Návrh rozhodnutí Rady o vytvoření hodnotícího mechanismu ke kontrole uplatňování schengenského acquis /* KOM/2009/0105 konecném znení - CNS 2009/0032 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 4.3.2009 KOM(2009)105 v konečném znění 2009/0032 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o vytvoření hodnotícího mechanismu ke kontrole uplatňování schengenského acquis DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU - Odůvodnění a cíle návrhu Hlavním cílem navrhovaného rozhodnutí je vytvořit právní rámec pro hodnocení správného uplatňování těch prvků schengenského acquis , které jsou součástí práva EU. Rozhodnutí doplňuje návrh nařízení o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování těch prvků schengenského acquis , které jsou součástí práva Společenství. Tento dvojí hodnotící mechanismus je navržen s cílem zachovat vzájemnou důvěru mezi členskými státy, pokud jde o jejich schopnost účinně uplatňovat doprovodná opatření, která umožní vytvořit prostor bez vnitřních hranic. Celkovými cíly nového mechanismu by mělo být zajistit transparentní, účinné a jednotné provádění schengenského acquis a rovněž reagovat na změny právní situace po začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie. - Obecné souvislosti Prostor bez vnitřních hranic, jak je stanoven schengenským acquis – schengenský prostor –vytvořily v mezivládním rámci na konci 80. let a na začátku 90. let členské státy, které si přály zrušit kontroly na vnitřních hranicích a provést za tímto účelem doprovodná opatření, jako jsou společná pravidla pro kontroly na vnějších hranicích, společná vízová politika, policejní a soudní spolupráce a vytvoření Schengenského informačního systému (SIS). Zrušit kontroly na vnitřních hranicích nebylo možné pomocí rámce Společenství, protože se členské státy nedohodly na potřebě jejich zrušení za účelem dosažení cíle volného pohybu osob (článek 14 Smlouvy o ES). V průběhu let však se všechny státy, které byly v té době členy, s výjimkou Spojeného království a Irska, připojily k schengenskému prostoru. Schengenské acquis se stalo součástí rámce Evropské unie vstupem Amsterdamské smlouvy v platnost v roce 1999[1]. Schengenský prostor je založen na úplné vzájemné důvěře mezi členskými státy, pokud jde o jejich schopnost plně provádět doprovodná opatření k odstranění kontrol na vnitřních hranicích: např. kontroly na vnějších hranicích provádí členské státy nejen proto, aby chránily vlastní zájmy, ale také jménem všech ostatních členských států, do kterých mohou lidé přicestovat, jakmile překročí vnější hranice schengenského prostoru. Aby bylo možné získat a udržovat tuto vzájemnou důvěru, vytvořily členské státy schengenského prostoru v roce 1998 stálý výbor. Jeho mandát je stanoven v rozhodnutí schengenského výkonného výboru (SCH/Com-ex (98) 26 def) a sestává se ze dvou samostatných úkolů: 1. Ověřování, zda členské státy, které chtějí přistoupit k schengenskému prostoru, splnily všechny podmínky uplatňování schengenského acquis (tj. odstranění hraničních kontrol) („zavádění/uplatňování“); 2. Ověřování, zda členské státy, které uplatňují acquis , provádí schengenské acquis řádně („provádění“). V rámci schengenského prostoru se tedy rozlišuje mezi „zaváděním“ a „prováděním“. Nejprve je tedy třeba provést kontrolu, aby se určilo, zda jsou splněny všechny podmínky vzájemné důvěry ještě předtím, než může být acquis zavedeno. Za druhé je poté třeba vzájemnou důvěru udržovat prostřednictvím kontroly řádného provádění acquis . V době, kdy byl schengenský prostor v mezivládní fázi, bylo zapotřebí zvláštních ustanovení k ověření řádného provádění. Schengenské acquis bylo začleněno do rámce Evropské unie, aniž by bylo znovu upraveno. Stálý výbor a jeho mandát z roku 1998 byly tedy převzaty beze změny s výjimkou toho, že se stálý výbor přeměnil na pracovní skupinu pro hodnocení Schengenu (SCH-EVAL) v Radě. Tato skupina spadá pod článek 66 Smlouvy o ES a články 30 a 31 Smlouvy o EU, protože schengenské acquis zahrnuje opatření jak prvního, tak i třetího pilíře. Vzhledem k mezivládnímu základu hodnocení Schengenu bylo a stále je zcela v rukou členských států, přičemž Komise se ho účastní v roli pozorovatele. To je i nadále logický přístup, pokud jde o první část mandátu, protože v oblasti acquis EU pro spravedlnost a vnitřní věci neexistuje podobný případ s rozlišováním mezi „zaváděním“ a „uplatňováním“. Kromě toho je třeba poznamenat, že rozhodovací postup pro odstranění kontrol na vnitřních hranicích a úplné uplatňování schengenského acquis byly pro rozšíření v letech 2004 a 2007 stanoveny v přístupových smlouvách, tedy v primárním právu. V souladu s akty o přistoupení je po konzultaci s Evropským parlamentem třeba přijmout rozhodnutí Rady. Není zde stanoveno právo iniciativy Komise. Nicméně tento přístup je méně logický, pokud jde o druhou část mandátu, zejména pokud jsou dotčeny záležitosti spadající do prvního pilíře – i když nejen ty[2]. Komise proto vydala již v době začlenění acquis prohlášení, ve kterém stanovila, že „se domnívá, že začlenění rozhodnutí výkonného výboru, kterým se zřizuje stálý výbor Schengenské úmluvy (SCH/Com-ex (98) 26 def ze dne 16. 