[pic] | EVROPSKÁ KOMISE |

V Bruselu dne 31.1.2011

KOM(2011) 31 v konečném znění

SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ

Obnovitelná energie: na cestě ke splnění cíle pro rok 2020

SEK(2011) 129 v konečném zněníSEK(2011) 130 v konečném zněníSEK(2011) 131 v konečném znění

SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ

Obnovitelná energie: na cestě ke splnění cíle pro rok 2020

ÚVOD

Obnovitelná energie je rozhodující pro přechod na nízkouhlíkové hospodářství. Je rovněž klíčovou součástí energetické strategie EU. Evropský průmysl představuje světovou špičku ve vývoji technologií v oblasti obnovitelné energie. V současné době zaměstnává v této oblasti 1,5 milionu lidí, do roku 2020 by zde mohly najít zaměstnání další tři miliony lidí[1]. Podpora obnovitelné energie také přispívá k rozvoji řady různých, převážně vlastních, zdrojů energie.

Politika EU v oblasti obnovitelné energie je relativně nová a datuje se od přijetí bílé knihy v roce 1997. Podnětem pro vznik této politiky byla potřeba snižování emisí uhlíku v odvětví energetiky a řešení rostoucí závislosti na dovozech fosilních paliv z politicky nestabilních regionů mimo EU. Od té doby se těžiště zájmu posunulo z podpory obnovitelné energie pomocí orientačních cílů pro odvětví elektřiny a dopravy k vymezení právně závazných cílů podpořených komplexním právním rámcem a v poslední době ke změně orientace evropské politiky v oblasti energetické infrastruktury, která usnadňuje růst výroby obnovitelné energie. Nová směrnice o energii z obnovitelných zdrojů poskytuje silný a stabilní regulační rámec pro rozvoj obnovitelné energie v Evropě. Provedením směrnice všemi členskými státy ve stanovené lhůtě do 5. prosince 2010 a přijetím národních akčních plánů pro energii z obnovitelných zdrojů byly položeny základy pro rozhodné opatření EU v oblasti obnovitelné energie.

Ve strategii Komise Energie 2020[2] je položen důraz na to, jak infrastruktura a inovační politiky EU podporují rozvoj odvětví obnovitelné energie a zajišťují, aby se zdroje a technologie pro obnovitelnou energii co nejdříve staly ekonomicky konkurenceschopnými, a tím se podpořil růst obnovitelné energie pro dosažení našich cílů. Protože se ale jedná o nový a teprve se rozvíjející obor, bude nutno v příštích letech vyřešit tyto důležité úkoly a rovněž otázku financování.

Toto sdělení podává přehled o odvětví obnovitelné energie v Evropě a jeho vyhlídkách do roku 2020 a zabývá se nevyřešenými problémy, které stojí v cestě jeho dalšímu rozvoji. Podkladová analýza, ze které vychází toto sdělení, je obsahem tří zpráv, které přezkoumávají financování obnovitelné energie na evropské i vnitrostátní úrovni, poslední pokrok ve vývoji zdrojů obnovitelné energie a používání biopaliv a jiných obnovitelných zdrojů energie v dopravě, jakož i fungování ověřovací metody hmotnostní bilance pro režim udržitelnosti pro biopaliva a biokapaliny. Společně tyto čtyři dokumenty představují odpověď Komise na požadavky na podávání zpráv stanovené v příslušných právních předpisech EU[3].

DOSAžENÍ CÍLE 20% SNÍžENÍ

Až do roku 2008 probíhal vývoj obnovitelné energie podle volného právního rámce, který nestanovoval žádné závazné cíle. „Směrnice o obnovitelné elektřině“[4] a „směrnice o biopalivech“[5] stanoví orientační vnitrostátní cíle tak, aby EU dosáhla podílu obnovitelné energie ve výrobě elektřiny ve výši 21 % do roku 2010[6] a podílu obnovitelné energie nahrazující benzín a motorovou naftu v dopravě ve výši 5,75 % do roku 2010.

Z přezkumu uvedeného v přiložené zprávě o pokroku vyplývá, že ani jeden z těchto cílů nebude pravděpodobně splněn, přestože, jak je uvedeno níže, obě odvětví zaznamenala trvalý růst:

Odvětvový a celkový růst obnovitelné energie v EU[7]

[pic]

Pouze několik členských států, jmenovitě Dánsko, Irsko, Litva, Maďarsko, Německo, Polsko a Portugalsko očekává, že dosáhne svých cílů pro rok 2010, pokud jde o výrobu elektřiny z obnovitelných zdrojů. Obdobná situace je v oblasti využití obnovitelných zdrojů v dopravě, kde pouze Finsko, Malta, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Rumunsko, Španělsko a Švédsko předpokládají, že splní své cíle.

Nedostatečně rychlý pokrok směrem k dohodnutým cílům a potřeba podporovat rozvoj energie z obnovitelných zdrojů ve všech členských státech, a ne jen v několika z nich, patřily mezi důvody, které vedly ke změně přístupu v politice a přijetí směrnice o energii z obnovitelných zdrojů v roce 2009[8]. Nová směrnice se zabývá celkovou spotřebou energie včetně energie na topení a chlazení a místo orientačních cílů stanoví právně závazné vnitrostátní cíle, např. že EU dosáhne do roku 2020 20% podílu energie z obnovitelných zdrojů. Dále obsahuje mnohem účinnější řadu opatření pro usnadnění rozvoje energie z obnovitelných zdrojů, jako jsou právní požadavky vůči členským státům, aby vypracovaly národní akční plány pro energii z obnovitelných zdrojů, upravily režimy plánování a vybudovaly elektrické sítě. Potřeba zlepšit režimy plánování (při současném respektování zásady předběžné opatrnosti a zmírnění dopadů na životní prostředí) byla dalším bodem rovněž popsaným ve sdělení Komise o prioritách infrastruktury. Jak infrastruktuře pro energii z obnovitelných zdrojů, tak energetické infrastruktuře celkově je nutno věnovat zvláštní pozornost.

