Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Zahrnutí opatření na ochranu zemědělských produktů do obchodních dohod

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2020/C 364/07)

Zpravodaj: Arnold PUECH D'ALISSAC

Rozhodnutí plenárního shromáždění 20. 2. 2020 Právní základ čl. 32 odst. 2 jednacího řádu stanovisko z vlastní iniciativy Odpovědná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí Přijato v sekci 29. 6. 2020 Přijato na plenárním zasedání 16. 72020 Plenární zasedání č. 553 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 204/2/3

1. Závěry a doporučení

1.1 Základním předpokladem pro zajištění účinných ochranných doložek je užší mezinárodní spolupráce.

1.1.1 Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) zdůrazňuje, že dodávky potravin pro lidi jsou a i nadále budou velkou výzvou přinejmenším až do roku 2050. Pro to, abychom nasytili 9 až 10 miliard lidí, budeme potřebovat veškerá zemědělství na světě. Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) odhaduje, že v letech 2007 až 2050 se celosvětová produkce bude muset zvýšit o 70 %. Je proto nezbytné chránit výrobní kapacitu každé země podporou vhodných zemědělských a obchodních politik. Zároveň je zapotřebí zajistit takovou strukturu mezinárodního obchodu, díky níž budeme schopni se vyrovnat jak s výkyvy produkce, tak i s trvalými nedostatky v určitých zeměpisných oblastech.

1.1.2 Podle EHSV je nezbytné harmonizovat výrobní normy, aby se zabránilo narušení hospodářské soutěže a aby každá země byla schopna vyrábět základní potraviny.

1.2 Je zapotřebí i nadále usilovat o zlepšení transparentnosti trhů.

1.2.1 Iniciativa AMIS ( informační systém pro trh se zemědělskými produkty ), jež byla zahájena v roce 2011 na zasedání ministrů zemědělství skupiny G20 a která sdružuje hlavní světové producenty a dovozce obilnin a olejnin, umožňuje získat představu o skutečné situaci na trzích. Zároveň také představuje platformu pro dialog a koordinaci mezi vládními činiteli v době značné nejistoty na zemědělských trzích. Tato iniciativa se sice osvědčila, ale je zapotřebí ji dále rozšířit jak z hlediska počtu zemí, jež se do ní zapojily, tak i z hlediska oblasti její působnosti, která by se měla vztahovat i na ostatní produkty, s nimiž se obchoduje na světových trzích.

1.3 Ochranné doložky Světové obchodní organizace (WTO) v oblasti zemědělství, a to jak obecná opatření, tak i ta, jež jsou součástí dvoustranných dohod, je zapotřebí vylepšit na základě jednotlivých kritérií, jež jsou uvedena v tomto stanovisku EHSV. Cílem je zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž a udržitelnost evropských odvětví, a zaručit tak potravinovou soběstačnost pro všechny, tj. pro výrobce i spotřebitele. Tato potřeba potravinové soběstačnosti byla opakovaně zdůrazňována i během pandemie COVID-19.

1.3.1 Pohotová reakce

Stávající doložky jsou neúčinné, neboť jejich aktivace je příliš zdlouhavá. Díky digitalizaci ekonomiky přitom mohou být údaje k dispozici během několika hodin. Objemy a ceny lze dnes účinně sledovat, a je tak možné reagovat pohotově.

1.3.2 Automatická reakce

Díky důkladným znalostem obchodu je možné obchodní toky snadno regulovat. Po dohodě mezi vývozci a dovozci by tato reakce mohla být provedena automaticky, jakmile by během určitého časového období (například v průběhu jednoho roku) došlo k 10 % zvýšení objemu obchodu. Pokud by k tomuto zvýšení došlo v důsledku nějaké nepředvídané události, která by způsobila pokles produkce, a bylo tak opodstatněné, doložka by aktivována nebyla. Pokud by však toto zvýšení opodstatněné nebylo, došlo by k uvalení dodatečného cla, které by toto zvýšení omezilo.

1.3.3 Přiměřená reakce

Reakce musí odpovídat povaze a příčině zvýšení obchodních toků, aby se toto zvýšení snížilo nebo aby se účinně zastavily destabilizující toky do dotčených odvětví.

