[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 20.2.2006 KOM(2006)68 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ PŘEDPISOVÝ RÁMEC A TRHY ELEKTRONICKÝCH KOMUNIKACÍ V EVROPĚ 2005 (11. ZPRÁVA) [SEK(2006)193] . 1. ÚVOD Iniciativa Komise s názvem i2010[1] zdůrazňuje zásadní úlohu informačních a komunikačních technologií (IKT) při dosahování cílů růstu a zaměstnanosti, které vytyčila lisabonská strategie. Tyto cíle podporuje evropský předpisový rámec pro elektronické komunikace, který je vypracován tak, aby na trhu podporoval hospodářskou soutěž, jenž přináší investice a inovaci spolu s kvalitou, nižšími cenami a možností výběru pro spotřebitele. Členské státy v provádění těchto pravidel výrazně pokročily. Existují však stále mezery a nyní je prioritou předpisový rámec plně zavést. Odvětví vždy provázely rychlé technické i tržní změny. Hranice mezi obsahem, službami a aplikacemi jsou stále méně zřetelné. Současně dospívají tradiční trhy a konkurence nutí subjekty na těchto trzích, aby investovaly do nových technologií, které jim umožní poskytovat inovační služby založené na konvergenci širokopásmových sítí, audiovizuálních médií a elektronických zařízení a spotřebitelům přinesou vyšší rychlosti dat a vyšší kvalitu. Toto sdělení vyzdvihuje vývoj trhů, regulace a chování spotřebitelů v tomto odvětví v roce 2005 a vyjmenovává hlavní prováděcí otázky, které stále vyžadují pozornost. Je založeno na současně přijatém pracovním dokumentu útvarů Komise a doplňuje nedávná sdělení o politice spektra a o přezkumu trhů[2]. Doplňuje sledování pokroku členských států na cestě k cílům lisabonské strategie, které Komise provádí a o kterém informovala ve své zprávě jarnímu zasedání Evropské rady[3]. Situace v oblasti regulace je v tomto dokumentu popsána ke dni 1. prosince 2005. Není-li uvedeno jinak, pokrývají údaje o trzích období do 1. září 2005 (1. října 2005 v případě údajů o širokopásmovém připojení). 2. NEJDŮLEŽITĚJŠÍ VÝVOJ NA TRZÍCH Odvětví služeb elektronických komunikací nadále představuje největší segment z odvětví IKT jako celku a připadá na něj 44,4 % celkové hodnoty oproti loňským 43 %. Odvětví mělo v roce 2005 hodnotu 614 miliard EUR, z čehož 273 miliard EUR připadalo na služby elektronických komunikací. Celkový růst tržeb úspěšně pokračoval na úrovni odhadované mezi 3,8 %[4] a 4,7 %[5]. Produkce a využívání IKT představuje přibližně 40 % růstu produktivity a čtvrtinu celkového růstu v Evropě. Zavádění širokopásmového připojení rychle rostlo a dosáhlo téměř 53 milionů linek, což představuje růst o téměř 20 milionů během roku 2005. Na trhu nyní působí více poskytovatelů, ceny klesají a přenosové rychlosti rostou. Nové subjekty nyní mají na trhu téměř 50% podíl; ačkoliv mnoho z nich při poskytování služeb spoléhá na sítě dominantních operátorů, dochází k výraznému posunu ke zpřístupnění účastnického vedení, přičemž roste kvalita a diferenciace služeb. V oblasti mobilní telefonie sice nadále roste využívání služeb, zejména v nových členských státech, objevují se však známky toho, že trh hlasových služeb dospívá. Tržby nicméně nadále rostly, odhadem o 5,9 %[6]. Ceny za mezinárodní roaming však zůstávají vysoké. Na trh přicházejí hlasové služby a služby poskytování obsahu třetí generace (3G), které mají přibližně 15 milionů účastníků. Tržby v oblasti tradičních hlasových služeb nadále postupně klesají, ale pro subjekty na trhu pevných linek zůstávají největším zdrojem tržeb. Díky vstupování nových subjektů na trh mají spotřebitelé nadále prospěch z klesajících cen za hovory. Technologie „Voice over IP“ (VoIP) stále více útočí na tržní pozice zavedených subjektů. Dosud není jasné, do jaké míry prosazování této technologie napomáhají služby poskytované společnostmi, které tvoří software pro internet, a provozovateli vyhledávačů. Konkurence nutí provozovatele pevných i mobilních telefonních sítí