ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

S výhradou níže uvedených připomínek ECB v obecné rovině podporuje opatření v oblasti transparentnosti obsažená v navrhovaných nových článcích 8a a 8b nařízení (ES) č. 1060/2009 (7), která emitentům strukturovaných finančních nástrojů ukládají, aby umožnili přístup k informacím, jež poskytují ratingové agentuře, kterou si vybrali, rovněž určitým dalším ratingovým agenturám. Zavedení těchto požadavků ohledně zveřejňování informací směřuje ke zvýšení kvality a transparentnosti procesu vydávání ratingů pro strukturované finanční nástroje a může rovněž přispět ke zvýšení hospodářské soutěže mezi ratingovými agenturami. Nové požadavky jsou kromě toho do určité míry podobné pravidlům, podle kterých postupuje americká Komise pro burzu a cenné papíry (SEC) od června 2010 (8). V případech, kdy je to možné, tvoří sbližování regulatorních rámců platných v EU a v USA významný aspekt rovných podmínek na trhu. ECB by však ráda upozornila na určité možné obavy, pokud se týká provedení nových požadavků ohledně zveřejňování. Za prvé lze očekávat, že ratingová agentura, která byla vybrána, aby v daném případě vydala rating, bude na základě navrhovaných opatření vystavena zvýšené hospodářské soutěži ze strany ostatních způsobilých ratingových agentur (ratingových agentur, které nebyly vybrány). Pro ratingové agentury, které nebyly vybrány, může být konkrétně jednodušší vydávat nevyžádané ratingy, neboť jim budou zpřístupněny informace, které emitent poskytl ratingové agentuře, kterou si vybral. Ratingové agentuře, která nebyla vybrána, však mohou ve vstupu na trh bránit podstatné překážky, které se týkají: a) kritérií způsobilosti pro přístup k informacím emitenta, jež vyplývají z právních předpisů, a b) neformálních znalostí, jež má ratingová agentura, která byla vybrána, k dispozici v důsledku dlouhodobých vztahů s emitentem. Zkušenosti s pravidly v oblasti transparentnosti, jež zavedla SEC, dosud přesvědčivě nepotvrdily, že by tato pravidla měla podstatný vliv na postupy ratingových agentur, zejména z titulu zvýšení počtu nevyžádaných ratingů. Za druhé, možnost získat několik ratingů by mohla emitentům umožnit vybrat si ten nevýhodnější („rating shopping“), což by mohlo způsobit, že ratingové agentury by mezi sebou soutěžily o to, která z nich poskytne nejatraktivnější rating. To by mohlo negativně ovlivnit kvalitu vydávaných ratingů. Za třetí, bude třeba rovněž posoudit situaci emitenta samotného s přihlédnutím k prvkům jako například: a) zátěž související se zpřístupňováním informací ratingovým agenturám, které nebyly vybrány, a b) ochrana vůči možnému zneužití informací, jež získala ratingová agentura, která nebyla vybrána. ECB chápe, že opatření v oblasti transparentnosti uvedená v navrhovaných nových článcích 8a a 8b získala v rámci přípravných prací na navrhovaném nařízení (9) širokou podporu. ECB proto navrhuje změny jen v omezeném rozsahu (10). Současně doporučuje, aby orgán ESMA vývoj ve výše uvedených oblastech pozorně sledoval v souvislosti s prováděním navrhovaného nařízení tak, aby Komise mohla v návaznosti na získané zkušenosti předložit příslušné změny (11).
„(8)

