EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 16.5.2017 COM(2017) 260 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ A RADĚ Dvanáctá zpráva o relokaci a přesídlování



x0009





1Úvod Dvanáctá zpráva o relokaci a přesídlování poskytuje aktualizované informace o současném stavu provádění programů relokace a přesídlování za období od vydání poslední zprávy ze dne 12. dubna a nastiňuje nedostatky a neprovedená opatření, která je dosud třeba v zájmu splnění závazků v rámci obou programů přijmout. Při provádění programu má pro jeho úspěch zásadní význam jeden prvek: vzájemná spolupráce a důvěra mezi členskými státy relokace a relokujícími členskými státy při dodržování a provádění rozhodnutí Rady o relokaci. Jelikož postup relokace začal fungovat a jelikož většina členských států začala vydávat pravidelně přísliby, měsíční transfery se významně zvýšily. Rovněž oba relokující členské státy vynakládaly další úsilí o zlepšení vzájemné spolupráce a důvěry s cílem urychlit relokace. V důsledku toho relokovaly členské státy v prvních čtyřech měsících roku 2017 téměř stejný počet osob jako během celého roku 2016. Celkem bylo doposud relokováno více než 18 000 osob, což prokazuje, že relokace funguje, existuje-li vůle dodržovat to, co bylo společně dohodnuto v duchu loajální spolupráce. Relokace zůstává hlavním opatřením, jak ulevit Řecku a Itálii a podělit se s nimi o odpovědnost za zacházení s žadateli, kteří jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu. Přestože migranti dále přicházejí v menší míře, Řecko je stále vystaveno tlaku, neboť na jeho území se ještě nachází více než 62 000 migrantů, z nichž přibližně 13 500 pobývá na ostrovech a okolo 48 500 na kontinentu. Do Itálie od počátku roku 2017 dorazilo 45 130 migrantů, což ve srovnání s týmž obdobím v roce 2016 odpovídá 40% nárůstu. Velká většina příchozích však nepochází ze zemí, jejichž státní příslušníci jednoznačně potřebují mezinárodní ochranu, což je podle rozhodnutí Rady požadavek pro způsobilost k relokaci. Počet příchozích Eritrejců, jejichž státní příslušnost je hlavní státní příslušností zakládající způsobilost k relokaci v Itálii, se v roce 2017 výrazně snížil: z druhého místa mezi zeměmi původu z hlediska vstupu v roce 2016, kdy z této země pocházelo 11,5 % příchozích, se země nedostala ani mezi první desítku z hlediska vstupu a připadá na ni přibližně pouze 2,3 % příchozích. I přes tento prudký pokles činí dosud počet Eritrejců, kteří přišli do Itálie v roce 2016 a které je ještě třeba zaregistrovat a relokovat do ostatních členských států, okolo 11 000. Jak bylo uvedeno v předchozích zprávách, počet osob způsobilých k relokaci, které pobývají v Itálii a Řecku, je nižší, než se v rozhodnutích Rady předpokládalo. V Řecku, kde se podle očekávání počet žadatelů o relokaci příliš nemění (27 146 osob registrovaných k relokaci, z toho již bylo relokováno 12 707 osob), na relokaci stále ještě čeká přibližně 12 400 osob. V Itálii bylo dosud k relokaci zaregistrováno více než 8 300 osob, z toho již bylo 5 711 osob relokováno a brzy by mělo být zaregistrováno dalších 700 osob. V roce 2017 doposud mimoto dorazilo více než 1 100 Eritrejců, které bude nutno zaregistrovat k relokaci. Relokace všech způsobilých osob do září 2017 je proto možná a proveditelná a měla by být pro všechny členské státy prioritou. Tyto nižší počty by členské státy neměly