Z přezkumu plánů členských států vyplývá, že nový přístup se začíná vyplácet. Komplexní a závazný regulační rámec funguje jako katalyzátor vývoje energie z obnovitelných zdrojů pro dosažení ambiciózních cílů, které si EU vytyčila[9]. Výsledkem rychlého růstu v poslední době je, že v roce 2009 představovaly investice do energie z obnovitelných zdrojů 62 % investic do výroby energie.

….rychlejší růst….

Podle prognóz členských států poroste v letech do roku 2020 energie z obnovitelných zdrojů rychlejším tempem než v minulosti. Téměř polovina členských států (Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Francie, Litva, Malta, Německo, Nizozemsko, Rakousko, Řecko, Slovinsko, Španělsko a Švédsko) má v plánu překročit své vlastní cíle a být schopna poskytnout přebytky dalším členským státům. U dvou členských států (Itálie a Lucemburska) se předpokládá, že malá část energie z obnovitelných zdrojů bude zajištěna z „dovozu“ ve formě statistických převodů z členských států s přebytky nebo ze třetích zemí (podrobnosti viz přiložená hodnotící zpráva). Pokud se všechny tyto prognózy výroby naplní, pak celkový podíl obnovitelné energie v EU v roce 2020 překročí cíl 20 %.

Plány rovněž obsahují důležité informace o energetické účinnosti. Předpokládá se, že spotřeba energie v EU v roce 2020 bude na úrovni 95 % ve srovnání s rokem 2005. Odhady změn ve vnitrostátní spotřebě energie oproti roku 2005 se pohybují v rozmezí mezi nárůstem o více než 20 % na Kypru, v Litvě a na Maltě a snížením o 14 % v Německu a 9 % ve Spojeném království.

Očekává se, že členské státy dohromady více než zdvojnásobí svou celkovou spotřebu energie z obnovitelných zdrojů ze 103 Mtoe v roce 2005 na 217 Mtoe v roce 2020 (hrubá konečná spotřeba energie). Odvětví elektřiny se na tomto nárůstu má podílet ze 45 %, vytápění ze 37 % a doprava z 18 %. Předpokládaný vývoj v EU ve všech třech oblastech je znázorněn na níže uvedených grafech[10]. Po biomase se bude větrná energie podílet 27 % na předpokládaném zvýšení spotřeby energie z obnovitelných zdrojů (ze dvou třetin na pevnině, z jedné třetiny na moři), což vyvolá poptávku u evropských výrobců větrných elektráren a souvisejících podpůrných odvětví. Obdobně poroste odvětví solární energie, zejména fotovoltaiky. Ostatní technologie, u nichž se v současné době jedná o malá množství, porostou ještě rychleji. Evropské průmyslové podniky musí být tedy připraveny na rostoucí poptávku reagovat.

[pic]

….více elektřiny….

Na základě plánů členských států by měla energie z obnovitelných zdrojů do roku 2020 představovat 37 % evropské skladby zdrojů energie. Předpokládaný rozvoj výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů s sebou nese řadu důsledků. Za prvé se výrazněji projevuje potřeba urychlit modernizaci elektrické rozvodné sítě. Ve sdělení o energetické infrastruktuře bylo zdůrazněno, že je nutno provést naléhavé opatření s cílem připravit elektrickou síť na integraci značných objemů elektrické energie vyrobené z obnovitelných zdrojů, usnadnit vyvážení sítě, zajistit flexibilitu a decentralizovanou výrobu elektřiny. Elektrické soustavy musí být navzájem více propojené a pružnější. Bude proto nutné posílit infrastrukturu a vybudovat novou, včetně použití technologií inteligentních sítí[11]. Jedním z největších úkolů týkajících se infrastruktury sítě je vybudování elektrické sítě jak na moři, tak na pevnině pro napojení budoucích předpokládaných, zejména větrných elektráren v evropských severních mořích.

Ve strategii Energie 2020 je rovněž zdůrazněno, že nárůst elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů má dopady na celý trh s elektrickou energií. Početné flexibilní decentralizované formy výroby elektřiny menšího rozsahu potřebují jiná pravidla pro návrh sítě a trhu ve srovnání s tradičními velkými centralizovanými zdroji energie. Tržní integrace energie z obnovitelných zdrojů by měla být v ideálním případě provedena způsobem, který zajistí vybudování zdrojů tam, kde je to nejvýhodnější ekonomicky i z hlediska životního prostředí. Hlediska, jako je vzdálenost od středisek spotřeby, vyvolané potřeby sítě a otázky spojené s veřejným přijetím a tvorbou pracovních míst, jsou samozřejmě rovněž důležité a nelze je ignorovat. Režimy podpory by v každém případě měly být časem upraveny tak, aby byly uplatňovány osvědčené postupy a zabránilo se nepatřičnému narušení trhu a nadměrným nákladům.

....vytápění a chlazení....

Níže uvedený graf zobrazuje předpokládaný nárůst technologií v oblasti vytápění a chlazení v příštím desetiletí. Převažující technologií zůstane biomasa , u které dojde do roku 2020 k 50% růstu, pokud jde o energii vyráběnou z tohoto zdroje (polovina z toho připadá na vytápění, třetina na dopravu a zbytek na výrobu elektřiny).

