CS Úřední věstník Evropské unie C 123/1

Zpráva o činnosti dozorčího výboru OLAF

prosinec 2005 – květen 2007

(2008/C 123/01)

Členové dozorčího výboru OLAF

Rosalind WRIGHTOVÁ

Předsedkyně

Předsedkyně poradního výboru pro boj proti podvodům, Spojené království

Kálmán GYÖRGYI

Hlavní poradce ministra spravedlnosti a policejních sil,

Nejvyšší státní zástupce Maďarské republiky (v důchodu), Maďarsko

Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ

Státní zástupce Nejvyššího soudu, Španělsko

Peter STRÖMBERG

Ředitel dozorčí rady auditorů, Švédsko

Diemut R. THEATO

Bývalý poslanec Evropského parlamentu, bývalý předseda výboru pro kontrolu rozpočtu, Německo

OBSAH

PŘEDMLUVA PŘEDSEDKYNĚ KE ZPRÁVĚ O ČINNOSTI DOZORČÍHO VÝBORU

ÚVOD

I. SESTAVENÍ SOUČASNÉHO DOZORČÍHO VÝBORU A JEHO METODY PRÁCE

I–1. Sestavení současného dozorčího výboru

I–1.1 Jmenování sekretariátu

I–1.2 Jednací řád

I–2. Metody práce

I–2.1 Schůze

I–2.2 Sekretariát

I–2.3 Zpravodajové

II. KONTROLA VYŠETŘOVACÍ FUNKCE OLAF

II–1. Pravidelná kontrola z podnětu dozorčího výboru (čl. 11. odst. 1 nařízení (ES) č. 1073/1999)

II–2. Pravidelná kontrola založená na informacích zaslaných dozorčímu výboru generálním ředitelem OLAF (čl. 11. odst. 7 nařízení (ES) č. 1073/1999)

III. VZTAHY S ÚŘADEM OLAF, ORGÁNY A PARTNERY A ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI ÚŘADU OLAF

III–1. Vztahy s úřadem OLAF

III–1.1 Reorganizace úřadu OLAF

III–1.2 Příručka úřadu OLAF

III–1.3 Návštěva týmů OLAF

III–1.4 Judikatura evropských soudů

III–2. Vztahy s orgány Společenství a s partnery a zúčastněnými stranami úřadu OLAF

IV. STANOVISKA DOZORČÍHO VÝBORU

IV–1. Stanovisko týkající se reformy nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF)

IV–2. Stanovisko týkající se ukazatelů výkonnosti OLAF

IV–3. Stanovisko týkající se zpráv o vyšetřování OLAF, která probíhají po dobu delší než devět měsíců

IV–4. Stanoviska týkající se předběžného návrhu rozpočtu úřadu OLAF na roky 2007 a 2008

ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ

PŘÍLOHA 1 Plán zasedání dozorčího výboru

PŘÍLOHA 2 Stanovisko č. 2/2006 k reformě nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), Doplňující stanovisko

PŘÍLOHA 3 Stanovisko dozorčího výboru č. 3/2006 Výkonnostní ukazatele pro úřad OLAF

PŘÍLOHA 4 Stanovisko č. 1/2007 Zprávy úřadu OLAF o vyšetřováních probíhajících déle než devět měsíců

PŘÍLOHA 5 Stanovisko č. 1/2006 Předběžný návrh rozpočtu na rok 2007 Evropského úřadu pro boj proti podvodům, Stanovisko č. 2/2007 Předběžný návrh rozpočtu Evropského úřadu pro boj proti podvodům na rok 2008

PŘEDMLUVA PŘEDSEDKYNĚ KE ZPRÁVĚ O ČINNOSTI DOZORČÍHO VÝBORU

Nově vytvořený dozorčí výbor OLAF začal fungovat v prosinci 2005 a tato zpráva, kterou mám to potěšení předložit, zahrnuje našich prvních 18 měsíců ve funkci.

Úřad OLAF se zabývá bojem proti podvodům, korupci a nedovolenému chování na úkor finančních zájmů Evropského společenství. Dozorčí výbor ze všech sil podporuje snahy úřadu OLAF a zavázal se pracovat na ochraně nezávislosti úřadu ve vztahu k jeho vyšetřovacím funkcím prostřednictvím pravidelných kontrol jeho práce na případech, poradenské činnosti a nabídky konstruktivní kritiky tam, kde to je to vhodné.

Za tímto účelem jsme pracovali po dobu, po kterou danou funkci zastáváme, na vytvoření obsáhlého přehledu o způsobu, jakým OLAF přistupuje ke svým vyšetřovacím funkcím. Posuzovali jsme jeho organizační strukturu a zvažovali jsme, zda má pro efektivní a ekonomické vykonávání činnosti úřadu OLAF optimální rozsah. Předložili jsme celou řadu efektivních stanovisek k navrhované reformě příslušných nařízení EU, k rozpočtům úřadu OLAF a k případům OLAF, které jsou po více než devíti měsících od otevření spisů stále ještě vyšetřovány, a k mnoha dalším záležitostem.

Zatímco nám začalo být jasné, že vyšetřovateli OLAF jsou z převážné části zanícení a oddaní odborníci na problematiku podvodů, aspekty politiky v oblasti lidských zdrojů úřadu OLAF v nás vyvolávají určité obavy. Tyto obavy se týkají hlavně velmi vysokého podílu dočasných zaměstnanců. Na tento problém jsme poukázali při mnoha příležitostech v samotném úřadu OLAF a také v Komisi, a to s jistým úspěchem: určitý počet zaměstnanců získal nedávno nabídku uzavřít pracovní poměr na dobu neurčitou. Také jsme se zaměřili na odborné vzdělávání vyšetřovacího personálu a budeme úzce spolupracovat s OLAF, abychom v následujících měsících pomohli generálnímu řediteli zlepšit úroveň odborného vzdělávání týkajícího se vnitřního nebo vnějšího vyšetřování podvodů. Také bychom byli rádi, kdyby došlo ke zlepšení schopností vedení a řízení úřadu OLAF, což by velmi podpořilo ochabující morálku uvnitř vyšetřovacích týmů.

Do budoucna se těšíme na konstruktivní práci, díky níž budeme úřadu OLAF pomáhat zlepšit jeho výkonnost a efektivitu. OLAF se již stal světově uznávaným vyšetřovacím subjektem; s naší pomocí a za přispění našich rad jako nezávislého dozorčího výboru doufáme, že bude činit pokroky a dosáhne svých cílů.

Obzvláště bych chtěla poděkovat sekretariátu dozorčího výboru za velkoryse odváděnou práci po celou dobu fungování úřadu.

Rosalind WRIGHT

ÚVOD

Dozorčí výbor Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) byl vytvořen za účelem podpory nezávislosti úřadu OLAF prostřednictvím pravidelných kontrol jeho vyšetřovací funkce, aniž by zasahoval do provádění právě probíhajících vyšetřování.

Dozorčí výbor také pomáhá generálnímu řediteli OLAF ve výkonu jeho povinností. Při této pomoci je cílem výboru podpořit práci OLAF a zajistit, aby byla jeho vyšetřovací činnost vykonávána nejlepším možným způsobem.

Svou roli plní tento výbor hlavně podáváním zpráv orgánům Společenství a předkládáním stanovisek generálnímu řediteli; a v případě, že to uzná za vhodné a nezbytné, také prostřednictvím výzev, dotazování a doporučení s cílem zlepšit práci úřadu.

Nezávislost výboru představuje klíčový faktor pro ochranu vlastní nezávislosti úřadu OLAF. Dozorčí výbor byl jmenován na základě vzájemné dohody Evropského parlamentu, Rady a Komise a skládá se z „pěti nezávislých osob nepatřících k úřadu, které jsou ve svých zemích kvalifikovány k vysokým funkcím souvisejícím s oblastmi činnosti úřadu“ (1). Nepřijímají pokyny od žádné vlády ani orgánu, subjektu, úřadu nebo agentury a také si dávají pozor, aby se vyhnuly jakémukoli střetu zájmů, který by mohl omezit jejich nezávislost: zvláště jakýchkoli rodinných nebo finančních zájmů (2).

Je požadováno, aby dozorčí výbor každoročně podával orgánům zprávy týkající se jeho činností. S ohledem na čas strávený v roce 2006 sestavováním současného výboru a jeho podpůrného sekretariátu se mělo za to, že rozšířená zpráva při této příležitosti lépe popíše celý rozsah jeho aktivit a lépe splní potřeby orgánů Společenství. Tato zpráva o činnosti má zdůraznit důležitost role, kterou OLAF sehrává při ochraně finančních zájmů Evropských společenství.

I. SESTAVENÍ SOUČASNÉHO DOZORČÍHO VÝBORU A JEHO METODY PRÁCE

I–1. Sestavení současného dozorčího výboru

Současný dozorčí výbor byl jmenován s účinností od 30. listopadu 2005. Na první schůzi v prosinci 2005 v Bruselu byla zvolena předsedkyní paní Rosalind Wrightová na období jednoho roku. V prosinci 2006 byla znovu zvolena na druhé funkční období.

Okamžitě po svém jmenování výbor stanovil priority svých činností; především bylo nutné, aby výbor a jeho sekretariát měly k dispozici vhodné nástroje pro vykonávání svých povinností. První úkoly, kterými se dozorčí výbor zabýval, zahrnovaly jmenování nového sekretariátu a jeho přemístění z Lucemburku do Bruselu a posouzení vlastního vnitřního jednacího řádu dozorčího výboru.

I–1.1 Jmenování sekretariátu

Na své první schůzi v prosinci 2005 dozorčí výbor jednal s generálním ředitelem OLAF o poskytnutí nového sekretariátu se zvláštním důrazem na požadované kompetence a dovednosti jeho členů ještě před jejich jmenováním. První členy sekretariátu dozorčí výbor jmenoval a schválil v lednu 2006.

Když byl jmenován současný dozorčí výbor, sídlo sekretariátu se nacházelo v Lucemburku. S ohledem na povinnost dozorčího výboru provádět pravidelné kontroly vyšetřování úřadu OLAF vyžadující vysokou úroveň ochrany údajů, bezpečné kanceláře a přístup k systému „Case Management System“ (CMS) se dozorčí výbor rozhodl přemístit kanceláře sekretariátu z Lucemburku do zabezpečené zóny OLAF v prostorách budovy OLAF v Bruselu, v níž měl v minulosti sídlo předchozí dozorčí výbor. To sekretariátu umožní vykonávat své funkce efektivně, neboť bude mít možnost klást zaměstnancům OLAF dotazy a diskutovat s nimi o určitých záležitostech, které vyvstanou, a také to usnadní běžný kontakt s dalšími výbory a zúčastněnými stranami. Umístění sídla v Bruselu rovněž zabrání vysokým nákladům na pravidelnou dopravu členů dozorčího výboru a sekretariátu mezi Bruselem a Lucemburkem.

