SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Deváté sdělení o uplatňování článků 4 a 5 směrnice 89/552/EHS ve znění směrnice 97/36/ES a směrnice 2007/65/ES za období 2007–2008 (Podpora evropských a nezávislých audiovizuálních děl) /* KOM/2010/0450 konecném znení */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 23.9.2010 KOM(2010) 450 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Deváté sdělení o uplatňování článků 4 a 5 směrnice 89/552/EHS ve znění směrnice 97/36/ES a směrnice 2007/65/ES za období 2007–2008(Podpora evropských a nezávislých audiovizuálních děl) SEK(2010) 995 SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Deváté sdělení o uplatňování článků 4 a 5 směrnice 89/552/EHS ve znění směrnice 97/36/ES a směrnice 2007/65/ES za období 2007–2008(Podpora evropských a nezávislých audiovizuálních děl) ÚVOD Toto sdělení je vypracováno podle čl. 4 odst. 3 směrnice Rady 89/552/EHS ze dne 3. října 1989 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících provozování televizního vysílání[1] (směrnice o televizi bez hranic) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/36/ES ze dne 30. června 1997[2] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/65/ES ze dne 11. prosince 2007 ( směrnice o audiovizuálních mediálních službách )[3] (dále jen „směrnice“)[4]. V tomto sdělení Komise podeváté od přijetí směrnice podává zprávu o uplatňování článků 4 a 5 směrnice, nyní za období 2007–2008. Sdělení je založeno na statistických výkazech členských států o dosahování podílů uvedených ve zmíněných článcích každým z televizních programů, které spadají do jejich pravomoci, a předkládá stanovisko Komise k uplatňování těchto ustanovení, včetně hlavních závěrů vyplývajících ze zpráv členských států. Účel těchto zpráv vypracovávaných jednou za dva roky je dvojí. Zaprvé tímto sdělením podle čl. 4 odst. 3 směrnice dává statistické výkazy členských států na vědomí ostatním členským státům, Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Zadruhé je jeho cílem prověřit, zda se řádně používají opatření členských států přijatá na podporu evropských děl a nezávislé produkce. Pro potřeby vytvoření této zprávy poskytla Komise všem členským státům předdefinovaný seznam kanálů vyňatý z databáze Evropské audiovizuální observatoře MAVISE[5]. Účelem bylo použít jednotný základ ke zvýšení soudržnosti a srovnatelnosti statistických údajů poskytnutých členskými státy. Podle ustanovení směrnice byly ze seznamu odstraněny místní kanály, protože nespadají do působnosti článků 4 a 5 (podle článku 9), dále kanály, které nevysílají v jednom z jazyků EU (29. bod odůvodnění směrnice 97/36/ES), a kanály, jejichž vysílání je určeno výlučně pro příjem ve třetích zemích a které nelze přijímat v EU (čl. 2 odst. 6). Jak bylo uvedeno už v minulé zprávě, všechny kanály spadající do pravomoci daného členského státu se musely posuzovat nezávisle na jejich podílu sledovanosti. Další podrobné informace lze nalézt v podkladových dokumentech k pracovnímu dokumentu útvarů Komise, který je přiložen k tomuto sdělení. Poprvé splnily povinnost podávání zpráv o uplatňování článků 4 a 5 za období 2007–2008 i Bulharsko a Rumunsko, které přistoupily k EU dne 1. ledna 2007 a za období 2005–2006 poskytly statistické údaje dobrovolně. Sdělení tak poprvé obsahuje povinné výkazy všech 27 členských států. STANOVISKO KOMISE K UPLATŇOVÁNÍ ČLÁNKŮ 4 A 5 Obecné připomínky Články 4 a 5 ve vztahu k evropské audiovizuální tvorbě Během zkoumaného období vykazovala evropská audiovizuální tvorba rostoucí trend, který byl zaznamenán už v období 2005–2006. Počet subjektů televizního