Toto nařízení by nemělo požadovat od členských států provádění nových statistických zjišťování nebo provádění šetření statistiky rodinných účtů častěji než jednou za pět let vzhledem k tomu, že členské státy by mohly výsledky šetření statistiky rodinných účtů aktualizovat na základě jiných existujících informací nebo využít údajů národních účtů sestavených v souladu s Evropským systémem účtů (ESA 1995)7, a že váhy zemí, které jsou nezbytné pro tvorbu úhrnů HISC za eurozónu, EU a jiné kategorie, vycházejí z údajů národních účtů.“
Odůvodnění Z důvodů, které jsou popsány v tomto stanovisku, je ECB znepokojena odstraněním požadavku, aby dluhopisy s přednostním vypořádáním měly úvěrové hodnocení nejvyšší kategorie vypracované určenou externí ratingovou agenturou, neboť by tak mohla být dále podkopána důvěryhodnost a průhlednost trhu s krytými dluhopisy. Z tohoto důvodu ECB doporučuje navrácení tohoto požadavku do textu směrnice. Nicméně v blízké budoucnosti by mělo být cílem odstranění této výjimky a vytvoření přesně vymezeného souboru kritérií pro zahrnutí aktiv do krycího portfolia krytých dluhopisů, který i) se neopírá o externí ratingy a ii) je dostatečně přesvědčivý, aby zajistil důvěru trhu v kryté dluhopisy. Proto by měla být jakákoli zmínka o možném (časově neohraničeném) prodloužení této výjimky vypuštěna. ECB si je vědoma, že příloha VI bod 68 i) vyžaduje, aby dluhopisy s přednostním vypořádáním používané jako kolaterál dosahovaly stupně úvěrové kvality 1. Tato skutečnost však nezmenšuje obavy z odstranění požadavku, aby dluhopisy s přednostním vypořádáním měly úvěrové hodnocení nejvyšší kategorie vypracované určenou externí ratingovou agenturou. Je tomu tak proto, že požadavek stupně úvěrové kvality 1 se vztahuje pouze na limit 10 % jmenovité částky nesplacené emise, který se uplatní, pokud nedojde k aktivaci výjimky. V tomto ohledu se poznamenává, že stupně úvěrové kvality 1 až 6 určují příslušné orgány v souladu s článkem 82 směrnice 2006/48/ES, který umožňuje určitou míru volného uvážení ve vztahu k úvěrové kvalitě. ECB nicméně považuje koncept „nejvyšší kategorie úvěrového hodnocení“ za koncept vymezený užším způsobem. V té verzi navrhované směrnice, kterou přijal Evropský parlament, se může výjimka uplatnit, jsou-li splněny dva požadavky: Zaprvé se vyžaduje, aby sekuritizované expozice týkající se obytných nebo obchodních nemovitostí nepocházely od subjektu vně konsolidované skupiny, jejímž členem je i emitent krytých dluhopisů. ECB má za to, že v praxi může být velmi těžké plnění tohoto požadavku ověřit. Zadruhé se vyžaduje, aby si člen téže konsolidované skupiny ponechal celou tranši první ztráty podporující tyto dluhopisy s přednostním vypořádáním. Podle názoru ECB bude jednoduché tento požadavek obcházet i v případě, že tranše první ztráty zůstane v této skupině, a to cestou využití zajišťovacích strategií (hedgingu). Z těchto důvodů se ECB nedomnívá, že by tyto požadavky samy o sobě poskytovaly dostatečné záruky k tomu, aby tato aktiva mohla být zahrnuta do krycího portfolia krytých dluhopisů. ECB nicméně uznává, že požadavky zajišťují určitý stupeň ochrany pro držitele dluhopisů, zejména pokud bude zároveň do textu navrácen odkaz na požadavek nejvyšší úvěrové kvality dluhopisů s přednostním vypořádáním.
2.2

