ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
12.

považuje taktéž za zásadní, aby byl s přihlédnutím k rozdělení pravomocí na celoevropské úrovni zdůrazňován také význam logistických aspektů vzdělávání, které přispívá ke zvyšování informovanosti spotřebitelů. Učební osnovy různých vzdělávacích systémů jsou velmi různorodé, a to jak pokud jde o témata, tak i o metody. Je možné vypracovat obsahově koordinované výukové materiály v oblasti ochrany spotřebitelů, díky nimž by bylo možné poskytovat vědomosti přiměřené každé vzdělávací úrovni. Zintenzivnění vzdělávání spotřebitelů v celé EU by přispělo k odstranění nesouladů v této oblasti. Pokládá rovněž za důležité, aby se vzdělávání spotřebitelů stalo pevnou součástí učebních osnov a aby bylo přizpůsobeno dané vzdělávací úrovni. V souladu s rozdělením pravomocí v EU tento úkol spadá do působnosti členských států. Celoevropské uznání významu vzdělávání spotřebitelů by přispělo k tomu, že by tomuto předmětu byl ve školní praxi věnován také dostatek času;
4.

předkládaný program se zabývá růstem uvedeným v jeho názvu, aniž by byl jakkoliv definován. Pokud chybí reflexe tohoto pojmu, je jeho užívání coby cíle programu sporné. Ačkoliv program primárně podporuje inovace v mechanismech komunikace mezi jednotlivými aktéry ve zdravotnictví, musí se pozornost zaměřit na člověka a na jeho zdraví. Souvislost mezi hospodářským růstem a investicemi do zdravotnictví by sice měla být určitým způsobem zdůrazněna, ovšem předkládaný návrh to činí v nadměrné míře. To v sobě skrývá nebezpečí, že by se mohlo na zdravotnictví nahlížet pouze z hospodářského hlediska, a dojít tak k závěru, že se na úrovni EU dělá jen málo pro podporu dobrého tělesného a duševního zdraví;
19.

dále požaduje, aby podpora investic do infrastruktury související s hospodářstvím, do rozvoje infrastruktury cestovního ruchu, do rozvoje infrastruktury v oblasti odborného vzdělávání a přípravy a do podnikatelských inkubátorů patřila ve všech regionech k těm investičním prioritám EFRR, na něž se lze mimořádně soustředit v rámci tematického zaměření, jež je třeba provést při přípravě operačních programů;
3.

vítá závazek Evropské komise, na jehož základě by měly být z evropského rozpočtu podporovány investice do infrastruktur v oblasti dopravy, životního prostředí a energetiky, bez nichž by se hospodářství jen stěží mohlo rozvíjet, a dále vítá zejména skutečnost, že v návrhu víceletého finančního rámce pro období 2014–2020 jsou zohledněny rozdíly mezi jednotlivými členskými státy a regiony EU a zvláštní pozornost je i nadále věnována nejméně rozvinutým regionům;
9.

schvaluje skutečnost, že v novém regulačním rámci byla za prioritu prohlášena interoperabilita. Přináší to skutečnou možnost integrace evropského dopravního systému prostřednictvím provádění společných postupů a norem ze strany všech evropských zúčastněných subjektů. Dále by ocenil, kdyby zásadní postavení v realizaci veškeré dopravní infrastruktury jak nákladní, tak osobní, získala intermodalita (článek 34), s cílem co nejlépe zajistit kontinuitu toků a konkretizovat pojem dopravního řetězce. Je možné přijít s řadou zlepšení, především pro cestující v podobě integrovaných cestovních dokladů, přehlednosti jízdních řádů a návaznosti spojů, a také pro nákladní dopravu, pokud jde o spolehlivost a kvalitu služeb;
24.

uznává, že je třeba co nejrychleji (a nejpozději do roku 2020) nahradit nebo přizpůsobit existující kolejová vozidla a udělit pobídky pro používání tiššího vybavení, přičemž by se mělo využít tržních nástrojů, jako jsou poplatky za přístup k železničním kolejím, tak aby znečišťovatelé zaplatili náklady způsobené hlukem, který způsobují. Pokud tržní nástroje nebudou postačující, měla by se ve střednědobém horizontu naplánovat dodatečná opatření, např. zákaz používání kolejových vozidel, která nejsou vybavena nejtiššími technologiemi. VR by chtěl v této souvislosti zvláště připomenout přezkum politiky EU v oblasti hluku ze železniční dopravy a poukázat na pilotní projekty týkající se hluku ze železniční dopravy, jež probíhají v Německu a Nizozemsku;
23.