investovat do nových technologií, aby snížili své náklady a zaujali pozice v konvergovaném prostředí. Operátoři začínají nabízet portfolia služeb s různými kombinacemi levných hlasových služeb (včetně mobilních), přístupu k internetu a audiovizuálního obsahu, aby přilákali zákazníky a udrželi si je. Úrovně investic se po výrazném propadu v letech 1999–2001 zotavují, přičemž konzervativní odhady investičních výdajů v odvětví jako celku v EU v roce 2005 přesahují 45 miliard EUR[7], což představuje růst o přibližně 6 % ve srovnání s rokem 2004 a třetí meziroční růst v řadě. Zatímco poměr investic k tržbám se u dominantních operátorů přibližuje historické úrovni 15 %, v odvětví mobilních komunikací a u provozovatelů kabelové televize je vyšší a ukazuje na budoucí silnou konkurenci v oblasti nových služeb s vysokou přidanou hodnotou. Navzdory pochybnostem o obchodních modelech zaznamenali největší operátoři za období do poloviny roku 2005 vyšší roční zisky, které byly způsobeny zejména snižováním nákladů a růstem tržeb v některých segmentech. Zejména v odvětví mobilních komunikací naznačují výsledky za první a druhé čtvrtletí, že mnoho operátorů bylo schopno oproti roku 2004 zvýšit své zisky, a to díky větší míře rozšíření, zvýšenému provozu a obecně vyšším tržbám na uživatele. Přeshraniční investice ve smyslu investičních výdajů a akvizicí/fůzí se díky vyšší právní jistotě opět stávají klíčovým prvkem evropského trhu elektronických komunikací. Zejména v roce 2005 se četnost fůzí a akvizic výrazně zvýšila a celkovou hodnotu přeshraničních transakcí – motivovaných snahou o úspory z rozsahu a realizací celoevropských strategií – lze střízlivě odhadnout na více než 70 miliard EUR, což je nejvyšší úroveň od roku 2000[8] (v minulosti se fúze a akvizice ukázaly být dobrým ukazatelem celkové úrovně přímých zahraničních investic[9]). U největších evropských dominantních operátorů činil podíl zahraničních tržeb z EU průměrně 15 % a pohyboval se od 5 % do 27 %[10]. Většina větších subjektů působí i na jiných vnitrostátních trzích a v nových členských státech lze pozorovat významný trend v investicích ze strany některých zavedenějších subjektů i celoevropských a místních nových subjektů. Více subjektů rozvíjí své aktivity v různých zemích a s různými kombinacemi služeb. Zatímco v některých případech zůstává výrazná úroveň zadlužení, současný stav kontrastuje s předchozími akvizičními cykly, kdy se mnoho operátorů značně zadlužilo. V řadě nových členských států zaujímají investice do telekomunikační infrastruktury významné místo v politikách soudržnosti v odlehlých a venkovských oblastech. Pevné širokopásmové připojení V roce 2005 došlo k výraznému růstu zavádění širokopásmového připojení, přičemž průměrná míra rozšíření v EU (počet linek na 100 obyvatel) dosáhla v říjnu 11,5 %, ve srovnání se 7,3 % v říjnu 2005 (přičemž průměrná míra rozšíření v zemích EU-15 vzrostla za stejné období z 8,4 % na 13 %). To představuje více než 52 000 nových širokopásmových linek denně v celé EU ve srovnání s více než 38 000 linek denně v roce 2004. [pic] V EU je nyní téměř 53 milionů pevných širokopásmových linek. Tržby z pevných datových služeb se výrazně zvýšily, odhadem o 8,3 %[11]. Ačkoli toto číslo vedle širokopásmového připojení zahrnuje i datové služby, jako jsou pronajaté okruhy, naznačuje, že s růstem objemu mají spotřebitelé prospěch z klesajících cen. [pic] Růst byl nicméně mezi členskými státy nerovnoměrný a pokud jde o míru rozšíření, činí rozdíl mezi nejlepším a nejhorším státem 23 procentních bodů. Mezi zeměmi EU-10 si dobře vede Estonsko a Malta. Srovnání míry rozšíření širokopásmového připojení v polovině roku 2005 ukazuje, že zatímco EU jako celek za některými jinými zeměmi OECD zaostává, pět nejlepších členských států (Nizozemsko, Dánsko, Finsko, Švédsko a Belgie) překonalo Spojené státy (15 %) a Japonsko (16 %). [pic] Podíl