[pic]

V minulosti došlo v oblasti vytápění z důvodu chybějícího přiměřeného podpůrného rámce ve většině členských států pouze k mírnému vývoji trhu. To se však v příštích letech po zahrnutí oblasti vytápění a chlazení do nového rámce EU pro energii z obnovitelných zdrojů nepochybně změní. Členské státy již v oblasti vytápění plánují reformy svých grantů, režimů výkupních cen nebo jiných nástrojů. Lze tedy očekávat rozvoj a investice do evropského odvětví pelet z biomasy, technologie kotlů na biomasu, technologie elektráren se společným spalováním a rafinace biopaliv.

...a doprava....

V plánech jsou rovněž uvedeny představy členských států o tom, jakým způsobem dosáhnout cíle využití 10 % energie z obnovitelných zdrojů v dopravě. První generace biopaliv bude převládajícím zdrojem energie v období do roku 2020. Evropa má nejpřísnější kritéria na světě pro udržitelnost biopaliv, přičemž Komise vydala pokyny pro jejich používání v červnu 2010[12]. Posouzení fungování metody ověřování shody s kritérii udržitelnosti (nazývané systém hmotnostní bilance) je obsaženo v příslušné přiložené zprávě[13]. Pokud jde o druhou generaci biopaliv a elektrická vozidla, očekává se, že do roku 2020 bude jejich příspěvek jen malý.

[pic]

Zdroj: Analýza Komise na základě národních akčních plánů pro energii z obnovitelných zdrojů.

Aby bylo cílů pro rok 2020 dosaženo ekonomickým a z hlediska zdrojů hospodárným způsobem a aby se připravila půda pro mnohem větší podíly obnovitelné energie v dalších letech, musí EU nadále investovat do výzkumu pokročilých technologií na výrobu energie z obnovitelných zdrojů a musí nadále snižovat náklady na získávání energie z větru na moři, fotovoltaickou energii, elektrické automobily a biopaliva druhé generace. Všestranně výhodná řešení na zpracování projektů energie z obnovitelných zdrojů, které budou mít větší přínos pro životní prostředí, budou podporována prostřednictvím výzkumných programů, jakým je např. Evropský strategický plán pro energetické technologie (plán SET)[14]. Masové nasazení a rozšíření současných technologií pro dosažení cílů EU pro rok 2020 a vývoj a nasazení pokročilých technologií pro dekarbonizované odvětví energetiky si vyžádá velké úsilí a značné investice. Z tohoto důvodu je důležité, aby pro financování výroby energie z obnovitelných zdrojů existovalo stabilní a předvídatelné prostředí.

Kromě technologických a regulačních hledisek musí členské státy, regiony a města dále zvýšit své úsilí zaměřené na rozvoj dovedností, znalostí a kapacit, zejména v rámci příslušných správ a agentur (např. prostřednictvím Paktu starostů a primátorů EU) s cílem zajistit odpovídající řízení pro účinnou realizaci investičních programů a projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů.

ŘEšENÍ NEDOSTATKU INVESTIčNÍCH PROSTřEDKů: LEPšÍ A INTEGROVANěJšÍ FINANCOVÁNÍ ENERGIE Z OBNOVITELNÝCH ZDROJů

Podle sdělení Komise o prioritách infrastruktury budou pro dosažení cílů energetické politiky EU v období od současnosti do roku 2020 potřebné investice ve výši více než jeden bilion EUR. Přibližně polovina z této částky je potřebná na výměnu stávajících kapacit na výrobu elektřiny nebo na výstavbu nových. Jak je uvedeno v nové energetické strategii EU[15], přednost by měly mít investice do výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů, aby bylo dosaženo větší míry než 62 % všech nových energetických zařízeních v roce 2009. Z dalších analýz provedených na zakázku Komise vyplývá, že zatímco v současné době představují průměrné roční kapitálové investiční náklady do energie z obnovitelných zdrojů 35 miliard EUR , pro zajištění, že dosáhneme našich cílů, by se tato částka měla rychle zdvojnásobit na 70 miliard EUR[16]. Tyto výdaje musí být stejně jako dnes financovány hlavně soukromým sektorem a v konečném důsledku spotřebiteli energie.

Přínosy podpory odvětví energie z obnovitelných zdrojů byly obecně uznány s nástupem světové finanční krize v roce 2009, kdy byly ve Spojených státech, Číně a rovněž v celé EU zavedeny stimulační balíčky pro čisté technologie v řádu miliard[17]. A růst tohoto odvětví v USA, Číně a jiných asijských zemích skutečně ukazuje, že je po celém světě vnímáno jako klíčové odvětví pro budoucnost z hlediska inovací, bezpečnosti dodávek energie a vybudování nízkouhlíkového hospodářství. Jak je uvedeno v nové energetické strategii EU[18], úkolem pro Evropu je zůstat na špici tohoto odvětví a zajistit jeho růst v době, kdy se vlády zároveň potýkají s nutností omezovat výdaje.

Politiky v oblasti klimatu, jejichž prostřednictvím se stanovuje cena uhlíku, jako je systém EU pro obchodování s emisemi, a jejichž cílem je do roku 2020 dosáhnout cíle 20% snížení skleníkových plynů ve srovnání s rokem 1990, jsou důležitými určujícími faktory při podpoře energie z obnovitelných zdrojů.

Obdobně lze mnoho udělat pro zjednodušení komplexních povolovacích a plánovacích postupů a pro odstranění nefinančních překážek rozvoje energie z obnovitelných zdrojů jednoduše tím, že režimy plánování budou transparentnější a rychlejší, přičemž respektování stávajících právních předpisů v oblasti životního prostředí může zlepšit přijímání energie z obnovitelných zdrojů[19]. Zajištění toho, aby firmy instalující zařízení měly potřebnou kvalifikaci a poskytovaly spotřebitelům více informací o produktu, může rovněž zlepšit míru rozšíření[20].

