SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Partnerství v oblasti výzkumu a inovací /* KOM/2011/0572 v konečném znění */





Partnerství v oblasti výzkumu a inovací 1. Úvod Evropa se postupně vzpamatovává z nejhlubší hospodářské a finanční krize od 30. let minulého století. Zároveň však, jak zdůraznila Evropská rada na jaře roku 2011, „rizika přetrvávají a musíme nadále jednat rozhodně“[1]. V zájmu dalšího oživení musíme v oblasti výzkumu a inovací účinně používat stávající veřejné i soukromé zdroje, aby příspěvky veřejných i soukromých subjektů byly co nejlépe využívány pro dosažení udržitelného rozvoje. To má zásadní význam pro naplnění cíle Evropského výzkumného prostoru (EVP) do roku 2014 a cílů Unie inovací, Digitální agendy a dalších stěžejních iniciativ strategie EU 2020. Sdělení Komise Unie inovací klade důraz na důležitost partnerství v oblasti evropského výzkumu a inovací jako prostředku, jak „spojit síly pro dosažení průlomu“[2]. Partnerství spojuje veřejné subjekty v rámci veřejného sektoru a veřejné a soukromé subjekty v rámci veřejného a soukromého sektoru (PPP), a to na evropské úrovni i na úrovni jednotlivých států. Má několik cílů: – vytvořit kritický objem pro zajištění požadovaného množství a rozsahu, – usnadnit vývoj společné vize a vytvoření strategické agendy, a to i na mezinárodní úrovni, – přispět k vývoji programové koncepce v oblasti evropského výzkumu a inovací s cílem dosáhnout široce založeného zaměření zahrnujícího všechny potenciální partnery, – zajistit flexibilní struktury, které umožní velikost a rozsah partnerství v závislosti na jeho povaze a cílech. Koncepce partnerství tak může pomoci řešit hlavní společenské výzvy a posílit postavení Evropy v hospodářské soutěži, neboť cyklus výzkumu a inovací se stane účinnějším a doba nezbytná pro zavedení výsledků výzkumu na trh se zkrátí. Může navíc přispět i k naplnění cílů ochrany životního prostředí a účinného využívání zdrojů. Až budou existovat nezbytné závazky k partnerství, Evropa může dosáhnout vynikajících výsledků ve vědě a technice a splnit cíle kritického množství. Z tohoto důvodu vznikly a byly zkušebně zavedeny různé formy partnerství v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum[3], programu pro konkurenceschopnost a inovace[4], EVP a politického rámce Unie inovací. To byl důležitý krok k vytvoření společné představy, jak může partnerství co nejúčinněji využít příspěvku výzkumu a inovací k dosažení inteligentního a udržitelného růstu v Evropě. Nyní je třeba v tomto úsilí pokračovat, aby bylo možné překonat zbytečná zdvojování a nabídnout jasnou představu, jak partnerství nejlépe uvést do života. V této souvislosti je cílem tohoto sdělení poučit se z dosavadních zkušeností a vycházet z nich při dalším rozvoji koncepce partnerství. 2. Současná situace 2.1. Přehled o současném stavu partnerství na úrovni EU Partnerství v rámci veřejného sektoru uvádějí do souladu vnitrostátní strategie, a pomáhají tak překonat roztříštěnost činností veřejného výzkumu. Poskytují rovněž potenciál pro dosažení účinnějších výsledků spolupráce se strategickými mezinárodními partnery. Jak znázorňuje tabulka č. 1, partnerství v rámci veřejného sektoru zahrnují různé stupně společných činností, počínaje projekty ERA-NET a ERA-NET Plus, v jejichž rámci členské státy koordinují vnitrostátní programy, po iniciativy podle článku 185, které představují nejužší integraci vnitrostátních programů. Nově vznikajícím konceptem partnerství v rámci veřejného sektoru je koncept společného plánování, založený na závazku řešit konkrétní společenský úkol na nejvyšší úrovni. Partnerství v rámci veřejného sektoru mohou rovněž přispět ke společné politice vzdělávání, jako je např. iniciativa Europe INNOVA / PRO INNO Europe. Partnerství