Archív předchozího dozorčího výboru byl přemístěn z Lucemburku ve stejnou dobu a je bezpečně uchováván jako samostatný archív; také byla provedena inventura spisů.

I–1.2 Jednací řád

S ohledem na názory generálního ředitele právní služby Komise z ledna 2006 a závěry a doporučení zvláštní zprávy Účetního dvora č. 1/2005 k řízení Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (3) se dozorčí výbor rozhodl upravit svůj jednací řád, aby byl v souladu se závazky vyplývajícími z nařízení (ES) č. 1073/1999, aniž by se ukládaly závazky třetím stranám a aniž by dozorčí výbor získal legislativní pravomoci. Výbor jednací řád přepracoval a přijal ho v srpnu 2006 (4).

Cílem jednacího řádu je usnadnit výboru organizaci práce. Mimo jiné jsou zde obsaženy zásady upravující činnosti dozorčího výboru, vykonávání jeho pravomocí, pracovní postupy a předsednictví, postupy pro přijímání stanovisek a role sekretariátu.

I–2. Metody práce

I–2.1 Schůze

Během období, kterého se týká tato zpráva, uspořádal dozorčí výbor šestnáct plenárních zasedání v Bruselu (5). Schůze výboru jsou neveřejné a veškeré dokumenty, které tvoří podklady těchto jednání, jsou důvěrné; nicméně z důvodu transparentnosti a poskytování pravidelných informací týkajících se práce dozorčího výboru jednotlivým orgánům se výbor rozhodl, že dá své zápisy ze zasedání k dispozici úřadu OLAF a generálním sekretariátům Evropského parlamentu, Rady a Komise.

Od začátku svého mandátu se výbor rozhodl přizvat generálního ředitele OLAF a rovněž další personál OLAF, aby se pravidelně účastnili jeho schůzí za účelem seznámení se s fungováním a pracovními postupy OLAF a jeho vnitřním rozhodovacím procesem. Během období, jehož se týká tato zpráva, jednotlivě představili svou práci generální ředitel OLAF, výkonný výbor pro vyšetřování a operace, všichni ředitelé, celá řada vedoucích oddělení a úředníci z operačních a podpůrných oddělení výboru.

V souladu s tímto přístupem dozorčí výbor pravidelně na tyto schůze zval rovněž zúčastněné strany výboru a také partnery OLAF.

I–2.2 Sekretariát

Stálý sekretariát, který byl poskytnut dozorčímu výboru úřadem OLAF, má usnadňovat vykonávání veškerých úkolů svěřených výboru za účelem posilování nezávislosti úřadu OLAF a také k jejich plnění přispívat. Sekretariát zajišťuje efektivní výkon úkolů svěřených dozorčímu výboru, zvláště ve vztahu ke kontrole vyšetřovací funkce úřadu OLAF a k podpoře práce dozorčího výboru (6).

Sekretariát představuje velmi důležitý prvek při vykonávání povinností výborem: „V tomto smyslu pomáhá předsedovi s přípravami na schůze a s jejich konáním. Vypracovává návrh programu každé schůze, zápisy ze schůzí, poskytuje členům výboru informace a dokumenty týkající se všech oblastí jejich činností, pod vedením předsedy pomáhá při vypracovávání textů a pomáhá členům výboru, zejména tehdy, vykonávají-li funkci zpravodajů. Za tímto účelem se členové sekretariátu podle potřeby účastní schůzí společně se zpravodaji, aby mohli provádět uvedené činnosti“ (7).

Přidělení příslušného počtu pracovníků s vhodnými dovednostmi a kompetencemi sekretariátu je velmi důležité, aby mohl dozorčí výbor plnit svůj právní mandát naprosto nezávisle.

Od začátku svého funkčního období vzbuzoval nedostatek zaměstnanců sekretariátu obavy výboru, který opakovaně informoval OLAF o svých potřebách, což přineslo konkrétní výsledky až na konci června 2007, kdy OLAF konečně výboru poskytl další podpůrný personál. Dozorčí výbor proto pracoval téměř osmnáct měsíců při výrazném nedostatku pracovníků, což mělo nevyhnutelně dopad na pracovní plán nastíněný výborem pro období jeho mandátu.

To výbor vedlo k důraznému doporučení, aby úřad OLAF vyčlenil část rozpočtu na rok 2008 na pracovní místa pro osm pracovníků sekretariátu a vyhradil tato pracovní místa výlučně pro sekretariát tak, jak tomu bylo v minulosti. Výbor doufá, že orgány vezmou tato doporučení na vědomí.

I–2.3 Zpravodajové

Členové dozorčího výboru se jednotlivě ujali úlohy zpravodajů, aby se připravili na diskuse nebo řízení dozorčího výboru a také na vyhotovení zpráv nebo stanovisek, které byly výborem přijaty (8). Zpravodajové také s generálním ředitelem OLAF a dalšími vysokými úředníky jednali dvoustranně o tématech spadajících do jejich působnosti.

II. KONTROLA VYŠETŘOVACÍ FUNKCE OLAF

II–1. Pravidelná kontrola z podnětu dozorčího výboru (čl. 11. odst. 1 nařízení (ES) č. 1073/1999)

Dozorčí výbor aktivně a pravidelně kontroluje způsob, jakým úřad OLAF provádí vyšetřování, aby se posílila jeho nezávislost. Dozorčí výbor může na základě kritérií předem definovaných výborem (9) nezávisle vybrat určitý počet případů z každého odvětví a posoudit uzavřené spisy a také hodnotící zprávy, závěrečné zprávy z vyšetřování nebo jakékoli další jednotlivé dokumenty. Kontrola činnosti zahrnuje případy OLAF, které jsou šetřeny, případy, které jsou hodnoceny a rovněž uzavřené případy.

Dozorčí výbor se zabývá systémovými aspekty vyšetřovací praxe úřadu OLAF a také zkoumá situace, ve kterých by mohla být v průběhu vyšetřování ohrožena nezávislost úřadu. S ohledem na zdlouhavý průběh některých vyšetřování bylo prioritou výboru přezkoumat staré případy, které ještě nejsou uzavřené.

Během období, kterého se týká tato zpráva, probíhala mezi dozorčím výborem a generálním ředitelem OLAF celá řada diskusí, které se zaměřovaly na schválení pracovní praxe pro přístup ke spisům, včetně probíhajících vyšetřování. OLAF vyslovil obavy týkající se neomezeného přístupu dozorčího výboru k otevřeným spisům a vyjádřil se k záležitosti potenciálních omezení založených na pravidlech ochrany osobních údajů s ohledem na nařízení (ES) č. 45/2001. Tato diskuse s generálním ředitelem OLAF a s inspektorem ochrany údajů OLAF zabrala značnou dobu; dozorčí výbor si je přitom plně vědom své odpovědnosti v oblasti ochrany údajů, jak je stanovena v nařízení (ES) č. 1073/1999 (10).

OLAF v dubnu 2006 povolil členům sekretariátu přístup ke svému elektronickému systému „Case management system“ (CMS), který jim umožňuje prohlédnout si většinu dokumentů případů v těchto fázích: následná opatření, dokončená následná opatření, neexistující následná opatření, kontrola případů a uzavřené případy. Nebyl povolen elektronický přístup k případům, které jsou právě vyšetřovány. Na konci období vykazovaného ve zprávách bylo konečně dosaženo pracovního řešení s generálním ředitelem OLAF, které výboru umožnilo neomezený přístup za účelem přezkoumání požadovaných případů.

S ohledem na výše uvedené překážky výbor nemohl provádět kontrolu v takovém rozsahu, jak by si byl přál. V roce 2006 bylo posouzeno několik uzavřených spisů a v současnosti jsou hodnoceny čtyři další spisy. Záměrem dozorčího výboru je předložit stanovisko týkající se těchto případů.

II–2. Pravidelná kontrola založená na informacích zaslaných dozorčímu výboru generálním ředitelem OLAF (čl. 11. odst. 7 nařízení (ES) č. 1073/1999)

Dozorčí výbor se domníval, že by pro OLAF byla prospěšná aktivnější následná opatření a reakce na informace jemu pravidelně zasílané generálním ředitelem OLAF (11). Proto byla s ohledem na tyto záležitosti věnována zvláštní pozornost kontrolní úloze výboru.

Generální ředitel OLAF postoupil dozorčímu výboru měsíční shrnutí těch případů, jejichž vyšetřování probíhalo déle než devět měsíců. S ohledem na skutečnost, že 75 % vyšetřování OLAF bylo otevřených po delší časové období, bylo poučné se úzce zaměřit na všechny případy, které jsou v současnosti úřadem OLAF zaevidovány, měsíc po měsíci, odvětví po odvětví, a posoudit důvody jakýchkoli mimořádných zpoždění ve vyšetřovacím procesu a očekávaný termín dokončení. Dozorčí výbor během období od ledna do prosince 2006 posoudil všech 150 zpráv z vyšetřování tohoto typu a dne 25. dubna 2007 vydal stanovisko obsahující jasná a konkrétní doporučení (12). Od ledna do května 2007 výbor posoudil 65 zpráv; ty budou předmětem samostatného stanoviska zahrnujícího období od ledna do prosince 2007.

Během tohoto období vykazovaného ve zprávách generální ředitel postoupil dozorčímu výboru zprávy týkající se případů OLAF, ve kterých byly informace postoupeny vnitrostátním soudním orgánům jednotlivých členských států. Většinu těchto případů představili soudci OLAF z oddělení soudního a právního poradenství na zasedáních dozorčího výboru, aby bylo možné s výborem diskutovat o věcných a procesních aspektech vyšetřování (13).

Zde se výbor zaměřil na čtyři hlavní oblasti: i) náležité přihlédnutí k promlčecím lhůtám pro vyšetřování zaslaným úřadem OLAF vnitrostátním soudním orgánům, ii) zjevný nedostatečný stupeň zapojení oddělení soudců a státních zástupců do průběhu vyšetřování, iii) potřebu, aby zprávy o vyšetřování braly ohled na procesní požadavky stanovené ve vnitrostátním právu příslušného členského státu a iv) vyhodnocení kvality a užitečnosti zpráv o vyšetřování OLAF pro vnitrostátní soudní orgány. Za těchto okolností výbor pravidelně rozesílal pozvánky na budoucí zasedání představitelům soudnictví nejvyšší úrovně v jednotlivých členských státech. První pozvání bylo řádně doručeno nejvyššímu státnímu zástupci Španělska, který toto pozvání přijal.