domnívá se, že definice referenčního rámce pro investice nejméně do roku 2030 by mohla zvýšit účinnost plánu a vytvořit podmínky větší jistoty na trhu jak pro soukromé subjekty, tak pro instituce, především bude-li se týkat i investičních cílů na úrovni členských států, jež by zohledňovaly akční plány místních a regionálních orgánů. Vyšší jistota pro investice by mohla dále přispět ke splnění cílů pro rok 2020, zejména pokud jde o energetickou účinnost a úspory energie, jejichž realizace stále vyžaduje intenzivnější úsilí. Přínosem pro referenční rámec by rovněž byla evropská mapa kapacit v odvětví energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů, s jejíž pomocí by byly zaměřovány investice, aby se posílila dynamika růstu a hospodářské subjekty v těchto odvětvích;
9.

varuje před scénářem, který by počítal s odložením dohody o VFR na později než na začátek roku 2013, protože by to znemožnilo programování a přidělování prostředků ze společného strategického rámce na období po roce 2014, a mělo by to tedy negativní dopad na evropskou hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Domnívá se, že odložení dohody o VFR na pozdější dobu než na začátek roku 2013 by ohrozilo i programové období 2014–2020, s nímž doposud Komise, Evropský parlament i Rada počítají. Bylo by nutné znovu zvážit zejména možnost, kterou původně VR navrhoval, tj. stanovit po přechodném ročním či dvouletém období programové období v délce 5+5 let;
3.

LGF je koncipován takovým způsobem, aby bylo možné podávat zprávy o MSP, které byly podpořeny, a to co do jejich počtu i objemu půjček.
3. Unijní podporu podle tohoto nařízení v zásadě spolufinancují partnerské země z veřejných finančních prostředků, příspěvků příjemců nebo jiných zdrojů. Stejný princip platí pro spolupráci s Ruskou federací, zejména v souvislosti s programy uvedenými v čl. 6 odst. 1 písm. c). Od požadavků na spolufinancování lze upustit v řádně odůvodněných případech, a pokud je to nezbytné pro podporu rozvoje občanské společnosti a nestátních subjektů, aniž by tím bylo dotčeno plnění ostatních podmínek stanovených ve finančním nařízení.

3. Unijní podporu podle tohoto nařízení v zásadě spolufinancují partnerské země z veřejných finančních prostředků, příspěvků příjemců nebo jiných zdrojů. Stejný princip platí pro spolupráci s Ruskou federací, zejména v souvislosti s programy uvedenými v čl. 6 odst. 1 písm. c). Od požadavků na spolufinancování lze upustit v řádně odůvodněných případech, a pokud je to nezbytné pro podporu rozvoje občanské společnosti a nestátních subjektů, aniž by tím bylo dotčeno plnění ostatních podmínek stanovených ve finančním nařízení.
Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050 (16)“ (dále jen „Plán do roku 2050“) potvrdilo, že testování nových přístupů pro zmírnění změn klimatu bude mít pro přechod k nízkouhlíkovému hospodářství nadále zásadní význam. Bude třeba zajistit i přizpůsobení se změně klimatu jako prioritu Unie, která prochází napříč všemi oblastmi. Kromě toho je pro dosažení konstruktivních výsledků a zajištění podílu zúčastněných subjektů nezbytná podpora správy a zvyšování informovanosti. Proto by měl podprogram pro oblast klimatu podporovat úsilí přispívající k rozvoji tří specifických prioritních oblastí: zmírňování změny klimatu, přizpůsobování se změně klimatu a správy a informací v oblasti klimatu. Mělo by být možné, aby projekty financované z programu LIFE přispívaly ke splnění specifických cílů ve více než jedné z uvedených prioritních oblastí a zahrnovaly účast více než jednoho členského státu.

Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050 (16)“ (dále jen „Plán do roku 2050“) potvrdilo, že testování nových přístupů pro zmírnění změn klimatu bude mít pro přechod k nízkouhlíkovému hospodářství nadále zásadní význam. Bude třeba zajistit i přizpůsobení se změně klimatu jako prioritu Unie, která prochází napříč všemi oblastmi. Kromě toho je pro dosažení konstruktivních výsledků a zajištění podílu zúčastněných subjektů nezbytná podpora správy a zvyšování informovanosti. Proto by měl podprogram pro oblast klimatu podporovat úsilí přispívající k rozvoji tří specifických prioritních oblastí: zmírňování změny klimatu, přizpůsobování se změně klimatu a správy a informací v oblasti klimatu. Mělo by být možné, aby projekty financované z programu LIFE přispívaly ke splnění specifických cílů ve více než jedné z uvedených prioritních oblastí a zahrnovaly účast více než jednoho členského státu.
—

vyzývá k posouzení, zda by nebylo vhodnější zvolit mírnější prostředek v podobě návrhu méně podrobných hlavních směrů, jimiž by se řídili vnitrostátní rozhodující činitelé. Komise by tím členským státům poskytla co nejširší prostor pro rozhodování ohledně konkrétního zapojení stávajících struktur, čímž by se usnadnila a upřednostnila vzájemná propojení v případech, kdy má stát zdroje ke zvýšení objemu výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů. To se týká vnitrostátních orgánů pro územní plánování, udělování stavebního povolení a schvalování, jež mohou mít federální uspořádání, stejně jako již existujících regionálních uskupení v rámci třetího balíčku opatření pro vnitřní trh. V zásadě by se měla dávat přednost zapojení institucí, které již úspěšně fungují, před vytvářením nových struktur.
14.

vyzdvihuje, že je potřeba nezávislé monitorování a hodnocení, aby bylo zajištěno efektivní využívání finančních prostředků a intenzivní řízení ze strany provádějících organizací. To by mohlo být pobídkou ke zlepšení institucionální výkonnosti. Za spoluúčasti všech stran by se měly vybrat kvalitativní i kvantitativní ukazatele. Výbor poukazuje na to, že některé kvalitativní ukazatele mohou být účinné i nákladově efektivní. Výbor také žádá, aby Evropská komise a Parlament měly nad fondy větší dohled a mohly tak napomoci k zajištění nezávislého prvku monitorování a hodnocení;
26.

souhlasí s názorem, že rostoucí poptávka po surovinách přináší potenciální růst zájmu o jejich získávání ze dna moří a oceánů a že to může mít závažné následky pro rovnováhu mořských ekosystémů, z nichž některé jsou navíc do značné míry neznámé. Může to vyvolat i závažné poškození území a přirozeného i člověkem utvářeného prostředí (subsidence, eroze, mořská eroze atd.) na místech, kde se dno, z nějž se těží, nachází v blízkosti pobřeží. Jak se již Výbor vyjádřil ve svých stanoviscích k udržitelnému rozvoji, je tedy třeba upřednostnit opětovné použití a recyklaci surovin po prvním použití, aby došlo k omezení tohoto ekonomického tlaku;
6.

konstatuje, že místní a regionální orgány jsou často zapojeny do předávání obětí obchodování s lidmi, pokud k němu dochází uvnitř členského státu (v různém rozsahu v závislosti na rozdělení pravomocí uvnitř členských států). To by se mělo jasněji projevit ve strategii tak, že v textu bude uvedeno, že mechanismy by se měly vypracovat po konzultaci odpovědných místních a regionálních orgánů v daném členském státu. Stávající formulace, že „mechanismy [předávání] […] by měly zahrnovat […] veřejné orgány a občanskou společnost“, je příliš vágní;
8.

souhlasí se zásadami pro monitorování nebezpečných látek, podle nichž mají být – a to i v zájmu hospodářské udržitelnosti a ochrany životního prostředí – příčiny znečištění zjišťovány v místě jeho vzniku, v co nejkratší době a co nejblíže ke zdroji. Bez přijetí dalších opatření může dojít k rozsáhlým a trvalým ekologickým škodám. Proto je velmi důležité zkoumat a sledovat možné zdroje znečištění, aby bylo možné co nejdříve rozpoznat rozsah znečištění a jeho nebezpečnost pro vodní prostředí. Kromě toho je nutné sledovat možný způsob proniknutí nebezpečných látek do životního prostředí pomocí vhodných matric. Z tohoto důvodu se Výbor vyslovuje pro to, aby byla na úrovni EU stanovena účinná omezení emisí;
11.

