Návrh nařízení Rady o obecných ustanoveních týkajících se Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti {SEK(2004) 924} /* KOM/2004/0492 konecném znení - AVC 2004/0163 */





V Bruselu dne 14.7.2004 KOM(2004) 492 v konečném znění 2004/0163 (AVC) Návrh NAŘÍZENÍ RADY o obecných ustanoveních týkajících se Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti (předložená Komisí) {SEK(2004) 924} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Úvod: nutnost revidovat PřEDPISY DNE 10. ÚNORA 2004 KOMISE PřIJALA NÁVRH finančních výhledů rozšířené Evropské unie složené z 27 členských států na období 2007-2013 [KOM(2004)101]. V této souvislosti Komise zaujala stanovisko, že je třeba posílit intervence Unie v celé řadě klíčových politických oblastí. Komise zejména rozhodla, že zásadním prvkem finančního balíčku by měla být ambiciózní politika soudržnosti. V rozhodnutí se odrazila práce vykonaná od zveřejnění druhé zprávy o soudržnosti v roce 2001, která zahájila diskusi o budoucnosti politiky soudržnosti v rozšířené Unii [KOM(2001)24]. Dne 18. února 2004 Komise přijala třetí zprávu o soudržnosti [KOM(2004)107], která obsahuje podrobný návrh priorit a systému přidělování pomoci pro programy nové generace v rámci politiky soudržnosti na období 2007-2013. Návrh je v souladu s hlavními směry uvedenými ve sdělení Komise k dalšímu finančnímu výhledu. Třetí zpráva o soudržnosti dospěla k závěru, že rozšíření Unie na 25 členských států, a následně na 27 či více, představuje bezprecedentní výzvu pro konkurenceschopnost a vnitřní soudržnost Unie. Rozšíření vedlo ke zvětšení rozdílů v úrovni hospodářského vývoje, ke geografickému posunu problému nerovností směrem na východ a k obtížnější situaci v oblasti zaměstnanosti: - Rozdíl v HDP na osobu mezi 10 % obyvatel žijících v nejrozvinutějších regionech a stejným procentem obyvatel žijících v nejméně rozvinutých regionech se v porovnání se situací v EU složené z 15 členských států více než zdvojnásobil. - V EU složené z 25 členských států žije v regionech, kde HDP na osobu činí méně než 75 % průměru EU, 123 miliónů lidí - což představuje přibližně 27 % z celkového počtu obyvatel - oproti 72 miliónům lidí, čili 19 % celkové populace, v EU složené z 15 států. Z toho čtyři z každých deseti občanů žijí v regionech, které patří do 15 „starých“ členských států, zatímco zbývajících šest jsou státní příslušníci 10 „nových“ členských států. - Má-li se průměrná úroveň zaměstnanosti v 10 nových členských státech vyrovnat se zbytkem EU, bude třeba vytvořit čtyři milióny pracovních míst. V rozšířené EU rovněž přetrvávají významné rozdíly v zaměstnanosti podle věku a pohlaví. Zároveň celá EU čelí problémům plynoucím z pravděpodobného urychlení hospodářské restrukturalizace v důsledku globalizace, otevírání trhů, technologické revoluce, rozvoje ekonomiky a společnosti založené na znalostech, stárnutí obyvatelstva a nárůstu imigrace. Kromě toho se hospodářský růst v EU od roku 2001 významně zpomalil. V důsledku toho v mnoha částech Unie opět vzrostla nezaměstnanost se všemi vyplývajícími sociálními důsledky. Jako odrazového můstku do budoucnosti by Unie měla plně využít příležitostí, které nabízí současný trend směřující k oživení. Hlavy států a předsedové vlád Unie, kteří se sešli v Lisabonu v březnu 2000, v úsilí o zlepšení výkonnosti ekonomik EU stanovili strategii, jejímž cílem je vytvořit z Evropy do roku 2010 nejúspěšnější a nejkonkurenceschopnější ekonomiku na světě založenou na znalostech. Zasedání Rady v Nice v prosinci 2000 převedlo lisabonské cíle snížení chudoby na koordinovanou strategii EU zaměřenou na sociální začlenění. Na zasedání Rady v Göteborgu v červnu 2001 byla lisabonská strategie rozšířena o nový důraz na ochranu životního prostředí a dosažení udržitelnější struktury rozvoje. Politika soudržnosti významně přispívá k realizaci těchto cílů. Růst a soudržnost se ve skutečnosti vzájemně podporují. Tím, že Unie snižuje rozdíly, pomáhá zajistit, aby k celkovému hospodářskému rozvoji Unie přispívaly všechny regiony a sociální skupiny a aby z něj také měly prospěch. Článek 3 a 158 Smlouvy odráží tuto vizi, která byla posílena návrhem Smlouvy o Ústavě, do níž byl vložen jasnější odkaz na územní rozměr soudržnosti. Politika soudržnosti je také nezbytná v situaci, kdy ostatní politiky Společenství přinášejí významný prospěch kombinovaný s omezenými, ale lokalizovanými náklady. Politika soudržnosti pomáhá tyto přínosy rozšířit. Předvídáním změn a usnadněním přizpůsobivosti může politika soudržnosti přispět k omezení nepříznivých dopadů. Z tohoto důvodu musí být politika soudržnosti ve všech svých rozměrech chápána jako nedílná součást lisabonské strategie, třebaže dnes, jak zdůraznila Komise ve svém návrhu dalšího finančního výhledu, je třeba politický koncept, který tvoří základ lisabonské strategie, doplnit a aktualizovat. Jinými slovy, politika soudržnosti musí začleňovat lisabonské a göteborské cíle a stát se klíčovým prostředkem k jejich realizaci pomocí národních a regionálních rozvojových programů. Posílení regionální konkurenceschopnosti pomocí cílených investic v celé Unii a nabízení hospodářských příležitostí, které lidem pomohou realizovat jejich schopnosti, bude tedy oporou růstového potenciálu hospodářství EU jako celku ke společnému prospěchu všech. Zajišťováním vyváženějšího rozložení hospodářské činnosti v Unii pomáhá regionální politika zmenšovat tlak nadměrné koncentrace a dopravního zahlcení. Reforma politiky soudržnosti by také měla nabídnout příležitost k větší efektivitě, transparentnosti a politické odpovědnosti. To především a zejména vyžaduje vymezit strategický přístup k této politice, vyjmenovat její priority, zajistit koordinaci se systémem hospodářského a sociálního řízení a umožnit pravidelnou a otevřenou kontrolu dosaženého pokroku. To vyžaduje další zjednodušení systému řízení zavedením diferenciace a přiměřenosti v souvislosti s řádnou finanční správou. Rovněž je nezbytné dále decentralizovat odpovědnost směrem k partnerům v členských státech, regionech a na místních úřadech. Tato předloha nařízení je návrhem Komise pro další generaci programů politiky soudržnosti. Představuje základ, na němž Rada, podle článku 55 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech musí uvedené nařízení přezkoumat nejpozději do 31. prosince 2006. Komise zdůrazňuje, že je třeba přijmout nařízení v průběhu roku 2005, aby bylo možno rok 2006 věnovat přípravě na období 2007-2013. 2. Nová architektura politiky soudržnosti EU po roce 2006 Komise navrhuje, aby se opatření podporovaná politikou soudržnosti soustředila na investice do omezeného počtu priorit Společenství, které odrážejí programy z Lisabonu a Göteborgu, u nichž lze očekávat, že intervence Společenství vyvolá pákový efekt a přinese významnou přidanou hodnotu. Proto u operačních programů Komise předkládá základní seznam omezeného počtu následujících klíčových témat: inovace a hospodářství založené na znalostech, životní prostředí a prevence rizik, dostupnost a služby v obecném hospodářském zájmu. U programů souvisejících se zaměstnaností se bude klást důraz na provádění reforem nutných k pokroku směrem k plné zaměstnanosti, ke zlepšení kvality a produktivity práce a k podpoře sociální integrace a soudržnosti, v souladu se směry a doporučeními v rámci Evropské strategie zaměstnanosti (ESZ). Soustředění se na tři cíle Společenství Sledování prioritních témat by bylo organizováno ve zjednodušeném a transparentnějším rámci s budoucí generací programů seskupených pod třemi hlavičkami: konvergence; regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost; územní spolupráce. 2.1. Konvergence Cíl „konvergence“ se týká méně rozvinutých členských států a regionů, které jsou podle Smlouvy vrcholnou prioritou politiky soudržnosti Společenství. Smlouva vyzývá ke zmenšování rozdílů mezi „úrovní rozvoje různých regionů a na snížení zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů nebo ostrovů, včetně venkovských oblastí“ (článek 158). Rozšíření s sebou přinese bezprecedentní zvýšení rozdílů v Unii, jejichž zmenšení bude vyžadovat dlouhodobé a nepřetržité úsilí. Tento cíl se týká především těch regionů, jejichž HDP na osobu je menší než 75 % průměru Společenství. Klíčovým cílem politiky soudržnosti v této souvislosti bude podporovat podmínky zvyšující růst a faktory vedoucí ke skutečné konvergenci. Rozvoj dlouhodobé konkurenceschopnosti a zaměstnanosti by měly plánovat strategie. Komise rovněž navrhuje, aby dočasná podpora rámci této priority platila pro ty regiony, kde by byl HDP na osobu nižší než 75 % průměru Společenství vypočítaného pro Unii složenou z patnácti států (tzv. statistický dopad rozšíření). Jde o regiony, kde se objektivní okolnosti nezměnily, přestože jejich HDP na osobu bude v rozšířené Unii relativně vyšší. V zájmu spravedlnosti, a aby se dotyčným regionům umožnilo dokončit proces konvergence, bude podpora vyšší než bylo v roce 1999 rozhodnuto v Berlíně pro tzv. „postupné vyřazování“ regionů současné generace. Programy by byly podporovány z finančních zdrojů Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti v souladu s principy stanovenými ve Smlouvě. Fond soudržnosti se bude vztahovat na členské státy s HDP menším než 90 % průměru Společenství. Pomoc z Fondu soudržnosti bude podmíněna plněním podmínek ekonomické konvergence a nutností vyhnout se nadměrným schodkům veřejných financí podle článku 104 Smlouvy. Fond soudržnosti v souladu s prioritami stanovenými ve finančním výhledu posílí svůj podíl na udržitelném rozvoji. V tomto ohledu zůstanou ústředními prioritami transevropské dopravní sítě, zejména projekty evropského zájmu, a ekologické infrastruktury. Aby bylo dosaženo přiměřené rovnováhy, která by odrážela specifické potřeby nových členských států, předpokládá se rovněž podpora takových projektů, jako jsou programy železniční, námořní a vnitrozemské vodní cesty a multimodální dopravní programy mimo TEN-T, investice do udržitelné městské dopravy a ekologicky významné investice do klíčových oblastí energetické výkonnosti nebo obnovitelných zdrojů energie. Důraz se bude klást také na posilování institucionální kapacity a efektivity veřejné správy, včetně schopnosti spravovat strukturální fondy a Fond soudržnosti. 2.2. Regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost: předvídat a podporovat změnu I když prioritou politiky soudržnosti zůstávají intervence v méně rozvinutých členských státech, existují významné výzvy, které se týkají všech členských států EU, například rychlé hospodářské a sociální změny a restrukturalizace, globalizace obchodu, vývoj směrem k ekonomice a společnosti založené na znalostech, stárnutí obyvatelstva, rostoucí přistěhovalectví, nedostatek pracovních sil v klíčových odvětvích a problémy se sociálním začleněním. V této souvislosti musí hrát Unie významnou roli. Pro politiku soudržnosti mimo nejméně rozvinuté členské státy a regiony Komise navrhuje dvojí přístup: - Za prvé, prostřednictvím regionálních programů financovaných z Evropského fondu pro regionální rozvoj bude politika soudržnosti pomáhat regionům a regionálním orgánům předvídat a podporovat hospodářské změny v průmyslových, městských a venkovských oblastech posilováním jejich konkurenceschopnosti a atraktivity, přičemž se budou brát v úvahu stávající hospodářské, sociální a územní rozdíly. - Za druhé, pomocí programů financovaných z Evropského sociálního fondu bude politika soudržnosti pomáhat lidem předvídat hospodářské změny a přizpůsobit se jim v souladu s politickými prioritami evropské strategie zaměstnanosti podporou politik zaměřených na plnou zaměstnanost, kvalitu a produktivitu práce a na sociální začlenění. V rámci nových regionálních programů financovaných z Evropského fondu pro regionální rozvoj Komise navrhuje přísnější zaměření intervencí na tři prioritní témata: inovace a znalostní ekonomiku, životní prostředí a prevenci rizik, dostupnost a služby v obecném hospodářském zájmu. Jediným zdrojem financování pro nové programy bude Evropský fond pro regionální rozvoj. Z hlediska rozdělení prostředků je třeba rozlišovat dvě skupiny regionů: - Regiony, které jsou v současné době způsobilé pro cíl 1 a nesplňují kritéria pro priority konvergence i bez statistického dopadu rozšíření. Tyto regiony budou těžit z přechodné podpory (pod hlavičkou „postupného zavádění”), která půjde cestou srovnatelnou s regiony, které v období 2000-2006 již nejsou způsobilé pro cíl 1. - Všechny ostatní regiony Unie, jichž se netýkají ani programy konvergence ani výše popsané „postupné zavádění“ podpory. Pokud jde o operační programy financované z Evropského sociálního fondu, Komise navrhuje podpořit provádění doporučení týkajících se zaměstnanosti a posilovat sociální integraci v souladu s cíli a pokyny evropské strategie zaměstnanosti. Proto by se podpora měla soustředit na čtyři politické priority, které jsou klíčové pro provádění evropské strategie zaměstnanosti a v nichž může financování Společenstvím zajistit přidanou hodnotu: zvyšování přizpůsobivosti pracovníků a podniků; zlepšování přístupu k zaměstnání a zvyšování účasti na pracovním trhu; posilování sociální integrace a boj s diskriminací, mobilizace reforem oblasti zaměstnanosti a integrace. 