ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.9

Výbor souhlasí se zlepšením přístupu studentů na trh práce v souladu s podmínkami stanovenými ve směrnici tím, že se jim umožní pracovat nejméně 20 hodin týdně. Každý členský stát určí v rámci sociálního dialogu se sociálními partnery maximální počet hodin týdně nebo dnů nebo měsíců ročně, kdy lze tuto činnost vykonávat, což nesmí být méně než 20 hodin týdně nebo odpovídající doba ve dnech nebo měsících ročně. Avšak s ohledem na to, že dokončení studií zůstává prioritním cílem, měly by být povolená doba práce omezena tak, aby dokončení studií bylo možné. Mělo by být pravidelně předkládáno potvrzení o pokroku ve studiích.
3.11

Jestliže by se kodexu chování dostalo široké podpory, mohlo by to zainteresované strany povzbudit k tomu, aby strategii pro region Baltského moře opět podpořily, a to i v tomto velice složitém období a do budoucna. Stejně jako se v regionu Baltského moře testovala makroregionální spolupráce v podobě strategie pro region Baltského moře, by se zde mohlo poprvé vyzkoušet také uplatňování zásady partnerství.
1.5

V zájmu dalšího odstraňování překážek mobility by měla být přijata dodatečná opatření s cílem poskytovat migrujícím pracovníkům srozumitelné pracovněprávní a sociálněprávní informace v jazyce jejich příslušné země. Kromě toho by pracovníci měli získat i svébytné právo na poradenství. Příslušné poradenské struktury by měly být úzce propojené se sociálními partnery a se sítí EURES a měly by zajistit, aby migrující pracovníci byli již ve svých zemích původu informováni o sociálních a právních podmínkách v cílových zemích.
4.5.4

EHSV velmi oceňuje iniciativy, které organizují různé zájmové skupiny s cílem tento vážný problém zmírnit. EU by mohla navrhnout mezinárodní iniciativu na organizaci úklidu nejhorších nánosů plovoucího plastového odpadu v oceánech. Měla by učinit všechny možné kroky k zabránění tomu, aby se plastový odpad vytvářený v Evropě dostal do moří, a měla by zvážit využití programů pro rozvojovou pomoc k propagaci a podpoře udržitelnějších způsobů nakládání s odpady v rozvojových zemích a zejména k omezení dalšího hromadění plastového odpadu z těchto zemí v oceánech.
2.4

Výbor předkládá Evropskému parlamentu a Radě následující doporučení: — podniky by měly odhalit dopady své činnosti, ať již pozitivní, či negativní, na společnost, — podniky by měly ve svých zprávách uvést, zda jsou v jejich řídících a dozorčích orgánech zastoupeni zaměstnanci, — během přípravy výroční zprávy by měly být informovány a konzultovány orgány zastupující zaměstnance, — odbornost environmentální, sociální a správní části zprávy by měly garantovat osoby s potřebnou erudicí v těchto oborech, především v oblasti sociální a environmentální, — odběratelé by měli informovat o svých vztazích s dodavatelským či hodnotovým řetězcem, zejména z hlediska pracovního práva a lidských práv, — také podniky, které nespadají do působnosti směrnice, by se měly dobrovolně vydat touto cestou k vyšší transparentnosti, a zlepšit tak svůj styl podnikání, — členské státy by měly do svých strategií sociální odpovědnosti podniků zařadit kvalitu podávání nefinančních informací, — při provádění do vnitrostátního práva by členské státy, jež to uznají za vhodné, měly snížit požadovaný práh tak, aby se předpis týkal významného počtu podniků v daném státě, — Komise by měla být vyzvána k zahájení či usnadnění procesu zapojení „většího počtu zainteresovaných stran“ (4), aby bylo možné lépe definovat hlavní zásady a referenční normy, které usnadní srovnávání a z dlouhodobějšího hlediska také harmonizaci — Komise by při své podpoře a zvyšování povědomí o politikách sociální odpovědnosti podniků, jak to stanoví sdělení z října 2011, měla doporučit, aby příslušné podniky používaly jako vodítko pro zveřejňování nefinančních informací takové mezinárodní referenční systémy, jež jsou nejblíže nové definici sociální odpovědnosti podniků.
1.10