Jak ukázala nedávná finanční krize, je třeba zavést jasný právní rámec s cílem usnadnit hladkou a rychlou realizaci úvěrů nebo jiných likviditních facilit centrálních bank, včetně v krizových situacích. V této souvislosti je nutné, aby informace o úvěrech nebo jiných likviditních facilitách centrálních bank poskytnutých konkrétní úvěrové instituci, včetně nouzového poskytnutí likvidity, měly důvěrný charakter s cílem přispět ke stabilitě finančního systému jako celku a zachovat důvěru veřejnosti v době krize. Výše uvedená výjimka podle čl. 8 odst. 2 písm. a) směrnice 2003/71/ES by mohla případně sloužit jako právní základ pro zachování důvěrnosti některých informací o operacích centrálních bank, včetně nouzového poskytnutí likvidity. Výjimka z povinnosti zveřejňovat informace by však měla být výslovně zakotvena ve všech příslušných právních předpisech EU. Hladké fungování finančního systému navíc vyžaduje jasnou výjimku, protože individuální posuzování nutnosti zveřejnit informace by mohlo způsobit komplikace v situaci, kdy je nutné rychle jednat. Z těchto důvodů jsou v příloze uvedeny návrhy změn směrnic 2003/71/ES a 2004/109/ES a odpovídající změny by měly být zapracovány do všech příslušných právních předpisů EU, které upravují požadavky na zveřejňování.
3.

ECB vítá výslovné zahrnutí společností spravujících aktiva do prahových testů pro určení finančních konglomerátů (5). ECB navrhuje (6), aby společnosti spravující aktiva byly začleňovány do takového odvětví ve finančním konglomerátu, ke kterému mají nejužší vztah, přičemž toto kritérium by mělo být blíže určeno v obecných zásadách orgánů dohledu. Toto řešení bude z hlediska hodnocení na základě rizik lepší než začlenění do „nejmenšího finančního odvětví“, se kterým počítá navrhovaná směrnice. Vzhledem k výslovnému zahrnutí společností spravujících aktiva do režimu doplňkového dozoru ECB dále doporučuje (7), aby se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy spolu s ostatními evropskými orgány dohledu podílel na vypracování obecných zásad zaměřených na sbližování postupů v oblasti dohledu, pokud jde o doplňkový dozor (8). V tomto ohledu by znění mělo být podobné tomu, které je uvedeno ve směrnici 2010/78/EU (9), tj. „příslušné evropské orgány dohledu prostřednictvím Smíšeného výboru“. Účast všech příslušných evropských orgánů dohledu na vypracování takových obecných zásad by měla zajistit, že problémy nákazy, koncentrace a složitosti, jakož i střety zájmů budou účinně řešeny ve všech sektorech a ve vztahu ke všem regulovaným subjektům finančního konglomerátu. Podobně pokud jde o doplňkový dozor nad mechanismy vnitřní kontroly a postupy řízení rizik (10), měla by směrnice 2002/87/ES vyžadovat soulad doplňkového dozoru s kontrolou dodržování pravidel obezřetnostního dohledu stanovených podle směrnice SKIPCP (11), kterou vykonávají příslušné orgány. Takový soulad se již vyžaduje mezi doplňkovým dozorem a postupy v oblasti dohledu podle příslušných ustanovení bankovní směrnice (12) a směrnice Solventnost II (13).
Odůvodnění ECB má za to, že čl. 1h písm. a) se vztahuje na oběžné euromince, které mají status zákonného platidla před vstupem pozměňujícího nařízení v platnost, zatímco čl. 1h písm. b) stanoví přechodné období pro změnu razidel pro vzory oběžných euromincí v souladu s novými požadavky, pokud se týká vzorů. V tomto ohledu ECB doporučuje nahradit výraz „vydány“, uvedený v čl. 1h písm. a), výrazem „vyrobeny“. Tím by se rozšířil rozsah vynětí na základě tohoto navrhovaného ustanovení tak, aby se toto ustanovení vztahovalo též na zásoby oběžných euromincí, které příslušné orgány zúčastněných členských států již vyrazily, avšak které v době vstupu navrhovaného pozměňujícího nařízení v platnost nemají status zákonného platidla. Tímto způsobem by byla zavedena právní pojistka pro všechny náklady, které národní centrální banky Eurosystému mohly vynaložit v souvislosti s výrobou oběžných euromincí, které dosud nezískaly status zákonného platidla, až do okamžiku vstupu navrhovaného pozměňujícího nařízení v platnost. ECB rovněž bere na vědomí, že oběžné euromince vydané během přechodného období podle čl. 1h písm. b) by měly i po uplynutí přechodného období status zákonného platidla.
7.

