ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
19.

domnívá se, že programy Galileo a EGNOS by jako evropské programy vlastněné EU, které reagují na zájem veřejnosti na úrovni EU, měly být financovány hlavně z rozpočtu EU; je přesvědčen, že vedle příspěvku z rozpočtu EÚ by se měly přezkoumat veškeré případné finanční zdroje včetně inovativních forem financování; zdůrazňuje, že pravděpodobným důsledkem nouzových rozpočtových řešení vypracovaných ad hoc, jakých jsme byli svědky v minulosti, je ohrožení úspěchu a přínosu takovýchto strategických a rozsáhlých projektů EU a oslabení politicky vhodného momentu, jenž je s nimi spojen; je přesvědčen, že by se mělo nalézt vhodné, globální a dlouhodobé řešení financování; navrhuje, aby se z rozpočtu EU poskytla předem stanovená roční částka (na financování zbývající infrastruktury programu Galileo a na provozní náklady); poukazuje na to, že odhadované částky uvedené v posouzení v polovině období provedeném na dobu po roce 2013 jsou orientační, a vyzývá Komisi, aby do léta 2011 předložila podrobný rozpis odhadovaných finančních požadavků s cílem zvýšit odpovědnost, předvídatelnost a transparentnost projektu;
10.

konstatuje, že pravomoci týkající se vztahů mezi EU a Kanadou jsou pouze na federální úrovni, ale jelikož kanadské provincie a teritoria odpovídají za plnění smluvních závazků, které spadají do jejich pravomoci, považuje jejich účast za nezbytnou, a vítá jejich podíl na jednáních o všeobecné hospodářské a obchodní dohodě a vybízí provincie a teritoria ke sladění politik a postupů, aby mohly být potenciální zisky co největší; domnívá se, že úspěšná jednání by měla zahrnovat jasně stanovené závazky provinčních a teritoriálních vlád;
32.

konstatuje se znepokojením relativně skromnou účast některých členských států na 7. RP, která nepřispívá k územní soudržnosti a vyváženému rozvoji v Evropě; je přesvědčen, že lepší koordinace, provázanost a synergické působení mezi 7. RP a strukturálními fondy a fondy soudržnosti i lepší využívání programu „Lidé“, by mohly usnadnit účast nedostatečně zastoupených členských států; domnívá se, že využíváním strukturálních fondů na posílení výzkumné infrastruktury a budování kapacit při výzkumu a inovacích, by mohly všechny členské státy dosáhnout vyšší úrovně excelence (výstup k excelenci); vítá proto vytvoření skupiny odborníků pro synergie (SEG), zřízené pro nalezení synergií mezi 7.RP, strukturálními fondy a rámcovým programem pro konkurenceschopnost a inovace; zdůrazňuje nicméně, že je naprosto nezbytné rozlišovat mezi kritérii pro 7. rámcový program a strukturálními fondy, jelikož při přidělování finančních prostředků ze 7. rámcového programu (jež je cele řízeno a koordinováno Komisí) by měl převážit princip dosahování vynikajících výsledků pro zajištění maximálního přínosu oblasti výzkumu, vývoje a inovací v Evropě; s uspokojením konstatuje, že na období let 2007–2013 byla v rámci fondů soudržnosti jako podpora inovací přidělena částka 86 miliard EUR (25 % z celkové částky), ze které 50 miliard EUR tvoří prostředky přidělené na základní výzkum a technický rozvoj, což představuje celkový rozpočet 7. rámcového programu; zdůrazňuje význam teritoriálního rozměru výzkumu a vývoje se zohledněním specifických potřeb a schopností jednotlivých území při vypracovávání příslušných politik („inteligentní specializace“); vidí proto zapojení regionálních a místních orgánů jako klíčové při posilování výzkumných a inovačních kapacit svého regionu; doporučuje, aby byly současné nevyčerpané finanční prostředky z rozpočtu EU až do konce roku 2013 a prostředky na období 2014–2020 více orientovány na inovace, vědu a výzkum, a to z hlediska lidských zdrojů, rozvoje a infrastruktury;
26.