2.3. Evropská územní spolupráce Na základě zkušeností ze současné iniciativy INTERREG navrhuje Komise vytvořit nový cíl věnovaný prohloubení harmonické a vyvážené integrace území Unie podporou spolupráce mezi jejími jednotlivými složkami na otázkách významných pro Společenství, a to na přeshraniční, nadnárodní a meziregionální úrovni. Opatření bude financováno z Evropského fondu pro regionální rozvoj a soustředí se na integrované programy řízené jediným úřadem sledujícím klíčové priority Společenství související s lisabonským a göteborským programem. Pro přeshraniční spolupráci budou způsobilé všechny regiony podél vnitřních kontinentálních hranic a určité regiony podél vnějších kontinentálních hranic a podél určitých přímořských hranic. Cílem bude podporovat společná řešení společných problémů mezi sousedícími orgány, například rozvoj měst, venkova a pobřeží a rozvoj hospodářských vztahů a vytváření sítí malých a středních podniků. Pokud jde o širší opatření na podporu nadnárodní spolupráce, členské státy a regiony se vyzývají, aby posoudily užitečnost a účinnost 13 stávajících zón nadnárodní spolupráce (definovaných v rámci programu INTERREG IIIB) ve světle rozšíření. Cílem bude spolu s Komisí rozhodnout o počtu zón pro nadnárodní spolupráci, které budou dostatečně koherentní a kde bude možné rozvíjet společné zájmy a příležitosti. Předpokládá se, že tato spolupráce se bude soustřeďovat na strategické priority s nadnárodní povahou, jako je výzkum a vývoj, životní prostředí, prevence rizik a integrované hospodaření s vodou. Komise na závěr navrhuje, aby regiony v budoucnosti začlenily do svých regionálních programů opatření v oblasti meziregionální spolupráce. Aby toho mohlo být dosaženo, bude třeba, aby regionální programy věnovaly určitou část prostředků na výměny, spolupráci a vytváření sítí s regiony v ostatních členských státech. 3. Integrovaná odpověď na specifické CHARAKTERISTIKY ÚZEMÍ ÚčINNÁ POLITIKA SOUDRžNOSTI MUSÍ BRÁT V ÚVAHU SPECIFICKÉ POTřEBY A CHARAKTERISTIKY TAKOVÝCH ÚZEMÍ, JAKO JSOU NEJVZDÁLENěJšÍ REGIONY UNIE, OSTROVY, HORSKÉ OBLASTI, řÍDCE OSÍDLENÉ čÁSTI DÁLNÉHO SEVERU UNIE A URčITÉ PřÍHRANIčNÍ OBLASTI UNIE. Rovněž je třeba, aby vhodně podporovala obnovu měst, venkovské oblasti a oblasti závislé na rybolovu a zajišťovala doplňkovost a konzistenci se specifickými finančními nástroji v oblasti zemědělství a rybolovu. Komise následně zamýšlí v rámci cíle konvergence vytvořit specifický program, který bude kompenzovat specifická omezení nejvzdálenějších regionů, jak uznává článek 299.2 Smlouvy a jak požádala Evropská rada na svém zasedání v Seville ve dnech 21. - 22. června 2002. Kromě toho bude do nových programů „evropské územní spolupráce“ zahrnuto opatření „Grand Voisinage“ zaměřené na usnadnění spolupráce se sousedními zeměmi. Protože problémy dostupnosti a vzdálenosti od velkých trhů jsou zvlášť akutní na mnoha ostrovech a v mnoha horských oblastech a řídce osídlených regionech, zejména na dálném severu Unie, bude se k nim při rozdělování prostředků na prioritu regionální konkurenceschopnosti a zaměstnanosti přihlížet tak, že se použije „územní“ kritérium, kterým se zohlední relativní geografické znevýhodnění takových oblastí. Členské státy by měly zajistit, aby byla specifika těchto regionů brána v úvahu při přidělování zdrojů v rámci regionálních programů. Ve snaze více podpořit opatření v těchto někdy opomíjených oblastech a přihlížet k vyšším nákladům veřejných investic vyjádřeno na osobu se pro další období navrhuje, aby území s geografickým znevýhodněním těžila ze zvýšení maximálního příspěvku Společenství. Na základě silných stránek iniciativy URBAN Komise zamýšlí posílit řešení problematiky měst plnou integrací akcí v této oblasti do regionálních programů. Bude nutné, aby se v regionálních programech uvádělo, jak takové akce probíhají a jak je organizováno další delegování odpovědnosti za tyto akce na městské orgány. 4. Lepší organizace nástrojů PRO VENKOVSKÉ OBLASTI A RESTRUKTURALIZACI ODVěTVÍ RYBOLOVU Komise navrhuje zjednodušit a ujasnit roli různých nástrojů na podporu rozvoje venkova a odvětví rybolovu. Současné nástroje související s politikou rozvoje venkova budou seskupeny v jediném nástroji v rámci společné zemědělské politiky, který má: - zvýšit konkurenceschopnost zemědělského sektoru podporou restrukturalizace, - zlepšovat životní prostředí a krajinu podporou hospodaření s půdou, včetně spolupráce v oblasti financování opatření na rozvoj venkova v souvislosti s chráněnými přírodními oblastmi Natura 2000, - zlepšovat kvalitu života ve venkovských oblastech a podporovat diverzifikaci hospodářských činností prostřednictvím opatření zaměřených na zemědělské odvětví a jiné subjekty na venkově. Do hlavního programování by byla integrována současná iniciativa Společenství LEADER+. Podobně budou opatření ve prospěch restrukturalizace rybolovu seskupena v jediném nástroji, který se soustředí na opatření doprovázející potřeby restrukturalizace rybolovu a zlepšující pracovní a životní podmínky v oblastech, kde hraje významnou roli rybolov, včetně akvakultury. Důležitou součástí těchto návrhů je, že finanční prostředky převedené z politiky soudržnosti na tyto nové nástroje budou i nadále přidělovány tak, aby se při pomáhání méně rozvinutým regionům a zemím, kterých se týkají programy konvergence, dosáhlo stejného stupně soustředění jako dnes. Mimo tyto intervence bude politika soudržnosti podporovat diverzifikaci venkovské ekonomiky a oblastí závislých na rybolovu směrem od tradičních činností. 5. Zjednodušení a DECENTRALIZACE: REFORMOVANÝ PROVÁDěCÍ SYSTÉM I když prováděcí mechanismus politiky soudržnosti v zásadě prokázal svou schopnost realizovat kvalitní programy a projekty v evropském zájmu, objevovala se při řízení současných programů i celá řada problémů. Komise proto zamýšlí zachovat klíčové principy politiky soudržnosti – programování, partnerství, spolufinancování a hodnocení. Navrhuje však zvýšit účinnost politiky zavedením plánovaných reforem, které za prvé podpoří strategičtější přístup k programování, za druhé zavedou v členských státech, regionech a na místních úřadech další decentralizaci pravomocí v rámci existujících partnerství, za třetí posílí výkonnost a kvalitu spolufinancovaných programů prostřednictvím posíleného transparentnějšího partnerství a zřetelných a přísnějších kontrolních mechanismů a za čtvrté zjednoduší řídící systém zavedením větší transparentnosti, diferenciace a proporcionality a zároveň zajištěním řádné finanční správy. 5.1. Strategičtější orientace na priority Unie Komise navrhuje, aby celkový strategický dokument politiky soudržnosti byl schválen Radou se stanoviskem Parlamentu před novým programovým obdobím, a to na základě návrhu Komise stanovujícího jasné priority pro členské státy a regiony. Tento strategický přístup by řídil provádění politiky a přinesl by větší politickou odpovědnost. Pomohl by úžeji specifikovat žádoucí úroveň spolupráce mezi politikou soudržnosti a lisabonským a göteborským programem a zvýšil by konzistentnost s hlavními směry hospodářské politiky a evropskou strategií zaměstnanosti. Evropské orgány by každý rok posuzovaly pokrok strategických priorit a dosažené výsledky na základě zprávy Komise shrnující zprávy členských států o dosaženém pokroku. Kromě toho Komise navrhuje systém dále zjednodušit v řadě klíčových aspektů. 5.2. Programování Systém programování se zjednoduší následovně: Na politické úrovni: na základě strategického dokumentu schváleného Radou by každý členský stát připravil rámcový národní dokument o své strategii rozvoje, který by byl projednán s Komisí a tvořil by rámec pro přípravu tematických a regionálních programů, ale neměl by úlohu – jako stávající rámec podpory Společenství – řídícího nástroje; Na prováděcí úrovni: na základě politického dokumentu by Komise přijala národní a regionální programy pro každý členský stát. Programy by byly definovány pouze na celkové nebo vysoce prioritní úrovni a zdůrazňovaly by nejdůležitější opatření. Od dalších podrobností, které se dnes odrážejí v tzv. „programovém doplňku“, by se upustilo stejně jako od řízení měřením. Počet fondů by byl omezen na tři (Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti) v porovnání se současnými šesti. Oproti současným programům s mnoha fondy by se budoucí intervence Evropského fondu pro regionální rozvoj a Evropského sociálního fondu snažili zaměřit na využívání pouze jednoho fondu na program. V tomto ohledu by působení každého fondu bylo koherentnější, kdyby se Evropskému fondu pro regionální rozvoj a Evropskému sociálnímu fondu umožnilo financovat zbývající činnosti související s lidským a produkčním kapitálem. Financování těchto činností by bylo omezené a přímo spojené s hlavními doménami intervencí každého fondu. To by umožnilo zjednodušení i větší účinnost programování. Fond soudržnosti a Evropský fond pro regionální rozvoj budou sledovat jednotný programovací systém, pokud se bude jednat o dopravní a ekologickou infrastrukturu. Velké projekty by Komise schvalovala samostatně, ale byly by řízeny v rámci souvisejících programů. 5.3. Finanční správa a kontrola V rámci sdíleného řízení je jedním z klíčových cílů budoucího regulačního balíčku pro programové období 2007-2013 jasně vymezit na základě zkušeností získaných z dosavadního právního řádu, rámec, povahu a rozdělení odpovědnosti mezi různé aktéry, jichž se týká realizace rozpočtu Společenství. Mezi ně patří na jedné straně členské státy a prováděcí orgány a na straně druhé Komise. Ujasnění přispěje ke zlepšení efektivity, účinnosti a celkové vyváženosti systému. Systém správy a kontroly Předloha nařízení o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti zvyšuje koherenci a transparentnost celkové struktury systémů správy a kontroly fondů: - koherenci, která jasně definuje minimální podmínky pro systémy kontroly a auditu na všech úrovních procesu a úkoly a povinnosti jednotlivých aktérů; - transparentnost, protože je nutné, aby si různí aktéři, jichž se kontroly týkají, byli vědomi výsledků kontrol každé části pro zlepšení efektivity, účinnosti a celkové vyváženosti systému. Předloha nařízení definuje společný základ minimálního souboru podmínek, který musí splňovat každý systém správy a vnitřní kontroly, jenž se týká správy fondů, a povinnosti členských států a Komise při zajišťování dodržování zásady řádné finanční správy. K tomuto účelu poskytnou členské státy ujištění ve vztahu k systémům správy a řízení: - na začátku období formou stanoviska nezávislého účetního orgánu k systému, - každoročně formou stanoviska účetního orgánu doloženého výroční kontrolní zprávou a - na konci období formou ujištění ke konečnému vyúčtování výdajů. Jakmile bude mít Komise k dispozici ujištění o existenci a řádném fungování národních systémů správy a řízení – ujištění založené na vlastních auditech Komise a na národních auditech -, bude schopna zajistit, aby se její záruka za zákonnost a řádnost deklarovaných výdajů zakládala na výsledcích národních kontrol. Obdobně bude schopna omezit své kontroly na místě pouze na výjimečné okolnosti. Ve stejné linii struktura nařízení navrhuje, aby stupeň zasahování Společenství do správy, hodnocení a kontroly závisel – mimo jiné – na významnosti jeho příspěvku. Předloha obecného nařízení umožňuje členským státům využívat vlastní pravidla a struktury správy a řízení tam, kde ve významné míře převažuje národní příspěvek. Tato možnost platí pouze tehdy, obdrží-li Komise ujištění o spolehlivosti národních systémů správy a kontroly. Zásada doplňkovosti – tj. skutečnost, že prostředky EU by měly národní prostředky doplňovat, nikoli nahrazovat - zůstane klíčovým principem politiky soudržnosti. Avšak v souladu s principem proporcionality bude Komise ověřovat její uplatňování pouze v rámci cíle „konvergence“. Za zajištění toho, aby v programech Regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost a Evropská územní spolupráce princip doplňkovosti platil, by byly zodpovědné členské státy. Finanční správa Pokud jde o finanční správu, pro zjednodušení systému se zavádějí dva důležité aspekty. Platby se budou samozřejmě uskutečňovat na úrovni priorit a již ne na úrovni opatření, jak je tomu dnes. Kromě toho se bude příspěvek Společenství vypočítávat pouze na základě veřejných výdajů. Systém plateb (zálohy a úhrady) i základní princip automatického vyřazení zůstanou zachovány. Předloha nařízení rovněž navrhuje vypracování postupu pozastavení, přerušení a odepření plateb v případě závažných problémů při předložení žádosti o prozatímní platbu. Za účelem zjednodušení finanční správy Komise navrhuje umožnit částečné uzavření programů u operací, které již byly dokončeny. O rozvrhu tohoto uzavření rozhodne členský stát. Způsobilost výdajů by převážně určovala národní pravidla s výjimkou omezeného počtu oblastí jako DPH, kde by nadále platila pravidla Společenství. 