Na základě současných Smluv by experiment z roku 2014 měl pokračovat a měl by být vylepšen. Evropská komise je toho názoru, že existují praktická opatření, která mohou proces vylepšit a zároveň respektovat vyváženost mezi orgány EU a mezi členskými státy navzájem.

Dalším krokem by podle některých mohla být přímá volba předsedy Evropské komise občany Unie. To by však vyžadovalo změnu Smluv.

Úspěšný vedoucí kandidát z roku 2014 mohl svou odpovědnost opřít také o to, že svou kampaň vedl v celé Evropě a diskutoval přímo s občany a volenými zástupci na místní, regionální a vnitrostátní úrovni. Celý proces dal předsedovi Evropské komise mandát k tomu, aby byl při výběru priorit intervencí na evropské úrovni selektivnější, mimo jiné na základě společného programu všech orgánů. To pomohlo Evropské komisi určit, kde jsou opatření na úrovni Unie zapotřebí a kde nikoli. „Zasahovat nekompromisně u zásadních otázek a ustoupit do pozadí u otázek druhořadých“ – to je přístup, který Junckerova Komise prosazuje a který potvrdilo i Římské prohlášení.

Systém vedoucích kandidátů, poté co byly jeho výsledky potvrzeny Evropskou radou dne 27. června 2014 a Evropským parlamentem dne 15. července 2014, byl důležitým faktorem, který umožnil Junckerově Komisi být političtější a lépe se zaměřit na svá politická opatření. Bylo to také díky strategické agendě klíčových priorit stanovené Evropskou radou v červnu 2014, která se promítla do 10 bodů politických směrů, na jejichž základě byl předseda Juncker zvolen Evropským parlamentem a které přirozeně odráží program, se kterým v celé Unii vedl svou kampaň. Ukázalo se tak, že evropské orgány a členské státy mohou spolupracovat a zabývat se otázkami, které občany zajímají a skutečně vyžadují opatření na evropské úrovni. To vše má pomoci snížit citelný rozkol mezi „Bruselem“ a členskými státy.

V roce 2014 byl poprvé použit nový systém tzv. „vedoucích kandidátů“ (něm. Spitzenkandidaten), které evropské politické strany určily ještě před volbami do Evropského parlamentu. Tento systém dal soutěžení mezi různými politickými programy konkrétní tváře a celoevropskou volební kampaň zviditelnil. Ačkoli se ve srovnání s předchozími volbami do Evropského parlamentu nepodařilo zvrátit klesající volební účast, systém vedoucích kandidátů k zastavení tohoto poklesu přispěl, jelikož se mu podařilo zvýšit dostupnost informací a možnost výběru.

Evropská komise proto vítá rozhodnutí předsedy Donalda Tuska, který na 23. února 2018 naplánoval rozpravu mezi vedoucími představiteli zemí EU o institucionálních otázkách. Toto sdělení je příspěvkem do diskuze. Popisuje různé možnosti, které mohou v rámci stávajících Smluv fungování Evropské unie zefektivnit. Sdělení doprovází doporučení týkající se zdůraznění a zajištění celoevropské povahy a efektivního průběhu voleb do Evropského parlamentu v roce 2019, jež aktualizuje a doplňuje některé prvky doporučení z roku 2013.

Komise je i nadále přesvědčena, že nyní není doba na to, abychom se zabírali abstraktní diskuzí o institucionální reformě. Existuje však celá řada praktických opatření, která lze přijmout na základě stávajících Smluv a jež mohou fungování Unie zefektivnit, aby mohla lépe plnit své priority. Jsou to konec konců společné orgány a společně dohodnuté rozhodovací procesy, jejichž prostřednictvím můžeme své sliby a očekávání občanů plnit.

Vytvořit takovou Evropu, která slouží všem Evropanům a splňuje jejich očekávání – to je ten správný cíl naší společné práce. Otázky institucionální povahy proto byly oprávněně odsunuty do pozadí.

