Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. března 2007 o sociální odpovědnosti podniků: nové partnerství (2006/2133(INI))



Úřední věstník 301 E , 13/12/2007 S. 0045 - 0055



P6_TA(2007)0062 Sociální odpovědnost podniků: nové partnerství Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. března 2007 o sociální odpovědnosti podniků: nové partnerství (2006/2133(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na sdělení Komise o provádění partnerství pro růst a zaměstnanost: učinit z Evropy centrum excelence v oblasti sociální odpovědnosti podniků (KOM(2006)0136) (sdělení Komise o SOP), - s ohledem na dva nejsměrodatnější zdroje mezinárodně schválených norem pro chování podniků, a to na Tripartitní deklaraci Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách pro nadnárodní společnosti a sociální politiku naposledy revidovanou v roce 2001 a na Směrnici OECD pro nadnárodní společnosti naposledy revidovanou v roce 2000, a s ohledem na kodexy chování schválené pod záštitou mezinárodních organizací, jakými jsou Světová organizace OSN pro výživu, Světová zdravotnická organizace (WHO) a Světová banka, a na úsilí pod záštitou Konference OSN o obchodu a rozvoji vynaložené na aktivity podniků v rozvojových zemích, - s ohledem na Deklarace MOP o základních zásadách a právech při práci (1998) a na všeobecné základní pracovní normy schválené MOP, kterými jsou odstranění nucené práce (Úmluvy 29 (1930) a 105 (1957)), svoboda sdružování a právo kolektivně vyjednávat (Úmluvy 87 (1948) a 98 (1949)), odstranění dětské práce (Úmluva 138 (1973) a Úmluva 182 (1999)) a nediskriminace v zaměstnání (Úmluvy 100 (1951) a 111 (1958)), - s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv OSN z roku 1948, a zejména na výzvu, aby se všichni jednotlivci a všechny společenské orgány podíleli na zajišťování všeobecného dodržování lidských práv, Mezinárodního paktu o občanských a politických právech z roku 1966, Paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech z roku 1966, Úmluvy o odstranění všech forem diskriminace žen z roku 1979, Návrhu deklarace OSN o právech původního obyvatelstva z roku 1994 a Úmluvy OSN o právech dítěte z roku 1989, - s ohledem na Úmluvu OECD o boji proti podplácení z roku 1997, - s ohledem na aktualizované pokyny G3 pro podávání zpráv o udržitelnosti vydané globální iniciativou pro podávání zpráv (Global Reporting Initiative — GRI) v roce 2006, - s ohledem na iniciativu OSN nazvanou Global Compact, která byla zahájena v červenci roku 2000, - s ohledem na oznámení ze dne 6. října 2006 o strategickém spojenectví iniciativy Global Compact a GRI, - s ohledem na normy OSN týkajících se povinnosti nadnárodních společností a jiných obchodních podniků s ohledem na lidská práva z roku 2003, - s ohledem na výsledky Světového summitu OSN o udržitelném rozvoji, který se konal v roce 2002 v Johannesburgu, zejména na výzvu uskutečňovat mezivládní iniciativy týkající se odpovědnosti podniků, a na závěry Rady ze dne 3. prosince 2002 navazující na výsledky summitu, - s ohledem na zprávu generálního tajemníka OSN nazvanou "Vstříc globálnímu partnerství - posílená spolupráce mezi Organizací spojených národů a všemi příslušnými partnery, zejména v soukromém sektoru" ze dne 10 srpna 2005, - s ohledem na jmenování zvláštního zmocněnce generálního tajemníka OSN pro obchod a lidská práva, na jeho průběžnou zprávu ze dne 22. února 2006 o lidských právech a nadnárodních společnostech a jiných podnicích a na regionální konzultace, které prováděl v Johannesburgu ve dnech 27.- 28. března 2006 a v Bangkoku ve dnech 26.- 27. června 2006, - s ohledem na své usnesení ze dne 15. ledna 1999 o normách EU pro evropské podniky působící v rozvojových zemích: k evropskému kodexu chování [1], v němž Parlament doporučuje vytvořit evropský model kodexu chování podporovaného evropskou monitorovací platformou, - s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech [2], které nahradilo bruselskou úmluvu z roku 1968, pokud jde o vztahy mezi Dánskem a ostatními členskými státy, - s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 ze dne 19. března 2001 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství pro řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS) [3], - s ohledem na usnesení Rady ze dne 3. prosince 2001 [4] o navázání na Zelenou knihu o podpoře evropského rámce pro sociální odpovědnost podniků, - s ohledem na své usnesení ze dne 30. května 2002 o Zelené knize Komise o podpoře evropského rámce sociální odpovědnosti podniků [5], - s ohledem na své usnesení ze dne 13. května 2003 o sdělení Komise o sociální odpovědnosti podniků: příspěvek