Zvláštní zpráva č. 13/2011 „Umožňují kontroly v rámci celního režimu 42 zabránit daňovým únikům v oblasti DPH a odhalovat je?“





GLOSSARY Celní kontroly : zvláštní úkony prováděné celními orgány s cílem zajistit správné uplatňování celních pravidel; mohou obnášet prohlídku zboží, ověření údajů v celním prohlášení a ověření existence a pravosti elektronických či tištěných dokumentů, kontrolu účetnictví podniků a kontrolu jiných záznamů, inspekci dopravních prostředků a zavazadel či jiné obdobné činnosti. Celní prohlášení : úkon, jímž osoba projevuje přání, aby bylo zboží propuštěno do určitého režimu. Členský stát dovozu : členský stát, do něhož se fyzicky uskutečnil dovoz zboží do EU a v němž bylo zboží propuštěno do volného oběhu. Členský stát určení : členský stát, do něhož je zboží odesláno nebo přepraveno a který není členským státem dovozu. Dodání zboží uvnitř Společenství : dodání zboží, které bylo prodávajícím nebo pořizovatelem nebo jejich jménem odesláno nebo přepraveno mimo území jejich členského státu, avšak uvnitř EU, uskutečněné pro jinou osobu povinnou k dani nebo pro právnickou osobu nepovinnou k dani, která jako taková v jiném členském státě, než ve kterém bylo zahájeno odeslání nebo přeprava zboží. DPH : daň z přidané hodnoty Fiscalis : akční program Společenství na financování iniciativ správců daně s cílem zlepšit fungování systémů zdanění na vnitřním trhu prostřednictvím systémů komunikace a výměny informací, multilaterálních kontrol, výměn zaměstnanců, seminářů a jiných činností odborné přípravy. Identifikační číslo pro DPH (daňové identifikační číslo) : osobní číslo přidělené každé osobě povinné k dani, která hodlá realizovat dodání zboží nebo služeb nebo nabývat zboží pro podnikatelské účely. Každé číslo má předponu sestávající ze dvou písmen, podle níž lze určit vydávající členský stát. JSD : jednotný správní doklad Místní celní řízení : zjednodušený postup, kdy hospodářský subjekt obdrží zboží přímo ve svých prostorách (nebo na místě k tomu určeném) a celní prohlášení a propuštění zboží se realizuje většinou zápisem do vlastní evidence tohoto hospodářského subjektu. Pořízení zboží uvnitř Společenství : získání práva nakládat jako vlastník s movitým hmotným majetkem, který byl pořizovateli zboží odeslán nebo přepraven prodávajícím nebo samotným pořizovatelem nebo jejich jménem do jiného členského státu, než ze kterého je zboží odesíláno nebo přepravováno. Propuštění zboží : úkon, kterým celní orgány umožňují nakládat se zbožím za podmínek celního režimu, do něhož je propuštěno. Přemístění : odeslání nebo přeprava zboží dovozcem nebo jeho jménem mimo území členského státu, v němž se realizoval dovoz, avšak uvnitř Společenství, pro účely jeho podnikání. Rizikový profil : kombinace rizikových kritérií a oblastí kontroly (např. typ zboží, země původu), která svědčí o existenci rizika a na jejímž základě je navrženo provést kontrolní opatření. Vzniknou-li tato kritéria na úrovni EU v návaznosti na společný rámec řízení rizik, označují se za rizikové profily EU. Skupina pro strategii proti daňovým podvodům (Anti Tax Fraud Strategy Group – ATFS) : expertní skupina sestavená Komisí spolu s členskými státy v reakci na závěry Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci (ECOFIN) ze dne 28. listopadu 2006. Jejím úkolem je vést odborné diskuse o obvyklých opatřeních k posílení stávajícího systému DPH a boji proti podvodům s DPH. Souhrnné hlášení : hlášení, jež podává každá osoba povinná k dani a mající identifikační číslo pro účely DPH, která uskutečňuje dodávky uvnitř Společenství. Toto hlášení se vypracovává za každý měsíc a zaznamenává celkovou hodnotu zboží dodaného jednotlivým pořizovatelům v jiných členských státech; pořizovatelé jsou uvedeni v pořadí podle identifikačních čísel pro DPH. Správní spolupráce : výměna informací mezi členskými státy v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1798/2003 [9999], kdy si správci daně poskytují vzájemnou pomoc a spolupracují s Komisí, aby zajistily správné uplatňování DPH na dodání zboží a služeb, nabytí zboží uvnitř Společenství a dovoz zboží. Výměna informací mezi členskými státy se zpravidla týká všech informací, které mohou pomoci správně vyměřit DPH, včetně veškerých informací týkajících se zvláštních případů. Výměna informací se uskutečňuje jak na základě žádosti, tak bez předchozího vyžádání. SVVS : Stálý výbor pro správní spolupráci je regulatorní výbor zřízený podle článku 44 nařízení Rady (ES) č. 1798/2003; výbor poskytuje Komisi pomoc v záležitostech stanovených tímto nařízením. Skládá se ze zástupců členských států a předsedá mu zástupce Komise. VIES (VAT Information Exchange System) : systém výměny informací o DPH. Jde o elektronickou síť pro přenos informací o platnosti identifikačních čísel pro DPH společností registrovaných v členských státech. Kromě toho jsou prostřednictvím systému VIES státním správám členských států zpřístupňovány informace týkající se (od daně osvobozených) dodání uvnitř Společenství. Informace týkající se údajů souvisejících s registrací k DPH shromažďují státní správy členských států a zadávají je do vnitrostátních databází, v nichž je možné na dálku vyhledávat. To se týká i dodání uvnitř Společenství, která byla vykázána v souhrnných hlášeních. Tento systém byl vytvořen, aby kompenzoval odstranění celních formalit a kontrol. Vlastní zdroje odvozené z DPH : V roce 2009 dosáhly vlastní zdroje odvozené z DPH 13,7 miliardy EUR a tvořily 11,7 % příjmů EU. Vlastní zdroj odvozený z DPH se počítá podle harmonizovaného vyměřovacího základu DPH. Východiskem pro výpočet vlastní zdrojů z DPH je celková čistá výše příjmu z DPH vybrané každým členským státem během daného roku. Pokud se v důsledku daňových úniků nebo podvodu vybere nižší částka DPH, vede to za normálních okolností ke snížení vlastních zdrojů z DPH placených do rozpočtu Společenství, s výjimkou případů, kdy je pro používané vyměřovací základy stanoven strop ve výši 50 % HND, jako je tomu v případě některých členských států. Volný oběh : status zboží, které bylo dovezeno ze třetích zemí a prošlo všemi dovozními formalitami nutnými k tomu, aby mohlo být prodáno nebo zkonzumováno na trhu EU. Zpětný dovoz : propuštění takového zboží do volného oběhu, které bylo předtím vyvezeno v rámci jiného celního režimu, např. pasivního zušlechťovacího styku. SHRNUTÍ I. Celní režim 42 je režim, který hospodářský subjekt používá pro účely osvobození od DPH v případech, kdy se dovezené zboží následně přepravuje do jiného členského státu. DPH je v takovém případě splatná až v členském státě určení. II. Cílem auditu Účetního dvora bylo posoudit, zda kontroly u celního režimu 42 a související postupy umožňují předcházet daňovým únikům v oblasti DPH a odhalovat je. U zboží dovezeného v rámci tohoto