5.4. Soustředění prostředků Nejvíce prostředků by se mělo soustředit na nejchudší členské státy a regiony s důrazem na nové členské státy. Na úrovni jednotlivých rozvojových programů by se soustředění dosáhlo zaměřením na lisabonské a göteborské priority, jakož i, v „konvergenčních“ regionech, na posilování institucionální kapacity. Co se týče programů regionální konkurenceschopnosti, současný důraz kladený (v rámci cíle 2) na rozdělení způsobilých oblastí na úrovni samosprávných oblastí, obcí a městských čtvrtí znamenal, že se soustředění chápalo téměř výhradně v mikrogeografickém hledisku. I když geografická koncentrace prostředků v nejhůře postižených oblastech musí v budoucnu zůstat základní součástí tohoto úsilí, musí se také uznat, že vyhlídky těchto oblastí jsou úzce spjaty s úspěchem regionu jako celku. Jak mnoho regionů uznává, vyžaduje to vypracování koherentní strategie pro celý region, která se bude zabývat potřebami jeho nejslabších částí. Pro budoucnost se proto navrhuje upustit od současného systému vytváření mikrozón, což umožní najít vhodnou rovnováhu mezi geografickou koncentrací a jinými formami koncentrace při sestavování programů regionální konkurenceschopnosti v partnerství s Komisí. Nemělo by z toho vyplývat žádné oslabení úsilí o využívání finančních prostředků EU. V rámci „regionální konkurenceschopnosti“ by každý operační program měl odůvodnit svou geografickou, tematickou a finanční koncentraci. V kontextu partnerství by regiony odpovídaly především za zaměření finančních prostředků na témata potřebná k řešení hospodářských, sociálních a územních rozdílů na regionální úrovni. Komise by ověřovala a potvrzovala konzistentnost v době rozhodování o programech. A konečně zásada vyřazení nevyužitých finančních prostředků („pravidlo n+2“), což je závazné pravidlo stejné pro regionální politiku i politiku soudržnosti, by zůstala silnou pobídkou ve prospěch účinné a rychlé realizace programů. 5.5. Větší důraz na výkonnost a kvalitu Účinnost vyžaduje větší zaměření na dopad a výkonnost a lepší vymezení výsledků, kterých má být dosaženo. Celkově by se účinnost politiky soudržnosti zlepšila zavedením každoročního dialogu s evropskými orgány, v němž by se – na základě každoroční zprávy Komise – projednal pokrok a výsledky národních a regionálních programů a tak by se zlepšila transparentnost a odpovědnost vůči institucím a občanům. Hodnocení před, během a po skončení programů by i nadále mělo zásadní význam pro celkovou snahu o zachování kvality. Komise kromě toho navrhuje vytvořit rezervní fond Společenství pro výkonnost, jehož hlavním cílem by bylo odměňovat členské státy a regiony, které vykazují nejvýznamnější pokrok směrem k dohodnutým cílům. Nakonec Komise navrhuje, aby členské státy vytvořily v rámci finančních prostředků, které jim jsou přiděleny, malý rezervní fond, který jim umožní rychle reagovat na nečekané odvětvové nebo místní otřesy vyplývající z průmyslové restrukturalizace nebo z dopadů obchodních dohod. Tento rezervní fond by se používal k poskytování doplňkové podpory na rekvalifikaci nejvíce postižených pracovníků a na diverzifikaci hospodářství v dotyčných oblastech a působil byl jako doplněk národních a regionálních programů, které by měly tvořit hlavní nástroj pro restrukturalizaci a měly by předvídat hospodářské změny. Tyto navrhované změny by měly do fungování politiky vnést větší transparentnost, usnadnit přístup občanů a firem, a tím zvýšit počet předkládaných projektů a přispívat k lepšímu využití zdrojů pomocí větší konkurence při získávání podpory. 6. FINANčNÍ PROSTřEDKY Finanční prostředky věnované na politiku soudržnosti by měly odrážet ambice rozšířené Unie podporovat růst a tvorbu pracovních míst ve znevýhodněných oblastech. Na období 2007-2013 navrhuje Komise přidělit částku 336,1 miliardy EUR (což se rovná částce 373,9 miliardy EUR před převody na navrhované jednotné nástroje rozvoje venkova a rybolovu) na podporu tří priorit reformované politiky soudržnosti. Orientační rozdělení této částky mezi tři priority reformované politiky by bylo následující: - Přibližně 78 % na cíl „konvergence“ (méně rozvinuté regiony, Fond soudržnosti a regiony, které byly znevýhodněny „statistickým dopadem rozšíření“) s důrazem na pomoc dvanácti novým členským státům. Hranice absorbování („strop“) finančních převodů pro jakýkoliv členský stát v rámci politiky soudržnosti zůstane zachována na současných 4 % národního HDP, v úvahu by se braly částky zahrnuté v nástrojích pro rozvoj venkova a rybolov. Regiony postižené tzv. statistickým dopadem rozšíření by měly nárok na zvláštní, snižující se přidělené částky v rámci cíle konvergence, které by usnadnily jejich „postupné vyřazení“. - Přibližně 18 % na cíl „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“. Mimo postupně zaváděné regiony by rozdělení mezi regionální programy financované Evropským fondem pro regionální rozvoj a národní programy financované Evropským sociálním fondem bylo 50-50. - Přibližně 4 % na cíl „evropská územní spolupráce“. Pro rozdělení finančních prostředků mezi členské státy navrhuje Komise uplatnit metodu založenou na objektivních kritériích použitou v době zasedání Rady v Berlíně (1999) pro prioritu „konvergence“ a vzít v úvahu potřebu spravedlnosti s ohledem na regiony postižené statistickým dopadem rozšíření. Prostředky na cíl „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ by Komise rozdělovala mezi členské státy na základě hospodářských, sociálních a územních kritérií Společenství. A konečně počet obyvatel žijících v příslušných regionech a celkový počet obyvatel dotyčných členských států by řídily rozdělování prostředků v rámci cíle „evropská územní spolupráce“. 2004/0163 (AVC) Návrh NAŘÍZENÍ RADY o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 161 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[2], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[4], s ohledem na stanovisko Účetního dvora, vzhledem k těmto důvodům : (1) Článek 158 Smlouvy stanoví, že za účelem posilování hospodářské a sociální soudržnosti Společenství usiluje o snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a na snížení zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů nebo ostrovů, včetně venkovských oblastí. Článek 159 vyžaduje, aby tuto činnost podporovaly strukturální fondy, Evropská investiční banka (EIB) a další dostupné finanční nástroje. (2) Politika soudržnosti by měla přispívat ke zvyšování růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti tím, že začlení priority Společenství pro udržitelný rozvoj, jak je definovala zasedání Evropské rady v Lisabonu a Göteborgu. (3) Hospodářské, sociální a územní rozdíly na regionální i národní úrovni se v rozšířeném Společenství zvětšily. Konkurenceschopnost a zaměstnanost by se proto měla zvyšovat v celém Společenství. (4) Zvýšení počtu pozemních i mořských hranic Unie a zvětšení jejího území znamená, že by se měla zvýšit přidaná hodnota přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce v Unii. (5) Působení Fondu soudržnosti by se mělo začlenit do programování strukturální pomoci, aby se docílilo větší koherence mezi různými fondy. (6) Podle článku 55 nařízení Rady (ES) č. 1260/99 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech[5] má Rada na návrh Komise uvedené nařízení přezkoumat nejpozději do 31. prosince 2006. Aby mohla být provedena reforma fondů, kterou navrhuje toto nařízení, mělo by být nařízení (ES) č. 1260/99 zrušeno. (7) Měla by se upřesnit úloha různých nástrojů poskytujících pomoc pro rozvoj venkova, a to nařízení (ES) č. […], a pro odvětví rybolovu, a to nařízení (ES) č. […][6], a tyto nástroje by se měly začlenit do nástrojů společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky; tyto nástroje by se měly koordinovat s nástroji politiky soudržnosti. (8) Počet fondů poskytujících pomoc v rámci politiky soudržnosti se proto omezuje na Evropský fond pro regionální rozvoj (ERDF), Evropský sociální fond (ESF) a Fond soudržnosti. Pravidla, která platí pro jednotlivé fondy, budou upřesněna v prováděcích nařízeních přijatých podle článku 148, 161 a 162 Smlouvy. (9) Pro zvýšení přidané hodnoty politiky soudržnosti Společenství by se působení strukturálních fondů a Fondu soudržnosti mělo koncentrovat a zjednodušit, a proto by měly být znovu definovány cíle stanovené v nařízení (ES) č. 1260/99. Zároveň by měly být definovány tak, aby usilovaly o konvergenci členských států a regionů, regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost a o evropskou územní spolupráci. (10) V rámci těchto tří cílů by měly být brány v úvahu jak hospodářské a sociální charakteristiky, tak územní charakteristiky. (11) Nejvzdálenější regiony by měly těžit ze specifických opatření a dodatečného financování pro vyrovnání omezení plynoucích z faktorů uvedených v čl. 299 odst. 2 Smlouvy. (12) Severní území Unie, která jsou velmi řídce osídlena, vyžadují vhodné finanční zacházení, které by vyrovnalo účinky uvedeného znevýhodnění. (13) Vzhledem k významu městské dimenze a příspěvku měst, zejména střední velikosti, k regionálnímu rozvoji by se měla městům věnovat větší pozornost a rozvíjet jejich úloha v programování podpory obnovy měst. (14) Fondy by měly přijmout zvláštní a doplňková opatření k opatřením Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropského fondu pro rybolov (EFR) pro podporu hospodářské diverzifikace venkovských oblastí a oblastí závislých na rybolovu. Dále by také regiony, jejichž rozvoj zaostává, měly i nadále těžit ze stejného soustředění finančních prostředků jako v období 2000-2006 prostřednictvím pomoci z těchto nástrojů podporující pomoc z fondů. (15) Opatření pro oblasti s přírodním znevýhodněním, t.j. některé ostrovy, horské oblasti a oblasti s nízkou hustotou osídlení, a rovněž pro určité příhraniční oblasti Společenství po rozšíření by měla být posílena tak, aby odpovídala jejich konkrétním rozvojovým obtížím. (16) Měla by být stanovena objektivní kritéria pro určování způsobilých regionů a oblastí. Proto by zjišťování prioritních regionů a oblastí na úrovni Společenství mělo být založeno na společném systému klasifikace regionů stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 ze dne 26. května 2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS)[7]. (17) Cíl „konvergence“ má zahrnovat členské státy a regiony, jejichž rozvoj zaostává; regiony, na něž je zaměřen cíl „konvergence“, jsou regiony, kde je hrubý domácí produkt (HDP) na osobu měřený paritou kupní síly nižší než 75 % průměru Společenství. Regiony postižené statistickým dopadem souvisejícím se snížením průměru Společenství po rozšíření Unie budou z tohoto důvodu těžit ze zásadní přechodné pomoci, aby mohly dokončit proces konvergence. Tato pomoc skončí v roce 2013 a nemělo by po ní následovat další přechodné období. Členské státy, na něž se zaměřuje cíl konvergence a jejichž hrubý národní důchod (HND) na osobu je menší než 90 % průměru Společenství, budou spadat do působnosti Fondu soudržnosti. (18) Cíl „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ má zahrnovat území Společenství mimo cíl „konvergence“. Způsobilé regiony jsou regiony podle cíle 1 v programovém období 2000-06, které již nesplňují kritéria regionální způsobilosti cíle „konvergence“ a které proto těží z přechodné pomoci, a všechny ostatní regiony Společenství. (19) Cíl „evropská územní spolupráce“ má zahrnovat regiony, které mají pozemní nebo mořské hranice, oblasti nadnárodní spolupráce definované s ohledem na opatření podporující integrovaný územní rozvoj a na podporu sítí pro meziregionální spolupráci a výměnu zkušeností. Zlepšení a zjednodušení spolupráce podél vnějších hranic Společenství znamená využívání nástroje evropského sousedství a partnerství podle nařízení (ES) č. […] a předvstupního nástroje podle nařízení (ES) č. […]. (20) Činnosti fondů a operace, které fondy pomáhají financovat, by měly být koherentní a slučitelné s dalšími politikami Společenství a být v souladu s právními předpisy Společenství. (21) Činnost Společenství by měla doplňovat činnost uskutečňovanou členskými státy nebo se snažit k ní přispívat. Partnerství by mělo být posíleno mechanismy pro zapojení různých typů partnerů, zejména regionů, s plným zřetelem na institucionální uspořádání členských států. (22) Víceleté programování bude zaměřeno na dosažení cílů fondů zajištěním dostupnosti potřebných finančních prostředků a konzistentnosti a kontinuity společné akce Společenství a členských států. (23) V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy může Společenství přijímat opatření pro podporu cílů „konvergence“, „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ a „evropská územní spolupráce“. Těchto cílů nemohou členské státy dostatečně dosáhnout vzhledem k rozsahu rozdílů a k nedostatku finančních prostředků členských států a regionů způsobilých podle cíle „konvergence“. Těchto cílů tedy může být lépe dosaženo na úrovni Společenství prostřednictvím víceleté záruky financování Společenství, která umožňuje, aby se politika soudržnosti soustředila na priority Společenství. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou ve výše uvedeném článku toto nařízení nečiní nic víc, než co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů. (24) Je vhodné posílit subsidiaritu a proporcionalitu intervencí strukturálních fondů a Fondu soudržnosti. (25) Podle článku 274 Smlouvy by v souvislosti se sdíleným řízením měly být upřesněny podmínky umožňující Komisi výkon její odpovědnosti za provádění souhrnného rozpočtu Evropských společenství a objasněna povinnost spolupráce členských států. Uplatňování těchto podmínek umožní Komisi ujistit se o tom, že členské státy využívají fondy zákonně a správně a v souladu se zásadou řádné finanční správy ve smyslu finančního nařízení. (26) Aby byl zajištěn skutečný hospodářský dopad, nesmějí příspěvky ze strukturálních fondů nahrazovat veřejné výdaje členských států za podmínek tohoto nařízení. Ověření zásady adicionality pomocí partnerství by se mělo soustředit na regiony v rámci cíle „konvergence“ vzhledem k rozsahu přidělovaných finančních prostředků a v případě nedodržení zásady adicionality může vést k finančním opravám. (27) V souvislosti s úsilím ve prospěch hospodářské a sociální soudržnosti Společenství podporuje cíl odstranění nerovností a podpory rovného zacházení pro ženy a muže uvedený v článcích 2 a 3 Smlouvy. (28) Soustředění finančních prostředků na cíl „konvergence“ by se mělo zvýšit vzhledem k větším rozdílům v rozšířené Unii, úsilí ve prospěch cíle „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ pro zlepšení konkurenceschopnosti a zaměstnanosti ve zbytku Unie by mělo zůstat zachováno a prostředky na cíl „evropská územní spolupráce“ by měly být navýšeny vzhledem k její zvláštní přidané hodnotě. (29) Měla by existovat ustanovení o přidělování prostředků, které jsou k dispozici. Jsou přidělovány každoročně a musí být zajištěno významné soustředění prostředků na regiony, jejichž rozvoj zaostává, včetně regionů, které dostávají přechodnou podporu kvůli statistickému dopadu. (30) Každoroční částky přidělované členskému státu z fondů budou omezeny stropem stanoveným s ohledem na jeho schopnost tyto prostředky využít. (31) Komise by měla objektivní a transparentní metodou vypracovat orientační rozpis dostupných položek závazků. 3 % částek ze strukturálních fondů přidělovaných členským státům podle cílů „konvergence“ a „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ by měla být převedena do rezerv Společenství pro odměňování kvality a výkonnosti. (32) Vyhrazené částky, které jsou k dispozici z fondů, by se pro použití v programování měly paušálně indexovat. (33) Aby se zvýšil strategický obsah politiky soudržnosti pomocí integrace s prioritami Společenství, a tak se podpořila její transparentnost, měla by Rada přijmout strategické pokyny k návrhu Komise; Rada by měla prozkoumat jejich provádění členskými státy na základě zprávy Komise. (34) Na základě strategických pokynů přijatých Radou by měl každý členský stát vypracovat národní referenční dokument o své rozvojové strategii; dokument tvoří rámec pro přípravu operačních programů, bude projednán s Komisí a Komise o něm rozhodne. (35) Programování a správa strukturálních fondů by se měla zjednodušit s ohledem na jejich specifické rysy tím, že budou vypracovány programy, které budou financovány buď Evropským fondem pro regionální spolupráci nebo Evropským sociálním fondem, přičemž oba fondy budou schopny komplementárně a v omezené míře financovat akce, které spadají do působnosti druhého fondu. (36) Za účelem zlepšení jejich vzájemného doplňování a pro zjednodušení provádění bude pomoc z Fondu soudržnosti a z Evropského fondu pro regionální spolupráci programována společně v operačních programech v oblasti dopravy a životního prostředí. (37) Programování by mělo zajistit koordinaci fondů mezi sebou a koordinaci s dalšími stávajícími finančními nástroji a Evropskou investiční bankou a Evropským investičním fondem. Tato koordinace rovněž zahrnuje přípravu komplexních finančních plánů a partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem. (38) Programové období má trvat po jediné období sedmi let, aby bylo zachováno zjednodušení systému správy definovaného v nařízení (ES) č. 1260/1999. (39) Členské státy a vedoucí orgány by v rámci operačních programů spolufinancovaných z Evropského fondu pro regionální rozvoj měly zorganizovat režim meziregionální spolupráce a brát v úvahu zvláštní rysy oblastí s přírodním znevýhodněním. (40) Při řešení potřeby zjednodušení a decentralizace by se programování a finanční správa měly provádět pouze na úrovni priorit, od rámce podpory Společenství a programového doplňku předpokládaného nařízením (ES) č. 1260/99 se upouští. (41) Členské státy, regiony a vedoucí orgány by v rámci operačních programů spolufinancovaných z Evropského fondu pro regionální rozvoj podle cílů „konvergence“ a „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ měly zorganizovat další delegování priorit týkajících se obnovy měst na městské úřady. (42) Dodatečné příděly pro kompenzaci dodatečných nákladů, s nimiž se setkávají nejvzdálenější oblasti, by měly být začleněny do operačních programů financovaných v těchto regionech z Evropského fondu pro regionální rozvoj. (43) Měly by existovat samostatné režimy pro provádění cíle „evropská územní spolupráce“ financovaného Evropským fondem pro regionální rozvoj. (44) Komise by měla být schopna schválit velké projekty zahrnuté do operačních programů, v případě potřeby spolu s Evropskou investiční bankou, aby bylo možno zhodnotit jejich účel, dopad a mechanismy pro plánované využití prostředků Společenství. (45) V rámci technické pomoci by fondy měly poskytovat podporu pro hodnocení, zlepšení administrativní kapacity spojené se správou fondů, studie, pilotní projekty a zamýšlené výměny zkušeností, zejména pro povzbuzování inovačních přístupů a praxe. (46) Účinnost pomoci z fondů rovněž závisí na zapracování spolehlivého hodnocení do programování a monitorování; měly by být upřesněny povinnosti členských států a Komise v tomto ohledu. (47) Členské státy by v rámci své národní obálky podle cílů „konvergence“ a „regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ měly počítat s malým rezervním fondem, aby byly schopny rychle reagovat na nečekané odvětvové nebo místní otřesy vyplývající z průmyslové restrukturalizace nebo z dopadů obchodních dohod. (48) Je nutné určit prvky pro modulování účasti fondů na operačních programech. Pro zvýšení multiplikačního efektu prostředků Společenství je tedy nutno brát v úvahu povahu a závažnost problémů, jimž dotyčné regiony čelí, provádění priorit Společenství včetně ochrany a zlepšování životního prostředí a mobilizaci soukromých zdrojů v operačních programech prostřednictvím partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem. Proto je rovněž nutné definovat pojem projektu vytvářejícího výnosy a pro tento druh projektů stanovit základ pro výpočet účasti fondů. (49) V souladu se zásadou subsidiarity a s výhradou výjimek předpokládaných nařízeními (ES) č. […] o Evropském fondu pro regionální rozvoj, č. […] o Evropském sociálním fondu a č. […] o Fondu soudržnosti budou pro způsobilost výdajů existovat národní pravidla. (50) Pro zajištění účinnosti, spravedlnosti a udržitelného působení intervence fondů by měla existovat ustanovení zaručující, že investice do podniků jsou dlouhodobé, a znemožňující, aby byly tyto fondy využívány pro zavádění nekalé soutěže. Je nutno zajistit, aby investice, které těží z pomoci fondů, mohly být odepisovány po dostatečně dlouhou dobu. (51) Členské státy přijmou odpovídající opatření pro zajištění řádného fungování systému správy a kontroly. K tomuto účelu je nutno zavést obecné zásady a nezbytné funkce, které musejí plnit systémy všech operačních programů na základě platného práva Společenství pro programové období 2000-2006. (52) Proto je nutné zachovat určení jediného řídícího orgánu pro každou intervenci a ujasnit jeho odpovědnost i funkce orgánu provádějícího audit. Rovněž je nutno zaručit jednotné normy kvality týkající se potvrzování výdajů a žádostí o platbu před jejich předáním Komisi; je nutné vysvětlit povahu a kvalitu informací, na nichž se tyto žádosti zakládají, a k tomuto účelu zřídit funkci potvrzujícího orgánu. (53) Monitorování operačních programů je nutné, aby byla zajištěna kvalita jejich provádění. K tomuto účelu musejí být definovány povinnosti kontrolních výborů i informace, které je nutno předat Komisi, a rámec pro přezkoumání těchto informací. (54) V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality nesou primární odpovědnost za provádění a kontrolu intervencí členské státy. (55) Měly by být upřesněny povinnosti členských států, pokud jde o systémy správy a kontroly, potvrzování výdajů a prevenci, zjišťování a nápravu nesrovnalostí a porušování práva Společenství, aby bylo zaručeno účinné a správné provádění operačních programů. Zejména pokud jde o správu a kontrolu, je nutno stanovit, jakými způsoby by členské státy poskytovaly záruku, že systémy existují a uspokojivě fungují. (56) Aniž by tím byly dotčeny pravomoci Komise, pokud jde o finanční kontrolu, měla by se zvýšit spolupráce mezi členskými státy a Komisí v této oblasti a měla by být stanovena kritéria, která Komisi umožní, aby v souvislosti se svou strategií kontroly národních systémů určila úroveň záruky, kterou obdrží od národních účetních orgánů. (57) Rozsah a intenzita kontrol Společenství bude odpovídat rozsahu jeho příspěvku. Tam, kde je velmi podstatně hlavním poskytovatelem financí na program členský stát, je vhodné, aby pro dotyčný členský stát existovala možnost zorganizovat určité prvky kontrolního režimu podle národních pravidel. Za stejných okolností je nutno stanovit, že Komise rozlišuje prostředky, jimiž by měl členský stát plnit funkce potvrzování výdajů a ověřování systému správy a kontroly, a určit podmínky, za nichž je Komise oprávněna omezit vlastní kontrolu a spolehnout se na ujištění poskytnutá národními subjekty. (58) Poskytnutá záloha na začátku operačních programů zajišťuje pravidelný peněžní tok, který usnadňuje platby příjemcům při provádění operačního programu. Proto poskytnutá záloha ve výši 7 % u strukturálních fondů a 10,5 % u Fondu soudržnosti pomůže urychlit provádění operačních programů. (59) Kromě pozastavení plateb, pokud budou zjištěny závady v systémech správy a kontroly, by měla existovat opatření umožňující, aby pověřený schvalující úředník mohl pozastavit platby tam, kde existují pochybnosti o řádném provozu těchto systémů, nebo aby Komise provedla srážku z plateb, pokud členský stát neprovedl veškerá zbývající opatření v nápravném akčním plánu. (60) Pravidlo o automatickém vyřazení pomůže urychlit provádění programů a zlepší řádnou finanční správu. K tomuto účelu je vhodné vymezit způsoby jeho uplatňování a části rozpočtových položek závazků, které z něj mohou být vyjmuty, zejména pokud zdržení při provádění vyplývá z okolností nezávislých na subjektu, který se proti tomuto pravidlu odvolává, abnormálních nebo nepředvídatelných, jejichž následkům nebylo možno zabránit navzdory prokázané péči. (61) Postupy pro uzavření by se měly zjednodušit a poskytnout členským státům, které si to přejí, možnost částečně uzavřít podle rozvrhu, který si zvolí, operační program ve vztahu k již dokončeným operacím; měl by být poskytnut rámec, v němž tak bude možno učinit. (62) Je nutno přijmout opatření pro provedení tohoto nařízení v souladu s rozhodnutím Rady č. 