EHSV doporučuje: 1.10.1 Budoucí snahy o zjednodušení týkající se veřejných listin by se měly zaměřit na důležité veřejné listiny, jako jsou listiny týkající se vnitrounijní mobility pracovníků (jež je zásadní pro rozvoj přeshraničního podnikání a obchodu) či listiny týkající se zranitelných osob, jako jsou osoby s určitým postižením, nespadají-li tyto veřejné listiny do oblasti působnosti jiných směrnic EU. 1.10.2 Občan či podnik by měli být co nejlépe informováni o rozsahu osvobození předložených veřejných listin od všech forem legalizace či podobné formality, a tedy by mělo dojít ke změně definice „důvodné pochybnosti“ takto: 2. Důvodná pochybnost uvedená v odstavci 1 se týká: a) pravosti podpisu; b) oprávněnosti osoby listinu podepsat; c) pravosti pečeti nebo razítka. 1.10.3 V případě, že členský stát s ohledem na důvodnou pochybnost oficiálně požádá o informace příslušné orgány členského státu, kde byla listina vydána, výslovně informuje osobu nebo podnik o důvodech podání této žádosti. 1.10.4 Je třeba vytvořit vyrovnaný systém odpovědnosti pomocí každoročního referenčního srovnávání v režii EK, jež by hodnotilo efektivitu členských států při provádění návrhu. 1.10.5 V případě, že se dostaví očekávané přínosy po stabilizaci systému IMI, zkrátí se lhůta na odpověď v mechanismu správní spolupráce na dva týdny. Bude se jednat o silné poselství občanům i podnikům o tom, že EU se skutečně snaží zajistit efektivní občanství EU a zaměřit politiky EU právě na občany. 1.10.6 Výměna a přenos informací a dokumentů členskými státy dle návrhu odpovídají zásadám EU pro ochranu údajů.
3.5

EHSV upozorňuje na to, že dovozní cla, zejména jejich zemědělská složka, by měla být doplněna o další složky týkající se ochrany životního prostředí, bezpečnosti potravin, dobrých životních podmínek zvířat a sociální oblasti, které by se mohly stát nástrojem pro šíření hodnot EU týkajících se potravinářské produkce do třetích zemí. Tyto složky by se redukovaly, pouze pokud by výrobce vyvážející do EU respektoval tyto hodnoty. Tento způsob sdílení našich společenských hodnot v dlouhodobém horizontu zlepší odolnost a udržitelnost celosvětového systému produkce potravin.
8.4

EHSV se domnívá, že tato otázka by měla správně spadat do rámce víceletého plánu dozoru nad trhem, v němž je určeno 20 konkrétních opatření (15), jež je třeba přijmout do roku 2015, především co se týče: — podpory provádění Pokynů v členských státech ze strany celních orgánů a orgánů dozoru nad trhem (opatření č. 17); — zlepšení efektivity hraničních kontrol bezpečnosti a dodržování předpisů (opatření č. 18); — mapování rozdílů v provádění kontrol bezpečnosti výrobků a dodržování právních předpisů u výrobků dovážených do Unie (opatření č. 19); — stanovení společného přístupu k rizikům, pokud jde o celní kontroly bezpečnosti výrobků a dodržování právních předpisů (opatření č. 20).
3.4

EHSV chápe, že monitorování nedovoleného vypouštění škodlivých látek ze zařízení pro podmořskou těžbu prostřednictvím systému CleanSeaNet se bude provádět především za současného využití družicových snímků, jak je již nařízeno pro monitorování znečištění z lodí. EHSV připomíná jedno minulé stanovisko (5), v němž se uvádí, že „vzhledem k vysokým nákladům, které služby satelitního snímkování vyžadují, má EHSV za to, že využití prostředků musí být optimalizováno a především, že je nutno snímků využívat koordinovaným způsobem mezi členskými státy, což by mohlo vést ke značné redukci nákladů. Současně lze konstatovat, že ve všech evropských přímořských oblastech je možné investovat do lepšího shromažďování snímků, neboť v současnosti není pokrytí satelitními snímky úplné, zejména ve středomořské oblasti“.
1.8

Existuje nicméně možnost vzniku dominového efektu: pokud více členských států nakonec umožní přeshraniční používání LHV, mohou být tato vozidla postupně přijata v celé Evropě. V takovém případě by výjimky mohly vést k tomu, že se ze současného zvláštního postupu stane pravidlo. To by odporovalo řídící zásadě návrhu, která zdůrazňuje, že modulový přístup výrazně nenarušuje mezinárodní hospodářskou soutěž, a penalizovaly by se tak členské státy, které LHV na svém území nepovolují.
5.4