režimu existuje riziko, že zůstane v členském státě dovozu nezdaněno nebo že bude spotřebováno v členském státě určení, aniž by byla uplatněna DPH. Pro členské státy to znamená riziko ztráty příjmů z DPH. III. Kontrolní činnosti a opatření učiněná celními orgány a správci daně v jednom členském státě mohou mít přímý vliv na DPH vybranou v jiném členském státě. Nevybraná DPH má rovněž vliv na skladbu vlastních zdrojů EU a výši plateb jednotlivých členských států. IV. Účetní dvůr zjistil, že Komise podnikla přiměřená opatření na zlepšení legislativního rámce a navrhla změnu směrnice o DPH. Tento rámec je však potřeba více propracovat. V. Podle zjištění Účetního dvora jsou kontroly u tohoto režimu v sedmi vybraných členských státech nedostatečné, protože: a) celní orgány nezajišťují platnost a úplnost klíčových údajů; b) nezbytné informace nejsou dávány k dispozici správcům daně; c) správci daně neprovádí křížové kontroly klíčových údajů ve všech případech. VI. Účetní dvůr zjistil, že při uplatňování celního režimu 42 dochází ke značným ztrátám. Podle výsledků testů ve vzorku dosáhla extrapolovaná výše ztráty v roce 2009 přibližně 2200 milionů EUR, z toho 1800 milionů EUR připadá na sedm auditovaných členských států a 400 milionů EUR na 21 členských států určení, do nichž bylo zboží ve vzorku dovezeno. Jedná se o 29 % DPH, která by teoreticky měla být uplatněna ze základu daně všech dovozů v rámci celního režimu 42, které se uskutečnily v roce 2009 v těchto sedmi členských státech EU. VII. Komise by měla zejména: a) upravit prováděcí ustanovení celního kodexu s cílem zavést povinný a jednotný způsob, jímž budou hospodářské subjekty poskytovat celním orgánům klíčové údaje pro potřeby správy případů osvobození od DPH; b) vyzvat Radu, aby se zabývala jejím návrhem na změnu směrnice o DPH, která by učinila dovozce společně a nerozdílně odpovědným za ztráty na DPH v členském státě určení v případě, že včas nepředložil úplné souhrnné hlášení k DPH; c) podporovat automatické ověřování platnosti identifikačních čísel pro DPH v elektronických systémech členských států pro celní odbavení; e) vypracovat rizikový profil EU s cílem vytvořit pro členské státy společný přístup k provádění namátkových a na rizika orientovaných dokumentárních kontrol, aby bylo u dovozů v rámci celního režimu 42 možné ověřit přepravu do jiného členského státu, splnění ostatních podmínek pro osvobození od DPH a správnost základu DPH; f) navrhnout změnu směrnice o DPH s cílem zajistit, aby se dodání zboží uvnitř Společenství, které následuje po dovozu v rámci daného celního režimu, uvádělo v souhrnném hlášení o DPH hospodářského subjektu zvlášť, což by usnadnilo rekonciliaci celních a daňových údajů v členském státě dovozu; g) předložit návrh, aby byl mezi celními orgány členského státu dovozu a správcem daně v členském státě určení vytvořen systém přímé automatické výměny informací o rizikových operacích v rámci celního režimu 42. ÚVOD 1. Celní režim 42 je režim, který hospodářský subjekt používá pro účely osvobození od DPH v případech, kdy se zboží dovezené do členského státu ze země mimo EU následně přepravuje do jiného členského státu [1]. DPH je v takovém případě splatná až v členském státě určení. 2. Bez náležité kontroly existuje riziko, že zboží zůstane v členském státě dovozu, aniž bude uhrazena DPH, případně že DPH nebude vyměřena ani v členském státě určení, kde je spotřebováno. 3. Předpokladem správného fungování celního režimu 42 je, aby: a) dovozce [2] na dovozním prohlášení uvedl úplné a platné informace k DPH; b) celní orgány tyto informace zkontrolovaly před propuštěním zboží i potom; c) tyto informace byly zaslány správci daně; d) správce daně porovnal tyto informace s údaji, které dovozce uvedl v souhrnném hlášení k DPH. Souhrnné hlášení obsahuje seznam všech prodejů daného dovozce do jiných členských států; e) tyto údaje byly dány k dispozici správcům daně ostatních členských států, které využívají systém výměny informací o DPH (dále také jen "systém VIES"). f) správce daně v členském státě určení zajistil uplatnění DPH v tomto členském státě, a za tím účelem porovnal přiznání pořizovatele k DPH s informacemi v systému VIES. 4. Tento proces zobrazuje schéma; související právní rámec je uveden v příloze I. SCHÉMA SPRÁVNÉ UPLATNĚNÍ CELNÍHO REŽIMU 42 PŘI DOVOZU +++++ TIFF +++++ 5. Daňové úniky mají dopad nejen na finanční zájmy členských států, ale i na rozpočet EU, neboť vedou ke snížení vlastních zdrojů odvozených z DPH. Tuto ztrátu vyrovnává zdroj odvozený z hrubého národního důchodu, což deformuje příspěvky jednotlivých členských států do rozpočtu EU. Daňové podvody navíc ohrožují fungování vnitřního trhu a narušují spravedlivou hospodářskou soutěž. V rámečku je uveden fiktivní příklad typického podvodu v souvislosti s celním režimem 42. RÁMEČEK FIKTIVNÍ PŘÍKLAD TYPICKÉHO PODVODU PŘI UPLATNĚNÍ CELNÍHO REŽIMU 42 Do členského státu 1 je v rámci celního režimu 42 dovezena jachta v hodnotě 6,6 milionu EUR s nahlášeným okamžitým odesláním do členského státu 2. Po třech letech celní orgány členského státu 1 při inspekci této jachty na svém území podle lodního deníku zjistí, že jachta do členského státu 2 nikdy nedorazila. Informace zaslané správcem daně členského státu 2 potvrzují, že nahlášený pořizovatel v něm neuplatnil DPH. Výše daňového úniku z titulu DPH v členském státě 1 činí 1,3 milionu EUR. ROZSAH A KONCEPCE AUDITU AUDITNÍ OTÁZKY 6. Hlavním cílem auditu bylo posoudit, zda Komise a členské státy nastavily pro tento celní režim účelný regulační a kontrolní rámec, který umožňuje zabránit daňovým únikům v oblasti DPH a odhalovat je. 7. Na úrovni Komise bylo hlavní auditní otázkou, zda v souvislosti s celním režimem 42 existuje řádný regulační rámec pro boj proti daňovým únikům v oblasti DPH. 8. Na úrovni členských států se při auditu zjišťovalo, zda vnitrostátní celní orgány a správci daně provádějí účinné kontroly tohoto režimu. ROZSAH A KONCEPCE AUDITU 9. Účetní dvůr vypracoval kontrolní model (příloha II), který vychází převážně z osvědčených postupů doporučených projektovou skupinou programu Fiscalis č. 29 [3]. Zavedení tohoto modelu by pomohlo zajistit řádnou správu případů osvobození od DPH. Dále Účetní dvůr posuzoval regulační rámec, který vytvořila Komise. Porovnal také fungování přístupů ke kontrole v sedmi vybraných členských státech se svým kontrolním modelem [4]. Tyto členské státy vykázaly u zboží dovezeného v rámci celního režimu 42 v roce 2009 souhrnný základ daně přes 40 miliard EUR a připadalo na ně 68 % hodnoty dovozů EU v rámci tohoto režimu v roce 2009. 10. Posouzení se provádělo testováním náhodného vzorku alespoň 30 dovozů, realizovaných v roce 2009 v rámci celního režimu 42, za každý členský stát (219 celkem). 