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[8], PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: HLAVA I CÍLE A OBECNÁ PRAVIDLA POMOCI KAPITOLA I OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE Článek 1 Předmět Toto nařízení stanovuje obecná pravidla pro Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond (dále jen,,strukturální fondy”) a Fond soudržnosti, aniž jsou dotčena specifická ustanovení stanovená v nařízení o Evropském fondu pro regionální rozvoj, nařízení o Evropském sociálním fondu a nařízení o Fondu soudržnosti. Toto nařízení vymezuje cíle, ke kterým přispívají strukturální fondy a Fond soudržnosti (dále jen,,fondy”), kritéria způsobilosti pro členské státy a regiony pro tyto fondy, dostupné finanční zdroje a kritéria pro jejich přidělení. Toto nařízení vymezuje souvislosti pro politiku soudržnosti, včetně metody pro stanovení strategických pokynů Společenství pro politiku soudržnosti, národních strategických referenčních rámců a ročního posuzování na úrovni Společenství. Nařízení stanovuje zásady a pravidla pro partnerství, programování, hodnocení, řízení, včetně finančního řízení, pro sledování a kontrolu na základě zodpovědností sdílených mezi členskými státy a Komisí. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení budou mít tyto výrazy význam, který je jim zde přidělený: 1) ,,operační program ”: dokument předložený členským státem a přijatý Komisí jako součást strategického referenčního rámce, který stanovuje strategii rozvoje pomocí soudržného souboru priorit a pro jehož realizaci se žádá o pomoc z některého fondu, nebo v případě cílu,,konvergence” z Fondu soudržnosti a Evropského fondu pro regionální rozvoj; 2) ,,priorita ”: jedna z priorit strategie v operačním programu, která v sobě zahrnuje skupinu operací, které spolu vzájemně souvisejí a mají specifické měřitelné cíle; 3) ,,operace ”: projekt nebo skupina projektů vybraných řídícím orgánem dotyčného operačního programu nebo na jeho odpovědnost v souladu s kritérii stanovenými monitorovacím výborem, které jsou prováděny jedním nebo více příjemci a umožňují dosažení cílů v rámci priority, k níž se vztahují; 4) ,,příjemce” : provozovatel, subjekt nebo podnik, ať už veřejný nebo soukromý, který je zodpovědný za zahájení a/nebo provádění operací. V rámci režimů podpory podle článku 87 Smlouvy jsou příjemci veřejnoprávní nebo soukromé podniky, které provádějí jednotlivé akce a dostávají veřejnou pomoc; 5) ,,veřejný výdaj ”: jakýkoli veřejný příspěvek na financování operací, který pochází z rozpočtu státu, regionálních nebo místních orgánů, Evropských společenství v souvislosti se strukturálními fondy a Fondem soudržnosti, a jakýkoli podobný výdaj. Jakýkoli příspěvek na financování operací, který pochází z rozpočtu veřejnoprávních subjektů nebo sdružení jednoho nebo více regionálních nebo místních orgánů nebo veřejnoprávních subjektů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupu při zadávání zakázek na práce, dodávky a služby[9] se považuje za veřejný příspěvek; 6) ,,zprostředkující subjekt ”: jakýkoli subjekt nebo veřejná nebo soukromá služba, za jejíž jednání odpovídá řídící nebo potvrzující orgán, nebo která jménem takového orgánu plní jeho povinnosti vůči příjemcům provádějícím operace. KAPITOLA II CÍLE A POSLÁNÍ Článek 3 Cíle 1. Činnost Společenství podle článku 158 Smlouvy je zaměřena na posilování hospodářské a sociální soudržnosti rozšířeného Společenství s cílem podporovat harmonický, vyvážený a udržitelný rozvoj Společenství. Tato činnost se uskutečňuje za pomoci fondů, Evropské investiční banky (EIB) a ostatních stávajících finančních nástrojů. Cílem je řešení problémů spojených s hospodářskými, sociálními a územními rozdíly, které vznikly zejména v zemích a regionech, jejichž rozvoj zaostává, urychlení hospodářské a sociální restrukturalizace a řešení stárnutí populace. Akce uskutečňované v rámci fondů začlení na národní a regionální úrovni priority Společenství ve prospěch udržitelného rozvoje posilováním růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, sociálního začlenění i ochrany a kvality životního prostředí. 2. Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond, Fond soudržnosti, Evropská investiční banka (EIB) a ostatní stávající finanční nástroje Společenství za tímto účelem příslušným způsobem přispějí k dosažení následujících tří cílů: a) Cíl ,,konvergence“ je určený na urychlení konvergence nejméně rozvinutých členských států a regionů tím, že zlepší podmínky pro růst a zaměstnanost zvýšením kvality investic do fyzického a lidského kapitálu, rozvojem inovace a společnosti založené na znalostech, zvyšováním schopnosti přizpůsobit se hospodářským a sociálním změnám, ochranou a zlepšováním životního prostředí i účinnou správou. Tento cíl představuje prioritu fondů. b) Cíl ,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ se mimo nejméně rozvinuté regiony zaměřuje na posílení konkurenceschopnosti a atraktivnosti regionů i zaměstnanosti v regionech předvídáním hospodářských a sociálních změn, včetně změn souvisejících s otevřením obchodu, podporou inovací, společnosti založené na znalostech a podnikání, ochranou a zlepšováním životního prostředí, zlepšováním dostupnosti, zlepšováním přizpůsobivosti pracujících i podniků a rozvojem začleňujících trhů práce. c) Cíl ,,evropská územní spolupráce“ směřuje k posilování přeshraniční spolupráce prostřednictvím společných místních iniciativ a na nadnárodní úrovni prostřednictvím akcí souvisejících s prioritami Společenství přispívajících k integrovanému územnímu rozvoji a prostřednictvím vytváření sítí a výměn zkušeností na vhodné územní úrovni. 3. V rámci těchto tří cílů pomoc fondů, na základě jejich charakteru, bere v úvahu specifický hospodářský a sociální charakter na jedné straně a specifický územní charakter na straně druhé. Pomoc vhodným způsobem podporuje obnovu měst, zejména jako součást regionálního rozvoje, a obnovu venkovských oblastí a oblastí závislých na rybolovu prostřednictvím hospodářské diverzifikace. Pomoc je také určena na podporu oblastí se zeměpisným nebo přírodním znevýhodněním, které ztěžuje problémy rozvoje, zejména v nejvzdálenějších regionech (Guadeloupe, Francouzská Guyana, Martinique, Réunion, Azory, Madeira a Kanárské ostrovy) a severských oblastech s velmi nízkou hustotou obyvatelstva, na některých ostrovech a ostrovních členských státech a v horských oblastech. Článek 4 Nástroje a poslání 1. V souladu se specifickými ustanoveními, kterými se fondy řídí, fondy přispívají k dosažení těchto tří cílů: a) cíl,,konvergence“: Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond a Fond soudržnosti; b) cíl,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“: Evropský fond pro regionální rozvoj a Evropský sociální fond; c) cíl „evropská územní spolupráce“: Evropský fond pro regionální rozvoj. 2. Fondy přispívají na financování technické pomoci z iniciativy členských států a Komise. KAPITOLA III GEOGRAFICKÁ ZPŮSOBILOST Článek 5 Konvergence 1. Regiony způsobilými pro financování ze strukturálních fondů v rámci cíle,,konvergence” jsou regiony odpovídající úrovni II klasifikace územních statistických jednotek (dále jen,,úroveň NUTS II”) ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 ze dne 26. května 2003, jejichž hrubý národní produkt (HDP) na obyvatele měřený paritou kupní síly a vypočtený na základě údajů Společenství za poslední tři roky dostupných dne […] je nižší než 75 % průměru Společenství. 2. Regiony úrovně NUTS II, jejichž HDP na obyvatele měřený paritou kupní síly a vypočtený na základě údajů Společenství za poslední tři roky dostupných dne […] je mezi 75 % a […] % průměru Společenství, jsou pro financování ze strukturálních fondů způsobilé přechodně a na specifických základech. 3. Členskými státy způsobilými pro financování z Fondu soudržnosti jsou ty členské státy, jejichž HDP na obyvatele měřený paritou kupní síly a vypočtený na základě údajů Společenství za poslední tři roky dostupných dne […] je nižší než 90 % průměru Společenství a které mají program pro splnění hospodářských konvergenčních podmínek uvedených v článku 104 Smlouvy. 4. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 tohoto článku a na článek 6 mají nejvzdálenější regiony (Guadeloupe, Francouzská Guyana, Martinique, Réunion, Azory, Madeira a Kanárské ostrovy) nárok na zvláštní financování z Evropského fondu pro regionální rozvoj na podporu jejich integrace do vnitřního trhu a kompenzaci jejich specifických omezení. 5. Ihned po vstupu tohoto nařízení v platnost Komise přijme v souladu s postupem uvedeným v čl. 102 odst. 2 seznam regionů, které splňují kritéria podle odstavců 1 a 2 tohoto článku, a členských států, které splňují kritéria podle čl. 5 odst. 3. Tento seznam bude platit od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. Článek 6 Regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost 1. Oblastmi způsobilými pro financování ze strukturálních fondů v rámci cíle,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost” jsou ty oblasti, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 a čl. 5 odst. 2.Při předkládání národního strategického referenčního rámce uvedeného v článku 25 každý dotčený členský stát uvede, pro které regiony NUTS I nebo NUTS II předloží program pro financování z Evropského fondu pro regionální rozvoj. 2. Regiony s úrovní NUTS II, které v roce 2006 zcela spadají pod cíl 1 podle nařízení (ES) č. 1260/1999 a které nejsou uvedeny v čl. 5 odst. 1 a čl. 5 odst. 2 jsou způsobilé pro specifické a přechodné financování ze strukturálních fondů. 3. Ihned po vstupu tohoto nařízení v platnost Komise přijme v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2 seznam regionů, které splňují kritéria podle druhého odstavce tohoto článku. Tento seznam bude platit od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. Článek 7 Evropská územní spolupráce 1. Pro účely přeshraniční spolupráce jsou pro financování způsobilé regiony Společenství s úrovní NUTS III umístěné podél vnitřních a některých vnějších pozemních hranic a některé regiony Společenství s úrovní NUTS III podél námořních hranic, které jsou od sebe obecně vzdáleny maximálně 150 kilometrů, s uvážením potenciálních úprav potřebných pro zajištění soudržnosti a kontinuity spolupráce.Ihned po vstupu tohoto nařízení v platnost Komise přijme v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2 seznam způsobilých regionů. Tento seznam bude platit od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. 2. Pro účely nadnárodní spolupráce na základě strategických pokynů Společenství uvedených v článku 23 a článku 24 Komise v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2 přijme seznam způsobilých nadnárodních oblastí. Tento seznam bude platit od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. 3. Pro účely sítí spolupráce a pro výměny zkušeností je způsobilé území Společenství. KAPILOTA IV ZÁSADY POMOCI Článek 8 Doplňkovost a soulad 1. Fondy poskytují pomoc, která doplňuje národní, regionální a místní opatření tím, že do nich integruje priority Společenství. 2. Komise a členské státy zajistí, že pomoc od fondů a členských států je v souladu s činnostmi, politikami a prioritami Společenství. Tento soulad se uvádí zejména ve strategických obecných zásadách Společenství, v národních strategických referenčních rámcích a v operačních programech. 