domnívá se, že Evropa by měla vypracovat a provádět vlastní jasnou a dlouhodobou vizi biohospodářství založenou na jednotlivých stupních pyramidy biomasy (viz obr. 1), kde vyšší stupně představují vyšší hodnoty; domnívá se, že Evropa by se měla řídit „hodnotovou strategií“, zaměřit se na vyšší stupně pyramidy biomasy a preferovat využívání biomasy druhé a nakonec i třetí generace (5); uznává, že investice do biomasy první generace jsou nutným krokem při přechodu k biomase druhé a nakonec i třetí generace; je přesvědčen, že tyto evropské cíle by měly být zakotveny ve všech víceodvětvových politikách souvisejících s biohospodářstvím;
24.

některé inovační iniciativy v oblasti udržitelnosti nebo produktivity probíhající zdola nahoru by sice mohly být na regionální či celostátní úrovni vítány, existuje však riziko, že nebudou odpovídat výběru prioritního tématu ve strategickém plánu provádění a víceletém plánu (vydanými řídící skupinou na vysoké úrovni po konzultaci Stálého výboru pro zemědělský výzkum a Výboru pro rozvoj venkova). Nemělo by to však být překážkou pro zisk podpory. V opačném případě by to mělo silný odrazující účinek na účastníky a narušilo by to inovační spirálu v jejím nejzranitelnějším bodě;
22.

v tomto bodě klade důraz na to, že opatření je třeba přijímat v úzké spolupráci mezi evropskými, celostátními, regionálními a místními orgány. Zvláště upozorňuje na to, že i když ze své povahy by opatření programu měla být zaváděna do praxe evropskými a celostátními orgány, místní orgány mají důležitou úlohu v tom, že zastupují místní společenství a mohou účinně přispět k uplatnění těchto ustanovení;
22.

upozorňuje, že kodex chování by měl s ohledem na to, že byly v minulosti zaznamenány sociální konflikty při uskutečňování některých záměrů, členské státy vybízet k tomu, aby do procesu partnerství včas zapojovaly zástupce skupin a subjektů, které by mohly mít k provádění daného programu kritický postoj;
33.

vítá cíl Komise přenést na členské státy více odpovědnosti za podporu v nízké hodnotě. To by však mělo platit obecně, nejenom pro podporu v nízkých částkách. Jednak to Komisi značně usnadní práci, jednak by z toho však měly prospěch i místní orgány, neboť celostátní úrovně mají k místním potřebám podstatně blíže než Komise;
1. Zakladatel a ostatní členové rady, kteří mohou mít se zakladatelem nebo mezi sebou obchodní, rodinný nebo jiný vztah, jenž by mohl představovat skutečný nebo potenciální střet zájmů tím, že by narušil jejich rozhodnutí, nepředstavují většinu správní rady.

1. Zakladatel a ostatní členové rady, kteří mohou mít se zakladatelem nebo mezi sebou obchodní, rodinný nebo jiný vztah, jenž by mohl představovat skutečný nebo potenciální střet zájmů tím, že by narušil jejich rozhodnutí, nepředstavují většinu správní rady. Všichni členové správní nebo dozorčí rady musí písemně informovat FE o existenci přímého či nepřímého zájmu ve vztahu k třetí straně, na jehož základě by se mohli dostat do situace vzniku střetu mezi jejich osobnímu zájmy nebo zájmy osoby, s níž mají obchodní nebo rodinný vztah, a zájmy FE.
11.

rád by upozornil na skutečnost, že strategie EU pro region Baltského moře nabízí místní a regionální úrovni správy nové příležitosti k posílení jejich regionální konkurenceschopnosti a inovačního potenciálu a také k prosazování regionální inteligentní specializace. Regiony a vysoké školy by tak měly spolupracovat v rámci celého makroregionu Baltského moře tak, aby se z něj stal model sítě pro inteligentní specializaci se zaměřením na klíčové otázky a činnosti každého regionu a dosažení excelence a kritického množství prostřednictvím propojení do sítí. Zásadním předpokladem je zde rozvíjení a posilování inovačních systémů trojité a čtverné šroubovice ve spolupráci s akademickou obcí, veřejným sektorem, soukromým sektorem a občany regionu Baltského moře;
18.

