[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 10.1.2007

SEK(2006) 1720

PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE

Plán pro obnovitelné zdroje energie SOUHRNNÝ PřEHLED POSOUZENÍ DOPADů

{KOM(2006) 848 v konečném znění}{SEK(2006) 1719}{SEK(2007) 12}

PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE

Plán pro obnovitelné zdroje energie – souhrnný přehled posouzení dopadů

ÚVOD

Evropská rada vyzvala v závěrech předsednictví Komisi, aby předložila plán pro obnovitelné energie a posoudila možnost zvýšení podílu obnovitelných zdrojů energie do roku 2015 na cílový podíl 15 %.[1] Evropský parlament vyzval, aby z celkové spotřeby energie do roku 2020 povinně představovaly obnovitelné zdroje energie 25 % (společně s povinnými sektorovými cíli).[2] Cílem tohoto posouzení dopadů je objasnit, zda by měla Evropská unie přijmout kvantifikované cíle pro podíl obnovitelných energií v roce 2020[3], a pokud ano, v jaké výši a formě.

Toto posouzení vychází z cílů energetické politiky EU: environmentální udržitelnosti, zabezpečení dodávek a konkurenceschopnosti. Obnovitelné zdroje energie mohou potenciálně přispět ke splnění všech tří cílů. Vytvářejí nízké emise skleníkových plynů a nepřispívají ke změně klimatu, jež představuje nejzávažnější ekologický problém. Obnovitelné zdroje jsou především místního původu a podporují diverzifikaci paliv a zabezpečení dodávek. Dále mohou zvýšit konkurenceschopnost tím, že se na trh s energií dostanou noví producenti s inovačními přístupy.

Posouzení dopadů vyhodnocuje tyto důsledky a pokud možno je vyčísluje. Jsou použity výsledky ze dvou modelů – PRIMES a Green-X.

AKTIVNÍ POLITIKA PRO OBNOVITELNÉ ZDROJE ENERGIE NEBO DALŠÍ POKRAČOVÁNÍ BEZE ZMĚN?

Evropská unie může k rozvoji obnovitelných zdrojů energie zaujmout přístup dalšího pokračování beze změn („business-as-usual“)[4] nebo přijmout konzistentní politiku. Při dalším pokračování beze změn se předpokládá, že obnovitelné energie dosáhnou v roce 2020 podílu mezi 10,5 a 12,5 %. Ve srovnání s tím by se díky aktivně zaměřené politice v souladu se stanovisky Evropského parlamentu a Evropské rady dosáhlo v roce 2020 podílu obnovitelných zdrojů energie ve výši 20 %.

Proveditelnost

První otázkou je, zda je výrazně vyšší podíl obnovitelných zdrojů energie proveditelný. Jsou posuzovány dva aspekty – dostupnost dostatečného množství biomasy pro energetické účely a schopnost energetických systémů absorbovat dostatečné množství větrné energie a jiných druhů proměnlivé energie.

Například pro dosažení podílu obnovitelných zdrojů energie ve výši 20 % by bylo potřeba až 230 milionů tun ropného ekvivalentu (Mtoe) bioenergie rozložených mezi domácí produkci a dovoz. Při střízlivém odhadu, že 15 % využívané biomasy pochází z dovozu[5], by to znamenalo potřebný podíl ze zdrojů Evropské unie maximálně 195 Mtoe. Takový výsledek se modeluje pomocí energetických modelů Komise a zdá se být dosažitelný. Lze ho též porovnat s odhadem Evropské agentury pro životní prostředí, která se domnívá, že v roce 2020 bude 25 zemí Evropské unie schopno dodat 235 Mtoe bioenergie[6]. Jelikož toto posouzení vztahuje na EU-25 a nebere v potaz Rumunsko a Bulharsko, země s nízkou domácí spotřebou energie a vysokým potenciálem výroby bioenergie, lze učinit závěr, že dostupnost biomasy není pro proveditelnost překážkou.

Obdobně by proměnlivá energie mohla zajišťovat až 18 % výroby elektřiny. Neočekává se, že by to vedlo k problémům z hlediska proveditelnosti (kvůli přerušovanosti) – existuje několik obsáhlých studií, které dokládají technickou možnost integrace této proměnlivé energie do energetické soustavy[7].