3. Operace financované z fondů jsou v souladu se Smlouvou a s akty přijatými na základě Smlouvy. Článek 9 Programování Cíle fondů se uskutečňují v rámci víceletého systému programování, který zahrnuje priority a několikastupňový proces řízení, rozhodování a financování. Článek 10 Partnerství 1. O pomoci z fondů Komise rozhoduje v rámci úzké spolupráce, dále jen,,partnerství", mezi Komisí a členským státem. Členský stát v souladu se současnými vnitrostátními pravidly a postupy organizuje partnerství s orgány a subjekty, které určí, jmenovitě: a) s příslušnými regionálními, místními, městskými a jinými veřejnými orgány; b) s hospodářskými a sociálními partnery; c) s jakýmikoli příslušnými subjekty, které zastupují občanskou společnost, ekologické partnery, nevládní organizace a orgány zodpovědné za podporu rovnoprávnosti mezi muži a ženami. Každý členský stát jmenuje nejreprezentativnější partnery na národní, regionální a místní úrovni a v hospodářské, sociální nebo jiné oblasti, dále jen,,partneři". Členský stát zajistí široké a efektivní zapojení všech příslušných subjektů v souladu s vnitrostátními pravidly a postupy, přičemž přihlédne k potřebě podporovat rovnoprávnost mezi muži a ženami a udržitelný rozvoj prostřednictvím integrace požadavků na ochranu a zlepšování životního prostředí. 2. Partnerství je vedeno v plném souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními jurisdikcemi každé kategorie partnerů. Partnerství zahrnuje přípravu a sledování národních strategických referenčních rámců i přípravu, provádění, sledování a hodnocení operačních programů. Členské státy zapojí každého z příslušných partnerů a zejména regiony do různých programových fází ve lhůtě stanovené pro každou fázi. 3. Komise vede každý rok konzultace s organizacemi, které na evropské úrovni zastupují sociální partnery, ohledně pomoci z fondů. Článek 11 Subsidiarita a přiměřená intervence 1. Za provádění operačních programů uvedených v článku 23 nesou odpovědnost členské státy na příslušné územní úrovni, v souladu s institucionálním systémem každého členského státu. Tato zodpovědnost je vykonávána v souladu s tímto nařízením. 2. Prostředky vynaložené Komisí a členskými státy na kontrolní opatření se liší podle velikosti příspěvku Společenství. Rozlišení se týká také ustanovení pro hodnocení a účast Komise v monitorovacích výborech uvedených v článku 62 a výroční zprávy o operačních programech. Článek 12 Sdílená správa 1. Rozpočet Společenství přidělený fondům se provádí v rámci sdílené správy mezi členskými státy a Komisí, v souladu s čl. 53 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[10], s výjimkou technické pomoci uvedené v článku 43. Členské státy a Komise zajistí dodržování zásad řádné finanční správy. 2. Komise vykonává svoji zodpovědnost za provádění souhrnného rozpočtu Evropských společenství těmito způsoby: a) Komise kontroluje existenci a řádné fungování řídících a kontrolních systémů v členských státech v souladu s postupy popsanými v článcích 69 a 70; b) v případě selhání vnitrostátního systému řízení a kontroly Komise přeruší, pozastaví nebo odepře vyplacení celé nebo části plateb v souladu s články 89, 90 a 91 a použije jakékoli jiné nutné finanční opravy v souladu s postupy popsanými v článcích 101 a 102; c) Komise kontroluje výplaty záloh a automaticky vyřazuje rozpočtové závazky v souladu s postupy stanovenými v čl. 81 odst. 2, článku 93 a článku 96. Článek 13 Adicionalita (doplňkovost) 1. Příspěvky ze strukturálních fondů nenahrazují veřejné nebo rovnocenné strukturální výdaje členského státu. 2. Pro regiony spadající pod cíl,,konvergence” Komise a členské státy určí úroveň veřejných nebo rovnocenných strukturálních výdajů, kterou členský stát zachová ve všech dotčených regionech během programového období. Komise a členský stát se na takových výdajích dohodnou v rámci národního strategického referenčního rámce uvedeného v článku 25. 3. Úroveň výdajů uvedená v odstavci 2 se rovná přinejmenším částce průměrných ročních výdajů v reálné výši vynaložených během předchozího programového období. Úroveň výdajů se určí s ohledem na obecné makroekonomické podmínky, ve kterých financování probíhá, a s uvážením některých ekonomických situací, zejména privatizací i mimořádné úrovně veřejných nebo rovnocenných strukturálních výdajů členského státu během předchozího programového období. 4. Komise ve spolupráci s každým členským státem ověří adicionalitu pro cíl,,konvergence” uprostřed programového období v roce 2011 a po skončení období v roce 2016. Jestliže členský stát nebude schopen dne 30. června 2016 prokázat, že byla dodržena adicionalita dohodnutá v rámci národního strategického referenčního rámce, přistoupí Komise k finanční opravě v souladu s postupem stanoveným v článku 101. Článek 14 Rovnoprávnost mezi muži a ženami Členské státy a Komise zajistí, že je podporována rovnoprávnost mezi muži a ženami a integrace perspektivy pohlaví během různých fází provádění fondů. KAPITOLA V FINANČNÍ RÁMEC Článek 15 Globální zdroje 1. Zdroje dostupné pro závazky z fondů pro období od roku 2007 do roku 2013 činí 336,1 miliard eur v cenách z roku 2004 v souladu s ročním rozpisem obsaženým v příloze 1. Pro účel jejich programování a následného zařazení do souhrnného rozpočtu Evropských společenství se částky uvedené v prvním pododstavci indexují 2 % ročně. Rozdělení rozpočtových zdrojů mezi cíle definované v čl. 3 odst. 2 je takové, aby umožnilo značné soustředění prostředků na regiony spadající pod cíl,,konvergence”. 2. Komise vypracuje orientační roční rozpisy podle členských států v souladu s kritérii stanovenými v článcích 16, 17 a 18, aniž jsou dotčena ustanovení uvedená v článcích 20 a 21. Článek 16 Zdroje pro cíl,,konvergence” 1. Celkové zdroje pro cíl ,,konvergence” představují 78,54 % zdrojů uvedených v čl. 15 (tedy celkem 264,0 miliard eur) a rozdělí se mezi různé složky takto: a) 67,34 % na financování uvedené v čl. 5 odst. 1, přičemž se jako kritéria pro výpočet orientačního rozdělení pro jednotlivé členské státy použijí způsobilý počet obyvatel, regionální prosperita, národní prosperita a zaměstnanost; b) 8,38 % na nadnárodní a specifickou podporu uvedenou v čl. 5 odst. 2, přičemž se jako kritéria pro výpočet orientačního rozdělení pro jednotlivé členské státy použijí způsobilý počet obyvatel, regionální prosperita, národní prosperita a zaměstnanost; c) 23,86 % pro financování uvedené v čl. 5 odst. 3, přičemž se jako kritéria pro výpočet orientačního rozdělení pro jednotlivé členské státy použijí způsobilý hrubý národní důchod na hlavu, s přihlédnutím ke zlepšení národní prosperity za předcházející období, a velikost území; a d) 0,42 % pro financování uvedené v čl. 5 odst. 4, přičemž se jako kritéria pro výpočet orientačního rozdělení pro jednotlivé členské státy použije způsobilý počet obyvatel. 2. Roční rozpisy zdrojů uvedených v odst. 1 pododstavci b) budou klesat od 1. ledna 2007. Zdroje přidělené v roce 2007 budou nižší než v roce 2006, s výjimkou regionů, které nejsou plně způsobilé pro cíl 1 k 1. lednu 2000 podle nařízení (ES) č. 1260/1999, pro něž budou přidělené zdroje v roce 2007 objektivní a spravedlivé. Článek 17 Zdroje pro cíl,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost” 1. Celkové zdroje pro cíl ,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost” představují 17,22 % zdrojů uvedených v čl. 15 (tedy celkem 57,9 miliard eur) a rozdělí se mezi různé složky takto: a) 83,44 % na financování uvedené v čl. 6 odst. 1, s použitím způsobilého počtu obyvatel, regionální prosperity, nezaměstnanosti, míry zaměstnanosti a hustoty osídlení jako kritérií pro výpočet orientačního rozdělení podle členských států; a b) 16,56 % na přechodnou a specifickou podporu uvedenou v čl. 6 odst. 2, s použitím způsobilého počtu obyvatel, regionální prosperity, národní prosperity, a nezaměstnanosti jako kritérií pro výpočet orientačního rozdělení podle členských států. 2. Přidělené zdroje uvedené v odst. 1 písm. a) se rozdělí stejnoměrně mezi programy financované z Evropského fondu pro regionální rozvoj a programy financované z Evropského sociálního fondu. 3. Operační programy financované z Evropského sociálního fondu čerpají až 50 % dostupných zdrojů uvedených v odst. 1 písm. b). Operační programy financované z Evropského sociálního fondu obsahují za tímto účelem specifickou prioritu. 4. Roční rozpisy zdrojů uvedených v odst. 1 písm. b) budou klesat od 1. ledna 2007. Zdroje přidělené v roce 2007 budou nižší než v roce 2006, s výjimkou regionů, které začnou být způsobilé pro cíl 1 podle nařízení (ES) č. 1260/1999 v roce 2004, pro než budou přidělené zdroje v roce 2007 objektivní a spravedlivé. Článek 18 Zdroje pro cíl,,evropská územní spolupráce” Celkové zdroje pro cíl ,,evropské územní spolupráce” představují 3,94 % zdrojů uvedených v čl. 15 odst. 1 (tedy celkem 13,2 miliard eur) a rozdělí se mezi různé složky takto: a) 35,61 % pro financování přeshraniční spolupráce uvedené v čl. 7 odst. 1, s využitím způsobilého počtu obyvatel jako kritéria pro výpočet orientačního rozdělení podle členských států. 12,12 % na příspěvky Evropského fondu pro regionální rozvoj pro přeshraniční část nástroje evropského sousedství a partnerství podle nařízení (ES) č. […] a pro předvstupní nástroj podle nařízení (ES) č. […]. Tato nařízení uvádějí, že příspěvek těchto dvou nástrojů na přeshraniční spolupráci s členskými státy se rovná příspěvku Evropského fondu pro regionální rozvoj. b) 47,73 % pro financování nadnárodní spolupráce uvedené v čl. 7 odst. 2, s využitím způsobilého počtu obyvatel jako kritéria pro výpočet orientačního rozdělení podle členských států. c) 4,54 % pro financování sítí spolupráce a výměny zkušeností podle čl. 7 odst. 3. Článek 19 Nepřevoditelnost zdrojů Celkové přidělené zdroje rozdělené podle členských států v rámci každého cíle fondů a jejich složek nejsou vzájemně převoditelné. Odchylně může finanční rozdělení podle členský ch států v rámci cíle,,evropská územní spolupráce” podléhat flexibilitě ve výši 10 % přidělených částek mezi přeshraniční složkou a nadnárodní složkou. Článek 20 Zdroje pro rezervu na výkon a kvalitu 3,0 % zdrojů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. a) a b) a čl. 17 odst. 1 se přidělují v souladu s článkem 48. Článek 21 Zdroje pro technickou pomoc 0,30 % zdrojů uvedených v čl. 15 odst. 1 je určeno na technickou pomoc pro Komisi, jak je vymezeno v článku 43. Článek 22 Strop zdrojů Komise zajišťuje, že celkové roční příděly z fondů pro jakýkoli členský stát podle tohoto nařízení, včetně příspěvku Evropského fondu pro regionální rozvoj na financování přeshraniční části nástroje evropského sousedství a partnerství podle nařízení (ES) č. […] a předvstupního nástroje podle nařízení (ES) č. […] a z části Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova podle nařízení (ES) č. […] pocházející z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu a z Evropského fondu pro rybolov podle nařízení (ES) č. […], přispívající na cíl,,konvergence”, nepřesáhnou 4 % hrubého národního produktu členského státu odhadovaného v době přijetí interinstitucionální dohody. Nařízení o finančních nástrojích uvedených v předchozím odstavci jiných než fondů obsahují podobné ustanovení. HLAVA II STRATEGICKÝ PřÍSTUP K SOUDRžNOSTI KAPITOLA I STRATEGICKÉ OBECNÉ ZÁSADY SPOLEČENSTVÍ PRO SOUDRŽNOST Článek 23 Obsah Rada na úrovni Společenství stanovuje strategické obecné zásady pro hospodářskou, sociální a územní soudržnost, které definují rámec pro zásahy fondů. Pro každý z cílů fondů tyto obecné zásady zejména uvedou v platnost priority Společenství s cílem podporovat vyvážený, harmonický a udržitelný rozvoj. Tyto obecné zásady jsou stanoveny s ohledem na střednědobou hospodářskou politickou strategii obsaženou v hlavních směrech hospodářské politiky. Prioritami v oblasti zaměstnanosti a lidských zdrojů jsou priority Evropské strategie pro zaměstnanost s uvážením regionálních a místních specifik. Článek 24 Přijetí a přezkum Nejpozději tři měsíce po přijetí tohoto nařízení se přijmou strategické obecné zásady Společenství uvedené v článku 23 v souladu s postupem stanoveným v článku 161 Smlouvy. Toto rozhodnutí bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie. Strategické obecné zásady Společenství v případě potřeby podléhají střednědobému přezkumu v souladu s postupem stanoveným v článku 161 Smlouvy, aby bylo možné zejména přihlédnout ke změnám v prioritách Společenství. KAPITOLA II NÁRODNÍ STRATEGICKÝ REFERENČNÍ RÁMEC Článek 25 Obsah 1. Členský stát představí národní strategický referenční rámec, který zajišťuje, že strukturální pomoc Společenství je v souladu se strategickými obecnými zásadami Společenství a který vymezuje spojení mezi prioritami Společenství na jedné straně a národními a regionálními prioritami na podporu udržitelného rozvoje a národním akčním plánem pro zaměstnanost na straně druhé. Tento rámec bude tvořit referenční nástroj pro přípravu programování fondů. 2. Každý národní strategický referenční rámec obsahuje souhrnný popis strategie členského státu a jejího operačního provádění. 