podnikání k udržitelnému rozvoji [6], - s ohledem na doporučení Komise 2001/453/ES ze dne 30. května 2001 o účtování, oceňování a zveřejňování environmentálních aspektů v ročních účetních závěrkách a výročních zprávách podniků [7], - s ohledem na své usnesení ze dne 4. července 2002 o sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru s názvem "Podpora základních pracovních norem a zlepšení sociálních aspektů správy věcí veřejných v kontextu globalizace" [8], - s ohledem na usnesení Rady ze dne 6. února 2003 o sociální odpovědnosti podniků [9], - s ohledem na sdělení Komise "Správa věcí veřejných a rozvoj" (KOM(2003)0615), - s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/51/ES ze dne 18. června 2003 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách některých forem společností, bank a jiných finančních institucí a pojišťoven [10], - s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby [11], - s ohledem na závěrečnou zprávu evropského fóra mnoha zúčastněných stran (FMZ) o SOP ze dne 29. června 2004, zejména doporučení 7 podporující vytvoření právního rámce pro SOP, - s ohledem na sdělení Komise "Sociální rozměr globalizace: jak politika EU přispívá k rozšíření výhod pro všechny" (KOM(2004)0383), - s ohledem na směrnici Evropského parlmentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS o klamavé reklamě, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (směrnice o nekalých obchodních praktikách) [12], - s ohledem na zasedání Evropské rady ve dnech 22. a 23. března 2005, které opětovně vyhlásilo Lisabonskou strategii a toto partnerství mezi orgány EU, členskými státy a občanskou společností soustředilo na téma "Společně k růstu a zaměstnanosti", - s ohledem na své usnesení ze dne 5. července 2005 o vykořisťování dětí v rozvojových zemích se zvláštním důrazem na práci dětí [13], - s ohledem na sdělení Komise "Hodnocení strategie udržitelného rozvoje - akční platforma" (KOM(2005)0658) a na obnovenou strategii udržitelného rozvoje EU, kterou přijala Evropská rada dne 15.- 16. července 2006, - s ohledem na společné prohlášení Rady, zástupců vlád členských států zúčastněných v Radě, Evropského parlamentu a Komise ze dne 20. prosince 2005 o evropské rozvojové politice "Evropský konsensus" [14], - s ohledem na nový všeobecný systém preferencí (GSP+) v platnosti od 1. ledna 2006, poprvé provedený nařízením Rady (ES) č. 980/2005 ze dne 27. června 2005 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí [15], který poskytuje osvobození od cla nebo snížení celních sazeb zvýšenému počtu výrobků a který rovněž zahrnuje nové pobídky pro ohrožené země se specifickými obchodními, finančními nebo rozvojovými potřebami, - s ohledem na sdělení Komise "Podpora slušné práce pro všechny - příspěvek Unie k provádění agendy slušné práce ve světě" (KOM(2006)0249), - s ohledem na Zelenou knihu Komise o evropské iniciativě pro průhlednost (KOM(2006)0194), - s ohledem na své usnesení ze dne 6. července 2006 o spravedlivém obchodu a rozvoji [16], - s ohledem na sdělení Komise "Modernizace práva společností a efektivnější řízení podniků - plán postupu" (KOM(2003)0284), - s ohledem na slyšení "Sociální odpovědnost podniků - existuje evropský přístup?" uspořádané Výborem pro zaměstnanost a sociální věci dne 5. října 2006, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a stanoviska Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A6-0471/2006), A. vzhledem k tomu, že podniky by neměly nahrazovat orgány veřejné správy, pokud tyto selžou při výkonu kontroly nad dodržováním sociálních a environmentálních norem, 1. je přesvědčen, že zvyšování sociální a environmentální odpovědnosti v podnikání spojené se zásadou odpovědnosti podniků je základním prvkem evropského sociálního modelu a evropské strategie pro udržitelný rozvoj a hraje významnou roli při nalézání odpovědí na sociální výzvy ekonomické globalizace; 2. vítá, že sdělení Komise poskytne nový podnět diskuzi EU o SOP; upozorňuje však na obavy některých zúčastněných stran z nedostatku průhlednosti a vyváženosti při konzultacích, které proběhly před jeho přijetím; 3. je si vědom toho, že mezi skupinami jednotlivých zúčastněných stran nadále probíhá otevřená diskuze o vhodné definici SOP a že pojem "nad rámec dodržování" by mohl některým podnikům umožňovat, aby hovořily o sociální odpovědnosti a zároveň porušovaly místní nebo mezinárodní právní předpisy; domnívá se, že pomoc EU vládám třetích zemí při provádění sociálních a environmentálních předpisů, která je poskytovaná v souladu s mezinárodními úmluvami, spolu s účinnými režimy kontrol, jsou nezbytným doplňkem posílení SOP evropských podniků