ECB poznamenává, že navrhované rozhodnutí nepokrývá několik významných otázek. Ty by měly být řešeny následovně: 7.1 Orgánem, který je v jiných měnových dohodách sjednán jako orgán příslušný k řešení sporů, jež z takových dohod mohou vzniknout, je Soudní dvůr Evropské unie. V navrhovaném rozhodnutí by mělo být jasně stanoveno, že totéž platí i v tomto případě. Podle názoru ECB není příslušnost Soudního dvora pro spory z těchto typů dohod automaticky zřejmá, přičemž konkrétně lze odkázat na několik rozhodnutí, v nichž Soudní dvůr dovodil jasný rozdíl mezi dohodami uzavřenými členskými státy a dohodami uzavřenými členskými státy, které odpovídají za svá závislá území, tj. nejednají samy za sebe jako členské státy. (3) 7.2 Jedním z nejdůležitějších bodů této měnové dohody by měla být nutnost zajistit kontinuitu při uplatňování příslušných současných a budoucích právních aktů EU s přímým účinkem, tj. nařízení, na Svatém Bartoloměji. ECB vychází z toho, že Francie zamýšlí tuto záležitost řešit cestou změn příslušného francouzského ústavního zákona. ECB poznamenává, že narozdíl od jiných měnových dohod navrhované rozhodnutí neupravuje vytvoření společného výboru odpovědného za hodnocení pokroku při změnách legislativy. ECB považuje neexistenci orgánu, jehož prostřednictvím by EU jako jeho člen a jedna ze stran dohody mohla monitorovat řádné uplatňování příslušných právních předpisů EU v tomto zámořském společenství, za neuspokojivou, a to obzvláště s ohledem na skutečnost, že tamní bankovní systém používá euro. ECB považuje za zcela zásadní, aby konkrétní uplatňování příslušného práva EU probíhalo v dohodě s Komisí a ECB (4) například cestou zahrnutí příslušných právních předpisů EU a ECB do přílohy této měnové dohody a zveřejněním takové přílohy a jejích změn v Úředním věstníku Evropské unie. Alternativně by navrhované rozhodnutí mohlo vyžadovat, aby Francie ECB informovala předtím, než přijme právní akty, které se mají uplatňovat na Svatém Bartoloměji a které spadají do působnosti ECB. Navíc by instituce EU měly mít právo požadovat od Francie informace o takových právních aktech. 7.3 ECB vyrozumívá, že v důsledku změny statutu společenství Svatého Bartoloměje k 1. lednu 2012 se na něj nebudou nadále vztahovat ustanovení práva EU s přímým účinkem, která umožňují příslušným orgánům EU, jako je např. Europol, jednat v rámci boje proti padělání eurobankovek. I tuto záležitost je třeba v měnové dohodě řešit, a proto by navrhované rozhodnutí mělo EU pověřit, aby taková právní ustanovení zařadila do měnové dohody. Konkrétní pozměňovací návrhy k těm ustanovením navrhovaného rozhodnutí, která ECB doporučuje změnit, jsou uvedeny v příloze včetně příslušného odůvodnění.
6.

