SZP je hluboce zakořeněná v budování a rozvoji Evropské unie (EU). Od svého založení na počátku šedesátých let na základě cílů zakotvených ve Smlouvě prošla několika vlnami reforem směřujících ke zlepšení konkurenceschopnosti v zemědělství, podpoře rozvoje venkova, řešení nových výzev a lepší reakci na požadavky společnosti. Poslední zásadní reforma byla schválena v roce 2013. V reformě z roku 2013 byly obecné cíle SZP rozděleny do tří bloků:

RSB původně vydal negativní stanovisko. Výbor ocenil ambice modernizovat a zjednodušit SZP a hloubkovou analýzu různých scénářů, které užitečně vyzdvihují kompromisy mezi cíli politiky, ale usoudil, že by zpráva měla lépe vysvětlit důvody, proveditelnost a fungování navrhovaného nového modelu realizace. Tato požadovaná doplnění byla přidána v posouzení dopadů, a to i ve zvláštní příloze k novému modelu realizace. Na tomto základě vydal RSB kladné stanovisko s výhradami. Výbor kvitoval zlepšení zprávy, ale vyžádal si další specifikaci přesných záruk pro zmírnění zjištěných rizik. Příloha 1 zprávy o posouzení dopadů (pracovní dokument útvarů Komise) uvádí úpravy přijaté za účelem splnění požadavků výboru.

Komplexnost provádění aktuální politiky je do velké míry spojena s důrazem na dodržování detailních pravidel stanovených na úrovni EU. Navrhovaný nový model realizace odstraní evropská kritéria nároku na podporu, což umožní členským státům definovat podmínky způsobilosti tak, aby co nejvíce vyhovovaly příslušným okolnostem. Od tohoto opatření se očekává, že přinese výrazné zjednodušení.

Další předpoklady a volby by zajisté změnily podrobné výsledky, avšak hlavní výchozí poselství by zůstalo stejné – preferovaná možnost pro budoucí SZP by měla kombinovat ty nejvýkonnější prvky jednotlivých možnosti, avšak vyhýbat se jejich slabým místům, a to zavedením nezbytných ochranných opatření zajišťujících rovnost příležitostí v EU. To naznačuje nutnost jasných kritérií pro výši a rozdělování podpory příjmů (např. omezení a/nebo postupné snižování), klimatické a environmentální ambice, podmíněnost, pobídky k modernizaci a přiměřený stupeň decentralizace/zjednodušení.

Na základě předpokladů a voleb obsažených v analýze existují v oblasti dosahování ekonomických, environmentálních a sociálních cílů SZP i v oblasti její požadované modernizace a zjednodušení možné kompromisy. Stručně řečeno, přerozdělování by mohlo vést ke zvládnutelným dopadům příjmu a podporovat požadované zvýšené ambice opatření v oblasti životního prostředí a klimatu a další synergie SZP. To by ovšem vyžadovalo, aby se toto odvětví a politika chopily příležitostí, které nabízejí inovace a technologie, jež už nyní umožňují modernizaci a zjednodušení.

Na zemědělský příjem má vliv výše i rozdělení podpory. Zajištění adekvátní výše podpory, a tedy i zemědělského příjmu, zůstává do budoucna klíčovým prvkem pro zajištění dostatku potravin, ambice v oblasti životního prostředí a klimatu i životaschopnosti venkovských oblastí. Lépe cílená podpora malých a středních zemědělských podniků a oblastí s přírodními omezeními může pomoci udržet více pracovních míst v zemědělských podnicích a v zemědělské činnosti na celém území, a tím posílit socioekonomickou strukturu venkovských oblastí. Distribuci přímých plateb může zlepšit omezení a konvergence. Je zřejmé, že jakákoli možnost, která výrazně přerozděluje přímé platby zemědělským podnikům a regionům s nižší produktivitou, povede z dlouhodobého hlediska ke snížení konkurenceschopnosti EU a zvýší ochranu životního prostředí. Méně zřejmé už však je to, že vhodná kombinace opatření, by mohla snížit negativní vlivy na příjem a zároveň lépe řešit výzvy, které rovněž souvisí se zemědělstvím – například životní prostředí a klima či společenské očekávání. To vyžaduje pobídkové úpravy, které zlepšují jak socioekonomickou, tak environmentální výkonnost tohoto odvětví.