veřejného a soukromého sektoru uzavírají společně EU a další veřejné subjekty se soukromými partnery v zájmu dosažení společných cílů. Cílem partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a inovací je posílení vedoucího postavení evropského průmyslu a podpora a mobilizace investic do výzkumu a inovací v konkrétní oblasti. Jak je uvedeno v tabulce č. 2, partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti evropského výzkumu a inovací vznikla poprvé na základě sedmého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj, a to buď jako samostatné právní subjekty v podobě společných podniků, pro společné technologické iniciativy a SESAR, nebo ve formě smluvního partnerství (např. PPP v rámci plánu obnovy). Evropský inovační a technologický institut (EIT), subjekt EU, jehož cílem je posílení inovační kapacity, není partnerstvím jednoho ani druhého typu. Avšak jeho hlavní zbraně, znalostní a inovační společenství (KIC), jsou strukturovaná partnerství sdružující subjekty z oblasti vzdělávání, výzkumu a podnikání, jejichž cílem je hledat řešení hlavních společenských úkolů. Evropská inovační partnerství byla navržena v rámci stěžejní iniciativy Unie inovací[5] s cílem urychlit inovace při řešení hlavních společenských úkolů. Nejsou partnerstvím v rámci veřejného sektoru ani partnerstvím veřejného a soukromého sektoru, ale poskytují rámec sdružující zúčastněné strany napříč politickými oblastmi, odvětvími a hranicemi a jejich posláním je integrovat nebo iniciovat opatření na straně nabídky a poptávky v průběhu celého cyklu výzkumu a inovací. Pilotní evropské inovační partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí je určeno pro testování konceptu a posouzení, jak jej nejlépe provést. Ačkoli je předčasné hodnotit účinnost a efektivitu partnerství v této fázi, byla provedena první analýza zatím používaných postupů[6]. Tabulka č. 1: Koncepty a nástroje stávajících partnerství v rámci veřejného sektoru na úrovni EU || Cíl || Provádění || Dopad/nejdůležitější poznatky ERA-NET 100 projektů od roku 2002 || Koordinace vnitrostátních výzkumných programů ve vybrané oblasti || – členské státy zahájí a provádějí společné akce/výzvy (do roku 2010 členské státy investovaly ve společných výzvách 1,17 miliard EU) – EU do roku 2010 podpořila vytváření sítí mezi členskými státy částkou 273 miliony EUR || – účinný nástroj ve vymezených oblastech, původně však nebyl určený na vytváření kritického množství a/nebo víceletých programů – vytváří nové příležitosti pro nadnárodní výzkumné a vývojové činnosti – pomáhá snižovat roztříštěnost a porovnávat provádění vnitrostátních programů – vzájemná výměna poznatků zvyšuje úroveň vnitrostátních výzkumných systémů – je výchozím bodem pro ambicióznější partnerství ERA-NET Plus 9 projektů od roku 2007 || Posílení společného financování členských států a EU ve vybraných oblastech || – členské státy zahájí a provádějí společnou výzvu s navýšením z prostředků EU (230 milionů EUR ve společných výzvách, s finančními prostředky EU ve výši 68 milionů EUR do roku 2010) || – osvědčuje se u jednotlivých výzev s dostatečně velkým rozpočtem – prostředek větší finanční integrace – chybí podpora koordinace, a tudíž i kontinuální prováděcí struktura – spojuje koordinaci společných akcí a plné začlenění programů Iniciativy podle článku 185 5 iniciativ od roku 2003 || Integrace vnitrostátních a evropských výzkumných programů ve vybrané oblasti || – EU přispívá odpovídajícími finančními prostředky na provádění víceletých programů členských států (více než 1,55 miliard EUR, finanční prostředky EU ve výši 700 milionů EUR) || – podporuje přípravu víceletých finančních závazků velkého rozsahu s širokou oblastí působnosti – účinné pro integraci vědy a řízení – pomáhá překonávat zbytečné překrývání