CS Úřední věstník Evropské unie C 158/46

Návrh odůvodnění Rady: Postoj Rady (EU) č. 5/2016 v prvním čtení k přijetí návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV

(2016/C 158/02)

I. ÚVOD

Dne 25. ledna 2012 navrhla Komise komplexní balíček opatření pro ochranu údajů, jehož součástí jsou:

— návrh obecného nařízení o ochraně údajů, které má nahradit směrnici o ochraně údajů z roku 1995 (bývalý první pilíř) (dále též „návrh nařízení“);

— výše uvedená směrnice o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů a o volném pohybu těchto údajů (1), která má nahradit rámcové rozhodnutí o ochraně osobních údajů z roku 2008 (bývalý třetí pilíř) (dále též „návrh směrnice“).

Evropský parlament přijal své stanovisko k návrhu směrnice v březnu 2014 (2).

Rada se dohodla na obecném přístupu dne 9. října 2015 (3), čímž udělila předsednictví mandát k zahájení trialogů s Evropským parlamentem.

Evropský parlament na úrovni Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Rada na úrovni Výboru stálých zástupců potvrdily dohodu ohledně kompromisního znění, které je výsledkem jednání v rámci trialogů konaných ve dnech 17. a 18. prosince 2015.

Na svém zasedání dne 12. února dosáhla Rada politické dohody o návrhu směrnice (4). Dne 8. dubna 2016 přijala Rada svůj postoj v prvním čtení, který je zcela v souladu s kompromisním zněním směrnice dohodnutým na neformálních jednáních mezi Radou a Evropským parlamentem.

Výbor regionů předložil své stanovisko k nařízení (Úř. věst. C 391, 18.12.2012, s. 127).

Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován a předložil první stanovisko v roce 2012 (Úř. věst. C 192, 30.6.2012, s. 7) a druhé v roce 2015 (Úř. věst. C 301, 12.9.2015, s. 1–8).

Agentura pro základní práva předložila stanovisko dne 1. října 2012.

II. CÍL NÁVRHU

Cílem návrhu směrnice je zajistit účinnou justiční spolupráci v trestních věcech a policejní spolupráci a usnadnit výměnu osobních údajů mezi příslušnými orgány členských států a zároveň zaručit vysokou míru ochrany osobních údajů fyzických osob. Oproti rámcovému rozhodnutí Rady 2008/977/SVV, které bude nahrazeno návrhem směrnice, se návrh směrnice bude vztahovat také na vnitrostátní zpracování osobních údajů.

Článek 16 Smlouvy o fungování Evropské unie zavádí nový specifický právní základ pro přijetí pravidel ochrany osobních údajů, který se rovněž týká zpracování osobních údajů v oblasti justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce.

III. ANALÝZA POSTOJE RADY V PRVNÍM ČTENÍ

A. Obecné poznámky

Návrh směrnice je součástí balíčku na ochranu osobních údajů. Druhým návrhem v tomto balíčku je výše uvedené obecné nařízení o ochraně údajů.

Na základě návrhu směrnice předloženého Komisí proběhlo neformální jednání mezi Evropským parlamentem a Radou, jehož cílem bylo uzavřít dohodu ve fázi postoje Rady v prvním čtení. Znění postoje Rady v prvním čtení k návrhu směrnice plně odráží kompromis, kterého bylo ohledně směrnice dosaženo mezi oběma normotvůrci za pomoci Komise. Vzhledem k výše uvedenému by odkazy na postoj Rady v prvním čtení měly být považovány za odkazy na kompromis, jehož bylo dosaženo v rámci trialogů.

Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů je základním právem. Článek 8 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie a čl. 16 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví, že každý má právo na ochranu osobních údajů, které se jej týkají. Na tomto základě postoj Rady v prvním čtení stanoví zásady a pravidla ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů. Tyto zásady a pravidla musí bez ohledu na statní příslušnost nebo místo bydliště dotčené fyzické osoby dodržovat její základní práva a svobody, zejména její právo na ochranu osobních údajů.