vést k snížení jejich úsilí, jelikož stávající tempo relokace dosud nepostačuje k relokaci všech způsobilých osob do září 2017, a je zapotřebí trvalé značné urychlování, zejména v Řecku, v souladu s měsíčními cíli, které Komise stanovila ve své desáté zprávě. Relokace stanovená v rozhodnutích Rady představuje právní povinnost. Jedná se rovněž o společné úsilí, které vyžaduje, aby všechny členské státy uskutečňovaly relokace z Itálie i Řecka. Ačkoliv mnoho členských států své úsilí zvýšilo, řada členských států bohužel dosud nerelokovala nikoho v rozporu se svými právními povinnostmi a bez ohledu na své závazky vůči Itálii, Řecku a ostatním členským státům, které své závazky týkající se relokace plní. Zatímco mnoho doporučení uvedených v jedenácté zprávě je dosud v platnosti (kvůli dvouměsíčnímu cyklu relokace), tato dvanáctá zpráva se zaměřuje především na ty členské státy, které systematicky odmítají provést rozhodnutí Rady a neplní své závazky. Co se týká přesídlení, provádění závěrů z července 2015 týkajících se přesídlení 22 504 osob směřuje k dosažení cíle a přesídleny již byly více než dvě třetiny z dohodnutého počtu. To představuje značný pokrok v porovnání s omezenými počty, které členské státy přesídlily prostřednictvím národních nebo mezinárodních režimů v letech 2014 a 2015, a prokazuje to přidanou hodnotu posílené spolupráce na úrovni EU v této oblasti. 2Relokace Tempo relokace vykazuje i nadále pozitivní tendenci, a to navzdory určitým logistickým problémům. Dosažení stanovených cílů by umožnilo další úsilí ze strany všech členských států relokace. Cíle, které Komise stanovila, mají zajistit efektivní a včasnou relokaci všech způsobilých osob, jež v současnosti pobývají v Itálii a Řecku, a zabránit operačním a logistickým překážkám, jež by vznikly, pokud by se měla většina zbývajících transferů uskutečnit v posledních zářijových týdnech. Splnění těchto cílů vyžaduje další úsilí a flexibilitu ve všech fázích řízení o relokaci, přísliby počínaje a transfery konče, včetně dostatečné přijímací kapacity v členských státech relokace poté, co dojde k relokaci. Téměř všechny členské státy nyní uskutečňují relokaci z Itálie a Řecka. Maďarsko, Polsko a Rakousko zůstávají jedinými členskými státy, které nerelokovaly nikoho v rozporu se svými právními povinnostmi, ačkoliv Rakousko oznámilo, že má v úmyslu relokace brzy zahájit. Česká republika od května 2016 nevydává přísliby a od srpna 2016 nikoho nerelokovala a splnila méně než 1 % svých přidělených relokací.

2.1 Několik málo členských států stále nečiní přísliby a/nebo nerelokuje V současnosti jsou téměř všechny členské státy aktivní v Itálii i v Řecku a zvýšily pravidelnost svých příslibů. Členské státy, které byly nějakou dobu méně aktivní (Bulharsko, Chorvatsko, Kypr, Slovinsko, Španělsko nebo Rumunsko), nyní pravidelně činí přísliby. Lotyšsko oznámilo své záměry činit měsíčně přísliby pro Itálii a Švédsko prokázalo rozhodné odhodlání splnit své povinnosti a jen v dubnu přislíbilo 1 650 míst (500 pro Itálii a 1 150 pro Řecko). Belgie, Litva a Malta oznámily další zvýšení svých měsíčních příslibů v blízké budoucnosti. Portugalsko nyní opět začalo činit přísliby a snižuje počet nevyřízených žádostí. Po předchozím oznámení Rakouska, že velmi brzy zahájí relokaci z Itálie se zaměřením se na zranitelné žadatele, zejména nezletilé osoby bez doprovodu, následoval