1.

domnívá se, že Parlament by se měl při uplatňování článků 290 a 291 SFEU řídit těmito nezávaznými kritérii; tento soubor kritérií nelze považovat za vyčerpávající: — O závazné či nezávazné povaze opatření je nezbytné rozhodnout na základě povahy a obsahu tohoto opatření; podle článku 290 SFEU lze přenést pouze pravomoc k přijetí právně závazných opatření. — Komise může v legislativních aktech provést změny pouze prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. Tato skutečnost se vztahuje i na změny příloh, neboť přílohy jsou nedílnou součástí legislativního aktu. Nelze doplňovat nové přílohy, ani přílohy vypouštět s cílem umožnit či zamezit použití aktů v přenesené pravomoci; pokud se zákonodárce domnívá, že určitý text by měl být nedílnou součástí základního aktu, může rozhodnout o jeho začlenění formou přílohy. Toto platí zvláště pro seznamy či rejstříky povolených produktů či látek na úrovni Unie, jež by v zájmu právní jistoty měly zůstat nedílnou součástí základního aktu, případně ve formě přílohy. Opatření, která mají úžeji vymezit přesný obsah povinností stanovených v legislativním aktu, jsou koncipována tak, aby základní akt doplnila o jiné než podstatné prvky. — Rozhodne-li se zákonodárce, že opatření vedoucí ke stanovení priorit, cílů či očekávaných výsledků nebudou začleněna do samotného legislativního aktu, měla by být tato opatření přijímána prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. — Opatření, jež mají stanovit (další) podmínky, kritéria nebo požadavky, které musí být splněny a jejichž splnění musí být zaručeno členskými státy či jinými osobami nebo subjekty, jichž se právní předpis přímo dotýká, mění ze své podstaty obsah daného právního předpisu a doplňuje nová pravidla s obecnou působností. Taková další pravidla nebo kritéria lze tudíž stanovit pouze prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. Naproti tomu pravidla nebo kritéria, která již byla stanovena v základním aktu (nebo budou stanoveny aktem v přenesené pravomoci) a nemění podstatu práv či povinností, jež z nich vyplývají, ani nevedou k dalším politickým rozhodnutím, lze naopak uplatňovat prostřednictvím prováděcích aktů. — Za určitých okolností je Komise zplnomocněna k přijetí dodatečných závazných pravidel s obecnou působností, která mají vliv na podstatu práv či povinností stanovených v základním aktu. Taková opatření ze své podstaty doplní opatření stanovená v základním aktu a dále upřesní politiku Unie. Takto lze postupovat pouze prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. — Podle struktury dotčeného finančního programu by jiné než podstatné prvky, kterými se mění či doplňuje základní akt, jako například prvky týkající se specifických technických otázek, strategických zájmů, cílů, očekávaných výsledků atd., mohly být přijaty prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci, pokud již nejsou součástí základního aktu. Pouze v případě prvků, které neimplikují žádnou další politickou orientaci či směřování v dotčené oblasti politiky, může zákonodárce rozhodnout, aby byly přijaty prostřednictvím prováděcích aktů. — Opatření, které vymezí, jaký druh informací má být podle základního aktu poskytnut (tj. přesný obsah informací), obvykle doplňuje povinnost poskytnout informace a mělo by být provedeno prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. — Opatření, kterým se stanoví způsob poskytování informací (tj. formát), obvykle nerozšiřuje povinnost poskytnout informace. Takové opatření však umožňuje jednotné provádění. Tento krok by tak měl být zpravidla prováděn prostřednictvím prováděcího aktu. — Opatření, jež stanoví postup (tj. způsob plnění či provedení), mohou mít v závislosti na svém obsahu, souvislostech a povaze ustanovení základního aktu buď podobu aktu v přenesené pravomoci, nebo prováděcího aktu (či může být dokonce podstatným prvkem základního aktu). Opatření, jimiž se stanoví prvky postupů zahrnující další, jiná než podstatná politická rozhodnutí za účelem doplnění legislativního rámce stanoveného v základním aktu, by měla mít v zásadě formu aktů v přenesené pravomoci. Opatření, jež v zájmu zajištění jednotných podmínek pro plnění povinnosti vymezené v základním aktu podrobně stanoví postupy, by měla být obvykle přijata prováděcími opatřeními. — Pokud jde o postupy, mohou být pravomoci k vymezení metod (tj. zejména pravidelných a systematických způsobů provádění) nebo metodologie (tj. pravidel k určení metod) stanoveny akty v přenesené pravomoci či prováděcími akty v závislosti na obsahu či souvislostech. — Akty v přenesené pravomoci by měly být obecně používány tehdy, když základní akt ponechává Komisi značný prostor doplnění legislativního rámce stanoveného v základním aktu podle vlastního uvážení. — Povolení může být opatřením s obecnou působností. Jedná se např. o případ, kdy se rozhodnutí týká povolení či zákazu použití určité látky v potravinách, kosmetických přípravcích apod. Takové rozhodnutí má obecnou působnost, neboť se dotýká jakéhokoli subjektu, který má zájem danou látku používat. Vychází-li v takovém případě rozhodnutí Komise zcela z kritérií stanovených v základním aktu, může se jednat o prováděcí akt; avšak v případě, že daná kritéria Komisi stále umožňují, aby přijala další, jiná než podstatná/druhotná politická rozhodnutí či rozhodnutí v oblasti politik, mělo by takovéto povolení mít podobu aktu v přenesené pravomoci, neboť by doplňovalo základní akt. — Legislativním aktem lze Komisi svěřit pouze pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností. Prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci tudíž nesmí být přijímána opatření s individuální působností. Akt má obecnou působnost, pokud se vztahuje na objektivně stanovené situace a zakládá právní účinky vůči obecně a abstraktně vymezeným kategoriím osob. — Prováděcí akty by neměly zavádět žádnou další politickou orientaci a pravomoci svěřené Komisi by neměly ponechávat žádný významný prostor pro jednání podle vlastního uvážení.