9.1998), do rámce Unie se žádným způsobem nedotýká pravomocí svěřených jí Smlouvami, a zejména její povinnosti „strážce Smluv“.“ Protože hodnocení před zavedením acquis má pro členské státy zásadní význam z důvodu nutnosti získání vzájemné důvěry, jeví se rozumným, aby toto hodnocení zůstalo odpovědností členských států. Kromě toho, pokud se členský stát neřídí přijatými doporučeními, nemůže být učiněno rozhodnutí o odstranění kontrol na vnitřních hranicích, což je účinnou „pobídkou“ k úplnému a řádnému uplatňování acquis . Komise se bude i nadále těchto hodnocení plně účastnit v roli pozorovatele. - Nutnost zlepšit hodnocení řádného uplatňování acquis Haagský program z roku 2004 vyzývá Komisi, aby „ ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí“ . Od roku 1999 proběhla řada diskuzí mezi členskými státy a s Komisí o tom, jak zefektivnit schengenský hodnotící mechanismus, zejména pokud jde o druhou část mandátu, a sice ověřování řádného uplatňování acquis po odstranění kontrol na vnitřních hranicích. Byly identifikovány tyto nedostatky: 1. Stávající metodika hodnotícího mechanismu není dostatečná. Pravidla týkající se jednotnosti a frekvence hodnocení nejsou jasná. V praxi se neprovádí neohlášené kontroly na místě. 2. Je třeba vytvořit metodiku pro stanovování priorit na základě analýzy rizika. 3. Je třeba zajistit trvale vysokou kvalitu odbornosti během provádění hodnocení. Odborníci účastnící se hodnocení by měli mít přiměřenou úroveň právních znalostí a praktických zkušeností. Vysílání odborníků z každého členského státu na každou kontrolu na místě může snížit účinnost hodnocení. Je třeba určit vhodný počet odborníků účastnících se kontroly. 4. Mechanismus hodnocení ex post pro posouzení následných činností navazujících na doporučení učiněná po kontrole na místě je třeba zlepšit, protože opatření přijatá k odstranění nedostatků a rovněž časový rámec, v kterém je třeba nedostatky odstranit, se v jednotlivých členských státech liší. 5. Odpovědnost Komise jakožto „strážce Smluv“ týkající se záležitostí spadajících do prvního pilíře není ve stávajícím hodnotícím mechanismu zohledněna. Následující body mají za cíl řešit tyto nedostatky: Metodika hodnocení Tento návrh zavádí jasné plánování, což umožňuje zavedení víceletých a ročních programů ohlášených kontrol na místě. Členské státy budou i nadále pravidelně hodnoceny, aby se zajistilo celkové řádné uplatňování acquis . Všechny části schengenského acquis , jejichž právní základ je ve Smlouvě o Evropské unii, mohou být předmětem hodnocení. Toto hodnocení může být založeno na odpovědích na dotazníky, kontrolách na místě nebo na kombinací obojího. V posledně uvedeném případě se kontroly mohou konat krátce poté, co jsou obdrženy odpovědi na dotazníky. V posledních letech členské státy nepociťovaly potřebu provádět hodnocení na místě, pokud jde o soudní spolupráci v trestních věcech a věcech týkajících se drog. Ochrana osobních údajů také nebyla vždy předmětem kontrol na místě. Kontroly na místě nejsou však omezeny na policejní spolupráci a mohou zahrnovat všechny části schengenského acquis . Komise stanoví konkrétní potřebu takovýchto kontrol poté, co se poradí s členskými státy a zohlední změny v právních předpisech, postupech nebo organizaci dotčených členských států. Pokud to bude nezbytné, mohou být do ročního programu navíc zahrnuta také tematická nebo regionální hodnocení. Jak víceleté, tak i roční programy lze v případě potřeby upravovat. Pokud jde o metodiku pro stanovování priorit založenou na hodnocení rizika ve vztahu k schengenskému acquis v oblasti policejní a soudní spolupráce, Komise vzhledem k současným mandátům Europolu a Eurojustu zatím nespatřuje jejich úlohu v této věci. Nicméně, pokud Europol nebo Eurojust vytvoří analýzy rizika pro dotčené acquis , Komise jich jistě využije k plánování hodnocení. Odborné poznatky členských států Protože řádné provádění doprovodných opatření umožňujících odstranění kontrol na vnitřních hranicích má zásadní význam pro vnitřní bezpečnost členských států, odborníci z členských států budou mít i nadále důležitou úlohu v hodnotícím procesu. Členové týmu provádějícího