konkrétní příslib 50 míst. Rakousko by nyní mělo začít co nejdříve činit přísliby pro Řecko. Některé členské státy nečiní přísliby a vůbec neuskutečňují relokace z Řecka a Itálie: ·Maďarsko neučinilo žádný příslib a od přijetí rozhodnutí Rady o relokaci nikoho nerelokovalo, ·Polsko učinilo příslib v prosinci 2015 a poté svou účast ukončilo. V dubnu 2016 pozastavilo Polsko vyřizování 73 žádostí o relokaci, které řecká azylová služba zaslala Polsku, a postup relokace fakticky zablokovalo tři a půl měsíce poté, co učinilo příslib, a nikoho proto nerelokovalo. Totéž platí pro žádosti z Itálie, ·Česká republika neučinila příslib od května 2016. Účast České republiky byla velmi omezená s přísnou preferenční politikou, kdy přijímáni byli pouze žadatelé s doklady totožnosti nebo cestovními doklady a všichni ostatní žadatelé byli odmítnuti. Česká republika nerelokovala nikoho od srpna 2016 a celkem relokovala pouze 12 žadatelů z Řecka a žádného z Itálie (méně než 1 % její právní povinnosti). Maďarsko a Polsko by měly ihned začít činit přísliby a relokovat, zatímco Česká republika by měla neprodleně začít opět činit přísliby a relokovat. Některé další členské státy, které relokovaly z Řecka, mimoto neuskutečňují relokace z Itálie: ·Bulharsko a Slovensko mají přísné preferenční politiky (Bulharsko se zdráhá přijímat Eritrejce, zatímco Slovensko přijímá pouze svobodné ženy s dětmi a osoby s cestovními doklady), takže pro Itálii je téměř nemožné nalézt žadatele, kteří by těmto preferencím odpovídali. Bulharsko by mělo začít přijímat Eritrejce a Slovensko by mělo přistupovat ke svým preferencím flexibilně a co nejdříve začít vydávat přísliby a uskutečňovat relokace z Itálie, ·Estonsko a Irsko dosud nerelokovaly nikoho z Itálie kvůli přísné politice Itálie týkající se dodatečných bezpečnostních pohovorů uskutečňovaných členskými státy relokace, ·Kypr, který neučinil žádné přísliby déle než tři měsíce, by měl co nejdříve začít vydávat přísliby pro Itálii a uskutečňovat relokace. Všechny ostatní členské státy by měly minimálně pokračovat ve svém stávajícím měsíčním úsilí s ohledem na Řecko i Itálii.

2.2 Opatření, která jsou zapotřebí k urychlení relokací Identifikace a registrace migrantů k relokaci: v zájmu rychlejší relokace musí Itálie učinit více Jak bylo uvedeno v předchozích zprávách, Řecko dokončilo registraci („podání žádostí o udělení mezinárodní ochrany“) všech osob, na něž se vztahovala předběžná registrace, včetně osob způsobilých k relokaci. Ke dni 12. května podalo žádost o relokaci v rámci mechanismu relokace celkem 27 146 osob. Relokováno již bylo 12 707 osob a dosud je třeba relokovat 12 385 lidí. I když do dne 26. září 2017 mohou být zaregistrování další žadatelé o relokaci a někteří žadatelé mohou být z mechanismu relokace vyloučeni, předpokládá se, že se celkový počet osob registrovaných k relokaci příliš nezmění. Itálie dosud zaregistrovala k relokaci přibližně 8 300 lidí, z toho již bylo relokováno 5 711 osob. Podle italských orgánů se k registraci připravuje dalších 700 žadatelů. V roce 2017 navíc dorazilo do Itálie více než 1 100 Eritrejců, kteří by rovněž měli být zaregistrováni k relokaci. Jen v roce 2016 však do Itálie přišlo okolo 20 700 Eritrejců. Je nezbytné zajistit, aby byli k relokaci včas zaregistrováni všichni migranti, kteří jsou způsobilí k relokaci a kteří do Itálie přišli a přicházejí přes hotspoty a