zdůrazňuje, že návrh, který rozšiřuje oblast působnosti směrnice tak, aby zahrnovala i knihovny (včetně univerzitních knihoven), archivy a muzea, by měl zohlednit zvláštní účel těchto institucí, jejichž majetek je veřejně přístupný. Upozorňuje na to, že s rozšířením působnosti směrnice by se měly minimalizovat případné finanční dopady a neměla by se zvýšit administrativní zátěž pro tyto instituce ani by jim neměly vzniknout vysoké dodatečné výdaje. Upozorňuje, že kulturní instituce sice nesmí být k digitalizaci nuceny, nicméně navrhovaný způsob určování poplatků převyšujících mezní náklady by neměl mařit úsilí výše uvedených institucí o digitalizaci a dlouhodobou archivaci kvůli vysokým nákladům na digitalizaci a ukládání dat a snížení možností dosažení zisku;
33.

doporučuje dále vložit do návrhu pojem, který by umožnil vyhodnotit, že se třetí strana chová jako skutečný vlastník nebo jediný příjemce hospodářského výnosu. To může být prokázáno konstatováním, že je právnická osoba de iure nebo de facto řízena k osobním účelům, případně je majetek financován nebo dán k užívání bez finančního protiplnění atd. Takový pojem, dobře známý např. v Lucembursku, umožňuje rovněž zadržet skutečného vlastníka práv k společnosti, a měl by proto doplnit zásadu trestněprávní odpovědnosti právnických osob;
4.

poukazuje na to, že harmonizace požadavků na ochranu údajů formou závazných obecných opatření vede k tomu, že se na postupy zpracování údajů v podnicích, správních orgánech a soukromých subjektech budou i přes zcela odlišné podmínky rizika a různá provozní prostředí vztahovat tytéž požadavky. Nařízení podle názoru Výboru nepřiměřeně postihuje veřejné orgány a zanechává nejasnosti ohledně jejich pravomocí, jakož i v oblasti pracovního práva. Nařízení kromě toho ukládá řadu povinností veřejným orgánům na místní a regionální úrovni (např. rozsáhlou dokumentaci, povinnost zajistit přenositelnost údajů atd.), jež nejsou vyváženy žádnými viditelnými zlepšeními práv těch, jichž se týkají. Výbor upozorňuje na to, že navrhovaný právní akt v podobě nařízení může v důsledku své míry zobecnění vést ke zneužití článku 290 SFEU, který dává Komisi pravomoci přijímat další normy, a to i v zásadních otázkách, a proto není v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality. Výbor proto požaduje, aby bylo z rámce působnosti nařízení vyjmuto zpracování osobních údajů veřejnými orgány a oblast pracovního práva, tak aby se zpracování osobních údajů veřejnými orgány a pracovněprávní aspekty i nadále řídily směrnicí;
11.

to zcela jasně chápou města a regiony usilující o to, aby svým občanům poskytovaly vyšší kvalitu života. Je potřebná vize, jež by propojila nehmotné kvality evropských měst a regionů s bojem proti nezaměstnanosti a vyloučení ohrožených skupin. Tato vize by se mohla stát pro občany konkrétnější tím, že by se vyvíjely tvůrčí koncepty na místní a regionální úrovni, jež by se staly součástí „Evropského fóra tvořivosti“. Toto fórum by sdružilo veřejné, soukromé a dobrovolné skupiny, aby analyzovaly možné cesty, jak by Evropa mohla tvůrčím způsobem řešit naléhavé místní a evropské problémy. VR by zde chtěl zdůraznit zejména to, jak je důležité zajistit, aby měly tvořivost, řešení problémů a znalosti a dovednosti v umění a kultuře ústřední postavení v celém vzdělávacím systému;
27.

Výbor doporučuje, aby za účelem dosažení rychlého testování prototypů proběhly u každé velké společenské výzvy experimenty a konkrétní iniciativy v několika evropských regionech, a to v rámci programu společného učení. Rovněž by se mělo zlepšit zapojení inteligentních měst do sítí s cílem podpořit experimentální inovace a učení. Evropa potřebuje průkopnická města a také programy účinného partnerství k podpoře inovativnosti, jež zaručí rozvoj všech regionů bez ohledu na jejich stávající situaci. To znamená učinit otázky relevantními pro regionální a místní úroveň, aby se mohly řešit jako procesy inovativních změn na místní úrovni. Jednotlivé zúčastněné regiony by si vyměňovaly poznatky a zkušenosti, které by se zaznamenávaly prostřednictvím rychlého podávání zpráv s jasnými vizuálními pomůckami a přístupným jazykem, a rovněž pro aktivní využívání dalšími subjekty. Řešení, k nimž dospěje jeden region, by se pak mohla testovat a ověřovat v dalších účastnických regionech a účinná řešení by se mohla rozšířit do dalších regionů Evropy. Pro tato opatření by byla typická flexibilita a řádné uplatňování na místní úrovni tak, aby byla minimalizována administrativní zátěž pro podniky, vzdělávací instituce, úřady a ostatní subjekty.
44.