na celém světě; 4. souhlasí s definicí Komise, že SOP je dobrovolným začleněním environmentálních a sociálních hledisek do činnosti podniků, nad rámec právních předpisů a smluvních závazků; je přesvědčen o tom, že politiky SOP by měly být podporovány na základě svých předností, a nikoli jako náhražky vhodných právních předpisů v příslušných oblastech ani jako skryté pokusy o zavedení těchto právních předpisů; 5. domnívá se, že různorodost dobrovolných iniciativ v oblasti SOP by mohla být vnímána jako překážka pro přijetí politik SOP i jako prvek odrazující společnosti od toho, aby uskutečňovaly důvěryhodnější aktivity v této oblasti nebo ambicióznější politiky v oblasti SOP, i když by bylo možné namítnout, že taková různorodost poskytuje podnikům další inspiraci; vyzývá Komisi, aby podporovala šíření osvědčených postupů plynoucích z dobrovolných iniciativ SOP; domnívá se, že Komise by měla rovněž zvážit vytvoření seznamu kritérií pro podniky, která musejí dodržovat, chtějí-li se označovat za odpovědné; 6. domnívá se, že důvěryhodnost dobrovolných iniciativ v oblasti SOP dále závisí na závazku začlenit stávající mezinárodně schválené normy a zásady a na přístupu mnoha zúčastněných stran doporučeném FMZ, jakož i na provádění nezávislé kontroly a ověřování; 7. domnívá se, že diskuse v EU o SOP dosáhla bodu, kdy by se měl důraz přenést z "postupů" na "výsledky", jež by představovaly měřitelný a průhledný přínos podniků v boji proti sociálnímu vyloučení a zhoršování životního prostředí v Evropě a na celém světě; 8. uznává, že mnohé podniky již v současnosti vyvíjejí značnou a stále rostoucí snahu o dodržení své sociální odpovědnosti; 9. bere na vědomí, že se trhy a podniky v Evropě nacházejí v rozdílné fázi vývoje; domnívá se proto, že univerzální metoda, která se snaží zavést jednotný model pro chování podniků, není vhodná a nepovede ke smysluplnému přejímání SOP ze strany podniků; domnívá se dále, že by měl být v zájmu podpory dlouhodobé a pro daný vnitrostátní či regionální kontext významné společenské odpovědnosti kladen důraz na rozvoj občanské společnosti, zejména na povědomí spotřebitelů o odpovědné výrobě; 10. upozorňuje, že SOP by se měla zabývat novými oblastmi, jako je celoživotní vzdělávání, organizace práce, rovné příležitosti, sociální začlenění, udržitelný rozvoj a etika, tak, aby se stala dalším nástrojem k řízení průmyslové změny a restrukturalizace; Diskuse EU o SOP 11. bere na vědomí rozhodnutí Komise zřídit na základě partnerství s několika obchodními sítěmi Evropskou alianci pro sociální odpovědnost podniků (aliance); doporučuje, aby sama Komise zajistila jediný koordinační bod pro udržení povědomí o členech aliance a o její činnosti a dojednala jasné cíle, harmonogramy a strategickou vizi práce aliance; vybízí malé i velké evropské podniky a podniky působící v Evropě k přijetí této iniciativy, a další účastníky, aby prostřednictvím své účasti zlepšily postavení této aliance; 12. domnívá se, že sociální dialog představuje účinný nástroj podpory iniciativ v oblasti SOP a že konstruktivní roli při vytváření osvědčených postupů v oblasti SOP sehrávají rovněž evropské odborové rady; 13. upozorňuje, že výrazný nárůst v přejímání postupů spojených s SOP u podniků EU, vývoj nových modelů osvědčených postupů v různých oblastech SOP skutečnými čelnými představiteli z řad podniků a odborových organizací, určení a podněcování konkrétních činnosti a regulace ze strany EU na podporu SOP i hodnocení dopadů těchto iniciativ na životní prostředí a lidská a sociální práva by mohly být klíčovými měřítky úspěchu aliance; dálen navrhuje, aby byla stanovena lhůta dvou let pro dokončení práce "laboratoří" zřízených v jejím rámci, jak navrhuje organizace SOP Europe; 14. bere na vědomí, že opětovné svolání FMZ EU bylo do sdělení doplněno až v pozdní fázi a že je třeba přijmout opatření, která vzbudí důvěru jednotlivých zúčastněných stran v to, že bude navázán opravdový dialog vedoucí ke skutečným výsledkům politik a programů EU v podobě zatraktivnění konceptu SOP a jeho uplatňování v podnicích EU; domnívá se, že je třeba poučit se ze dvou let předchozího působení FMZ EU, jež bylo pozitivní v tom smyslu, že se drželo pravidla "ani sláva, ani hanba" a zejména využívalo nezávislých zpravodajů; podotýká však, že jsou nutná zlepšení, pokud jde o dosahování konsenzu; kromě toho důrazně vybízí, aby se zástupci Komise aktivně zapojili do iniciativy ve vedení diskuse; 15. žádá Komisi, aby vyzvala zástupce z řady vnitrostátních, regionálních a místních vlád, které zadávají veřejné zakázky a využívají jiné nástroje veřejné politiky s ohledem na propagaci SOP, aby