Kladným prvkem nařízení je dle Výboru to, že přístavní orgány musejí být transparentní co do rozsahu přijímané veřejné finanční podpory a způsobu, jakým je tato podpora začleněna do jejich nákladů. Tímto způsobem bude státní podpora snadněji viditelná, což podpoří finanční transparentnost.
2.3.2

Návrhy Komise se opírají o různé práce, zejména EEA: — Towards efficient use of water ressources in Europe, zpráva č. 1/2012, 68 stran, — European waters – assessment of status and pressures, zpráva č. 8/2012, 96 stran, — European waters – current status and future challenges, shrnutí, 51 stran, — Water resources in Europe in the context of vulnerability, zpráva č. 11/2012, 92 stran.
1.17

Ústředním odvětvím je veřejný a soukromý VaV. Co se týče obrany, jsou investice do VaV v současnosti na nejnižší úrovni od roku 2006 (7). Do celkové koncepce by se mělo zařadit zlepšení podmínek pro investice a jejich použití u konkrétních projektů.
4.3

Jak by mohla nová dohoda co nejúčinněji zajistit, aby se řešení změny klimatu promítlo do všech důležitých sfér? Jak by mohla podpořit doplňkové procesy a iniciativy, a to i takové, které realizují nestátní subjekty? Nejúčinnějším způsobem, jak podpořit zohledňování nové dohody ve všech příslušných politických oblastech, je samozřejmě udělat ji jednoduchou. Nepřiměřená ustanovení týkající se organizace tohoto procesu by ztížila provádění této dohody. Dále je důležité, aby se před zohledněním změny klimatu v jiných oblastech politiky provedlo transparentní posouzení dopadu. Začleňování změny klimatu do jiných oblastí politiky je potřeba provést nákladově co nejefektivnějším a nejpředvídatelnějším způsobem, aniž by se přitom zúčastněným stranám uložila zbytečná administrativní zátěž. Upřednostnit by se měly tržní přístupy.
3.3

Výbor také rovněž již dříve požadoval, aby Komise co nejrychleji vypracovala harmonogram a navrhla podrobnosti SRM. To mimochodem platí také pro další příslušné cíle, jako je například řízení případných krizových situací v rámci společných opatření dohledu. Bankovní unie by tím získala na důvěryhodnosti a stala by se společným základem celého jednotného trhu. Mezitím bylo rozhodnuto, že SSM a CRR/CRD IV by měly začít fungovat od roku 2014 a BRRD a SRM od roku 2015. Rada by tedy měla přijmout celý soubor opatření včas.
4.5

Komise v návrhu směrnice neuvedla změny ohledně podmínky dostupnosti údajů týkající se kategorií příjmů stanovených v čl. 8 odst. 1 směrnice 2011/16/EU. EHSV členským státům doporučuje, aby usilovaly o to, aby se tyto údaje mohly začít shromažďovat od roku 2017, kdy by v souladu se stávajícími ustanoveními směrnice měly být zahrnuty do systému automatické výměny informací.
—

co se týče budoucnosti Evropy, umožnilo v rámci kontroly reforem evropských institucí a právních předpisů bedlivě sledovat, do jaké míry opatření přijatá jednotlivými členskými státy respektují evropskou logiku a jsou v souladu s principy přidané hodnoty, a to i tehdy, kdy k dotyčnému rozvoji či investici nedojde přímo díky evropským prostředkům;
1.4

Vzhledem k tomu, že do vypuštění první družice konstelace Sentinel zbývá jen pár měsíců, EHSV Komisi doporučuje, aby jasně definovala řízení programu Copernicus, které momentálně není příliš patrné. EHSV je toho názoru, že by do procesu řízení vesmírných a meteorologických programů a do celkového řízení programu měly být jednoznačně zapojeny dva důležité subjekty evropské vesmírné politiky – agentura ESA a organizace Eumetsat. Z bodů odůvodnění Komise to nelze jasně vyvodit. Bude nutné přeformulovat čl. 12 odst. 4 a 5 návrhu nařízení tak, aby byla možnost („může pověřit“) změněna na určitost („pověří“).
1.2

EHSV bere na vědomí návrh Komise na změnu a doplnění nařízení (ES) č. 1083/2006, jehož cílem je umožnit Rumunsku a Slovensku předkládat žádosti o proplacení výdajů do konce roku 2014 namísto do konce roku 2013 v případě závazků pro rok 2011 a až do uzavření programů namísto do konce roku 2014 v případě závazků pro rok 2012, aniž by se však zvýšily celkové prostředky, které jsou jim přidělovány v rámci politiky soudržnosti Unie na programové období 2007–2013. Tím se sníží riziko automatického zrušení závazků u závazků za roky 2011 a 2012.
4.6.2