a roztříštěnost úsilí v oblasti výzkumu a inovací – potřeba dalšího pokroku směrem k finanční integraci Iniciativy společného plánování 10 iniciativ od roku 2008 || Koordinace/integrace vnitrostátních výzkumných programů, které se zabývají společenským problémem || – členské státy vypracují a provádějí společné strategické plány výzkumu – EU podporuje vytváření sítí mezi členskými státy || – je zajištěna vysoká úroveň politické podpory – politickou podporu je třeba doplnit konkrétním závazkem, pokud jde o zdroje – je nutno provádět dohodnutá pravidla – potřeba vytvořit stabilní, nestranné a transparentní prováděcí struktury Plán SET (strategický plán pro energetické technologie) od roku 2007 || Urychlení rozvoje nízkouhlíkových energetických technologií a zefektivnění vnitrostátních výzkumných programů ve strategických technologických oblastech na úrovni EU || – provádění prostřednictvím Evropské aliance pro energetický výzkum (EERA), v současnosti z vlastních prostředků partnerských institucí || – přispívá ke snižování fragmentace a koordinaci výzkumné činnosti v EU – otevřenost a transparentnost rozhodovacího procesu – potřeba formalizovaného uspořádání, aby mohl být plně využit jeho potenciál Europe INNOVA/PRO INNO Europe od roku 2008 || Společná politika vzdělávání a zajištění lepší podpory inovací || – 25 pilotních projektů zaměřených na ekologické inovace a inovace ve službách a klastrech || – účinná platforma na podporu inovací – mnohonásobné účinky v účastnících se regionech – omezené využívání výsledků v regionálních/celostátních inovačních systémech – nutná konkrétní pomoc u projektu a příjemce s delším časovým rámcem Tabulka č. 2: Koncepty a nástroje stávajících partnerství veřejného a soukromého sektoru na úrovni EU || Cíl || Provádění || Dopad/nejdůležitější poznatky Společné technologické iniciativy 5 iniciativ od roku 2007 || Posílení vedoucí úlohy evropského průmyslu v přesně vymezených oblastech || – společné podniky podle článku 187 SFEU – vycházejí ze strategických plánů výzkumu evropských technologických platforem (ETP) – odpovídající finanční prostředky EU pro výzkum (více než 3 miliardy EUR ze sedmého rámcového programu a rovnocenné z průmyslu, především ve formě věcného plnění) || – účinné pro spolupráci veřejného a soukromého sektoru, mobilizace soukromých investic ve strategických oblastech – pravidla a postupy je potřeba přizpůsobit účelu – usnadnit vznik nových forem spolupráce mezi zúčastněnými stranami s cílem spojit veřejné a soukromé know-how a schopnosti – účinný nástroj pro zapojení MSP v programech výzkumu a inovací – usnadňuje stanovení priorit v oblasti výzkumu a inovací podle potřeb průmyslu SESAR || Modernizace uspořádání evropského letového provozu (ATM) || – společný podnik podle článku 187 SFEU – spolufinancování z prostředků EU (350 milionů EUR ze sedmého rámcového programu plus 350 milionů EUR z TEN-T), Eurocontrolu (700 milionů EUR) a 15 subjektů z oblasti průmyslu (700 milionů EUR) || – optimální reakce na potřeby uživatelů a poskytovatelů služeb – integrace cílů jednotného evropského nebe vysokého společenského významu – mobilizace a sdílení finančních prostředků a know-how – pružný a dynamický nástroj na podporu interaktivního vztahu mezi vývojem a zaváděním do praxe – „technologický vyslanec“ na podporu celosvětové interoperability ATM PPP v rámci plánu obnovy 3 PPP od roku 2008 Internet budoucnosti od roku 2011 Sdružení COLIPA od roku 2009 || PPP v rámci plánu obnovy: Zachování a posílení průmyslových odvětví postižených hospodářskou krizí PPP pro internet budoucnosti: zajištění budoucího rozvoje internetu pro společnost COLIPA: Pomoc průmyslu při zajišťování souladu s právními předpisy EU || Financování konkrétních projektů ze sedmého rámcového programu