CS Úřední věstník Evropské unie C 376/58

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Rady o dočasném pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro dovoz některých průmyslových výrobků na Kanárské ostrovy

KOM(2011) 259 v konečném znění – 2011/0111 (CNS)

2011/C 376/10

Hlavní zpravodaj: pan HERNÁNDEZ BATALLER

Dne 16. června 2011 se Rada, v souladu s článkem 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu nařízení Rady o dočasném pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro dovoz některých průmyslových výrobků na Kanárské ostrovy

KOM(2011) 259 v konečném znění – 2011/0111 (CNS).

Dne 20. září 2011 pověřilo předsednictvo Evropského hospodářského a sociálního výboru specializovanou sekci Jednotný trh, výroba a spotřeba přípravou podkladů na toto téma.

Vzhledem k naléhavé povaze práce Evropský hospodářský a sociální výbor jmenoval pana Bernarda HERNÁNDEZE BATALLERA hlavním zpravodajem na 474. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 21. a 22. září 2011 (jednání dne 22. září 2011), a přijal následující stanovisko 132 hlasy pro, 5 hlasů bylo proti.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV návrh podporuje, neboť je socioekonomicky relevantní a Unie je jasně oprávněná jej přijmout vzhledem k výlučnosti svých pravomocí v otázce cla.

1.2 Návrh se navíc týká určitého počtu produktů a typů zboží, které se již těší celním výhodám na základě nařízení Rady (ES) č. 704/2002 ze dne 25. března 2002 a jež se pouze doplňují o další čtyři produkty (kaučuk a některé polymerové deriváty).

1.3 Uložení kontrol konečného využití podle ustanovení celního kodexu Společenství a jeho prováděcích předpisů je v této souvislosti zavedeným postupem a nepředstavuje významnou dodatečnou administrativní zátěž pro regionální ani místní orgány a hospodářské subjekty.

1.4 Prodloužení pozastavení všeobecných cel společného celního sazebníku pro dovoz průmyslových výrobků se považuje za prospěšné pro ekonomiku Kanárských ostrovů, na něž krize dopadla razantněji než na ostatní regiony Unie a Španělského království.

1.5 EHSV opakuje (1), že zachování zvláštních hospodářských a daňových režimů je nezbytným prostředkem, jak pomoci nejvzdálenějším regionům překonat strukturální obtíže, se kterými se setkávají.

2. Úvod

2.1 Kanárské ostrovy o celkové rozloze přibližně 7 542 km2 jsou souostrovím v Atlantickém oceánu, které leží dále než 1 000 km od nejbližšího výběžku Iberského poloostrova a spolu s Azorami, Madeirou, Divokými ostrovy a Kapverdami tvoří biogeografickou oblast zvanou Makaronézie; řadí se mezi tzv. nejvzdálenější regiony, mimo jiné z důvodu vzdálenosti a ostrovního charakteru území, což jsou regiony, jejichž problematice se EHSV vyjádřil při různých příležitostech (2).

2.1.1 V současnosti má 2 118 519 obyvatel, přičemž dvěma nejzalidněnějšími ostrovy jsou Tenerife (906 854 obyvatel) a Gran Canaria (845 676 obyvatel) (3), takže více než 80 procent obyvatel se soustřeďuje na těchto dvou ostrovech. Takto vysoké zalidnění způsobuje některé sociální problémy, jež souvisejí s vysokou mírou nezaměstnanosti a silnou emigrací.

2.1.2 Hospodářské subjekty čelí v důsledku odlehlé polohy značným hospodářským a obchodním nevýhodám, které mají negativní dopad na demografické tendence, zaměstnanost a sociální a hospodářský vývoj. Zejména průmyslu a stavebnictví a přidružených odvětví se silně dotkla stávající hospodářská krize, jež způsobila nárůst nezaměstnanosti, která je vyšší, než je španělský průměr. Hrozí, že celková hospodářská situace bude nestabilnější, neboť mezinárodní turistický ruch, na němž jsou ostrovy stále závislejší, má nestálou povahu.

2.1.3 Jak již EHSV uvedl (4), pro tyto regiony jsou charakteristická trvalá přírodní znevýhodnění, která je odlišují od regionů kontinentálních. Zmíněná přírodní znevýhodnění mají společné rysy, avšak rozdílně silný dopad: mimo jiné odloučení od pevniny; vysoké dodatečné náklady na námořní a leteckou dopravu, spojení a infrastrukturu kvůli přírodním a klimatickým překážkám; omezená rozloha území; omezené rybolovné zdroje; nízká dostupnost vody; omezené zdroje energie; znečištění moře a pobřeží; obtíže při nakládání s odpady; úbytek populace, zejména mladých; eroze pobřeží; omezené zdroje specializované pracovní síly; chybějící hospodářské prostředí pro podniky a obtížný přístup ke vzdělávání a zdravotnictví.

