vzdělávání a odbornou přípravu (10). Dobrým příkladem rozvoje výzkumu a vývoje se státní finanční pomocí je centrum IMEC v Belgii (www.imec.be).

5.1.3 EHSV opět zdůrazňuje potřebu společné strategie členských států v oblasti energetické politiky založené na analýze nákladů a přínosů. Řada orgánů, včetně EHSV, vyzvala EU, aby mluvila jedním hlasem. Dokud však budou některé členské státy sledovat především své vlastní zájmy, zůstane evropská energetická scéna slabší, zranitelnější a méně výkonná, než by potenciálně mohla být. Čím větší členský stát je, tím bude mít větší vliv (11). V této souvislosti představila Evropská komise na konci června pokyny pro národní akční plány (12) pro energii z obnovitelných zdrojů, které mají usnadnit dosažení konsenzu, pokud jde o využívání obnovitelné energie.

5.1.4 V zájmu překonání hlavních překážek, na něž zpráva upozornila, pokud jde o přístup do distribuční soustavy, je třeba účinně podporovat integraci funkční distribuční soustavy pro obnovitelnou energii a využívání systémů dočasného skladování energie (např. baterií) pro integrovanou výrobu obnovitelné energie. Co se týče administrativních překážek, členské státy by měly vážně zvážit doporučení Komise zřídit jediný správní orgán odpovědný za veškerá nezbytná schvalování, který by pracoval transparentněji (13). Kromě toho trh s elektřinou potřebuje stabilní a předvídatelný dlouhodobý právní rámec a větší harmonizaci motivačních programů členských států.

5.1.5 Řádné uplatňování režimu záruky původu ve všech členských státech by mohlo umožnit dosáhnout cíle s nižšími náklady na evropské úrovni.

5.2 Obnovitelná energie pro odvětví dopravy

5.2.1 EHSV souhlasí s výrokem Komise, že zavedení biopaliv je i nadále nákladnější než využívání jiných technologií na snížení CO2 v jiných odvětvích, nemůže však souhlasit s tím, že stále představuje jednu z mála dostupných možností, jak v dopravě omezit nárůst emisí CO2, dokud ve všech členských státech nebudou náležitě zavedeny programy na podporu udržitelné dopravy.

5.2.2 Je naprosto nezbytné zajistit v odvětví dopravy energetickou účinnost: pravděpodobně bude stále obtížnější dosáhnout udržitelným způsobem závazného procenta obnovitelné energie, pokud bude celková poptávka po energii pro dopravu i nadále stoupat. Výbor již při řadě příležitostí upozornil na to, že tento problém by se měl řešit pomocí politiky usilující o omezení dopravy a změnou skladby dopravy a rovněž na základě tržních pobídek ve prospěch těch druhů, jež jsou šetrnější k životnímu prostředí, jako je místní veřejná doprava a lodní doprava (4).

5.2.3 Evropská výroba energie pro dopravu z obnovitelných zdrojů v současnosti spočívá téměř výhradně ve výrobě biopaliv, která v roce 2007 pokrývala pouze 2,6 % energetické potřeby v odvětví dopravy v Evropě. Ve svém stanovisku (14) k pokroku dosaženému ve využívání biopaliv Výbor uvedl, že je zapotřebí přehodnotit dosud prováděnou politiku, přičemž zdůraznil biopaliva druhé generace. Zároveň je třeba prosazovat a podporovat rozvoj technologií druhé generace pro přeměnu energie, které budou schopné využívat suroviny z tzv. „rychle rostoucích plodin“, jejichž základem je hlavně pěstování travin a dřevin, nebo z vedlejších zemědělských produktů, a vyhnout se tak používání vzácnějších zemědělsko-potravinářských osiv (15).

5.2.4 V zájmu vyvarování se využití zemědělské půdy a oblastí s bohatou biologickou rozmanitostí pro účely výroby biopaliv EHSV navrhuje, aby dal každý členský stát k dispozici mapu svého území, na níž by byla vyznačena území určená k pěstování energetických plodin. Toto opatření rovněž přispěje k lepšímu posouzení potenciálu biopaliv na evropské úrovni.