V postoji Rady v prvním čtení jsou zachovány cíle rámcového rozhodnutí (5) a návrhu Komise, jako například zásada minimální harmonizace z rámcového rozhodnutí. Ve znění návrhu směrnice jsou obsažena jasnější a konkrétnější pravidla vycházející z ustanovení rámcového rozhodnutí, zejména v něm byla rozpracována a rozšířena ustanovení týkající se předávání údajů do třetích zemí nebo mezinárodním organizacím.

Rada dosáhla obecného přístupu k návrhu nařízení v červnu 2015 a obecného přístupu k návrhu směrnice v říjnu 2015.

Nový právní základ v rámci Smlouvy o fungování Evropské unie, týkající se ochrany osobních údajů, je použitelný na všechny oblasti politik, aniž jsou dotčena specifická pravidla stanovená v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Prohlášení č. 21 připojené k Lisabonské smlouvě nicméně uznává, že mohou být zapotřebí specifická pravidla v oblasti justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce. Z těchto důvodů a s ohledem na skutečnost, že návrh směrnice je součástí balíčku na ochranu osobních údajů, se Rada snažila sladit řadu ustanovení v návrhu směrnice se zněním návrhu nařízení. Zejména se jedná o definice, zásady, kapitolu týkající se správců a zpracovatelů údajů, rozhodnutí o odpovídající ochraně, jakož i kapitoly o nezávislých dozorových úřadech. Tyto části znění budou tedy v této poznámce analyzovány méně.

B. Klíčové politické otázky

1. Oblast působnosti (věcná a osobní)

V postoji Rady v prvním čtení je v čl. 1 odst. 1 vymezena věcná působnost navrhované směrnice. Zahrnuje zpracování osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, včetně ochrany před hrozbami pro veřejnou bezpečnost a jejich předcházení. To znamená, že návrh směrnice se na rozdíl od rámcového rozhodnutí 2008/977/SVV vztahuje také na vnitrostátní zpracování osobních údajů.

V návrhu nařízení, které tvoří druhou část balíčku na ochranu údajů, je oblast působnosti směrnice z oblasti působnosti nařízení vyloučena, oba předpisy se tedy vzájemně doplňují. Návrh nařízení obsahuje obecná pravidla, zatímco směrnice se vztahuje na konkrétní oblast justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce.

Práce policie a dalších donucovacích orgánů zahrnuje též výkon pravomocí prostřednictvím donucovacích opatření, jako je činnost policie při demonstracích, významných sportovních událostech a nepokojích. Cílem postoje Rady v prvním čtení je umožnit těmto orgánům – zejména policii – zpracovávat údaje v rámci jediného nástroje, a to práva členských států, kterým se návrh směrnice provádí. Pokud však policie zpracovává osobní údaje pro účely, které nespadají do oblasti působnosti návrhu směrnice, použije se návrh nařízení, jak je uvedeno v bodě 7 níže. V zájmu dosažení tohoto cíle byla v postoji Rady v prvním čtení oblast působnosti návrhu směrnice vyjasněna tím, že byla vložena „ochrana před hrozbami pro veřejnou bezpečnost a jejich předcházení“.

Pokud jde o osobní působnost, postoj Rady v prvním čtení rozšířil oblast působnosti z orgánů veřejné moci příslušných pro prevenci, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkon trestů na orgány nebo subjekty, které byly právem členského státu pověřeny plnit veřejnou funkci a vykonávat veřejnou moc pro výše uvedené účely. Pouze orgány veřejné moci však mohou předávat osobní údaje příjemcům usazeným ve třetích zemích, kteří nejsou orgány příslušnými pro účely návrhu směrnice.