Pokud jde o přesnou podobu ESM, nezbytné přípravné práce probíhají. Následující čtyři rysy by posílily účinnost a podpořily fungování ESM: a) ESM by měl být zřízen formou dohody podle mezinárodního veřejného práva, kterou schvalují členské státy, jejichž měnou je euro, tak aby jejich vnitrostátní právo muselo být uvedeno do souladu s ustanoveními takové dohody; b) pravidla rozhodování v ESM by měla podporovat efektivnost, například tím, že by se ESM aktivoval na základě vzájemné dohody členských států, jejichž měnou je euro; c) v plném souladu se Smlouvami by měl ESM mít oprávnění používat odpovídající škálu nástrojů k účinnému boji proti šíření situací vážné nestability trhu; a d) ESM musí dodržovat zásady obezřetného a zdravého finančního řízení a podléhat externímu i internímu auditu.
3.2

Čl. 12 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice (9) uvádí, že při uplatňování kritérií kvality podle tohoto nařízení na údaje spadající do odvětvových právních předpisů v konkrétních statistických oblastech stanoví Komise regulativním postupem podle čl. 27 odst. 2 tohoto nařízení formy, strukturu a periodicitu zpráv o kvalitě (10). S ohledem na tyto skutečnosti má ECB za to, že vypracování metodických rámců pro výpočet indexů a dílčích indexů zavedených navrhovanými nařízeními by mělo vést k tomu, aby do práva Unie byly zahrnuty klíčové prvky a minimální standardy kvality těchto metodických rámců. Příručky, pokyny či jiné nástroje, které nejsou nástroji právními, mohou doplňovat, avšak v zájmu právní jistoty, transparentnosti a odpovědnosti by neměly nahrazovat ustanovení právních předpisů.
Mělo by být zajištěno, aby byl tento akční program Unie v souladu s jinými programy a činnostmi a aby je doplňoval. S přiměřeným předstihem před přijetím ročního pracovního programu by Komise měla s ohledem na vyhodnocení potřeby ochrany eura uskutečnit veškeré potřebné konzultace s hlavními dotčenými stranami. Pro účely provádění tohoto programu by Komise měla v rámci příslušného poradního výboru stanoveného v nařízení (ES) č. 1338/2001 konzultovat příslušné vnitrostátní orgány určené členskými státy, a získat souhlas ECB a Europolu s ročním pracovním programem), zejména pokud jde o výměny, pomoc a odborné vzdělávání.“

Mělo by být zajištěno, aby byl tento akční program Unie v souladu s jinými programy a činnostmi a aby je doplňoval. Komise by pro účely provádění tohoto programu měla v rámci příslušného poradního výboru stanoveného v nařízení (ES) č. 1338/2001 s ohledem na vyhodnocení potřeby ochrany eura uskutečnit veškeré potřebné konzultace s hlavními dotčenými stranami (zejména příslušnými vnitrostátními orgány určenými členskými státy, ECB a Europolem), zejména pokud jde o výměny, pomoc a odborné vzdělávání.“

Společné posuzování iniciativ, které mají být z programu Pericles 2020 financovány, v rámci ročního pracovního programu bude užitečné pro Komisi, ECB i Europol. Pomohlo by vyhnout se duplicitním činnostem a překryvům mezi programem Pericles 2020 a jinými relevantními programy a činnostmi, jimž ECB, Europol a příslušné vnitrostátní orgány poskytují podporu. Navíc by tento přístup zajistil vytvoření společné strategie boje proti padělání eura a souvisejícím podvodům. Z těchto důvodů navrhuje ECB pozměnit 7. bod odůvodnění navrhovaného nařízení tak, aby bylo stanoveno, že: a) Komise má roční pracovní program včas konzultovat s hlavními dotčenými stranami a b) má za účelem jeho přijetí získat souhlas ECB a Europolu.