vysílání a kanálů roste každým rokem, zejména v důsledku přechodu na digitální technologie, které přejí vzniku nových platforem a velkého počtu úzce specializovaných kanálů. S tímto fenoménem roste i roztříštěnost podílů sledovanosti, jak zdůraznilo už i osmé sdělení[6]. Podle údajů Evropské audiovizuální observatoře vzrostl počet kanálů v zemích EU-27 z 5 151 kanálů v roce 2006 na 6 067 kanálů v roce 2008, což představuje nárůst o 17,8 %. Počet kanálů s celonárodním pokrytím vzrostl z 1 967 v roce 2006 na 2 702 v roce 2008, což představuje nárůst o 37,36 %. Za stejné období přesáhl růst celkového počtu kanálů zahrnutých[7] do zpráv členských států růst zaznamenaný na trhu: jejich počet se zvýšil z 1 107 kanálů v roce 2006 (EU-27[8]) přes 1 590 v roce 2007 až na 1 679 v roce 2008. Oproti roku 2006 tak vykazuje údaj z roku 2008 nárůst o 51,6 %. Tento rozdíl mezi mírou růstu zaznamenanou na trhu a mírou růstu počtu zahrnutých kanálů lze přičítat použití předdefinovaného seznamu kanálů, který představuje ucelenější základ pro práci než seznam používaný v předchozích obdobích. Metody provádění a monitorování členskými státy Metodika monitorování není harmonizována a mezi jednotlivými členskými státy jsou značné rozdíly. V případě předchozích zpráv poskytovaly údaje příslušným orgánům ve většině členských států subjekty televizního vysílání. V některých z nich vnitrostátní orgány nebo soukromé výzkumné společnosti údaje analyzovaly. V jednom případě pocházejí údaje z monitorování každodenního plánování programu prostřednictvím databáze příslušného orgánu. Metody se rovněž liší v závislosti na typu subjektu televizního vysílání (veřejné nebo komerční subjekty). Monitorování se provádí buď namátkou nebo na základě celkového vysílacího času. V jednom státě[9] se sběr statistických údajů omezil na vysílání pozemních kanálů, protože legislativa nedovoluje vnitrostátním orgánům žádat údaje od jiných kategorií kanálů. Stojí za zmínku, že jeden vnitrostátní orgán (v Portugalsku) zlepšil v roce 2008 metodu monitorování tak, že upustil od namátkového sledování a při hodnocení výkonu kanálů se zaměřil na celkové vysílání v průběhu roku. Použití předdefinovaného seznamu kanálů pro potřeby této zprávy si po odstranění řady kanálů ze seznamů vnitrostátními orgány vyžádalo téměř ve všech členských státech další vyjasnění. Postup zacházení s jednotlivými kategoriemi kanálů byl uveden v souladu s pokyny Komise pro sledování provádění článků 4 a 5 směrnice[10]. Ve dvou případech[11] Komise opakovaně zdůraznila, že povinnost podávat zprávy podle čl. 4 odst. 3 směrnice platí pro „každý televizní program“ spadající do pravomoci daného členského státu s výjimkou případů výslovně uvedených v čl. 4 odst. 1[12]. Celkově se počet vnitrostátních zpráv obsahujících údaje o všech zahrnutých kanálech mírně snížil: 12 zpráv z 25[13] poskytlo statistické údaje o evropských dílech pro všechny zahrnuté kanály za rok 2007 a 11 zpráv za rok 2008[14] oproti 14 zprávám z 25 v předchozím sledovaném období. Významnější je nárůst počtu kanálů, u nichž nebyly poskytnuty žádné údaje, ve členských státech, které nezaslaly veškeré údaje. Podle osmého sdělení nebyly poskytnuty údaje o evropských dílech pro 13 kanálů v České republice v roce 2005 a pro 10 kanálů v Itálii v roce 2006. Za sledované období chyběly údaje o evropských dílech u 97 kanálů v Itálii v roce 2007 (83 v roce 2008), 47 kanálů v Německu v roce 2007 a 2008 a 34 kanálů ve Francii v roce 2007 (35 v roce 2008). Důvod tohoto trendu může spočívat v tom, že se na trhu objevil velký počet malých kanálů, což shromažďování údajů komplikuje, ale