1.3.4 Komplexní reakce

Je zapotřebí zohlednit veškeré dovozní toky bez ohledu na jejich status a bez předchozího upozornění. Právě v případě tzv. citlivých produktů umožňují dohody o volném obchodu využít kvóty se sníženou sazbou cla, neboť se jedná o odvětví, v nichž dochází nejrychleji k destabilizaci. Proto se na ně musí vztahovat také ochranné doložky.

1.3.5 Zrcadlová opatření

Zavedení zrcadlových opatření do evropských pravidel pro dovoz musí na jedné straně zajistit stejnou ochranu spotřebitelů bez ohledu na původ výrobků a na straně druhé musí omezit narušení hospodářských podmínek pro evropské hospodářské subjekty.

1.3.6 Zohlednění rámce provádění Pařížské dohody

Závazky týkající se snížení emisí skleníkových plynů představují významnou mezinárodní výzvu. Pokud je některé země nedodržují, nesmí z nich mít žádný obchodní prospěch. V zemědělsko-potravinářském odvětví je třeba zavést mechanismus uhlíkového vyrovnání na hranicích. Vzhledem ke složitosti Pařížské dohody a dokud tato dohoda nebude přijata, musí být její zvláštní ochranné doložky vyjednány v rámci WTO a musí být zahrnuty do všech dohod o volném obchodu, které vyjedná Evropská komise.

1.3.7 Zohlednění cílů udržitelného rozvoje

Stejně jako v případě Pařížské dohody, i zde musí být ochranné doložky vyjednány v rámci WTO a zahrnuty do všech dohod, které podepíše Evropská unie.

2. Koncepce a historie ochranných doložek

2.1 WTO stanoví zvláštní doložky pro zemědělství, ale omezuje jejich využívání v praxi.

2.1.1 Ochranná opatření jsou definována jako „nouzová opatření“ týkající se zvýšení dovozu určitých produktů, pokud tento dovoz způsobuje nebo hrozí způsobit vážnou újmu domácímu výrobnímu odvětví dovážející země. Tato opatření, jež mají většinou podobu pozastavení koncesí nebo závazků, mohou spočívat v uplatňování množstevních omezení dovozu nebo ve zvýšení dovozních cel.

2.1.2 V zemědělství může být použití vyšších ochranných celních sazeb zahájeno automaticky, jakmile objem dovozu přesáhne určitou úroveň nebo jakmile ceny klesnou pod určitou úroveň, aniž by bylo nutné prokázat, že domácímu výrobnímu odvětví byla způsobena vážná újma.

2.1.3 Zvláštní ochrannou doložku pro zemědělství však lze uplatnit pouze v případě produktů, pro něž byly stanoveny sazby, a za předpokladu, že si vláda v rámci svých závazků týkajících se zemědělství vyhradila právo tuto doložku využít. Kromě toho ji nelze uplatnit na dovozy, na které se vztahují celní kvóty.

2.2 Dvoustranné dohody o volném obchodu umožňují jít ještě dále.

2.2.1 Dohody o volném obchodu musí pokrývat většinu obchodních toků a musí podporovat liberalizaci obchodu mezi signatářskými zeměmi, aniž by vytvářely překážky pro obchod se zbytkem světa. Vzhledem k tomu, jak složitý je proces mnohostranného vyjednávání v rámci WTO, bylo v posledních letech sjednáno mnoho dohod o volném obchodu.

2.2.2 Evropská unie tuto možnost podporuje, aby dala impuls k liberalizaci obchodu a pokročila v otázkách, v nichž nebylo dosaženo dohody (např. v kapitolách o udržitelném rozvoji). Při vyjednávání nejnovějších dohod však vyšla najevo omezení tohoto systému a ukázalo se, jak je obtížné zaujmout společný přístup nebo plně zohlednit jiné mezinárodní dohody (např. Pařížskou dohodu).

2.3 Mezinárodní zemědělsko-potravinářský obchod má stále zásadní význam.

2.3.1 Snaha zajistit potravinovou soběstačnost naráží na řadu překážek (v prvé řadě na demografický růst), v jejichž důsledku je často nezbytné využívat dovozu. Obchod tedy zásadním způsobem přispívá k zabezpečení potravin po celém světě. Úkolem zemí je nalézt správnou rovnováhu mezi rozvojem vlastní zemědělské výroby a otevřeností obchodu. Je však také zapotřebí zajistit, aby jejich zemědělství – pokud je to možné a za podmínek, jež nepřiměřeně nenarušují hospodářskou soutěž –, bylo schopno uspokojit mezinárodní poptávku a vyvážet potraviny do zemí, které je nejsou schopny vyprodukovat v takovém množství, aby pokryly svou potřebu.