Více než rok poté tato bratislavská metoda funguje. Evropská unie dosáhla skutečného pokroku ve správě hranic, obraně, investicích, digitální ekonomice, vzdělávání, kultuře a sociálním rozměru vnitřního trhu. Nová metoda byla rozšířena o tzv. agendu lídrů z října 2017, která jasně stanovila, co Evropská unie hodlá během příštích 16 měsíců až do voleb do Evropského parlamentu splnit.

Bude důležité pokračovat v otevřených diskuzích o nejlepším postupu, který by reflektoval jedinečný demokratický charakter Evropské unie a dvojí legitimitu Evropské komise, která zastupuje všechny evropské občany a všechny členské státy EU. Tento proces by se měl dále rozvinout a měl by přinést skutečnou celoevropskou diskuzi o Evropě, kterou její občané a členské státy chtějí. Zároveň by se mělo navázat na pozitivní přispění k procesu z roku 2014.

Výběr vedoucích kandidátů dříve než posledně, nejlépe do konce roku 2018, a dřívější zahájení kampaně by voličům umožnilo kandidáty a jejich politické programy lépe poznat. Díky tomu by kandidáti, včetně těch, kteří zastávají výkonnou funkci hlavy státu či předsedy vlády, ministra nebo člena Evropské komise, získali více času na návštěvy členských států, kde by mohli naslouchat také obavám občanů. V roce 2014 vybraly evropské politické strany své kandidáty dosti pozdě, čímž jim na kampaň zůstalo pouze několik týdnů a nemohli se řádně etablovat na celém kontinentu.

Důležitý může být také způsob, jakým evropské politické strany své vedoucí kandidáty vybírají. Pokud by evropské politické strany, které sdružují stejně smýšlející celostátní a regionální politické strany a jejich představitele, uspořádaly například primární volby, během kterých by své kandidáty vybraly, celý proces seznamování a etablování by mohl začít dříve. Taková soutěž mezi osobnostmi s různými názory by mohla zájem lidí o kampaň a o volby do Evropského parlamentu zvýšit.

Vazby mezi vnitrostátními a evropskými politickými stranami by měly být viditelnější a měly by vést k větší otevřenosti evropského politického prostředí. V cíleném návrhu reformy evropských politických stran a nadací , který byl předložen spolu s projevem o stavu Unie v roce 2017, Evropská komise požadovala, aby u evropských politických stran žádajících o finanční prostředky z rozpočtu EU byly tyto vazby transparentní (zejména pak, aby jejich logo a program byly zveřejněny na internetových stránkách celostátních a regionálních stran). Členské státy a politické strany by mohly jít dále a dobrovolně například doplnit loga evropských politických stran na materiálech kampaně a na hlasovacích lístcích. Celostátní a regionální politické strany by se měly jasně a zřetelně vyhranit vůči hlavním otázkám evropské diskuze. Tyto politické strany, včetně těch, které nejsou přidruženy k žádné evropské straně, by rovněž měly dát jasně najevo svůj záměr, zda se chtějí stát součástí (stávajících nebo potenciálních nových) politických skupin v Evropském parlamentu a koho podporují na post předsedy Evropské komise.

V každé volební kampani hrají důležitou roli sdělovací prostředky. V roce 2014 uvedly některé významné televizní stanice (např. ARD, ZDF, ORF, RTBF, France24, LCI a Euronews) v několika členských státech debaty mezi kandidáty na funkci předsedy Evropské komise, zatímco v jiných členských státech se o těchto debatách dozvěděli občané jen zběžně, pokud vůbec. Byl to sice dobrý začátek, ale to nestačí. Kvůli rozsáhlému, vyváženému a nestrannému zpravodajství by bylo žádoucí, aby v roce 2019 byla alespoň jedna debata mezi vedoucími kandidáty vysílána na přední veřejnoprávní stanici v každém členském státě. Vysílání diskuzí o obsahu a výzvách spojených s volbami do Evropského parlamentu může v každém případě přispět ke zvýšení informovanosti a angažovanosti občanů.

