CS Úřední věstník Evropské unie C 183/9

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení ve věci COMP/38.606 – Groupement des cartes bancaires

(v souladu s články 15 a 16 rozhodnutí Komise 2001/462/ES, ESUO ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže – Úř. věst. L 162, 19.6.2001, s. 21)

2009/C 183/06

Předloha rozhodnutí předložená Komisi dává podnět k řadě připomínek týkajících se práva stran na slyšení během řízení zahájených na základě článku 81 Smlouvy.

ŘÍZENÍ

Dne 11. prosince 2002 informovalo sdružení Groupement des cartes bancaires (dále jen GCB) Komisi o svých plánech (uskutečněných dne 1. ledna 2003) na zavedení mezibankovního sazebníku pro své členy, jejichž aktivity týkající se vydávání (bankovních karet) jsou podstatně omezenější než jejich aktivity týkající se (obchodních) akvizic.

Bankám bylo v souladu s článkem 11 nařízení Rady č. 17/62 zasláno několik žádostí o informace a v květnu 2003 se v prostorách GCB a dalších bank uskutečnily kontroly podle čl. 14 odst. 3 nařízení č. 17/62.

Zvláštností tohoto případu bylo dvojí prohlášení o námitkách, jedno bylo vydáno dne 7. července 2004, druhé pak dne 17. července 2006.

První prohlášení o námitkách, červenec 2004

První prohlášení o námitkách bylo určeno GCB a následujícím bankám: La Poste, BNP Paribas, Confédération Nationale du Crédit Mutuel, Crédit Industriel et Commercial, La Banque Fédérale des Banques Populaires, Natexis Banques Populaires, La Caisse Nationale des Caisses d'Epargne et De Prévoyance, Société Générale a Crédit Lyonnais SA.

Přístup ke spisu

Strany několikrát dlouze diskutovaly o důvěrnosti některých dokumentů. Bylo proto nutné přijmout dvě rozhodnutí podle článku 9 rozhodnutí o mandátu úředníků pro slyšení, jimiž bylo důvěrné zacházení požadované GCB a La Poste pro některé dokumenty zamítnuto. Po uplynutí osmidenní lhůty stanovené v mandátu úředníků pro slyšení se strany vzdaly svého práva podat přímou žalobu u předsedy Soudu prvního stupně, z čehož vyplynulo, že příslušné dokumenty mohly být předány všem dotčeným podnikům.

Všechny strany také požadovaly přístup k zápisu z jednání mezi Komisí a GCB konaného dne 29. března 2004, jelikož na tomto zápise se zakládá bod 20 prohlášení o námitkách. Podle uvedeného bodu 20 by provádění oznámených opatření, jež by případně narušovala hospodářskou soutěž, pravděpodobně představovala přitěžující okolnost, zejména pokud by měla protisoutěžní cíl. Toto bylo jedno z témat, o nichž se na jednání dne 29. března 2004 diskutovalo.

Podle mého názoru se nejednalo o námitku, z níž by vyplývalo případné protiprávní jednání, nýbrž spíše o předeslání toho, že pokud by oznámená opatření byla shledána jako protisoutěžní, představovalo by uskutečnění opatření přitěžující okolnost při případném stanovování pokut.

Na mou radu poté generální ředitelství zaslalo stranám shrnutí (nikoliv úplné znění) zápisu z jednání. Soud již několikrát výslovně uznal, že Komise není v rámci zajištění svého řádného fungování povinna tyto interní zápisy z jednání poskytovat. Jinými slovy: interní proces přijímání rozhodnutí Komise musí být chráněn. Věrohodnost shrnutí jsem sám ověřil.

Lhůta pro odpověď na prohlášení o námitkách

Všechny strany několikrát požádaly o prodloužení lhůty. S přihlédnutím ke skutečnosti, že z důvodu podmínek pro přístup ke spisu prostřednictvím CD-ROMu došlo ke zdržení přípravy stran na obhajobu, podnikům byla poskytnuta čtyřměsíční lhůta pro předložení odpovědí na prohlášení o námitkách.