Závěrečná možnost klade silný důraz na environmentální péči a zaměstnanost a za účelem zachování pracovních míst ve venkovských oblastech přesouvá svou pozornost na malé a střední zemědělce. Členské státy mají povinnost přidělit 30 % plateb z pilíře I na doplacení čtyř schémat, která by byla pro zemědělce dobrovolná, a to ekologické zemědělství, trvalé travní porosty, oblasti s přírodními omezeními (ANC) a lineární krajinné prvky, aby docházelo k podpoře klimatických opatření a udržitelného hospodaření s přírodními zdroji.

Hodnocení budou prováděna v souladu s body 22 a 23 interinstitucionální dohody ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů, v níž tři orgány potvrdily, že hodnocení stávajících právních předpisů a politik by měla sloužit jako základ pro posouzení dopadů možných budoucích kroků. Hodnocení posoudí účinky programu v praxi na základě ukazatelů/cílů programu a podrobná analýza toho, do jaké míry se program dá považovat za relevantní, účinný a efektivní poskytuje dostatečnou přidanou hodnotu EU a je v souladu s ostatními politikami EU. Budou zahrnovat získané zkušenosti za účelem zjištění nedostatků/problémů nebo jakéhokoli potenciálu k dalšímu zlepšení opatření nebo jejich výsledků a za účelem podpory maximalizace jejich využití / dopadu.

·Výstupní ukazatele by na výroční bázi spojovaly výdaje s výkonností provádění politiky. To se provádí jednou ročně a vychází ze seznamu (primárně již dostupných) výstupních ukazatelů.

·Výběr souboru ukazatelů bude omezenější, ale cílenější, protože by měl být primárně sestaven tak, aby co možná nejvíce reflektoval to, zda podporovaná intervence přispívá k dosažení cílů při porovnání se stanoveným základem a za použití jasných definic.

Posun k politice, která je více orientovaná na výkonnost, vyžaduje zavedení náležitého rámce výkonnosti, který na základě souboru společných ukazatelů umožní Komisi vyhodnocovat a sledovat výkonnost politiky. Současný společný rámec pro monitorování a hodnocení (CMEF) a současný systém monitorování přímých plateb a rozvoje venkova by se použily jako základ pro monitorování a hodnocení výkonnosti politiky, avšak je potřeba je ještě zjednodušit a doplnit (včetně soudržnosti dvou pilířů). Potřeba je také ještě investovat do určení vhodných ukazatelů a zajistit dostatečný přísun dat.

Členským státům bude poskytnuta určitá míra flexibility pro převod mezi jednotlivými prostředky. Až 15 % příslušných přímých plateb bude možné převést do prostředků EZFRV a opačně. Vyšší podíl lze do prostředků EZFRV převést z přímých plateb za účelem intervencí v oblasti environmentálních a klimatických cílů a poskytnutí grantům mladým zemědělcům.

U rozvoje venkova je navrženo vyvážit financování mezi rozpočty EU a členských států. V souladu s tím, co se předpokládá pro evropské strukturální a investiční fondy, bude možno díky zvýšení vnitrostátního spolufinancování udržet veřejnou podporu evropským venkovským oblastem z velké části beze změn. Rozdělení podpory EZFRV je založeno na objektivních kritériích spojených s politickými cíli a s ohledem na stávající rozdělení. Stejně jako dnes by méně rozvinuté regiony měly i nadále využívat vyšších sazeb spolufinancování, které se rovněž uplatní na některé intervence, jako je iniciativa LEADER a platby za závazky hospodaření.

Poté, co členské státy vytvoří strategické plány SZP, budou každoročně hlásit pokrok v jeho plnění, a to pomocí systému společných ukazatelů. Členské státy a Komise budou monitorovat pokrok a vyhodnocovat účinnost intervencí.

Sdělení o budoucnosti potravinářství a zemědělství potvrzuje orientaci na trh jako klíčový prvek SZP, avšak zároveň zdůrazňuje výzvy související s udržitelností životního prostředí a se změnou klimatu. Kromě toho přímo zapojuje zemědělské odvětví do debaty o potravinách a obav občanů v této oblasti a připomíná, že „nejdůležitější úlohou politiky je pomáhat zemědělcům předvídat vývoj ve stravovacích návycích a přizpůsobovat výrobu tržním signálům a požadavkům spotřebitelů“. Vzhledem k tomu, že pravidla, která mohou zabránit nezbytným úpravám, jsou stanovena na úrovni EU, představuje reforma příležitost pro uskutečnění nezbytných změn. SZP by navíc měla řešit obavy občanů v oblasti udržitelné zemědělské produkce.