na trhu širokopásmového připojení připadající na nové subjekty se trvale zvyšuje a v zemích EU-25 činí 49,8 %. Tržní podíl se však v různých zemích liší a pohybuje se v rozmezí od 25 % tržního podílu dominantního operátora ve Spojeném království až po 100 % na Kypru. Faktory přispívající k zavádění širokopásmového připojení K zavádění širokopásmového připojení přispívá řada faktorů, přičemž jedním z nejdůležitějších je hospodářská soutěž. Rozsah a povaha hospodářské soutěže se v rámci EU značně liší. Například ve všech zemích s nejvyšší mírou rozšíření (nad 15 %) je vysoká míra rozšíření kabelových sítí, ale často rovněž dobře rozvinuté přístupové režimy, například zpřístupnění účastnického vedení nebo bitového toku. Některé země byly velmi úspěšné, například Francie, Spojené království, Rakousko a Estonsko, kde kombinace konkurujících si infrastruktur a účinné regulace podpořila hospodářskou soutěž a vyústila v poměrně vysokou míru rozšíření širokopásmového připojení. Velkoobchodní přístup k sítím dominantních operátorů Během roku došlo k výraznému posunu ve způsobu přístupu k sítím dominantních operátorů. Subjekty nově vstupující na trh při poskytování služeb širokopásmového připojení postupně přecházejí od dalšího prodeje a přístupu k bitovému toku ke zpřístupnění účastnického vedení. Rostoucí poptávka po nových službách a tendence směrem k balíčkům služeb (například „triple play“ – kombinace hlasových služeb, televize a širokopásmového připojení) způsobuje, že zpřístupnění účastnického vedení je pro nové subjekty přitažlivější volbou. Pravděpodobně nejpřekvapivějším údajem je, že počet linek se sdíleným přístupem se během roku ztrojnásobil. Tato skutečnost podpořila růst širokopásmového připojení ve Spojeném království, Francii a Dánsku, kde počet linek se sdíleným přístupem dramaticky vzrostl poté, co vnitrostátní regulační orgán snížil poplatky za zpřístupnění účastnického vedení. Mnoho operátorů dává přednost sdílenému přístupu, protože proces zpřístupnění je jednodušší a jako alternativu k hlasovým službám založeným na přepínání okruhů mohou nabízet VoIP. Mobilní služby Průměrná míra rozšíření mobilních služeb v EU v říjnu 2005 dosáhla 92,8 %, přičemž největší růst zaznamenaly země EU-10 – z toho tři, Česká republika, Estonsko a Litva, poprvé překročily pomyslnou hranici 100 %. V EU nyní působí 79 operátorů sítí druhé generace (2G) spolu s 214 poskytovateli služeb, kterých v roce 2004 bylo 166. Míra rozšíření je zpravidla nejvyšší v zemích s vyšším počtem poskytovatelů služeb. [pic] V září 2005 bylo v EU přibližně 15 milionů účastníků služeb 3G, většina z nich v Itálii a ve Spojeném království; 58 operátorů nyní nabízí komerční služby, včetně přístupu k internetu, poskytování obsahu, který zahrnuje zprávy a výběr ze sportovních událostí, videotelefonie a souborů ke stažení. Tržní podíl hlavních mobilních operátorů nadále klesal téměř ve všech členských státech s tím, jak operátoři konkurenčních sítí zvyšovali konkurenční tlak. Hlavní složkou tržeb mobilních operátorů zůstává hlasová telefonie na maloobchodní i velkoobchodní úrovni, ačkoliv výraznou oblast růstu představují datové služby, včetně krátkých textových zpráv (SMS). Rostoucím zdrojem příjmů jsou karty pro přenosné počítače, ačkoli v současné době nepředstavují více než 2 % tržeb. Ve většině členských států došlo k výraznému snížení spotřebitelských cen za vnitrostátní hovory, zejména pro belgické, finské, lucemburské, nizozemské, polské a švédské uživatele, kteří volají málo nebo průměrně. Ceny za mezinárodní roaming zůstávají ve většině členských států vysoké, přičemž v mnoha případech jsou vysoké velkoobchodní tarify a maloobchodní marže. Webové stránky, které zřídila Komise, poskytují v této oblasti vodítko k transparentnosti vůči spotřebitelům, zatímco regulační orgány na vnitrostátní úrovni provádějí své vlastní iniciativy