opětovně proto vyzývá členské státy, v nichž mají regionální orgány legislativní pravomoci, aby zavedly nezbytné mechanismy, které jejich regionálním orgánům umožní podílet se na rozhodovacích procesech EU ve věcech, jež se jich dotýkají. To by se nemělo týkat pouze regionálních parlamentů, které by měly být aktivní v rámci mechanismu včasného varování v oblasti subsidiarity, ale také regionálních vlád, jež by měly být zapojeny do přípravy národních postojů v Radě nebo mít zástupce v národních delegacích;
34.

uznává potenciál těchto informačních systémů, co do zjišťování komparativních (technologických) výhod a poskytování vstupních dat pro určení strategií inteligentní specializace zohledňujících součinnost, doplňkovost a partnerství; regionům majícím zájem o spolupráci s regiony či zeměmi mimo EU by tyto informace mohly sloužit jako relevantní vstupní informace při určení strategií inteligentní specializace;
47.

odborná příprava zaměřená na rozvoj dovedností představuje chvályhodný záměr. Je však třeba dbát na to, aby investice do vzdělávání nebyly chápány výlučně jako prostředek zvýšení hospodářské produktivity v Evropě. Nešťastným plodem tohoto přístupu by mohlo být oslabení duševního zdraví mladých lidí, na něž by se pohlíželo jako na nejnižší hospodářské jednotky a byli by definováni jen svou schopností přispívat hospodářsky společnosti. V této souvislosti je třeba podpořit i ekvivalentní investice do kreativity mladých lidí, jejich životních dovedností, průřezových dovedností, kulturního vzdělání a pohybově estetických dovedností. Veřejné i soukromé přínosy vzdělání přesahují čistě ekonomický rozměr. Vyšší úroveň vzdělání se například pojí s delší nadějí dožití, vyšší volební účastí a vyšší mírou kladného postoje vůči rovnosti práv etnických menšin;
6.

poukazuje na to, že proces rozšíření musí zůstat důvěryhodný a musí být podporován jak veřejností v Evropské unii, tak veřejností v (potenciálních) kandidátských zemích. Pro vytvoření trvalejší důvěry mezi občany a EU má zásadní význam zapojit do tohoto procesu občany zemí rozšíření i stávajících členských států. Podpora evropské integrace v zemích rozšíření je klíčovým faktorem. Evropské instituce by neměly považovat tuto podporu za samozřejmou, ale snažit se jí využít ke zlepšení veřejné legitimity EU jako celku;
33.

žádá, aby investice související se společnými programovacími dokumenty byly předmětem balíčku účelových úvěrů Evropské investiční banky místním orgánům, jenž by sloužil k vytvoření nových územních ekosystémů hospodářské a sociální inovace. To by mohlo být vhodným prostředkem, který by povzbuzoval inovativní řešení, dodával podnikům demonstrátory a napomáhal vytváření konsorcií k tématům, která vyžadují nové partnerství mezi podniky. V partnerství veřejného a soukromého sektoru by tyto ekosystémy měly odpovídat dvojímu účelu: přispět ke zlepšení konkurenceschopnosti podniků a účinnosti veřejných služeb (tedy k racionalizaci veřejných výdajů);
—

vítá tři klíčová opatření, která Komise navrhuje, ale domnívá se, že je třeba k nim doplnit konkrétní opatření, která by byla zaměřena na rozvoj informovanosti uživatelů, protože tím by se podnítila poptávka na trzích, což by pomohlo upevnit pozici Evropy v celosvětové konkurenci a sdílet rizika i výhody, které rovnoměrnější rozšíření této nové technologie mezi spotřebitele a poskytovatele přinese. Tato konkrétní opatření by se měla rovněž zaměřit na podporu vzdělávání a kultury v oblasti IT;