Hlava II stanovuje obecné a specifické cíle SZP, kterých je třeba dosáhnout prostřednictvím intervencí stanovených členskými státy ve vlastních strategických plánech SZP. Hlava III představuje řadu společných požadavků na strategické plány SZP a prvky, které se vztahují na více intervencí. Společné požadavky zahrnují dodržování všeobecných principů a základních práv, jako je například bránění narušování hospodářské soutěže, respektování vnitřního trhu a rovné zacházení, a dále dodržování pravidel domácí podpory WTO. Zahrnují rovněž požadavky týkající se konkrétních prvků, které mají být definovány v plánech SZP, například co je to zemědělská oblast, zemědělská činnost, skutečný zemědělec nebo mladý zemědělec. Tento oddíl popisuje povinnosti vyplývající z „podmíněnosti“ (požadavky, které musí dodržovat každý příjemce plateb založených na ploše, pokud jde o dobré zemědělské postupy, ale také povinnosti vyplývající z legislativy EU, a potřeba mít dobře fungující poradenské služby pro zemědělské podniky).

V rámci pravidel pro zeměpisná označení vín by se urychlilo schvalování, zkrátila jeho doba a dosáhlo větší hospodárnosti zdrojů v souladu s dvouvrstvým principem subsidiarity a proporcionality tehdy, pokud by se při zkoumání přihlášek pouze kontroloval výskyt zjevných nesrovnalostí, oddělila se pravidla duševního vlastnictví od dalších požadavků stanovených v produktové specifikaci a pokud by členské státy měly možnost rozhodovat o pozměňovacích návrzích, které nezasahují na úroveň EU. Obdobně se předpokládá zjednodušení některých konkrétních postupů, jako je například námitkové řízení, což by zefektivnilo proces schvalování.

Za třetí sdělení o budoucnosti potravinářství a zemědělství vyzvalo k většímu zatraktivnění zeměpisných označení (GI) pro zemědělce a spotřebitele a přispělo ke snadnější správě systému. Navrhuje se proto upravit současná pravidla pro GI, rozšířit čtyři základní akty, zaměřit se na jednodušší systém GI, rychlejší registraci zeměpisných označení a efektivnější schvalování pozměňovacích návrhů pro zeměpisná označení. Cílem těchto změn je zjednodušený systém zeměpisných označení, který by byl pro spotřebitele srozumitelnější, snadněji by se prosazoval a snižoval administrativní náklady na správu systému.

(17)SZP by měla nadále zajišťovat potravinové zabezpečení, jež by mělo být pojímáno ve smyslu přístupu k dostatečným, bezpečným a výživným potravinám v každou dobu. Nadto by měla napomáhat ke zlepšení reakce zemědělství Unie na nové společenské požadavky na potraviny a zdraví, včetně udržitelné zemědělské produkce, zdravější výživy, potravinového odpadu a dobrých životních podmínek zvířat. SZP by měla i nadále podporovat produkci se specifickými a hodnotnými vlastnosti a zároveň pomáhat zemědělcům proaktivně přizpůsobovat svou produkci signálům trhu a požadavkům spotřebitelů.

(16)Podpora péče o životní prostředí a klima a podíl na dosahování unijních cílů souvisejících s oblastmi životního prostředí a klimatu je pro budoucnost zemědělství a lesnictví v Unii vysokou prioritou. Architektura SZP by proto měla mít v oblasti těchto cílů větší ambice. Na základě modelu realizace by měla být opatření na řešení degradace životního prostředí a změny klimatu zaměřena na výsledky a článek 11 Smlouvy o fungování EU by měl být pro tento účel považován za povinně dosažitelný.

(13)Jestliže v rámci modelu provádění SZP by měla Unie stanovit cíle Unie a vymezit typy intervencí, jakož i základní požadavky Unie použitelné pro členské státy, měly by být členské státy pověřeny převáděním tohoto rámce Unie do režimů podpory použitelných na příjemce. V této souvislosti by členské státy měly jednat v souladu s Listinou základních práv Evropské unie, obecnými zásadami práva Unie a zajistit, aby byl právní rámec pro poskytování podpory Unie příjemcům založen na jejich strategických plánech SZP a byl v souladu se zásadami a požadavky uvedenými v tomto nařízení a [horizontálním nařízení].

(11)Pro naplnění cílů SZP, jak jsou stanoveny v článku 39 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), jakož i v zájmu toho, aby Unie adekvátně řešila nejnovější výzvy, je třeba stanovit soubor obecných cílů reflektujících směry vytýčené ve sdělení „Budoucnost potravin a zemědělství“. Soubor specifických cílů by měl být hlouběji definován na unijní úrovni a zahrnut členskými státy do jejich strategických plánů SZP. Při navození rovnováhy mezi rozmanitými rozměry udržitelného rozvoje by v souladu s hodnocením dopadů tyto specifické cíle měly převádět obecné cíle SZP do konkrétnějších priorit a zohlednit relevantní právní předpisy Unie, zejména v oblasti klimatu, energie a životního prostředí.