pod záštitou Skupiny evropských regulačních orgánů. Komise plánuje stavět na této iniciativě a v dubnu bude webové stránky rozšiřovat a aktualizovat, aby přinesla ještě větší transparentnost, a zvýšila tak konkurenční tlak. Rovněž bude pokračovat v úzké spolupráci s vnitrostátními regulačními orgány, pokud jde o jejich související opatření na zvýšení transparentnosti. Pokud jde o regulaci, do konce roku 2005 zanalyzoval relevantní trh v souladu s předpisovým rámcem pouze jeden vnitrostátní regulační orgán, a to finský, a nezjistil na tomto trhu dominantní postavení. V této oblasti musí odvětví dosáhnout většího pokroku. Komise vývoj pozorně sleduje a zváží možnosti co nejúčinnější a včasné akce na celoevropské úrovni. V mnoha případech zákazníky také znepokojuje fakturace, zejména v případech, kdy není zřejmé, zda se účtuje za minutu nebo za sekundu a zda se účtuje poplatek za sestavení hovoru. Ceny pro uživatele pevných sítí za volání mobilních účastníků zůstávají rovněž vysoké – na úrovni osminásobku až desetinásobku cen za volání jiných účastníků v pevné síti. Struktury tarifů pro pevné linky však nutně neodrážejí snižování terminačních poplatků v mobilních sítích. Regulační orgány v roce 2005 zasáhly, aby terminační poplatky dále snížily; v období od roku 2001, kdy se regulační orgány začaly otázkou vážně zabývat, do roku 2005 poplatky poklesly přibližně o 40 %[12]. Většina vnitrostátních regulačních orgánů stanovila období pro postupný pokles cen na nákladově orientovanou úroveň. Přenositelnost mobilních čísel, která je důležitým nástrojem pro podporu hospodářské soutěže, se během roku zdvojnásobila. Spotřebitelé, kteří měnili dodavatele služeb, si v EU ponechali celkem 25,1 milionu čísel. Pevné hlasové služby Navzdory skutečnosti, že tržby z tradičních pevných hlasových služeb klesají přibližně o 1,6 % ročně, zůstává tato oblast pro nové subjekty přitažlivým trhem. Pro pevné operátory je to ve skutečnosti stále největší zdroj tržeb, který měl v roce 2005 hodnotu 85,8 miliard EUR. Příliv nových subjektů na trh po mírném poklesu mezi roky 2001 a 2003 vedl k dalšímu poklesu tržního podílu dominantních operátorů. Dominantní operátoři si však udržují obrovský podíl, zejména pokud jde o místní přístup a místní hovory. V současné době je pouhých 8,3 % účastníků přímo přístupných novým subjektům prostřednictvím kabelu, zpřístupněného účastnického vedení nebo jiných technologií, například bezdrátových. V souladu s tím je hospodářská soutěž z větší části založena na výběru a předvolbě operátora podle přechodných ustanovení nebo na základě analýzy trhu. Mnoho vnitrostátních regulačních orgánů rovněž uložilo povinnost velkoobchodního pronájmu linek, aby nové subjekty mohly svým zákazníkům poskytovat službu jednotné fakturace. Rychlost růstu počtu účastníků, kteří používají alternativní operátory, se začala snižovat. Může to být výsledkem kampaní dominantních operátorů na znovuzískání zákazníků, ale vzhledem k tomu, že trh směruje k integrovaným balíčkům služeb, jako jsou hlasové služby, přístup k internetu a audiovizuální obsah, také díky tomu, že poskytování samotných hlasových služeb prostřednictvím předvolby operátora nemusí být dostatečně lákavé. Tržní dynamika nadále vyvíjí tlak na vnitrostátní regulační orgány, aby velmi pečlivě vážily rozhodnutí týkající se cen za produkty s regulovaným přístupem a zajistili tak, že subjekty nově vstupující na trh, které investují do přiblížení se zákazníkům, například prostřednictvím zpřístupnění účastnického vedení, byly vhodným způsobem odměněny, pokud jde o výši cen, které musí zaplatit. Ve většině členských států jsou nyní dostupné služby internetové telefonie (např. VoIP). Ačkoli tyto služby dosud neměly výrazný účinek na příjmy z tradičních pevných hlasových služeb, možnost, že na trh vstoupí silní noví poskytovatelé služeb na bázi VoIP, nutí stávající