za spoluúčasti průmyslu s cílem přispět k vypracování víceletého plánu na vymezení priorit výzkumu PPP v rámci plánu obnovy: 3,2 miliardy EUR (2010 – 2013) PPP pro internet budoucnosti: 300 milionů EUR do roku 2013 COLIPA: 25 milionů EUR || – účinné u krátkodobých opatření na udržení investic do výzkumu a posílení konkurenceschopnosti Evropy (PPP v rámci plánu obnovy) – spojit široké spektrum průmyslových subjektů – usnadnit stanovení priorit v oblasti výzkumu a inovací podle potřeb průmyslu – potřeba formalizovat správu mezi partnery – potřeba rozšířit oblast působnosti, aby zahrnovala činnosti v zájmu těsnějšího sepětí s trhem Evropské průmyslové iniciativy (EII) v rámci plánu SET 7 EII od roku 2010 || Řešení problematiky překážek bránících demonstracím a uvádění na trh nových nízkouhlíkových energetických technologií || – technologické plány s konkrétními akcemi v oblasti výzkumu a vývoje v horizontu deseti let – výzvy v rámci sedmého rámcového programu pro společné akce mezi členskými státy || – účinné v zaměření úsilí EU, členských států a průmyslu na dosažení společných cílů a vytvoření kritického množství – přetrvávají překážky bránící rozvoji integrované koncepce inovací na úrovni EU a získání konkrétních závazků členských států, pokud jde o zdroje – potřeba nových investic a rozsáhlých výzkumných infrastruktur v oblasti energetických technologií Partnerství v oblasti výzkumu a inovací v praxi Příklady partnerství v rámci veřejného sektoru: Existuje nejméně 6 000 známých vzácných nemocí, které postihují přibližně 20 milionů evropských občanů. V rámci projektu ERA-NET E-Rare vznikl společný evropský program pro výzkum vzácných nemocí a byly zveřejněny tři společné výzvy o celkové částce 10 milionů EUR. To spolu s výzvami sedmého rámcového programu souvisejícími se vzácnými nemocemi znamená, že až 40 % veřejného výzkumu v této oblasti je nyní koordinováno. Schopnost Baltského moře poskytovat zboží a služby, na nichž jsou lidé závislí, se významně snížila v důsledku přírodních tlaků i zátěží způsobených člověkem. Ve snaze nalézt řešení přispívá devět zemí k projektům ERA-NET Plus – BONUS Plus, prostřednictvím společné výzvy v hodnotě 22 milionů EUR. Toto úsilí rovněž zahrnuje i širší politické cíle v rámci mořské strategie a námořní politiky Komise. Iniciativa podle článku 185 Asistované žití v domácím prostředí (AAL) se zaměřuje na inovaci na podporu demografické změny. Celková investice v částce více než 600 milionů EUR zahrnující více než 40 % malých a středních podniků byla poskytnuta na vytvoření nových produktů a služeb založených na informačních a komunikačních technologiích a udržitelných systémů péče pro aktivní a nezávislý život stárnoucího obyvatelstva. Od roku 2007 byl vědecký obor zabývající se měřením zapojen do víceletého společného programu podle článku 185 v rámci iniciativy pro metrologii (EMRP). Díky částce 400 milionů EUR se významně snížilo zdvojení činností výzkumu sdružením 44 % celkových metrologických zdrojů do jedné iniciativy. Neurodegenerativní choroby jsou uznávány členskými státy jako závažný společenský problém. 23 zemí se účastní pilotní iniciativy společného plánování (JPI) pro neurodegenerativní choroby, včetně Alzheimerovy choroby. Tato iniciativa zveřejnila svou pilotní výzvu s celkovým rozpočtem 14 milionů EUR. Příklady partnerství veřejného a soukromého sektoru: Společná technologická iniciativa Clean Sky je zaměřena na snížení dopadu letectví na životní prostředí při zachování konkurenceschopnosti v evropském leteckém odvětví. Dlouhodobý charakter a vysoký stupeň rizika související s výzkumem vyžadují financování z veřejných prostředků a spolupráci mezi hlavními průmyslovými subjekty. Dosavadní investice činí téměř 300 milionů EUR a první letové zkoušky zahrnující