Zúčastněné třetí strany

Obdržel jsem sedm žádostí od subjektů, jež chtěly být zúčastněnými stranami, a žádosti o účast na případných slyšeních.

Po posouzení předložených argumentů a po konzultaci s GŘ jsem dospěl k rozhodnutí, že všechny subjekty prokázaly dostatečný zájem o slyšení coby třetí strany v souladu s čl. 27 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1/2003, a jejich žádosti jsem tedy akceptoval.

Dotčené podniky měly příležitost předložit své argumenty písemně a ústně v rámci formálního slyšení. V souladu s právními předpisy bylo těmto třetím stranám poskytnuto písemné ad hoc shrnutí povahy a předmětu řízení. U slyšení byly přítomny následující subjekty: banky Accord a Cofidis, společnosti Covefi a CDCK a sdružení spotřebitelů ADEIC, UFC Que Choisir a BEUC.

Formální slyšení podniků,

Za přítomnosti zástupců vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž majících o účast zájem, příslušných oddělení Komise a GŘ pro hospodářskou soutěž, jakož i zúčastněných třetích stran připuštěných k řízení.

Slyšení se uskutečnilo ve dnech 16. a 17. prosince 2004. Souhlasil jsem s právními zástupci GCB a bank, že obhajobu proti námitkám, jež se týkají jich všech, představí společně, a to ve snaze zabránit četnému opakování a zajistit produktivní slyšení.

Slyšení probíhalo ve značně nepřátelské atmosféře mezi stranami a GŘ pro hospodářskou soutěž.

V návaznosti na slyšení a na můj návrh požádala komisařka Kroesová vnitřní odborný panel v GŘ o poskytnutí stanoviska k námitkám představeným GCB a bankám, zejména k existenci a tajné povaze protisoutěžní dohody ve smyslu článku 81 Smlouvy, a to s ohledem na dopady při stanovování pokut. Po tomto přezkoumání případu bylo rozhodnuto, že bude od této části prohlášení o námitkách upuštěno, jelikož důkazy poskytnuté GŘ byly z hlediska požadavků judikatury Společenství nedostatečné.

Řízení v dané věci však nadále pokračovalo, a to s ohledem na omezující povahu oznámené dohody (čl. 81 odst. 1 Smlouvy) a na její možné vynětí (čl. 81 odst. 3 Smlouvy).

Druhé prohlášení o námitkách, 17. července 2006

Druhé prohlášení o námitkách bylo určeno pouze GCB. Komise uzavřela případ řízení proti „hlavním“ bankám dne 19. července 2006.

Sdružení GCB odpovědělo na toto prohlášení o námitkách dne 20. října 2006.

Přístup ke spisu

Spis byl bez jakýchkoli zvláštních problémů zpřístupněn na CD-ROMu. Podle GCB však ekonomická analýza Komise obsahovala řadu chyb, vzhledem k absenci některých ekonometrických údajů tedy přístup ke spisu v této podobě neumožňoval na analýzu reagovat. Proto jsem dne 24. října 2006 rozhodl poskytnout GCB všechny požadované údaje.

Tak mohlo GCB vypracovat dodatečnou odpověď na prohlášení o námitkách.

Druhé formální slyšení, 13. listopadu 2006

Bylo vyslechnuto GCB, přičemž tři „hlavní“ banky, Paribas, Caisse d'Epargne a Société Générale, byly na slyšení přítomny jako zúčastněné třetí strany (článek 13 nařízení (ES) č. 773/2004). Banky Accord, Monabanq a GE Money Bank rovněž vyjádřily stanovisko, stejně tak učinilo sdružení spotřebitelů ADEIC (Association de Défense, d'Éducation et d'Information du Consommateur).

Podle mého názoru neobsahuje předloha záporného rozhodnutí předložená Komisi žádné jiné námitky než ty, jež jsou uvedeny v druhém prohlášení o námitkách.

Proto se domnívám, že právo podniků a zúčastněných třetích stran na slyšení bylo v souladu s články 10 a 13 nařízení (ES) č. 773/2004 dodrženo.