2. Zásady týkající se osobních údajů

a) transparentnost

Na rozdíl od postoje Rady v prvním čtení k návrhu nařízení není v postoji Rady v prvním čtení k návrhu směrnice zahrnuta „transparentnost“ mezi zásady týkající se zpracování osobních údajů, protože v oblasti vymáhání práva by transparentnost mohla ohrozit probíhající vyšetřování. Transparentnost je nicméně zmíněna v bodě odůvodnění týkajícím se zásad a zároveň je objasněno, že bude možné provádět činnosti, jako je skryté vyšetřování nebo dohled pomocí videokamer.

b) bezpečnost zpracování

V postoji Rady v prvním čtení je doplněno, že osobní údaje by měly být zpracovávány způsobem, který zajistí náležité zabezpečení osobních údajů, včetně ochrany před neoprávněným či protiprávním zpracováním a před náhodnou ztrátou, zničením nebo poškozením. V postoji Rady v prvním čtení je rovněž konstatováno, že za tímto účelem by měla být přijata vhodná technická nebo organizační opatření. To je v souladu se zněním návrhu nařízení.

3. Další zpracování

a) slučitelnost

Při projednávání návrhu nařízení byla problematická otázka dalšího zpracování a toho, zda jej může provádět pouze tentýž správce nebo i jiný správce. V postoji Rady v prvním čtení k návrhu směrnice je nakonec uvedeno, že veškeré zpracování prováděné pro kterýkoli z účelů uvedených v čl. 1 odst. 1 by mělo být považováno za povolené, pokud je správce oprávněn osobní údaje zpracovávat pro daný účel podle práva Unie nebo členského státu a pokud je zpracování pro daný jiný účel nezbytné a přiměřené v souladu s právem Unie nebo členského státu.

b) zpracování pro jiné účely v rámci oblasti působnosti návrhu směrnice

Postoj Rady v prvním čtení stanoví, že zpracování údajů, které tentýž nebo jiný správce provádí pro kterýkoli z účelů uvedených v čl. 1 odst. 1, který není účelem, pro nějž byly dané osobní údaje původně shromážděny, je povoleno pouze, pokud je správce oprávněn zpracovávat takové osobní údaje pro takové účely v souladu s právem Unie nebo členského státu a pokud je dané zpracování pro daný jiný účel nezbytné a přiměřené v souladu s právem Unie nebo členského státu; tím je například umožněno, aby státní zástupce zpracovával pro účely stíhání trestného činu tytéž osobní údaje, které zpracovávala policie pro účely odhalení trestného činu, pokud se na oba uvedené účely vztahuje čl. 1 odst. 1.

4. Doba uložení údajů a přezkum

Podle postoje Rady v prvním čtení je třeba stanovit přiměřené lhůty pro výmaz osobních údajů nebo pro pravidelný přezkum uložených osobních údajů s cílem ověřit, zda je třeba je dále uchovávat. Ustanovení o lhůtách bylo zahrnuto již v rámcovém rozhodnutí a zahrnutí takového ustanovení bylo považováno za vhodné i v postoji Rady v prvním čtení.

Toto ustanovení posiluje zásadu obsaženou v článku 4, že údaje nesmí být uloženy po dobu delší, než je nezbytné pro účely, pro které jsou zpracovávány.

5. Různé kategorie subjektů údajů

V postoji Rady v prvním čtení je stanoveno, že členské státy musí stanovit, že správce „v příslušných případech a pokud možno“ jednoznačně rozlišuje mezi osobními údaji různých kategorií subjektů údajů. Postoj Rady v prvním čtení nicméně zajišťuje, že zahrnutí subjektů údajů do různých kategorií – zejména do kategorie osob, o nichž se lze na základě závažných důvodů domnívat, že spáchaly nebo se chystají spáchat trestný čin – nebrání uplatňování práva presumpce neviny zaručeného Listinou základních práv.

6. Zákonnost zpracování

Postoj Rady v prvním čtení stanoví, že zpracování osobních údajů je zákonné, pouze pokud je nezbytné ke splnění úkolu prováděného příslušným orgánem pro účely prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, včetně ochrany před hrozbami pro veřejnou bezpečnost a jejich předcházení a v rozsahu nutném pro tyto účely, a pokud má základ v právu Unie nebo členského státu. V bodech odůvodnění je jasně uvedeno, že tyto činnosti zahrnují ochranu životně důležitých zájmů subjektu údajů.