inovační technologie byly již provedeny. S veřejnými příspěvky od EU a zúčastněných členských států, ARTEMIS (vestavěné počítačové systémy) a ENIAC (nanoelektronika) usilují o realizaci programu výzkumu vymezeného průmyslovými a akademickými/výzkumnými organizacemi. Až dosud EU a členské státy vyčlenily více než 700 milionů EUR pro inovativní výzkumné projekty založené na spolupráci zaměřené na používání v takových oblastech, jako jsou zdraví, zpracovatelský průmysl, automobilový průmysl a energetická účinnost. V rámci Plánu evropské hospodářské obnovy zahrnuje partnerství veřejného a soukromého sektoru Továrny budoucnosti výzkumný program s rozpočtem ve výši 1,2 miliardy EUR určený na podporu vývoje nových a udržitelných výrobních technologií. Spojuje širokou škálu průmyslových subjektů a jeho cílem je transformovat průmyslové procesy, které mají zajistit globální konkurenceschopnost a vedoucí úlohu. 2.2. Celkové posouzení Zkušenosti s partnerstvím v rámci veřejného sektoru a partnerstvím veřejného a soukromého sektoru na evropské úrovni prokázaly, že koncept partnerství přináší řadu výhod. Byly vytvořeny sítě, které zahrnují řadu partnerů z veřejného i soukromého sektoru, v duchu vzájemné důvěry, jež je základem jakéhokoli dlouhodobého, strategického partnerství. Byly vypracovány společné vize často pomocí proměnné geometrie, které vedou k dohodnutým strategickým výzkumným programům a technologickým plánům. To má pozitivní vliv na situaci v evropském výzkumu a inovacích. Toto úsilí pomáhá vytvořit množství a rozsah, a zvýšit tak účinnost a efektivitu investic do výzkumu a inovací a zvýšit atraktivitu Evropy jako globálního partnera při řešení hlavních společenských výzev. Zajištěním vlastnictví a větší účasti členských států a dalších zúčastněných stran, včetně regionů, jakož i veřejných zakázek a normalizačních subjektů v budování Unie inovací, partnerství zvyšuje finanční pákový efekt evropských mechanismů financování (rámcový program, rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace, strukturální fondy) a posiluje soudržnost prostředí evropského výzkumu a i investic. Partnerský přístup rovněž umožňuje zúčastněným stranám realizovat programy, které by jinak nezvažovaly a podporuje strategickou spolupráci s klíčovými partnery ve třetích zemích. Zároveň existují úkoly v oblasti správy, provádění a financování a rámcových podmínek. Závěry týkající se potenciálu partnerství přijaté v této fázi by měly být dále posouzeny s ohledem na budoucí zkušenosti. Z prvních zjištění je patrné, že Evropa by z potenciálu partnerství mohla těžit více. Je však zapotřebí stanovit rámec, v němž by se mohla rozvíjet pevná a trvalá partnerství[7]. 2.3. Evropská inovační partnerství 2.3.1. Cíle Sdělení Unie inovací vyzvalo k účinnějšímu propojení nástrojů na straně „nabídky“ (výzkumu a technologií) a na straně „poptávky“ (např.: uživatelů, regulace, normalizace a zadávání veřejných zakázek). V této souvislosti mohou při zajišťování soudržnosti mezi různými koncepcemi partnerství a nástrojů hrát důležitou roli evropská inovační partnerství. Tato partnerství se uplatňují v celém cyklu výzkumu a inovací a zajišťují, aby nápady bylo možné přetvořit v úspěšné výrobky nebo služby k řešení společenských problémů a zároveň podpořit růst a vytváření pracovních míst. Evropská inovační partnerství mohou poskytnout zastřešující rámec pro další snížení roztříštěnosti úsilí v oblastech zájmu velkého počtu zúčastněných stran. Partnerský přístup zakotvený v konceptu evropského inovačního partnerství zahrnuje: – spojení subjektů účastnících se výzkumného a inovačního cyklu, a to i na vnitrostátní a regionální úrovni, a soukromého a veřejného sektoru s občanskou společností s cílem optimalizovat a zjednodušit používání stávajících