3. Strategická část národního strategického referenčního rámce upřesňuje strategii, která byla zvolena pro cíl,,konvergence“ a cíl,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“, a na základě analýzy rozdílů v rozvoji a analýzy slabých stránek a potenciálu rozvoje souvisejícího zejména s očekávanými změnami v evropském a světovém hospodářství uvádí, jakým způsobem je tato volba v souladu se strategickými obecnými zásadami Společenství. Obsahuje: a) tematické a územní priority, včetně priorit pro regeneraci měst a diverzifikaci venkovského hospodářství a oblastí závislých na rybolovu; b) pouze pro cíl,,konvergence“ akce navrhované pro posílení správní efektivnosti členského státu, včetně správy fondů a plánu hodnocení uvedeného v čl. 46 odst. 1; c) pouze pro cíl,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ seznam regionů zvolených pro regionální konkurenceschopnost, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 1 druhém pododstavci. Pro umožnění sledování budou hlavní cíle priorit uvedených v písm. a) kvantifikovány a bude určen omezený počet ukazatelů výkonu a dopadu; 4. Pro cíl,,konvergence“ a cíl,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ operační část obsahuje: a) seznam operačních programů a orientační roční příděl zdrojů z každého fondu podle programů, který bude zajišťovat vhodnou rovnováhu mezi regionálními a tematickými akcemi. Tento seznam zahrnuje částku národní pohotovostní rezervy uvedené v článku 49; b) mechanismus pro zajištění koordinace mezi operačními programy a fondy; c) příspěvek z ostatních finančních nástrojů, zejména od Evropské investiční banky, a jejich koordinace s fondy. 5. Pro regiony cíle,,konvergence” operační část obsahuje: a) částku celkového ročního přídělu zdrojů poskytnutého z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského fondu pro rybolov; b) informace požadované pro ověření ex-ante dodržování zásady adicionality (doplňkovosti) uvedené v článku 13. 6. Informace obsažené v národním strategickém referenčním rámci jsou uvedeny s ohledem na specifické institucionální uspořádání každého členského státu. Článek 26 Příprava a přijetí 1. Národní strategický referenční rámec připraví členským stát podle své institucionální struktury a v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 10. Rámec bude zahrnovat období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. 2. Každý členský stát pošle Komisi návrh národního strategického referenčního rámce co nejdříve po přijetí strategických obecných zásad Společenství. Členské státy se mohou rozhodnout, že zároveň předloží operační programy uvedené v článku 31. Komise projedná tento návrh v rámci partnerství. 3. Před přijetím operačních programů uvedených v článku 36 Komise po konzultaci s výborem uvedeným v článku 105 přijme v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2 rozhodnutí, které se bude týkat: a) strategických a prioritních témat zvolených pro pomoc z fondů a opatření pro jejich sledování; b) seznamu operačních programů a orientačního rozdělení zdrojů podle programů pro každý z cílů fondů, včetně částky pro národní pohotovostní rezervu uvedenou v článku 49; c) a pouze pro cíl,,konvergence” úrovně výdajů zaručující dodržení zásady adicionality uvedené v článku 13 a akce navrhované pro posílení správní efektivnosti a řádného řízení. Rozhodnutím nejsou dotčeny jakékoli změny v operačních programech uvedené v článku 32. KAPITOLA III STRATEGICKÁ NÁSLEDNÁ OPATŘENÍ A VÝROČNÍ DEBATA Článek 27 Výroční zpráva členských států 1. Poprvé v roce 2008 a nejpozději do 1. října každého roku každý členský stát předloží Komisi zprávu o pokroku při provádění své strategie a dosahování svých cílů, obzvláště s ohledem na stanovené ukazatele, a o jejich přínosu k provádění strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost a předloží také dostupná hodnocení. Zpráva odkazuje na národní akční plán pro zaměstnanost. 2. Národní akční plán pro zaměstnanost každý rok popisuje, jak jsou obecné zásady evropské strategie prováděny v každém členském státě. Článek 28 Výroční zpráva Komise 1. Poprvé v roce 2009 a na začátku každého roku Komise přijme výroční zprávu, která shrne hlavní vývoj, trendy a úkoly týkající se provádění obecných strategických zásad a národních strategických referenčních rámců. 2. Komise vypracuje zprávu na základě posouzení a vyhodnocení výročních zpráv členských států uvedených v článku 27 a jakýchkoli jiných dostupných informací. Zpráva uvede, jaká následná opatření mají členské státy a Komise přijmout s ohledem na její závěry. Článek 29 Výroční posouzení 1. Výroční zpráva Komise uvedená v článku 28 se zasílá Radě společně se zprávou o provádění hlavních směrů hospodářské politiky, společnou zprávou o zaměstnanosti a zprávou o provádění strategie pro vnitřní trh pro jarní zasedání Evropské rady. Zpráva se zasílá Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů k získání jejich stanoviska. 2. Každé jaro Rada posoudí výroční zprávu Komise společně se zprávou o provádění hlavních směrů hospodářské politiky, společnou zprávou o zaměstnanosti a zprávou o provádění strategie pro vnitřní trh. 3. Na základě výroční zprávy Komise uvedené v článku 28 a na návrh Komise přijme Rada závěry o provádění obecných strategických zásad Společenství. Komise zajistí, aby se podle těchto závěrů postupovalo. Článek 30 Zpráva o soudržnosti Zpráva Komise podle čl. 159 druhého pododstavce Smlouvy obsahuje zejména toto: a) záznam o dosaženém pokroku v hospodářské a sociální soudržnosti, včetně sociálně ekonomické situace a rozvoje regionů i integrace priorit Společenství; b) záznam o úloze fondů, Evropské investiční banky a ostatních finančních nástrojů i o dopadu ostatních politik Společenství a národních politik v dosaženém pokroku. V příslušném případě zpráva obsahuje jakékoli návrhy opatření a politik Společenství, které by měly být přijaty pro posílení hospodářské a sociální soudržnosti. Je-li to třeba, měla by zpráva obsahovat také návrhy týkající se jakýchkoli úprav spojených s novými politickými iniciativami Společenství v obecných strategických zásadách pro soudržnost. V roce, v němž se zpráva předkládá, nahradí výroční zprávu Komise uvedenou v článku 28. Zpráva je předmětem výroční debaty v souladu s postupem uvedeným v článku 29. HLAVA III PROGRAMOVÁNÍ KAPITOLA I OBECNÁ USTANOVENÍ O STRUKTURÁLNÍCH FONDECH A FONDU SOUDRŽNOSTI Článek 31 Příprava a schvalování operačních programů 1. Činnosti fondů v členských státech mají formu operačních programů v rámci národního strategického referenčního rámce. Každý operační program se vztahuje na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. Operační program se vztahuje pouze na jeden ze tří cílů uvedených v článku 3, není-li mezi Komisí a členským státem dohodnuto jinak. 2. Každý operační program je vypracován členským státem nebo orgánem určeným členským státem v úzké spolupráci s partnery uvedenými v článku 10. 3. Členský stát předloží Komisi návrh operačního programu, který obsahuje všechny složky uvedené v článku 36 co nejdříve po přijetí rozhodnutí Komise podle článku 26 nebo zároveň s národním strategickým referenčním rámcem rovněž uvedeným v článku 26. 4. Komise zhodnotí navrhovaný operační program, aby určila, zda přispívá k cílům a prioritám národního strategického referenčního rámce a obecných strategických zásad Společenství. Jestliže se Komise domnívá, že operační program není v souladu s obecnými strategickými zásadami Společenství nebo národním strategickým referenčním rámcem, požádá členský stát o přezkoumání navrhovaného programu. 5. Komise přijme každý operační program co nejdříve po jeho oficiálním předložení členským státem. Článek 32 Revize operačních programů 1. Z podnětu členského státu nebo Komise a po schválení monitorovacím výborem se operační programy znovu posoudí, případně přezkoumají, pro zbývající část programového období, po výrazných socioekonomických změnách nebo pokud bude třeba ve větší míře či odlišným způsobem vzít v úvahu priority Společenství, zejména v důsledku závěrů Rady. Operační programy mohou být znovu posouzeny s ohledem na hodnocení a při obtížích s prováděním. Pokud to bude nezbytné, operační programy se přezkoumají po přidělení rezerv uvedených v článcích 48 a 49. 2. Komise přijme rozhodnutí o žádosti o revizi operačních programů v nejkratší možné lhůtě po formálním předložení takovéto žádosti členským státem. Článek 33 Specifický charakter fondů 1. Operační programy obdrží financování pouze z jednoho fondu, kromě případů uvedených v odstavci 3. 2. Aniž jsou dotčeny odchylky stanovené ve specifických nařízeních o fondech, mohou Evropský fond pro regionální rozvoj a Evropský sociální fond doplňkovým způsobem a v rámci limitu 5 % na každou prioritu operačního programu financovat opatření spadající do rámce pomoci druhého fondu, pokud jsou taková opatření nezbytná pro uspokojivé provádění operace a přímo s ním souvisí. 3. V členských státech, které dostávají podporu od Fondu soudržnosti, Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti společně poskytnou pomoc pro operační programy týkající se dopravní infrastruktury a životního prostředí, včetně velkých projektů. Článek 34 Geografická oblast působnosti 1. Operační programy předkládané v rámci cíle,,konvergence” se vypracují na vhodné geografické úrovni, a to alespoň na regionální úrovni NUTS II.Operační programy předkládané v rámci cíle,,konvergence” s příspěvkem z Fondu soudržnosti se vypracují na národní úrovni. 2. Pro regiony přijímající finanční pomoc z Evropského fondu pro regionální rozvoj se operační programy předkládané v rámci cíle ,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost” vypracují na regionální úrovni NUTS I nebo NUTS II v souladu se specifickým institucionálním systémem členského státu, pokud se Komise a členský stát nedohodnou jinak. Operační programy financované z Evropského sociálního fondu se vypracují na vhodné úrovni členského státu. 3. Operační programy předkládané v rámci cíle ,,evropská územní spolupráce” pro přeshraniční spolupráci vypracuje pro každou hranici nebo skupinu hranic vhodná skupina na úrovni NUTS III, včetně enkláv. Operační programy předkládané v rámci cíle ,,evropská územní spolupráce” pro nadnárodní spolupráci se vypracují na úrovni každé oblasti, v níž probíhá nadnárodní spolupráce. Programy vytváření sítí se týkají celého území Společenství. Článek 35 Účast Evropské investiční banky a Evropského investičního fondu 1. Evropská investiční banka a Evropský investiční fond se mohou v souladu s úpravou obsaženou v jejich statutech podílet na programování pomoci z fondů. 2. Evropská investiční banka a Evropský investiční fond se mohou na žádost členských států podílet na přípravě národních strategických referenčních rámců a operačních programů i na činnostech souvisejících s přípravou velkých projektů, finančních opatření a partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem. Členský stát na základě dohody s Evropskou investiční bankou a Evropským investičním fondem může soustředit poskytnuté půjčky na jednu nebo více priorit operačního programu, zejména v oblastech inovace a hospodářství založeného na znalostech, lidského kapitálu, životního prostředí a základních projektů pro budování infrastruktury. 3. Komise může přijetí národních strategických referenčních rámců a operačních programů konzultovat s Evropskou investiční bankou a Evropským investičním fondem. Takováto konzultace se týká zejména operačních programů obsahujících orientační seznam velkých projektů nebo programů, které jsou vhodné pro mobilizaci půjček nebo jiných typů tržního financování. 