Dále je důležité poznamenat, že při stanovování míry růstu nových technologií a nahrazování tradičních zdrojů energie zdroji obnovitelnými, zahrnují použité energetické modely (často dlouhé) investiční cykly v energetickém sektoru (životnost aktiv).

Náklady

Bez kompletní internalizace externích nákladů a přínosů je většina druhů obnovitelné energie nákladnější než tradiční alternativy. Očekává se, že do roku 2020 se tento rozdíl zmenší, avšak zcela nezmizí.

Budeme-li vycházet z cen energií na základě ceny ropy 48 dolarů za barel, očekává se, že obnovitelné zdroje energie budou při dalším pokračování beze změn stát v roce 2020 o 13 miliard EUR ročně více než tradiční alternativy. Při podílu obnovitelných zdrojů energie 20 % budou tyto dodatečné náklady vyšší o 24 až 31 miliard EUR. Tyto dodatečné náklady by však byly zcela vyrovnány, pokud by byla cena ropa vyšší, např. 78 dolarů za barel, a pokud by se emise CO2 musely oceňovat na 25 EUR/ t CO2.

Emise skleníkových plynů

Při dalším pokračování beze změn by v roce 2020 roční úspory CO2 z využívání obnovitelných zdrojů energie činily 430 až 600 milionů tun (Mt). Při podílu obnovitelných zdrojů energie ve výši 20 % by tento ekvivalent činil 600 až 900 Mt.[8]

Zabezpečení dodávek

Ze scénářů Green-X a PRIMES vyplývá, že díky zvýšení podílu obnovitelných zdrojů energie v roce 2020 nebudou muset být použita paliva v rozsahu 234 až 300 Mtoe ročně[9], z nichž by přibližně 200 Mtoe ročně pocházelo z dovozu. Lze očekávat, že dovoz ropy z Blízkého východu a ze Společenství nezávislých států poklesne minimálně o 50 Mtoe.

Ropa je palivo, jež představuje z hlediska zabezpečení dodávek nejzávažnější problém, zejména pokud se týká dopravy. Vyšší podíl biopaliv by výrazně přispěl k vyřešení nejzávažnějšího problému Evropské unie v oblasti zabezpečení dodávek. Zabezpečení dodávek je rovněž důležitou otázkou v oblasti vytápění vzhledem k velké závislosti tohoto sektoru na ropě a zemním plynu.

Zaměstnanost, HDP a vývozní příležitosti

Výsledky z PRIMES a GREEN-X byly vloženy do modelů celého hospodářství. Tyto modely zohledňují mimo jiné změny cen v důsledku podpory obnovitelných zdrojů energie. Podle jednoho ze tří modelů[10] by bylo HDP při 20% podílu obnovitelných zdrojů energie v roce 2020 o něco více než o 0,5 % vyšší, než by tomu bylo v případě dalšího pokračování beze změn, a zaměstnanost by vzrostla o něco méně než 0,3 %, což představuje přibližně 650 000 pracovních míst. Podle druhého modelu[11] by se v sektoru biopaliv počet pracovních míst zvýšil o 144 000 a HDP by vzrostlo přibližně o 0,23 %. Podle třetího modelu[12], který se zabýval sektorem energetiky, klesla prosperita o 0,05 %

Tyto modely se zaměřují na důsledky evropské poptávky po energii z obnovitelných zdrojů a na kapitál potřebný pro výrobu této energie. Aktivní politika pro energii z obnovitelných zdrojů však rovněž vytváří možnosti pro evropské výrobce vyvážet tyto technologie. Tento exportní potenciál je nejvyšší u inovačních technologií, ale existuje rovněž u zavedených technologií.