uznává, že ačkoliv mezinárodní trend panující v souvislosti s dvoustrannými obchodními dohodami postupně směřuje k širšímu uznávání pracovních a sociálních standardů spojených s obchodními programy, dohody o volném obchodu dosud sociální standardy zmiňují jen zřídka; vyjadřuje politování nad tím, že EU nemá k dispozici jednotné znění „sociální klauzule“, která by mohla být začleňována do všech dvoustranných obchodních dohod; naléhavě vyzývá EU, aby v souladu s dalšími mezinárodně přijatými a uznávanými standardy (jako jsou základní pracovní standardy MOP) začlenila do všech dohod EU o vnějším obchodu sociální klauzuli, a to i do dohod vznikajících v rámci WTO;
44.

zdůrazňuje, že orgán ESMA odpovídá za provádění a vymáhání souladu ratingových agentur s nařízením (ES) č. 1060/2009; domnívá se, že jsou-li externí ratingy prováděny pro regulační účely, neměly by být chápány pouze jako stanoviska, a že ratingové agentury by měly odpovídat za konzistentní používání stanovené metodiky svých ratingů; doporučuje proto, že by ratingové agentury měly podléhat občanskoprávní odpovědnosti v případě hrubé nedbalosti nebo nesprávného jednání stanovených konzistentně v celé EUa že by Komise měla určit způsoby, jak by členské státy do svého občanského zákoníku tuto občanskoprávní odpovědnost zapracovaly;
54.

zdůrazňuje, že snadno dostupná, flexibilní a individuální odborná příprava je pro jednotlivce důležitá v různých životních etapách, neboť usnadňuje a zlepšuje jejich profesní účast na trhu práce; domnívá se, že odborné vzdělávání a příprava by měly být fyzicky i cenově dostupné ve všech fázích života občanů, nezávisle na jejich postavení na trhu práce či příjmech, a to nejen s cílem podporovat celoživotní vzdělávání, ale rovněž s cílem přispívat k rozvoji stávajících povolání a k vytváření povolání nových podle aktuálních potřeb společnosti; domnívá se dále, že by měly být považovány za důležitý nástroj pro prodloužení celého pracovního života jednotlivců;
25.

zdůrazňuje, že posouzení dopadu by měla být prováděna nejen před schválením legislativního textu (ex ante), ale i poté (ex post); zdůrazňuje, že posouzení ex post jsou nutná k přesnějšímu vyhodnocení toho, zda byly skutečně dosaženy cíle dané právní normy a zda je třeba tento právní předpis upravit, případně zda ho lze ponechat v jeho stávající podobě; nicméně zdůrazňuje, že posouzení dopadu ex post by nikdy neměla nahradit povinnost Komise coby „ochránce smluv“ účinně a včas sledovat uplatňování práva Unie členskými státy;
5.

uznává nezbytnost dalšího pokroku v oblasti smluvního práva a z dalších možností upřednostňuje možnost 4 zavedení nepovinného nástroje formou nařízení, a to po posouzení dopadu a vyjasnění právního základu; věří, že tento nepovinný nástroj by mohl být doplněn „sadou nástrojů“, která by mohla být podpořena interinstitucionální dohodou; vyzývá k vytvoření „evropských standardních vzorů smluv“, které by byly přeloženy do všech jazyků EU a propojeny s on-line systémem alternativního řešení sporů, což by bylo hospodárnějším a jednodušším řešením jak pro smluvní strany, tak pro Komisi;
158.

konstatuje, že desetiletý cyklus VFR, který navrhla Komise v přezkumu rozpočtu, by mohl zajistit výraznou stabilitu a předvídatelnost pro období finančního programování, ale protože by se celkové stropy a hlavní právní nástroje stabilizovaly na období 10 let, zvýšila by se tím nepružnost VFR a přizpůsobení se novým situacím by bylo nesmírně obtížné; domnívá se však, že o cyklu 5+5 let by se dalo uvažovat pouze v případě, že by bylo dosaženo dohody s Radou o maximální úrovni flexibility, včetně přezkumu v polovině období, a že by tato flexibilita byla zakotvena v nařízení o VFR;
15.