V postoji Rady v prvním čtení jsou vymezeny prvky, které musí zahrnovat právo členských států v oblasti ochrany údajů, jako jsou cíle a účely zpracování.

7. Zvláštní podmínky pro zpracování

Hlavním pravidlem je, že osobní údaje, které příslušný orgán původně shromáždil pro účely uvedené v čl. 1 odst. 1 návrhu směrnice, lze zpracovávat pouze pro jeden z účelů návrhu směrnice. Osobní údaje, které dané orgány původně shromáždily pro účely uvedené v návrhu směrnice, lze však zpracovávat na základě návrhu nařízení, pokud takové zpracování povoluje právo Unie nebo členského státu a pokud se dané zpracování neprovádí v rámci činnosti, jež nespadá do oblasti působnosti práva Unie. Postoj Rady v prvním čtení také specifikuje dva případy, kdy se použije návrh nařízení. Za prvé v případech, kdy jsou příslušné orgány na základě práva členského státu pověřeny plněním jiných úkolů než těch, které jsou uvedeny v čl. 1 odst. 1. Za druhé se nařízení rovněž vztahuje na zpracování pro účely archivace ve veřejném zájmu, pro účely vědeckého a historického výzkumu nebo pro statistické účely, pokud se dané zpracování neprovádí v rámci činnosti, jež nespadá do oblasti působnosti práva Unie.

8. Zvláštní kategorie osobních údajů

Osobní údaje, které jsou svojí povahou obzvláště citlivé z hlediska základních práv a svobod, si zaslouží zvláštní ochranu, jelikož při jejich zpracování by mohlo dojít k závažnému ohrožení základních práv a svobod. V postoji Rady v prvním čtení je zpracování těchto údajů povoleno, avšak pouze pokud je zcela nezbytné a jsou zavedeny vhodné záruky práv a svobod subjektu údajů. Kromě toho je toto zpracování umožněno pouze tehdy, pokud je povoleno právem EU nebo členského státu v zájmu ochrany životně důležitých zájmů subjektu údajů nebo pokud se týká údajů zjevně zveřejněných subjektem údajů.

Jelikož návrh směrnice a návrh nařízení jsou součástí jednoho balíčku, v postoji Rady v prvním čtení k návrhu směrnice byly do výčtu kategorií zahrnuty kategorie obsažené v návrhu nařízení, včetně „biometrických údajů“ a „sexuální orientace“.

9. Automatizované individuální rozhodování, včetně profilování

Podle další zásady zakotvené v návrhu směrnice musí být zakázáno rozhodování založené výhradně na automatizovaném zpracování včetně profilování, které má pro subjekt údajů nepříznivé právní účinky nebo se ho významně dotýká, není-li povoleno právem Unie nebo členského státu a nejsou-li poskytnuty vhodné záruky práv a svobod subjektu údajů. Mezi tyto záruky musí patřit alespoň právo na lidský zásah ze strany správce. V postoji Rady v prvním čtení je jasně uvedeno, že rozhodnutí založené výhradně na automatizovaném zpracování se nesmí opírat o zvláštní kategorie údajů uvedené v článku 10, pokud nejsou k dispozici vhodná opatření pro zajištění práv a svobod a oprávněných zájmů subjektu údajů. Rovněž je výslovně stanoveno, že musí být zakázáno profilování založené na zvláštních kategoriích osobních údajů uvedených v článku 10, které vede k diskriminaci.