jiné přístavy vylodění. Itálie by proto měla urychleně a trvale urychlovat postupy identifikace a registrace všech osob způsobilých k relokaci. Za tímto účelem by měla Itálie zvýšit svou registrační kapacitu v kvesturách a kapacitu a počet pracovníků, kteří vyřizují žádosti v jednotce dublinského systému, v případě potřeby za podpory Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (EASO). Itálie by měla také plně využít svou územní správu a stávající týmy EASO, aby oslovila, informovala a zaregistrovala k relokaci vysoký počet způsobilých migrantů, kteří se nacházejí mimo původní relokační centra. Za tímto účelem je třeba zvýšit povědomí o mechanismu relokace v kvesturách a v přijímacích střediscích. Je také nesmírně důležité, aby všechny osoby způsobilé k relokaci, které přicházejí do Itálie přes hotspoty nebo jiné přístavy vylodění, byly organizovaně nasměrovány do zvlášť určených relokačních center, jak se uvádí v italském plánu. Stávající praxe, kdy jsou migranti způsobilí k relokaci roztroušeni po celém italském území, přičemž určená relokační centra nejsou často využívána dostatečně, jelikož se v nich nachází většina migrantů ze zemí, jejichž státní příslušníci nejsou způsobilí, komplikuje registraci k relokaci a vytváří logistické problémy v posledních fázích řízení o relokaci, zejména co se týká zajištění náležitých zdravotních prohlídek před uskutečněním transferu. Itálie usiluje o soustředění posledních fází řízení o relokaci do několika málo center a o přemístění žadatelů o relokaci deset dnů před odjezdem do přijímacích středisek v Římě či jeho okolí. To je vítaný krok, který je však třeba dále systematizovat a doplnit jej o celkově centralizovanější přijímání žadatelů o relokaci. Na podporu Itálie v tomto úsilí přidělila Komise nedávno ve formě mimořádné pomoci v rámci Azylového, migračního a integračního fondu částku ve výši 15,33 milionu EUR určenou na zajištění ubytování, potravin, zdravotní péče a jazykové a kulturní mediace. Pomoc pomůže rovněž posílit poskytování informací o relokaci osobám způsobilým pro tento mechanismus. Nyní je proto zásadní zajistit, aby byly všechny způsobilé osoby zaregistrovány k relokaci a efektivně a rychle relokovány. Postup slaďování: členské státy dosahují pokroku, je však zapotřebí učinit více, zejména co se týká zranitelných žadatelů Nástroj EASO pro slaďování preferencí a nabídek k relokaci začne v Řecku fungovat dne 23. května a přispěje k zvýšení efektivnosti procesu slaďování nabídek a preferencí vyřízením vysokého počtu případů a rychlou identifikací žadatelů, které by bylo možné relokovat do konkrétního členského státu. Jak však bylo zmíněno v předchozí zprávě, aby byl nástroj efektivní, měly by členské státy sdělit preference, které jsou dostatečně flexibilní. Některé členské státy se vybízejí, aby zvýšily své měsíční přísliby k zajištění dostatečného počtu příslibů pro postup slaďování (kdy Itálie a Řecko přidělují jednotlivým žadatelům konkrétní členský stát). V tomto smyslu by Belgie (podle svého oznámení), Španělsko a Chorvatsko měly významně zvýšit své měsíční přísliby pro Itálii a Řecko, zatímco Německo, Rumunsko a Slovensko by měly významně zvýšit své měsíční přísliby pro Řecko; Francie by měla významně zvýšit své přísliby pro Itálii a činit je na měsíčním základě a zároveň by měla pokračovat v úsilí, které v současné době každý měsíc vyvíjí pro Řecko.