11. Účetní dvůr rovněž ve vzorku zjišťoval, zda DPH u dovezeného zboží byla v jednadvaceti členských státech určení [5] skutečně uplatněna. PŘIPOMÍNKY KOMISE NAVRHLA ZLEPŠENÍ REGULAČNÍHO RÁMCE EU, ALE JE POTŘEBA UDĚLAT VÍCE 12. Komise jako specifický cíl stanovila [6] vytvořit rámec, který správcům daně v EU umožní efektivně bojovat s podvody, a zvýšit tak příjmy z daní. V celní oblasti je pak jedním ze specifických cílů Komise zaručit účelné řízení celní unie ku prospěchu evropských občanů, hospodářských subjektů a celních správ zajištěním jednotného uplatňování právních předpisů, rovného zacházení s hospodářskými subjekty a větší elektronizací. Účetní dvůr přezkoumal činnosti, které Komise realizovala, aby splnilo uvedené cíle v kontextu celního režimu 42. 13. Komise prostřednictvím existujících odborných skupin [7] podporuje výměnu osvědčených postupů týkajících se kontrol tohoto celního režimu a navrhla zlepšení legislativního rámce tím, že iniciovala změnu článku 143 směrnice o DPH. Na základě této změny se od 1. ledna 2011 povinně poskytují identifikační čísla pro DPH a doklady o tom, že zboží je určeno k přepravě do jiného členského státu [8]; tyto údaje jsou nezbytným předpokladem pro to, aby celní orgány mohly zboží osvobodit od DPH. Požadavky změněné směrnice však byly v sedmi vybraných členských státech v platnosti již v roce 2009 podle vnitrostátních celních předpisů. REGULAČNÍ RÁMEC NEZAJIŠŤUJE JEDNOTNOU A ŘÁDNOU SPRÁVU PŘÍPADŮ OSVOBOZENÍ OD DPH ZE STRANY CELNÍCH ORGÁNŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ … 14. Celní orgány 27 členských států by měly jednat tak, jako by byly správou jedinou, a k hospodářským subjektům dovážejícím zboží v rámci celního režimu 42 by se mělo přistupovat všude stejně bez ohledu na to, kde se dovoz uskutečňuje. 15. Změna právních předpisů v celní oblasti [9], která by odrážela nové požadavky směrnice o DPH, zatím neproběhla. Ze strany celních orgánů tak není zaručeno jednotné uplatňování požadavku na poskytování informací (viz bod 13). 16. Kolonky celního dovozního prohlášení (obvykle označovaného jako JSD – jednotný správní doklad), v nichž dovozce uvádí identifikační číslo pro DPH (dále také "daňové identifikační číslo"), se vyplňují různě stát od státu. Tím, že formulář není standardizovaný, vzniká dovozci, který podniká ve více než jednom členském státě, administrativní zátěž. Kód země určení ani ostatní doklady o tom, že zboží je určeno k přepravě do jiného členského státu, nejsou prováděcími ustanoveními celního kodexu vyžadovány. 17. Směrnice o DPH stanoví jako podmínku pro osvobození od DPH, aby dovozce poskytl v okamžiku dovozu daňová identifikační čísla. Při použití místního celního řízení však celní předpisy na okamžiku dovozu netrvají. U tohoto zjednodušeného postupu se daňová identifikační čísla sdělují až v pozdější fázi, po propuštění zboží. … A REGULAČNÍ RÁMEC NEZAJIŠŤUJE, ABY INFORMACE O TĚCHTO PLNĚNÍCH BYLY VŽDY POSKYTOVÁNY SPRÁVCŮM DANĚ V ČLENSKÝCH STÁTECH URČENÍ 18. Aby byl daňový únik odhalen včas, musí se informace o dodání zboží uvnitř Společenství po dovozu v rámci celního režimu 42 předat správci daně v členském státě určení co nejrychleji. 19. Rada z podnětu Komise zkrátila období, za které se podávají souhrnná hlášení, a lhůtu, dokdy si členské státy mají předat informace v nich uvedené. Od začátku roku 2010 by se tak souhrnná hlášení měla předkládat každý měsíc [10] a měsíční je i lhůta pro jejich předání mezi členskými státy [11]. Toto bylo splněno v šesti z auditovaných členských států. Komise však nedokázala zabránit situaci, kterou Účetní dvůr zjistil v Dánsku, kde hospodářské subjekty podávají souhrnná hlášení k DPH v roce 2011 i nadále čtvrtletně. 20. Komisí navrhovanou změnou směrnice o DPH, která má učinit hospodářský subjekt společně a nerozdílně odpovědným za ztráty na DPH v případě, kdy nepředloží souhrnné hlášení k DPH, se zatím Rada nezabývala. Pokud není souhrnné hlášení předloženo, informace o předmětných operacích se do členského státu určení nedostanou. 21. Účetní dvůr se domnívá, že pokud celní orgány členského státu dovozu považují dováženou zásilku za obzvláště riskantní [12], měly by ihned po uskutečnění dovozu v rámci jakéhosi "systému včasného varování" zaslat daňová identifikační čísla a výši základu DPH přímo správci daně v členském státě určení. 22. Takový systém však u dovozů v rámci tohoto režimu neexistuje, přestože Rada Komisi žádala, aby nezbytný legislativní návrh vypracovala do konce roku 2010 [13]. 23. Komise vydala pro celní orgány pokyny ke kontrole těchto dovozů. Místo platných opatření v oblasti správní spolupráce [14] se v nich však celním orgánům doporučuje využívat při žádání o další informace od ostatních členských států postup "vzájemné pomoci". 24. Ve dvou auditovaných členských státech [15] tak celní orgány na základě svých pochybností o tom, že zboží bude do členského státu konečného určení skutečně přepraveno, zaslaly svým protějškům v tomto členském státě žádost o vzájemnou pomoc [16]. Spolu s tím však měly využít opatření správní spolupráce v oblasti DPH. Při vzájemné pomoci totiž celní orgány ne vždy informují správce daně, takže existuje riziko, že správce daně nebude vědět o tom, že zboží na jeho území zůstává nezdaněno. KONTROLY V ČLENSKÝCH STÁTECH JSOU NEDOSTATEČNÉ … 25. Předchozí část této zprávy ukazuje, že regulační rámec je potřeba ještě zlepšit, protože prozatím nebyl s to v plné míře zajistit, aby celní orgány v členském státě určení dostávaly správné informace. Členské státy jsou odpovědné především za to, aby podvodům s DPH předcházely, odrazovaly od nich a aby je odhalovaly a napravovaly. V případě celního režimu 42 mohou mít opatření učiněná jedním členským státem přímý vliv na DPH vybranou v jiném členském státě. 26. Následující část popisuje, do jaké míry sedm členských států, jejichž opatření v rámci celního režimu 42 byla předmětem auditu Účetního dvora, splnilo výše uvedené povinnosti. Připomínky vycházejí: a) ze srovnání jejich opatření s kontrolním modelem, který vypracoval Účetní dvůr (viz příloha III); b) z analýzy souladu členských států s hlavními požadavky, které platí pro daný celní režim (viz příloha IV); c) z informací získaných od 21 členských států určení (viz poznámka pod čarou 6) o tom, zda byla na jejich území vyměřena DPH (viz příloha V). CELNÍ ORGÁNY V AUDITOVANÝCH ČLENSKÝCH STÁTECH NEZAJIŠŤUJÍ PLATNOST A ÚPLNOST ÚDAJŮ ANI SPLNĚNÍ OSTATNÍCH PODMÍNEK PRO OSVOBOZENÍ OD DPH DOVOZCI BY V OKAMŽIKU DOVOZU MĚLI CELNÍM ORGÁNŮM PŘEDLOŽIT PLATNÁ DAŇOVÁ IDENTIFIKAČNÍ ČÍSLA 27. Nejsou-li celním orgánům předložena daňová identifikační čísla, nemohou dovoz v rámci daného celního režimu oznámit správci daně členského státu dovozu. Nejsou-li čísla platná, informace o příslušných operacích nebudou v systému VIES přijaty, a nedostanou se tedy ke správci daně v členském státě určení. 