Zejména v současné době velkých finančních omezení lze udělat více pro to, aby se zajistilo, že prostředky vložené do energie z obnovitelných zdrojů jsou účelně vyžity. V tomto ohledu je zcela zásadní účinná volba a koordinace finančních nástrojů jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU. Volba finančního nástroje na podporu rozvoje energie z obnovitelných zdrojů závisí na stavu technologie a vývoji projektu[21]. Mezi nástroje patří granty, půjčky a záruky na půjčky, akciové fondy, výkupní ceny, bonusy, režimy kvót a režimy osvědčení, daňové pobídky a nabídková řízení. Všechny tyto nástroje se mohou za správných okolností uplatnit, aniž by změnily konkurenceschopnost trhu. Snižují různé formy rizik projektů – technologické, stavební, regulační – a záleží zejména na vyspělosti projektu nebo technologie. Například financování výzkumu a vývoje tradičně zahrnuje granty na významnou část kapitálových nákladů projektu vzhledem k tomu, že náklady a nejistota související s technologií představují pro soukromý sektor příliš velké riziko, než aby je financoval sám. Jakmile je technologie v pokročilejším stadiu vývoje, mohou být granty stále užitečné pro financování demonstračních projektů s pozdějším přechodem k rizikovému a rozvojovému kapitálu (který je spojen s velkými riziky) v době, kdy je vývoj technologie téměř dokončen. Některé výsledky jsou již vidět: náklady na výrobu energie z větru se snížily za devět let do roku 2006 o 20 % a ve fotovoltaických elektrárnách o 57 %[22]. U větrné energie nízké provozní náklady stále více způsobují pokles tržních cen (tzv. efekt pořadí podle ekonomického přínosu). To znamená úsporu nákladů pro všechny spotřebitele elektřiny a může do značné míry kompenzovat dodatečné náklady vynaložené na režimy podpor.

Jakmile lze technologii zavést, ale ještě není konkurenceschopná, má podpora tendenci přejít z kapitálové na provozní podporu . I zde je opět k dispozici řada nástrojů v závislosti na okolnostech. Bez ohledu na použitý nástroj je důležité, aby k němu existoval předvídatelný a transparentní způsob přizpůsobování úrovní podpor, a tím se zabránilo tomu, že jednou mají podpory zelenou a za nějaký čas se zastaví, nebo politickým výzvám na zavedení retroaktivních změn podmínek (jak jsme toho v poslední době svědky na některých fotovoltaických trzích). Tento způsob by měl umožnit, aby úpravy odrážely klesající náklady na výrobu energie z obnovitelných zdrojů, a tím se zabránilo nepřiměřené návratnosti kapitálu. Je rovněž důležité poznamenat, že je běžnější, aby provozní podpora byla financována spotřebiteli energie než z daní.

Náklady na rozvoj evropské energetiky se liší v závislosti na velkém počtu faktorů, jako jsou náklady na technologii, ceny ropy a plynu, technologický pokrok, náklady na provoz sítě a na přenos a administrativní překážky. Přesto je energie z obnovitelných zdrojů stále ještě často dražší než energie z tradičních zdrojů, a to vzhledem ke stále roztříštěnému jednotnému evropskému trhu s energií, tradiční infrastruktuře a vzhledem ke skutečnosti, že na fosilní paliva připadá čtyřikrát více dotací[23]. To je politováníhodné a mělo by se udělat vše pro to, aby členské státy byly motivovány k dosažení cílů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Do doby, než budou takové tržní podmínky splněny a odstraněny některé překážky, bude podpora výroby energie z obnovitelných zdrojů nadále potřebná. Je zřejmé, že finanční podpora energie z obnovitelných zdrojů může být ukončena teprve tehdy, až náklady na výrobu této energie ještě více poklesnou, budou napravena selhání trhu a až obnovitelné energie bude možné zavést na konkurenčním trhu.

....systém podpor členských států....

I když nějaké finanční prostředky jsou uvolňovány na úrovni EU, většina podpory energie z obnovitelných zdrojů je poskytována na úrovni členských států.

Tabulka podává přehled o řadě různých nástrojů využívaných členskými státy při poskytování finanční podpory. To odráží skutečnost, že využívání různých nástrojů může být přiměřené v závislosti na různém stavu odlišných technologií z hlediska vyspělosti, uživatelů a trhů. Výběr nástrojů by však měl být jasně ohraničen, aby se předešlo nedorozuměním a negativním dopadům na investory. Se změnou okolností skutečně došlo ve všech oblastech, zejména ale u elektřiny, k významným reformám a úpravě nástrojů. S klesajícími výrobními náklady byly sníženy sazby. Jak se technologie vyvíjejí, jsou zahrnovány do režimů podpory založených na kvótách nebo na sazbách. Se snižováním technologických rizik a se změnou podpory z výkupních cen na bonusy jsou výrobci vystaveni větším rizikům ohledně tržní ceny (a integraci trhu). Je nezbytné, aby tyto náklady byly mimorozpočtové, tj. aby šly k tíži spotřebitelů energie a nikoli k tíži daňových poplatníků (podrobnosti viz související pracovní dokument útvarů Komise), aby se zabránilo přerušením podpory v době, kdy bude státní rozpočet omezený.