Biologická rozmanitost

Změny klimatu jsou největší hrozbou pro biologickou rozmanitost. Pozitivní dopad obnovitelných energií na emise skleníkových plynů má tudíž pozitivní dopad na biologickou rozmanitost. Je však třeba brát v úvahu dopad energetické produkce na biologickou rozmanitost na místní úrovni. Například u větrné energie a biopaliv je nutné zabránit výrobním postupům s výrazně negativním dopadem na biologickou rozmanitost, např. umístění větrných turbín do „průletových bodů“, jimiž musejí prolétávat stěhovaví ptáci, nebo kácení deštných pralesů pro zajištění produkce palmového oleje na výrobu bionafty. Aby nedocházelo k těmto výrobním postupům, vypracovává Komise pokyny, jakým způsobem by měly být zohledňovány ekologické dopady při výrobě větrné energie, a plánuje rozvíjení schématu v rámci revidovaného znění směrnice o biopalivech.

S ohledem na tato opatření je možné konstatovat, že výrazně vyšší podíl obnovitelných zdrojů energie by měl na biologickou rozmanitost v zásadě kladný dopad, a to i když by se nebral v potaz negativní dopad tradičních zdrojů energie. Výroba tradičních energií má přitom na biologickou rozmanitost podstatné dopady (například úniky ropy). V rámci politiky podpory obnovitelných zdrojů energie by se tyto dopady snížily, neboť vysoký podíl obnovitelných zdrojů energie znamená menší využívání tradičních zdrojů.

Kvalita ovzduší

Nahrazení výroby elektrické energie z fosilních paliv obnovitelnými zdroji má na kvalitu ovzduší zpravidla pozitivní dopady, zejména nahrazuje-li se uhlí. Nahrazení tradičních paliv v dopravě biopalivy se na kvalitě ovzduší z důvodu přísných kontrol znečištění ze silniční dopravy projeví minimálně.

Nahrazení tradičního vytápění vytápěním biomasou může mít na kvalitu ovzduší negativní dopad, je-li použito nekvalitní zařízení. Aby k tomu nedocházelo, je třeba vynaložit veškeré úsilí, aby se zajistilo, že opatření na podporu se budou poskytovat pouze pro vysoce kvalitní zařízení.

Mezinárodní hlediska

Evropská poptávka po biomase, zejména po biopalivech, může přispět ke zlepšení obchodních vztahů s obchodními partnery Evropské unie, zejména s rozvojovými zeměmi, z nichž mnohé jsou schopny vyrábět a vyvážet biomasu a biopaliva za konkurenční ceny. Obnovitelné zdroje energie se mohou stát významnou příležitostí pro vytváření pracovních míst a pro rozvoj venkovských oblastí v rozvojových zemích. Jasně definovanou politiku pro obnovitelné zdroje energie v EU je tudíž možné považovat za důležitý nástroj politiky ve vztahu k rozvojovým zemím.

Jiné podíly než 20 %

Pomocí jednoho ze scénářů v rámci studie byla provedena citlivostní analýza porovnávající dopady při dosažení podílu obnovitelné zdroje energie 20 % v roce 2020 s podíly ve výši 16, 18 nebo 22 %.

Pokud je podíl obnovitelných zdrojů energie stanoven na hodnotu nižší než 20 %, je odhadovaný pokles nákladů (ve srovnání se scénářem 20 %) přibližně stejný jako pokles přínosů. Například varianta „16 %“ by představovala o 20 % nižší využití obnovitelných zdrojů energie, o 19 % nižší úspory CO2, o 24 % nižší úspory na dovozech fosilních paliv a o 23 % nižší investiční náklady.

Pokud naopak stanovíme podíl obnovitelných zdrojů energie na hodnotu vyšší než 20 % – varianta „22 %“ – náklady se zvýší více než přínosy. V takovém případě by se využívalo o 10 % více obnovitelných zdrojů energie; úspory CO2 a dovozy fosilních paliv by vzrostly o srovnatelné hodnoty (o 7 a 12 %), avšak investiční náklady by se zvýšily o 26 %.

Z toho vyplývá, že je rozumné neusilovat o podíl vyšší než 20 %.

Závěr

Na základě této analýzy a v závislosti na politické váze přikládané každému faktoru, by bylo pro Evropskou unii rozumné přiklonit se k závěru, že se vyplatí aktivní přístup k obnovitelným zdrojům energie spolu s ambiciózním cílem pro rok 2020.

JAK BY MĚLY BÝT OBNOVITELNÉ ZDROJE ENERGIE PO DPOROVÁNY?