subjekty, aby odpověděly svými vlastními produkty na bázi VoIP nebo balíčky, které zahrnují hlasové služby. Komise podporuje jemné regulační zásahy a vítá skutečnost, že řada vnitrostátních regulačních orgánů zaujala v oblasti regulačního přístupu k VoIP postoj orientovaný do budoucnosti, který odráží přístup Komise. Komise souhlasí s mnohými regulačními orgány, že služby VoIP jsou součástí trhu hovorů, a dala najevo, že upřednostňuje pouze mírné regulační zásahy. V souladu s tím byla regulace VoIP v členských státech doposud velmi mírná. Zdá se, že v praxi vstupu na trh nebrání velké překážky. 3. REGULAČNÍ PROSTŘEDÍ Některé členské státy téměř dokončily legislativní a regulační proces nutný pro provedení předpisového rámce; ostatní výrazně pokročily. Řecko přijalo primární prováděcí opatření až v lednu 2006 a v několika členských státech se stále čeká na přijetí některých sekundárních právních předpisů. Řada členských států dosud nezačala oznamovat přezkumy trhů, což je klíčové hledisko předpisového rámce; existují rovněž obavy související s dlouhou dobou, která v některých případech může uplynout od začátku přezkumu trhu a jeho dokončení. Nezávislost regulačních orgánů Nezávislost vnitrostátních regulačních orgánů na obchodních zájmech je obecně zajištěna, ačkoliv v případě Kypru, Slovenska a Slovinska zůstávají obavy o oddělení vlastnických a regulačních funkcí a tato otázka se znovu objevila v Belgii. Je důležité, aby regulační orgány nebyly ve svém každodenním rozhodování svázány, a mohly tak vykonávat své pravomoci nestranně a transparentně. Otázky týkající se nestrannosti vnitrostátních regulačních orgánů zůstávají v několika málo zemích otevřeny a Komise je pečlivě prošetřuje. Pravomoci regulačních orgánů Komise nadále věnuje pozornost možnému omezení pravomocí regulačních orgánů v Irsku, na Maltě a v Nizozemsku prostřednictvím pokynů vydaných ministerstvem, které nebylo oznámeno jako vnitrostátní regulační orgán. Existují rovněž obavy z možného omezení pravomoci regulačních orgánů vymáhat rozhodnutí kvůli omezené úrovni pokut, které lze ukládat. V Německu je omezena pravomoc regulačního orgánu ukládat úplnou škálu povinností, pokud jde o maloobchodní a velkoobchodní trhy, a podobné omezení existuje ve Finsku, zejména pokud jde o trh terminace v mobilních sítích. Konvergenční regulační orgány Většina členských států ustavila konvergenční regulační orgány, jejichž pravomoci pokrývají celé odvětví elektronických komunikací (ale ne vždy poskytování obsahu). V případech, kdy k tomuto nedošlo, hrozí nebezpečí regulační nejistoty v konvergenčním prostředí, které spojuje tradiční telekomunikace a přenos rozhlasového a televizního vysílání. To je zejména případ Belgie. Opravné prostředky Způsob, jakým členské státy provedly povinnost zavést účinný mechanismus pro opravné prostředky, je s ohledem na obavy, které vyjadřují nejen operátoři, ale i orgány v řadě členských států, záležitostí s rostoucí důležitostí. Komise zvažuje různé související otázky, například dobu, kterou trvá urovnání sporu při využití opravného prostředku, a skutečnost, že v řadě členských států je výkon rozhodnutí vnitrostátního regulačního orgánu v souladu s vnitrostátními postupy automaticky pozastaven. Poté, co Komise zahájila řízení o nesplnění povinnosti, bude v Polsku automatické pozastavení zrušeno. Regulace ekonomické stránky V případech, kdy se regulační povinnosti ukládají po analýze trhu nebo v rámci přechodných ustanovení, bude hospodářská soutěž plně otevřena až po jejich úplném provedení. Vnitrostátní regulační orgány obecně účinně zajišťovaly přijímání potřebné regulace a v celé EU jsou nyní například dostupné referenční nabídky na zpřístupnění účastnického vedení. Nejzávažnější otázky, které Komise prošetřuje, se týkají: - zpřístupnění účastnického vedení, které zřejmě v praxi nefunguje v případě