Využívání různých nástrojů pro oblast elektrické energie, vytápění a dopravy (biopaliva) členskými státy.

| |AT |BE |BG |CY |CZ |DE |DK |EE |ES |FI |FR |GR |HU |IE |IT |LT |LU |LV |MT |NL |PL |PT |RO |SE |SI |SK |UK | |Elektrická energie |Výkupní ceny | x |x |x |x |x |x | |x |x | |x |x |x |x |x |x |x |x |x | | |x | | |x |x |x | | |Bonusy | | | | |x | |x |x |x | | | | | | | | | | |x | | | | |x | | | | |Povinné kvóty | |x | | | | | | | | | | | | |x | | | | | |x | |x |x | | |x | | |Investiční granty | |x | |x | x | | | | |x | |x |x | | |x |x |x |x | | | | | | | | | | |Osvobození od daně | |x | | | | | | |x |x | |x | | | | | |x | |x |x | | |x | |x |x | | |Daňové pobídky | | |x | | |x | |x | | | | | | | | | | |x |x |x | | | |x | | | |Vytápění |Investiční granty | x |x |x |x |x |x | |x | |x |x |x |x |x | |x |x |x |x |x |x |x | |x |x |x |x | | |Osvobození od daně | x |x | | | | |x | | | |x |x | | |x |x | | | |x | | | |x | | |x | | |Finanční pobídky | | |x | | |x | |x | | |x | | | | | | | | | | |x | | | | | | |Doprava |Povinné kvóty | x | |x |x |x |x |x | |x |x |x | | |x | |x |x |x | |x |x |x |x | |x |x |x | | |Osvobození od daně | x |x | |x |x |x |x |x |x | |x |x |x |x |x |x |x |x |x | |x |x |x |x |x |x |x | |

Dalším prvkem reformy v některých členských státech bylo vytvoření soukromého finančního mechanismu, který jednak přitahuje kapitál, jednak zvyšuje přijetí projektů týkajících se energie z obnovitelných zdrojů na místní úrovni (to napomáhá překonávat jiné překážky, jako je stavební povolení). Nejběžnějším nástrojem využívaným pro tento postup je „místní vlastnictví“, kdy se místní společenství finančně podílejí na investicích do projektu výměnou za levnější elektřinu nebo podíl na zisku z projektu[24]. Rozvoj místních partnerství veřejného a soukromého sektoru může být také účinným prostředkem ke snižování nákladů projektů a dosažení lepšího přijetí ze strany veřejnosti a zároveň přispět k místnímu a regionálnímu sociálně-ekonomickému rozvoji.

Uvedené reformy fungují, když je investoři plánují a očekávají v souladu s jasnou státní strategií. Náhlé změny jsou destruktivní a ohrožují veškeré strategie v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Takovým změnám je nutno zabránit, neboť narušují důvěru investorů a úsilí k dosažení cílů. Zejména je nutno zabránit retroaktivním změnám u programů podpor, protože takové změny působí negativně na důvěru investorů. Komise již v souvislosti s tím vyjádřila obavy z posledního vývoje v některých členských státech a bude tuto záležitost dále podrobně sledovat s ohledem na další opatření na úrovni EU, pokud to bude nutné.

....způsoby spolupráce....

Tyto změny zlepšují účinnost nástrojů, ale je třeba udělat mnohem více . Většina členských států se nadále zaměřovala na vnitrostátní zdroje a na dosažení svých cílů pro rok 2020 vlastními silami. Nepokusily se snížit náklady získáním levnějších zdrojů v jiných částech jednotného trhu. Na základě analýzy Komise[25] lze předpokládat, že by se ročně mohlo uspořit až 10 miliard EUR, pokud by členské státy přistupovaly k energii z obnovitelných zdrojů jako ke komoditě v rámci jednotného evropského trhu, a nikoli na vnitrostátních trzích. Postup k integraci trhu, zejména přechod na systém vyplácení bonusů, je tudíž příliš pomalý, příliš roztříštěný a je nutno jej zintenzivnit.

Jak je uvedeno v energetické strategii EU, musí se usilovat o větší sblížení vnitrostátních režimů podpory pro usnadnění obchodování a posun směrem k celoevropskému přístupu k rozvoji energie z obnovitelných zdrojů[26]. Tato opakovaná výzva ke sblížení není nová a má zdůraznit důležitost potřeby začít se přizpůsobovat zejména evropskému trhu s elektřinou , kde více než třetina energie bude pocházet z obnovitelných zdrojů. V některých případech, např. u rozvoje energie vyráběné z větru na moři, je potřeba integrované strategie bezprostřední. V tomto případě příslušné členské státy a Komise pracují na řešení a právě podepsaly memorandum o porozumění o iniciativě zemí v oblasti severních moří týkající se mořských sítí. Komise bude tento vývoj pozorně sledovat a v roce 2012 podá zprávu o rozvoji získávání energie z větru a o síti na moři. Komise rovněž prověřuje parametry pro dovoz energie z obnovitelných zdrojů z jižního Středomoří, jak vyplývá např. z iniciativ Desertec a středomořský solární program.

Kromě této priority by měla být pro nákladově efektivní fungování odvětví energetiky vypracována střednědobá až dlouhodobá strategie EU. Prvním krokem k integraci energie z obnovitelných zdrojů je vypracování nových způsobů spolupráce vytvořených směrnicí.

Mechanismy spolupráce dle směrnice o energii z obnovitelných zdrojů

Směrnice o energii z obnovitelných zdrojů zavádí „mechanismy spolupráce“, pomocí kterých se členské státy mohou spojit při rozvoji obnovitelných zdrojů energie. Mezi tyto mechanismy patří:

- „statistické převody“, jejichž pomocí jeden členský stát s přebytkem energie z obnovitelných zdrojů může tento přebytek statisticky „prodat“ jinému členskému státu, jehož obnovitelné zdroje energie mohou být dražší. Jeden členský stát získá příjem, který alespoň pokryje náklady na získání energie, druhý získá příspěvek ke splnění svého cíle za nízké náklady.