28. V roce 2009 bylo uvádění těchto daňových identifikačních čísel v JSD již povinné v sedmi vybraných členských státech v souladu s jejich vnitrostátními celními předpisy. Přesto na řadě JSD ve Španělsku, Francii a Rakousku nebylo uvedeno daňové identifikační číslo dovozce. Daňové identifikační číslo konečného příjemce zboží chybělo na JSD u všech dovozů ve vzorku v Belgii, Dánsku a Francii (viz bod 1 a bod 3 přílohy III). 29. Elektronický systém celního odbavení provádí automatické ověření platnosti daňového identifikačního čísla dovozců v systému VIES pouze v Dánsku a Slovinsku. Ve Španělsku se takto ověřuje jen identifikační číslo konečných příjemců. V žádném z navštívených členských států se však toto ověření neprovádí před propuštěním zboží do volného oběhu, pokud se dováží v rámci místního celního řízení. V Belgii bylo možné dovézt zboží v rámci celního režimu 42 i při uvedení smyšleného identifikačního čísla v JSD (viz bod 2, 3 a 4 přílohy III). 30. Uvedený stav vedl dle zjištění k tomu, že u 17 z 219 dovozů ve vzorku nebylo daňové identifikační číslo dovozce v okamžiku dovozu platné. Jednalo se o dovozní případy ve Španělsku a Rakousku (viz bod 1 přílohy IV). Daňové identifikační číslo konečného příjemce nebylo v okamžiku dovozu platné u dalších 12 z 219 dovozů ve vzorku. Šlo o dovozy uskutečněné v Belgii, Dánsku, Francii a Rakousku (viz bod 2 přílohy IV). ZBOŽÍ BY MĚLO FYZICKY OPUSTIT ÚZEMÍ DOVÁŽEJÍCÍHO ČLENSKÉHO STÁTU 31. V okamžiku dovozu musí být již jisté, že zboží je určeno k přepravě z dovážejícího členského státu do jiného členského státu. Podle názoru Účetního dvora [17] by zboží po dovozu mělo být přepraveno, aniž by došlo k jeho zpracování na zboží jiné povahy. Dovozce by měl na vyžádání předložit celním orgánům doklady o tom, že dovážené zboží je určeno k přepravě (např. číslo přepravního dokladu). Za tímto účelem může například v JSD uvést odkaz na tyto dokumenty a rovněž kód země určení. 32. V 205 z 219 dovozů ve vzorku byl JSD přijat, přestože odkaz na doklady o přepravě do jiného členského státu neobsahoval. Dokonce i ve Španělsku, kde se při přepravě do členského státu určení v JSD povinně uvádí číslo přepravního dokumentu, tyto údaje chyběly ve 20 ze 30 auditovaných dovozů (viz bod 5 a 6 přílohy III). 33. Podle rozhodnutí Soudního dvora [18] lze osvobození od DPH při dodání zboží uvnitř Společenství uplatnit, pouze pokud dovozce prokáže, že zboží fyzicky opustilo členský stát dovozu. 34. Důkaz o tom, že zboží fyzicky opustilo území členského státu dovozu, nebyl dovozcem poskytnut ve 36 z 219 případů ve vzorku. Tento problém se týkal především Belgie (viz bod 3 přílohy IV). Kromě toho ve dvou případech v Belgii a v jednom ve Španělsku byly deklarovaným zbožím automobilové díly, zatímco do členského státu určení byla dodána již vyrobená auta. V podobných případech se velmi obtížně ověřuje, že veškeré dovážené zboží bylo skutečně přepraveno do jiného členského státu (viz bod 4 přílohy IV). SPLNĚNÍ PODMÍNEK PRO OSVOBOZENÍ OD DPH BY DÁLE BYLO MOŽNÉ ZAJISTIT KONTROLAMI EX POST 35. Namátkové a na rizika orientované kontroly plnění výše uvedených a ostatních podmínek pro osvobození od DPH (viz bod 1–5 přílohy IV) pomáhají předcházet daňovým únikům. V Belgii a Dánsku se tyto kontroly neprováděly (viz bod 9 přílohy III). NEZBYTNÉ INFORMACE NEJSOU DÁVÁNY K DISPOZICI ÚDAJE O DOVOZECH V RÁMCI CELNÍHO REŽIMU 42 BY MĚLY BÝT POSKYTOVÁNY SPRÁVCI DANĚ ČLENSKÉHO STÁTU DOVOZU 36. Účetní dvůr má za to, že informace o dovozech zaznamenané v elektronickém systému celního odbavení by se měly automaticky zasílat správci daně v členském státě dovozu. V pěti [19] ze sedmi auditovaných členských států byly všechny dovozy ve vzorku správci daně oznámeny, naopak v Rakousku a zejména ve Francii tomu tak nebylo (viz bod 10 přílohy III). V Belgii a Švédsku jsou však zasílané údaje užitečné jen v omezené míře. 37. V Belgii zjistil Účetní dvůr případy, kdy byla u zboží určeného pro přepravu do více členských států uvedena na JSD pouze jedna položka, aniž by příslušná částka byla rozdělena podle jednotlivých zásilek. Správce daně pak nemůže nijak směrodatně porovnat údaje, které obdržel od celních orgánů, se souhrnným hlášením o DPH. 38. Ve Švédsku se správci daně nepodařilo z údajů obdržených od celních orgánů zjistit daňové identifikační číslo daňového zástupce. Ani v tomto případě není možné porovnat celní údaje se souhrnným hlášením o DPH. DODÁNÍ ZBOŽÍ UVNITŘ SPOLEČENSTVÍ BY MĚLO BÝT VYKÁZÁNO V SOUHRNNÉM HLÁŠENÍ K DPH A TYTO ÚDAJE BY MĚLY BÝT PROSTŘEDNICTVÍM SYSTÉMU VIES DÁNY K DISPOZICI SPRÁVCI DANĚ ČLENSKÉHO STÁTU URČENÍ 39. Správce daně by měl zajistit, aby členskému státu určení byly prostřednictvím systému VIES včas dány k dispozici úplné a přesné informace o dodání zboží uvnitř Společenství nebo o jeho přemístění po dovozu v rámci daného celního režimu. 40. V Rakousku, Slovinsku a Švédsku hospodářské subjekty v souhrnném hlášení k DPH systematicky vykazují statistickou hodnotu nebo celní hodnotu dovozu, který předchází dodání zboží uvnitř Společenství. Tyto hodnoty jsou nižší než základ DPH při dovozu, protože ten zahrnuje i jiné poplatky, např. přepravní náklady a cla [20]. V systému VIES se tak zasílají do ostatních členských států podhodnocené částky a v těchto státech pak není možné vyměřit správný základ DPH. NELZE-LI INFORMACE O OPERACÍCH PŘEDAT PROSTŘEDNICTVÍM SYSTÉMU VIES, MĚLY BY BÝT PŘEDÁNY JINÝM ZPŮSOBEM 41. Ve Španělsku bylo 15 z 30 položek ve vzorku dovezeno společnostmi se sídlem v jiném členském státě, které neměly identifikační číslo pro DPH [21] a neurčily ani svého daňového zástupce. V souhrnném hlášení k DPH / v systému VIES tak nebylo možné vykázat dodání zboží uvnitř Společenství nebo jeho přemístění po dovozu. 42. Správce daně ve Španělsku nevyužil postup "výměny informací bez předchozí žádosti" k tomu, aby informoval ostatní členské státy, protože takové výměny informací buď nejsou povinné [22], nebo se s nimi u plnění po dovozu v rámci celního režimu 42 zvlášť nepočítá [23]. U KLÍČOVÝCH ÚDAJŮ SE NEPROVÁDĚJÍ KŘÍŽOVÉ KONTROLY VE VŠECH PŘÍPADECH 43. K odhalování případů, kdy nebylo předloženo souhrnné hlášení, a zajištění úplnosti těchto hlášení, může správci daně sloužit systematické automatizované porovnávání základu DPH u dovozeného zboží podle údajů v záznamech celních orgánů s částkami, které jsou u dodání uvnitř Společenství nebo přemístění zboží uvedeny v souhrnném hlášení. Částky vykázané v souhrnném hlášení by se měly přinejmenším rovnat základu DPH. Pokud tomu tak není, je potřeba s ohledem na rizikové faktory vyplývající z dané situace provést další šetření. 