V návaznosti na ruskou invazi na Ukrajinu stanovila EU plán REPowerEU s cílem co nejdříve, nejpozději však do roku 2027, ukončit závislost EU na ruských fosilních palivech. Za tímto účelem stanoví plán REPowerEU opatření týkající se úspor energie a energetické účinnosti a navrhuje urychlené zavádění čisté energie, která nahradí fosilní paliva v domácnostech, průmyslu a ve výrobě energie. V této souvislosti navrhovaná iniciativa vychází z nástrojů, které má EU již k dispozici, a je plně v souladu s cíli stanovenými v REPowerEU.

Aby se zabránilo závažným narušením vnitřního trhu, k nimž pravděpodobně dojde, pokud členské státy nebudou na možné další narušení ruských dodávek reagovat koordinovaným způsobem, je zásadní, aby všechny členské státy co nejdříve jednaly společně a v duchu solidarity. Některé členské státy mohou být účinkům narušení dodávek ruského plynu vystaveny více, avšak negativně budou ovlivněny všechny členské státy a všechny členské státy mohou přispět k omezení ekonomického poškození způsobeného tímto narušením. Tento návrh proto odráží zásadu energetické solidarity, která byla nedávno potvrzena Soudním dvorem jako základní zásada práva EU. Členské státy, které vynakládají veškeré úsilí na řešení nedostatku plynu na svém území, by měly mít možnost plně využít energetické solidarity svých sousedů.

Při určování výše potřebného snížení objemu poptávky, které sníží dopad narušení dodávek, třebaže nezabrání všem negativním dopadům, by měly být zohledněny objemy poptávky po plynu, které by mohly být ohroženy v případě úplného přerušení dodávek plynu z Ruska. Tyto objemy lze rozdělit mezi všechny členské státy na základě srovnání s jejich průměrnou spotřebou za posledních pět let.

V uplynulém roce došlo v dodávkách plynu z Ruska k řadě narušení, která lze vysvětlit pouze úmyslným pokusem použít energii jako politickou zbraň. Rusko je již mnoho let hlavním dodavatelem plynu do EU. V loňském roce pocházelo z Ruska více než 40 % dodávek plynu do EU. Od začátku války dodávky plynu neustále klesají. Tok plynu v plynovodech z Ruska činí méně než 30 % průměru v předchozích letech. Dvanáct členských států aktivovalo první nebo druhou krizovou úroveň podle společné klasifikace EU. Tento šok na straně nabídky již má významný dopad na ceny plynu, ceny elektřiny, inflaci, celkovou finanční a makroekonomickou stabilitu v EU a na všechny občany.

S ohledem na rozměr energetické krize a rozsah jejích sociálních, ekonomických a finančních dopadů považuje Komise za vhodné přijmout nařízení, neboť to má obecnou působnost a je přímo a bezprostředně použitelné. Díky tomu by vznikl rychle použitelný, jednotný a celounijní mechanismus spolupráce.

6.Stávající právní rámec pro bezpečnost dodávek plynu stanovený nařízením (EU) 2017/1938 dostatečně neřeší narušení dodávek ze strany hlavního dodavatele plynu trvající déle než 30 dnů. V důsledku chybějícího právního rámce existuje riziko, že by členské státy nepostupovaly koordinovaným způsobem, což by mohlo ohrozit bezpečnost dodávek v sousedních členských státech a představovat další zátěž pro výrobní odvětví Unie a spotřebitele.

5.Nedávná eskalace narušení dodávek plynu z Ruska však poukazuje na značné riziko, že v blízké budoucnosti může Rusko dodávky plynu zastavit náhle jednostranným rozhodnutím. Unie by proto měla toto riziko předvídat a v duchu solidarity se připravit na možnost úplného přerušení dodávek plynu z Ruska, k němuž může dojít v podstatě kdykoliv. Aby bylo možné připravit se na další rušivé kroky a posílit odolnost EU vůči budoucím otřesům, je nezbytné přijmout okamžitá proaktivní opatření. Koordinovaná činnost na úrovni Unie může zabránit vážnému poškození hospodářství a negativním dopadům na občany, které by mělo možné přerušení dodávek plynu.

2.V této souvislosti Unie vypracovala dne 18. května 2022 plán REPowerEU s cílem co nejdříve, nejpozději však do roku 2027, ukončit závislost Unie na ruských fosilních palivech. Za tímto účelem stanoví plán REPowerEU opatření týkající se úspor energie a energetické účinnosti a navrhuje urychlené zavádění čisté energie, která nahradí fosilní paliva v domácnostech, průmyslu a ve výrobě energie.