vytvořili v rámci aliance vlastní "laboratoř" a aby začlenili své poznatky do její budoucí činnosti; 16. podporuje snahy Komise rozšířit členství ve FMZ EU tak, aby zahrnovalo i investory, odvětví školství a veřejné orgány, přičemž trvá na tom, že musí existovat možnost udržitelného dialogu v zájmu dosažení společných cílů; 17. vyzývá Komisi, aby v rámci sledování rozvoje sociální odpovědnosti podniků podpořila větší zapojení žen do mnohostranného fóra a rovněž výměnu informací a osvědčených postupů v oblasti rovného postavení mužů a žen. 18. podporuje výzvy k povinnému zveřejňování jmen podnikových i jiných lobbyistů a k vyrovnané účasti podnikatelských uskupení a dalších skupin zúčastněných stran na vytváření politik EU; Vazba mezi SOP a konkurenceschopností 19. vítá cíl sdělení Komise spojit SOP se sociálními a environmentálními cíli lisabonské agendy, jelikož se domnívá, že odpovědný přístup k SOP ze strany podniků může přispět jak ke zvýšení počtu pracovních míst, tak ke zlepšení pracovních podmínek, dodržování práv pracovníků i k podpoře výzkumu v souvislosti s rozvojem technologických inovací; podporuje zásadu "odpovědné konkurenceschopnosti" jakožto nedílné součásti programu Komise pro konkurenceschopnost a inovace; vybízí evropské podniky, aby do svých zpráv zahrnuly informace o tom, jak přispívají k naplnění lisabonských cílů; 20. je si vědom toho, že účinná pravidla hospodářské soutěže jak v Evropě, tak mimo ni jsou nezbytnou součástí zajištění odpovědné podnikové praxe, zejména umožněním spravedlivého zacházení a přístupu pro místní malé a střední podniky; 21. připomíná, že odpovědná a nediskriminační praxe při přijímání do zaměstnání, která podporuje zaměstnávání žen a znevýhodněných osob v rámci SOP, přispívá k dosažení lisabonských cílů; 22. bere na vědomí rozpor mezi na jedné straně konkurenceschopnými strategiemi pro získávání zdrojů ze strany podniků, které usilují o neustálé zlepšování v oblasti pružnosti a nákladů, a na druhé straně dobrovolnými závazky ve sféře SOP, jejichž cílem je předcházet vykořisťovatelským praktikám zaměstnavatelů a podporovat dlouhodobé vztahy s dodavateli; vítá další dialog na toto téma; 23. navrhuje v této souvislosti, aby posouzení a sledování evropských podniků, které budou uznány za odpovědné, bylo rozšířeno tak, aby zahrnovalo jak jejich činnosti, tak činnosti jejich subdodavatelů mimo Evropskou unii, s cílem zajistit, že SOP rovněž prospívá třetím zemím a zejména zemím rozvojovým, v souladu s úmluvami MOP týkajícími se především svobody zakládat odbory, zákazu dětské práce a nucené práce, a konkrétněji nucené práce žen, migrantů, domorodého obyvatelstva a příslušníků menšin; 24. uznává, že SOP je významnou hnací silou v oblasti obchodu, a vyzývá k integraci sociálních politik, jako jsou respektování práv pracovníků, spravedlivá platová politika, zabraňování diskriminaci a celoživotní vzdělávání, a environmentálních otázek zaměřujících se zejména na dynamickou podporu udržitelného rozvoje, a to jak s cílem podpořit nové výrobky a postupy prostřednictvím inovačních a obchodních politik EU, tak vypracovat strategie konkurenceschopnosti pro jednotlivá odvětví, regiony a města; 25. zdůrazňuje, že podniky, které prokazují sociální odpovědnost, významně přispívají k odstranění nerovného postavení zejména žen a znevýhodněných osob, včetně zdravotně postižených osob, na trhu práce, především v oblasti přístupu k pracovním příležitostem, vzdělávání, kariérního postupu a platů; zdůrazňuje, že podniky by měly svou politiku získávání zaměstnanců upravovat podle směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky [17]; Nástroje SOP 26. vítá trend z posledních let u větších společností dobrovolně zveřejňovat zprávy o sociálních otázkách a životním prostředí; konstatuje, že počet těchto zpráv od roku 1993 nepřetržitě rostl, ale nyní se v podstatně ustálil, a že pouze menšina společností používá mezinárodně uznávané normy a zásady a do zpráv zahrnuje celý zásobovací řetězec podniku nebo využívá nezávislé sledování nebo ověřování; 27. připomíná Komisi výzvu Parlamentu, aby předložila návrh na změnu čtvrté směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978 na základě čl. 4 odst. 3 písm. g) Smlouvy o ročních účetních závěrkách některých forem společností (čtvrtá směrnice o právu obchodních společností) [18] tak, aby byly do ročních účetních závěrek kromě požadavků na finanční výkazy zahrnuty i sociální a environmentální výkazy; považuje to za důležité s ohledem na zvýšení povědomí o ustanoveních týkajících se podávání sociálních a environmentálních zpráv v rámci doporučení Komise 2001/453/ES o zveřejňování