44. Jediným členským státem, v němž se provádí účinná rekonciliace, je Slovinsko. Pro automatické porovnání celních údajů s údaji v souhrnných hlášeních o DPH využívá informační technologie. Rozdíly v údajích jsou označeny a předány daňovému inspektorovi k dalšímu šetření. Při tomto postupu se však bere v úvahu statistická hodnota, nikoliv základ DPH (viz bod 11 přílohy III). 45. Účetní dvůr se domnívá, že správci daně v členském státě určení by měli provádět křížové kontroly údajů obdržených od ostatních členských států prostřednictvím systému VIES s přiznáním k DPH, které předložil příjemce zboží. 46. V deseti případech ve vzorku bylo zjištěno, že dodání zboží uvnitř Společenství bylo členskému státu určení prostřednictvím systému VIES nahlášeno, avšak jak tyto členské státy sdělily Účetnímu dvoru, hospodářský subjekt následné pořízení zboží uvnitř Společenství ve svém přiznání k DPH nevykázal. Křížová kontrola údajů z VIES a přiznání k DPH by členské státy na tuto nesrovnalost upozornila. … COŽ VEDE KE ZTRÁTÁM PŘI VÝBĚRU DPH 47. Chyby zjištěné během testů uvedených v příloze IV, jež Účetní dvůr prováděl na vzorku 219 dovozů uskutečněných v roce 2009, mají buď přímý finanční dopad v členském státě dovozu, nebo potenciální dopad na výběr DPH v členském státě určení. Extrapolovaná výše ztrát činí přibližně 2200 milionů EUR, z čehož 1800 milionů EUR připadá na sedm auditovaných členských států [24] a 400 milionů EUR na 21 členských států určení dovezeného zboží ve vzorku [25]. Ve zmíněných sedmi členských státech se jedná o 29 % DPH, která by teoreticky měla být uplatněna [26] ze základu daně všech dovozů, které se uskutečnily v rámci celního režimu 42 v roce 2009. 48. Extrapolovaná ztráta ve výši 400 milionů EUR v členských státech určení měla dvě příčiny: od členského státu dovozu byly obdrženy neúplné informace [27]. Tímto nedostatkem lze zdůvodnit přes 150 milionů EUR z extrapolované ztráty, informace získané od členského státu dovozu nebyly správně využity, resp. neproběhla křížová kontrola podle přiznání příjemce k DPH. Na tento nedostatek připadá přibližně 250 milionů EUR z extrapolované ztráty. 49. Po dovozech z vybraného vzorku v sedmi členských státech dovozu mělo následovat dodání zboží uvnitř Společenství nebo jeho přemístění do jednadvaceti členských států určení. Účetní dvůr těchto 21 členských států požádal, aby potvrdily, že dovezené zboží bylo skutečně dodáno nebo přepraveno a že pořízení uvnitř Společenství bylo příslušným příjemcem zboží vykázáno. Z 213 položek [28], k nimž bylo vyžádáno potvrzení, byly obdrženy odpovědi ke 175 [29]. Ve 20 (11 %) z nich bylo uvedeno, že DPH nebyla v členském státě určení vybrána. Podrobnější informace uvádí příloha V. ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ 50. Účetní dvůr zjistil, že Komise zlepšila regulační rámec, ale že je potřeba podniknout další opatření. Kontroly v členských státech jsou dle zjištění Účetního dvora nedostatečné. 51. Při uplatňování celního režimu 42 dochází ke značným ztrátám. Podle výsledků testů ve vzorku dosáhla extrapolovaná výše ztráty v roce 2009 přibližně 2200 milionů EUR, z toho 1800 milionů EUR připadá na sedm auditovaných členských států a 400 milionů EUR na členské státy určení, do nichž bylo zboží ve vzorku dovezeno. To představuje 29 % DPH, která by teoreticky měla být uplatněna ze základu daně všech dovozů v rámci celního režimu 42 uskutečněných v roce 2009 v těchto sedmi členských státech EU (viz bod 47). 52. Regulační rámec umožňuje shromažďovat klíčové údaje pro potřeby správy případů osvobození od DPH v okamžiku dovozu. Je však třeba dále pracovat na zajištění potřebné míry jednotnosti při správě těchto případů, aby celní orgány členských států mohly dosáhnout stanoveného cíle "jednat tak, jako by byly správou jedinou". Odlišností totiž mohou zneužít podvodníci (viz body 14–17). DOPORUČENÍ 1 Komise by měla upravit prováděcí ustanovení celního kodexu tak, aby byla zavedena povinnost jednotným způsobem předávat příslušná identifikační čísla pro DPH v okamžiku dovozu, uvádět odkazy na doklady o tom, že zboží je určeno k přepravě do členského státu konečného určení, uvádět tento stát a výši základu DPH dováženého zboží. Tyto požadavky by měly být uplatňovány i v případě místního celního řízení. 53. Zavedení společné a nerozdílné odpovědnosti za nenahlášení informací týkajících se plnění uvnitř Společenství, které následuje po dovozu v rámci daného celního režimu, by umožnilo dříve odhalovat úniky DPH (viz bod 20). DOPORUČENÍ 2 Komise by měla vyzvat Radu, aby se zabývala jejím návrhem na změnu směrnice o DPH, která by učinila dovozce (nebo jeho daňového zástupce) společně a nerozdílně odpovědným za ztráty na DPH v členském státě určení v případě, že včas nepředložil úplné souhrnné hlášení k DPH. 54. Existence dvou komunikačních kanálů zároveň (vzájemná pomoc v celní oblasti a správní spolupráce pro účely DPH) mezi členskými státy a orgány různého typu (celní orgány a správci daně) brání jednak hladké a efektivní komunikaci mezi příslušnými orgány a jednak vyměřování DPH v členském státě konečného určení (viz body 23 a 24). DOPORUČENÍ 3 Komise by měla příslušným orgánům členských států poskytnout pokyny k tomu, kdy přesně využívat postup vzájemné pomoci a kdy postup správní spolupráce. 55. Celní a daňové kontroly nejsou v souvislosti s případy osvobození od DPH při dovozu v rámci celního režimu 42 účinné. Případy nesplnění podmínek pro osvobození od DPH (např. použití neplatného daňového identifikačního čísla) a dalších hlavních požadavků (např. správnost základu DPH nebo včasné předložení úplného a správného souhrnného hlášení) byly zjištěny ve všech navštívených členských státech (viz body 27–35, 39 a 40). DOPORUČENÍ 4 A 5 4. Komise by měla členské státy podporovat v tom, aby ve svých elektronických systémech pro celní odbavení prováděly automatické ověřování platnosti identifikačních čísel pro DPH v systému VIES. 5. Komise by měla vypracovat rizikový profil na úrovni EU s cílem vytvořit pro členské státy společný přístup k provádění namátkových a na rizika orientovaných dokumentárních kontrol, aby bylo u dovozů v rámci celního režimu 42 možné ověřit přepravu do jiného členského státu, splnění ostatních podmínek pro osvobození od DPH a správnost základu DPH. 56. Správa případů osvobození od DPH dvěma různými orgány (celní a daňové) omezuje účinnost kontrolních opatření, protože mezi těmito orgány chybí hladká komunikace o dovozech v rámci daného celního režimu (viz body 36–38). 57. Předpokladem automatizované výměny úplných a přesných informací mezi správci daně členských států prostřednictvím systému VIES je ochota dovozce předložit správci daně úplné souhrnné hlášení o DPH. Při auditu bylo zjištěno, že křížové kontroly informací celních a daňových orgánů v členském státě dovozu se provádí velmi málo (viz body 43 a 44). DOPORUČENÍ 6 Komise by měla navrhnout změnu směrnice o DPH s cílem zajistit, aby se dodání zboží uvnitř Společenství, které následuje po dovozu v rámci daného celního režimu, uvádělo v souhrnném hlášení o DPH hospodářského subjektu zvlášť. Umožnilo by to provádět účinnou rekonciliaci celních a daňových údajů v členském státě dovozu. 