- „společné projekty“, jejichž pomocí může jeden členský stát spolufinancovat projekt na energii z obnovitelných zdrojů v jiném členském státě a výroba se statisticky rozdělí mezi tyto dva státy. Taková spolupráce je opět vzájemně výhodná a vede k úspoře nákladů. Společné projekty se mohou realizovat také mezi členským státem a třetí zemí, jestliže je vyrobená elektřina dovezena do EU, např. ze severní Afriky.

- „společné režimy podpory“, v jejichž rámci se dva nebo více členských států dohodnou, že budou harmonizovat všechny režimy podpory nebo část režimů podpory pro rozvoj energie z obnovitelných zdrojů, integrovat energii do jednotného trhu podle jasných pravidel a sdílet výrobu podle nějakého pravidla, např. podle toho, odkud pochází finanční podpora.

Využití uvedených mechanismů povede k evropskému pojetí rozvoje energie z obnovitelných zdrojů místo vnitrostátního zaměření, což zajistí, že Evropa dosáhne svých cílů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů nákladově efektivně. Kromě toho rozsah obchodu, společné projekty a společné režimy podpory představují jasné kroky směrem k integraci energie z obnovitelných zdrojů do evropského trhu s energií.

Členské státy vytvořily mechanismy spolupráce podle nové směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, což jim umožňuje kontrolovat společný rozvoj a spolufinancování jejich obnovitelných zdrojů energie a spojit nebo harmonizovat jejich režimy podpory. Poté, co budou vytvořeny rovné podmínky jednotného trhu s energií a výrobci energie z obnovitelných zdrojů budou schopni se zapojit do spravedlivé hospodářské soutěže, měly by členské státy být lépe připraveny na to, aby energie z obnovitelných zdrojů byla podporována na základě celoevropského přístupu a byla efektivně využívána v celé Unii v těch členských státech, kde je to proveditelné a kde to má největší ekonomický přínos.

Fór a projektů zřízených Komisí, aby pomohly členským státům vytvořit mechanismy spolupráce[27], lze rovněž využít k řízení jiných aspektů a reforem vnitrostátních režimů podpory. Jiné iniciativy by mohly zahrnovat společný přístup k rozlišování dotací podle technologií, data ročních revizí, metodiky/ukazatele pro výpočet nákladů, ucelenější převod výkupních cen na výkupní bonusy v závislosti na stupni vyspělosti technologie a pokračující práce na vytváření regionálních uskupení pro společné režimy podpory, jako je společný program zelených osvědčení, který byl právě dohodnut mezi Norskem a Švédskem. Mechanismy také poskytují prostor pro podporu rozvoje výroby energie z obnovitelných zdrojů ve třetích zemích. Tyto mechanismy tak mohou usnadnit skutečný pokrok ve sbližování evropských režimů podpory a zajistit větší soudržnost s jednotným trhem.

Komise posoudí účinné fungování režimů podpory a mechanismů spolupráce v rámci přezkumu, který se má podle směrnice provést v roce 2014. Připraví pokyny pro harmonizovanější reformy, pomůže při přípravě mechanismů spolupráce a připraví půdu pro rozvoj energie z obnovitelných zdrojů v jižním Středomoří. Tato opatření poskytnou platformu pro výměnu zkušeností s reformami probíhajícími v členských státech a pomohou zabránit soupeřením o dotace.

....oblast vytápění....

V oblasti vytápění se většina investičních grantů členských států soustřeďuje na malá domácí zařízení, a to solární termální nebo solární fotovoltaická. Vzhledem ke snížení nákladů, ke kterému u malých zařízení došlo v posledních letech, by členské státy měly na úrovni domácností začít zvažovat regulační opatření místo finančních. Například v čl. 13 odst. 4 směrnice o energii z obnovitelných zdrojů jsou obsažena pravidla pro stavební předpisy nebo směrnice, které musí zahrnovat minimální úrovně energie z obnovitelných zdrojů v budovách, což zajišťuje růst a významné úspory pomocí regulačních a nikoli finančních prostředků[28]. Vzhledem k jejich lokálnímu charakteru mohou mikroohřívací systémy využívat decentralizované formy energie, která je vyráběna z místní biomasy nebo z místních slunečních nebo geotermálních zdrojů.

Teprve nyní se ve většině členských států začíná zkoumat prostor pro vytápění s využitím energie z obnovitelných zdrojů ve velkém rozsahu, částečně proto, že teprve nyní je zahrnuto v evropském regulačním rámci (20% cíl). Jak je uvedeno ve sdělení o prioritách infrastruktury27, sítě dálkového vytápění by měly být přednostně podporovány ve všech větších aglomeracích, kde pro to jsou místní nebo regionální podmínky. Komise bude nadále posuzovat vývoj v této oblasti.

Na úrovni EU je finanční podpora poskytovaná na energii z obnovitelných zdrojů přes silnou politickou podporu, politiku a právní rámec relativně nízká. Za období 2007–2009 činily prostředky vynaložené na energii z obnovitelných zdrojů přibližně 9,8 miliardy EUR (3,26 miliardy EUR ročně), přičemž převážná část byla ve formě půjček Evropské investiční banky.