environmentálních informací, směrnice 2003/51/ES o modernizaci účetních závěrek a směrnice 2003/71/ES [19] o prospektu, podporuje jejich včasné provedení v právních předpisech všech členských států a požaduje, aby v zájmu prohloubení tohoto povědomí byly provedeny analýzy jejich účinného provádění; 28. uznává stávající omezení "průmyslu" v oblasti SOP, pokud jde o měřítka chování podniků, sociální audity a udílení osvědčení, zejména ve vztahu k nákladům, srovnatelnosti a nezávislosti, a domnívá se, že v této oblasti bude potřebné vytvořit profesionální rámec včetně stanovení konkrétních kvalifikací; 29. doporučuje Komisi, aby rozšířila povinnosti ředitelů podniků s více než 1000 zaměstnanci tak, aby zahrnovaly požadavek na minimalizaci škodlivých sociálních a environmentálních dopadů činnosti podniků; 30. opětovně vyjadřuje svou podporu systému EU pro řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí, zejména požadavku na vnější ověřování a povinnosti členských států podporovat tento systém, a domnívá se, že existuje prostor k rozvoji podobných systémů v oblasti ochrany pracovních, sociálních a lidských práv; 31. podporuje kodex správných postupů Mezinárodní aliance pro sociální a ekologickou akreditaci a značení (ISEAL), jakožto jeden z hlavních příkladů podpory spolupráce mezi stávajícími iniciativami v oblasti označování, přičemž dává přednost vytváření nového sociálního označení na vnitrostátní a evropské úrovni; 32. vyzývá Komisi, aby zavedla mechanismy, v jejichž rámci by mohly oběti, včetně občanů třetích států, požadovat náhradu po evropských podnicích u vnitrostátních soudů členských států; 33. bere na vědomí, že ve sdělení o SOP byla opomenuta otázka sociálně odpovědných investic; podporuje plnou účast investorů a zúčastněných stran v diskusi o SOP na úrovni EU, a to včetně FMZ; podporuje hlasy průmyslového sektoru požadující průhlednost spíše než předepisování povinností prostřednictvím celounijních "prohlášení o investičních zásadách" pro investiční fondy, které již uplatňuje pět členských států; 34. zdůrazňuje, že spotřebitelé sehrávají významnou roli v oblasti tvorby pobídek k odpovědné výrobě a odpovědné obchodní praxe; domnívá se však, že v současnosti spotřebitelé tuto možnost nemají vzhledem ke zmatení, které vládne mezi jednotlivými vnitrostátními normami pro výrobky a jednotlivými systémy označování výrobků, což napomáhá podrývání stávajícího sociálního označování produktů; upozorňuje na skutečnost, že přechody mezi jednotlivými vnitrostátními požadavky a normami přitom představují pro podniky významné náklady; rovněž zdůrazňuje, že tvorba sledovacích mechanismů ke kontrole sociálního označování produktů je drahá, zejména pro malé podniky; 35. podporuje snahu Eurostatu vyvinout ukazatele pro měření úspěšnosti v oblasti sociální odpovědnosti podniků v kontextu strategie udržitelného rozvoje EU, jakož i záměr Komise vytvořit nové ukazatele pro měření informovanosti o výrobcích, opatřených ekoznačkami, a jejich spotřebě v EU a podílu výroby podniků registrovaných v programu EMAS; 36. připomíná předchozí úvahy o jmenování veřejného ochránce práv EU v oblasti SOP, který by na žádost podniků nebo kterékoli skupiny zúčastněných stran prováděl nezávislá šetření otázek souvisejících s touto problematikou; v budoucnosti vyzývá k dalším úvahám o tomto tématu a k předkládání podobných návrhů; Zlepšení právní úpravy a SOP 37. věří, že je možné podpořit politiky SOP prostřednictvím lepší informovanosti a uplatňováním stávajících právních nástrojů; vyzývá Komisi, aby v souladu s Bruselskou úmluvou přímo uplatňovala přímou zahraniční odpovědnost, organizovala o ní informační kampaně a provedla zvláštní výzkum o jejím uplatňování, stejně jako o provádění směrnic 84/450/EHS [20] o klamavé reklamě a 2005/29/ES nekalých obchodních praktikách v souvislosti s dodržováním dobrovolných kodexů chování společností v oblasti SOP; 38. znovu opakuje potřebu používání jednoduchého, snadno srozumitelného jazyka s cílem povzbudit podniky k podpoře SOP; 39. opakuje, že Komise a vlády členských států musí vynaložit značné úsilí na vnitrostátní, regionální i místní úrovni, aby využily možností, které v roce 2004 poskytla revize směrnic o zadávání veřejných zakázek, a podpořily SOP prosazováním sociálních a environmentálních kritérií u potenciálních dodavatelů a současně si uvědomily nutnost zabránit další administrativní zátěži malých podniků, která by je mohla odrazovat od podávání nabídek, a aby byly v nutných případech, včetně případů korupce, některé společnosti diskvalifikovány; vyzývá Komisi, Evropskou investiční banku a Evropskou banku pro obnovu