Generální ředitel má povinnost informovat dozorčí výbor o případech, kdy příslušný orgán, subjekt nebo příslušná agentura nejednaly podle jeho doporučení. V období vykazovaném v této zprávě nebyly výboru známy žádné takovéto případy. Výbor tyto informace potřebuje, aby mohl okamžitě začít jednat.

Výbor také obdržel pravidelnou měsíční statistiku týkající se operačních činností OLAF, které následně posoudil. Samotné statistické údaje obsažené v těchto zprávách byly v praxi jen málo použitelné a bylo předloženo stanovisko doporučující, aby generální ředitel OLAF stanovil jasné ukazatele výkonnosti založené nejen na kvantitativních, ale také kvalitativních parametrech (14).

Dále výbor obdržel od úřadu OLAF roční plán řízení OLAF zahrnující jeho operační činnost za rok 2006. Výbor zaznamenal, že cíle stanovené v plánu, přestože byly chvályhodné, nebyly dostatečně konkrétní a většinou je nebylo možné změřit ani uskutečnit během stanoveného časového rámce.

Následně po návrhu Evropského parlamentu (15) dozorčí výbor analyzoval reprezentativní vzorek prima facie non case (16) zahrnující všechna odvětví; velké množství z nich je stále ještě předmětem analýzy.

III. VZTAHY S ÚŘADEM OLAF, ORGÁNY A PARTNERY A ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI ÚŘADU OLAF

III–1. Vztahy s úřadem OLAF

III–1.1 Reorganizace úřadu OLAF

Na začátku období, jehož se týká tato zpráva, generální ředitel vysvětlil výboru plánované změny struktury OLAF a budoucí přijetí nového organizačního schématu, které se uskutečnilo v září 2006. Dozorčí výbor již dříve doporučil, aby byla ještě před přijetím nové struktury a jako referenční bod pro OLAF provedena analýza silných a slabých stránek OLAF, jeho příležitostí a hrozeb (analýza SWOT). Tato analýza provedená úřadem OLAF byla výboru předložena v podobě návrhu teprve v březnu 2007.

Výbor měl celou řadu obav ohledně způsobu, jakým byla reorganizace prováděna, a jejího dopadu na efektivitu úřadu OLAF. Výbor překvapilo a zklamalo, že OLAF nepokládal za vhodné provést vlastní analýzu SWOT předtím, než provedl organizační změny, poukázal na riziko snížení efektivity nové struktury, která je oslabována, a na následný záporný vliv na výkon vyšetřovacích pravomocí. Výbor považoval za rozumné, aby se ředitelství pro vyšetřování a operace rozdělilo na dvě části, protože by tím byla zdůrazněna klíčová vyšetřovací funkce OLAF. Nicméně stálá a úzká koordinace mezi těmito dvěma ředitelstvími je pro řádné provádění požadované vyšetřovací politiky úřadu OLAF nezbytná.

Výbor se zvláště obával, že změna názvu oddělení soudců a státních zástupců na „oddělení soudního a právního poradenství“, a tudíž i naznačená změna jeho funkce spolu s oddělením od generálního ředitele, oslabí jeho schopnost podpořit nezávislost úřadu OLAF zaručením legálnosti právě probíhajících řízení. Plné obsazení pracovních míst soudci nebo vysokými státními zástupci z členských států uvnitř OLAF také usnadňuje převzetí vyšetřování vnitrostátními soudními orgány. Výbor s určitými obavami zaznamenal, že oddělení soudců a státních zástupců ztratilo celou řadu soudců z členských států, kteří nebyli nahrazeni jinými. Nedostatečně jasné zapojení tohoto oddělení do hodnotící a vyšetřovací práce by také mohlo ohrozit řádné vyhodnocování procesních a důkazních požadavků, které zajišťují úspěšné vyšetření případů.

III–1.2 Příručka úřadu OLAF

Dozorčí výbor se domníval, že stávající operační kapitoly příručky úřadu nepředstavují soubor jasných procesních pravidel vyšetřování. Pravidla jsou příliš volná a hutně sepsaná, než aby mohla být pro vyšetřovatele OLAF bezprostředně použitelná v praxi. Výbor byl přesvědčen o tom, že přijetí jasného, praktického a užitečného průvodce vyšetřováním, včetně jasně daných lhůt, v rámci kterých musí být dokončeny jednotlivé etapy vyšetřování, by posílilo nezávislost úřadu OLAF v této oblasti. Výbor doporučil připravit novou operační příručku.

Na konci období, jehož se týká tato zpráva, generální ředitel zaslal výboru pozměněné stručné znění příručky úřadu, která nesplnila očekávání výboru, ale potvrdil, že do konce roku 2007 je odhodlán vypracovat pozměněné znění příručky v souladu s doporučeními výboru.

III–1.3 Návštěva týmů OLAF

V listopadu 2006 se předsedkyně po dva dny setkávala se členy personálu vyšetřovacího a operačního oddělení OLAF, aby získala jejich stanovisko k tomu, jak OLAF provádí vyšetřování, a k jakýmkoli problémům, se kterými se týmy ve své každodenní práci setkávají.

Během své návštěvy se předsedkyně setkala s většinou členů týmu osmi vyšetřovacích a operačních oddělení OLAF spolu se všemi vedoucími pracovníky oddělení. Diskutovali o těchto záležitostech: i) o omezení práce úřadu OLAF právním základem v některých odvětvích a rovněž o jeho omezené právní způsobilosti zastávat své postavení; ii) o velkém administrativním zatížení vyšetřovatelů; iii) o nadměrném pracovním zatížení, nedostatečném počtu pracovníků těchto oddělení a o otázce dočasných zaměstnanců; iv) o specifických znalostech potřebných v oblasti podpory finančního vyšetřování; v) o potřebě stručné procesní příručky úřadu; vi) o poradenské roli oddělení soudců; vii) o otázce zviditelnění úřadu OLAF v rámci orgánů a rovněž o naléhavé potřebě silné podpory řízení a efektivního vedení. O zprávě z návštěvy se diskutovalo s generálním ředitelem v březnu 2007.

III–1.4 Judikatura evropských soudů

V období, jehož se týká tato zpráva, se výbor důsledně řídil rozsudky evropských soudů týkajících se úřadu OLAF. Zvláště rozsudek ve věci T-309/03 byl posouzen a projednán s generálním ředitelem OLAF. Dozorčí výbor vyjádřil své obavy a doporučil mu, aby znovu posoudil postupy OLAF a zavedl přísné vnitřní kontrolní mechanismy, aby se předešlo jakémukoli střetu zájmů, který by mohl v budoucnosti ohrozit nezávislé provádění vyšetřování a pověst OLAF.

III–2. Vztahy s orgány Společenství a s partnery a zúčastněnými stranami úřadu OLAF

Dozorčí výbor stanovil jako prioritu zachování pravidelných kontaktů s orgány Společenství a partnery a zúčastněnými stranami úřadu OLAF. S ohledem na skutečnost, že OLAF nemá pravomoc zahájit stíhání ani administrativní nebo disciplinární řízení, hraje stěžejní roli úzká spolupráce mezi úřadem OLAF a orgány a příslušnými subjekty. Pro úspěšný výsledek vyšetřování úřadu OLAF mají dále velký význam řádná návazná opatření vyplývající z doporučení OLAF. Dozorčí výbor si byl zvláště vědom důležitosti zlepšení toku informací mezi orgány Společenství a orgány jednotlivých členských států a úřadem OLAF, a to proaktivnějším prováděním ustanovení týkajících se povinnosti informovat OLAF (17). Role dozorčího výboru také spočívá v pomoci úřadu OLAF při zajišťování, aby všechny strany, které se zavázaly ke spolupráci s úřadem, opravdu spolupracovaly a aby byl dodržován duch interinstitucionální dohody ze dne 25. května 1999. Členské státy a také orgány a příslušné subjekty potřebují jasné signály, aby zabránily jednání způsobem, který by mohl aktivně ohrozit práci úřadu OLAF.

Aby mohly být tyto cíle splněny a také aby mohla být získána zpětná vazba od úřadu OLAF, setkal se dozorčí výbor dvakrát s výborem pro kontrolu rozpočtu Evropského parlamentu (COCOBU) a s Účetním dvorem; s místopředsedou Komise, p. Kallasem; s generální tajemnicí Komise, pí Dayovou; s ředitelem vyšetřovacího a disciplinárního úřadu Komise (IDOC), p. Van Lierem; s předsedou pracovní skupiny Rady zabývající se bojem proti podvodům během německého předsednictví, p. Wetzem, a s předsedou Eurojustu, p. Kennedym.

Z těchto diskusí učinil dozorčí výbor závěr, že generální ředitelství Komise a OLAF musí těsněji spolupracovat; že by měla být komunikační politika OLAF a orgánů týkající se vyšetřování OLAF založena na dvou předpokladech – transparentnosti a interinstitucionální loajalitě umožňujících lepší komunikaci s obecnou veřejností; že musí být zavedeny odpovídající mechanismy, aby došlo k vyloučení případů de minimis z působnosti úřadu OLAF, který se má omezit na závažné záležitosti v souladu s jasnou vyšetřovací politikou (kterou má definovat OLAF). Politika „nulové tolerance“ vůči podvodům a korupci nutně neznamená, že se OLAF musí zabývat všemi případy tam, kde existují další mechanismy pro řešení méně závažných záležitostí. Je nutné též zlepšit výměnu informací mezi úřadem OLAF a Eurojustem; dozorčí výbor je připraven umožnit veškeré vztahy mezi těmito dvěma orgány.

IV. STANOVISKA DOZORČÍHO VÝBORU

IV–1. Stanovisko týkající se reformy nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (18)

Od začátku svého funkčního období se dozorčí výbor důsledně sledoval vývoj v oblasti návrhu na reformu nařízení (ES) č. 1073/1999. Výbor přivítal odhodlání Komise podpořit činnost úřadu OLAF a zlepšit jeho operační efektivitu. Na žádost místopředsedy Komise, p. Kallase, výbor vyjádřil své hlavní obavy týkající se návrhu reformy, určitý počet poznámek se zaměřil na procesní práva vyšetřovaných osob; dále byly posouzeny délka vyšetřování, institucionální aspekty daného znění a úloha navrhovaného poradce- kontrolora.