uznává, že za účelem poskytování globálních veřejných statků je nutné zajistit spolupráci s mnoha rozvojovými zeměmi i mimo oficiální rozvojovou pomoc; domnívá se, že tato forma spolupráce by měla být regulována a že prostředky by měly plynout prostřednictvím jednoho nebo několika samostatných nástrojů, aby byla zajištěna transparentnost a ochráněna charakteristická povaha rozvojové spolupráce coby autonomní politiky v oblasti vnějších vztahů; v souladu se závazkem, který Evropská rada přijala na zasedání ve dnech 29.–30. října 2009, trvá na tom, že financování boje proti změně klimatu by nemělo zpochybňovat či ohrožovat boj proti chudobě ani probíhající úsilí o dosažení rozvojových cílů tisíciletí a že omezené finanční prostředky, které jsou k dispozici na oficiální rozvojovou pomoc, by neměly být v rozvojových zemích používány na jiné než rozvojové účely; zdůrazňuje, že není třeba měnit definici oficiální rozvojové pomoci, jak ji stanovila Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, a vyzývá Komisi, aby zajistila, že žádné rozvojové projekty financované Evropskou unií nebudou v rozporu s celosvětovou snahou o zmírnění následků změny klimatu a že nebudou mít na klima vliv, především v případě rozsáhlých projektů budování infrastruktury nebo projektů na malých ostrovech, které pocítí nepříznivé následky změny klimatu jako první;
8.

poukazuje na to, že při posuzování komplexních dohod předložených k vyslovení souhlasu se bude Parlament snažit uplatňovat jednotný soubor kritérií; konstatuje, že při takovém posuzování se Parlament zaměří na to, aby zjistil, do jaké míry jsou splněna následující kritéria: omezení přístupu na trh a investičních příležitostí jsou uvolněna vyváženým způsobem; jsou poskytovány pobídky s cílem zachovat a rozšířit sociální a ekologické normy; jsou poskytnuty dostatečné záruky v oblasti ochrany osobních údajů a soukromí; je zohledněno vzájemné uznávání v oblasti bezpečnosti a bezpečnostních norem a je zajištěna vysoká úroveň ochrany práv cestujících;
2.

souhlasí s Komisí, že cílený akční plán představuje v této chvíli nejlepší způsob, jak dále stimulovat vývoj a používání aplikací EGNOS a Galileo, a to zejména v dopravě; zdůrazňuje, že družicové navigační systémy by měly zajišťovat interoperabilitu mezi různými systémy (včetně konvenčních) a měly by rovněž umožňovat intermodální využití pro služby osobní i nákladní přepravy;
158.

zdůrazňuje, že pro dosažení cílů Unie inovací je klíčové plné zapojení regionálních a místních orgánů, neboť tyto orgány mají významnou úlohu pro setkávání podniků, znalostních institucí, veřejných orgánů a občanů v duchu konceptu „diamant 4“, neboť slouží jako prostředník mezi těmito různými subjekty, členskými státy a EU; vyzývá proto Komisi, aby navrhla oblasti pro diskusi a provozní uspořádání, aby se regiony mohly zapojit do poskytování co nejvhodnějších reakcí na závažné výzvy společnosti, a to plně v souladu se zásadou subsidiarity a při zohlednění konkrétních potřeb jednotlivých regionů;
1.

vítá následující cíle stanovené v závěrech ze zasedání Evropské rady v Barceloně: do roku 2010 poskytovat péči o dítě pro nejméně 90 % dětí ve věku od 3 let do věku povinné školní docházky a pro nejméně 33 % dětí ve věku do 3 let, tvrdí však, že Rada a Komise musí tyto cíle revidovat a aktualizovat a do středu svých politik péče o děti v raném věku a jejich vzdělávání musí postavit potřeby a nejlepší zájmy dítěte;
9.

vyzývá ázerbájdžánské orgány, aby pokračovaly v dialogu se členy organizací občanské společnosti, přijaly veškerá opatření, která by jednotlivcům umožnila svobodně se zapojit do pokojné demokratické činnosti, a umožnily aktivistům svobodně se organizovat, aniž by do tohoto procesu zasahovala vláda;
10.

zdůrazňuje, že stále ještě je třeba čelit hospodářské krizi, a to vytvořením rámce správy ekonomických záležitostí, který dokáže vynutit fiskální disciplínu a koordinaci, stabilizovat měnovou unii a zvýšit míru investic do produktivních pracovních míst; naléhavě žádá Komisi, aby co nejdříve předložila návrhy trvalého mechanismu pro řešení krizí spravovaného podle pravidel Unie, studii proveditelnosti týkající se zřízení systému společného vydávání evropských státních dluhopisů na základě společné a nerozdílné odpovědnosti a návrhy na plné začlenění strategie EU 2020 do rámce stability a na jednotné vnější zastupování eurozóny;
35.