1.Ruská federace, která je hlavním vnějším dodavatelem plynu do Unie, zahájila vojenskou agresi vůči Ukrajině, smluvní straně Energetického společenství. Eskalace ruské vojenské agrese vůči Ukrajině od února 2022 vedla k výraznému poklesu dodávek plynu jakožto úmyslnému pokusu použít plyn jako politickou zbraň. Toky plynu v plynovodech z Ruska přes Bělorusko se zastavily a dodávky plynu přes Ukrajinu trvale klesaly. Celkové toky z Ruska jsou nyní nižší než 30 % průměru z let 2016 až 2021. Toto snížení dodávek vedlo k historicky vysokým a kolísavým cenám energie, což přispívá k inflaci a vyvolává riziko dalšího hospodářského útlumu v Evropě.

Nebyl zjištěn žádný negativní dopad na základní práva. Opatřeními v rámci tohoto nástroje nebudou dotčena práva zákazníků, kteří jsou zařazeni do kategorie chráněných zákazníků podle nařízení (EU) 2017/1938, včetně všech zákazníků v domácnostech. Tento nástroj umožní snížit rizika spojená s nedostatkem plynu, který by jinak měl zásadní dopad na hospodářství a společnost.

8.Podle čl. 122 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie může Rada na návrh Komise a v duchu solidarity mezi členskými státy rozhodnout o opatřeních přiměřených hospodářské situaci, zejména když vzniknou závažné obtíže v zásobování určitými produkty, především v oblasti energetiky. Riziko úplného zastavení ruských dodávek plynu do konce tohoto roku, jak je popsáno výše, takovou situaci představuje.

9.Vzhledem k bezprostřednímu riziku narušení dodávek plynu do Unie by členské státy měly přijmout opatření ke snížení poptávky před zimním obdobím již nyní. Takové dobrovolné snížení poptávky by přispělo zejména k naplnění skladovacích kapacit, které by na konci zimy nebyly zcela vyčerpány: to by umožnilo přečkat případná chladná období v únoru a březnu 2023 a usnadnilo plnění skladů s cílem zajistit odpovídající úroveň bezpečnosti dodávek pro zimní období 2023–2024. Omezení poptávky po plynu rovněž pomůže zajistit odpovídající nabídku a snížit ceny ve prospěch spotřebitelů v EU. Opatření přijatá na úrovni Unie ke snížení poptávky budou proto přínosem pro všechny členské státy, jelikož klesne riziko výraznějšího dopadu na jejich ekonomiky.

10.Při určení doporučeného objemu snížení poptávky by měly být zohledněny objemy poptávky po plynu, u nichž by v případě úplného přerušení ruských dodávek plynu hrozilo, že nebudou dodány. Objem snížení by měl být rozdělen mezi všechny členské státy, a to na základě srovnání jejich průměrné spotřeby za posledních pět let.

11.Aby bylo možné urychleně řešit specifické problémy spojené se stávajícími nedostatky v dodávkách plynu, které se dle očekávání mají ještě prohloubit, a zabránit nesrovnalostem mezi členskými státy, měla by být Komise po konzultaci s příslušnými rizikovými skupinami a Koordinační skupinou pro otázky plynu zřízenou podle nařízení (EU) 2017/1938 a s přihlédnutím ke všem názorům vyjádřeným členskými státy v této souvislosti zmocněna k vyhlášení výstrahy na úrovni Unie v případě, že se dobrovolná opatření ke snížení poptávky ukáží jako nedostatečná k řešení rizika vážného nedostatku dodávek. Příslušné orgány členských států by měly mít možnost požádat Komisi o vyhlášení výstrahy na úrovni Unie, pokud nejméně tři z nich vyhlásí výstrahy na vnitrostátní úrovni.