kontroly na místě jmenují odborníka-koordinátora, který bude mít celkovou odpovědnost za vypracování zprávy. Svěření této úlohy odborníkovi z členských států odráží potřebu spolupráce na základě partnerství, která je nezbytná k zajištění účinného hodnocení. Aby se zajistila vysoká kvalita odborných poznatků, musí členské státy zajistit, aby odborníci měli příslušnou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech zahrnutých do hodnocení a rovněž příslušnou znalost zásad, postupů a technických záležitostí týkajících se kontrol na místě. Odborníci z Europolu nebo Eurojustu se také mohou zúčastnit hodnocení v úloze pozorovatelů. Příslušné subjekty (např. Cepol) by měly poskytnout odpovídající odborná školení a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na iniciativy zaměřené na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení schengenského acquis prostřednictvím stávajících finančních nástrojů a jejich rozvoje. Vzhledem k nutnosti omezit počet zúčastněných odborníků, aby se zajistilo účinné hodnocení na místě, by se počet odborníků účastnících se kontroly měl omezit na osm osob. Činnosti navazující na hodnocení Aby se účinně vyřešily identifikované nedostatky a nesrovnalosti, měla by se zjištění učiněná ve zprávě zařadit do jedné ze tří kategorií. Do dvou týdnů by dotčený členský stát měl poskytnout své připomínky ke zprávě a do šesti týdnů akční plán popisující, jak napraví nedostatky. Členský stát bude mít povinnost předložit do šesti měsíců zprávu o provádění svého akčního plánu. V závislosti na zjištěných nedostatcích může Komise naplánovat a provést ohlášené kontroly na místě, aby ověřila řádné provádění akčního plánu. V případě závažných nedostatků musí Komise neprodleně informovat Radu. Začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie Komise bude koordinovat hodnotící proces v oblastech spadajících do působnosti Smlouvy o EU, aby se zajistilo jednotné hodnocení všech částí schengenského acquis , které je uplatňováno po odstranění kontrol na vnitřních hranicích. Prostřednictvím zapojení odborníků z členských států, zejména jmenováním odborníka z členského státu odpovědného za koordinaci, jsou zohledněny odlišné odpovědnosti stanovené ve Smlouvách. Náklady účasti odborníků z členských států budou hrazeny z rozpočtu EU. Je také nutné připomenout, že řádné uplatňování ustanovení, která má členský stát zavést po přistoupení, není předmětem nového hodnotícího mechanismu. Řádné uplatňování těchto ustanovení nejprve musí vyhodnotit Rada, aby bylo možné určit, zda je možné odstranit kontroly na vnitřních hranicích. - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Rozhodnutí výkonného výboru, kterým se zřizuje stálý výbor Schengenské úmluvy (SCH/Com-ex (98) 26 def ze dne 16. 9.1998) - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Tento návrh je v souladu se stávajícími politikami a cíli Evropské unie, zejména s cílem vytvoření a zachovávání prostoru svobody, bezpečnosti a práva. 2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN Od roku 1999 proběhlo několik diskuzí v rámci pracovní skupiny Rady pro hodnocení Schengenu, jejichž cílem bylo zefektivnit schengenský hodnotící mechanismus. Skupina se prozatím dohodla na tom, že se omezí počet odborníků účastnících se hodnocení. Nicméně tato dohoda není právně závazná a každý členský stát má i nadále právo vyslat na hodnotící kontroly svého odborníka, což někdy ztěžuje zajištění hladkého průběhu těchto kontrol. Kromě toho se také diskutovalo o frekvenci a metodice hodnocení. V dubnu 2008 Komise zorganizovala zasedání odborníků. Členské státy souhlasily s hodnocením nedostatků, které zjistila Komise. Členské státy uznaly, že je třeba změnit stávající mechanismus, některé členské státy však vyjádřily své pochybnosti o institucionální úloze Komise v novém schengenském hodnotícím mechanismu. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU - Shrnutí navrhovaných opatření Tento nástroj stanoví nový schengenský hodnotící mechanismus, jehož cílem je zajištění transparentního, účinného a jednotného provádění schengenského acquis . Odráží také změny právní situace po začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie. - Právní základ Články 30 a 31 Smlouvy o Evropské unii. Právním základem mezivládního mandátu se staly články 30 a 31 Smlouvy o Evropské unii (a rovněž článek 66 Smlouvy o ES) a oblasti, které jsou předmětem hodnocení, zůstávají tytéž. - Subsidiarita a proporcionalita V souladu se zásadou subsidiarity může být dosaženo cíle navrhovaného nástroje, a sice zefektivnění stávajícího schengenského hodnotícího mechanismu, který je v současnosti v odpovědnosti Rady, pouze na úrovni EU. Tento návrh zůstává v současném rámci, přičemž omezuje počet odborníků účastnících se hodnocení a zvyšuje účinnost. Tento návrh nepřekračuje míru nezbytnou k dosažení svého cíle. - Volba právního nástroje Hodnotící mechanismus, který má zajistit řádné provádění práva EU, již ze své povahy nemůže vyžadovat, aby jej členské státy provedly do svého vnitrostátního práva, proto je zvoleným nástrojem rozhodnutí. 