chápe koncepce „ochrany soukromí již od návrhu“ (privacy by design) a „standardní nastavení ochrany soukromí“ (privacy by default) jako posílení ochrany údajů a podporuje jejich konkrétní uplatňování a další rozvoj a také potřebu prosazovat využívání technologií zvyšujících ochranu soukromí; upozorňuje na to, že při jakémkoli uplatňování „ochrany soukromí již od návrhu“ je nutné vycházet z pevně stanovených a konkrétních kritérií a definic, aby bylo chráněno právo jednotlivců na soukromí a ochranu údajů, a aby byla zajištěna právní jistota, transparentnost, rovné podmínky a volný pohyb; je přesvědčen, že „ochrana soukromí již od návrhu“ by měla být založena na zásadě minimalizace údajů, kterou se rozumí to, že všechny produkty, služby a systémy by měly být vytvářeny takovým způsobem, aby shromažďovaly, používaly a předávaly pouze osobní údaje, které jsou naprosto nezbytné pro jejich fungování;
98.

domnívá se, že k úhradě by sice mělo dojít až poté, co budou prostředky EU vyplaceny na projekty, příjemci by však neměli být zatěžováni žádným dalším břemenem v podobě úrokových sazeb, v nichž banky nebo jiné finanční instituce neodrážejí nízký rizikový faktor těchto úvěrů;
24.

domnívá se také, že své místo by mělo mít v rozpočtové podpoře i hledisko rovnosti žen a mužů, které by se mělo uplatňovat v průběhu celého rozpočtového procesu a v jehož rámci by měl být podporován dialog s ženskými organizacemi a měly by být stanoveny genderově specifikované ukazatele;
50.

navrhuje zřízení pracovní skupiny na vysoké úrovni zástupců zúčastněných stran, jak doporučuje 3. fórum sociálních služeb veřejného zájmu, jež by byla otevřená, flexibilní a transparentní, široce by zastupovala jednotlivé zúčastněné strany a byla zaměřená na dosažené reforem, jako jsou politické iniciativy uvedené v této zprávě a stanoviscích k ní, v doporučení 3. fóra sociálních služeb veřejného zájmu, druhé dvouroční zprávě komise a zprávách Výboru pro sociální ochranu i v dalších objevivších se návrzích; navrhuje, aby této pracovní skupině spolupředsedali Evropský parlament a komisař odpovídající za sociální věci a aby zahrnovala zástupce Parlamentu, příslušných komisařů, Rady, sociálních partnerů a organizací občanské společnosti zastupující uživatele a poskytovatele sociálních služeb obecného zájmu, Výboru regionů, místních orgánů a dalších odpovídajících zúčastněných stran. Pracovní skupina by mohla: — zvážit relativní výhody zřízení evropského pozorovacího nebo zdrojového střediska pro veřejné služby obecného zájmu, jež by sbíralo informace pocházející z různých zdrojů ve členských státech a umožňovalo výměnu osvědčených postupů v souvislosti s těmito službami na celostátní, regionální a místní úrovni; — usilovat o dosažení široké shody o dalších krocích zaměřených na vyjasnění právních nejistot a dvojznačností ohledně sociálních služeb veřejného zájmu, — zhodnotit, zda je třeba znovu navrhnout evropská nařízení o jednotném trhu, jež dopadají negativně na poskytovatele sociálních služeb obecného zájmu tak, aby respektovala a podporovala odpovědnosti členských států při definování, financování a poskytování sociálních služeb obecného zájmu a zohledňovala přitom současný přehled pravidel Komise, — provést za pomoci Výboru pro sociální ochranu souhrnnou studii o funkčnosti sociálních služeb obecného zájmu, — přezkoumat, jak by členské státy při definování sociálních služeb obecného zájmu mohly zohlednit služby specializující se na osoby určitého pohlaví, zejména poradenství a sociální služby zaměřené speciálně na ženy, ale také významné služby, které přispívají k zvyšování kvality života žen a k dosažení jejich rovnoprávného postavení, jako jsou zdravotnické služby, zejména služby v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví, vzdělávání a péče o starší osoby, — podporovat inovace, jako je rejstřík sociálních služeb obecného zájmu členského státu, pilotní systém péče o seniory a akční program založený na dobrovolném evropském rámci kvality; — zvážit, jak by členské státy mohly rozvíjet formy pomoci v domácnosti, včetně podpory seniorů a zranitelných osob obojího pohlaví, a snížit negativní dopady v zaměstnání a u penzí na osoby pečující o své rodinné příslušníky;
I.