2.3.2 Z výhledové studie francouzského Národního výzkumného ústavu pro zemědělství, potraviny a životní prostředí (INRAE) vyplývá, že do roku 2050 by se mohla koncentrace světového vývozu zemědělských produktů ještě zvýšit. Z této situace by mohlo těžit zejména několik málo zemí či regionů, v nichž by změna klimatu měla pozitivní dopad na zemědělství, a vedla by tak jak ke zvýšení plochy obdělávané půdy, tak i výnosů zemědělských plodin.

2.4 Obchod se zemědělskými produkty je v diplomacii zneužíván. Zemědělský sektor je obětí politických jednání, která s ním nesouvisejí. Ať už jde o čínsko-americký konflikt, spor mezi Boeingem a Airbusem nebo o závěrečnou fázi obchodních jednání, zde všude je zemědělský sektor v rámci vyjednávání pravidelně předmětem odvetných opatření a protinabídek.

3. Nedostatky stávajících ochranných doložek

3.1 Ochranné postupy jsou příliš zdlouhavé a těžkopádné.

3.1.1 Uplatňování ochranných doložek bylo v minulosti zdlouhavé a těžkopádné, a tudíž neúčinné. I když je Evropská unie jedním z členů WTO, kteří si vyhradili právo uplatnit tuto doložku pro řadu produktů, v praxi tuto možnost téměř nikdy nevyužívá. Když tedy Brazílie „nesprávně nakládala“ s mraženým kuřecím masem ve slaném nálevu (které, je-li naloženo ve slaném nálevu, nemusí být zmrazeno), snížené clo, jež bylo v tomto případě uvaleno, tak v letech 1996 a 2001 umožnilo velmi významně zvýšit dovoz drůbežího masa, aniž by byly uplatněny ochranné doložky.

3.2 Stávající postupy nezaručují spravedlivou hospodářskou soutěž

3.2.1 Výrobci ze třetích zemí, kteří nejsou povinni striktně dodržovat evropské normy, mají značnou konkurenční výhodu. Podle nejnovější dohody podepsané s Kanadou tak mají kanadští výrobci možnost používat na čtyřicet přípravků na ochranu rostlin, jež jsou v EU zakázány, jako např. atrazin, což výrazně snižuje jejich výrobní náklady. Země v Severní a Jižní Americe používají geneticky modifikované osivo, s nímž sice lze v EU oficiálně obchodovat, nesmí být však použito pro výrobu zejména rostlinných bílkovin, jako je sója.

3.2.2 Statistického přehledu zemědělského a potravinářského obchodu V důsledku těchto nedostatků dochází k nárůstu dovozu zemědělských produktů, a to především základních zemědělských produktů. To může ohrozit potravinovou soběstačnost Evropy. Podle nejnovějšího ( 1 ) , který vydala Evropská komise, přesáhl v roce 2019 schodek obchodní bilance EU v případě základních zemědělských produktů 20 miliard EUR.

3.3 Tyto nedostatky mají negativní dopad také na spotřebitele. Nedostatečná regulace vede k nadměrnému kolísání cen, které se v posledních letech ještě zvýšilo. Spekulace na zemědělských trzích toto kolísání dále zvyšuje, a mnohým spotřebitelům s nízkými příjmy tak ztěžuje přístup k potravinám. Destabilizace odvětví navíc vede ke snížení výrobní kapacity, což zvyšuje nejistotu zásobování spotřebitelů.

3.4 Během pandemie COVID-19 vyšlo tragickým způsobem najevo, jak moc potřebujeme obchod se zemědělskými produkty a jak nezbytná je potravinová soběstačnost. Z hlediska mezinárodního obchodu se tedy Evropská unie musí vybavit takovými nástroji, díky nimž bude odolnější vůči ekonomickým otřesům, a bude tak schopna pro všechny evropské občany znovu nastolit důvěru, stabilitu a sdílenou prosperitu.

V Bruselu dne 16. července 2020. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Luca JAHIER

(1) Evropská komise: Statistický přehled zemědělského a potravinářského obchodu.