a rozvoj, aby na všechny granty a půjčky poskytnuté společnostem v soukromém sektoru uplatňovaly přísná kritéria týkající se sociálních otázek a životního prostředí podpořená jednoduchými systémy pro podávání stížností, přičemž se inspirují nizozemským vzorem, který spojuje přidělování veřejných zakázek se souladem se stěžejními úmluvami MOP a směrnicemi OECD pro nadnárodní podniky a normou SA8000 SOP uplatňovanou v řadě italských provincií; připomíná, že členské státy by měly podniknout kroky zajišťující, že veškeré vývozní úvěrové záruky vyhovují nejpřísnějším environmentálním a sociálním kritériím a nejsou používány pro projekty, které odporují schváleným cílům politiky EU například v oblasti energie nebo zbrojení; Zahrnutí SOP do politik a programů EU 40. vítá, že se Komise ve svém sdělení o provádění partnerství pro růst a zaměstnanost znovu zavázala podporovat a prosazovat SOP ve všech oblastech svých činností a vybízí k intenzivní snaze s cílem uplatňovat tyto závazky u konkrétních činností ve všech oblastech; 41. domnívá se, že diskuse o SOP nesmí být vedena odděleně od otázek spojených s odpovědností podniků a že hledisko sociálního a environmentálního dopadu činností podniků, vztahy se zúčastněnými stranami, ochrana práv menšinových akcionářů a s nimi související povinnosti podnikových ředitelů musejí být v plném rozsahu začleněny do akčního plánu Komise pro řízení podniků; zdůrazňuje, že tyto otázky by měly být součástí diskuse o SOP; žádá Komisi, aby se těmito body důkladně zabývala a přijala konkrétní návrhy na jejich řešení; 42. je potěšen tím, že Komise poskytuje iniciativám v rámci SOP přímou finanční podporu, jejímž účelem je zvláště stimulovat inovaci, umožnit zapojení zúčastněných stran a pomoci případným skupinám obětí údajných nezákonných praktik, včetně firemní vraždy; vybízí Komisi především k vytvoření mechanismů, které zajistí, že komunity postižené evropskými podniky budou mít nárok na spravedlivý a dostupný soudní proces; zdůrazňuje význam rozpočtové linie EU B3-4000 (položka 04 03 03 01) určené na pilotní projekty, jako jsou např. projekty Společenství počítající se zapojením zaměstnanců, význam hypotečních fondů na podporu SOP v rámci programu Komise pro konkurenceschopnost a inovace a 3 % výzkumu v oblasti sociálních a humanitních věd v rámci 7. rámcového programu pro vědu a výzkum; vyzývá Komisi, aby prostřednictvím svých programů vnější pomoci vyvinula daleko větší úsilí na podporu SOP u společností EU, které působí ve třetích zemích; 43. vítá závazek, učinit vzdělání jednou z osmi prioritních oblastí činnosti; vyzývá k hlubšímu začlenění SOP do programu Socrates, poskytování široké škály materiálů o SOP v budoucím Evropském středisku učebních pramenů a k vytvoření Evropského internetového seznamu obchodních a vysokých škol poskytujících vzdělání v oblastech SOP a udržitelného rozvoje; 44. povzbuzuje iniciativy na úrovni EU a členských států na zkvalitnění přípravy odpovědných vedoucích pracovníků a práce v evropských obchodních školách; 45. zdůrazňuje, že sociální a environmentální odpovědnost se vztahuje na vládní i nevládní organizace stejně jako podniky, a vyzývá Komisi, aby splnila své závazky zveřejnit výroční zprávu o sociálních a environmentálních dopadech vlastních přímých činností, jakož i závazek vytvoření politik, které povzbudí zaměstnance institucí EU, aby přijímali dobrovolné komunitní závazky; 46. je toho názoru, že by podniky mohly v rámci sociální odpovědnosti podniků převzít záštitu nad kulturními a vzdělávacími aktivitami, které budou přínosné pro evropskou politiku v oblasti kultury a celoživotního vzdělávání; 47. vyzývá Komisi, aby lépe zapracovala SOP do svých obchodních politik, tím, že do závazných článků všech dvoustranných, regionálních nebo mnohostranných dohod začlení ustanovení v souladu s mezinárodně dojednanými normami v oblasti SOP, jako je směrnice OECD pro nadnárodní podniky,Tripartitní deklarace MOP a zásady z Ria, a vyhradí si regulační pravomoci v oblasti lidských práv a sociální a environmentální odpovědnosti, přičemž bude dodržovat pravidla WTO a nebude vytvářet neopodstatněné překážky pro obchod; vítá podporu, které se těmto cílům dostalo ve sdělení o slušné práci; znovu opakuje svou výzvu delegacím Komise ve třetích zemích jednajícím v rámci svých kompetencí, aby podporovaly směrnici OECD a aby ve vztahu k této směrnici působily jako kontaktní místa; žádá Komisi a členské státy, aby zlepšili činnost vnitrostátních kontaktních míst, zejména s ohledem na konkrétní případy domnělého porušování práv a zásad udržitelného rozvoje ze strany evropských podniků prostřednictvím svých