S ohledem na záležitosti týkající se nezávislosti vztahující se k vyšetřování byla zvláštní pozornost věnována navrhovanému interinstitucionálnímu výboru proti podvodům složenému z politických zástupců jednotlivých orgánů, který by nahradil stávající dozorčí výbor. Výbor se domníval, že se tento interinstitucionální výbor nebude nacházet v lepší pozici pro zajištění nezávislosti úřadu OLAF. Naopak, s ohledem na kompetence úřadu spočívající v provádění administrativního vyšetřování uvnitř orgánů by mohlo hrozit riziko, že se stane zdrojem interinstitucionálního napětí. OLAF je již podroben dohledu orgánů (19).

Podobně výbor zpochybnil nezávislost navrhovaného poradce-kontrolora jmenovaného generálním ředitelem jako kontrolora kvality a poradce pro stížnosti pro vyšetřování úřadu OLAF. Jeho role se překrývá s kontrolními kompetencemi dozorčího výboru a s funkcemi kontroly kvality, které již vykonávají vrcholoví řídící pracovníci úřadu OLAF.

Zvláště byla také zmíněna práva vyšetřovaných osob, která vyžadují další ochranu de lege ferenda. Dozorčí výbor byl toho názoru, že by čas vymezený na vyšetřovací postupy neměl být prodlužován, a nakonec uvedl, že délka vyšetřování by mohla být zkrácena, obsadí-li se volná pracovní místa vyšetřovatelů a zpřísní-li se kontrola řízení.

IV–2. Stanovisko týkající se ukazatelů výkonnosti OLAF (14)

Dozorčí výbor zaměřil svou pozornost na výsledky, kterých bylo při vyšetřování úřadem OLAF dosaženo, a aktivně úřad povzbudil k vytvoření příslušných ukazatelů výkonnosti.

Výbor generálnímu řediteli OLAF doporučil, že by měl OLAF stanovit specifické ukazatele výkonu pro různé oblasti své činnosti, které by se nezakládaly pouze na kvantitativních, ale také na kvalitativních parametrech. Co se týče pracovního zatížení vyšetřování, které přímo souvisí s oblastí politiky vyšetřování, výbor rovněž doporučil zavést specifické mechanismy pro měření časových lhůt jednotlivých postupů. Dále dozorčí výbor generálnímu řediteli doporučil, aby OLAF provedl průzkum mezi zúčastněnými stranami, který by byl založen na zprávách od různých partnerů. Průzkum by pravidelně a průběžně měřil úroveň dosažených cílů. Generální ředitel souhlasil s provedením takovéhoto průzkumu; zahájení průzkumu je plánováno na září 2007.

IV–3. Stanovisko týkající se zpráv o vyšetřování OLAF, která probíhají po dobu delší než devět měsíců (12)

Dozorčí výbor posoudil 150 zpráv o tomto typu vyšetřování, které zahrnují období od ledna do prosince 2006 ve všech odvětvích vyšetřování a operací. Cílem této analýzy bylo zkontrolovat, zda byla vyšetřování nepřetržitě vedena po dobu, která je úměrná okolnostem a složitosti případu, a zjistit důvody potenciálních nepřiměřených zpoždění.

Dozorčí výbor uznal, že tyto zprávy sice obsahují vhodné a užitečné informace, ale že důležité informace, které by výboru umožnily řádně plnit jeho kontrolní funkci, chybí.

Výbor generálnímu řediteli OLAF předložil jistá doporučení, aby do budoucích zpráv začlenil určité informace, které by mohly být užitečné jak pro účely dozorčího výboru, tak pro vnitřní řízení úřadu OLAF pověřené prováděním vyšetřování. Tyto informace by zahrnovaly údaje o tom, kdy se vyšetřované skutečnosti staly; promlčecí lhůty vyšetřovaných činů; právní popis šetřené nesrovnalosti; potenciální sankce nebo právní důsledky šetřených činů a očekávanou dobu dokončení spolu s odůvodněným stanoviskem. Dozorčí výbor také doporučil vypustit „taktické zdržení“ jako důvod, proč nebylo vyšetřování uzavřeno, a vyjádřil rozčarování ohledně nedostatečně jasné politiky vyšetřování.

Generální ředitel OLAF přijal tato doporučení. Nicméně OLAF ještě musí podniknout kroky ve vztahu k doporučením dozorčího výboru, aby došlo k nastolení jasnějších vyšetřovacích postupů a lepšímu dohledu nad prací na případech.

IV–4. Stanoviska týkající se předběžného návrhu rozpočtu úřadu OLAF na roky 2007 a 2008 (20)

Výbor si je vědom toho, že nezávislost úřadu OLAF v rozpočtových a administrativních záležitostech má přímý dopad na oblast vyšetřování a operací. Generální ředitel musí konzultovat dozorčí výbor ohledně předběžného návrhu rozpočtu úřadu OLAF ještě předtím, než je zaslán generálnímu řediteli pro rozpočet (21).

Během období vykazovaného ve zprávách dozorčí výbor vydal dvě stanoviska týkající se této záležitosti. S ohledem na předběžný návrh rozpočtu OLAF na rok 2008 výbor doporučil, aby OLAF požadoval další pracovní místa pouze v rámci vyšetřovací funkce, která musí být posílena v souladu s novou organizační strukturou. Výbor také doporučil generálnímu řediteli OLAF vyhradit pracovní místa členům sekretariátu, aby OLAF plnil svůj mandát naprosto nezávisle. Nicméně žádné z těchto doporučení ve skutečnosti nebylo do předběžného návrhu rozpočtu OLAF na rok 2008 generálním ředitelem začleněno.

S ohledem na dočasné zaměstnance, kteří představují přibližně 20 % personálu OLAF a z nichž větší část pracuje v oblasti provádění a podpory vyšetřování, výbor OLAF doporučil stálé pracovní pozice spíše než dočasné pracovní pozice, aby byla zajištěna kontinuita, efektivita a nezávislost vyšetřování. Nedostatečná pracovní stabilita v tomto odvětví ovlivňuje loajalitu, motivaci a výkon zaměstnanců úřadu OLAF.

Výbor sdělil své obavy týkající se této záležitosti místopředsedovi Komise, p. Kallasovi, a uvítal dohodu, které bylo dosaženo mezi úřadem OLAF, generálním ředitelstvím pro administrativu Komise a zástupci zaměstnanců v květnu 2007, jež předpokládá výběrové řízení pro prodloužení pracovních smluv dočasných zaměstnanců na dobu neurčitou. Nicméně dozorčí výbor zaznamenal, že OLAF z administrativního hlediska není nezávislý; jeho politiku v oblasti lidských zdrojů vykonává generální ředitelství pro administrativu. Tato záležitost vzbuzuje obavy výboru, protože má přímý dopad na vyšetřovací funkci úřadu OLAF.

V oblasti lidských zdrojů výbor také zaznamenal naléhavou potřebu úřadu OLAF více investovat do řízení, které je velmi důležité pro podpůrnou funkci vyšetřování, jež je pro nezávislost OLAF klíčová. Dozorčí výbor důrazně doporučuje, aby OLAF přijal jasně danou strategii lidských zdrojů, a tak maximálně využil existujících zdrojů v oblasti vyšetřování, lépe zvládal své pracovní zatížení a v souladu s tím organizoval své vyšetřovací týmy. Předsedkyně, která se jako pozorovatelka účastnila odborného vzdělávání OLAF, doporučila, aby výbor věnoval zvláštní pozornost potřebám vyšetřovatelů s ohledem na odpovídající a soustavnou odbornou přípravu.

ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ

I. Primárním cílem dozorčího výboru je posílení nezávislosti úřadu OLAF prostřednictvím pravidelné kontroly jeho vyšetřovací funkce. Nezávislost výboru je tudíž klíčovým faktorem pro zachování vlastní nezávislosti úřadu OLAF.

II. Při vykonávání své kontrolní funkce chtěl mít dozorčí výbor neomezený přístup ke spisům o případech OLAF v elektronickém systému „Case Management System“ (CMS). Tento přístup nebyl během období, jehož se týká tato zpráva, povolen u případů, jejichž vyšetřování ještě probíhá. To se ukázalo jako závažná překážka schopnosti výboru vykonávat svou funkci.

III. Dozorčí výbor zkontroloval řadu spisů v tištěné podobě a zabýval se 215 zprávami o případech, jejichž vyšetřování přesáhlo devět měsíců. V těchto případech výbor doporučil radikálně změnit informace obsažené ve zprávách, které měly podrobně vysvětlit nepoměrné zpoždění ve vyšetřování a zaměřit pozornost na potenciální promlčecí lhůty.

IV. K výše uvedeným zpožděním přispívá nedostatek jasných vyšetřovacích postupů a strukturovaného dohledu nad vyšetřováním. Dozorčí výbor doporučuje, aby OLAF přijal jasnou politiku vyšetřování. Výbor důrazně doporučil úplné přepracování operačních kapitol procesní příručky úřadu OLAF tak, aby vyšetřovatelům při vyšetřování poskytovala jasný a užitečný pracovní nástroj, včetně jasně daných lhůt, v nichž musí být dokončeny jednotlivé etapy vyšetřování.

V. Dozorčí výbor důrazně doporučil, aby OLAF vytvořil přísné vnitřní kontrolní mechanismy, které by zabránily veškerým možným střetům zájmů, jež by mohly ohrozit nezávislé provádění jeho vyšetřování.

VI. Morálka zaměstnanců OLAF byla negativně poznamenána nedávnou nejistotou týkající se pracovních smluv na dobu určitou a dozorčí výbor doporučil, aby se tato záležitost okamžitě vyřešila; do konce období, jehož se týká tato zpráva, byla záležitost částečně vyřešena.

VII. S ohledem na naléhavou potřebu stanovenou dozorčím výborem týkající se silné podpory řízení a efektivního vedení výbor důrazně doporučuje zlepšení technik řízení a vedení na podporu efektivní týmové práce a výkonu vyšetřování.

VIII. Dozorčí výbor navázal kontakty s orgány Společenství a partnery a zúčastněnými stranami OLAF a doporučuje, aby se využívalo výhod užší spolupráce mezi Komisí a úřadem OLAF a zlepšené výměny informací mezi úřadem OLAF a Eurojustem.

IX. Dozorčí výbor pozorně sledoval změny ohlášené v rámci restrukturalizačních změn v organizaci úřadu OLAF a návrhy na radikální změny v nařízení (ES) č. 1073/1999, které upravuje vyšetřovací funkci úřadu OLAF. Výbor se domnívá, že by organizační změny neměly snížit roli oddělení soudců a státních zástupců uvnitř OLAF, kteří mohou svými odbornými znalostmi rozhodného práva a postupů a místních kontaktů usnadnit převzetí vyšetřování příslušnými členskými státy. Dozorčí výbor se také obával, aby navrhované změny nařízení neohrozily nezávislost úřadu OLAF nebo úlohu samotného výboru.