2. Právní rámec pro volby do Evropského parlamentu v roce 2019

Vedoucí představitelé členských zemí v Evropské radě musejí na základě návrhu Evropského parlamentu, a s jeho souhlasem s konečným zněním tohoto textu, rozhodnout o složení Evropského parlamentu na funkční období 2019–2024. Před evropskými volbami je nezbytné rozhodnout o přerozdělení křesel mezi členskými státy, jelikož je třeba zohlednit, že Spojené království, které má v současné době 73 mandátů, v březnu 2019 z Unie vystoupí.

Existuje několik možností:

·zmenšit Parlament na méně než je maximálních 751 mandátů povolených Smlouvami,

·přidělit přebývající křesla jiným členským státům,

·rezervovat nevyužitá místa pro budoucí rozšíření Unie,

·rezervovat nevyužitá místa pro případné vytvoření nadnárodního volebního obvodu.

Evropský parlament navrhl 7. února 2018 kombinaci prvních tří možností: snížit celkový počet na 705 poslanců, přerozdělit 27 mandátů a zbývající nevyužitá místa ponechat jako rezervu pro rozšíření. Ačkoli Evropský parlament nevyzval k vytvoření nadnárodního volebního obvodu, připomíná ve svém usnesení, že takový krok by musel být stanoven v předpisech EU, jimiž se řídí volby do Evropského parlamentu, což Evropský parlament navrhl už v roce 2015. Změna těchto předpisů vyžaduje jednomyslný souhlas Rady a souhlas Evropského parlamentu s konečným zněním a poté ratifikaci všemi členskými státy v souladu s jejich ústavními požadavky.

Řada členských států nedávno vyjádřila vytvoření nadnárodního volebního obvodu svou podporu, zatímco jiné s ním nesouhlasily.

Nadnárodní volební obvod by mohl posílit evropský rozměr voleb tím, že umožní kandidátům oslovit větší počet občanů v celé Evropě. Byl by také v souladu se systémem vedoucích kandidátů, neboť by patrně mohl vytvořit celoevropský prostor pro veřejnou debatu a zviditelnit úlohu evropských politických stran.

V případě vytvoření nadnárodního volebního obvodu by bylo důležité zajistit, aby poslanci mohli své voliče zastupovat a úzce s nimi komunikovat, a to jak z důvodu odpovědnosti, tak kvůli rozehnání jejich obav.

Volební systém se již přezkoumává. Evropský parlament v roce 2015 předložil formální návrh na reformu volebního práva Evropské unie. Rozhodnutí musí být přijato do května 2018, pokud má mít v dostatečném předstihu vliv na příští volby do Evropského parlamentu. Návrh Evropského parlamentu kromě vytvoření nadnárodního volebního obvodu prosazoval také reformu volebního práva EU, jež by měla podpořit evropský charakter voleb. Součástí návrhu bylo rovněž toto: jednotná lhůta pro vytvoření seznamu voličů a volebních seznamů v celé EU, umožnit občanům EU s bydlištěm mimo Unii účastnit se voleb, vybízet členské státy, aby umožnily korespondenční, elektronické a internetové hlasování, genderově vyvážené seznamy kandidátů, zviditelnit evropské politické strany umístěním jejich názvů a log na hlasovacích lístcích a transparentní a demokratické postupy pro výběr kandidátů.

Hlavní návrh byl pro hranici mezi 3 a 5 procenty odevzdaných hlasů v členských státech s jedním volebním obvodem a ve volebních obvodech s více než 26 mandáty, v nichž se používá systém kandidátních listin. Tyto hranice pomáhají zmírnit politickou roztříštěnost v Parlamentu, což činí rozhodování efektivnější. Při rozhodování o tomto návrhu je třeba věnovat náležitou pozornost tomu, aby se zajistilo zastoupení různorodých názorů a respektování tradic jednotlivých členských států.

3. Složení Evropské komise

Sbor komisařů dnes tvoří 28 členů, jeden z každého členského státu.