4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Komise připravila společný finanční výkaz, který je přílohou nařízení o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření řádného uplatňování schengenského acquis podle hlavy IV Smlouvy o ES. Tento výkaz se také vztahuje na toto rozhodnutí. Je třeba přidělit přiměřené lidské a finanční zdroje Komisi, protože bude za nový schengenský hodnotící mechanismus odpovědná. Náklady vzniklé odborníkům členských států budou také uhrazeny. 5. DALšÍ INFORMACE Důsledky protokolů připojených ke Smlouvám a dohod o přidružení uzavřených se třetími zeměmi Právním základem tohoto návrhu je hlava VI Smlouvy o EU, takže se uplatní systém „proměnné geometrie“ stanovený v protokolech o postavení Spojeného království a Irska a v schengenském protokolu. Tento návrh vychází ze schengenského acquis . Ve vztahu k různým protokolům je tedy třeba vzít v úvahu tyto důsledky: Spojené království a Irsko : Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí podle článku 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [3]. Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [4]. Důsledky dvoustupňového postupu při uplatňování předpisů schengenského acquis pro nové členské státy (Bulharsko, Kypr a Rumunsko): V čl. 3 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2003[5] a v čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2005[6] se stanoví, že ustanovení schengenského acquis a aktů na něj navazujících nebo s ním jinak souvisejících, uvedená v seznamu v příloze I a II těchto aktů, jsou ode dne přistoupení závazná a použitelná v nových členských státech. Ustanovení schengenského acquis a akty, které nejsou uvedeny v příloze, jsou závazné pro nové členské státy ode dne přistoupení, avšak jsou v každém z nich použitelné pouze na základě rozhodnutí Rady vydaného za tímto účelem v souladu s těmito články. Jedná se o dvoustupňový prováděcí postup, podle kterého jsou některá ustanovení schengenského acquis závazná a použitelná již ode dne přistoupení k Evropské unii, zatímco jiná ustanovení, která se týkají zejména zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jsou pro nové členské státy ode dne přistoupení závazná, jsou však pro ně použitelná až poté, co Rada vydá výše zmíněné rozhodnutí. Je třeba zdůraznit, že ustanovení uvedená v seznamu v příloze I a v příloze II aktů o přistoupení jsou tedy použitelná od přistoupení. Hodnotící mechanismus zavedený tímto nástrojem se však bude uplatňovat na tato ustanovení pouze poté, co Rada provede hodnocení Schengenu, aby určila, zda mohou být odstraněny kontroly na vnitřních hranicích. Norsko a Island: Pokud jde o Norsko a Island, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [7]. Švýcarsko: Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8]. Lichtenštejnsko: Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech G až I rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/262/ES[9]. Účast odborníků z členských států, které ještě plně neuplatňují acquis nebo které mohou uplatňovat pouze části acquis : Pokud jsou dotčeny Kypr, Bulharsko a Rumunsko, jejich odborníci se mohou účastnit hodnocení těch částí acquis , které již uplatňují v souladu s jejich příslušnými akty o přistoupení (tj. policejní spolupráce). Pokud jsou dotčeny Spojené království a Irsko, mohou se jejich odborníci účastnit pouze hodnocení těch částí acquis , které již byly uvedeny v platnost. 2009/0032 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o vytvoření hodnotícího mechanismu ke kontrole uplatňování schengenského acquis RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na články 30 a 31 této Smlouvy, s ohledem na návrh Komise[10], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, vzhledem k těmto důvodům: (1) Haagský program[11] vyzývá Komisi, aby „ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí“. (2) Rozhodnutím výkonného výboru ze dne 16. září 1998[12] byl zřízen Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu. Stálý výbor obdržel mandát za prvé zjistit, zda jsou splněny všechny podmínky nezbytné k odstranění kontrol na vnitřních hranicích kandidátské země, a za druhé zajistit, že schengenské acquis je řádně uplatňováno státy, které již acquis plně