X. Dozorčí výbor důrazně doporučil, aby byly vyšetřovací týmy OLAF posíleny o další pracovní pozice; tato zlepšení mají být představena v rámci odborného vzdělávání vyšetřovatelů OLAF; pro zajištění efektivního fungování samotného výboru má být sekretariátu dozorčího výboru poskytnut odpovídající personál a také má být pro sekretariát vyhrazen dostatečný počet pracovních míst.

(1) Čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1073/1999.

(2) Článek 4 jednacího řádu dozorčího výboru OLAF (Úř. věst. L 33, 7.2.2007) a článek 2 rozhodnutí Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 4. listopadu 2005, kterým se jmenují členové dozorčího výboru Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) (Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 49).

(3) Úř. věst. C 202, 18.8.2005.

(4) Úř. věst. L 33, 7.2.2007.

(5) Viz příloha 1.

(6) Článek 12 jednacího řádu dozorčího výboru OLAF (Úř. věst. L 33, 7.2.2007).

(7) Čl. 12 odst. 4 tamtéž (Úř. věst. L 33, 7.2.2007).

(8) Článek 8 tamtéž (Úř. věst. L 33, 7.2.2007).

(9) Tzn. vyšetřování probíhající po dobu delší devíti měsíců, závažnost domnělé nesrovnalosti, finanční dopad, zdroj informací atd.

(10) Čl. 8. odst. 4.

(11) Zvláštní zpráva Účetního dvora č. 1/2005 (Úř. věst. C 202, 18.8.2005, s. 1).

(12) Viz příloha 4.

(13) Mezi prosincem 2005 a květnem 2006 byly v rámci tohoto režimu podány zprávy o celkem 34 případech, z nichž 10 představovalo probíhající vyšetřování.

(14) Viz příloha 3.

(15) 2005/2184/(INI), bod 22.

(16) Příručka úřadu, strana 99, Prima facie non-case: případy, kdy jsou získány informace, které zcela jasně a nezvratně nespadají do kompetence OLAF.

(17) Článek 7 nařízení (ES) č. 1073/1999.

(18) Viz příloha 2.

(19) Čl. 12. odst. 3 nařízení (ES) č. 1073/1999.

(20) Viz příloha 5.

(21) Článek 6 rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 1999 (Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 20).

PŘÍLOHA 1 PLÁN ZASEDÁNÍ DOZORČÍHO VÝBORU 2005 Měsíc Datum zasedání Prosinec středa 14. 12. 2006 Měsíc Datum zasedání Leden středa 25. 1. – čtvrtek 26. 1. Únor úterý 21. 2. – středa 22. 2. Březen pondělí 20. 3. – úterý 21. 3. Duben úterý 25. 4. – středa 26. 4. Květen úterý 30. 5. Červen úterý 13. 6. – středa 14. 6. Červenec pondělí 3. 7. – úterý 4. 7. Září pondělí 25. 9. – úterý 26. 9. Říjen úterý 17. 10. – středa 18. 10. Listopad pondělí 13. 11. – úterý 14. 11. Prosinec středa 13. 12. – čtvrtek 14. 12. 2007 Měsíc Datum zasedání Leden pondělí 29. 1. – úterý 30. 1. Březen pondělí 5. 3. pondělí 26. 3. – úterý 27. 3. Duben úterý 24. 4. – středa 25. 4.

PŘÍLOHA 2 STANOVISKO č. 2/2006 k reformě nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) 1. Dozorčí výbor Evropského úřadu pro boj proti podvodům (dále jen „výbor“) se na svých zasedáních ve dnech 21.–22. února, 20.–21. března a 25.–26. dubna 2006 zabýval předlohou návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (dále jen „předloha“). Jako zpravodajové byli jmenováni paní Dr. D. Theato a pan prof. K. Györgyi. Výbor velmi vítá odhodlanost Komise podporovat práci úřadu OLAF a co nejvíce zdokonalovat operační výkonnost a účinnost. Následující poznámky se zaměřují na problémové oblasti, které výbor považuje za obzvlášť závažné: — procesní práva vyšetřovaných osob — délka vyšetřování — a institucionální hlediska předlohy. 2. Procesní práva vyšetřovaných osob Předloha právem poukazuje na nutnost objasnění platných procesních záruk. Je to v zájmu právní jistoty i v zájmu vyšetřovaných osob. Proto výbor vítá nový článek 7a, který jasně stanoví, že v rámci vyšetřování je třeba objasnit důkazy ve prospěch i v neprospěch příslušné osoby. Všechna vyšetřování OLAF, jež nejsou ukončena jinak, budou nakonec předána nezávislému trestnímu soudu členského státu, kde se v souladu se zákonnými předpoklady stanou předmětem formálního řízení s obvyklými procesními zárukami. Výbor rovněž zastává názor, že práva dotčených osob musí být v připravovaném nařízení posílena více, než je uvedeno v předloze. Jde zejména o: — Právo na spravedlivý soudní proces a presumpci neviny (článek 6 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv). — Dotčeným osobám mají být podle předlohy sděleny pouze závěry a doporučení závěrečné zprávy, což však není dostačující při podání případné stížnosti k poradci – kontrolorovi, neboť taková stížnost se může týkat i způsobu, jakým OLAF dospěl ke svým závěrům. Stěžovatel musí mít možnost dozvědět se důvody, které k danému rozhodnutí vedly, proto je třeba, aby měl v rámci uplatnění svého práva na obhajobu přístup k celé zprávě nebo ke všem důkazním prostředkům, jež se ho týkají. Ve výjimečných případech může generální ředitel rozhodnout, že před předáním závěrečné zprávy příslušným orgánům nebudou dotčené osoby o závěrech informovány. Kde je zde prostor pro práci poradce – kontrolora? Nebo se kontrola v těchto případech neprovádí? — S ohledem na potřebu zaručit objektivní řízení by mělo být stanoveno vyloučení podjatých vyšetřovatelů, pokud existují oprávněné důvody k pochybnostem o jejich nezávislosti. — Dotčeným osobám by mělo být přiznáno právo předkládat důkazní návrhy. Posílení procesních práv dotčených osob by zároveň posílilo věrohodnost vyšetřování úřadu OLAF a jejich výsledků. 3. Délka vyšetřování Článek 6 stávajícího nařízení stanoví, že vyšetřování probíhá bez přerušení po dobu, která je přiměřená okolnostem a složitosti případu. Pokud vyšetřování trvá déle než devět měsíců, musí ředitel úřadu OLAF podle č. 11 odst. 7 stávajícího nařízení informovat dozorčí výbor o důvodech, které brání vyšetřování uzavřít. Čl. 6 odst. 7 připravovaného nařízení stanoví, že vyšetřování, které nelze ukončit do dvanácti měsíců od jeho zahájení, může být při dodržení určitého postupu prodlouženo o šest měsíců, přičemž rozhodnutí o prodloužení může být poté za stejných podmínek vydáno několikrát. Podle výboru se zde vysílá špatný signál: Již stávající devítiměsíční lhůta budí pochybnosti. Je sice pravda, že jednotlivá vyšetřování mohou z různých důvodů zabírat více času. Výbor ovšem pokládá za žádoucí nestanovovat delší lhůty pro řízení a doporučuje místo toho zakotvit do předlohy zásadu, že vyšetřování může probíhat ve zrychleném řízení (zásada rychlosti). V této souvislosti má výbor za to, že v řadě případů je možné délku vyšetřování zkrátit, například obsazením sedmdesáti t.č. volných pracovních míst nebo posílením hierarchické kontroly ohledně délky řízení … 4. Institucionální hlediska — Dozorčí výbor je toho názoru, že nezbytná nezávislost úřadu při vyšetřování by měla být ještě zákonem upřesněna a posílena. Navrhuje, aby byly do připravovaného nařízení začleněn tyto zásady: — Úřad OLAF rozhoduje nezávisle a po uvážení, které vyšetřování zahájí a jaké prostředky použije při jeho provádění. — Úřad OLAF je sám odpovědný za koncepci vyšetřování. — Úřad OLAF vyvíjí nezávisle, avšak v úzké spolupráci se všemi příslušnými evropskými a vnitrostátními orgány svou operativní politiku, včetně prevence proti podvodům a korupci. — Zákonný mandát k prevenci proti podvodům a korupci by měl být více zdůrazněn. — Všeobecně je na základě dosavadních zkušeností potřeba zlepšit spolupráci mezi úřadem OLAF a členskými státy tak, aby byla zajištěna účinná ochrana finančních zájmů Evropské unie. Spolupráce nemůže přitom fungovat jen jedním směrem od úřadu OLAF k členským státům, nýbrž vyžaduje rovněž nezbytnou výměnu informací mezi členskými státy, především mezi jejich soudními orgány a úřadem OLAF. Zvláštní pozornost si přitom zaslouží i zamýšlená účast úřadu OLAF na externích vyšetřováních prováděných příslušnými orgány členských států. — Výbor velmi vítá, že předloha zachovává pojetí dozorčího výboru jako odborného výboru, který je tvořen nezávislými osobnostmi a který se schází pouze v rámci „strukturovaného dialogu s orgány“ se zástupci s Parlamentu, Rady a Komise. Mělo by být však předem jasné, že zástupci zmíněných tří orgánů mají v rámci strukturovaného dialogu mandát vázaný na rozhodnutí svých orgánů, zatímco mandát nezávislých osobností je volný. Přes veškerý svůj prospěch, zejména pro vztahy ke zmíněným orgánům, bude strukturovaný dialog pravděpodobně znamenat jistou politizaci práce úřadu OLAF. Obvyklá politická kontrola úřadu OLAF je zajištěna i bez tohoto dialogu, např. prostřednictvím rozpočtového absolutoria. V rámci strukturovaného dialogu s orgány s jediným zástupcem Rady, Parlamentu a Komise dozorčímu výboru hrozí, že v podstatných otázkách včetně vypracování zprávy o své činnosti ztratí svou nezávislost. Není jasné, co je myšleno formulací „vytyčit společné směry“. V článku 8 předlohy se už neobjevuje spoluzodpovědnost dozorčího výboru při ochraně osobních údajů a služebního tajemství, aniž by k tomu bylo podáno jakékoliv zdůvodnění. V článku 11 předlohy dochází k omezení práva dozorčího výboru na informace. Na základě pozměňovacích návrhů v odstavcích 1 a 7 bude dozorčímu výboru poskytováno méně konkrétních informací o vyšetřováních úřadu než dosud. S ohledem na článek 12 předlohy se nabízí otázka ohledně interinstitucionální povahy pravomocí generálního ředitele úřadu OLAF. Dosud byl generální ředitel jmenován se souhlasem Rady a Parlamentu, což mu zajistilo vysokou legitimitu. V budoucnosti má Komise v rámci strukturovaného dialogu požádat dozorčí výbor o nezávazné stanovisko a poté generálního ředitele jmenuje. Tato změna bude podle názoru dozorčího výboru znamenat podstatné oslabení legitimity generálního ředitele. S ohledem na potíže při obnovování mandátu současného generálního ředitele úřadu však výbor uvítal, že v budoucnu má být generální ředitel jmenován na období sedmi let, které nemůže být obnoveno. Tak by měla být posílena jeho nezávislost a předejde se nežádoucím obdobím „bezvládí“. (Názvosloví ředitel úřadu OLAF a generální ředitel úřadu by mělo být v předloze sjednoceno). Pokud jde o sekretariát dozorčího výboru, současný návrh zaostává za návrhem Komise z února 2004, ve kterém se stanovilo, že sekretariát by měl být administrativně přičleněn ke Komisi. Podle předlohy by měl být podřízen úřadu, což může případně ohrozit nezávislost samotného dozorčího výboru. Výbor chápe, proč předloha zavádí funkci poradce – kontrolora. Na druhou stranu se ptá, zda poradce – kontrolor může pracovat „zcela nezávisle“, pokud je jmenován nebo opětovně jmenován generálním ředitelem, na kterém je služebně, zejména s ohledem na hodnocení a kariérní postup, zcela závislý. Z předlohy by mělo jasně vyplývat, že činnost dozorčího výboru nemůže být postavena jen na statistických a analytických zprávách poradce – kontrolora. Aby mohl výbor vykonávat svůj hlavní úkol, tj. pravidelně kontrolovat vyšetřovací činnost úřadu OLAF, musí mít přístup k jednotlivým případům a nejen ke statistikám, analýzám a stanoviskům poradce – kontrolora. V každém případě je třeba jasně vymezit kompetence a zachovat nejdůležitější funkci výboru – zajišťovat nezávislost úřadu. Článek 16 předlohy se svými četnými odkazy na jiné právní akty není právě ideálním příkladem jasné právní úpravy. Obecně by do předlohy měla být začleněna ustanovení nařízení č. 2185/96. Všechny pravomoci úřadu OLAF by tak byly shromážděny v jednom právním aktu, což by zjednodušilo a usnadnilo uplatnění práva. 5. Toto stanovisko se vztahuje k textu ve znění, které bylo rovněž předmětem konzultace mezi útvary. Mezitím, ve dnech 30. května, 14. června a 4. července 2006, obdržel dozorčí výbor další ústní informace. Výbor si vyhrazuje právo poskytnout doplňující stanovisko ke konečnému písemnému návrhu Komise. DOPLŇUJÍCÍ STANOVISKO k reformě nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) 1. Stanoviskem č. 2/2006 uvítal dozorčí výbor OLAF odhodlanost Komise zdokonalovat operační výkonnost a účinnost úřadu OLAF a vypracoval několik připomínek ohledně procesních práv vyšetřovaných osob, délky vyšetřování a institucionálních aspektů předlohy. Tyto připomínky se týkaly textu předloženého ke konzultaci mezi útvary Komise. Toto doplňující stanovisko se váže ke konečnému návrhu, který Komise mezitím předložila Evropskému parlamentu a Radě (1). 2. Na svém zasedání ve dnech 25.–26. září 2006 dozorčí výbor posuzoval zejména úlohu poradce – kontrolora. Výbor dospěl k závěru, že vytvoření této funkce by znamenalo: — zavedení dalšího kontrolního mechanismu, aniž by existoval zřejmý důkaz, že stávající možnosti kontroly nejsou dostačující; — zkomplikování a prodloužení řízení, i když jak Evropský parlament, tak Rada požadovaly, aby doba vyšetřování byla co nejkratší; — nejasnost, do jaké míry bude mandát poradce – kontrolora oslabovat odpovědnost generálního ředitele; — její částečné překrývání se s úkoly dozorčího výboru, což s sebou nese riziko duplicity a což celkově oslabí pozici výboru, přestože jen on byl ustaven na základě vzájemné dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí; — dvojí úlohu poradce – kontrolora: kontrolovat kvalitu a radit při stížnostech, přičemž by své zprávy předkládal generálnímu řediteli úřadu OLAF, kterého by ale zároveň i kontroloval, proto si tyto úlohy navzájem odporují. V organizačním schématu úřadu OLAF, přijatém Komisí dne 1. září 2006, již byla úloha kontrolora kvality svěřena dvěma poradcům, kteří spadají pod ředitele dvou ředitelství odpovědných za všechna vyšetřování; — Přestože návrh Komise neobsahuje žádnou analýzu finančních dopadů, výbor odhaduje, že náklady jsou vzhledem k velmi malému počtu dosud předložených případů neúměrné a tedy neslučitelné se zásadou rentability. (1) KOM(2006) 244 v konečném znění