Nástroje EU využívané přímo Komisí na financování projektů týkajících se energie z obnovitelných zdrojů (výdaje na plán evropské hospodářské obnovy, výzkum, technický rozvoj a demonstrace, plán SET), nástroje řízené společně s členskými státy (strukturální fondy a Fond soudržnosti) a nástroje řízené s jinými orgány (Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD), Evropská investiční banka (EIB)) budou všechny předmětem přezkumu vzhledem k blížící se přípravě příštího evropského finančního rámce, kterým se budou řídit výdaje EU po roce 2014[29]. V tomto ohledu musí být snaha dodržet politický závazek EU v oblasti energie z obnovitelných zdrojů podpořena odpovídajícími finančními prostředky. Komise zejména prozkoumá možnosti využití fondů EU a vnitrostátních fondů k získávání soukromého kapitálu na financování energetických projektů evropského zájmu na místní, regionální, národní i evropské úrovni. Další úsilí je nutné k usnadnění přijetí mechanismů spolupráce dle směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, což povede ke zlepšení regionální spolupráce a započetí harmonizované reformy režimů podpory.

Významným novým zdrojem finanční podpory energie z obnovitelných zdrojů na úrovni EU je „program NER 300“ zřízený na základě směrnice 2003/87/ES o obchodování s emisemi. Program bude použit na podporu demonstrace technologie CCS a inovativních projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů v komerčním měřítku a jeho cílem je finančně se podílet nejméně na 34 inovativních projektech v oblasti energie z obnovitelných zdrojů v EU. Z programu bude na spolufinancování poskytnuto přibližně 4,5 miliardy EUR (což odpovídá části financované odvětvím a členskými státy)[30]. Komise zahájila v rámci programu NER300 v listopadu 2010 první výzvu k podávání návrhů obsahující 200 milionů povolenek[31].

Komise má rovněž v úmyslu předložit návrh na revizi směrnice o zdanění energie[32].

Jestliže má EU dosáhnout svých cílů pro rok 2020 při co nejnižších nákladech, je nepochybné, že se musí zlepšit stávající rámec financování energie z obnovitelných zdrojů jak na úrovni členských států, tak na úrovni EU.

ZÁVěR

Omezený a roztříštěný růst evropského odvětví energie z obnovitelných zdrojů v desetiletém období do roku 2008 byl zčásti důsledkem omezeného regulačního rámce EU. Na základě uznání, že energie z obnovitelných zdrojů bude hlavní složkou jakéhokoli budoucího nízkouhlíkového odvětví, zavedla EU komplexní a pevný podpůrný legislativní rámec. Nynějším úkolem je přejít od politického návrhu k provádění na vnitrostátní úrovni a ke konkrétním opatřením. Provádění směrnice a prezentace plánů jsou povzbudivými známkami pokroku, který je třeba udržet.

Za současné obtížné makroekonomické situace a v období finanční konsolidace je důležité chápat financování energie z obnovitelných zdrojů jako výdaj podporující růst, který v budoucnu přinese větší návratnost. Stejně důležité je zajistit kvalitu výdajů pomocí uplatnění nejúčinnějších a nákladově nejefektivnějších finančních nástrojů. Stejně jako u energetické infrastruktury je pro urychlení účinného zavedení výroby energie z obnovitelných zdrojů a její integrace do jednotného evropského trhu potřebné opatření na úrovni EU.

Na vnitrostátní úrovni by jakákoli revize nástrojů financování měla být prováděna takovým způsobem, aby se u investorů nevytvářela nejistota a aby byly zohledněny politiky členských států pro zajištění přístupu, který je v souladu s vytvořením skutečného evropského trhu. Komise bude aktivně podporovat národní spolupráci při financování energie z obnovitelných zdrojů na základě nového rámce pro spolupráci členských států obsaženého ve směrnici o energii z obnovitelných zdrojů a podporovat integraci energie z obnovitelných zdrojů do evropského trhu. Na evropské úrovni by měly být fondy EU směřovány tak, aby zajistily nákladově efektivní rozvoj energie z obnovitelných zdrojů a poskytování technické pomoci a zároveň zajistily co nejúčinnější prostředky pro snížení nákladů kapitálových investic v odvětví včetně spolupráce s EIB a poskytování technické pomoci.

Komise proto vyzývá členské státy, aby

- provedly národní akční plány pro energii z obnovitelných zdrojů;

- zjednodušily režimy plánování infrastruktury při současném respektování stávajících právních předpisů EU v oblasti životního prostředí a usilovaly o dodržování osvědčených postupů;

- dosahovaly rychlejšího pokroku při budování elektrické rozvodné sítě, aby se vyvážil větší podíl energie z obnovitelných zdrojů;

- vypracovaly mechanismy spolupráce a zahájily integraci energie z obnovitelných zdrojů do evropského trhu;

- zajistily, že jakékoli reformy stávajících vnitrostátních režimů podpory zaručí stabilitu pro investory a že nedojde k retroaktivním změnám.

Komise toto úsilí podpoří tím, že bude v partnerství s členskými státy pokračovat v práci na provádění směrnice s cílem přezkoumat a zlepšit účinnost financování projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů ze strany EU a usnadnit sbližování vnitrostátních režimů podpory pro zajištění nejlepších podmínek pro rozvoj energie z obnovitelných zdrojů v Evropě.

[1] Studie Komise (ECOFYS) EmployRES, dopady na hrubou zaměstnanost.

[2] KOM(2010) 639/3 Energie 2020: Strategie pro konkurenceschopnou, udržitelnou a bezpečnou energii.