vzhledem k tomu, že nejasné znění preambule, zejména částí týkajících se závazků maďarského státu vůči občanům maďarské národnosti žijícím v zahraničí, by mohlo položit právní základ pro aktivity, které by sousední země mohly vnímat jako vměšování do jejich vnitřních záležitostí, což by mohlo vést ke zvýšení napětí v regionu,
46.

zdůrazňuje důležitost infrastruktury na úrovni distribuce a významnou úlohu, kterou hrají producenti, kteří jsou současně spotřebiteli, a provozovatelé distribuční soustavy při začleňování decentralizovaných energetických produktů a opatření týkajících se efektivity na straně poptávky do soustavy; zdůrazňuje, že pokud by bylo upřednostněno řízení na straně poptávky a výroba energie na straně poptávky, značně by to posílilo integraci decentralizovaných zdrojů energie a urychlilo dosažení celkových cílů energetické politiky; je přesvědčen, že to zahrnuje to i vnitrostátní projekty infrastruktury, které mají pozitivní dopad i mimo státní hranice, pokud jde o zásobování nebo propojení vnitřního trhu s energií;
28.

vyžaduje, aby členské státy a Komise zavedly opatření, která zlepší přístup k financování a k podpoře výzkumných projektů pro zajištění vývoje co nejlepších technologií identifikace místa volajícího, a to i prostřednictvím internetového hlasového protokolu (VoIP), a v souladu s tím podporuje rozvoj nové generace standardů a předpisů; žádá, aby prostředky z programu na podporu politiky informačních a komunikačních technologií vyčleněných v rozpočtu EU pro rok 2009, 2010 a 2011 byly přidělovány na podporu testování a zavádění inovativních služeb (založených na internetovém hlasovém protokolu VoIP a IP přístupu k lince 112), které lze uvést do praxe prostřednictvím na síti nezávislých aplikací, před zavedením systému nové generace linky 112 v EU; vyzývá dále Komisi, aby prověřila zavádění aplikací nové generace linky 112, jako je posílání textových zpráv, videopřenosy a komunikace prostřednictvím sociálních sítí, a aby prověřila to, jak tyto aplikace, které jsou v současné době občanům dostupné, mohou být zapojeny do systému komunikace v nouzové situaci s cílem zlepšit přístup k lince 112, a aby dále podpořila reakci při mimořádných událostech iniciovanou ze strany občanů;
22.

bere na vědomí vážné obavy, které vyjádřili pouliční prodejci působící na veřejných prostranstvích z toho, že by směrnice 2006/123/ES mohla být v členských státech uplatňována způsobem, jenž rozšíří pojem přírodních zdrojů i na veřejné pozemky, čímž by se časově omezila povolení pro výkon obchodní činnosti na veřejných prostranstvích; to by mělo závažné negativní dopady na zaměstnanost, svobodu volby spotřebitelů a samotnou existenci tradičních místních pouličních trhů;
87.

s cílem zajistit transparentnost a přijetí rozvojových projektů financovaných plně nebo zčásti EU nebo členskými státy ze strany veřejnosti, požaduje vytvoření elektronické databáze, která by poskytovala informace o oficiální rozvojové pomoci; je přesvědčen, že tato databáze by měla umožňovat uživateli zjišťovat informace o všech dárcovských projektech a programech EU a případně agentur OSN i všech přijímajících zemích, které je financují, a údaje o organizacích, které je realizují; je toho názoru, že by tato databáze měla být uživatelsky vstřícná a volně přístupná přes internet a měla by být vybavena funkcí umožňující snadné vyhledávání konkrétních informací podle souboru předem stanovených kritérií (dárce, odvětví oficiální rozvojové pomoci, místo, stav projektu, druh financování a rozvojové cíle tisíciletí) a nabízet tabulky a mapy pro potřeby analýzy; konstatuje, že taková databáze by sehrávala rovněž významnou úlohu při posílení koordinace a harmonizace mezi dárci a propojení s vládami přijímajících zemí;
73.

vyzývá k přijetí opatření, jejichž cílem bude podpořit řídící schopnosti primárních producentů a producentských organizací a jejich vyjednávací sílu ve vztahu k dalším hospodářským subjektům v potravinovém dodavatelském řetězci (především maloobchodníkům, zpracovatelům a dodavatelům vstupů do zemědělství), a to při respektování řádného fungování vnitřního trhu; zastává názor, že je třeba urychleně zlepšit fungování potravinového dodavatelského řetězce, a to prostřednictvím legislativních iniciativ s cílem dosáhnout větší transparentnosti cen potravin a opatření zaměřených na nekalé obchodní praktiky, což zemědělcům umožní získat přidanou hodnotu, již si zaslouží; vyzývá Komisi, aby posílila postavení zemědělců a podpořila spravedlivou soutěž; je přesvědčen, že by se mělo zvážit jmenování veřejného ochránce práv, který by mohl řešit spory mezi subjekty v celém potravinovém dodavatelském řetězci;
24.