Všechny členské státy EU by se měly vyvarovat vylučování zranitelných žadatelů ze svých preferencí, jelikož ty je třeba relokovat přednostně. V tomto smyslu je vítáno zaměření se některých členských států, například Španělska, na obzvláště zranitelné žadatele. Je rovněž nezbytné, aby členské státy vytvářely kapacity pro ubytování obzvláště zranitelných žadatelů. Všechny členské státy by měly být připraveny přijímat všechny kategorie migrantů (velké rodiny, svobodné muže) a spravedlivý podíl zranitelných žadatelů, včetně nezletilých osob bez doprovodu a osob se značnými zdravotními problémy. Zkrácení doby reakce členských států relokace Členské státy pokračovaly v úsilí o zkrácení celkové doby reakce na žádosti o relokaci. Určité prodlevy však přetrvávají zejména v některých členských státech a přidružených zemích (Belgie, Německo, Litva, Rumunsko, Španělsko a Švýcarsko) s dosud otevřenými odpověďmi z předchozích příslibů (což znamená odpovědi, které trvají déle než měsíc namísto lhůty v délce deseti pracovních dnů stanovené v protokolech o relokaci). Celkově se členské státy vybízejí, aby dále zvyšovaly svou kapacitu pro vyřizování žádostí o relokaci a odeslání odpovědi do deseti pracovních dnů, jak je dohodnuto v protokolech o relokaci. Odstranění operačních překážek Se 4 000 osob čekajících na transfer v Řecku a 1 388 osob v Itálii se prodlevy při transferech v porovnání s předchozím sledovaným obdobím zkrátily, i nadále však představují významnou překážku v řízení o relokaci. Členské státy s omezenou přijímací kapacitou (Irsko, Finsko a Portugalsko) usilují o vyřešení těchto problémů. Pokroku bylo dosaženo rovněž s ohledem na množství a kvalitu poskytnutých informací a kurzů kulturní orientace. Kromě osvědčených postupů, které byly vyzdviženy v předchozí zprávě, uspořádala Mezinárodní organizace pro migraci (IOM) zvláštní školení pro styčné úředníky v Řecku s cílem zlepšit zajišťování kurzů kulturní orientace. Po úspěchu tohoto školení je IOM zopakuje v Itálii. Většina členských států nyní poskytla EASO své informační materiály a EASO je v současnosti přezkoumává, aby v případě potřeby navrhl zlepšení. EASO dokončil rovněž nový leták o relokacích, který se zaměřuje na práva i povinnosti žadatelů. EASO bude potřebovat podporu členských států při rozsáhlém šíření tohoto nového letáku, nejen v hotspotech a přijímacích střediscích v Řecku a Itálii, nýbrž i na celém území členských států relokace. EASO dokončil také zvláštní video o relokaci do Portugalska, které se zaměřuje na Eritrejce. Další bezpečnostní kontroly, včetně pohovorů, prováděné některými členskými státy relokace a přidruženými zeměmi (zejména Estonskem, Irskem a Švýcarskem) představují i nadále problémy. Řecko a Itálie mají povinnost provést s podporou agentur EU potřebné bezpečnostní kontroly žadatelů před odesláním žádosti o relokaci. Členské státy, které chtějí systematicky provádět další bezpečnostní kontroly, by měly projevovat flexibilitu a hledat s Řeckem a Itálií vzájemně přijatelná řešení, pokud jde o jejich organizaci, aby nedocházelo ke zpomalení procesu relokace. Tato řešení rovněž dále zlepší vzájemnou spolupráci a zvýší tempo relokace z Itálie a Řecka do všech ostatních členských států. Veškeré další bezpečnostní kontroly včetně bezpečnostních pohovorů by se měly uskutečnit do deseti pracovních dnů, jak je dohodnuto v protokolech o relokaci. V tomto smyslu se členské státy vybízejí, aby následovaly příklad dobré spolupráce mezi Nizozemskem, Francií a Řeckem při zajišťování relokací v této lhůtě. Důležitým prvkem v tomto ohledu je zajištění toho, aby byla co nejdříve zavedena odpovídající kapacita pro vedení pohovorů. V dubnu se mimoto 70 % letů uskutečnilo poslední týden v měsíci. Jak bylo zmíněno v předchozí zprávě, je žádoucí, aby členské státy relokace zvýšily svou flexibilitu a zlepšily vzájemnou koordinaci počínaje zasíláním přijetí a zajišťováním letů konče. Dne 19. května uspořádá Komise v Aténách schůzku s cílem pomoci IOM a řeckým orgánům odstranit tyto logistické problémy s koordinací.