provozů a dodavatelských řetězců na celém světě; 48. bere na vědomí příspěvek mezinárodního hnutí za spravedlivý obchod, které je již šedesát let průkopníkem odpovědné obchodní praxe a dokládá, že tyto postupy jsou životaschopné a udržitelné v celém zásobovacím řetězci; vyzývá Komisi, aby zohlednila zkušenosti hnutí spravedlivého obchodu a systematicky zkoumala možnosti využití těchto zkušeností v rámci SOP; 49. žádá Komisi, aby zajistila, že nadnárodní podniky se sídlem v EU, které mají výrobní zařízení umístěná ve třetích zemích, zejména v zemích zapojených do režimu GSP+, dodržují základní normy MOP, sociální a environmentální úmluvy a mezinárodní dohody s cílem dosáhnout celosvětové rovnováhy mezi hospodářským růstem a vysokými sociálními a environmentálními standardy; 50. vítá závazek Evropského konsensu o rozvoji podporovat SOP jako téma přednostního zájmu; požaduje praktické kroky vedoucí k tomu, že GŘ Komise pro rozvoj bude v diskusi o SOP hrát aktivní úlohu, zkoumat pracovní podmínky v rozvojových zemích a podmínky, za nichž jsou využívány jejich přírodní zdroje, bude spolupracovat s domácími podniky i s podniky EU činnými v zámoří, jejich dodavateli i podílníky, bojovat proti nezákonným praktikám v dodavatelských řetězcích a proti chudobě a za dosažení spravedlivého růstu; 51. navrhuje, aby se Komise v oblasti SOP zaměřila na účast malých a středních podniků pomocí spolupráce se zprostředkovatelskými orgány tak, že nabídne zvláštní podporu účasti družstev a podniků se sociálním posláním prostřednictvím jejich odborných sdružení, používala k přímé podpoře iniciativ v oblasti SOP síť evropských informačních středisek a aby zvážila ustavení zmocněnce pro SOP podobně, jak tomu bylo v případě zmocněnce pro malé a střední podniky v rámci generálního ředitelství Komise pro podnikání a průmysl; 52. doporučuje, aby Komise provedla hloubkovou celoevropskou studii způsobů, jimiž se malé a střední podniky mohou podílet na SOP, a pobídek pro ně, aby přijaly zásady SOP dobrovolně a jednotlivě, a aby se poučila ze zkušeností, které nabyla, a z osvědčených praxí v této oblasti; 53. oceňuje závazek přijatý ve sdělení o SOP, který spočívá v podpoře účasti zaměstnanců a jejich odborových organizací v oblasti SOP, a znovu vyzývá Komisi a sociální partnery, aby zvláště v případě základních pracovních norem pro jednotlivé podniky nebo odvětví navázali na úspěšná jednání současných 50 mezinárodních rámcových dohod a 30 evropských rámcových dohod, které představují jeden ze způsobů zvyšování odpovědnosti podniků v Evropě i ve světě; odkazuje na evropské závodní výbory, které jsou zvláště uzpůsobeny k podpoře SOP, a zejména k prosazování základních práv pracovníků v nadnárodních podnicích; 54. zdůrazňuje význam úlohy sociálních partnerů při podpoře zaměstnanosti a při boji proti diskriminaci; povzbuzuje sociální partnery, aby v rámci sociální odpovědnosti podniků uskutečňovaly iniciativy ve prospěch většího zapojení žen do podnikových výborů a do jednotlivých subjektů sociálního dialogu; 55. doporučuje, aby se další výzkum v oblasti SOP neomezoval jen na "obchodní stránku" SOP, ale aby se soustředil na souvislost mezi konkurenceschopností a udržitelným rozvojem na makro úrovni (EU a členské státy), střední úrovni (průmyslová odvětví a dodavatelské řetězce) a mikroúrovni (malé a střední podniky) a na jejich vzájemný vztah, a na dopad současných iniciativ SOP a případné porušování principů SOP; podporuje vůdčí úlohu, kterou v tomto ohledu sehrává Evropská akademie podnikání ve společnosti; vyzývá Komisi, aby zveřejnila směrodatnou "výroční zprávu o SOP", vypracovanou ve spolupráci s nezávislými odborníky a výzkumnými pracovníky, kteří shromáždí dostupné informace, popíší nové trendy a udělí doporučení pro budoucí akce; Přínos Evropy k celosvětové sociální odpovědnosti podniků 56. domnívá se, že největší potenciální dopad politik v oblasti SOP je na celosvětové dodavatelské řetězce podniků, neboť jim umožní odpovědné investování za účelem pomoci v boji proti chudobě v rozvojových zemích, podpoří slušné pracovní podmínky, podpoří zásady spravedlivého obchodu a řádné správy věcí veřejných a omezí případy porušení mezinárodních norem, včetně norem pracovních, ze strany podniků bez ohledu na to, kde k těmto problémům dojde; 57. vyzývá Komisi, aby zahájila konkrétní zkoumání dopadu politiky SOP a předložila návrhy na zvýšení odpovídajících investic ze strany podniků a jejich odpovědnosti; 58. je si vědom, že řada mezinárodních iniciativ SOP má hlubší kořeny a získala novou zralost, včetně nedávného zveřejnění pokynů G3 Globální iniciativy pro podávání zpráv, odstranění 200 