58. Pokud se zpětně zjistí, že dovozce nemá identifikační číslo pro účely DPH a neurčil svého daňového zástupce v členském státě dovozu, správce daně členského státu určení se dozví o dodání zboží uvnitř Společenství pouze tehdy, pokud je správce daně v členském státě dovozu ochoten zaslat tuto informaci do země určení bez předchozího vyžádání, neboť v současné době není taková výměna informací povinná (viz body 41 a 42). DOPORUČENÍ 7 Komise by měla předložit návrh na změnu právních předpisů tak, aby členské státy byly povinny oznamovat informace nezbytné pro správné vyměření DPH v členském státě určení bez předchozího vyžádání. 59. Vyměření DPH v členském státě určení závisí rovněž na ochotě konečného příjemce vykázat pořízení zboží uvnitř Společenství v přiznání k DPH. V rámci správní spolupráce se ne vždy zasílají správcům daně v členských státech určení úplné a přesné údaje nebo se ne vždy provádějí systematické křížové kontroly informací, které byly jejím prostřednictvím obdrženy, a informací v přiznání k DPH (viz body 45 a 46). DOPORUČENÍ 8 Komise by měla předložit návrh, aby byl mezi celními orgány členského státu dovozu a správcem daně v členském státě určení vytvořen systém přímé automatické výměny informací o rizikových operacích v rámci celního režimu 42 (systém včasného varování). Tuto zprávu přijal senát IV, jemuž předsedá pan Igors LUDBORŽS, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 11. října 2011. Za Účetní dvůr +++++ TIFF +++++ předseda Vítor Manuel da Silva Caldeira [9999] Nařízení Rady (ES) č. 1798/2003 ze dne 7. října 2003 o správní spolupráci v oblasti daně z přidané hodnoty a o zrušení nařízení (EHS) č. 218/92 (Úř. věst. L 264, 15.10.2003, s. 1). [1] Tento režim se označuje jako celní režim 42, protože při jeho uplatnění musí dovozce zboží v kolonce 37 v JSD uvést kód, který začíná dvojčíslím 42. V případě zpětného dovozu se uvádí kód 63. Pro účely této zprávy se při odkazování na celní režim 42 má na mysli rovněž celní režim 63. [2] Dovozce, který není v členském státě dovozu registrován pro účely DPH, může svou daňovou povinnost splnit prostřednictvím daňového zástupce. [3] Projektová skupina programu Fiscalis č. 29, zabývající se zneužitím pravidel v oblasti DPH při dovozu. Tuto skupinu tvoří odborníci z členských států. [4] Belgie, Dánsko, Španělsko, Francie, Rakousko, Slovinsko a Švédsko. [5] Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Německo, Irsko, Španělsko, Francie, Itálie, Litva, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rumunsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko, Slovensko, Finsko, Švédsko a Spojené království. [6] Oddíl o provozních výdajích ve výkazu o činnosti GŘ pro daně a celní unii, který je přiložen k předběžnému návrhu rozpočtu na rok 2010. [7] Expertní skupiny Fiscalis, SVVS, útvar integrace a harmonizace údajů Výboru pro celní kodex a ATFS. [8] Směrnice Rady 2009/69/ES ze dne 25. června 2009, kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o daňové úniky spojené s dovozem (Úř. věst. L 175, 4.7.2009, s. 12). [9] Nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1). [10] V souladu s článkem 3 směrnice Rady 2008/117/ES ze dne 16. prosince 2008, kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty za účelem boje proti daňovým únikům spojeným s plněními uvnitř Společenství (Úř. věst. L 14, 20.1.2009, s. 7). [11] Nařízení Rady (ES) č. 37/2009 ze dne 16. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1798/2003 o správní spolupráci v oblasti daně z přidané hodnoty za účelem boje proti daňovým únikům spojeným s plněními uvnitř Společenství (Úř. věst. L 14, 20.1.2009, s. 1). [12] Například proto, že dovozcem je podezřelý hospodářský subjekt nebo že jde o citlivé zboží. [13] Druhé prohlášení Rady v příloze II dokumentu Rady č. 10430/09: "Rada vyzývá Komisi, aby urychleně prověřila možnost zavedení automatické výměny údajů shromážděných v souladu s čl. 143 odst. 2 písm. a) a b) směrnice 2006/112/ES mezi členskými státy a případně do konce roku 2010 předložila nezbytné legislativní návrhy." [14] Nařízení Rady (ES) č. 1798/2003. [15] Španělsko a Slovinsko. [16] V souladu s nařízením Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (Úř. věst. L 82, 22.3.1997, s. 1). [17] Na základě čl. 143 odst. 1 písm. d) směrnice o DPH. [18] Rozsudek Soudního dvora ze dne 27. září 2007 ve věci 409/04 Teleos a další [2007] Sb. rozh. I-7797, bod 42; rozsudek Soudního dvora ze dne 27. září 2007 ve věci C-184/05 Twoh International [2007] Sb. rozh. I-7897, bod 23; rozsudek Soudního dvora ze dne 18. listopadu 2010 ve věci C-84/09 X [2010] Sb. rozh. I-0000, bod 27; rozsudek Soudního dvora ze dne 7. prosince 2010 ve věci C-285/09 Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof, bod 41; a rozsudek Soudního dvora ze dne 16. prosince 2010 ve věci C-430/09 Euro Tyre Holding BV, bod 29, o použití čl. 28c část A písm. a) prvního pododstavce šesté směrnice, který byl nahrazen čl. 138 odst. 1 platné směrnice o DPH. [19] Belgie, Dánsko, Španělsko, Slovinsko a Švédsko. [20] Srov. článek 86 směrnice o DPH. [21] Což je v rozporu se španělskou daňovou legislativou. [22] Srov. článek 19 nařízení Rady (ES) č. 1798/2003. [23] V souladu s článkem 3 nařízení Komise (ES) č. 1925/2004 ze dne 29. října 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k některým ustanovením nařízení Rady (ES) č. 1798/2003 o správní spolupráci v oblasti daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 331, 5.11.2004, s. 13). [24] Podmínky pro osvobození od DPH nebyly splněny u více než 10 % položek ve vzorku v Belgii, Španělsku a Švédsku (viz příloha IV, body 1–5). [25] Extrapolace na základě míry chyb zjištěných Účetním dvorem ve vzorku dovozů, které byly auditovány v jednotlivých členských státech. [26] Při použití průměrné sazby DPH (18,67 %) platné v členských státech dovozu, pokud všechno dovážené zboží ve vzorku zůstalo v tomto státě. [27] V Belgii, Španělsku, Rakousku a Slovinsku nebyly informace nahlášené v souhrnném hlášení k DPH úplné u více než 10 % položek ve vzorku (viz příloha IV, bod 7). [28] Z celkového počtu 219 dovozených položek zboží se u 213 požadovalo potvrzení. Informace, které byly na místě k dispozici, neumožnily vysledovat fyzický pohyb zboží v šesti případech. [29] Německo odmítlo na žádost Účetního dvora reagovat. Účetní dvůr konstatuje, že 25. května 2011 generální advokát ve věci C-539/09 Evropská komise v. Spolková republika Německo zdůraznil, že mezi příjmy členských států z DPH a příjmy Unie z vlastních zdrojů odvozených z DPH existuje úzké sepětí a že Účetní dvůr má pravomoc přezkoumávat správní spolupráci v oblasti DPH. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I POPIS CELNÍHO REŽIMU U zboží, které je dovezeno a propuštěno do volného oběhu v určitém členském státě, je DPH splatná v tomto členském státě [1]. Pokud je však již v okamžiku dovozu jisté, že dovážené zboží je určeno k přepravě do jiného členského státu, DPH je splatná v členském státě konečného určení. Jde o osvobození od DPH při dovozu, které vychází z toho, že po dovozu následuje od daně osvobozené dodání zboží uvnitř Společenství nebo přemístění zboží do jiného členského státu [2]. Uvedený postup je zpravidla označován jako "celní režim 42", protože dovozce zboží musí v takových případech v kolonce 37 na JSD uvést kód začínající dvojčíslím 42; tento kód označuje, že se jedná o dovoz zboží se souběžným propuštěním do volného oběhu a pro domácí spotřebu, kde toto zboží tvoří dodávku osvobozenou od DPH do jiného členského státu [3]. V případě zpětného dovozu se v kolonce uvádí kód 63. Tento postup je pro žadatele relativně jednoduchý: celním orgánům dovážejícího členského státu předloží standardní dovozní JSD, na kterém v kolonce 37 uvede kód celního režimu 42 (u dovozu) nebo 63 (u zpětného dovozu). V okamžiku dovozu musí již být jisté, že zboží je určeno k přepravě z dovážejícího členského státu do jiného členského státu. Za uplatňování osvobození od DPH odpovídají celní orgány dovážejícího členského státu. Článek 131 směrnice o DPH dává tomuto členskému státu pravomoc stanovit podmínky pro osvobození od daně s cílem zajistit správné a jednoduché uplatňování osvobození od DPH a zamezit daňovým únikům, vyhýbání se daňovým povinnostem nebo zneužití daňového režimu. Po propuštění zboží do volného oběhu v dovážejícím členském státě by toto zboží mělo být dodáno zákazníkovi nebo přímo přepraveno dovozci v jiném členském státě. Tato dodávka nebo přemístění zboží je plněním uvnitř Společenství osvobozeným od DPH v souladu s články 17 a 138 směrnice o DPH. Dovozce nebo jeho daňový zástupce musí v členském státě dovozu splnit některé další povinnosti nad rámec těch, které má každá osoba podléhající dani [4]: a) mít identifikační číslo pro účely DPH v členském státě dovozu nebo v tomto státě určit daňového zástupce [5]; b) v případě přemístění zboží mít identifikační číslo pro účely DPH v členském státě určení nebo zboží dodat zákazníkovi, který v tomto členském státě má takové identifikační číslo; c) zahrnout toto dodání nebo přemístění zboží uvnitř Společenství v souhrnném hlášení pro správce daně členského státu dovozu [6]. Od počátku roku 2011 [7] je předpokladem pro osvobození od DPH, aby dovozce v okamžiku dovozu poskytl příslušným orgánům členského státu dovozu alespoň následující údaje: a) své identifikační číslo pro DPH vydané v členském státě dovozu nebo identifikační číslo pro DPH svého daňového zástupce coby osoby povinné odvést DPH, vydané v členském státě dovozu; b) identifikační číslo pro DPH zákazníka, jemuž je zboží dodáváno v souladu s čl. 138 odst. 1, vydané v jiném členském státě, nebo jeho vlastní identifikační číslo pro DPH vydané v členském státě, v němž odeslání nebo přeprava zboží končí, pokud je toto zboží přemístěno podle čl. 138 odst. 2 písm. c); c) doklad o tom, že dovážené zboží je určeno k přepravě nebo odeslání z členského státu dovozu do jiného členského státu. Členské státy však mohou stanovit, že doklady uvedené v písm. c) se předkládají příslušným orgánům jen na vyžádání. Správci daně členských států dovozu vkládají informace obsažené v souhrnných hlášeních do databáze VIES, čímž je dávají k dispozici ke kontrole správců daně v členském státě určení. Zákazník (dodání) nebo samotný dovozce (přemístění) musí správci daně vykázat pořízení zboží uvnitř Společenství v členském státě určení, což je zdanitelná událost, kdy se DPH stává splatnou v tomto státě konečného určení. [1] Článek 201 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (směrnice o DPH) (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1). [2] Čl. 143 odst. 1 písm. d) směrnice o DPH. [3] Srov. Příloha 38 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93. [4] Směrnice o DPH č. 2006/112/ES – článek 242: "Každá osoba povinná k dani vede účetnictví dostatečně podrobné k uplatnění daně a kontrole jejího uplatnění správcem daně". Článek 220: "Každá osoba povinná k dani zajistí, že buď ona sama, nebo pořizovatel zboží nebo příjemce služby, nebo jejím jménem a na její účet třetí osoba vystaví fakturu …". Čl. 250 odst. 1: "Každá osoba povinná k dani podá přiznání k dani z přidané hodnoty, které obsahuje všechny údaje potřebné k výpočtu splatné daně a k provedení odpočtu daně, včetně celkové hodnoty plnění vztahujících se k této dani a odpočtu a celkové hodnoty plnění osvobozených od daně, do té míry, do jaké je to nezbytné ke stanovení základu daně". [5] Článek 214 a 204 směrnice o DPH. [6] Článek 262 směrnice o DPH. [7] Podle článků 1 a 2 směrnice Rady 2009/69/ES. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II KONTROLNÍ MODEL PRO CELNÍ REŽIM 42 VYPRACOVANÝ EÚD I. Povinné uvedení platného identifikačního čísla pro DPH v kolonce 44 JSD jak u dodavatele (nebo jeho daňového zástupce), tak u konečného příjemce (zákazník nebo, v případě přemístění, dovozce) v členském státě určení. Ověření platnosti těchto daňových identifikačních čísel v systému VIES před propuštěním zboží do volného oběhu. V ostatních případech je DPH splatná při dovozu (srov. očekávané klíčové kontroly č. 1–4 v příloze III). II. Kontrola, že v kolonce 44 na JSD je uveden odkaz na doklady o tom, že zboží je určeno k přepravě do členského státu určení (např. číslo přepravního dokumentu), a v kolonce 17 a) pak kód země určení. Pokud tyto informace uvedeny nejsou, celní prohlášení nebude přijato (srov. očekávané klíčové kontroly č. 5–8 v příloze III). III. Celní orgány zpětně a s použitím náležitých metod pro řízení rizik ověří, že k přepravě zboží do členského státu určení, který je uveden v kolonce 17 a) na JSD, skutečně došlo krátce po dovozu, že zboží dodané do členského státu určení se shoduje s dovezeným zbožím, že dovozce a dodavatel zboží jsou jedna a tatáž osoba a že celní hodnota zboží a základ DPH jsou uvedeny správně. Nejsou-li tyto požadavky splněny, zpětně se vybere DPH. Pokud je základ daně podhodnocen, hospodářský subjekt je vyzván, aby hodnotu odpovídajícího dodání zboží uvnitř Společenství nebo jeho přemístění v souhrnném hlášení opravil (srov. očekávaná klíčová kontrola č. 9 v příloze III). IV. Automatická výměna informací mezi celními orgány a správci daně členského státu dovozu týkající se těchto dovozů (srov. očekávaná klíčová kontrola č. 