10. Práva subjektů údajů

a) sdělení určená subjektu údajů

Postoj Rady v prvním čtení obsahuje ustanovení týkající se práv subjektů údajů. Subjekty údajů musí být v zájmu výkonu jejich práv informovány o tom, že jejich osobní údaje jsou zpracovávány. Tyto informace musí být sděleny pochopitelným, stručným, srozumitelným a snadno přístupným způsobem a napsány za použití jasných a jednoduchých jazykových prostředků. Na rozdíl od návrhu nařízení není v postoji Rady v prvním čtení k návrhu směrnice požadováno, aby tyto informace byly poskytnuty transparentním způsobem. V oblasti, které se směrnice týká, může být například ohrožen účel vyšetřování, pokud jsou subjektu údajů v rané fázi vyšetřování poskytnuty informace o konkrétním vyšetřovacím opatření.

b) informace poskytované subjektu údajů

V postoji Rady v prvním čtení je stanoveno, které informace musí být subjektu údajů vždy poskytnuty, jako například totožnost a kontaktní údaje správce a účel zpracování. Tyto informace by mohly být zpřístupněny na internetových stránkách příslušného orgánu. Postoj Rady v prvním čtení rovněž definuje dodatečné informace, které musí být poskytnuty v konkrétních případech. Patří mezi ně právní základ, doba, po niž mohou být údaje uloženy, a kategorie příjemců. Za určitých okolností lze poskytnutí dodatečných informací odložit, omezit nebo od něj upustit, a to například v případě, kdy je takové omezení v demokratické společnosti s náležitým přihlédnutím k základním právům a oprávněným zájmům dotčené fyzické osoby nutné a přiměřené. Kromě toho by ve vztahu k dodatečným informacím členské státy měly mít možnost právním předpisem stanovit, že určité kategorie zpracování osobních údajů lze z informační povinnosti vyjmout.

c) právo na přístup

V postoji Rady v prvním čtení je stanoveno právo na přístup k osobním údajům i jeho omezení. Členské státy by měly mít možnost omezit právo na přístup za stejných podmínek, které se vztahují na možnost odložení, omezení nebo upuštění od poskytnutí dodatečných informací. Je-li právo na přístup omezeno, členské státy musí stanovit, že správce sdělí subjektu údajů důvody tohoto zamítnutí, pokud takové sdělení neohrozí účel daného opatření, kterým může být například vyšetřování.

d) zvláštní případy omezení zpracování osobních údajů

Členské státy musí stanovit, že subjekt údajů má právo na opravu či výmaz jeho osobních údajů nebo omezení jejich zpracování. V postoji Rady v prvním čtení je doplněna možnost, aby subjekt údajů ve dvou konkrétních případech namísto výmazu svých osobních údajů omezil jejich zpracování. O první situaci se jedná, pokud subjekt údajů zpochybňuje přesnost údajů a jejich přesnost nelze ověřit. Druhý případ se týká situací, kdy jsou osobní údaje uloženy pro účely dokazování. V příslušném bodě odůvodnění je uvedeno, že o druhý případ se může jednat v případě, kdy se lze na základě oprávněných důvodů domnívat, že by výmaz mohl mít dopad na oprávněné zájmy subjektu údajů. V druhém z uvedených případů lze údaje zpracovávat pouze z důvodů, které zabránily jejich výmazu.

11. Výkon práv subjektu údajů a ověřování

Byla-li práva subjektů údajů na informování, přístup, opravu, výmaz nebo omezení zpracování omezena, členské státy musí přijmout opatření, která stanoví, že by mělo být možné vykonávat práva subjektu údajů rovněž prostřednictvím příslušného dozorového úřadu.

12. Správce a zpracovatel

Příslušné orgány budou navrhovanou směrnici uplatňovat na vnitrostátní úrovni nebo při předávání osobních údajů mezi členskými státy EU nebo do třetích zemí či mezinárodním organizacím. Příslušný orgán je definován jako orgán veřejné moci nebo jakýkoliv jiný orgán nebo subjekt pověřený právem členského státu plnit veřejnou funkci a vykonávat veřejnou moc. Ustanovení návrhu směrnice budou uplatňovat orgány veřejné moci a za určitých okolností soukromé subjekty. Pokud příslušné orgány ve smyslu tohoto návrhu směrnice zpracovávají osobní údaje pro jiné účely, než pro účely podle této směrnice, musí uplatňovat návrh nařízení. Jak již bylo v úvodu tohoto odůvodnění uvedeno, postoj Rady v prvním čtení tedy do určité míry uvádí ustanovení návrhu směrnice v soulad s ustanoveními návrhu nařízení.