4. Pokud to bude Komise považovat za vhodné, může pro ocenění velkých projektů požádat Evropskou investiční banku o prověření technické kvality a finanční životaschopnosti těchto projektů, zejména co se týče nástrojů finančního inženýrství, které mají být prováděny nebo vytvořeny. KAPITOLA II OBSAH PROGRAMOVÁNÍ ODDÍL 1 OPERAčNÍ PROGRAMY ČLÁNEK 36 Operační programy pro cíle,,konvergence“ a,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ 1. Operační programy, které se týkají cíle,,konvergence“ a,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ obsahují: a) analýzu situace ve smyslu slabých a silných stránek a strategie zvolené v reakci na ně; b) odůvodnění zvolených priorit s ohledem na obecné strategické zásady Společenství, národní strategický referenční rámec a vyplývající priority operačního programu i na očekávaný dopad vyplývající z hodnocení ex ante uvedeného v článku 46; c) informace o prioritách a jejich specifických cílech. Tyto cíle budou kvantifikovány pomocí omezeného počtu ukazatelů pro provádění, výsledky a dopad, s uvážením zásady proporcionality. Ukazatele musí umožňovat měření pokroku ve vztahu k výchozí situaci a efektivnosti cílů provádějících priority; d) rozpis oblastí pomoci podle kategorií v souladu s prováděcími pravidly k tomuto nařízení; e) plán financování obsahující dvě tabulky: i) tabulku, která v souladu s články 50 a 53, obsahuje pro každý rok rozpis celkových předpokládaných finančních přídělů z každého fondu. V plánu financování jsou v rámci celkového příspěvku ze strukturálních fondů odděleně uvedeny příspěvky poskytnuté regionům přijímajícím přechodnou podporu. Celkový roční příspěvek z fondů je slučitelný s platným finančním výhledem a bere v úvahu postupné snižování stanovené v čl. 16 odst. 2 a čl. 17 odst. 4; ii) tabulku, která pro celé programové období a pro každou prioritu uvádí výši celkového finančního příspěvku Společenství a jeho národních veřejných protějšků a poměr příspěvku z fondů. Pro informaci tato tabulka obsahuje údaje o příspěvcích od Evropské investiční banky a z ostatních finančních nástrojů; f) informace o doplňkovosti s opatřeními financovanými Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova a opatřeními financovanými z Evropského fondu pro rybolov; g) prováděcí opatření pro operační program, včetně: i) určení všech subjektů, které jsou stanoveny v článku 58, členským státem nebo, pokud členský stát uplatňuje možnost stanovenou v článku 73, určení jiných orgánů a postupů v souladu s pravidly stanovenými v článku 73; ii) popis systémů pro sledování a hodnocení a složení monitorovacího výboru; iii) definice postupů pro mobilizaci a oběh finančních toků pro zajištění jejich transparentnosti; iv) ustanovení pro zajištění, že je zaručena publicita operačního programu; v) popis postupů dohodnutých mezi Komisí a členským státem pro výměnu údajů v elektronické podobě pro splnění požadavků na platby, sledování a hodnocení, stanovené tímto nařízením; h) určení,,orgánu pro hodnocení souladu“ uvedeného v článku 70. i) orientační seznam velkých projektů ve smyslu článku 38, které budou předloženy během programového období, včetně orientačního ročního časového harmonogramu. Pravidla pro provádění písmene d) přijímá Komise v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2. 2. Operační programy financované společně Evropským fondem pro regionální rozvoj a Fondem soudržnosti v oblasti dopravy a životního prostředí podléhají prioritám specifickým pro každý fond a specifickým závazkům fondu. 3. Každý operační program v rámci cíle,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“ obsahuje odůvodnění pro tematické, geografické a finanční soustředění. Pro operační programy financované Evropským fondem pro regionální rozvoj se toto odůvodnění zakládá na: a) ověřitelné vazbě na cíl týkající se vyváženého rozvoje regionu a zvolených priorit; b) pozitivním dopadu na klíčové priority pro rozvoj dotčeného regionu, zejména v oblasti inovace, využívaný kritickou finanční masou a výrazným počtem příjemců. Pro operační programy financované Evropským sociálním fondem se toto odůvodnění zakládá na: a) příspěvku zvolených priorit k provádění doporučení Rady pro provádění politik zaměstnanosti v členských zemích; b) pozitivním dopadu na klíčové priority a cíle evropské strategie zaměstnanosti a cíle Společenství v oblasti sociálního začlenění. 4. Operační programy financované Evropským fondem pro regionální rozvoj v případě cílů,,konvergence” a,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost” navíc obsahují: a) akce pro meziregionální spolupráci s alespoň jedním regionem jiného členského státu v každém regionálním programu; b) informace o přístupu k městské otázce, včetně seznamu zvolených měst a postupů pro pověřování městských orgánů, nejlépe prostřednictvím globálního grantu; c) akce pro preventivní přizpůsobení regionálních hospodářství změnám v evropském a mezinárodním hospodářském prostředí; d) specifické priority pro opatření financovaná v rámci dodatečných přídělů uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. d) v operačních programech poskytujících pomoc v nejvzdálenějších regionech; 5. Odchylně od odstavce 1 operační program navrhovaný každým členským státem pro pohotovostní rezervu uvedenou v článku 49 v souladu s článkem 31 obsahuje pouze informace uvedené v odst. 1 písm. e) odrážkách i), h) a g) a: a) analýzu situace zranitelných odvětví a odvětví, na něž mohou mít dopad následky otevření trhu; b) uvedení priorit týkajících se přizpůsobení potencionálně dotčených pracovníků a diverzifikace regionálního hospodářství. 6. Pokud dojde k jedné z neočekávaných událostí uvedených v článku 49, členský stát požádá Komisi o revizi operačního programu v souladu s článkem 32, včetně informací uvedených v odst. 1 písm. c) a odst. 1 písm. e) odrážce ii). Článek 37 Operační programy pro cíl,,evropská územní spolupráce“ Aniž je dotčen článek 36, jsou specifická pravidla pro programování operačních programů spadajících pod cíl,,evropská územní spolupráce“ stanovena v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. […] o Evropském fondu pro regionální rozvoj. ODDÍL 2 VELKÉ PROJEKTY ČLÁNEK 38 Obsah Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti mohou jako součást operačního programu financovat výdaje na operaci složenou z řady zakázek, činností nebo služeb, které jsou určeny k dosažení nedělitelného úkolu přesné hospodářské nebo technické povahy, které mají jasně určené cíle a jejichž celkové náklady přesahují 25 miliónů eur v případě životního prostředí a 50 miliónů eur v jiných oblastech, dále jen,,velké projekty“. Článek 39 Informace předkládané Komisi Řídící orgán poskytne Komisi tyto informace o velkých projektech: a) informace o subjektu zodpovědném za provádění; b) informace o povaze investice a její popis, její finančního objem a umístění; c) výsledky studie proveditelnosti; d) časový plán pro provedení projektu a v případě, kdy se očekává, že provádění operačního programu bude trvat déle než programové období, údaje o tom, v jakých fázích se požaduje spolufinancování Společenství během programového období od roku 2007 do roku 2013; e) analýza poměru nákladů a přínosů, včetně hodnocení rizik a předpokládaného dopadu na dotčené odvětví a na socioekonomickou situaci členského státu a/nebo regionu a ostatních regionů Společenství, kde je to možné; f) záruku souladu se zákony Společenství; g) analýzu dopadu na životní prostředí; h) odůvodnění příspěvku z veřejných zdrojů; i) plán financování ukazující celkové plánované finanční zdroje a plánovaný příspěvek od fondů, Evropské investiční banky, Evropského investičního fondu a jiných zdrojů financování Společenství, včetně ročního harmonogramu projektu. Článek 40 Rozhodnutí Komise 1. Komise zhodnotí velký projekt, pokud je to nezbytné po konzultaci s externími odborníky, včetně odborníků z Evropské investiční banky, s ohledem na faktory uvedené v článku 39, z hlediska jeho souladu s prioritami operačního programu, jeho přínosu k dosažení těchto priorit a jeho soudržnosti s ostatními politikami Společenství. 2. Komise nabídne členským státům metodologickou podporu a dohodne se na referenčních hodnotách pro zásadní parametry analýzy poměru nákladů a přínosů. 3. Komise přijme rozhodnutí v nejkratší možné lhůtě pro předložení všech informací uvedených v článku 39 členským státem nebo řídícím orgánem. Toto rozhodnutí bude definovat fyzický objekt, částku na kterou se vztahuje poměr spolufinancování a roční harmonogram. 4. Jestliže Komise odmítne poskytnout finanční příspěvek na velký projekt, oznámí členskému států své důvody. ODDÍL 3 GLOBÁLNÍ GRANTY ČLÁNEK 41 Obecná ustanovení 1. Řídící orgán může pověřit správou a prováděním části operačního programu jednoho nebo více zprostředkujících subjektů určených řídícím orgánem, včetně místních orgánů, orgánů pro regionální rozvoj a nevládních organizací, které budou zajišťovat provádění jedné nebo více operací v souladu s ustanoveními dohody uzavřené mezi řídícím orgánem a takovýmto orgánem. Takovým pověřením není dotčena finanční odpovědnost řídícího orgánu a členských států. 2. Zprostředkující subjekt zodpovědný za správu globálního grantu musí poskytnout záruky solventnosti a způsobilosti v oblasti finanční a administrativní správy. Musí mít v době pověření sídlo nebo zastoupení v regionu nebo regionech zahrnutých do operačního programu. Článek 42 Prováděcí pravidla Dohoda uzavřená mezi řídícím orgánem a prostředníkem bude zejména uvádět toto: a) operace, které mají být provedeny; b) kritéria pro výběr příjemců pomoci; c) sazby a podmínky pomoci z fondů, včetně používání jakéhokoli vzniklého úroku; d) opatření pro sledování, hodnocení a zajišťování finanční kontroly globálního grantu uvedené v čl. 58 odst. 1 vůči řídícímu orgánu, včetně úprav pro vrácení neoprávněně vyplacených částech a předkládání účtů; e) používání finanční záruky nebo rovnocenného prostředku. ODDÍL 4 TECHNICKÁ POMOC ČLÁNEK 43 Technická pomoc z iniciativy Komise 1. Fondy mohou z iniciativy a/nebo v zastoupení Komise financovat podporu pro přípravu a sledování, správní a technickou podporu, hodnocení, audit a kontrolní opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení do výše 0,30 % jejich příslušných celkových ročních přídělů. Tyto akce jsou prováděny v souladu s č. 53 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a kterýmikoli jinými ustanoveními uvedeného nařízení a jeho prováděcích úprav platných pro tuto formu provádění rozpočtu. Mezi tyto akce patří: a) studie spojené se sestavením obecných strategických zásad Společenství, výroční zprávou Komise a tříletou zprávou o soudržnosti; b) hodnocení, odborné zprávy, statistiky a studie, včetně těch, které mají obecný charakter a týkají se provozování fondů; c) opatření zaměřená na partnery, příjemce pomoci z fondů a obecnou veřejnost, včetně informačních opatření; d) opatření na rozšiřování informací, vytváření sítí, zvyšování povědomí, podporu spolupráce a výměny zkušeností v rámci Evropské unie; e) instalace, provozování, a propojení počítačových systémů pro správu, sledování, kontrolu a hodnocení; f) zlepšení metod hodnocení a výměny informací o postupech v této oblasti. 2. Komise přijme rozhodnutí pro akce vyjmenované v prvním odstavci v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2, pokud se předpokládá příspěvek z Evropského fondu pro regionální rozvoj nebo z Fondu soudržnosti. 3. Komise přijme rozhodnutí pro akce vyjmenované v prvním odstavci po konzultaci s výborem uvedeným v článku 105 v souladu s postupem uvedeným v čl. 104 odst. 2, pokud se předpokládá příspěvek z Evropského sociálního fondu. Článek 44 Technická pomoc členských států 1. Fondy mohou z iniciativy členského státu pro každý operační program financovat přípravné, správní, sledovací, hodnotící, informační a kontrolní činnosti na posílení správní kapacity pro provádění fondů v rámci těchto limitů: a) 4 % z celkové částky přidělené na každý operační program v rámci cíle ,,konvergence“ a cíle ,,regionální konkurenceschopnost a zaměstnanost“; b) 6 % z celkové částky přidělené na každý operační program v rámci cíle ,,evropská územní spolupráce“. 2. Pro cíl ,,konvergence“ mohou být opatření technické pomoci prováděna až do výše 4 % celkové přidělené částky, ve formě specifických operačních programů. HLAVA IV EFEKTIVNOST KAPITOLA I HODNOCENÍ Článek 45 Obecná ustanovení 1. Obecné strategické zásady Společenství, národní strategický referenční rámec a operační programy se vyhodnocují. Cílem hodnocení je zlepšení kvality, efektivnosti finanční podpory z fondů, její soudržnost a realizace operačních programů. Hodnocen bude rovněž jejich dopad z hlediska strategických cílů Společenství, článku 158 Smlouvy a specifických strukturálních problémů členských států a regionů, přičemž se přihlíží k požadavkům udržitelného rozvoje a k příslušným právním předpisům Společenství týkajícím se vlivu na životní prostředí a strategického ekologického hodnocení. 2. Hodnocení může mít strategický charakter za účelem prověření vývoje programu nebo skupiny programů ve vztahu k prioritám Společenství a jednotlivých států. Může mít operační charakter za účelem podpory monitorování operačního programu. Hodnocení se provádí před programovým obdobím, během něho a po něm. 3. Hodnotící činnosti podle odstavce 1 jsou patřičně organizovány členskými státy nebo Komisí v souladu se