Estonska, Kypru, Litvy, Lotyšska, Polska, Slovenska a Slovinska; - účinného propojení, které nadále představuje problém v případě Estonska, Litvy, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska; - systémů nákladového účetnictví vhodných pro zajištění nákladově orientovaného propojení v případě Lucemburska, Malty, Polska a Slovenska. Komise je názoru, že systémy nákladového účetnictví zavedené v řadě jiných členských států stále nejsou dostatečně vyvinuté nebo jim chybí transparentnost. Účast regulačních orgánů Pro subjekty na trhu a spotřebitele je důležité, aby vnitrostátní regulační orgány prováděly řádné veřejné konzultace, pokud jde o regulační rozhodnutí. V řadě členských států proces konzultací neposkytuje subjektům na trhu dostatečnou zpětnou vazbu, nebo není dostatečně transparentní, pokud jde o podané připomínky. Účast vnitrostátních regulačních orgánů je klíčová pro zajištění, aby hráči na trhu, kteří staví svou infrastrukturu a přecházejí z jednoho regulovaného produktu ke druhému, čímž zvyšují svou kontrolu nad kvalitou produktu, který nabízejí spotřebitelům, mohli tyto spotřebitele „přepojit“ na novou infrastrukturu bez zbytečných obtíží. To zahrnuje jak přezkum cen, tak praktických postupů. Španělsko a Itálie v této záležitosti vydaly zvláštní předpis; ve Spojeném království regulační orgán jmenoval „telekomunikačního rozhodce“, jehož hlavní úlohou je dohlížet na přechod na zpřístupněné účastnické vedení. Omezení vlastnických práv třetích osob Oddělení regulace a vlastnictví je při omezování vlastnických práv třetích osob stále důležitější vzhledem k tendenci v některých členských státech, kdy se na rozšiřování infrastruktury pro širokopásmové připojení podílejí místní orgány. Provádění pravidel EU, která se týkají transparentního a nediskriminujícího omezování vlastnických práv třetích osob, je v řadě členských států předmětem trvalých obav. Komise šetří, zda na Kypru a v Řecku nedochází k diskriminaci subjektů na trhu, a prošetřuje v těchto zemích stupeň transparentnosti rozhodování příslušných orgánů veřejné správy. 4. ZÁJMY SPOTŘEBITELŮ Univerzální služba Pokud jde o určení poskytovatele univerzální služby, musí členské státy zajistit, že příslušný mechanismus je účinný, objektivní, transparentní a nediskriminující, a že žádný podnik není předem vyloučen. Komise má obavy v případě Francie, Maďarska a Finska, kde mohou být subjekty předem vyloučeny, a prošetřuje podobnou situaci v případě Belgie, Kypru, Litvy a Rakousku, jakož i postup v Polsku a Nizozemsku. Byla vyslovena obava, že dominantní operátor v Portugalsku byl do roku 2025 určen bez výběrového řízení. Komise konstatuje, ze všechny členské státy, které určení provedly, vybraly dominantního pevného operátora. Zvláštní sociální potřeby Vize informační společnosti přístupné všem, která je jádrem iniciativy i2010, se odráží v cílech, které vnitrostátním regulačním orgánům ukládá předpisový rámec, a ve službách, které mohou lidé se zvláštními sociálními potřebami očekávat jako součást univerzální služby. Zatímco tyto cíle jsou obecně dobře provedeny, činy jsou spíše podporovány než vyžadovány. Pokud jde o ceny pro zdravotně postižené uživatele, zdá se, že většina členských států přijala přiměřená ustanovení. Lze však učinit více v oblasti praktického přístupu ke službám. Členské státy jsou aktivní, pokud jde o uživatele s nízkými příjmy. Například v Rakousku stát financuje zvláštní tarify a v Maďarsku byl zřízen fond na pomoc účastníkům s nízkými příjmy. Regulace týkající se spotřebitelů Zkušenosti ukazují, že přenositelnost pevných a mobilních čísel spolu s volbou a předvolbou operátora zvýšily konkurenční tlak. Přenositelnost čísel je nyní plně funkční ve většině členských států, s výjimkou České republiky, Lotyšska, Litvy, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska. Volba a předvolba operátora je nyní k dispozici v celé EU s