V souladu s návrhem nařízení postoj Rady v prvním čtení stanoví, že správce musí zavést vhodná technická a organizační opatření, jimiž zajistí a bude schopen doložit, že dané zpracování je v souladu s příslušnými pravidly. V postoji Rady v prvním čtení jsou výslovně stanoveny povinnosti zpracovatele, a to:

— jednat pouze podle pokynů správce;

— zajistit, aby osoby oprávněné zpracovávat údaje respektovaly jejich důvěrnost;

— zpřístupnit správci veškeré informace, které dokládají, že plní své povinnosti.

13. Záznamy o zpracování údajů

Postoj Rady v prvním čtení stanoví méně povinností zpracovatele, pokud jde o záznamy, a uvádí tedy povinnosti správce a zpracovatele ve dvou samostatných odstavcích. V postoji Rady v prvním čtení je stanoveno, že správce ani zpracovatel nemusí vést záznamy o všech jednotlivých činnostech zpracování, ale pouze o kategoriích zpracování. Podle postoje Rady v prvním čtení stanoví další části odstavce povinnost správce poskytnout dostatek informací v zájmu splnění účelu záznamů. Správce je například povinen uvést informace o kategoriích příjemců, kterým byly nebo budou osobní údaje zpřístupněny, kategorie předávání osobních údajů do třetích zemí nebo mezinárodní organizaci nebo případně plánované lhůty pro výmaz jednotlivých kategorií osobních údajů. Správce musí rovněž poskytnout informace o profilování, což není stanoveno v návrhu nařízení. Postoj Rady v prvním čtení stanoví, že zpracovatel musí vést záznamy pouze například o kategoriích zpracování prováděného jménem každého ze správců a pokud možno obecný popis technických a organizačních bezpečnostních opatření.

14. Vedení logů

Vedení logů je důležité pro to, aby v systémech automatizovaného zpracování bylo možné stanovit důvody, datum a čas některých operací zpracování, jako je shromáždění, nahlédnutí, zpřístupnění a předání. Logy o nahlédnutí a zpřístupnění rovněž umožňují zjištění totožnosti osoby, která do osobních údajů nahlédla nebo je zpřístupnila, a totožnosti příjemce. V souladu s rámcovým rozhodnutím lze logy používat pouze pro ověření zákonnosti zpracování, vlastní kontrolu a pro zajištění neporušenosti a zabezpečení osobních údajů. Novým prvkem v návrhu směrnice je, že logy lze využít rovněž pro účely trestního řízení. Uvedení systémů automatizovaného zpracování v soulad s těmito požadavky je však velmi obtížný, zdlouhavý a finančně náročný proces. Postoj Rady v prvním čtení tedy umožňuje ve výjimečných případech prodloužit prováděcí lhůtu, aby automatizované systémy zpracování zavedené před vstupem navrhované směrnice v platnost byly uvedeny do souladu s výše uvedenými požadavky, pokud by to vyžadovalo nepřiměřené úsilí. Ve výjimečných případech je stanoveno další prodloužení lhůty pro uvedení v soulad určitých systémů automatizovaného zpracování zavedených před vstupem navrhované směrnice v platnost, pokud by to jinak způsobilo vážné obtíže pro provoz tohoto konkrétního automatizovaného systému zpracování.

15. Posouzení vlivu

V původním návrhu Komise nebylo stanoveno žádné posouzení dopadu na ochranu údajů, avšak v návrhu nařízení a také v postoji Rady v prvním čtení k návrhu směrnice je obsažen článek týkající se posouzení vlivu. Postoj Rady v prvním čtení stanoví povinnost správce provádět posouzení vlivu. Posouzení vlivu musí správce provést před tím, než bude zpracovávat údaje, pokud je pravděpodobné, že dané zpracování by představovalo značné riziko pro práva a svobody fyzických osob.