2.3 Relokace nezletilých osob bez doprovodu: pokrok v Řecku, první kroky v Itálii Ve svém sdělení o ochraně migrujících dětí ze dne 12. dubna 2017, v němž jsou stanovena opatření, která mají být bezodkladně provedena k posílení ochrany migrujících dětí, Komise připomněla, že je nezbytné, aby členské státy navýšily své přísliby týkající se relokace, zejména s ohledem na děti bez doprovodu a děti odloučené od rodiny. V Řecku bylo ke dni 15. května relokováno 359 nezletilých osob bez doprovodu z celkového počtu 576 nezletilých osob bez doprovodu, které jsou způsobilé k relokaci. Od poslední zprávy nabídlo více členských států místa pro tuto kategorii zranitelných žadatelů. Členské státy se vybízejí, aby nadále poskytovaly místa, která jsou zapotřebí pro relokaci zaregistrovaných nezletilých osob odloučených od rodiny, a následovaly příklad Finska, které projevuje co největší flexibilitu, pokud jde o relokaci vdaných či ženatých nezletilých osob. V této souvislosti by členské státy měly přezkoumat možnosti usnadnění relokace vdaných či ženatých nezletilých osob, a to vždy v souladu s nejlepšími zájmy dítěte. Na základě doporučení z předchozí zprávy nyní Německo projevuje větší flexibilitu, pokud jde o prokazování širších rodinných vazeb, zejména ve vztahu k dětem odloučeným od rodiny.

V roce 2016 přišlo do Itálie 25 772 nezletilých osob bez doprovodu (91,6 % z celkového počtu 28 129 nezletilých), z toho 3 806 Eritrejců, 218 Syřanů, 394 Iráčanů a 13 Jemenců (státní příslušnosti způsobilé k relokaci). Ke dni 11. května 2017 dorazilo do Itálie bez doprovodu 5 602 nezletilých osob, z nichž je 250 na základě své státní příslušnosti způsobilých k relokaci. Během sledovaného období došlo k první relokaci nezletilých osob bez doprovodu z Itálie. V dubnu a květnu byly relokovány dvě nezletilé osoby bez doprovodu do Nizozemska a několik dalších žádostí je posuzováno. K dosažení tohoto cíle by měla pokračovat aktivní interinstitucionální spolupráce italských orgánů na vnitrostátní i místní úrovni a podpora týmu Komise v Itálii, EASO a IOM. Itálie by nyní měla navázat na zkušenosti s těmito prvními relokacemi a standardizovat postupy s cílem umožnit plně relokaci nezletilých osob bez doprovodu, včetně usnadněním rychlého ustanovení opatrovníků pro příchozí nezletilé osoby bez doprovodu, aby by jim bylo možno poskytnout pomoc při podávání žádosti o mezinárodní ochranu a případně je nasměrovat k relokaci. Rychlé ustanovení opatrovníků a upřednostnění relokace jsou ve sdělení o ochraně migrujících dětí označeny jako naléhavá opatření. Zásadní význam má poskytování přiměřených informací o relokaci, jež by mělo být v místech vylodění i v přijímacích střediscích vždy zajištěno pro všechny nezletilé osoby bez doprovodu. Při posuzování nejlepšího zájmu každého způsobilého dítěte by opatrovníci měli vždy uvážit možnost relokace. Jak již bylo zmíněno v předchozích zprávách, Itálie by v zájmu zefektivnění postupů měla uvážit určení jednoho či více relokačních zařízení vyhrazených pro nezletilé osoby bez doprovodu. EASO může pomoci s poskytováním informací, registrací žádostí a posuzováním nejlepšího zájmu dítěte. Členské státy by měly pokračovat ve zpřístupňování míst pro nezletilé osoby bez doprovodu v rámci svých příslibů a poskytovat italským orgánům konkrétní informace o plánovaném přijetí. 