provádí. (3) Zvláštní hodnotící mechanismus ke kontrole uplatňování schengenského acquis je nezbytný vzhledem k nutnosti zachovat vysokou úroveň vzájemné důvěry mezi těmi členskými státy, které tvoří součást prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, a vzhledem k nutnosti zajistit vysoký jednotný standard, pokud jde o uplatňování schengenského acquis v praxi. Tento mechanismus by měl být vytvořen na základě úzké spolupráce mezi Komisí a členskými státy. (4) Hodnotící mechanismus vytvořený v roce 1998 by tedy měl být zrevidován, pokud jde o druhou část mandátu uděleného stálému výboru. První část mandátu uděleného stálému výboru se bude i nadále uplatňovat tak, jak je stanoveno v části I rozhodnutí ze dne 16. září 1998. (5) Schengenské acquis obsahuje jak ustanovení spadající do působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství, tak i ustanovení spadající do působnosti Smlouvy o Evropské unii. Zkušenosti získané během předchozích hodnocení ukazují, že je třeba zachovat koherentní hodnotící mechanismus zahrnující oba pilíře. (6) Toto rozhodnutí představuje nezbytný právní základ pro provádění hodnotícího mechanismu, pokud jde o oblasti spadající do působnosti Smlouvy o Evropské unii. Nařízení Rady XXXX/XXX/ES ze dne … o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis je nezbytným právním základem pro provádění hodnotícího mechanismu, pokud jde o záležitosti spadající do oblasti působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství. (7) Skutečnost, že se právní základ nezbytný pro vytvoření hodnotícího mechanismu skládá ze dvou odlišných nástrojů, neovlivňuje zásadu, že se všechna hodnocení provádí jakožto součást jediného mechanismu. Proto by určitá ustanovení těchto nástrojů měla být totožná. (8) Hodnotící mechanismus stanovený tímto nástrojem respektuje zvláštní povahu spolupráce mezi policií, celními orgány a ostatními donucovacími orgány, ale také v oblasti trestního soudnictví. (9) Hodnotící mechanismus by měl stanovit transparentní, účinná a jasná pravidla, pokud jde o metodiku uplatňovanou pro hodnocení, využívání vysoce kvalifikovaných odborníků pro kontroly na místě a následná opatření navazující na zjištění těchto hodnocení. (10) Členské státy by měly zajistit, aby odborníci, kteří byli vysláni na kontroly na místě, měli nezbytné odborné znalosti a absolvovali za tímto účelem zvláštní odbornou přípravu. Příslušné subjekty (např. Cepol) by měly poskytovat odpovídající odborná školení a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na iniciativy zaměřené na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení schengenského acquis prostřednictvím stávajících finančních nástrojů a jejich rozvoje. (11) Spojené království se účastní tohoto rozhodnutí podle článku 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [13]. (12) Irsko se účastní tohoto rozhodnutí v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [14]. (13) Pokud jde o Island a Norsko, toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis[15] , která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech G až I rozhodnutí Rady 1999/437/ES[16] ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dané dohody. (14) Pokud jde o Švýcarsko, toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [17], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech G až I rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/149/SVV[18]. (15) Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech G až I rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/262/SVV[19]. PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Účel a oblast působnosti Tímto rozhodnutím se vytváří hodnotící mechanismus ke kontrole uplatňování schengenského acquis v členských státech, ve kterých se uplatňuje schengenské acquis v plném rozsahu, a v členských státech, kterým Rada povolila účastnit se některých ustanovení schengenského acquis . Členské státy, které byly oprávněny účastnit se některých ustanovení schengenského acquis , se účastní pouze hodnocení těch ustanovení, na které se vztahuje oprávnění a která již uplatňují. Členské státy, které ještě neuplatňují acquis v celém rozsahu, se účastní pouze hodnocení těch částí acquis , které již uplatňují. Článek 2 Definice Pro účely tohoto rozhodnutí platí tato definice: „Schengenským acquis “ se rozumí ustanovení schengenského acquis začleněného do rámce Evropské unie protokolem připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a rovněž akty na ně navazující nebo s nimi jinak související, pokud tato ustanovení nebo akty mají právní základ v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii. Článek 3 Odpovědnost 1. Komise je odpovědná za provádění tohoto hodnotícího mechanismu. Mechanismus je koordinován skupinou (dále jen „koordinační skupina“), jež se skládá ze zástupců členských států a Komise. Skupině předsedá zástupce Komise. Komise může přizvat Europol k účasti v koordinační skupině v roli pozorovatele. 