Pokud by měla Evropská unie usilovat o dosažení vysokého podílu obnovitelných zdrojů energie v roce 2020, je třeba zvážit, jakým způsobem bude postupovat.

Možné nástroje

Užitečná mohou být neregulační opatření, například dobrovolné dohody, informovanost spotřebitelů nebo výzkum a vývoj technologií. Nelze však očekávat, že by tyto nástroje samotné vedly k výrazně vyššímu podílu obnovitelných zdrojů energie v roce 2020.

V současné době probíhá úsilí o internalizaci vnějších nákladů, ale postup je pomalý a nestačí pro dosažení cílů Společenství pro obnovitelné zdroje energie.

V rámci politiky EU pro obnovitelné zdroje energie je dlouhodobě používaným nástrojem stanovování cílů. Zejména legislativní cíle, jež Společenství přijalo v oblasti obnovitelných zdrojů energie při výrobě elektřiny[13] a v dopravě[14], vytvořily podmínky pro růst v obou sektorech. Pokud bude Evropská unie usilovat o dosažení výrazně vyššího podílu obnovitelných energií, je zřejmě nezbytné i nadále stanovovat cíle.

Sektorové cíle nebo jednotný cíl pro obnovitelné zdroje energie?

Kromě postupu na základě stávajícího systému sektorových cílů je rovněž možné zvolit jinou alternativu – systém s jednotným cílem pro obnovitelné zdroje energie pro každý členský stát. Výhodou tohoto řešení by bylo, že trh by se mohl naprosto flexibilně rozhodnout, jakým způsobem cíle dosáhne, přičemž lze v zásadě předpokládat zachování nákladů na minimální úrovni. Celkově se to pro budoucí politiku jeví jako vhodný přístup.

Je třeba nicméně zohlednit tu skutečnost, že jednou z hlavních funkcí stanovení cílů je vytvoření rámce, jež poskytne jistotu investorům. Dále je důležité zabránit riziku, že se trh zaměří na investice do momentálně nejlevnějších technologií, což povede k prodlevám při vývoji slibnějších a účinnějších technologií z důvodu jejich vyšší nákladnosti. Nedostatek technologií by mohl znamenat, že se nepodaří dosáhnout cílů v oblasti zabezpečení dodávek a snížení emisí.

Tato rizika jsou zřejmá zejména u biopaliv, jež představují jediný dostupný způsob řešení (kritického) zabezpečení dodávek a obav z emisí v sektoru dopravy.

Z této analýzy vyplývá, že vyváženější vývoj technologií díky sektorovým cílům pro biopaliva by měl dlouhodobé hospodářské a ekologické přínosy. Proto se doporučuje přijmout minimální cíl pro používání biopaliv v roce 2020.

Různá skladba obnovitelných zdrojů energie

Pro posouzení možného vývoje v každém energetickém sektoru byly vytvořeny tři scénáře, z nichž každý předpokládá podíl obnovitelných zdrojů energií v roce 2020 ve výši 20 %, ale různé rozložení mezi jednotlivé sektory:

1. Ve scénáři PRIMES, který předpokládá „vysoce obnovitelné a účinné zdroje“, by obnovitelné zdroje energie tvořily 43 % výroby elektřiny, 15 % spotřeby benzínu a nafty v dopravě a 16 % vytápění a chlazení.

2. Scénář Green-X pro „nejnižší náklady“, jež počítá s nejlevnějšími technologiemi, předpokládá více obnovitelných zdrojů energie ve výrobě elektřiny než scénář PRIMES a méně v dopravě (12 %).

3. Scénář Green-X pro „vyrovnaný přístup“ předpokládá dosažení potenciálu obnovitelných zdrojů energie ve všech sektorech podobnými snahami a se zapojením všech technologií. Výsledkem tohoto scénáře je vyšší podíl obnovitelných zdrojů energie při vytápění a chlazení než u ostatních scénářů (21 %), nižší podíl na výrobě elektřiny (34 %) a průměrný podíl v dopravě (14 %).

Na základě těchto scénářů by se speciálně pro biopaliva mohla jako optimální cíl jevit hodnota 14 %. Ačkoli by byl takový růst proveditelný, ke stanovení závazného minimálního cíle je třeba přistupovat se zvýšenou opatrností.