V rámci této konzultace by Komise měla posoudit otázku oblasti působnosti směrnice, zejména možnost vložit do ní ustanovení týkající se transparentnosti a koncentrace vlastnictví v oblasti audiovizuálních mediálních služeb, a to jak lineárních, tak nelineárních, a také ústřední otázku definice pojmu redakční odpovědnosti v této oblasti. Základním principem, jímž by se tento přezkum měl řídit, by mělo být to, že základní hodnoty je třeba respektovat a zaručit rovným způsobem nezávisle na médiu použitém pro přístup k audiovizuální službě i na nezbytných úpravách vyplývajících ze specifické povahy těchto médií.
4.3.2

Má však výhrady vůči omezování nabídky na „alespoň jednoho poskytovatele platebních služeb“ na území každého členského státu. V případě, že by tuto nabídku poskytovala pouze jedna finanční instituce, znamenalo by to pro ni příliš velkou zátěž a postihlo by ji to stejně jako spotřebitele, kteří by byli jejími klienty. Neexistence hospodářské soutěže by odstranila možnost volby pro spotřebitele a znamenala by povinnost přijmout stanovené podmínky, zejména sazební.
4.4

EHSV ve svém stanovisku k nařízení o biocidních přípravcích přijal příznivě povinnost sdílet údaje o testování na zvířatech. Jeden z nejpozitivnějších aspektů nové právní úpravy totiž spočívá v zabránění zbytečnému trápení obratlovců způsobenému neustálým opakováním toxikologických studií. Komise by v každém případě měla vyhodnotit, zda je povinnost sdílet údaje – kromě údajů o toxikologických a ekotoxikologických studiích také o všech studiích rozpadu a chování v životním prostředí týkajících se látek zahrnutých do přílohy II nařízení (ES) č. 1451/2007 – vyvážená a podporuje rozvoj nových účinných látek. Účinná kompenzace a ochrana údajů až do roku 2025 mají zásadní význam pro to, aby se předešlo neoprávněnému využití výsledků cizí práce.
1.7

EHSV je potěšen úspěšností orgánů bezpečnosti silničního provozu zřízených v řadě členských států, jejichž úkolem je zajišťovat dohled nad prováděním národní strategie bezpečnosti silničního provozu, poskytovat poradenství k politice bezpečnosti silničního provozu a podporovat osvědčené postupy v oblasti bezpečnosti silničního provozu. Výbor se domnívá, že by měla být zřízena evropské agentura pro bezpečnost silničního provozu, jež by pomohla harmonizovat a řídit bezpečnost silničního provozu v celé EU, a to mimo jiné zaváděním systému eCall. V tomto orgánu by zasedali také experti na bezpečnost silničního provozu jmenovaní členskými státy.
3.2

Pravomoci a nezávislost vnitrostátních dozorných orgánů by se tím posílily a tyto orgány by hrály významnější roli podporovanou špičkovými zaměstnanci a finančními prostředky. Spolu s provozovateli elektráren by tyto orgány měly za úkol vypracovat a zveřejnit strategii pro informování veřejnosti, zejména v případě nehod, ale i při normálním provozu. Občanům by bylo umožněno se ve větší míře zapojit do udělování povolení k provozu jaderných elektráren.
1.6

Výbor podotýká, že tato problematika se netýká výhradně členských států. Koordinace je žádoucí také mezi regiony a územními orgány, stejně jako mezi jednotlivými odvětvími hospodářství. Do této spolupráce je nutno zapojit také sociální partnery, a to především z toho důvodu, že některá rozhodnutí by mohla mít dopad na jejich zaměstnanost (např. v odvětvích rybolovu či cestovního ruchu) a pracovní podmínky. Výbor připomíná, že provádění programu Natura 2000 již spočívá na bedrech četných forem místní správy.
3.3