2. Členské státy v rámci koordinační skupiny spolupracují s Komisí, aby jí umožnily výkon úkolů, které jí ukládá toto rozhodnutí. Členské státy rovněž spolupracují s Komisí během fází příprav, kontrol na místě, podávání zpráv a činností navazujících na hodnocení. Článek 4 Hodnocení 1. Hodnocení mohou zahrnovat dotazníky a kontroly na místě. Obě tyto složky mohou být doplněny o prezentace hodnoceného členského státu v oblasti, které se hodnocení týká. Kontroly na místě a dotazníky mohou být používány samostatně nebo společně ve vztahu k určitému členskému státu nebo k zvláštním oblastem. Je možné provádět pouze ohlášené kontroly na místě. 2. Zvláštní oblasti, které mohou být zahrnuty do hodnocení, jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí, pokud se tyto oblasti vztahují k aktům nebo ustanovením, jejichž právním základem je hlava VI Smlouvy o Evropské unii. Výčet těchto oblastí uvedený v příloze není vyčerpávající. Článek 5 Víceletý program 1. V úzké spolupráci s koordinační skupinou vytvoří Komise víceletý program hodnocení na období pěti let. Tento program bude vytvořen nejpozději tři měsíce před začátkem nového pětiletého období. 2. Víceletý program zahrnuje seznam členských států, které budou v každém daném roce hodnoceny. Každý členský stát je během pětiletého období hodnocen nejméně jednou. Pořadí, ve kterém se mají členské státy hodnotit, zohlední ohrožení vnitřní bezpečnosti, čas uplynulý od předchozího hodnocení a rovnováhu mezi různými částmi schengenského acquis , jež mají být předmětem hodnocení. 3. Přílohou víceletého programu je standardní dotazník. 4. V úzké spolupráci s koordinační skupinou lze víceletý program v případě potřeby změnit. Článek 6 Roční program 1. V úzké spolupráci s koordinační skupinou vytvoří Komise roční program hodnocení obsahující podrobný popis hodnotících činností, a to nejpozději do 30. listopadu předcházejícího roku. Program může stanovit hodnocení těchto oblastí: - uplatňování acquis jedním členským státem, jak je upřesněno ve víceletém programu, navíc v případě potřeby: - uplatňování zvláštních částí acquis v několika členských státech (tematická hodnocení), - uplatňování acquis skupinou členských států (regionální hodnocení). 2. Program uvede členské státy, které mají být v souladu s víceletým programem hodnoceny v nadcházejících letech, a obsahuje seznam oblastí, jež mají být hodnoceny, a dotazník, který má být zaslán členským státům. Program obsahuje seznam kontrol na místě, které mají být provedeny, pokud je to možné v tomto stadiu posoudit. 3. Komise v úzké spolupráci s koordinační skupinou rozhodne poté, co provede analýzu odpovědí na dotazník, zda se má provést kontrola na místě či nikoliv. Kontrola na místě se provede nejdříve čtyři měsíce poté, co Komise zašle dotazník dotčenému členskému státu. 4. Na návrh Komise nebo členského lze roční program v případě nutnosti upravit v souladu s ustanoveními odstavců 2 a 3. Článek 7 Seznam odborníků 1. Pro účast na kontrolách na místě vytvoří Komise seznam odborníků určených členskými státy, Europolem a Eurojustem. Tento seznam je klasifikován jako důvěrný a oznámí se koordinační skupině. 2. Členské státy, Europol a Eurojust uvedou příslušné oblasti odborných znalostí každého odborníka s odkazem na oblasti vyjmenované v příloze tohoto rozhodnutí. Členské státy, Europol a Eurojust oznámí Komisi jakékoliv změny co nejdříve. 3. Odborníci by měli mít příslušnou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech zahrnutých do hodnotícího mechanismu a rovněž příslušnou znalost hodnotících zásad, postupů a technických záležitostí, a měli by být schopni účinně komunikovat ve společném jazyce. 4. Členské státy, Europol a Eurojust zajistí, že jimi určení odborníci splňují požadavky uvedené v předchozím odstavci, přičemž uvedou odbornou přípravu, kterou odborníci absolvovali, a zajistí, že odborníci absolvují průběžnou odbornou přípravu, aby neustále splňovali tyto požadavky. Článek 8 Týmy odpovědné za kontroly na místě 1. Kontroly na místě provádí týmy jmenované Komisí. Týmy se skládají z odborníků ze seznamu odborníků uvedeného v článku 7 a jednoho či více úředníků Komise. Komise zajistí vyváženost týmů z geografického hlediska a odbornou způsobilost odborníků každého týmu. Odborníci členských států se nemohou účastnit kontroly na místě v členském státu, kde jsou zaměstnaní. Odborníci Europolu a Eurojustu se mohou účastnit pouze jako pozorovatelé. 