PŘÍLOHA 3 STANOVISKO DOZORČÍHO VÝBORU č. 3/2006 Výkonnostní ukazatele pro úřad OLAF 1. Dozorčí výbor na svých zasedáních ve dnech 21. a 22. února, 20. a 21. března a 25. a 26. dubna 2006 projednával výkonnostní ukazatele a dohodl se s Úřadem OLAF, že bude aktivně přispívat k dalšímu rozvoji těchto ukazatelů. 2. Výkonnostní ukazatele pro různé oblasti činnosti úřadu OLAF umožní, aby se v souvislosti s ochranou finančních zájmů Společenství a pokračováním v boji proti podvodům a jiným protiprávním činnostem, jež poškozují finanční zájmy Společenství, mohl více zaměřit na výsledky a zvýšit obecně kvalitu svých služeb poskytovaných zejména evropským orgánům, soudním orgánům členských států a veřejnosti. 3. Jak generální ředitel úřadu OLAF dne 12. dubna 2006 sdělil dozorčímu úřadu, úřad OLAF již zahájil činnosti spojené s vypracováním výkonnostních ukazatelů. Stávající ukazatele se týkají především operativních činností a výsledků úřadu OLAF a jsou kvantitativní, popř. statistické povahy. Pomocí těchto ukazatelů může úřad OLAF provádět kvantitativní měření, jako například měření počtu šetření nebo opatření v oblasti zpravodajské činnosti. Dozorčí výbor uznává užitečnost spolehlivého statistického základu a kvantitativních ukazatelů a podporuje úřad OLAF v tom, aby pokračoval ve své činnosti za účelem zlepšení spolehlivosti statistických údajů. 4. Dozorčí výbor bere na vědomí, že „období k přehodnocení ukazatelů kvality již bylo zahájeno“ (oznámení úřadu OLAF ze dne 12. dubna 2006). V souladu s mezinárodně uznávanou metodikou pro měření výkonnosti dozorčí výbor zdůrazňuje nutnost měřit v budoucnosti výkonnost úřadu OLAF v různých oblastech činnosti pomocí kvalitativních a kvantitativních měřítek, což umožní měřit nejen činnosti a jednotlivé výsledky, ale i celkové výsledky. 5. Kvalita se obvykle měří tak, že se posoudí, do jaké míry organizace splnila své cíle ve smyslu jednotlivých a celkových výsledků. Za tímto účelem se obvykle hodnotí kvantifikovatelné aspekty služby. Při stanovování kvalitativních cílů management rozhoduje, kde leží jeho priority, např. doba zpracování, počet stížností atd. … (bod 6). U šetření, jejichž výsledkem je ucelený konečný soubor dokumentů, ve kterém je stanoveno, že další opatření nejsou potřebná, nebo pokud soubor obsahuje dostatečné informace, z nichž vyplývá nutnost dalšího šetření prostřednictvím orgánů pověřených stíháním a výkonem disciplinárního dozoru, nejsou kvalitativní cíle tak přesné a mohou být nejlépe měřeny průzkumem spokojenosti zákazníka (bod 7). 6. Dozorčí výbor zejména uvedl, že úřad OLAF je „pod tlakem snížit průměrnou dobu šetření případu“ (sdělení úřadu OLAF ze dne 12. dubna 2006) a že Evropský účetní dvůr doporučil stanovit maximální dobu šetření (odst. 80 zprávy Evropského účetního dvora). V souvislosti s dobou šetření případu by dozorčí výbor doporučoval měření včasnosti postupů a porovnání každého jednotlivého případu s běžnými časovými limity, které by management měl stanovit. Dva obecně přijímané ukazatele v tomto ohledu jsou: — míra ukončených případů a — ukazatel nevyřízených případů. Míra ukončených případů: Míra ukončených případů měří, zda organizace zvládá množství práce. Měří se jako počet ukončených případů v období pro podávání zpráv děleno počet případů, jejichž šetření bylo v daném období zahájeno. Ukazatel nevyřízených případů: Ukazatel nevyřízených případů umožňuje organizaci měřit na základě norem, které management stanoví pro včasnost, jaká je míra zpoždění projednávaných případů v souvislosti s těmito normami účinnosti. Dobrým příkladem, který by úřad OLAF mohl v této souvislosti použít, je rozhodnutí australského federálního soudu, ve kterém se uvádí, že: — neukončených případů starších šesti měsíců by mělo být nejvýše 10 % a že — žádné šetření nesmí trvat déle než 24 měsíců. 7. Je obecně přijímáno, že zákazníci by měly být zapojeni do stanovování norem a hodnocení kvality a poskytovaných služeb. Podle názoru dozorčího výboru by úřad OLAF měl pravidelně provádět průzkumy spokojenosti evropských orgánů a vnitrostátních orgánů a vyzvat tyto „zákazníky“ k tomu, aby předložili své návrhy na zlepšení, která mohou považovat za nebytná. Průzkumy by se mohly zaměřit na: — technickou kvalitu práce — relevantnost poskytnutých informací — včasnost poskytnutých informací