(9)Vzhledem k dalšímu zlepšování výkonu SZP by měla být podpora příjmu cílena na skutečné zemědělce. K zajištění společného přístupu na úrovni Unie pro cílení této podpory by měla být stanovena rámcová definice významu „skutečný zemědělec“, která obsahuje základní prvky. Za základě tohoto rámce by měly členské státy ve svých strategických plánech SZP definovat, který zemědělec není považován za skutečného zemědělce na základě podmínek, jako je test příjmů, vynaložená práce v zemědělském podniku, předmět podnikání a zápis v rejstřících. Neměla by také vést k odpírání podpory mnohostranně aktivním zemědělcům, kteří se aktivně věnují zemědělské činnosti, ale také nezemědělským činnostem mimo svůj zemědělský podnik, protože jejich mnohostranné aktivity nabízí posílení socioekonomické struktury venkovských oblastí.

(7)Za účelem zajištění právní jistoty, že podpora se vyplácí na zemědělskou plochu, kterou má zemědělec k dispozici a kde se odehrává zemědělská aktivita, by se měla stanovit rámcová definice pro způsobilý hektar se základními prvky. Aby se předešlo dvojitým žádostem, měly by pak členské státy obzvláště stanovit podmínky určující to, zda je pozemek zemědělci k dispozici. S ohledem na pravděpodobnost občasného a dočasného využití zemědělské půdy pro aktivitu, která není přísně zemědělská, a vzhledem k potenciálu určitých nezemědělských aktivit přispět k diverzifikaci příjmu zemědělských podniků by měly členské státy stanovit přiměřené podmínky tak, aby se jako způsobilé hektary zahrnuly plochy rovněž využívané pro nezemědělské činnosti.

(5)Pro udržení základních celounijních prvků zajišťujících srovnatelnost rozhodnutí členských států, avšak bez omezování členských států při dosahování cílů Unie musí být stanovena rámcová definice „zemědělské plochy“. Související rámcové definice „orné půdy“, „trvalých kultur“ a „trvalých travních porostů“ by měly být definovány natolik široce, aby umožňovaly členským státům dále specifikovat definice podle místních podmínek. Rámcová definice „orné půdy“ by měla být stanovena způsobem, který členským státům umožní pokrýt různé produkční formy včetně takových systémů, jako je agrolesnictví a orná plocha s keři a stromy, které vyžadují zahrnutí úhorů, aby bylo možné zavádět intervence povahy oddělené od produkce. Rámcová definice „trvalých kultur“ by měla obsahovat plochy skutečně využívané k produkci i plochy nevyužívané, ale i školky a rychle rostoucí dřeviny pěstované ve výmladkových plantážích, které si budou definovat členské státy. Rámcová definice „trvalých travních porostů“ by měla být stanovena tak, aby umožňovala členským státům specifikovat bližší kritéria a umožnila jim zahrnout jiné druhy než trávu nebo jiné bylinné pícniny, které lze spásat nebo které mohou vytvářet krmivo pro zvířata, ať už budou použity pro skutečnou produkci či nikoli.

(4)Aby se zajistilo, že Unie dokáže dodržovat své mezinárodní závazky ohledně vnitrostátní podpory stanovené v Dohodě WTO o zemědělství a obzvláště to, aby podpora základního příjmu pro udržitelnost a související typy opatření byly i nadále uváděny v zelené skupině „Green Box“, která nemá žádný nebo má nanejvýše minimální deformující dopad na obchod nebo na produkci, měla by rámcová definice „zemědělské činnosti“ upravovat výrobu zemědělských produktů nebo údržbu zemědělské plochy. V rámci přizpůsobování se místním podmínkám by měly členské státy do svých strategických plánů ZSP zahrnout skutečné definice zemědělské činnosti.

(3)Použití společných definic plně stanovených na úrovni Unie způsobilo členským státům určité obtíže při řešení jejich vlastních specifik na národní, regionální i místní úrovni. Členským státům by proto měla být poskytnuta flexibilita specifikovat určité definice v jejich vlastních strategických plánech SZP. Aby se však zajistilo rovné prostředí, musí být na unijní úrovni stanoven určitý rámec představující nezbytné základní prvky, jež je třeba do uvedených definic („rámcové definice“) zahrnout.