Komise přijme roční pracovní programy, poté co jejich návrhy včas konzultuje s hlavními dotčenými stranami a co s nimi vyjádří souhlas ECB a Europol. Roční pracovní programy stanoví sledované cíle, očekávané výsledky, způsob provádění a celkovou částku. Obsahují rovněž popis opatření, jež mají být financována, údaj o částce přidělené na každé opatření a orientační harmonogram provádění. […]“

Společné posuzování iniciativ, které mají být z programu Pericles 2020 financovány, bude užitečné pro Komisi, ECB i Europol. Pomohlo by vyhnout se duplicitním činnostem a překryvům mezi programem Pericles 2020 a jinými relevantními programy a činnostmi, jimž ECB, Europol a příslušné vnitrostátní orgány poskytují podporu. Navíc by tento přístup zajistil vytvoření společné strategie boje proti padělání eura a souvisejícím podvodům. Z těchto důvodů navrhuje ECB pozměnit článek 11 navrhovaného nařízení tak, aby bylo stanoveno, že: a) Komise má roční pracovní program včas konzultovat s hlavními dotčenými stranami a b) má za účelem jeho přijetí získat souhlas ECB a Europolu.
3.

Strategie Evropa 2020 (3) zdůraznila potřebu přijmout cílená regulatorní opatření, která by zlepšila přístup malých a středních podniků k financování, a to zejména tak, že by se prostřednictvím specializovaných investičních fondů čelilo překážkám, které brání toku financování rizikového kapitálu. Evropská rada schválila tento přístup a vyzvala k odstranění zbývajících regulatorních překážek bránících přeshraničním tokům rizikového kapitálu (4). Následně na to Komise v dubnu 2011 vyhlásila iniciativu, jejímž cílem je zajistit, aby fondy rizikového kapitálu usazené v jednom členském státě mohly získávat kapitál v celé EU (5).
3.4

Ačkoli ECB podporuje záměr Komise týkající se zavedení rotačního pravidla, které reaguje na skutečnost, že dlouhodobé vztahy s hodnocenými subjekty mohou vést ke ztrátě důvěry v nezávislost ratingů, bylo by zřejmě vhodné dále zvážit případné nezamýšlené důsledky (44). Zaprvé, ačkoli by rotační pravidlo mělo pomoci předcházet střetům zájmů, které vyplývají z modelu ratingu placeného emitentem, je třeba zabránit tomu, aby se rotování ratingových agentur negativně odrazilo na kvalitě ratingů, a to zejména s ohledem na možné riziko, že si nově příchozí agentury budou vzájemně konkurovat nabízením nadsazených ratingů nebo nízkých cen. Zadruhé, rotační pravidlo by nemělo vést k přerušení kontinuity údajové základny, neboť to by mohlo vyvolat problémy, pokud jde o validaci ratingových modelů. Zatřetí, aby toto ustanovení mohlo být účinné, je třeba zajistit dostatečný výběr mezi ratingovými agenturami, které splňují všechny minimální požadavky, a to zejména v oblasti vydávání zvláštních ratingů, například ratingů strukturovaných finančních produktů. Proto by stanovení přesného počtu let, po jejichž uplynutí má dojít k rotaci, mohlo vyžadovat další analýzu. A konečně by se v tomto směru rovněž měla zvážit provázanost úpravy rotačního principu s plánovaným hodnocením modelu ratingu placeného emitentem (45).
2.2