i v použití předdefinovaného seznamu kanálů. Další odchylky lze nalézt v uplatňování článků 4 a 5 směrnice členskými státy. Jak zdůraznilo už osmé sdělení, minimální žádoucí poměr nezávislých děl podle článku 5 směrnice lze odvodit buď od vysílacího času kanálu nebo od jeho programového rozpočtu[15]. Základ výpočtu se může lišit i v závislosti na typu kanálu[16]. Řada členských států navíc stanovila podrobnější či přísnější pravidla (buď pro všechny subjekty televizního vysílání nebo pouze pro subjekty veřejných služeb), čímž využila možnosti výslovně stanovené v čl. 3 odst. 1 směrnice. Míra flexibility, kterou směrnice při provádění povoluje, ztěžuje zachycení vnitrostátních údajů plně srovnatelným způsobem. Na základě zjištění uvedených v tomto sdělení však Komise může z vnitrostátních zpráv vyvodit spolehlivé závěry o uplatňování článků 4 a 5 na úrovni EU. Nástroje analýzy a hodnocení Podle čl. 4 odst. 3 směrnice Komise zajistí uplatňování článků 4 a 5 v souladu s ustanoveními Smlouvy. Byl vypracován dokument s pokyny[17], který má členským státům pomoci při plnění jejich povinností v oblasti monitorování a podávání zpráv. Tento dokument definuje řadu termínů a vyjasňuje některé pojmy. Dále byla stanovena řada ukazatelů[18], které mají poskytnout nástroj objektivní analýzy pro hodnocení statistických údajů předkládaných členskými státy. Uplatňování článku 4 Tento oddíl obsahuje analýzu plnění povinnosti vysílat, kdy je to možné a vhodnými prostředky, většinový podíl evropských děl, jak je stanoveno v článku 4 směrnice. Průměrný vysílací čas EU vyhrazený evropským dílům na všech kanálech uvedených ve zprávách ve všech členských státech EU-27 činil 62,64 % v roce 2007 a 63,21 % v roce 2008, což za sledované období představuje nárůst o 0,57 procentního bodu[19]. Zatímco v posledním vykazovaném období byl zřejmý vzestupný trend, v roce 2008 se podíl vysílacího času vyhrazeného evropským dílům zmenšil až na úroveň z roku 2005 s průměrem 63,21 %. Střednědobý vývoj (2004[20]–2008) vykazuje poměrně stabilní trend s mírným poklesem o -0,12 procentního bodu mezi průměrem dosaženým v roce 2004 (63,52 %) a v roce 2008 (63,40 %). Vezmeme-li v úvahu tři odlišné skupiny členských států[21], dojdeme k těmto výsledkům: celkové průměry předložené 15 členskými státy vykazují za čtyřleté období vzestupný trend (64,19 % v roce 2008 oproti 63,10 % v roce 2005, což představuje zvýšení o 1,09 procentního bodu), zatímco průměry států EU-10 vykázaly za stejné období pokles o -2,04 procentního bodu (62,11 % v roce 2008 oproti 64,15 v roce 2005). Dva členské státy, které k EU přistoupily v roce 2007 (Bulharsko a Rumunsko), vykázaly oproti předchozímu období nárůst průměru evropských děl: 61,40 % v roce 2008 oproti 59,40 % v roce 2005 (dva procentní body). Vezmeme-li v úvahu, že k EU přistoupily teprve nedávno, je jejich výkon chvályhodný a potvrzuje, že jejich plné zapojení do režimu směrnice v oblasti podpory evropských děl proběhlo hladce. V průběhu období 2005–2008 tak celkové údaje zůstaly poměrně stabilní a jasně nad hranicí 50 %, kterou požaduje článek 4. Pohlédneme-li během sledovaného období na úroveň členských států, průměrný podíl vysílacího času vyhrazený evropským dílům se v roce 2007 pohyboval od 27,90 % (Kypr) po 85,00 % (Polsko), v roce 2008 od 30,00 % (Kypr) po 83,11 % (Polsko). Pokud jde o nárůst průměrného podílu vysílacího času za stejné období, 14 členských států vykázalo pozitivní trend, 11 negativní a u dvou zůstal průměr stejný. Srovnáme-li výsledky za rok 2008 s výsledky za rok 2005, ze střednědobého hlediska vykázalo 16 členských států nárůst, přestože v některých případech jen mírný (v 11 státech rovný 5 % nebo nižší). 