(2)Jelikož SZP potřebuje zdůraznit své reakce na výzvy a příležitosti, které se objevují na úrovni Unie i na mezinárodní, národní, regionální a místní úrovni a na úrovni zemědělských podniků, je nezbytné zeštíhlit správu SZP a zlepšit realizaci unijních cílů a výrazně snížit administrativní zátěž. Ve SZP založené na realizaci výkonu („model realizace“) by měla Unie stanovit základní parametry politiky, jako jsou cíle SZP a základní požadavky, a členské státy by měly nést větší odpovědnost, pokud jde o způsob, jakým se bude cílů dosahovat. Vyšší subsidiarita umožňuje lépe zohlednit lokální podmínky a potřeby a uzpůsobovat podporu tak, aby docházelo k maximálnímu plnění unijních cílů.

(18)S ohledem na rozsah reformy, která je nezbytná k dosažení cílů a reakci na obavy, je vhodné stanovit nový právní rámec do jednoho jediného nařízení, které se vztahuje na podporu Unie financovanou z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a nahrazuje stávající režimy stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013.

(19)Tímto nařízením by měla být stanovena pravidla použitelná pro unijní podporu financovanou z EZZF a EZFRV a poskytovanou ve formě typů intervencí specifikovaných ve strategickém plánu SZP vypracovaném členskými státy a schváleném Komisí.

(20)Aby se zajistilo, že Unie dokáže dodržovat mezinárodní povinnosti ohledně vnitrostátní podpory stanovené v Dohodě WTO o zemědělství, měly by určité typy intervencí stanovené v tomto nařízení být i nadále oznamovány jako podpora v zelené skupině „Green Box“, která nemá žádný nebo má nanejvýše minimální deformující dopad na obchod nebo na produkci, nebo být oznamovány jako podpora v modré skupině „Blue Box“, která podléhá programům omezujícím produkci, a je tak vyňata ze závazků snižování. Ačkoli opatření stanovená v tomto nařízení pro takové typy intervencí jsou již v souladu s požadavky zelené skupiny „Green Box“, požadavky stanovenými v příloze 2 Dohody WTO o zemědělství nebo požadavky v modré skupině „Blue Box“ stanovenými v článku 6.5 uvedené dohody, mělo by být zajištěno, aby intervence plánované členskými státy v jejich strategických plánech SZP u těchto typů intervencí nadále respektovaly tyto požadavky.

(21)V návaznosti na předchozí systém podmíněnosti realizovaný do roku 2020 se dle nového systému podmíněnosti podpora SZP plně váže na to, že příjemce dodržuje základní normy v oblasti životního prostředí, změny klimatu, veřejného zdraví, zdraví zvířat, zdraví rostlin a dobrých životních podmínek zvířat. Základní normy v zeštíhlené formě zahrnují seznam povinných požadavků na hospodaření a normy pro dobrý zemědělský a environmentální stav půdy (DZES). Tyto základní normy by měly lépe zohledňovat výzvy v oblasti životního prostředí a klimatu a novou environmentální architekturu SZP, a zajistit tak vyšší úroveň ambicí v oblasti ochrany životního prostředí a klimatu, jak Komise oznámila ve sdělení s názvem „Budoucnost výživy a zemědělství“ a ve víceletém finančním rámci (VFR). Cílem podmíněnosti je přispět k rozvoji udržitelného zemědělství prostřednictvím zvyšování povědomí příjemců o potřebě respektovat tyto základní normy. Jejím cílem je rovněž přispět k tomu, aby SZP více naplňovala očekávání společnosti tím, že se zlepší soudržnost této politiky s cíli v oblasti veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin a dobrých životních podmínek zvířat. Podmíněnost by také měla tvořit nedílnou součást environmentální architektury SZP jako součást východiska pro ambicióznější závazky v oblasti životního prostředí a klimatu a měla by být důsledně dodržována po celé Unii. U zemědělců, kteří tyto požadavky nesplňují, by členské státy měly zajistit, aby byly v souladu s [horizontálním nařízením] uplatňovány přiměřené, účinné a odrazující sankce.