[3] SEK xx Nejnovější pokrok ve vývoji energie z obnovitelných zdrojů a technické hodnocení užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě . Zpráva Komise v souladu s článkem 3 směrnice 2001/77/ES a čl. 4 odst. 2 směrnice 2003/30/ES; SEK xx Přezkum evropského a vnitrostátního financování obnovitelné energie . Zpráva Komise v souladu s čl. 23 odst. 7 směrnice 2009/28/ES; SEK xx Zpráva Komise o fungování ověřovací metody hmotnostní bilance režimu udržitelnosti pro biopaliva a biokapaliny . Zpráva Komise v souladu s čl. 18 odst. 2 směrnice 2009/28/ES.

[4] Směrnice 2001/77/ES ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů:

[5] Směrnice 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě.

[6] Podíl obnovitelné energie na výrobě elektřiny v EU uvedený v příloze směrnice 2001/77/ES je 22 %, ale po přistoupení nových zemí byl následně změněn na 21 %.

[7] Podíly uvedené v grafu odpovídají podílům energie z obnovitelných zdrojů ve třech oblastech spotřeby energie a celkovému podílu energie z obnovitelných zdrojů na konečné spotřebě energie.

[8] Směrnice 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů.

[9] Národní akční plány pro energii z obnovitelných zdrojů jsou k dispozici na platformě Komise pro transparentnost: http://ec.europa.eu/energy/renewables/transparency_platform/action_plan_en.htm. Zdrojem následujících údajů o národních akčních plánech pro energii z obnovitelných zdrojů kromě případů, kdy je uvedeno jinak, jsou Předpokládané podíly energie z obnovitelných zdrojů zveřejněné v národních akčních plánech pro energii z obnovitelných zdrojů evropských členských států , zpráva Evropské sítě pro hospodářskou soutěž (ECN) a Evropské agentury pro životní prostředí (EEA).

[10] Na základě předběžné analýzy národních akčních plánů pro energii z obnovitelných zdrojů.

[11] KOM(2010) 677 Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období – návrh na integrovanou evropskou energetickou síť.

[12] KOM(2010) Sdělení Komise o praktickém provádění režimu udržitelnosti EU pro biopaliva

a biokapaliny a o pravidlech týkajících se výpočtu pro biopaliva.

[13] SEK xx Zpráva Komise o fungování ověřovací metody hmotnostní bilance režimu udržitelnosti pro biopaliva a biokapaliny . Zpráva Komise v souladu s čl. 18 odst. 2 směrnice 2009/28/ES.

[14] KOM(2007) 723 Evropský strategický plán pro energetické technologie.

[15] KOM(2010) 639/3 Energie 2020: strategie pro konkurenceschopnou, udržitelnou a bezpečnou energii, s. 6.

[16] ECOFYS, Ernst & Young, Fraunhofer ISI, TU Vídeň, 2010. Nejnižší investiční náklady do oblasti elektřiny se v souladu s analýzou v KOM(2010) 677 pohybují od 310 miliard EUR do 370 miliard EUR.

[17] Plán evropské hospodářské obnovy: http://ec.europa.eu/energy/eepr/index_en.htm.

[18] KOM(2010) 639/3 Energie 2020: strategie pro konkurenceschopnou, udržitelnou a bezpečnou energii.

[19] Viz ECORYS: Posouzení nefinančních překážek rozvoje energie z obnovitelných zdrojů v členských státech EU, http://ec.europa.eu/energy/renewables/studies/renewables_en.htm.

[20] Viz ECORYS: Posouzení nefinančních překážek rozvoje energie z obnovitelných zdrojů v členských státech EU, http://ec.europa.eu/energy/renewables/studies/renewables_en.htm.

[21] Viz „Režimy podpory v oblasti elektřiny z obnovitelných zdrojů v EU“, Ekonomické referáty Evropské Komise 408, duben 2010, a „Financování energie z obnovitelných zdrojů na evropském energetickém trhu“, podrobnosti viz ECOFYS et al,, říjen 2010.

[22] EWEA: „Ekonomika větrné energie ( The economics of wind energy )“ a EPIA: „ Set for 2020 “.

[23] Podle nedávného odhadu IEA představují celosvětové dotace na fosilní paliva 312 miliard USD (http://www.worldenergyoutlook.org/subsidies.asp) a podle nejnovějších údajů (2004) činí v EU 15 dotace na fosilní paliva 21,7 miliardy EUR ve srovnání s 5,3 miliardy EUR na energii z obnovitelných zdrojů (Technická zpráva EEA 1/2004).

[24] Více informací o meachanismech sdílených výhod je k dispozici ve zprávě RESHARE na této internetové adrese: www.reshare.nu.

[25] SEK xx Přezkum evropského a vnitrostátního financování energie z obnovitelných zdrojů . Zpráva Komise v souladu s čl. 23 odst. 7 směrnice 2009/28/ES.

[26] KOM(2010) 639/3 Energie 2020: strategie pro konkurenceschopnou, udržitelnou a bezpečnou energii, s. 10.

[27] Sem patří společné opatření na provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, „mezinárodní skupina pro spolupráci v oblasti výkupních cen ( International feed in cooperation group )“ členských států a řada projektů v rámci programu Inteligentní energie – Evropa (2003–2006).

[28] Viz SEK(2008) 85-2 Příloha k posouzení dopadů na balíček o energetice a klimatu vypracovanému Komisí, s. 122.

[29] Viz KOM(2010) 700 v konečném znění.

[30] Viz rozhodnutí Komise 2010/670/ES ze dne 6.11.2010, Úř. věst. L 290, s. 39.

[31] Úř. věst. C 302, 9.11.2010, s. 4; další informace jsou k dispozici na internetové adrese: http://ec.europa.eu/clima/funding/ner300/index_en.htm .

[32] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51); směrnice naposledy pozměněná směrnicemi 2004/74/ES a 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100).