zdůrazňuje, že společná pravidla pro řízení fondů, způsobilost pro čerpání, provádění auditů a podávání zpráv o projektech financovaných z Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského rybářského fondu (zejména pokud jde o opatření na podporu zvýšení hospodářské rozmanitosti venkovských a rybářských oblastí) by hrála nejen klíčovou úlohu při posilování a usnadňování účinnějšího provádění programů politiky soudržnosti, ale výrazně by pomohla i snahám o zjednodušení; domnívá se dále, že by se tím zjednodušilo jak využití fondů ze strany příjemců, tak správa fondů vnitrostátními orgány, přičemž by se snížilo riziko chyb při poskytování potřebných výjimek s ohledem na specifika jednotlivých politik, nástrojů a příjemců a usnadnila by se účast v programech politiky soudržnosti pro malé subjekty, stejně jako čerpání dostupných prostředků, pokud toto zjednodušení bude podpořeno dostatečnými finančními prostředky na technickou podporu;
52.

žádá, aby byla komunikace mezi všemi subjekty zapojenými do procesu uplatňování územní spolupráce lépe koordinována, navrhuje, aby všechny programy spadající do stejného okruhu zavedly souběžně s logem každého programu (třeba ve standardizované velikosti) jednotné identifikovatelné logo (např. znovu zavést dobře známé LOGO „INTERREG“), podle nějž by bylo možné je na první pohled rozeznat, a vyzývá Komisi, aby do začátku příštího programového období připravila v příhraničních oblastech rozsáhlou mediální informační kampaň o výhodách územní spolupráce a to dosažených výsledcích v této oblasti;
38.

je přesvědčen, že zjednodušení ustanovení a postupů by mělo přispět k rychlému přidělování prostředků a plateb a mělo by tedy na úrovni EU a na vnitrostátní úrovni pokračovat a v období po roce 2013 by mělo vést ke zlepšení pravidel bez toho, aby bylo zdrojem závažných obtíží pro příjemce; domnívá se, že regionální politika by měla být lépe přizpůsobena potřebám uživatelů a že by zjednodušení mělo snížit administrativní bariéry a náklady i jiné překážky, které brání v plnění politických cílů, mělo by zabránit nejasnostem a chybným výkladům současných administrativních postupů a na druhé straně by mělo zajistit pružnější řízení projektů, synchronizované kontroly a zvýšení účinnosti této politiky; lituje, že kvůli nadbytečné byrokracii, příliš komplikovaným pravidlům, která jsou často měněna, a nedostatečně harmonizovaným postupům zůstává značný objem prostředků nevyužit; domnívá se, že je zapotřebí dosáhnout rovnováhy mezi zjednodušením pravidel a postupů a jejich stabilitou;
zdůrazňuje, že proces „regenerace měst“ a „začleňování městské dimenze“ by mohl vést k nové „městské alianci“, která by sdružovala všechny zúčastněné strany zapojené do procesu „budování měst“; tato aliance by byla nadále založena na konsenzu a byla by formálně vytvořena s novými formami správy, v nichž by sociální a občanské sítě hrály významnou roli, přičemž společným cílem by bylo modernizovat, regenerovat a skutečně znovuobjevit „existující města“, a to při optimálním využití lidských, sociálních, materiálních, kulturních a hospodářských zdrojů, jež byly vytvořeny v minulých letech, a nasměrovat je do výstavby měst, která budou účinná, inovativní, inteligentní, udržitelnější a sociálně integrovanější;
B.

vzhledem k tomu, že ar-Rahím an-Našírí byl ve vazbě USA téměř devět let, a vzhledem k tomu, že přestože byl uveden na obžalobě předložené federálnímu soudu USA již několik měsíců po jeho zatčení v roce 2002, nebyl ihned postaven před soudní orgán a bezodkladně souzen, jak to vyžaduje mezinárodní právo, ale byl místo toho tajně zadržován až do té doby, než byl v roce 2006 převezen do Guantánama,