(22)Cílem rámce norem DZES je přispět ke zmírnění klimatických změn a přizpůsobení se těmto změnám, řešení výzev spojených s dostatkem vody, ochranou a kvalitou půdy a ochranou a kvalitou biologické rozmanitosti. Rámec je třeba zdokonalit tak, aby zohlednil především praxi stanovenou do roku 2020 v rámci ekologizace přímých plateb, zmírňování klimatických změn a potřebu vylepšit udržitelnost zemědělských podniků, obzvláště pak hospodaření s živinami. Uznává se, že každá DZES přispívá k realizaci více cílů. Za účelem implementace rámce by měly členské státy definovat národní normu pro každou normu stanovenou na úrovni Unie a přitom zohlednit specifické vlastnosti příslušné oblasti včetně půdních a klimatických podmínek, existujících podmínek v zemědělství, využití půdy, střídání plodin, zemědělské praxe a struktur zemědělských podniků. Členské státy mohou kromě toho také definovat další národní normy související s hlavními cíli stanovenými v příloze III s cílem zlepšit realizaci environmentálních a klimatických norem rámce DZES. Jako součást rámce DZES budou za účelem podpory agronomického i environmentálního výkonu zemědělských podniků za pomoci speciálně určeného elektronického nástroje pro udržitelnost zemědělských podniků, v oblasti živin který bude dostupný jednotlivým zemědělcům členských zemí, stanoveny plány hospodaření s živinami. Nástroj by měl přímo v zemědělském podniku poskytovat podporu při rozhodování počínaje minimálními funkcemi hospodaření s živinami. Rozsáhlá interoperabilita a modularita by také měla zajistit možnost přidávat další elektronické aplikace pro zemědělce a elektronickou správu. S cílem zajistit rovné podmínky pro všechny zemědělce po celé Unii může Komise poskytnout členským státům podporu s navrhováním nástroje i s požadovanými službami ukládání a zpracování údajů.

(23)Důvodem pro to, aby členské státy plně implementovaly povinné požadavky na hospodaření, je to, aby byly na úrovni zemědělských podniků operativní a zajistily rovné zacházení se zemědělci. S cílem zajistit soudržnost pravidel o podmíněnosti ve zvyšování udržitelnosti politiky by povinné požadavky na hospodaření (PPH) měly zahrnovat hlavní právní předpisy Unie týkající se životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin a dobrých životních podmínky zvířat, jejich provádění na vnitrostátní úrovni stanoví přesné povinnosti jednotlivých zemědělců, včetně povinností vyplývajících ze směrnice Rady 92/43/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES nebo směrnice Rady 91/676/EHS. V návaznosti na společné prohlášení Evropského parlamentu a Rady připojeného k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 jsou relevantní ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES začleněna jako povinné požadavky na hospodaření (PPH) do oblasti působnosti podmíněnosti a seznam norem DZES se odpovídajícím způsobem přizpůsobuje.

(24)Členské státy by měly za tímto účelem, a také a za účelem identifikace nezbytných zlepšení týkajících se všech opatření na úrovni zemědělských podniků stanovených ve strategických plánech SZP vytvořit poradenské služby pro zemědělství pro vylepšení udržitelného hospodaření a celkového výkonu zemědělských a venkovských podniků zahrnující ekonomické, environmentální a sociální rozměry. Poradenské služby pro zemědělství by měly zemědělcům a dalším příjemců podpory v rámci SZP pomáhat k většímu povědomí o vztazích mezi řízením zemědělského podniku a obhospodařováním půdy na jedné straně a o určitých normách, požadavcích a informacích na straně druhé. Seznam těchto norem, požadavků a informací obsahuje normy, které se na zemědělce a další příjemce SZP vztahují a jsou pro ně nezbytné a jsou stanovené ve strategickém plánu SZP, a také normy, které vyplývají z legislativy pro vodu, udržitelné používání pesticidů a z iniciativ boje proti antimikrobiální odolnosti a pro řízení rizik. Aby bylo možné vylepšit kvalitu a efektivitu poradenství, měly by členské státy začlenit do zemědělského znalostního a inovačního systému (AKIS) poradce, aby bylo možné zprostředkovávat aktuální technologické a vědecké informace vyvinuté v rámci výzkumu a inovací.

(25)V zájmu zajištění spravedlivějšího rozdělování podpory by výše přímých plateb nad určitý limit měly být sníženy a rozdíl by měl být buďto používán na přímé platby oddělené od produkce, a to přednostně na doplňkovou redistributivní podporu příjmu pro udržitelnost, nebo by měl být převeden do EZFRV. Aby se předešlo negativním účinkům na zaměstnanost, měla by se při používání mechanismu zohlednit pracovní síla.