nástrojů, posílit synergie a propojení a sdílení zdrojů; – propojení stran „nabídky“ a „poptávky“ nejen na základě inovací vycházejících z výzkumu, ale i jiných forem, jako například nových obchodních modelů, organizačních a sociálních inovací; – povzbuzování výměn mezi zúčastněnými stranami a zajištění politických závazků na vysoké úrovni na dohodnuté akce. 2.3.2. Závěry hodnocení pilotního evropského inovačního partnerství AHA Pilotní evropské inovační partnerství AHA v přípravné fázi prokázalo svou úspěšnost v mobilizaci zúčastněných stran (v rámci konzultací zúčastněných stran na všech úrovních). Byla zřízena řídící skupina s širokým zastoupením na vysoké úrovni. Skupina přijala jasné pracovní metody se zaměřením na vypracování strategického prováděcího plánu. Pilotní projekt pomohl vyjasnit vztah mezi evropskými inovačními partnerstvími a dalšími politickými iniciativami: evropská inovační partnerství nahrazují jiné iniciativy, zejména stávající partnerství veřejného a soukromého sektoru nebo partnerství v rámci veřejného sektoru, a neslouží jako prostředek ke stanovení priorit výzkumu mimo institucionální postupy. Dále lze v této fázi konstatovat, že partnerství by měla mít strukturované postupy pro stanovení priorit a vyhodnocení množství názorů předložených v průběhu konzultací; že je nezbytné zapojit ty subjekty, které mohou zajistit přiměřenou regulační kontrolu; a že koncepce „jednoho univerzálního modelu pro všechny“ není vhodná a každé evropské inovační partnerství bude muset na základě zkušeností z pilotních projektů rozvíjet svůj vlastní zvláštní přístup. Pilotní evropské inovační partnerství AHA rovněž umožnilo objasnit, že v průběhu různých fází se do partnerství budou výrazně zapojovat Evropský parlament, Rada a Komise, což je odrazem odhodlání na nejvyšší úrovni dosáhnout stanovených cílů. 3. Rozvíjení koncepce partnerství Kombinované úsilí o vytvoření koncepce partnerství ve výzkumu a inovacích na evropské i vnitrostátní úrovni přineslo pozitivní výsledky. Chceme-li však důsledně překonat zbytečnou duplicitu a fragmentaci, musíme v tomto úsilí pokračovat. V klíčových oblastech, kde je nutné řešit hlavní společenské problémy a kde je v sázce evropská konkurenceschopnost, by příslušné společné programy měly být prováděny na základě společných strategických výzkumných a inovačních programů. Ty by měly v rámci koncepce partnerství sjednotit a spojit veřejné (evropské a vnitrostátní) a soukromé zdroje a zapojit do něho organizace ve všech fázích cyklu výzkumu a inovací. Za tímto účelem Komise plánuje větší využití konceptů partnerství a nástrojů, které byly vytvořeny a prováděny na evropské úrovni, a současně uznává, že je třeba zabránit škodlivým účinkům na hospodářskou soutěž. Byla nalezena řada opatření pro řešení úkolů v oblasti správy, provádění a financování a rámcových podmínek. 3.1. Správa 3.1.1. Všichni partneři, veřejní i soukromí, musí dodržovat svůj závazek v rámci partnerské iniciativy na dlouhodobém základě. i) Je nezbytné, aby členské státy předem uzavřely víceleté finanční závazky a dodržely je. ii) Pro soukromé partnery by závazek k účasti v partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a inovací měl být nedílnou součástí dlouhodobé strategie společnosti. iii) S ohledem na význam dlouhodobého trvání budou závazky ke všem partnerským iniciativám potvrzeny formou veřejných prohlášení, v případě iniciativ společného plánování poskytnutých vládami zúčastněných zemí a v případě partnerství veřejného a soukromého sektoru vedoucími představiteli soukromého sektoru a případně i vládami. 