2. Počet odborníků účastnících se kontrol na místě nepřekročí osm osob. 3. Komise zašle oznámení členským státům, jejichž odborníci byli jmenováni v souladu s odstavcem 1, nejpozději 4 týdny před stanoveným datem kontroly na místě. Členské státy do jednoho týdne potvrdí, zda jsou odborníci k dispozici. 4. Před zahájením kontrol na místě se členové týmu společně dohodnou na jmenování jednoho z odborníků členského státu koordinujícím odborníkem pro kontrolu na místě. Pokud není před zahájením kontroly na místě dosaženo dohody, je koordinujícím odborníkem odborník Komise. 5. Koordinující odborník je odpovědný za provádění kontrol na místě. Článek 9 Provádění kontrol na místě 1. Týmy provádějící kontroly na místě provedou všechny nezbytné přípravné činnosti s cílem zajistit efektivitu, přesnost a konzistentnost kontrol na místě. 2. Členské státy se vyrozumí nejméně 2 měsíce předtím, než se má kontrola na místě konat. 3. Členové týmu provádějícího kontrolu na místě mají u sebe průkazy prokazující, že provádí kontrolu na místě jménem Evropské unie. 4. Dotčený členský stát zajistí, aby se tým odborníků mohl přímo obracet na příslušné osoby. Zajistí přístup týmu do všech oblastí, prostor a ke všem dokumentům v souladu s potřebami hodnocení. Zajistí, aby tým mohl provádět výkon svého mandátu s cílem ověřit činnosti vztahující se k hodnoceným oblastem. 5. Dotčený členský stát napomáhá všemi prostředky v rámci svých zákonných pravomocí týmu v naplňování jeho úlohy. 6. Komise předem poskytne dotčeným členským státům jména odborníků týmu. Dotčený členský stát určí kontaktní místo pro praktické záležitosti týkající se kontroly na místě. 7. Členské státy jsou odpovědné za to, že učiní nezbytná opatření, pokud jde o cestování a ubytování jejich odborníků. Výdaje za cestu a náklady na ubytování odborníků účastnících se kontroly jsou hrazeny Komisí. Článek 10 Dotazník 1. Dotazníky zahrnují příslušné právní předpisy a organizační a technické prostředky dostupné pro provádění schengenského acquis a statistické údaje pro každou oblast hodnocení. 2. Členské státy poskytnou své odpovědi na dotazník Komise do šesti týdnů od jeho zaslání. Článek 11 Hodnotící zprávy 1. V návaznosti na každé hodnocení se vypracuje zpráva. Zpráva se zakládá na zjištěních učiněných během kontroly na místě a případně na dotazníku. a) Pokud je hodnocení založeno pouze na dotazníku, vypracuje zprávu Komise. b) V případě kontrol na místě vypracuje zprávu tým během kontroly. Koordinující odborník jmenovaný v souladu s čl. 8 odst. 4 má celkovou odpovědnost za vypracování zprávy a rovněž za zajištění její celistvosti a kvality. c) Každá zpráva je schválena všemi odborníky týmu. V případě nesouhlasu usiluje tým o dosažení kompromisu. Odlišná stanoviska mohou být zahrnuta do zprávy. 2. Zpráva analyzuje příslušná kvalitativní, kvantitativní, provozní, správní a organizační hlediska a uvádí nedostatky či slabé stránky zjištěné během hodnocení. Zpráva obsahuje doporučení, pokud jde o nápravná opatření a rovněž příslušné lhůty pro jejich provedení. 3. Na každé zjištění zprávy se použije jedna z následujících klasifikací: a) vyhovující, b) vyhovující s nutnými zlepšeními, c) nevyhovující se zásadními nedostatky. 4. Komise oznámí zprávu dotčenému členskému státu do čtyř týdnů od konání kontroly na místě nebo případně od obdržení odpovědí na dotazník. Dotčený členský stát předloží své připomínky ke zprávě do dvou týdnů. Do šesti týdnů od obdržení zprávy předloží dotčený členský stát akční plán popisující, jak napraví zjištěné nedostatky. 5. Koordinující odborník seznámí se zprávou a odpovědí dotčeného členského státu koordinační skupinu. Komise po konzultaci týmu odborníků předloží své hodnocení přiměřenosti akčního plánu. Členský stát je vyzván, aby se vyjádřil ke zprávě a akčnímu plánu. 6. Do šesti měsíců od obdržení zprávy podá dotčený členský stát Komisi zprávu o provádění akčního plánu a poté podává zprávu každé tři měsíce po dobu, dokud není akční plán zcela proveden. V závislosti na závažnosti zjištěných nedostatků a opatřeních přijatých k odstranění těchto nedostatků může Komise v úzké spolupráci s koordinační skupinou naplánovat kontroly na místě ke kontrole provádění akčního plánu. 