Ani jeden z rozsáhlých demonstračních projektů se však v EU dosud nenachází a „ty nejslibnější projekty EU se dokonce potýkají s velkým zpožděním“. Je to proto, že „hospodářské subjekty nemají důvod, aby investovaly do demonstrace CCS“. ETS se nepodařilo dodat prostředky na investice do takových zařízení a dosáhnout stabilní ceny CO2 na podporu jejich dalšího provozu. Nyní se cena CO2 pohybuje kolem 10 % částky, kterou mnozí považují za absolutní minimum pro to, aby se CCS případně mohlo hospodářsky využít. Komise však poukazuje na to, že i kdyby došlo k obchodování, není vůbec jisté, že by v některých zemích, zejména v těch, které by CCS nejvíce potřebovaly, veřejnost souhlasila s něčím, co je vnímáno jako riziko související s geologickým ukládáním.
3.13

Funkční Evropský výzkumný prostor, který je synonymem pro jednotný trh pro výzkum a inovace, je jednou z klíčových podmínek pro zavedení konceptu Unie inovací plně do praxe. Evropská rada stanovila lhůtu pro jeho dokončení na rok 2014 (15). To znamená, že by do té doby měly být odstraněny všechny hlavní překážky v mobilitě a přeshraniční spolupráci, i prostřednictvím otevřeného trhu práce pro výzkumné pracovníky, vytvoření doplňkových penzijních fondů, optimálního toku znalostí a výsledků výzkumu a konkurenčnějšího využívání vnitrostátních zdrojů pro výzkum. EHSV blíže představil své postoje k dokončení EVP ve stanovisku (16), v němž vyjádřil obavu, že lhůta do roku 2014 je příliš ambiciózní.
4.7.2

EHSV očekává, že budou z Evropského fondu pro rozvoj venkova a zejména v rámci agroenvironmentálních opatření poskytovány další prostředky pro dosažení ekologické konektivity. EHSV opakovaně upozorňoval na to, že velká část zemědělců a lesníků má kladný postoj k ochraně přírody a biotopů. Četné modelové projekty působivě dokazují, že partnerskou spoluprací lze dosáhnout pozitivních výsledků. EHSV vybízí k tomu, aby byly do projektů zelené infrastruktury zahrnuty jak extenzivně, tak intenzivně využívané zemědělské plochy, při jejichž obhospodařování jsou účinně využívány zdroje. Měla by se zde dávat přednost dobrovolným opatřením, jež jsou integrována do výrobního procesu. Je rovněž třeba využít potenciál zelené infrastruktury pro rozvoj venkova v sociálním a demografickém ohledu.
3.16

Návrhy Komise však v sobě skrývají ještě další potenciální problém, totiž konflikt mezi inovacemi a uváděním na trh. Inovace jsou na jedné straně nutné teprve tehdy, když se na trhu osvědčí a překonají často obvyklé počáteční těžkosti. Podpora určená k zavádění na trh (viz též odstavec 3.26) nebo dokonce vnucené sazby (např. pravidla o výkupních cenách) mohou být sice v tomto ohledu účinné, ale mohou rovněž způsobit dlouhodobé narušení trhu na úkor lepších řešení. Právě zkušenosti s výkupním systémem ukazují, jak obtížné je včas napravit již učiněnou chybu. Brání to lepším řešením či důležitějším opatřením. Podpora na zavádění nových technologií by proto měla být obecně poskytována nanejvýš do té doby, než si tyto technologie na trhu vydobydou přiměřený podíl.
1.6

Co se týče lhůt, je EHSV dále znepokojen skutečností, že návrh směrnice stanoví lhůtu pro provedení do vnitrostátního práva na 48 měsíců. Tato lhůta je příliš dlouhá, je v rozporu s cílem přechodu na elektronické zadávání veřejných zakázek do roku 2016, není v souladu s realitou a současnými technologickými pokroky a dokonce ani s požadavky hospodářských subjektů a předznamenává prohloubení propasti zející mezi různými členskými-státy v EU, jež je v této oblasti dvourychlostní. Může dokonce znamenat zvýšení překážek pro přístup na trhy do té doby, než směrnici v plné míře přijmou všechny členské státy. V oblasti elektronické fakturace bylo dosaženo značných pokroků, dokonce i v zemích procházejících vážnou hospodářsko-finanční krizí, jako je Itálie nebo Portugalsko, čímž se prokázalo, že je možné uskutečnit tento projekt v kratší lhůtě. Zkrácení lhůt je možné a žádoucí.
3.1.3

