Podle směrnice 2000/30/ES (dále jen „směrnice“) podléhají užitková vozidla a jejich přívěsy a návěsy provozované na území členských států silničním technickým kontrolám technické způsobilosti, které mají zlepšit bezpečnost silničního provozu a chránit životní prostředí.

Článek 6 směrnice stanoví, že členské státy sdělují každé dva roky Komisi údaje shromážděné za předchozí dva roky, které se týkají:

počtu zkontrolovaných užitkových vozidel rozdělených do sedmi kategorií vozidel a dále podle země registrace;

položek zkontrolovaných na základě uvedené směrnice a

zjištěných závad.

Ve směrnici je uvedeno devět různých bodů (viz oddíl 4 níže), které mohou být předmětem silniční technické kontroly. Pokud některé z kontrolovaných položek příslušné požadavky na bezpečnost silničního provozu nesplňují, může být použití vozidla zakázáno. Veškeré závady na kontrolovaném vozidle musí být uvedeny v zápisu ze silniční kontroly, který musí být předán řidiči vozidla. Podle směrnice je Komise povinna předložit Radě a Evropskému parlamentu zprávu o uplatňování směrnice na základě údajů získaných od členských států spolu se souhrnem dosažených výsledků.

Evropský parlament a Rada v roce 2014 zrevidovaly pravidla a postupy pro silniční technickou kontrolu užitkových vozidel. Dne 3. dubna 2014 byla přijata směrnice 2014/47/EU a členské státy jsou povinny ji uplatňovat ode dne 20. května 2018. Nová směrnice zavádí mimo jiné požadavek, aby celkový počet prvotních silničních kontrol v EU odpovídal nejméně 5 % celkového počtu daných vozidel registrovaných v členských státech. První povinnost podat zprávu, v níž bude třeba plnění tohoto cíle zohlednit, bude muset být splněna do 31. března 2021 za období let 2019–2020.

2. SMĚRNICE 2000/30/ES

Podle směrnice 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel je nutné vozidla používaná pro obchodní účely prohlížet každoročně. Jelikož se však má za to, že každoroční prohlídka neskýtá dostatečnou záruku, že tato vozidla jsou v průběhu celého roku ve stavu způsobilém k provozu, je jako donucovací opatření nutné provádět další cílené silniční kontroly.

Směrnice, ve znění pozdějších předpisů, která je použitelná do dne 19. května 2018, stanoví řadu podmínek pro provádění silničních technických kontrol užitkových vozidel provozovaných v EU.

Směrnicí 2010/47/EU byly ode dne 1. ledna 2012 pozměněny kategorie vozidel a seznam položek v příloze I směrnice.

Než došlo k uvedené změně, byla vozidla v zápisu o silniční kontrole (příloha I) definována podle tříd, např. přívěsová souprava, čímž se rozumělo jakékoli motorové vozidlo pro přepravu zboží s maximální hmotností přesahující 3,5 t (kategorie N2 a N3) spojené s přípojným vozidlem (kategorie O3 a O4). Zároveň vozidla kategorie N2 měla být označena jako „lehká nákladní vozidla“, vozidla kategorie N3 jako „nákladní automobily“, zatímco vozidla kategorií O3 a O4 jako „přípojná vozidla“ a „návěsy“.

Změnou směrnice 2010/47/EU byl však zaveden odlišný způsob zařazování vozidel na základě určení jejich kategorie podle právních předpisů týkajících se schvalování typu. V důsledku toho může být nyní vozidlo, které by bývalo mohlo být zařazeno do různých tříd, zařazeno pouze do jedné kategorie vozidel. Navíc je třeba tažná vozidla a přípojná vozidla označovat odděleně. Vzhledem k tomu, že tažné vozidlo i přípojné vozidlo může být registrováno v různých členských státech, poskytuje toto oddělení přesnější informace a je rovněž důležité pro povinnost ohlásit členskému státu registrace závažné závady na některém z vozidel.

Silniční technickou kontrolou se rozumí neohlášená kontrola užitkového vozidla provozovaného na území členského státu. Kontrolu provádí převážně na veřejných komunikacích příslušné orgány nebo jiný subjekt, který jedná pod jejich dohledem.

Veškeré silniční technické kontroly musí být prováděny tak, aby nedocházelo k diskriminaci na základě státní příslušnosti řidiče nebo země, v níž je užitkové vozidlo registrováno nebo bylo uvedeno do provozu. Rovněž musí být prováděny tak, aby byly minimalizovány náklady a zpoždění řidičů a dopravců.

Výběr užitkových vozidel pro účely silniční technické kontroly by měl být založen na cíleném přístupu přikládajícím zvláštní důležitost vozidlům, jež jsou s největší pravděpodobností špatně udržovaná.

Silniční kontroly se zpravidla provádějí postupně. Nejprve se u stojícího vozidla provede vizuální posouzení stavu údržby a zároveň se zkontroluje dokumentace o jeho poslední silniční kontrole a technické prohlídce. Podrobná kontrola nesrovnalostí na základě seznamu položek ve směrnici může být rovněž provedena na místě nebo v nejbližší stanici technické kontroly. V případě zevrubné kontroly musí být její výsledky zdokumentovány v zápisu ze silniční technické kontroly, který je vypracován podle vzoru stanoveného směrnicí. Tyto údaje tvoří základ informací, které jsou členské státy povinny sdělovat Komisi.

Pokud užitkové vozidlo s nebezpečnými závadami závažným způsobem ohrožuje bezpečnost silničního provozu, může být jeho používání zakázáno, dokud se tyto závady neodstraní. Zahraniční vozidla se závažnými závadami musí být ohlášena členskému státu registrace, aby v návaznosti na jejich zjištění bylo možno přijmout vhodná opatření.

3. ÚDAJE SDĚLENÉ ČLENSKÝMI STÁTY

Toto je pátá zpráva o uplatňování směrnice 2000/30/ES v členských státech a vztahuje se na období 2013–2014. Údaje o tomto období shromážděné členskými státy měly být Komisi poskytnuty nejpozději do 31. března 2015.