7. Pokud kontrola na místě prokáže závažné nedostatky, přičemž se má za to, že tyto nedostatky mají podstatný vliv na celkovou úroveň bezpečnosti jednoho nebo více členských států uplatňujících schengenské acquis jako celku, Komise ze své vlastní iniciativy nebo na žádost členského státu informuje co nejdříve Radu. Článek 12 Citlivé informace Týmy považují za citlivou jakoukoli informaci, kterou obdrží v průběhu výkonu svých povinností. Zprávy vypracované v návaznosti na kontroly na místě jsou klasifikovány jako důvěrné. Komise a dotčený členský stát rozhodnou, která část zprávy může být zveřejněna. Článek 13 Přechodná ustanovení 1. První víceletý plán v souladu s článkem 5 a první roční program v souladu s článkem 6 se vytvoří šest měsíců po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Datum začátku obou programů je jeden rok po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. 2. Členské státy určí své odborníky v souladu s článkem 7 nejpozději tři měsíce po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Článek 14 Podávání zpráv Parlamentu a Radě Komise předloží Radě a Evropskému parlamentu výroční zprávu o hodnoceních provedených podle tohoto rozhodnutí. Zpráva se zveřejní a zahrnuje informace o: - hodnoceních provedených v minulém roce, - závěrech vztahujících se ke každému hodnocení a aktuálním stavu, pokud jde o nápravná opatření. Článek 15 Zrušovací ustanovení Pokud jde o schengenské acquis , jak je definováno v článku 2, část II rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zakládá Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu (SCH/Com-ex (98) 26 def.), nazvaná „Prováděcí výbor pro státy, které úmluvu již uplatňují“, se zrušuje s platností jednoho roku od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Článek 16 Vstup v platnost Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . V Bruselu dne Za Radu předseda / předsedkyně PŘÍLOHA - Policejní spolupráce - Spolupráce orgánů činných v trestním řízení a policejní spolupráce - Dvoustranné dohody o policejní spolupráci na vnitřních hranicích - Operativní spolupráce - Vzájemná pomoc, mechanismus bezprostředního pronásledování a dohledu - Mechanismus pro přeshraniční spolupráci, včetně vzájemné pomoci a výměny informací - Spolupráce prostřednictvím styčných úředníků - Předávání informací v příhraničních oblastech - Přímá spolupráce na vnitřních hranicích mezi útvary sousedních členských států - Ochrana údajů - Právní, organizační a technická hlediska ochrany zařízení a osobních údajů - Práva subjektů údajů a řešení stížností - Úloha dohledu (kontroly na místě) - Spolupráce se schengenskými orgány pro ochrana údajů - Opatření přijatá pro zamezení přístupu k informačním systémům a k uchovávaným údajům - Schengenský informační systém (SIS) / Sirene - Zabezpečení údajů a prostor konzulátů - Legislativní a regulační ustanovení týkající se SIS - Zpracovávání údajů, vložení, změna a výmaz záznamů, opatření pro kvalitu údajů - Technická dostupnost a provozní kapacita kanceláře Sirene - Přístup koncových uživatelů k údajům SIS - Odborná příprava - Soudní spolupráce v trestních věcech - Vzájemná pomoc - Vydávání - Drogy - Právní, organizační a technická opatření v rámci boje proti obchodu s drogami na vnějších hranicích [1] Za tímto účelem bylo nezbytné definovat schengenské acquis (Rozhodnutí Rady 1999/435/ES, Úř. věst. L 176 ze dne 10.7.1999, s. 1) a určit právní základ ve Smlouvách pro každé ustanovení nebo rozhodnutí zakládající toto acquis (Rozhodnutí Rady 1999/436/ES, Úř. věst. L 176 ze dne 10.7.1999, s. 17). Ke každému ustanovení acquis byl určen právní základ v rámci prvního nebo třetího pilíře. Ta ustanovení schengenského acquis , pro které nebylo možné určit jediný právní základ (tj. ustanovení o SIS) se považovala za součást třetího pilíře. Všechny změny tohoto acquis musí mít náležitý právní základ v souladu se Smlouvami. [2] Vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a spravedlnosti spadá do působnosti Smlouvy o ES. [3] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [4] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20. [5] Úř. věst. L 236, 23.10.2003, s. 33. [6] Úř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 29. [7] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [8] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52. [9] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 5 (oprava: Úř. věst. L 110, 22.4.2008, s. 16). [10] Úř. věst. C , , s. . [11] Úř. věst. C 53, 3.3.2005, s. 1, (bod 1.7.1). [12] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 138. [13] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [14] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20. [15] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [16] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31. [17] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52. [18] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 50. [19] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 5 (oprava: Úř. věst. L 110, 22.4.2008, s. 16).