Posouzení dopadů proto vysvětluje, proč by byl pro biopaliva do roku 2020 rozumný cíl přibližně 31 Mtoe spotřeby pohonných hmot v dopravě, přičemž se vychází ze střízlivých odhadů týkajících se dostupnosti biopaliv vyráběných udržitelným způsobem, automobilových motorů a technologií pro produkci biopaliv.

Na základě této analýzy a v závislosti na politické váze přikládané jednotlivým uvedeným faktorům lze doporučit, aby byl do roku 2020 propojen celkový cíl pro obnovitelné zdroje energie ve výši 20 % se sektorovým cílem ve výši 10 % pro biopaliva.

[1] Závěry předsednictví 7775/06 ze dne 24. března 2006.

[2] Usnesení Evropského parlamentu ze dne 14. prosince 2006.

[3] Poznámka: dle modelů použitých v tomto posouzení dopadů odpovídá podíl 20 % obnovitelných zdrojů energie v roce 2020 (dle výzvy Parlamentu) podílu 15 % v roce 2015 (dle návrhu Evropské rady).

[4] Je důležité uvědomit si, že zde popsaný scénář dalšího pokračování beze změn (business-as-usual) není to samé jako základní scénář, protože úspory energie v něm činí asi o 13 % více než očekávané úspory základního scénáře, a proto odráží opatření stanovená akčním plánem pro energetickou účinnost [KOM (2006) 545].

[5] Většina oblastí světa má vyšší potenciál výroby biomasy v poměru k vlastní energetické poptávce než Evropa – tudíž mají vyšší kapacitu pro výrobu biomasy pro export. Je pravděpodobné, že v roce 2020 bude mít dovoz biomasy významný podíl na obnovitelných zdrojích energie v EU.

[6] Zpráva EEA č. 7/2006: Kolik bioenergie může Evropa vyrobit, aniž by škodila životnímu prostředí? (How much bioenergy can Europe produce without harming the environment?).

[7] Konference GWPC 2006: Stavba a provoz systémů elektrického napájení s vysokým podílem větrné energie, první výsledky spolupráce s IEA („Design and operation of Power Systems with Large Amounts of Wind Power, first results of IEA collaboration“) Viz internetová stránka IEA „Implementing Agreement on Wind“: http://www.ieawind.org/AnnexXXV/Task25_Publications.html.

[8] Výpočty emisí zahrnují CO2, ale ne emise dalších skleníkových plynů uvedených v Kjótském protokolu, včetně metanu (CH4) a oxidu dusíku (N2O). To znamená, že přínosy biomasy v oblasti skleníkových plynů jsou nadsazené, neboť výrobní postup (zahrnutý v analýze životního cyklu) vytváří emise CH4 i N2O. Výpočty emisí dále zahrnují pouze přímé emise, ne emise z životního cyklu. Tyto metodické otázky jsou důležité zejména u biopaliv a jsou plně zohledněny v posouzení dopadů v rámci revize směrnice o biopalivech. [ref]

[9] Údaj ze scénáře „vysoký podíl obnovitelných zdrojů a účinnosti“ v modelu PRIMES je 234 Mtoe, zatímco scénáře Green-X uvádějí rozsah 250 až 300 Mtoe.

[10] Pro posouzení toho, jaké dopady by mělo dosažení 20% podílu obnovitelných energetických zdrojů v rámci všech tří energetických sektorů na zaměstnanost a HDP, byl použit model ASTRA.

[11] Pro odhad toho, jaké dopady by mělo využívání biopaliv ve výši 14 % na HDP a zaměstnanost, byl vytvořen model vstupů a výstupů (I/O), jež využívá vstupní údaje z modelu zemědělského trhu komise ESIM.

[12] Pro odhad toho, jaké dopady na HDP by mělo využití obnovitelných zdrojů energie ve výši 35 % při výrobě elektrické energie , byly použity modely PACE-POLES.

[13] Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2001/77 ze dne 27. září 2001 o podpoře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů energie na vnitřním trhu s elektřinou (Úř. věst. L 283, 27.10.2001, s. 33).

[14] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v opravě, Úř. věst. L 123, 17.5.2003, s. 42.