ECB dále uvádí, že podle čl. 1 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012 by se toto nařízení nemělo vztahovat na: a) členy ESCB, b) další orgány členských států plnící podobné funkce a c) další veřejné subjekty Unie pověřené správou veřejného dluhu nebo do správy veřejného dluhu zasahující, což zahrnuje povinnosti clearingu a zpravodajské povinnosti (8). Stanovení požadavku, aby protistrany členů ESCB vykazovaly veškeré údaje o svých transakcích do registrů obchodních údajů, by však omezilo účinnost výše uvedené výjimky. S cílem zajistit, aby nařízení (EU) č. 648/2012 neomezovalo pravomoc členů ESCB vykonávat jejich úkoly společného zájmu, je zcela nezbytné, aby bylo zejména chráněno účetnictví členů ESCB a aby byla zachována účinnost signalizace vyplývající z operací centrální banky. Toho by bylo možné nejúčinněji dosáhnout tak, že z povinnosti vykazovat derivátové transakce budou vyňati nejen členové ESCB, ale také protistrany členů ESCB účastnící se těchto transakcí.
„(10) V zájmu snížení zátěže statistických úřadů a respondentů by NSÚ a jiné vnitrostátní orgány měly mít možnost rychlého a bezplatného přístupu k administrativním záznamům, včetně záznamů ukládaných elektronicky, a měly by mít možnost tyto záznamy využívat a integrovat je do statistik. (11) NSÚ by dále měly být v rané fázi konzultovány ohledně návrhu podoby nových administrativních záznamů, které by mohly poskytovat údaje pro statistické účely, a ohledně plánovaných změn stávajících zdrojů administrativních údajů či jejich zrušení. Měly by rovněž získávat příslušná metadata od vlastníků administrativních údajů a koordinovat standardizační činnosti týkající se administrativních záznamů, které jsou důležité pro vypracovávání statistických údajů.“

„(10) V zájmu snížení zátěže statistických úřadů a respondentů by NSÚ a jiné vnitrostátní orgány měly mít možnost rychlého a bezplatného přístupu k administrativním záznamům, včetně záznamů ukládaných elektronicky, a měly by mít možnost tyto záznamy využívat a integrovat je do statistik. NSÚ by dále měly být v rané fázi konzultovány ohledně návrhu podoby nových administrativních záznamů, které by mohly poskytovat údaje pro statistické účely, a ohledně plánovaných změn stávajících zdrojů administrativních údajů či jejich zrušení. Měly by rovněž získávat příslušná metadata od vlastníků administrativních údajů a koordinovat standardizační činnosti týkající se administrativních záznamů, které jsou důležité pro vypracovávání statistických údajů. Výkon pravomocí ze strany NSÚ a jiných vnitrostátních orgánů, jež se týkají přístupu k administrativním záznamům ESCB, jejich využívání, standardizace, prvotního návrhu podoby a zrušení, by neměl být na překážku plnění úkolů ESCB uvedených v článku 127 Smlouvy, ani by neměl být v rozporu s ustanoveními zaručujícími nezávislost centrální banky, která jsou obsažena v článku 130 a v čl. 282 odst. 3 Smlouvy a v článku 7 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.“
5. Aktiva SKIPCP musí být dána depozitáři do úschovy takto:

5. Aktiva SKIPCP musí být dána depozitáři do úschovy takto:
Odůvodnění V celém navrhovaném nařízení je nutné užívat jednotnou terminologii, aby se zamezilo jakýmkoli pochybnostem ohledně úlohy MMF. Navrhované nařízení by dále mělo být v souladu s dalšími obdobnými právními nástroji upravujícími unijní a neunijní finanční pomoc, např. s nařízením (EU) č. 407/2010, rámcovou dohodou o EFSF a Smlouvou o ESM. Smyslem vypuštění slov „ve spolupráci s ECB“ v čl. 3 odst. 3 a 8 a vložení věty „s přihlédnutím ke stanovisku Evropské centrální banky, rozhodne-li se ECB poskytnout poradenství“ v obou těchto odstavcích, je zohlednit skutečnost, že ECB by měla být méně zapojena do přípravy ozdravných programů. Zatímco zbytek textu navrhovaného Radou přiděluje ECB úlohu, kterou lze charakterizovat jako úlohu převážně monitorovací povahy, čl. 3 odst. 3 a čl. 3 odst. 8 přisuzuje ECB roli jakožto instituce, která vytváří hospodářský ozdravný program. ECB nepovažuje za vhodné převzít takovou úlohu ve vztahu k členskému státu mimo eurozónu, jelikož za měnovou politiku takového členského státu je odpovědná příslušná národní centrální banka. ECB by proto neměla zasahovat do nezávislého rozhodování této národní centrální banky tím, že bude přispívat k hospodářskému ozdravnému programu.