5.3 Hospodářský a environmentální dopad

5.3.1 Dokument Komise o hospodářském a environmentálním dopadu je dosti optimistický, neboť se zaměřuje převážně na pozitivní dopad a přehlíží vliv biopaliv na ceny potravin. EHSV tedy doporučuje, aby využívání zemědělství k výrobě vysoce kvalitních potravin mělo přednost před jeho využíváním k výrobě energie s cílem reagovat na vyšší ceny potravin. Evropská unie by měla podniknout kroky ke zlepšení podpory kritérií udržitelnosti pro biopaliva a rozvoje biopaliv druhé a třetí generace. Spuštěním systému certifikace biopaliv se EU ujme vedení v oblasti podpory udržitelných pěstitelských postupů (včetně změny ve využívání půdy a ochrany biologické rozmanitosti), a to v rámci svých hranic i mimo ně.

5.3.2 V dokumentu Komise nejsou posouzeny hospodářské a sociální dopady využívání obnovitelných zdrojů energie na rozpočet konečných spotřebitelů.

5.4 Obnovitelná energie používaná při vytápění a chlazení

5.4.1 V důsledku využívání biomasy při výrobě tepla a elektrické energie, jakož i ve formě „biopaliv“, Výbor očekává, že bude vyvíjen vysoký tlak na využívání lesů. Kromě toho skutečnost, že více než 70 studií (16) financovaných Evropskou komisí, které měly odhadnout celkový potenciál EU-27 do roku 2020, se značně liší (od 76 Mtoe až po 480 Mtoe), zvyšuje naši obavu, pokud jde o správu lesů a tlak, jenž bude na využívání lesů vyvíjen. Důležité kroky týkající se biomasy využívané na výrobu energie budou podniknuty a rozhodnutí v tomto směru přijata pouze po zavedení vhodného systému sledování. Výbor tedy se zájmem očekává plánovanou zprávu Komise o udržitelném využívání biomasy (17).

V Bruselu dne 4. listopadu 2009 Předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) KOM(2005) 628 – Akční plán pro biomasu.

(2) Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 16.

(3) KOM (2006) 845 – Hodnotící zpráva o dosaženém pokroku v oblasti biopaliv.

(4) Stanovisko EHSV k tématu Podpora užívání energie z obnovitelných zdrojů, Úř. věst. C 77, 31.3.2009, s. 43–48.

(5) http://assets.panda.org/downloads/low_carbon_jobs_final.pdf.

(6) Podle zprávy bylo vyčleněno více než 109 milionů eur.

(7) „BAP Driver – European Best Practice Report“ (zpráva o nejlepších osvědčených postupech), k dispozici na adrese: http://www.bapdriver.org/.

(8) Stanovisko EHSV k tématu Podpora alternativních pohonných hmot v silniční dopravě, Úř. věst. C 195, 18.8.2006, s. 75–79.

(9) Stanovisko EHSV k tématu Řešení ropných výzev, CESE 46/2009 (odstavec 5.8).

(10) Stanovisko EHSV k tématu Potřeby vzdělávání a odborné přípravy pro společnost využívající energii ze zdrojů bez emisí uhlíku, CESE 867/2009.

(11) Stanovisko EHSV k Druhému strategickému přezkum energetické politiky, CESE 621/2009.

(12) Rozhodnutí Komise K(2009) 5174 – 1/30.6.2009.

(13) Stanovisko EHSV k tématu Řešení ropných výzev, CESE 46/2009 (TEN/368, odstavec 4.7).

(14) Stanovisko EHSV k Hodnotící zprávě o dosaženém pokroku v oblasti biopaliv, Úř. věst. C 44, 16.2.2008, s. 34–43.

(15) Stanovisko EHSV k tématu Skladba zdrojů energie v dopravě, CESE 269/2008.

(16) Status of Biomass Resources Assessments Version 1 (posouzení stavu zdrojů biomasy, první verze), prosinec 2008: http://www.eu-bee.com/.

(17) Článek 17 směrnice 2009/28/ES.