3Přesídlování Podle nedávno zveřejněných údajů Eurostatu přijaly členské státy EU v roce 2016 prostřednictvím národních a mezinárodních režimů více než 14 205 přesídlených uprchlíků. Oproti 8 155 přesídleným osobám v roce 2015 a 6 550 v roce 2014 to představuje významný pokrok. Toto navýšení počtu se časově shoduje s prvním celým rokem provádění programů přesídlování na úrovni EU a ukazuje to význam a potenciál posílené spolupráce a koordinace na úrovni EU v oblasti přesídlování. I nadále je zaznamenáván pokrok při provádění závěrů ze dne 20. července 2015, kdy již byly provedeny více než dvě třetiny z celkem 22 504 dohodnutých přesídlení. Od 10. dubna 2016 bylo v rámci programu přesídleno 671 osob, zejména z Turecka, avšak rovněž z Jordánska a Libanonu. Ke dni 12. května 2017 bylo přesídleno 16 163 osob do 21 států (Belgie, Česká republika, Dánsko, Německo, Estonsko, Francie, Island, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Lichtenštejnsko, Litva, Nizozemsko, Norsko, Rakousko, Portugalsko, Španělsko, Finsko, Švédsko, Švýcarsko a Spojené království). Sedm členských států (Estonsko, Finsko, Německo, Irsko, Nizozemsko, Švédsko a Spojené království), jakož i tři přidružené země (Island, Lichtenštejnsko a Švýcarsko) již své přísliby splnily. I když přesídlování uskutečňuje vyšší počet členských států než v předchozích letech, deset členských států dosud v rámci tohoto programu nepřesídlilo nikoho. Je stále spornější, zda členské státy s velkými rozdíly mezi jejich závazky a skutečným prováděním budou schopny své závazky splnit. Většina států účastnících se tohoto programu k provedení závěrů ze dne 20. července 2015 uvedla, že jejich snahy o přesídlení jsou v první řadě, nikoli však výhradně, zaměřeny na Syřany pobývající v Jordánsku, Libanonu a Turecku. To zahrnuje úsilí členských států o přesídlení Syřanů z Turecka podle prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016. Od 4. dubna 2016 bylo z Turecka v rámci přesídlovací části prohlášení EU a Turecka přesídleno 5 695 Syřanů. Od posledního sledovaného období bylo v rámci tohoto mechanismu přesídleno 1 077 Syřanů a zbývající počet všech příslibů nyní činí 25 040. V rámci prohlášení EU a Turecka byla prozatím provedena přesídlení do Rakouska, Belgie, Estonska, Francie, Německa, Itálie, Lotyšska, Litvy, Lucemburska, Nizozemska, Portugalska, Španělska, Finska a Švédska. Norsko mimoto od 4. dubna 2016 přesídlilo z Turecka 521 Syřanů. Členské státy uskutečňující přesídlení podle prohlášení EU a Turecka úspěšně pokračují v přípravě na další přesídlování, včetně misí do Turecka za účelem pohovorů s kandidáty na přesídlení. Rakousko nyní zahájilo přesídlování v rámci programu a Rumunsko v současnosti připravuje první přesídlení. Chorvatští odborníci se nedávno zúčastnili jako pozorovatelé belgické ověřovací mise v Ankaře. Jedná se o příklad spolupráce mezi členskými státy s většími zkušenostmi s přesídlováním a členskými státy s menšími zkušenostmi v této oblasti, kterou Komise podporuje a která by se měla opakovat. Existují však také členské státy, které od Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky obdržely spisy již v létě roku 2016, v návaznosti na ně však nepřijaly žádná opatření (Bulharsko a Česká republika). Některé členské státy navíc nepřesídlily ani nepřijaly dostatečná opatření k přesídlení z Turecka (Kypr, Dánsko, Řecko, Maďarsko, Irsko, Malta, Polsko, Slovensko, Slovinsko a Spojené království). Tyto členské státy se vybízejí, aby přispěly k naplnění prohlášení EU a Turecka. Na podporu přesídlení na základě prohlášení EU a Turecka a projednání probíhajících operací pokračovala delegace EU v Ankaře v týdenních schůzkách s tureckým generálním ředitelstvím pro řízení migrace. Delegace EU se každý týden schází rovněž s členskými státy a Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky a IOM za účelem projednání aktuálních operativních informací, ověření pokroku a určení překážek.