podniků ze strany Global Compact OSN a jmenování zvláštního zmocněnce generálního tajemníka OSN pro podnikání a lidská práva; 59. vyjadřuje politování nad tím, že Komise ve svém sdělení o provádění partnerství pro růst a zaměstnanost nepřisoudila větší význam podpoře světových iniciativ, a vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy a zúčastněnými stranami vypracovala strategickou vizi a přispěla k rozvoji iniciativ v oblasti SOP na světové úrovni a aby vyvinula značné úsilí na to, aby byla významně posílena účast podniků EU na těchto iniciativách; 60. vyzývá členské státy a Komisi, aby podporovaly a prosazovaly dodržování základních norem MOP, jako faktoru SOP v oblastech, kde podniky vykonávají svou činnost; 61. domnívá se, že mezinárodní rozměr SOP by měl být podnětem pro vypracování pokynů podporujících rozvoj těchto politik tohoto druhu po celém světě; 62. vyzývá Komisi, aby v roce 2007 zorganizovala společně s dalšími příslušnými partnery rozsáhlou mezinárodní iniciativu u příležitosti pátého výročí Světového summitu o udržitelném rozvoji, během něhož byl přijat závazek zahájit mezivládní iniciativy v oblasti odpovědnosti podniků; 63. vyzývá Komisi, aby navázala na úspěch dosažený při transatlantickém obchodním dialogu o SOP v devadesátých letech tím, že zorganizuje podobné rozhovory mezi EU a Japonskem; 64. vybízí k dalšímu rozvoji mezinárodních iniciativ pro úplnou průhlednost příjmů evropských podniků plynoucích z jejich činností ve třetích zemích s cílem prosazovat plné dodržování lidských práv v provozech v konfliktních zónách a odmítnout lobování včetně "dohod s hostitelskými zeměmi", vytvořených podniky k podkopání nebo obcházení regulačních požadavků v těchto zemích; 65. vyzývá Komisi a členské státy, aby přispěly k podpoře a posílení směrnic OECD pro nadnárodní podniky zejména přezkoumáním funkčnosti evropských vnitrostátních kontaktních míst a jejich úlohy účinně zprostředkovávat řešení konfliktů mezi jednotlivými zúčastněnými stranami; vyzývá k vytvoření modelu vnitrostátních kontaktních míst s využitím osvědčených postupů při jejich uspořádání, viditelnosti, dostupnosti pro všechny zúčastněné strany a vyřizování stížností; vyzývá k širokému výkladu definice investice při uplatňování směrnic OECD, aby se zajistilo, že prováděcí postupy budou zahrnovat i problematiku zásobovacích řetězců; 66. vyzývá k tomu, aby byla podpořena Globální iniciativa pro podávání zpráv tím, že přední evropské podniky budou vyzvány k účasti na novém odvětvovém přístupu zahrnujícím oblasti jako stavebnictví, chemický průmysl a zemědělství, k podpoře výzkumu účasti malých a středních podniků, k umožnění práce s cílovými skupinami zejména v zemích střední a východní Evropy a k vytvoření indexů udržitelnosti spolu s burzami na vznikajících trzích; 67. vyzývá Komisi, aby do budoucích smluv o spolupráci s rozvojovými zeměmi zahrnula kapitoly o výzkumu, sledování a pomoci s nápravou sociálních, lidských a environmentálních problémů v provozech a zásobovacích řetězcích a podnicích se sídlem v EU ve třetích zemích; 68. vítá v zásadě diskuze probíhající v rámci Mezinárodní organizace pro normalizaci zaměřené na vytvoření norem sociální odpovědnosti a vyzývá evropské zástupce, aby zajistili, že jakýkoli výsledek bude v souladu s mezinárodními normami a dohodami, přičemž bude možné zaručit souběžné metody vnějšího hodnocení a certifikace; * * * 69. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a všem institucím a organizacím v něm uvedeným. [1] Úř. věst. C 104, 14.4.1999, s. 180. [2] Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1. [3] Úř. věst. L 114, 24.4.2001, s. 1. [4] Úř. věst. C 86, 10.4.2002, s. 3. [5] Úř. věst. C 187 E, 7.8.2003, s. 180. [6] Úř. věst. C 67 E, 17.3.2004, s. 73. [7] Úř. věst. L 156, 13.6.2001, s. 33. [8] Úř. věst. C 271 E, 12.11.2003, s. 598. [9] Úř. věst. C 39, 18.2.2003, s. 3. [10] Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16. [11] Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114. [12] Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22. [13] Úř. věst. C 157 E, 6.7.2006, s. 84. [14] Úř. věst. C 46 E, 24.2.2006, s. 1. [15] Úř. věst. L 169, 30.6.2005, s. 1. [16] Přijaté texty, P6_TA(2006)0320. [17] Úř. věst. L 39, 14.2.1976, s. 40. Směrnice ve znění směrnice 2002/73/ES (Úř. věst. L 269, 5.10.2002, s. 15). [18] Úř. věst. L 222, 14.8.1978, s. 11. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES (Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1). [19] Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64. [20] Úř. věst. L 250, 19.9.1984, s. 17. --------------------------------------------------