PŘÍLOHA 4 STANOVISKO č. 1/2007 Zprávy úřadu OLAF o vyšetřováních probíhajících déle než devět měsíců V Bruselu dne 25. dubna 2007 ÚVOD Úloha dozorčího výboru Dozorčí výbor Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) podporuje nezávislost úřadu OLAF prostřednictvím pravidelných kontrol jeho vyšetřovací funkce. V rámci svého úkolu výbor také dohlíží na průběh vyšetřování OLAF a kontroluje, zda jsou prováděna bez přerušení po dobu, která je přiměřená okolnostem a složitosti daného případu (1). Z tohoto důvodu musí generální ředitel OLAF v případě, že vyšetřování probíhá po dobu delší než devět měsíců, informovat dozorčí výbor o důvodech, které brání uzavření vyšetřování, a o odhadované době potřebné k jeho dokončení. Od začátku svého funkčního období v prosinci 2005 dostává nově zvolený dozorčí výbor měsíční shrnutí výše uvedených vyšetřování (dále jen „zprávy podávané po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“), jež jsou důkladně posouzena, jak stanoví jednací řád výboru (2). Cílem tohoto posouzení je analyzovat informace poskytnuté generálním ředitelem za účelem hodnocení doby trvání vyšetřování a důvodů možných případů nepřiměřeného zpoždění. Nicméně v situaci, kdy v současné době 75 % případů vyšetřování zahájených úřadem OLAF probíhá po dobu delší než devět měsíců (3), má toto posouzení nyní jiný rozměr. Často dochází k překročení této doby, a v důsledku toho se povaha „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ jako varovného systému kontrolujícího délku vyšetřování zřejmě změnila a ztratila svůj dopad. Při posuzování „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ doručených výboru byly hodnoceny dva různé aspekty: — rozsah, ve kterém obsahují příslušné informace umožňující dozorčímu výboru vykonávat jeho kontrolní funkci, zvláště s ohledem na možný výskyt nepřiměřeného zpoždění, — rozsah, ve kterém je OLAF může použít jako nástroj řízení, aby vyšetřování mohlo být úspěšně uzavřeno během přiměřené doby. Metodika Generální ředitel OLAF předal dozorčímu výboru měsíční shrnutí vyšetřování pod názvem „Informace určené dozorčímu výboru OLAF: případy otevřené déle než devět měsíců“ obsahující tyto hlavní prvky (4): — právní základ; — popis případu; — datum zahájení vyšetřování případu; — finančně-ekonomický dopad; — důvody neuzavření případu vztahující se k jednomu (nebo více) z následujících kritérií: byly přiděleny významné zdroje, ale přesto je kvůli objemu vyšetřovací práce zapotřebí více času; taktické zdržení vyšetřování; nedostatek zdrojů; nízká priorita spolu s omezenými přidělenými zdroji; nedostatečná spolupráce; — další kroky; — očekávanou dobu uzavření případu. Na základě těchto informací poskytnutých úřadu OLAF se dozorčí výbor snažil určit prvky, jež by výboru umožnily ohodnotit, zda jsou vyšetřování prováděna bez přerušení po dobu přiměřenou okolnostem a složitosti daného případu takto: — předmět vyšetřování, což je právní popis nesrovnalosti; — referenční data: datum nebo období, ve kterém byly vykonány vyšetřované činy, datum přijetí informací úřadem OLAF a doba trvání „fáze hodnocení“ případu před rozhodnutím o zahájení vyšetřování; — možné sankce nebo právní důsledky činů, jež jsou předmětem vyšetřování: disciplinární, správní, finanční nebo trestní; — promlčecí lhůty činů, které jsou předmětem vyšetřování: jak ve vnitrostátních právních režimech, tak v právním režimu Společenství; — důležitost uvedených důvodů pro neuzavření případu; — očekávaná doba uzavření případu s odůvodněním. ZPRÁVY ÚŘADU OLAF Za účelem vydání tohoto stanoviska dozorčí výbor posoudil „zprávy podávané po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ zaslané úřadem OLAF, které zahrnují období od ledna do prosince 2006, v němž probíhalo 150 případů vyšetřování ve všech těchto odvětvích: 19 případů vnitřního vyšetřování: v orgánech Evropské unie, 9 případů vnitřního/vnějšího vyšetřování: v institucích EU, 30 v oblasti přímých výdajů a vnější pomoci, 21 v oblasti vnější pomoci, 27 v zemědělství, 19 v oblasti cel a 25 v oblasti strukturálních opatření (5). S ohledem na specifickou povahu jednotlivých odvětví a odlišná procesní pravidla použitelná v jednotlivých odvětvích byla provedena analýza za použití přístupu lišícího se podle odvětví. Nicméně cílem bylo dosáhnout obecných závěrů. Vnitřní vyšetřování: orgány Evropské unie OLAF hraje v těchto typech vyšetřování vedoucí roli a má jasné procesní kompetence (6). Bylo zaznamenáno, že předmět vyšetřování, což je právní popis nesrovnalosti, byl uveden pouze při velmi málo příležitostech (7). V těchto případech jsou jednotlivé použité právní popisy „střet zájmů (článek 14 služebního řádu)“„porušení článku 22 služebního řádu a čl. 57 odst. 2 finančního nařízení“ nebo „prozrazení důvěrných informací podle čl. 86 odst. 2 služebního řádu“ a takovéto popisy umožňují hodnocení adekvátnosti učiněných vyšetřovacích opatření a přiměřenosti doby trvání vyšetřování. Zvláštní pozornost byla věnována zvážení promlčecích lhůt vyšetřovaných činů. Nicméně nikdy není uvedeno ani datum vykonání těchto činů (8), ani doba trvání „fáze hodnocení“, které provádí OLAF před rozhodnutím zahájit vyšetřování, přestože je někdy uvedeno datum obdržení informací úřadem OLAF. Nikdy nejsou uvedeny možné sankce ani právní důsledky vyšetřovaných činů. Byla pečlivě posouzena závažnost důvodů, kvůli kterým případ nebyl uzavřen; všeobecně důvody zaškrtnuté ve vzorové zprávě často neodpovídají důvodům uvedeným v dalších zprávách. Zvláštní pozornost byla věnována „taktickému zdržení vyšetřování“ jako často citované příčině. Tato příčina není jasně vysvětlena ani ospravedlněna, „operativní důvody“, složitost daného případu nebo nedostatečná reakce ze strany dalších služeb byly uváděny jako ospravedlnění přístupu „taktického zdržení“ vedoucího často k dlouhým obdobím nečinnosti (9). Tento druh nečinnosti byl také odhalen v dalších případech vyšetřování (10). Rovněž bylo ověřeno, že očekávaná doba uzavření vyšetřování je daná, nicméně bez uvedení specifických podrobností ospravedlňujících navrhovanou dobu. Ta obvykle nezávisí na provádění vyšetřovacích akcí úřadem OLAF, ale na vnějších faktorech. Vnitřní/vnější vyšetřování: instituce EU OLAF má v těchto typech vyšetřování vedoucí roli (11). Bylo ověřeno, že předmět vyšetřování, což je právní popis nesrovnalosti, není vždy uveden. Často se uvádí datum obdržení informací úřadem OLAF. Nicméně ani datum vykonání vyšetřovaných činů ani doba trvání hodnotícího období uváděny nejsou. V důsledku toho nejsou ve „zprávě podávané po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ uváděny možné sankce ani promlčecí lhůty. Nejčastěji citované příčiny neuzavření případu jsou „nízká priorita spolu s nedostatkem zdrojů“ a „objem vyšetřování“. Je třeba uvést, že očekávaná doba uzavření případu není uvedena téměř nikdy (12). Přímé výdaje a vnější pomoc OLAF má v této oblasti vedoucí roli, ve které jsou pravidla pro provádění vyšetřování založena na „platných dohodách se třetími zeměmi“ (13). Bylo pozorováno systematické a podrobné uvádění právního základu, na němž se vyšetřování zakládají. Předmět vyšetřování je jasně vysvětlen, přestože právní popis příslušných nesrovnalostí proveden není. V tomto kontextu jsou možné sankce nebo právní důsledky nesrovnalostí uváděny pouze tam, kde mají trestní povahu. V několika případech jsou uvedeny promlčecí lhůty (14). Co se týče referenčních dat, uvedení data přijetí informací úřadem OLAF není vždy ve zprávách jasně zaznamenáno (15). Podobně se neobjevují ani doba trvání „fáze hodnocení“, ani data nebo období, kdy byly vyšetřované činy vykonány. Zvláště je nutné poznamenat, že „objem vyšetřovací práce“ a „nízká priorita spolu s omezenými přidělenými zdroji“ a také „nedostatek zdrojů“ jsou obvykle uváděnými příčinami neuzavřeného vyšetřování. Očekávaná doba uzavření případu je uvedena vždy a další kroky, jež mají být ve vyšetřování podniknuty, jsou dobře vysvětleny. Vnější pomoc Jak bylo uvedeno v případě předchozího odvětví, zastává OLAF v této oblasti vedoucí roli (16). Bylo zaznamenáno, že právní odkaz na dohody se třetími zeměmi, kde vyšetřování probíhají, není vždy uveden. Byla pozorována dlouhá období „fáze hodnocení“ před rozhodnutím zahájit vyšetřování (17). Data obdržení informací úřadem OLAF jsou uváděna správně. Nicméně není uváděno datum, kdy byly tyto vyšetřované činy vykonány, ani možné sankce nebo právní důsledky. Ve zprávách nejsou zmiňovány promlčecí lhůty. Zvláštní pozornost byla věnována důvodům, kvůli kterým vyšetřování nebylo uzavřeno: důvody jako „taktické zdržení vyšetřování“ a „objem vyšetřovací práce“ často souvisí s tím, že OLAF čeká na dokončení auditů prováděných externími společnostmi bez jakékoli aktivní účasti nebo pečlivé následné kontroly prováděné úřadem OLAF. Přidaná hodnota práce OLAF v této oblasti není z obsahu „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ jasná. Očekávaná doba dokončení je uvedena vždy a často jsou zahrnuty jasné další kroky ve vyšetřování. Zemědělství OLAF má značné a dobře zavedené právní pravomoci pro provádění vyšetřování v této oblasti (18). Nicméně toto odvětví také zahrnuje celní případy, kdy se jedná o zemědělské produkty; zde OLAF hraje převážně roli koordinátora a pomocníka. Většina ze „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ doručených dozorčímu výboru spadá do této druhé kategorie. V oblasti cel je obvykle právní základ dobře definovaný, stejně jako právní popis nesrovnalosti. Nicméně nejsou uváděny ani právní důsledky nesrovnalostí, ani uplynutí promlčecích lhůt, aby mohla být podniknuta opatření vůči těm, kteří se vyhýbají placení cel. Dále je zřídkakdy uváděno datum obdržení informací úřadem OLAF a není podávána zpráva o době trvání hodnotícího období. Bylo zjištěno, že se tyto typy případů často týkají několika členských států, přičemž tyto státy neodpovídají na žádost o pomoc zaslanou úřadem OLAF včas. Přestože je v mnohých shrnutích důvod