Návrh směrnice vymezuje situace, za nichž je posouzení vlivu povinné, podobně jako znění návrhu nařízení. Ustanovení týkající se prvků, které musí posouzení vlivu obsahovat, jsou však méně podrobná než v návrhu nařízení. Posouzení musí zahrnovat přinejmenším obecný popis plánovaného zpracování, posouzení rizik z hlediska práv a svobod subjektů údajů, záruky, bezpečnostní opatření a mechanismy k zajištění ochrany osobních údajů a k doložení souladu s ustanoveními navrhované směrnice.

16. Pověřenec pro ochranu údajů

Podle postoje Rady v prvním čtení musí členské státy stanovit, že správce jmenuje pověřence pro ochranu údajů. Členské státy by však měly mít možnost od této povinnosti osvobodit soudy a jiné justiční orgány jednající v rámci jejich justičních pravomocí. Účelem jmenování pověřence pro ochranu údajů je zlepšit dodržování navrhované směrnice.

17. Předávání údajů

Za účelem výměny údajů se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi jsou zapotřebí pravidla týkající se předávání údajů. Pokud jde o obecné zásady předávání osobních údajů, v postoji Rady v prvním čtení byly doplněny podmínky navržené Komisí, a to v podobě požadavku, aby přijímajícím orgánem byl orgán příslušný pro účely stanovené v čl. 1 odst. 1 a aby v případě předávání nebo zpřístupňování údajů z jiného členského státu daný členský stát udělil předchozí povolení. V postoji Rady v prvním čtení je rovněž jasně stanoveno, že je třeba uplatnit všechna ustanovení kapitoly týkající se předávání údajů, aby nebyla ohrožena úroveň ochrany fyzických osob zaručená v návrhu směrnice.

V článku o obecných zásadách jsou stanoveny možnosti správců, pokud jde o předávání údajů, a to počínaje tou nejvíce upřednostňovanou, kterou je rozhodnutí o odpovídající ochraně. Poté následuje předávání spojené s vhodnými zárukami a dále předávání v případech, kdy se uplatní výjimky pro specifické situace. Článek o rozhodnutích o odpovídající ochraně se nyní týká pouze rozhodnutí o odpovídající ochraně přijatých na základě návrhu směrnice samotného, nikoli již rozhodnutí podle nařízení. Při posuzování odpovídající úrovně ochrany musí Komise podle návrhu směrnice vzít v potaz tytéž prvky, jako jsou stanoveny v návrhu nařízení.

V článcích o předávání založeném na vhodných zárukách a o výjimkách pro specifické situace je v postoji Rady v prvním čtení stanoveno, že tato předání musí být zdokumentována a příslušná dokumentace musí být zpřístupněna dozorovému úřadu, a je rovněž specifikován požadovaný obsah dané dokumentace.

V postoji Rady v prvním čtení je doplněn základ pro předávání údajů, konkrétně možnost, aby příslušné orgány předávaly osobní údaje příjemcům usazeným ve třetích zemích, která však platí pouze pro příslušné orgány, jež jsou orgány veřejné moci (nikoli pro orgány nebo subjekty pověřené právem členského státu vykonávat veřejnou moc). Tato možnost představuje výjimku z obecné zásady, že osobní údaje se předávají, pouze pokud je správce ve třetí zemi nebo v mezinárodní organizaci orgánem příslušným pro účely uvedené v čl. 1 odst. 1 návrhu směrnice. Postoj Rady v prvním čtení tedy výše uvedeným příslušným orgánům umožňuje, aby v jednotlivých konkrétních případech a za předpokladu dodržení ostatních ustanovení směrnice a splnění několika taxativně uvedených podmínek předávaly osobní údaje příjemcům přímo, neboť mezinárodní dohody vždy neumožňují tak rychlou reakci, jaká by byla zapotřebí. Mezi tyto podmínky patří, že předání je nezbytně nutné ke splnění úkolu předávajícího příslušného orgánu podle práva Unie nebo členského státu pro účely stanovené v čl. 1 odst. 1, předávající příslušný orgán se domnívá, že předání orgánu příslušnému pro účely uvedené v čl. 1 odst. 1 ve třetí zemi je neúčinné nebo nevhodné, zejména proto, že je nelze učinit včas, a předávající orgán informuje příjemce o konkrétním účelu nebo účelech, pro něž je osobní údaje nutné zpracovat. Podobně jako v případě předávání založeného na zárukách a předávání na základě výjimek pro specifické situace byla doplněna povinnost zdokumentovat dané předání. Výše uvedená předání by mohla být zvláště na místě v případě, že je naléhavě potřeba předat osobní údaje k záchraně života osoby, jíž hrozí, že se stane obětí trestného činu, nebo v zájmu předcházení bezprostřednímu spáchání trestného činu, včetně terorismu.