2.1.4 EHSV se již vyjádřil (5) ke koncepci „dodatečných nákladů“ nejvzdálenějších regionů a sestavil neúplný seznam, jenž začíná vyššími náklady na přepravu zboží, materiálů i osob a končí náklady na skladování, na obsazování pracovních míst a instalačními náklady, jež jsou rovněž zvýšené.

2.1.5 Odvětví průmyslu na Kanárských ostrovech vyrábí hlavně pro místní trh a naráží na obrovské potíže, pokud jde o hledání zákazníků mimo ostrovy. Tato obtížná situace je zapříčiněna zejména nedostatečností dopravních prostředků a vysokými náklady na přepravu při nákupu a distribuci zboží. To má negativní dopad na náklady na výrobu hotových výrobků, které mohou být v závislosti na druhu výrobku v porovnání s výrobními náklady podobných společností v kontinentálním Španělsku vyšší.

3. Kanárské ostrovy a Evropské unie

3.1 Kanárské ostrovy se staly součástí Evropské unie přistoupením Španělského království v roce 1986. V aktu o přistoupení Španělska a Portugalska se uznává zvláštní a obtížná sociální a hospodářská situace souostroví. Kvůli specifickým potížím zůstaly Kanárské ostrovy v zásadě vyloučeny z celní zóny Společenství, společné obchodní politiky i společné zemědělské a rybářské politiky.

3.2 Evropská unie uznala jedinečné a specifické potíže tohoto regionu a jejich důsledky, aby zabezpečila zapojení ostrovů do Unie. V posledních letech byla zavedena opatření, jež s porozuměním vzala na vědomí okolnosti ostrovního charakteru a nejvzdálenějšího regionu a postupně vedla ke snížení míry a intenzity dopadu těchto odchylek tak, že se region plně zapojil do jednotného celního území Společenství dne 31. prosince 2000, kdy byl ve své úplnosti zaveden společný celní sazebník (6).

3.3 V důsledku toho bylo přijato nařízení Rady (EHS) č. 1911/91 o uplatňování právních předpisů Společenství na Kanárské ostrovy (7), jež bylo několikrát pozměněno. Podle nařízení č. 911/91 byla vypracována zvláštní opatření prostřednictvím rozhodnutí Rady č. 91/314/EHS, kterým se stanovuje program možností specifických pro odlehlost a ostrovní povahu Kanárských ostrovů (POSEICAN) (8). Tento program umožnil přizpůsobit některé společné politiky a přijmout určitá specifická opatření ve prospěch Kanárských ostrovů.

3.4 Nařízením Rady (ES) č. 704/2002 ze dne 25. března 2002 se dočasně pozastavují všeobecná cla společného celního sazebníku pro dovoz určitých průmyslových výrobků a reguluje se otevření a správa autonomních celních kvót Společenství pro dovoz určitých produktů rybolovu na Kanárské ostrovy; podle tohoto nařízení skončí platnost pozastavení cel společného celního sazebníku pro některé investiční prostředky určené pro obchodní a průmyslové využití dne 31. prosince 2011, a proto se předkládá právě projednávaný návrh, než vyprší platnost nařízení (ES) č. 704/2002.

3.5 Na druhou stranu, článek 349 SFEU řadí Kanárské ostrovy mezi nejvzdálenější regiony, bere ohled na strukturální sociální a hospodářskou situaci a uznává jejich odlehlost, ostrovní povahu, malou rozlohu, nepříznivý povrch a podnebí a hospodářskou závislost na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj; proto umožňuje Radě, aby na návrh Komise přijímala zvláštní opatření, mimo jiné opatření týkající se celní a obchodní politiky, daňové politiky, svobodných pásem, zemědělské politiky a politiky rybolovu, podmínek pro zásobování surovinami a základním spotřebním zbožím, státních podpor a podmínek přístupu ke strukturálním fondům a horizontálním programům Unie.

4. Návrh nařízení Rady

4.1 Pro nejvzdálenější regiony Evropské unie umožňuje SFEU stanovit zvláštní opatření k překonání hospodářských znevýhodnění, kterým tyto oblasti čelí v důsledku zeměpisné polohy. Dlouhotrvající hospodářská a finanční krize prohloubila potíže s tvorbou pracovních míst a ztrátou konkurenceschopnosti Kanárských ostrovů.

4.2 Následně vláda Španělského království požádala o prodloužení stávajícího režimu, který pozastavuje všeobecná cla na dovoz některých průmyslových výrobků na tyto ostrovy, formou návrhu nařízení Rady. Návrh rovněž předpokládá dočasné pozastavení cla společného celního sazebníku pro čtyři nové výrobky.