uvedený pro neuzavření vyšetřování „objem vyšetřovací práce“, často je to spojeno s „velkými zpožděními při získávání odpovědi členských států“. Je možné, že v důsledku toho není pokaždé uváděna očekávaná doba uzavření případu (19); pokud uvedena je, není poskytnuto žádné jasné ospravedlnění vysvětlující stanovené datum. Ve vyšetřování čistě zemědělské oblasti bylo zaznamenáno, že finanční dopad s ohledem na financování na úrovni Společenství někdy není ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ jasně stanoven (20). To má potom dopad na právní popis nesrovnalosti, jenž není uveden, ani zde nejsou uvedeny konečné správní nebo trestní důsledky. Také neexistuje dostatečné množství jasných odkazů na data nebo období, kdy byly vyšetřované činy vykonány, ani na promlčecí lhůtu. Cla OLAF má v této oblasti roli koordinátora a pomocníka a doba trvání případů je do velké míry závislá na opatřeních zúčastněných členských států nebo třetích zemí. To je často uváděný důvod ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ pro neuzavření případu. Obtížnější je určit, v jakém rozsahu je stanoveno „devítiměsíční“ období pro tyto typy případů v situaci, kdy se jedná o konečnou odpovědnost členských států. Bylo zaznamenáno, že právní základ je vysvětlen dobře a shrnutí případu je podrobné a cenné. Nevyskytují se zde ovšem data, ve kterých se udály vyšetřované činy, ani nejsou uváděny promlčecí lhůty. Bylo rovněž pozorováno, že se očekávaná doba uzavření případu uvedená ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ také vztahuje na kroky, jež mají učinit členské státy. Strukturální opatření OLAF má pro provádění vyšetřování v této oblasti dobrou základnu (21). Nicméně v řadě doručených „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ OLAF neprovádí vyšetřování, ale spíše poskytuje pomoc vnitrostátním soudním a správním orgánům (22). Uvádí se předmět vyšetřování, což je právní popis nesrovnalosti. Nicméně u případů uváděných „ve zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ schází jasný přehled o procesu financování na úrovni Komise týkající se rozpočtu Společenství. V některých případech je datum obdržení informací zaslaných úřadu OLAF uvedeno a odkazuje se na „fázi hodnocení“, přestože nikdy není uvedeno datum vykonání vyšetřovaných činů. Možné sankce nebo právní důsledky vyšetřovaných činů nejsou výslovně uváděny a promlčecí lhůty nejsou jak podle právních předpisů Společenství, tak podle vnitrostátních právních předpisů nikdy analyzovány bez ohledu na skutečnost, že v několika případech vyšetřování jsou jasně uvedeny odkazy na potenciální trestné činy (23). Jako důvody neuzavření případu jsou často uváděny „nedostatek zdrojů“ nebo „objem vyšetřovací práce“, přestože někdy úplně neodpovídají důvodům vysvětleným ve zprávách vydaných později, nebo se vztahují ke specifickým úkolům vyšetřovatelů v této oblasti (24). V oblasti poskytování pomoci vnitrostátním soudním orgánům je uváděným důvodem „povaha případu (pomoc v trestních věcech)“ (25). Očekávaná doba dokončení je obvykle stanovena, ale nejsou uvedeny žádné konkrétní podrobnosti. ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ Informace obsažené v současnosti ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ zaslaných dozorčímu výboru jsou vhodné a užitečné. Prvky jako popis případu, učiněné kroky, finanční dopad a navrhované budoucí kroky jsou nadále velmi důležité pro porozumění hodnocenému vyšetřování. Při posuzování „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ ovšem začalo být jasné, že scházejí důležité prvky nutné pro provádění kontrolní funkce dozorčího výboru s ohledem na dobu trvání vyšetřování. Navíc se dozorčí výbor domnívá, že začlenění těchto prvků do „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ také pomůže zlepšit řízení probíhajícího vyšetřování v dané etapě vyšetřování případu. Kontrolní funkce dozorčího výboru — Současný formát „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ neobsahuje všechny důležité informace nezbytné pro to, aby mohl dozorčí výbor určit, zda je vyšetřování prováděno bez přerušení po dobu, která je přiměřená okolnostem a složitosti daného případu. Formát shrnutí „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ by měl být změněn tak, aby byly začleněny další prvky, jež by umožnily účinné vyhodnocení průběhu vyšetřování. Tyto prvky by měly zahrnovat: právní popis nesrovnalosti, datum nebo období, kdy byly činy, jež jsou předmětem vyšetřování, vykonány, dobu trvání „fáze hodnocení“ probíhající před rozhodnutím o zahájení vyšetřování, možné sankce nebo právní důsledky šetřených činů a promlčecí lhůty šetřených činů. — Nedostatek odkazů na promlčecí lhůty ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ neumožňuje dozorčímu výboru vyhodnotit přiměřenost doby trvání kroků učiněných a navržených pro daná vyšetřování. Promlčecí lhůty by měly být ve shrnutích „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ zvláště zdůrazněny a analyzovány. — Informace obsažené ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ v některých odvětvích nejsou dostatečné pro vytvoření jasné představy o cíli vyšetřování, důvodech zpoždění a jejich právních důsledcích. Zvláště důvod uváděný jako „taktické zdržení vyšetřování“, kdy vyšetřování není uzavřeno, není ve většině případů ani dobře ospravedlněn, ani vysvětlen. Časté používání důvodu jako „nízká priorita spojená s nedostatkem zdrojů“ může znamenat nedostatečně jasnou vyšetřovací politiku. Termín „taktické zdržení vyšetřování“ používaný ve „zprávách podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ by měl být buď přesně definován, nebo by neměl být používán vůbec. Tento důvod uváděný pro neuzavření vyšetřování by měl být používán obezřetně a přesně. Doporučuje se také zvážení důsledků důvodu jako „nízká priorita spolu s nedostatkem zdrojů“. — Očekávaná doba uzavření vyšetřování ze „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ jasně nevyplývá. V jedné třetině případů není uvedena a pokud uvedena je, nikdy není dodržena. Uvedení očekávané doby dokončení a také její odůvodněné vysvětlení je nutné. Budoucí kroky ve vyšetřování by měly být lépe nastíněny. Řízení vyšetřování OLAF — „Zprávy podávané po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ doručené dozorčímu výboru již nepředstavují varovný systém s ohledem na délku vyšetřování, ale spíše podávání zpráv prováděné v této etapě vyšetřování případu. Velká většina případů vyšetřovaných úřadem OLAF probíhá po delší časové období. V mnohých případech jsou odhalena dlouhá období nečinnosti. Dozorčí výbor se domnívá, že současné „zprávy podávané po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ nevytvářejí pro OLAF nástroj řízení, jenž by mohl znovu posoudit strategii vyšetřování a objasnit jeho cíle. Skutečnost, že 75 % vyšetřovaných případů bylo otevřeno po dobu delší než devět měsíců, jasně ukazuje, že je zapotřebí naléhavá akce v oblasti řízení. Doporučuje se provádět systém kontrol řízení, jež by účinně zabránily stagnaci vyšetřování. Dále by byla vhodná pravidelná pečlivá kontrola nepřetržitého průběhu vyšetřování vedoucími oddělení. BUDOUCÍ AKCE Dozorčí výbor bude nadále posuzovat „zprávy podávané po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ pro období roku 2007, jež obdržel od generálního ředitele. Bude probíhat další kontrola důvodů neuzavření vyšetřování během určeného časového období a zvláštní pozornost bude věnována spolupráci ze strany členských států. Rozvoj jasné vyšetřovací politiky a zlepšení systému řízení případů budou výborem také bedlivě sledovány. Je nutné poznamenat, že na základě rychlé reakce úřadu OLAF s cílem zlepšit obsah „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ v návaznosti na jednání mezi úřadem a dozorčím výborem (26) dozorčí výbor předpokládá, že stejně rychlá bude i reakce na výše uvedená doporučení. Začlenění navrhovaných změn, jak byly nastíněny, by připravilo půdu pro všechna budoucí posouzení „zpráv podávaných po uplynutí devíti měsíců od zahájení vyšetřování“ dozorčím výborem. (1) Ustanovení čl. 6 odst. 5 nařízení (ES) č. 1073/1999. (2) Úř. věst. L 33, 7.2.2007, čl. 13 odst. 3 jednacího řádu dozorčího výboru OLAF. (3) Statistiky vyňaté z tzv. systému řízení případů (Case Management System – CMS). (4) Viz příloha 1. (5) Viz příloha 2. Celkový počet případů aktivního vyšetřování podle odvětví v prosinci 2006: 62 případů vnitřního vyšetřování: orgány EU, 24 případů vnitřního/vnějšího vyšetřování: instituce EU, 69 v oblasti přímých výdajů a vnější pomoci, 49 v oblasti vnější pomoci, 65 v zemědělství, 83 v oblasti cel a 52 v oblasti strukturálních opatření. (6) Článek 4 nařízení (ES) č. 1073/1999. (7) Viz příloha 2: případy č. 25, 24 a 125. (8) Viz příloha 2: pouze v případě č. 59 je uvedeno období, ve kterém mohlo dojít k vyšetřovaným činům. (9) Viz příloha 2: mezi jinými případy č. 20, 21, 22, 25, 59 a 101. (10) Viz příloha 2: mezi jinými případy č. 1, 2 a 101. (11) Článek 3 nařízení (ES) č. 1073/1999. (12) Viz příloha 2: pouze v případech č. 77 a 87. (13) Článek 3 nařízení (ES) č. 1073/1999 a „platné dohody s třetími zeměmi“. (14) Viz příloha 2: případy č. 31 a 92. (15) Viz příloha 2: mezi jinými případy č. 64, 92, 93 a 106. (16) Článek 3 nařízení (ES) č. 1073/1999 a „platné dohody se třetími zeměmi“. (17) Viz příloha 2: mezi jinými případy č. 9, 27, 28, 29 a 120. (18) Mezi jinými článek 3 nařízení (ES) č. 1073/1999, nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízení (ES) č. 515/97. (19) Viz příloha 2: mezi jinými případy č. 32, 33, 34, 35 a 36. (20) Viz příloha 2: případy č. 12, 36 a 70. (21) Článek 3 nařízení (ES) č. 1073/1999, nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96. (22) Viz příloha 2: mezi jinými případy č. 41, 42, 55, 57, 75 a 112. (23) Viz příloha 2: případ č. 17. (24) Viz příloha 2: případy č. 54 a 75. (25) Viz příloha 2: případy č. 41, 55, 57 a 112. (26) Viz poznámka I/01068 5.2.2007.