12.Výstraha na úrovni Unie by měla sloužit jako vyhlášení krizové úrovně specifické pro Unii, v jejímž důsledku se aktivuje povinné snížení poptávky. Z právního hlediska by neměla mít dopad na krizové úrovně podle čl. 11 odst. 1 nařízení (EU) 2017/1938. Je možné, že dobrovolná opatření nebudou sama o sobě k zajištění bezpečnosti dodávek a fungování trhu dostačovat. Proto by měl být zaveden nový nástroj zavádějící možnost povinného snížení poptávky po plynu platného pro všechny členské státy. Tento nástroj by měl začít fungovat v dostatečném předstihu před podzimem. Po vyhlášení výstrahy na úrovni Unie by všechny členské státy měly mít povinnost snížit svou spotřebu plynu během předem stanoveného období. Při určení nezbytného objemu snížení poptávky by měly být zohledněny objemy poptávky po plynu, které by mohly být ohroženy v případě úplného přerušení ruských dodávek plynu, přičemž plně zohledněny by mělo být i dobrovolné snížení poptávky, kterého již bylo dosaženo ve stejném období. Objem snížení lze rozdělit mezi všechny členské státy, a to na základě srovnání jejich průměrné spotřeby za posledních pět let. Objem povinného závazku snížení poptávky a doba trvání tohoto závazku by měly rovněž zohledňovat úroveň plnění skladovacího zařízení vykázanou podle čl. 6 písm. d) bodu 1 nařízení (EU) 2017/1938, vývoj týkající se diverzifikace zdrojů plynu, včetně dodávek LNG, a vývoj nahraditelnosti paliva v Unii.

13.S ohledem na podstatná narušení vnitřního trhu, k němuž by s pravděpodobností došlo, pokud by členské státy na možné nebo skutečné další narušení ruských dodávek nereagovaly koordinovaně, je zásadní, aby všechny členské státy jednaly společně a v duchu solidarity. Všechny členské státy by proto měly v oblasti snižování emisí dosáhnout stejných dobrovolných a povinných cílů. Zatímco narušení ruských dodávek se některých členských států může dotknout více než jiných, na všechny bez rozdílu dopadne hospodářská újma způsobená takovým narušením a všechny k mohou přispět k jejímu omezení: ať už uvolněním dalších objemů plynu přepravovaného plynovody nebo nákladů LNG, které pak mohou využít členské státy se značným nedostatkem plynu, ať už pozitivním dopadem, který snížení poptávky pravděpodobně bude mít na ceny plynu nebo tím, že se zamezí narušení trhu, ke kterému by vedla nekoordinovaná a protichůdná opatření ke snížení poptávky. Toto nařízení proto odráží zásadu energetické solidarity, kterou Soudní dvůr nedávno potvrdil jako základní zásadu práva EU.

14.Některé členské státy však nejsou schopny uvolnit významné objemy plynu z plynovodu ve prospěch jiných členských států vzhledem ke své specifické zeměpisné nebo fyzické situaci (např. chybějící nebo nízké propojení plynovodu s jinými členskými státy). Tyto členské státy by proto měly mít možnost požádat o částečnou odchylku od povinného závazku snížení poptávky. Při ověřování podmínek pro uplatňování odchylky by Komise měla vzít v úvahu, zda příslušný členský stát v duchu solidarity plně využívá svých propojovacích vedení zemního plynu a v co největší míře využívá svá zařízení LNG k přesměrování plynu do jiných členských států. Vedle sledování využívání propojovacích vedení a zařízení LNG by Komise měla sledovat i celkovou spotřebu plynu.

15.Členské státy by měly mít možnost samy rozhodnout, která vhodná opatření k dosažení povinného snížení poptávky zvolí. Při určování vhodných opatření ke snížení poptávky a upřednostňování skupin zákazníků by členské státy měly využít opatření uvedená ve sdělení „Bezpečná zima díky úsporám plynu“ ze dne 20. července 2022. Členské státy by měly zejména zvážit ekonomicky účinná opatření, jako jsou dražby nebo systémy nabídkových řízení, jejichž prostřednictvím mohou členské státy motivovat ke snižování spotřeby ekonomicky účinným způsobem. Mezi opatření přijatá na vnitrostátní úrovni mohou také patřit finanční pobídky nebo náhrady pro dotčené účastníky trhu.

16.Veškerá opatření, která členské státy přijmou za účelem dosažení povinného snížení poptávky, by měla být nezbytná, jasně vymezená, transparentní, přiměřená, nediskriminační a ověřitelná a neměla by nepřiměřeně narušovat hospodářskou soutěž ani řádné fungování vnitřního trhu s plynem či ohrozit bezpečnost dodávek plynu v jiných členských státech nebo Unii. Vzhledem k tomu, pro bezpečnost dodávek plynu a vnitřní trh mohou být obzvláště škodlivá netržní opatření, jako jsou opatření uvedená v příloze VIII nařízení (EU) 2017/1938, měly by se členské státy spoléhat na tržní mechanismy. Je rovněž nezbytné zohlednit zájem chráněných zákazníků na nepřerušených dodávkách plynu.