10 v příloze III). V. Správci daně porovnají informace obdržené od celních orgánů se souhrnným hlášením k DPH, které podal dovozce (nebo jeho daňový zástupce), aby ověřili úplnost/ přesnost těchto hlášení. Pokud jsou částky v těchto hlášeních menší než základ DPH na dovezené zboží, mělo by se v rámci systému pro řízení daňových rizik rozhodnout, zda je potřeba rozdíly vzhledem k rizikům, která z daného případu plynou, dále zkoumat (srov. očekávaná klíčová kontrola č. 11 v příloze III). VI. Pokud není souhrnné hlášení předloženo nebo pokud informace v něm uvedené nejsou úplné/přesné, jsou správci daně v členském státě určení informováni prostřednictvím postupu správní spolupráce (srov. očekávaná klíčová kontrola č. 12 a 13 v příloze III). VII. Správci daně v členském státě určení porovnají informace obdržené od ostatních členských států s přiznáními k DPH, která předložil zákazník (nabyvatel) nebo, v případě přemístění, dovozce (srov. příloha V). -------------------------------------------------- PŘÍLOHA III POROVNÁNÍ SITUACE V ČLENSKÝCH STÁTECH S KONTROLNÍM MODELEM EÚD Č. | Klíčové kontroly očekávané ze strany celních orgánů | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Celkový součet ve vzorku | Na očekávanou klíčovou kontrolu se nelze spoléhat, pokud: | 1 | V kolonce 44 (nebo jinde v JSD) je uvedeno identifikační č. dovozce (nebo jeho daňového zástupce) pro DPH | Ano | Ano | Ne (30/30) | Ne (27/35) | Ne (13/30) | Ano | Ano | Ne (70/219) | byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 2 | Platnost tohoto čísla byla celními orgány před propuštěním zboží ověřena a pokud nebylo platné, osvobození od daně bylo zamítnuto | Ne (34/34) | Ano | Ne (30/30) | Ne (35/35) | Ne (29/30) | Ne (2/30) | Ne (30/30) | Ne (160/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 3 | V kolonce 44 je uvedeno identifikační č. konečného příjemce (zákazník nebo sám dovozce v případě přemístění) pro DPH v členském státě určení | Ne (15/34) | Ne (25/30) | Ano | Ne (16/35) | Ano | Ano | Ano | Ne (56/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 4 | Platnost tohoto čísla byla celními orgány před propuštěním zboží ověřena a pokud nebylo platné, osvobození od daně bylo zamítnuto | Ne (32/34) | Ne (30/30) | Ne (1/30) | Ne (35/35) | Ne (30/30) | Ne (30/30) | Ne (30/30) | Ne (188/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 5 | V kolonce 44 je uvedeno číslo přepravního dokladu pro přepravu do členského státu určení | Ne (34/34) | Ne (30/30) | Ne (20/30) | Ne (35/35) | Ne (29/30) | Ne (27/30) | Ne (30/30) | Ne (205/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 6 | Není-li číslo přepravního dokladu v kolonce 44 uvedeno, celní prohlášení není přijato | Ne (34/34) | Ne (30/30) | Ne (30/30) | Ne (35/35) | Ne (30/30) | Ne (30/30) | Ne (30/30) | Ne (219/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 7 | V kolonce 17 a) je uveden kód státu určení | Ne (13/34) | Ne (12/30) | Ano | Ne (35/35) | Ano | Ano | Ne (30/30) | Ne (90/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 8 | Není-li kód státu určení v kolonce 17 a) uveden, celní prohlášení není přijato | Ne (34/34) | Ne (30/30) | Ano | Ne (35/35) | Ano | Ano | Ne (30/30) | Ne (129/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 9 | Celní orgány zpětně ověřily uplatnění náležitých metod pro řízení rizik a splnění podmínek pro osvobození od DPH | Ne (34/34) | Ne (30/30) | Ano (28/30) | Ano (1/35) | Ano (2/30) | Ano (18/30) | Ano (1/30) | Ne (169/219) | Kontrola nebyla provedena na alespoň 2% vzorku položek | 10 | Dovozy byly oznámeny správci daně | Ano | Ano | Ano | Ne (35/35) | Ne (4/30) | Ano | Ano | Ne (39/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | Č. | Klíčové kontroly očekávané ze strany správců daně | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Celkový součet ve vzorku | Na očekávanou klíčovou kontrolu se nelze spoléhat, pokud: | 11 | Správce daně ověřil úplnost a správnost souhrnných hlášení porovnáním těchto hlášení s informacemi od celních orgánů | Ne (34/34) | Ne (30/30) | Ne (30/30) | Ne (35/35) | Ne (30/30) | Ne (12/30) | Ne (29/30) | Ne (200/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 12 | Všechny informace shromážděné v souhrnných hlášeních jsou obsaženy v systému VIES | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | 13 | Pokud nebylo souhrnné hlášení předloženo nebo pokud informace v něm uvedené nejsou úplné, správce daně v členském státě určení je o tom informován prostřednictvím správní spolupráce | Ne (4/34) | Ano | Ne (15/30) | Ano | Ne (28/30) | Ne (12/30) | Ano | Ne (59/219) | Byly zjištěny dvě odchylky nebo jedna systémová odchylka | -------------------------------------------------- PŘÍLOHA IV VÝSLEDKY TESTOVÁNÍ PŘÍPADŮ OSVOBOZENÝCH OD DPH A SPLNĚNÍ DALŠÍCH HLAVNÍCH PODMÍNEK Č. | Byly splněny následující podmínky pro osvobození? | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Celkový součet ve vzorku | Testy věcné správnosti | 1 | Identifikační číslo pro DPH dovozce (nebo jeho daňového zástupce) bylo v okamžiku dovozu platné | Ano | Ano | Ne (15/30) | Ano | Ne (2/30) | Ano | Ano | Ne (17/219) | Chyba má přímý finanční dopad v členském státě dovozu | 2 | Identifikační číslo pro DPH konečného příjemce bylo v okamžiku dovozu platné | Ne (6/34) | Ne (1/30) | Ano | Ne (4/35) | Ne (1/30) | Ano | Ano | Ne (12/219) | Chyba má přímý finanční dopad v členském státě dovozu | 3 | O tom, že krátce po dovozu skutečně došlo k přepravě zboží do členského státu určení uvedeného v kolonce 17 a) JSD existují doklady. | Ne (20/34) | Ne (1/30) | Ne (2/30) | Ano | Ano | Ne (1/30) | Ne (12/30) | Ne (36/219) | Chyba má přímý finanční dopad v členském státě dovozu | 4 | Zboží dodané do členského státu určení se shoduje se zbožím, které bylo dovezeno | Ne (2/34) | Ano | Ne (1/30) | Ano | Ano | Ano | Ano | Ne (3/219) | Chyba má přímý finanční dopad v členském státě dovozu | 5 | Dovozce a dodavatel zboží jsou jedna a tatáž osoba (ale může být určen daňový zástupce, aby jednal jejím jménem) | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Ano | Chyba má přímý finanční dopad v členském státě dovozu | Č. | Další hlavní požadavky | BE | DK | ES | FR | AT | SI | SE | Celkový součet ve vzorku | Testy věcné správnosti | 6 | Celní hodnota a základ DPH pro účely zdanění jsou správné | Ne (1/34) | Ano | Ano | Ano | Ano | Ne (4/30) | Ne (2/30) | Ne (7/219) | Chyba má potenciální finanční dopad v členském státě určení | 7 | Bylo předloženo úplné souhrnné hlášení uvádějící dodávky uvnitř Společenství nebo přemístění, které následuje po dovozu | Ne (8/34) | Ne (2/30) | Ne (16/30) | Ano | Ne (28/30) | Ne (13/30) | Ne (3/30) | Ne (70/219) | Chyba má potenciální finanční dopad v členském státě určení | --------------------------------------------------