11 členských státy naopak vykázalo pokles (o méně než 10 % v 8 členských státech). Trendy vysílacího času vyhrazeného evropským dílům za čtyřleté období (2005–2008) jsou zobrazeny v grafu, který byl sestaven pro každý členský stát[22]. Míra plnění požadavků pro všechny zahrnuté kanály v roce 2007 i 2008 se na úrovni členských států pohybovala od 12,5 % (Kypr) po 100 % (Estonsko). Během sledovaného období se míra plnění požadavků ve 12 členských státech zvýšila, v devíti zůstala beze změny a v šesti klesla. Je třeba zdůraznit, že míra plnění požadavků neodráží pouze splnění či nesplnění podílu evropských děl podle článku 4 na jednotlivých kanálech, ale rovněž úroveň poskytnutých či neposkytnutých údajů[23]. Tři členské státy[24] narážely při dosahování požadovaného podílu evropských děl během celého sledovaného období na potíže, přestože ve všech třech případech byly nejhorší výsledky zaznamenány v roce 2007 a v roce 2008 následovalo zlepšení, ve dvou případech jen mírné. Dvěma[25] z nich se nepodařilo dosáhnout požadovaného podílu evropských děl již v jednom ze dvou let předchozího sledovaného období. Komise vyzývá dotyčné členské státy, aby podporovaly kanály spadající do jejich pravomoci v jejich úsilí o zlepšení výkonu a při dosahování trvalého zlepšování v dalších letech. Tyto výsledky ukazují, že ve srovnání s předchozím obdobím zůstal celkový výkon během sledovaného období poměrně stabilní, a obecně ukazují na správné uplatňování článku 4 v celé EU. Je pravda, že v zemích EU-10 byl v období 2007–2008 zaznamenán klesající trend, což lze částečně vysvětlit vysokým počtem nedávno vzniklých specializovaných kanálů s malou sledovaností, které budou k dosažení požadovaného podílu evropských děl potřebovat čas na přizpůsobení. Členské státy se vyzývají, aby pozorně monitorovaly výsledky všech kanálů spadajících do jejich pravomoci a povzbuzovaly je při dosahování podílu evropských děl podle článku 4. Uplatňování článku 5 Druhá část sdělení předkládá výsledky na evropské úrovni týkající se podílu evropských děl nezávislých producentů (nezávislé produkce) podle článku 5 směrnice. Průměrný podíl EU vyhrazený nezávislé produkci vykázaný za všechny zahrnuté kanály ve všech členských státech EU-27 činil 35,26 % v roce 2007 a 34,90 % v roce 2008, což za sledované období představuje pokles o -0,36 procentního bodu. Tento mírný pokles se projevil po vzestupném trendu zaznamenaném od roku 2003. Vezmeme-li v úvahu čtyřleté období 2005–2008[26], v roce 2008 dosahují průměry pokles o -0,83 procentního bodu oproti výsledkům dosaženým v roce 2005. Členské státy by proto měly povzbuzovat subjekty televizního vysílání spadající do jejich pravomoci, aby zvýšily podíl vysílacího času věnovaný nezávislé produkci a dosáhly alespoň úrovně předchozího sledovaného období. V průběhu období 2007–2008 zaznamenalo 13 členských států pozitivní vývoj a 14 členských států negativní. Všechny členské státy dosáhly během sledovaného období 10% hranice podílů nezávislé produkce. V předchozím sledovaném období[27] této hranice nedosáhl jeden členský stát. V průběhu čtyřletého období 2005–2008 zaznamenalo osm členských států nárůst od 1,40 (Spojené království) po 32,20 procentního bodu (Kypr). Celkem vykázalo 19 členských států oproti roku 2005 pokles v rozsahu od -0,20 (Rakousko) po -16,80 procentního bodu (Švédsko). Ve srovnání s čísly za rok 2005 zaznamenal v roce 2008 poměr nezávislé produkce v EU-15 pokles o -4,36 procentního bodu, v EU-10 nárůst o 4,56 procentního bodu a ve dvou nejmladších členských