Je třeba vytvořit společnou platformu, jež by uživatelsky přívětivým způsobem poskytovala přehled o stávajících nástrojích (jako jsou granty, nabídková řízení, programy atd.), které provádí EU nebo její členské státy a jež mají přímý či nepřímý vnější dopad. Tato platforma by se měla do určité míry inspirovat portálem Your Europe a spolupracovat s ním. Je nutné dbát na to, aby uváděla také informace určené menším organizacím (i na nižší než regionální úrovni). Dalšími cílovými skupinami by měly být instituce v členských státech EU a ve společnostech v procesu transformace. Tato platforma by se měla podpořit například prostřednictvím informačního zpravodaje nebo příspěvků na Twitteru.
2.9

Prvním krokem v tomto směru by mělo být zřízení systému monitorování, vykazování a ověřování emisí (MVO). S jeho pomocí by bylo možné kontrolovat vývoj a podpořit zvýšení energetické účinnosti ve společnostech, a tak by se i mohly snížit náklady v takovém rozsahu, který přesáhne výši nákladů na tento systém. Zkušenosti lze získat ze systémů existujících na úrovni společností. Regionální systém EU pro monitorování, vykazování a ověřování emisí by měl být zaveden ve spolupráci s IMO a mělo by být možné ho uzpůsobit případným podobným budoucím opatřením IMO. Mohl by být také prvním krokem v několikafázovém postupu zahrnutí emisí skleníkových plynů z námořní dopravy do závazků v oblasti snížení emisí na unijní nebo mezinárodní úrovni prostřednictvím požadavků na energetickou účinnost nebo tržních opatření.
5.2

Právo na účinný opravný prostředek nesmí být ohroženo nepřiměřenými překážkami, které by se přidávaly k obtížím nevyhnutelně souvisejícím s tím, že v otázkách hospodářské soutěže je těžké určit výši škody – je totiž nemožné přesně určit, jak by se podmínky a chování aktérů na trhu měnilo, pokud by k protiprávnímu jednání nedošlo. Můžeme jen odhadovat pravděpodobný scénář.
2.3

Opatření na evropské úrovni jsou nezbytná, neboť na základě průzkumu Komise je zřejmé, že poskytování dlouhodobých investičních nástrojů v Unii je poznamenáno odchylkami, nesrovnalostmi a fragmentací. V příloze 2 doprovázející posouzení dopadu jsou podrobně popsány tyto nesrovnalosti v režimech dlouhodobého financování v Německu, Spojeném království, Francii, Irsku, Nizozemsku, Itálii a Lucembursku. Podle Komise neexistuje žádný dohodnutý soubor přeshraničních norem definujících, co to jsou dlouhodobá aktiva a investice, pro koho by mohly být vhodné a jak fungují.
1.4

Výbor si zejména cení odhadu, že každý procentuální bod navýšení spotřeby produktů akvakultury pocházejících z unijní akvakulturní produkce by znamenal vytvoření 3 až 4 tisíc pracovních míst na plný úvazek, neboť tato pracovní místa by byla jednak kvalifikovaná a jednak by vznikla v místech, kde existuje jen málo pracovních příležitostí.
4.8.1

Zpráva o pojištění pro případ přírodních katastrof v Unii (Společné výzkumné středisko Evropské komise (2012), Natural Catastrophes: Risk Relevance and Insurance Coverage in the EU) upozorňuje na potřebu lepších statistických údajů. Podle dostupných informací je nicméně míra, do jaké pojištění proniká na trhy (krytí ze soukromých pojistek nebo intervence vlády ex ante či ex post v poměru k HDP), z obecného hlediska nízká. Například u povodní není míra pronikání ve většině členských států příliš vysoká, kromě případů, kdy se protipovodňové pojištění zahrne pod jiné krytí. Tyto míry jsou nízké i u rizik způsobených bouřkami či suchem, ačkoli u sucha se jeho dopad v členských státech zdá být na mírné úrovni.
1.3

Jedním z předpokladů pro úspěšné provedení návrhů Komise, a to jak návrhů týkajících se pravidelných linek, tak i návrhů týkajících se nástroje eManifest je, že informační systémy členských států musejí být pro eManifest plně interoperabilní. Výbor poukazuje na to, že ze zkušenosti je zřejmé, že to není zcela jisté, i když se buduje na stávajících systémech.
1.3

Jako problematické vidí EHSV ukládání poplatků za kontrolu stanovených členskými státy podle vlastního uvážení, neboť je toho názoru, že to lze provést různorodým způsobem, a proto podporuje jejich harmonizaci co do kritérií a metodiky správy, avšak nikoliv co do jejich finanční výše, která musí odpovídat situaci v jednotlivých zemích.