3.1.2. Mezinárodní rozměr spolupráce v oblasti vědy, technologie a inovací v rámci partnerství se bude aktivněji rozvíjet na základě společných priorit s třetími zeměmi a na mezinárodních fórech. Partnerství v rámci veřejného sektoru 3.1.3. V zájmu účinnějšího řešení společenských výzev má Komise v úmyslu usnadnit koordinované provádění evropských a národních programů a financování. Partnerství veřejného a soukromého sektoru 3.1.4. Partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a inovací jsou prostředkem posilování konkurenceschopnosti Evropy v klíčových oblastech průmyslového výzkumu a měly by se stát významným prvkem konceptu partnerství v návaznosti na dosavadní pozitivní zkušenosti. 3.1.5. Budoucí partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a inovací by měla být vymezena na základě jejich potenciálního přínosu k posílení průmyslové konkurenceschopnosti a udržitelného růstu a pro řešení hlavních společenských výzev. 3.1.6. Partnerství veřejného a soukromého sektoru v oblasti výzkumu a inovací budou v budoucnu vznikat na základě dvou koncepcí, které staví na existujících modelech těchto partnerství. – Smluvní partnerství (např. partnerství veřejného a soukromého sektoru v rámci plánu obnovy) a dobrovolné dohody (např. evropské průmyslové iniciativy v rámci plánu SET) zřízené přímo podle rámcového programu na základě formálních správních ujednání nebo dohod mezi Komisí a jinými stranami. – Specializované právní struktury vytvořené podle článku 187 Smlouvy o fungování Evropské unie na základě dlouhodobé koncepce založené na důvěře. Ty budou představovat zjednodušení stanovených postupů pro stávající společné technologické iniciativy v tom smyslu, že budou založeny na volnější formě veřejného subjektu na úrovni EU. Realizace této možnosti závisí na tom, zda Evropský parlament a Rada přijmou návrh Komise na vytvoření statusu „subjektu partnerství veřejného a soukromého partnerství“ podle článku 201 navrhovaného nového finančního nařízení[8]. Je rovněž nutno uznat, že existuje kompromis mezi zjednodušením prostřednictvím harmonizace struktur a mírou pružnosti při úpravě struktur pro zvláštní potřeby jednotlivých společných technologických iniciativ. 3.1.7. Bude důležité zajistit koordinaci na vnitrostátní a regionální úrovni mezi partnerskými iniciativami a inovačními strategiemi pro inteligentní specializaci v rámci politiky soudržnosti. 3.2. Provádění a financování Partnerství v rámci veřejného sektoru 3.2.1. Komise navrhuje zjednodušit nástroje na podporu partnerství v rámci veřejného sektoru sloučením stávajících akcí ERA-NET a ERA-NET PLUS, jakož i odpovídající součásti projektů Europe INNOVA a PRO INNO Europe, aby vytvořila jediný, pružnější nástroj ERA-NET. 3.2.2. Závazek zúčastněných zemí na třech úrovních integrace (vědecké, řídící a finanční) bude důležitým předpokladem pro budoucí návrhy na iniciativy podle článku 185. Pokud jde o finanční integraci, zúčastněné země musí pokračovat v uzavírání pevných závazků na zajišťování finančních prostředků pro společné programy, například jejich začleněním do svých vnitrostátních plánů, a to na základě společných pravidel, které umožňují účast dané země. 3.2.3. Komise bude podle potřeby podporovat iniciativy společného plánování při přípravě jejich strategických plánů výzkumu formou koordinačních a podpůrných opatření. 3.2.4. Pokud oblasti, jichž se týkají iniciativy společného plánování, odpovídají prioritám rámcového programu, mohou být na podporu těchto iniciativ případně použity jejich nástroje. Obecně budou společné akce iniciativ společného plánování hodnoceny případ od případu, aby bylo možné posoudit, zda přidaná hodnota EU odůvodňuje financování prostřednictvím programu ERA-NET nebo spolufinancování prostřednictvím tematických výzev v oblasti výzkumu. 3.2.5. Komise zváží, zda podá návrh na iniciativu podle článku 185, pouze pokud iniciativa společného plánování ve svém strategickém plánu výzkumu prokáže, že má kapacitu pro spolupráci ve velkém měřítku a nezbytné množství a rozsah na podporu plné integrace vnitrostátních programů. 