státech pokles o -1,35 procentního bodu. Průměr v EU-10 v roce 2008 (35,10 %) se blíží úrovni dosažené v EU-15 za stejné období (36,02 %). Průměrná míra plnění požadavků v EU dosahovala ve všech členských státech 70,39 % v roce 2007 a 72,35 % v roce 2008. Za čtyřleté období 2005–2008 klesla míra plnění požadavku v EU-25[28] o -1,06 procentního bodu Ve srovnání s výsledky za rok 2004 činí pokles -7,06 procentního bodu. Tento pokles lze zčásti přičíst nárůstu počtu zahrnutých kanálů během sledovaného období a množství nesdělených údajů o vysílání nezávislé produkce[29]. Průměrná míra plnění požadavku v každém členském státě se v roce 2007 pohybovala od 35,13 % (Bulharsko) po 100 % ve čtyřech členských státech (Estonsko, Litva, Lucembursko a Malta) a v roce 2008 od 35,12 % (Itálie) po 100 % ve třech členských státech (Estonsko, Litva a Malta). Za sledované období se průměrná míra plnění požadavku zvýšila v deseti členských státech, zůstala beze změny v osmi členských státech a klesla v devíti členských státech. Státy EU-10 s průměrnou mírou plnění požadavku 78,67 % v roce 2007 a 83,30 % v roce 2008 dosáhly vyšší míry než EU-15 (68,92 % v roce 2007 a 69,24 % v roce 2008), což potvrzuje úspěšné provádění článku 5 v členských státech EU-10. Průměrný podíl EU vyhrazený novým evropským dílům nezávislé produkce (nová díla[30]) dosáhl v roce 2007 výše 62,99 % a v roce 2008 výše 63,88 % ze všech evropských děl vytvořených nezávislou produkcí, což představuje mírné zvýšení (-0,89 procentního bodu) během sledovaného období. Ve srovnání v průměrem dosaženým v roce 2005[31] (68,75 %) však průměr za rok 2008 představoval pokles o -4,87 procentního bodu. Ze střednědobého hlediska vykazují čísla klesající trend, přičemž průměr 64,88 % dosažený v roce 2008 v EU-25[32] představuje ve srovnání s výsledkem za rok 2004 (69,09 %) pokles o -4,21 procentního bodu. Tento klesající trend je třeba porovnávat se vzestupným trendem o 4,97 procentního bodu za období 2001–2006, který byl uveden v osmém sdělení. Pokud vezmeme v úvahu období 2005–2008, představoval průměrný podíl nových děl v zemích EU-10 v roce 2008 (65,39 %) pokles o -6,90 procentního bodu oproti číslu za rok 2005 (72,29 %). Skupina EU-15 dosáhla nižšího průměru než skupina EU-10 jak v roce 2008 (64,53 %), tak i v roce 2005 (66,23 %), ale pokles zaznamenaný v letech 2005–2008 (-1,69 procentního bodu) byl rovněž nižší než v zemích EU-10. Výsledky EU-10 tak opět potvrzují, že článek 5 byl v těchto zemích úspěšně proveden, přestože je třeba vyvinout další úsilí a napravit patrný klesající trend, což platí i pro EU-15. Dva nejmladší členské státy zaznamenaly ve sledovaném období velmi dobrý výkon (průměr 56,7 % v roce 2007 a 51,35 % v roce 2008), což potvrzuje jejich hladké zapojení do režimu článku 5. Výsledky ukazují, že požadavky článku 5 ohledně vysílání nezávislé produkce se na úrovni EU bez potíží plní včetně přiměřeného podílu nových děl, přestože byl ve sledovaném období oproti úrovni dosažené v roce 2005 zaznamenán klesající trend. Členské státy se proto vyzývají, aby monitorovaly uplatňování článku 5 subjekty televizního vysílání, které spadají do jejich pravomoci, a povzbuzovaly pozitivní vývoj vysílání evropské nezávislé produkce a nových děl. ZÁVĚRY Statistické údaje členských států ukazují, že vysílání evropských děl na úrovni EU vykázalo v tomto sledovaném období velmi mírný nárůst. V období 2005–2008 byl vývoj stabilní, přestože mezi lety 2005 a 2007 došlo k několika odchylkám (vzrůstající trend následovaný poklesem v roce 2007). V roce 2008 však vysílání evropských děl spadlo zpět na úroveň z roku 2005 (63,2 % pro EU-27). Ukazuje to poměrně vysoký stupeň stabilizace s podílem dostatečně převyšujícím požadavek článku 4. Tento výsledek je dále třeba vykládat na pozadí trvalého růstu počtu kanálů na trhu a vzniku malých specializovaných kanálů, pro něž může být obtížné plnit požadovaný podíl evropských děl hned od začátku jejich provozu. Tento aspekt již zdůraznilo osmé sdělení a měl by se brát v úvahu při hodnocení celkového výkonu v oblasti vysílání evropských děl v EU v tomto sledovaném období. Přestože je celková situace uspokojivá, je stále co zlepšovat. Zaprvé by měly tři členské státy, jimž se v letech 2007 a 2008 nepodařilo dosáhnout požadovaného podílu evropských děl, zvýšit úsilí, zlepšit svůj výkon a ještě posílit nárůst (byť v jednom případě velmi mírný) zaznamenaný již v roce 2008. Vzhledem k tomu, že dva z těchto členských států, které neplní požadavky směrnice, patří do skupiny EU-10, mělo by zvýšení jejich průměrného podílu evropských děl pozitivní dopad na klesající trend zaznamenaný v EU-10 mezi léty 2005 a 2008, který by měl být rovněž napraven. Za pozornost stojí vysoký podíl vysílání evropských děl dosažený ve sledovaném období dvěma nejmladšími členskými státy a nárůst, kterého dosáhly za období 2005–2008. Pokud jde o provádění článku 5 směrnice, celkový vývoj pozorovaný ve sledovaném období vykazuje v oblasti nezávislých děl mírně klesající trend. Podle statistických výkazů členských států byl pokles zaznamenán jak v tomto sledovaném období, tak v období 2005–2008. Přestože se nejedná o pokles významný (-0,83 procentního bodu za léta 2005–2008), je opakem pozitivního vývoje zaznamenaného v předchozím období. V oblasti nezávislé produkce je třeba konstatovat, že EU-10 svůj výkon zlepšila. Poměrně ostřejší klesající trend se v období 2005–2008 objevuje u nových děl nezávislé produkce. Členské státy se vyzývají, aby povzbuzovaly kanály spadající do jejich pravomoci ke zvýšenému úsilí s cílem zvýšit zařazování děl nezávislé produkce a nových děl do programu. Výsledky dosažené ve sledovaném období nicméně svědčí o uspokojivém provádění článku 5 a jejich úroveň dostatečně překračuje podíly požadované jeho ustanovení. Jak uvedlo již osmé sdělení, výsledky analýzy zpráv předložených členskými státy[33] ukazují, že požadavků článků 4 a 5 směrnice bylo v období 2007–2008 bez potíží dosaženo, jak ukazuje i níže uvedený graf. [pic] [1] Úř. věst. L 298, 17.10.1989. [2] Úř. věst. L 202, 30.7.1997. [3] Úř. věst. L 332, 18.12.2007. [4] Po uplynutí lhůty pro provedení směrnice 2007/65/ES byly tyto tři směrnice kodifikovány jako směrnice 2010/13/EU. Součástí kodifikace bylo přečíslování článků. Články 16 a 17 nahradily dřívější články 4 a 5, jejich význam však zůstal nezměněn. [5] http://mavise.obs.coe.int/. [6] http://ec.europa.eu/avpolicy/reg/tvwf/implementation/promotion/index_en.htm. [7] Definice „zahrnutých“ kanálů je uvedena v příloze 1, ukazateli 1 pracovního dokumentu: celkový počet identifikovaných kanálů minus počet nefunkčních kanálů a počet vyňatých (v důsledku jejich programu) nebo vyloučených (v důsledku zákonné výjimky) kanálů. [8] Pro účely srovnání byly k výpočtu celkového počtu kanálů za roky 2005 a 2006 použity i dobrovolně poskytnuté údaje Bulharska a Rumunska. [9] Viz příloha 3 s. 120 (Kypr). Legislativní situace by se měla během následujících měsíců změnit. [10] Viz http://ec.europa.eu/avpolicy/docs/reg/tvwf/eu_works/controle45_en.pdf. Z působnosti článků 4 a 5 jsou vyňaty pouze místní (subregionální) kanály, dále kanály nevysílající v jazycích EU a kanály, jejichž vysílání je určeno výlučně pro příjem ve třetích zemích