výjimkou Slovenska, ačkoliv existují obavy, že v některých členských státech náklady spojené s touto službou brání jejímu rozvoji. Účastnické seznamy a informace o účastnických číslech Uživatelé chtějí snadný přístup k seznamu účastnických čísel a informační službě o účastnických číslech, které zahrnují všechny účastníky s výjimkou těch, kteří nechtějí své číslo zveřejnit. Zvyšuje se počet uživatelů, kteří ruší pevné linky a používají pouze mobilní služby, a tito uživatelé budou pravděpodobně požadovat možnost uvést své mobilní číslo v účastnickém seznamu. Komise má obavy, že v případě České republiky, Francie, Kypru, Lotyšska, Malty, Polska, Portugalska, Slovenska a Spojeného království nejsou úplný účastnický seznam a/nebo informační služba k dispozici. Problémem jsou rovněž vysoké náklady, kterým čelí alternativní poskytovatelé informačních služeb, pokud jde o přístup k úplným údajům operátorů. Evropský soudní dvůr rozhodl[13], že tyto údaje se mají poskytovat na základě skutečných nákladů. Komise prošetří případy, o kterých se dozví. 112 – evropské číslo pro tísňová volání Je klíčové, aby občané cestující v rámci Unie mohli volat na linky tísňových služeb prostřednictvím jednotného čísla. Uvedené číslo lze nyní zdarma použít v celé EU z pevných i mobilních telefonů. Mnoho členských států rovněž modernizuje organizaci svých tísňových systémů, aby zajistily lepší služby osobám, které na tísňové číslo volají. Finsko například centralizovalo střediska tísňových volání a dosáhlo maximální doby odezvy 90 sekund. V České republice může operátor tísňové linky přepojovat hovory podle jazykových znalostí operátorů v různých střediscích. Ve Španělsku regiony výrazně zvýšily kvalitu odezvy v tísňové situaci tím, že zajistily, aby tísňové služby měly k dispozici informace o poloze volajícího. Komise prošetřuje, zda řada členských států splňuje v tomto směru požadavky směrnice o univerzální službě. Rovněž sleduje situaci, aby zajistila řádné informování občanů o čísle 112, zejména o skutečnosti, že mohou toto číslo použít i na cestách po ostatních členských státech. 5. ZÁVĚRY Předpisový rámec vyžadoval, aby členské státy provedly výrazné změny ve svých vnitrostátních právních předpisech i postupech. Ačkoli toto sdělení ukazuje na některé nedostatky, většina práce byla dokončena. Důkazy naznačují, že rostoucí konkurence přináší spotřebitelům větší výhody a že vyhlídky na inovace a investice uvnitř členských států i v rozsahu přesahujícím jejich hranice jsou příznivé. Předpisový rámec občanům zejména zaručuje poskytování základních služeb za přijatelné ceny a uspokojení zvláštních sociálních potřeb. V současnosti probíhá přezkum stávajícího rámce a ačkoliv je předepsáno, že musí začít v průběhu roku 2006, úroveň pokroku v provádění stávajícího rámce poskytuje spotřebitelům, subjektům na trhu a všem hlavním zúčastněným stranám dobrý základ pro posouzení potřeby reforem, zejména s ohledem na budoucí technický, tržní a společenský vývoj. [1] KOM(2005) 229. [2] KOM(2005) 411; KOM(2006) 28. [3] Čas dostát závazkům – Nové partnerství pro růst a zaměstnanost, KOM(2006) 30, 25. leden 2006. [4] EITO, 2005. [5] IDATE. [6] EITO, 2005. [7] Založeno na údajích od ETNO, ECTA, ECCA, OECD a Infonetics Research. [8] Založeno na údajích od Thomson Financial, Dealogic a UNCTAD. [9] Přímé zahraniční investice (Foreign direct investment, FDI) jsou širším měřítkem než prosté portfoliové investice nebo akviziční/fůzní transakce a zahrnují například investiční výdaje do hmotného majetku. [10] Je třeba poznamenat, že menší dominantní operátoři jsou v rámci EU často ještě více diverzifikováni. Navíc nebyl zohledněn největší mobilní operátor (druhá největší společnost na světě co do zahraničního majetku), aby údaje nebyly zkreslené. [11] EITO, 2005. [12] Operátoři s významnou tržní silou. [13] Věc C-109/03 KPN Telecom BV proti OPTA [2004].