4.3 Návrh se snaží být v souladu s ostatními politikami Unie, zejména v oblasti mezinárodního obchodu, hospodářské soutěže, podnikání, rozvoje a vnějších vztahů. Tento typ opatření se obvykle periodicky přijímá za účelem posílení hospodářských subjektů.

4.3.1 Návrh umožňuje místním hospodářským subjektům těchto ostrovů bezcelně dovážet určité množství surovin, součástí, dílů a investičních prostředků, a to díky dočasnému pozastavení cel.

4.3.1.1 Konkrétně od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2021 se zcela pozastavují cla společného celního sazebníku pro dovoz investičních prostředků k obchodnímu a průmyslovému využití uvedených v příloze na Kanárské ostrovy.

4.3.1.2 Toto zboží musí být využíváno po dobu nejméně dvaceti čtyř měsíců poté, co je hospodářské subjekty nacházející se na Kanárských ostrovech propustí do volného oběhu.

4.3.1.3 Rovněž od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2021 se plně pozastavují cla společného celního sazebníku pro dovoz surovin, součástí a dílů, které spadají pod kódy KN uvedené v příloze II v aktualizovaném znění, na Kanárské ostrovy a které se na Kanárských ostrovech používají pro průmyslovou přeměnu a údržbu.

4.3.2 Aby se zabránilo zneužití nebo jakékoli změně tradičních obchodních toků, budou výrobky, na které se vztahuje pozastavení cla, podléhat kontrole konečného využití.

4.3.3 Pro suroviny, součásti a díly bude pozastavení cla platit pouze v případě, že se budou využívat na Kanárských ostrovech pro průmyslovou přeměnu a údržbu.

4.3.4 Kromě toho budou muset místní společnosti investiční prostředky využívat na ostrovech alespoň po dobu dvou let, než je budou moci volně prodat jiným společnostem nacházejícím se v jiných částech celního území Unie.

4.3.4.1 S cílem poskytnout investorům dlouhodobou perspektivu a umožnit hospodářským subjektům dosažení určité úrovně průmyslové a obchodní činnosti se na dobu deseti let plně prodlouží pozastavení cel společného celního sazebníku pro některé výrobky uvedené v příloze II a příloze III nařízení (ES) č. 740/2002.

4.3.4.2 Aby bylo zajištěno, že výhod těchto celních opatření budou využívat pouze hospodářské subjekty nacházející se na území Kanárských ostrovů, mělo by být pozastavení podmíněno konečným využíváním výrobků v souladu s ustanoveními celního kodexu Společenství; pro případ odklonu obchodu se Komisi svěřují prováděcí pravomoci, které jí umožní pozastavení cel dočasně zrušit.

5. Obecné připomínky

5.1 EHSV vítá návrh na změnu nařízení (ES) a domnívá se, že zvláštní opatření, jež obsahuje, mohou být přijata, aniž by to jakýmkoli způsobem ohrozilo celistvost a soudržnost právního řádu Unie včetně vnitřního trhu a společných politik.

5.2 Tato odůvodnění právní a ekonomické povahy potvrzují další okolnosti: pracovní skupina Komise pro hospodářské otázky celních sazeb nevznesla proti navrhovanému přijetí daných opatření žádné námitky a k přípravě opatření nebylo třeba vypracovat posouzení dopadu z důvodu jejich univerzální použitelnosti.

5.3 Komise opírá návrh nařízení o článek 349 SFEU, ačkoli plné znění opatření se vztahuje k celní politice, jež spadá do výlučné pravomoci EU. Proto se předpoklad, že opatření budou postoupena vnitrostátním parlamentům, jeví jako příliš formalistický; tento předpoklad je zřejmě odvozen z příliš širokého výkladu prvního odstavce článku 2 protokolu číslo 1 přiloženého ke Smlouvě o EU a SFEU (o úloze vnitrostátních parlamentů v EU).

5.4 Lze předpokládat, že důsledkem této okolnosti bude zpoždění procesu přijetí nařízení, jenž se možná neobjede bez vzniku interních polemik či sporů, jež často ohrožují celkový zájem EU nebo úspěšné dosažení některých specifických cílů, mezi něž patří i ochrana nejvzdálenějších území a regionů před nepříznivými ekonomickými podmínkami.

5.5 Bylo by rovněž vhodné kvantitativně i kvalitativně vymezit pojem „odklon obchodu“, jenž může oprávnit Komisi k tomu, aby prostřednictvím prováděcích aktů zrušila celní výjimky.

5.6 Zvláště vzhledem k vyhodnocení kvantitativní stránky těchto odklonů bude třeba vypracovat komplexní ekonomické analýzy trhu, jež určí, jaká je skutečná rovnováha mezi dovozem příslušných výrobků a potřebami odvíjejícími se od poptávky obchodního sektoru ostrova po těchto výrobcích.