a které nelze přijímat v EU. [11] Komise zaslala dopisy Německu a Portugalsku, že je nezbytné uplatňovat články 4 a 5 i na regionální a filmové kanály, protože jejich vnitrostátní orgány se domnívaly, že tyto kanály jsou vyňaty. Po obdržení dopisu Komise Portugalsko již údaje týkající se filmových kanálů za rok 2008 předložilo, Německo slíbilo, že statistické údaje o regionálních kanálech bude shromažďovat pro příští vykazované období. [12] Pouze kanály vysílající výlučně zprávy, sportovní události, soutěže, reklamy, teleshopping a teletext jsou z povinnosti podle článků 4 a 5 vyňaty. [13] V tomto případě se posuzovala EU-25 za období 2007–2008, takže lze údaje porovnávat s údaji z předchozího sledovaného období. V každém případě jsou čísla pro EU-27 za období 2007–2008 stejná. [14] Týká se Estonska, Irska, Řecka, Kypru, Lotyšska, Litvy, Lucemburska, Malty, Rakouska, Polska, Finska a Spojeného království. Spojené království poskytlo v roce 2007 údaje pro všech 396 zahrnutých kanálů, v roce 2008 pro všechny kromě dvou. [15] Francie a Itálie už v předchozím sledovaném období ohlásily, že si vybraly druhou možnost. Viz osmé sdělení. [16] To platí v případě Francie u digitálních pozemních kanálů. Procento se vypočte podle obratu předchozího roku, což je lepší základ pro posouzení než základ uvedený ve směrnici. V pracovním dokumentu útvarů Komise připojeném k osmému sdělení Komise vyzvala Francii, aby předložila údaje způsobem, který přesně ukazuje soulad francouzských kanálů s článkem 5 směrnice. [17] Viz poznámka pod čarou 11. [18] Viz příloha 1 pracovního dokumentu útvarů Komise. [19] Čísla uvedená na úrovni EU představují matematický průměr všech vnitrostátních průměrů vypočtených na základě statistických údajů poskytnutých členskými státy. Nejedná se o vážený průměr, protože pro všechny kanály nejsou k dispozici veškeré parametry nezbytné pro správné vážení. [20] Rok 2004 je prvním rokem, s nímž je možné porovnat údaje (EU-25) s údaji za období 2007–2008. Pro účely srovnání je průměr uvedený za rok 2008 vypočten pro EU-25 (bez Bulharska a Rumunska). [21] EU-15 (původní členské státy), EU-10 (členské státy, které k EU přistoupily v roce 2004) a dva nejmladší členské státy (Bulharsko a Rumunsko), které k EU přistoupily v roce 2007. [22] Viz grafy v bodu 2 pracovního dokumentu útvarů Komise: Uplatňování článků 4 a 5: podrobná analýza. [23] Viz příloha 1 – ukazatel 3 – pracovní dokument útvarů Komise. [24] Kypr (27,9 % vysílacího času věnovaného evropským dílům v roce 2007, 30 % v roce 2008), Švédsko (45,1 % vysílacího času věnovaného evropským dílům v roce 2007, 45,5 % v roce 2008) a Slovinsko (34,1 % vysílacího času věnovaného evropským dílům v roce 2007, 44,6 % v roce 2008). [25] Slovinsku v roce 2005 a Švédsku v roce 2006. [26] Pro účely srovnání zahrnují průměry za roky 2005 a 2006 i údaje dobrovolně poskytnuté Bulharskem a Rumunskem, které k EU přistoupily k 1. lednu 2007. [27] Kypr vykazoval v průměru 9,7 % nezávislé produkce v roce 2005 a 6,5 % v roce 2006, za sledované období však dosáhly průměry 39,6 % v roce 2007 a 41,9 % v roce 2008. [28] Základ EU-25 byl použit, aby umožnil srovnání s obdobím 2004–2008. [29] Pro účely tohoto ukazatele se má za to, že kanály, pro něž nebyly sděleny žádné údaje, neplní stanovené požadavky – viz příloha 1: Ukazatele výkonu – ukazatel 5. [30] Tj. díla vysílaná do pěti let od jejich výroby. [31] Pro účely srovnání byly základem výpočtu údaje EU-27. [32] Základem je EU-25, aby bylo možné srovnání v číslem za rok 2004. [33] Viz bod 2 pracovního dokumentu útvarů Komise: Uplatňování článků 4 a 5: podrobná analýza.