(26)Unijní legislativa by měla stanovit, že členské státy by ve svých strategických plánech SZP měly stanovit požadavky ohledně minimální plochy pro příjem platby oddělené od produkce. Takové požadavky by se měly vztahovat na potřebu vyhnout se nadměrné administrativní zátěži způsobené správou četných vyplácení malých částek a na potřebu zajistit, aby podpora efektivně přispívala k plnění cílů SZP, k nimž přímé platby oddělené od produkce přispívají. Za účelem garance minimální výše podpory zemědělského příjmu pro všechny skutečné zemědělce a za účelem dodržování cílů Smlouvy při zajišťování spravedlivé životní úrovně zemědělské komunity by měla být na základě plochy stanovena roční platba oddělená od produkce, a to jako typ „podpory základního příjmu pro udržitelnost“. Za účelem zlepšení cílenosti této podpory by se částky těchto plateb měly lišit v jednotlivých územních skupinách a na základě socioekonomických a/nebo agronomických podmínek. S ohledem na předcházení negativním dopadům na příjmy zemědělců se mohou členské státy rozhodnout, že podporu základního příjmu pro udržitelnost budou provádět na základě platebních nároků. V tomto případě by hodnota platebních nároků před dalším sbližováním měla být úměrná k jejich hodnotě stanovené v rámci základních platebních režimů podle nařízení (EU) č. 1307/2013, rovněž s přihlédnutím k platbám na zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí. Členské státy by rovněž měly dosáhnout dalšího sbližování, aby dále docházelo k rychlejšímu upouštění od historických hodnot.

(27)Při poskytování přímé podpory oddělené od produkce na základě systému platebních nároků by členské státy měly i nadále spravovat národní rezervu nebo rezervy na každou skupinu území. Takové rezervy by měly být prioritně použity pro mladé zemědělce a zemědělce zahajující zemědělskou činnost. Za účelem zaručení hladkého fungování systému jsou také nezbytná pravidla používání a převodu platebních nároků.

(28)Malé zemědělské podniky zůstávají základním kamenem unijního zemědělství, protože hrají stěžejní úlohu v podpoře zaměstnanosti venkova a přispívají k územnímu rozvoji. Za účelem prosazení vyrovnanějšího rozdělování podpory a snižování administrativní zátěže příjemců malých částek by měly mít členské státy možnost nabízet malým zemědělcům možnost nahradit další přímé platby jednorázovou platbou pro malé zemědělce.

(29)Vzhledem ke všeobecně uznávané nutnosti prosadit vyváženější podporu směřující k malým a/nebo středně velkým zemědělcům viditelným a měřitelným způsobem by se na unijní úrovni měla zavést specifická platba na hektar oddělená od produkce – doplňková redistributivní podpora příjmu pro udržitelnost. Aby bylo možné lepší cílení této doplňkové podpory a vzhledem k uznávání existence rozdílů zemědělských struktur po celé Unii by členské státy měly mít možnost poskytovat na různě velkou hektarovou plochu různé částky.

(30)Zavádění a rozvoj nových hospodářských činností v odvětví zemědělství jsou pro mladé zemědělce finančně náročné a představují prvek, který je třeba zohlednit při přidělování přímých plateb a jejich zacílení. Tento rozvoj je zásadní pro konkurenceschopnost zemědělského odvětví v Unii, a proto mohou členské státy zřídit doplňkovou podporu příjmu pro mladé zemědělce. Tento typ intervencí by měl být zaveden, aby mladým zemědělcům poskytoval doplňkový příjem po zahájení činnosti.

(31)SZP by měla zajistit, že členské státy zlepší realizaci environmentálních cílů při současném respektování místních potřeb a skutečných okolností zemědělců. Členské státy by měly v rámci přímých plateb ve strategickém plánu SZP stanovit ekorežimy dobrovolné pro zemědělce, jež by měly být plně koordinovány s dalšími relevantními intervencemi. Ty by měly být členskými státy definovány jako platby poskytované buď jako stimuly a náhrady za veřejně prospěšná opatření zemědělských postupů přínosných pro životní prostředí a klima, nebo jako kompenzace za zavedení těchto postupů. V obou případech by měly cílit na vylepšení environmentálního a klimatického plnění SZP a měly by být následně vnímány tak, že přesahují povinné požadavky, které jsou již předepsané v systému podmíněnosti. Členské státy mohou rozhodnout, že zřídí ekorežimy pro zemědělské postupy, např. lepší obhospodařování trvalých pastvin a krajinných prvků a ekologické zemědělství. Tyto režimy mohou rovněž zahrnovat „vstupní režímy“, které mohou být podmínkou pro vytvoření ambicióznějších závazků rozvoje venkova.

(32)Členské státy by měly smět použít část svých dostupných finančních stropů na přímé platby na podporu příjmu vázanou na produkci za účelem zvýšení konkurenceschopnosti, udržitelnosti a/nebo kvality v určitých odvětvích a produkcích, které jsou obzvláště důležité ze společenských, ekonomických nebo environmentálních důvodů a potýkají se s obtížemi. Navíc by členské státy také měly smět použít dodatečnou část svého finančního stropu dostupnou pro přímé platby k poskytnutí vázané podpory příjmu konkrétně na podporu produkce bílkovinných plodin s cílem snížit deficit Unie v této oblasti.