18. Dozorové úřady

V zájmu zajištění souladu s pravidly návrhu směrnice budou dozorové úřady monitorovat uplatňování navrhované směrnice i navrhovaného nařízení. Pravidla týkající se dozorových úřadů obsažená v návrhu směrnice jsou do značné míry přejata ze znění návrhu nařízení. Členské státy mají možnost stanovit, že dozorové úřady stanovené návrhem nařízení dohlížejí i na uplatňování navrhované směrnice. Z dozoru realizovaného dozorovými úřady ve smyslu návrhu směrnice jsou však vyňaty operace zpracování údajů, které provádějí soudy jednající v rámci svých justičních pravomocí. Členské státy by rovněž měly mít možnost stanovit, že z dozoru realizovaného dozorovými úřady ve smyslu návrhu směrnice jsou vyňaty operace zpracování údajů, které provádějí jiné nezávislé justiční orgány jednající v rámci svých justičních pravomocí. To však neznamená, že zpracování prováděné těmito orgány je vyňato z dozoru obecně. V příslušném bodě odůvodnění je tedy stanoveno, že operace zpracování prováděné soudy a dalšími nezávislými justičními orgány podléhají v souladu s Listinou základních práv Evropské unie nezávislému dozoru.

19. Pravomoci dozorových úřadů

Postoj Rady v prvním čtení stanoví, že dozorové úřady by měly mít v každém členském státě stejné povinnosti a účinné pravomoci, které jim umožní plnit úkoly spočívající v účinném, spolehlivém a jednotném monitorování souladu s navrhovanou směrnicí a jejího prosazování v celé Unii.

V postoji Rady v prvním čtení jsou pravomoci dozorových úřadů stanovené právem rozděleny do tří různých kategorií, a to účinné vyšetřovací, nápravné a poradní pravomoci, a je stanovena též jejich pravomoc upozornit justiční orgány na porušení ustanovení přijatých podle navrhované směrnice.

20. Vztah k dříve uzavřeným mezinárodním dohodám

V postoji Rady v prvním čtení k návrhu směrnice je v souladu s postojem Rady v prvním čtení k návrhu nařízení stanoveno, že mezinárodní dohody, které byly uzavřeny členskými státy před dnem vstupu navrhované směrnice v platnost a jsou v souladu s právem Unie použitelným před dnem vstupu navrhované směrnice v platnost, zůstanou v platnosti, dokud nebudou změněny, nahrazeny či zrušeny. Jak je uvedeno v návrhu nařízení, zachování platnosti takových dohod zajišťuje právní jistotu pro správce.

IV. ZÁVĚR

Postoj Rady v prvním čtení odráží kompromisní dohodu, které bylo za pomoci Komise dosaženo při jednáních mezi Radou a Evropským parlamentem. Schválením postoje Rady v prvním čtení beze změn Evropský parlament spolu s Radou stanoví vysoké standardy ochrany údajů na vnitrostátní i přeshraniční úrovni, což umožní posílenou spolupráci mezi donucovacími orgány.

(1) 5833/12

(2) 7428/14

(3) 12555/15

(4) 5463/16

(5) Rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (Úř. věst. L 350, 30.12.2008, s. 60).