3.2.6. Při provádění iniciativy společného plánování musí být vzaty v úvahu všechny příslušné vnitrostátní programy. Stejně tak musí být součástí řízení iniciativy společného plánování i vlastníci programu a vedoucí pracovníci programů ze zúčastněných zemí. Tímto způsobem lze plně využít i příležitostí k navázání na stávající zkušenosti se společnými programy. Partnerství veřejného a soukromého sektoru 3.2.7. Vzhledem k rozsahu investic do partnerství veřejného a soukromého sektoru a vzhledem k tomu, že příspěvky průmyslu partnerstvím veřejného a soukromého sektoru jsou obvykle poskytovány věcnou formou, jsou k účinnému měření příspěvku průmyslu zapotřebí transparentní metody účetnictví. 3.2.8. Klíčová kritéria výběru pro partnerství veřejného a soukromého sektoru by měla zahrnovat rozsah dopadu na úrovni EU, dlouhodobý závazek partnerů a pákový efekt na investice do výzkumu a inovací. 3.2.9. K dosažení cílů musí partnerství veřejného a soukromého sektoru působit v otevřených a transparentních podmínkách (a nikoliv „uzavřené světu“). 3.3. Rámcové podmínky Partnerství v rámci veřejného sektoru 3.3.1. Dobrovolné obecné zásady pro rámcové podmínky společného plánování poskytují pružnou nabídku osvědčených postupů na podporu provádění iniciativ společného plánování. Na vhodném uplatňování dobrovolných obecných zásad[9] bude záviset financování iniciativy společného plánování z prostředků EU. 3.3.2. Má-li být společné plánování při budování silných a dlouhodobých partnerství ve veřejném výzkumu účinné, je nutné vyřešit problematické otázky, jako je např. přeshraniční financování, předávání znalostí a hodnocení ex ante a ex post. Komise zajistí, aby se rámec EVP těmito překážkami zabýval přednostně. Partnerství veřejného a soukromého sektoru 3.3.3. Je nezbytné, aby členské státy účastnící se partnerství veřejného a soukromého sektoru harmonizovaly a synchronizovaly své správní postupy. 4. Další kroky Návrh Komise na zavedení programu „Horizont 2020“ bude vycházet z postupů obsažených v tomto sdělení a zajistí právní základ pro budoucí partnerství v rámci veřejného sektoru a partnerství veřejného a soukromého sektoru v EU v oblasti výzkumu a inovací[10]. To by mělo rovněž poskytnout společný soubor pravidel pro všechny iniciativy podporované ze zdrojů programu „Horizont 2020“ s cílem zjednodušit účast a zároveň ponechat jednotlivým iniciativám nezbytnou volnost, aby mohly dosáhnout svých cílů, a zajistit, aby se oba společné strategické rámce, pro výzkum a inovace a pro soudržnost, vzájemně doplňovaly. Na základě postupně nabývaných zkušeností s prováděním konceptů a nástrojů partnerství vzniklých v rámci sedmého rámcového programu Komise zahájí strategický průzkum, aby bylo možné stanovit, kde a jak lze partnerský přístup použít co nejúspěšněji, a určit druhy iniciativ, pro něž jsou tyto nástroje nejvhodnější. Jako první krok Komise hodlá stanovit referenční hodnoty, na jejichž základě se bude hodnotit účinnost a efektivnost provádění iniciativ vytvořených na základě konceptů a nástrojů partnerství. [1] Závěry Evropské rady, 24.–25. března 2011. [2] KOM(2010) 546. [3] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013). [4] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1639/2006/ES ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace (2007–2013). [5] KOM (2010) 546, 6.10.2010. [6] SEK(2011) 1028, 1.9.2011. [7] Stanovisko Výboru pro Evropský výzkumný prostor (ERAC) ohledně nástrojů spojených s EVP, ERAC 1208/11, 26. května 2011. [8] KOM(2010) 815. [9] Závěry Rady o společném plánování ve výzkumu ze dne 26. listopadu 2010. [10] Rámcový program pro výzkum a inovace (2014 – 2020).