5.7 Podobně by bylo třeba vyjasnit právní povahu aktů, jež přinesou konečné rozhodnutí o zachování či zrušení pozastavení, jakmile uplyne 12 měsíční lhůta, kterou stanovuje čl. 4 odst. 1 návrhu nařízení.

5.8 Vzhledem k tomu, že přijetí nařízení o dočasném pozastavení, o které se zde jedná, přísluší Radě, a to prostřednictvím zvláštního legislativního postupu, zdá se logické, aby tím, kdo přijme zmíněné konečné rozhodnutí a omezí tak svěřenou pravomoc Komise přijmout případně akty související se zmíněným dočasným odvoláním na dobu nanejvýše 12 měsíců, byla rovněž Rada.

5.9 EHSV se domnívá, že návrh pomáhá zaručit hospodářskou, sociální a územní soudržnost a rovnost příležitostí při účasti na hospodářské soutěži na celém území Evropské unie, protože vyrovnává trvalá znevýhodnění vyplývající ze zeměpisné polohy, přírodních podmínek a dále znevýhodnění ekonomické, sociální a strukturální povahy, jež jsou pro Kanárské ostrovy typická.

5.10 Předpokládané pozastavení cel je v souladu se zásadou proporcionality, pokud vezmeme v úvahu intenzitu znevýhodnění Kanárských ostrovů a tato znevýhodnění vyjádříme z hlediska míry přístupnosti, demografické situace a případně produktivity. EHSV je toho názoru, že cílem pozastavení cel je vyrovnat dodatečné náklady, které neoddělitelně souvisejí s polohou ostrovů, a že tato pozastavení nezpůsobují pokřivení trhu, ba naopak představují prvek rovnováhy.

6. Konkrétní připomínky

6.1 Protože nedošlo ke snížení deficitu přístupnosti k evropskému kontinentu, vytvoření zvláštního hospodářského a daňového režimu představuje nástroj, jenž posílí dynamiku hospodářství Kanárských ostrovů a jenž znamená pokus o vyrovnání strukturálních znevýhodnění, kterým čelí.

6.2 Velikost trhu kanárské ekonomiky a jejích podniků neumožnila vytvořit politiky zaměřené na součinnost mezi službami souvisejícími se surovinami, pokud jde o výrobní postupy, dopravu a prodej na vnitřním spotřebním trhu, a exportní kapacitou, takže podniky byly zbaveny možnosti dodat přidanou hodnotu udržitelným způsobem či prostřednictvím mezních nákladů vázaných na poptávku (využití úspor z rozsahu).

6.3 To vše jsou činitele spojené s ostrovním charakterem. „Dodatečné náklady“ způsobují ztrátu konkurenceschopnosti průmyslového odvětví oproti ostatním trhům, které ve stále globalizovanějším prostředí díky možnosti delokalizovat nabývají na důležitosti, a to s důsledky, jaké by měl pro kanárskou ekonomiku pokles v odvětví, jež vytváří stabilní a lépe kvalifikovaná pracovní místa a v němž lze snáze rozvíjet inovační postupy.

6.4 Daňové a celní mechanismy se pokusily kompenzovat „dodatečné náklady“ v nejvzdálenějším regionu, s nimiž se musí potýkat průmysl. Nedávná studie vyčíslila „dodatečné náklady“ nejvzdálenějšího regionu Kanárské ostrovy na 5 988 273 924 eur, z nichž více než 25 % jde na vrub průmyslu.

6.5 Kanárské odvětví průmyslu je toho názoru, že 32 % z „dodatečných nákladů“ odpovídá tomu, co se nazývá „nevytížená výrobní kapacita“, což jsou takové „dodatečné náklady“, jež vznikají neschopností využít výhody úspor z rozsahu, a to kvůli skutečnosti, že kanárské podniky se potýkají s omezeným místním trhem a mají potíže při snaze vstoupit na vnější trhy, neboť 25 % dodatečných nákladů souvisí s dopravou a 28 % „dodatečných nákladů“ s energiemi.

V Bruselu dne 22. září 2011 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Úř. věst. C 211, 19.8.2008, s. 72.

(2) Úř. věst. C 221, 17.9.2002, s. 37.

(3) Údaje Španělského národního statistického ústavu.

(4) Úř. věst. C 268, 19.9.2000, s. 32.

(5) Úř. věst. C 211, 19.8.2008, s. 72.

(6) Akt o přistoupení, protokol 2.

(7) Úř. věst. L 171, 29.6.1991, s. 1.

(8) Úř. věst. L 171, 29.6.1991, s. 5.