(33)Mělo by být zajištěno dodržení souladu podpory příjmu vázané na produkci s mezinárodními závazky Unie. To zahrnuje zejména požadavky memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejnatých semenech v rámci GATT v znění platném po změnách oddělené základní plochy pro olejnatá semena v EU následujících po změnách ve složení EU. V tomto ohledu by Komise měla mít pravomoc přijímat prováděcí akty ohledně detailních pravidel pro tyto účely.

(34)V souladu s cíli stanovenými v protokolu č. 4 o bavlně, který je přílohou aktu o přistoupení z roku 1979, je nezbytné pokračovat v „platbách za specifické plodiny“ na způsobilý hektar určený k pěstování bavlny, a také v podpoře mezioborových organizací v regionech pěstujících bavlnu. Avšak vzhledem k tomu, že rozpočtový příděl pro bavlnu je fixní a nelze ho využít pro další účely, a protože realizace tohoto programu se odehrává na právním základě Smlouvy, neměla by být platba za bavlnu součástí intervencí schválených ve strategickém plánu SZP. Za účelem zajištění efektivního uplatňování a správy plateb za specifické plodiny u bavlny je třeba, aby byla pravomoc přijímat konkrétní akty delegována na Komisi.

(35)Je třeba, aby odvětvové typy intervencí přispívaly k plnění cílů SZP a posilovaly synergii v rámci dalších nástrojů SZP. V souladu s modelem realizace by měly být na úrovni Unie vytvořeny minimální požadavky na obsah a cíle takových odvětvových typů intervencí, které by zajistily rovné podmínky na vnitřním trhu a zabránily vzniku podmínek nerovné a nekalé soutěže. Členské státy by měly obhájit jejich zahrnutí do strategických plánů SZP a zajistit konzistentnost s dalšími intervencemi na odvětvové úrovni. Obecné typy intervencí zřízené na úrovni Unie by měly zahrnovat odvětví ovoce a zeleniny, vína, včelařských produktů, olivový olej a stolní olivy, chmel a další odvětví, jež budou definována a pro která je vytvoření odvětvových programů považováno za prospěšné pro dosažení některých nebo všech obecných i specifických cílů SZP sledovaných tímto nařízením.

(36)Aby se udržela specifičnost intervencí a usnadnilo naprogramování odvětvových intervencí pro odvětví vína, olivového oleje a stolních oliv, chmele a dalších zemědělských produktů, jež budou definovány v tomto nařízení, je potřeba národních finančních krytí nebo dalších omezení ve formě zastropování. Kromě toho by však měla být v odvětví ovoce, zeleniny a včelařství nadále poskytována unijní finanční podpora v souladu s pravidly stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, a to proto, aby nedocházelo k maření doplňkových cílů, které jsou specifické pro tyto typy intervencí. Pakliže by členské státy zavedly ve svých strategických plánech SZP podporu pro „další odvětvové intervence“, měl by být odpovídající finanční příděl odečten od přídělu pro daný typ intervence ve formě přímých plateb daného členského státu, aby se zachovala finanční neutralita. Pokud se členský stát rozhodne nezavádět odvětvové intervence pro odvětví chmele a olivového oleje, pak by měly být příslušné příděly pro uvedený stát zpřístupněny jako dodatečné příděly pro typy intervencí v podobě přímých plateb.

(37)Pro intervence na rozvoj venkova jsou zásady definovány na úrovni EU, a to obzvláště s ohledem na základní požadavky, aby členské státy používaly výběrová kritéria. Členské státy by však měly mít možnost dle vlastního výhradního uvážení definovat specifické podmínky vycházející z jejich potřeb. Typy intervencí na rozvoj venkova zahrnují platby za environmentální, klimatické a další závazky hospodaření, které by členské státy měly podporovat na svých územích v souladu se svými národními, regionálními a místními specifickými potřebami. Členské státy by měly poskytnout platby zemědělcům a jiným správcům půdy, kteří dobrovolně vstoupí do závazků hospodaření, které přispívají ke zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se jí a k ochraně a zlepšování životního prostředí včetně kvality vody a ovzduší, půdy, biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, včetně dobrovolných závazků v oblastech sítě Natura 2000 a podpory genetické rozmanitosti. Podpora v rámci plateb za závazky hospodaření může být rovněž udělena ve formě místně řízených integrovaných nebo kooperativních metod nebo intervencí založených na dosažených výsledcích.