17.Aby se zajistilo koordinované provádění opatření ke snížení poptávky, měly by členské státy navázat pravidelnou spolupráci v rámci všech rizikových skupin, které jsou stanoveny v příloze I nařízení (EU) 2017/1938. Členské státy se mohou dohodnout na koordinačních opatřeních, která jsou v daném regionu nejvhodnější. Komise a Koordinační skupina pro otázky plynu by měly mít možnost získat přehled o vnitrostátních opatřeních prováděných členskými státy a sdílet osvědčené postupy pro koordinaci opatření v rámci rizikových skupin. Členské státy by ke koordinaci svých opatření měly případně využívat i jiných grémií, například zasedání generálních ředitelů vnitrostátních ministerstev energetiky.

18.Aby se zajistilo, že národní plány pro stav nouze odrážejí dobrovolné nebo povinné snížení poptávky stanovené v tomto nařízení, měl by příslušný orgán každého členského státu přijmout nezbytná opatření k aktualizaci národního plánu pro stav nouze, a to do dne 31. září 2022. V aktualizaci národního plánu pro stav nouze by mělo být uvedeno, jak byla použita opatření navržená ve sdělení „Bezpečná zima díky úsporám plynu“ ze dne 20. července 2022. Vzhledem ke krátkému časovému rámci pro aktualizaci by se neměly použít koordinační postupy podle čl. 8 odst. 6 až 11. Členské státy by však měly o aktualizaci plánů pro stav nouze vést konzultace s ostatními členskými státy. Komise by měla svolat skupinu Koordinační skupinu pro otázky plynu, rizikové skupiny nebo jiné příslušné orgány, aby projednala možné otázky týkající se opatření ke snížení poptávky.

19.Pro posouzení pokroku dosaženého členskými státy při provádění dobrovolných a povinných opatření ke snížení poptávky a pro měření sociálního a hospodářského dopadu opatření, jakož i dopadu na zaměstnanost, má zásadní význam pravidelné a účinné sledování a podávání zpráv. Příslušný orgán každého členského státu nebo jiný subjekt určený členským státem by měl sledovat snížení poptávky dosažené na jeho území a výsledky pravidelně oznamovat Komisi. Koordinační skupina pro otázky plynu by měla být Komisi nápomocna při sledování plnění povinného závazku snižování poptávky.

20.Aby se zabránilo významnému hospodářskému poškození Unie jako celku, je zásadní, aby každý jednotlivý členský stát svou poptávku ve fázi výstrahy snížil. Zajistí se tak, aby plynu bylo dost pro všechny, a to i v zimním období. Snížení poptávky v celé Unii je proto výrazem zásady solidarity zakotvené ve Smlouvě. Je proto rovněž opodstatněné, aby Komise přísně dohlížela na to, že členské státy povinné snížení poptávky provádějí. V případě, že Komise zjistí riziko, že členský stát nemusí být schopen splnit povinný závazek snížení poptávky podle článku 5, měla by mít Komise pravomoc požadovat, aby tento členský stát předložil plán, v němž stanoví strategii a opatření k účinnému splnění jeho povinného závazku snížení poptávky. Členský stát by měl náležitě zohlednit veškeré připomínky a návrhy, které Komise k tomuto plánu vyjádří.

Vzhledem k tomu, že zásada solidarity dává každému členskému státu právo být za určitých okolností podporován sousedními členskými státy, měly by členské státy, které mohou o takovou podporu požádat, rovněž jednat v duchu solidarity, pokud jde o snižování domácí poptávky po plynu. Při žádosti o solidární opatření podle článku 13 nařízení (EU) 2017/1938 by proto členské státy měly zavést veškerá vhodná opatření ke snížení poptávky po plynu. Komise by měla mít pravomoc požádat členský stát, který žádá o solidární opatření, aby předložil plán s opatřeními k dosažení dalšího možného snížení poptávky po plynu. Případné připomínky Komise k tomuto plánu je třeba náležitě zohlednit.

21.Komise by měla o provádění tohoto nařízení pravidelně informovat Evropský parlament a Radu.

22.Vzhledem k tomu, že bezpečnost dodávek plynu je kvůli ruské vojenské agresi vůči Ukrajině bezprostředně ohrožena, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení.

23.Na základě dostupných informací bude riziko vážného narušení dodávek plynu do Unie pravděpodobně trvat nejméně dvě nadcházející zimní období. Toto nařízení by proto mělo být platné dva roky po svém vstupu v platnost. Na konci prvního roku uplatňování tohoto nařízení by Komise měla Radě podat zprávu o jeho fungování a případně navrhnout prodloužení jeho platnosti.

24.Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, nýbrž lépe na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Předmět a oblast působnosti