CS Úřední věstník Evropské unie C 44/75

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Inovace v cestovním ruchu: určení strategie pro udržitelný rozvoj ostrovů (stanovisko z vlastní iniciativy)

2011/C 44/13

Zpravodajka: paní GAUCI

Dne 16. července 2009 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Inovace v cestovním ruchu: určení strategie pro udržitelný rozvoj ostrovů.

Specializovaná sekce Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 23. června 2010.

Na 464. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 14. a 15. července 2010 (jednání dne 15. července 2010), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 153 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 13 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry

1.1 EHSV navrhuje, aby byly pro zaměstnance pracující na ostrovech v odvětví cestovního ruchu speciálně uzpůsobeny připravované programy celoživotního vzdělávání. K tomu by měly být vyčleněny z Evropského sociálního fondu a z Fondu soudržnosti zvláštní prostředky. Podpoře cestovního ruchu na ostrovech by měl napomoci vhodný rámec pracovních vztahů, jenž by zlepšil pracovní podmínky a opatření na podporu podnikatelů (sítě, marketing, podpora, …).

1.2 Podobně, vzhledem k rostoucímu významu internetových rezervací v cestování a turistice, by měla být malým a středním podnikům z odvětví cestovního ruchu (na ostrovech) nabídnuta buď odborná příprava za podpory EU, nebo snazší přístup k příslušným poskytovatelům služeb, kteří zajistí jejich úspěšnou prezentaci na internetu, bez níž hrozí ztráta „moderních“ zákazníků.

1.3 EHSV navrhuje, aby byla na některém strategicky položeném ostrově zřízena meziregionální škola na způsob „programu Erasmus pro studenty a zaměstnance v odvětví cestovního ruchu“.

1.4 Ačkoliv se podnikání, a to zejména drobnému podnikání, daří tam, kde je méně právních předpisů, zato však kvalitnějších, měla by se zvážit možnost vzniku zvláštního administrativního orgánu v rámci Evropské komise, např. Generálního ředitelství pro cestovní ruch. Cestovní ruch se totiž podílí na HDP EU zhruba 11–12 %, ale na ostrovech, jako je Malta, dosahuje celých 25 %. EHSV vnímá takový orgán pro cestovní ruch při Komisi jako strážce zájmů cestovního ruchu (na ostrovech) v rámci institucí a politik EU. EHSV ve svých předcházejících stanoviscích k cestovnímu ruchu navrhoval zřízení Evropské agentury pro cestovní ruch, a nyní tento návrh znovu připomíná.

1.5 Ostrovy ze své podstaty trpí v porovnání s pevninou nevýhodami vyplývajícími z jejich vzdálenosti, ztížené přístupnosti a izolovanosti. EHSV se domnívá, že by se měl hledat výhodný daňový režim, jenž by zohlednil zvláštní úsilí věnované investicím, udržování a vytváření pracovních míst a období, v němž jsou podniky otevřeny, a to vše v zájmu snížení důsledků sezónnosti.

1.6 Definice ostrovů ze strany EU je v řadě případů nevyhovující a často brání hledání řešení. EHSV ve svých dřívějších stanoviscích (1) doporučoval změnu této definice. Toto doporučení zde proto znovu připomínáme.

1.7 Evropská unie vypracovává novou koncepci v regionální politice, konkrétně spolupráci makroregionů (např. strategie pro region Baltského moře nebo strategie pro Podunají). EHSV je přesvědčen, že je tato koncepce zajímavá, a že ji lze nepochybně využít i v případě skupin ostrovů. Makroregionální strategie pro ostrovy západního Středomoří by proto mohla vyřešit některé z problémů s přístupností, s nimiž se tyto ostrovy potýkají.

1.8 EHSV pozitivně hodnotí a plně podporuje program sociálního cestovního ruchu CALYPSO. EHSV se domnívá, že v návaznosti na přípravné práce, zahájené v roce 2009, by měl být uskutečněn celý program. EHSV doporučuje, aby byl program CALYPSO začleněn do budoucí makroregionální strategie zahrnující region západního Středomoří.

2. Úvod

2.1 Cestovní ruch tvoří důležitý a rostoucí příspěvek k hospodářskému růstu a může se v extrémních případech podílet na HDP některého ostrova až 70 %. Je jednou z nejlepších příležitostí pro vytváření příjmů a zaměstnanosti. Zatímco podíl Evropy na trhu celosvětového cestovního ruchu pomalu klesá, předpokládá se nárůst turistů přijíždějících do Evropy. Růst cestovního ruchu však není možné nijak zaručit, jak velmi naléhavě ukázala finanční krize z let 2008–2009.

2.2 Objevují se nové podoby cestovního ruchu, nahrazující tradiční masové zájezdy za mořem a sluncem. Obsahují inovativnější a specializovanější podoby „zelenější“, individuální a poznávací turistiky. Kromě toho nárůst poptávky po cestování, jakož i demografické změny (např. rostoucí počet „starších“ turistů), urychlují segmentaci produktů cestovního ruchu a vznik nových typů produktů, které zahrnují vysoký podíl nových služeb.

2.3 Inovace jsou pro hospodářskou politiku zásadním tématem, a to jak na úrovni EU (Lisabonská strategie a strategie Evropa 2020), tak na úrovni regionální, s rostoucími veřejnými investicemi do výzkumu, vzdělávání, odborné přípravy a podporou „nejinovativnějších odvětví“ (např. dopravy, energetiky a ekologických odvětví). To platí i o službách, zejména o takových, jež vyžadují vysokou úroveň znalostí nebo kvalifikace, což považujeme za typické pro většinu aktivit v cestovním ruchu (např. ubytování, stravování, nemovitosti).

2.4 Současný turista hledá co nejvyšší kvalitu za co nejnižší cenu. Pro úspěch cestovního ruchu na ostrovech je proto zapotřebí nejen vzdělaného personálu, ale také závazku zaměstnavatelů a jejich zaměstnanců k celoživotnímu vzdělávání, tak aby byla udržena vysoká úroveň služeb v rychle se měnícím světě opatrných a náročných turistů. Jedním z předpokladů kvalitního cestovního ruchu je zabezpečení správně vyškoleného a vzdělaného personálu.

2.5 Změny a inovace v cestovním ruchu se týkají zejména oblasti použití informačních a komunikačních technologií (IKT). Všudypřítomnost IKT a internetu v odvětví cestovního ruchu umožňuje klientům přímý kontakt s poskytovateli služeb. Pro odvětví jako celek to může znamenat snižování (transakčních) nákladů, což může v důsledku vést k odbourávání zprostředkovatelů, jako např. cestovních agentur nebo dokonce cestovních kanceláří. Významné inovace v oblasti masového cestování, jako je rozvoj nízkonákladových leteckých společností, silně ovlivnily růst a další vývoj odvětví cestovního ruchu.

2.6 Na ostrovech však přetrvávají některé problémy. Ostrovy mají obecně oproti pevnině zpoždění. Navíc nejsou tyto nové technologie a postupy z velké části ani kontrolovány, ani vytvářeny nebo dokonce spravovány podniky, jichž se bezprostředně týkají.

2.7 Orgány na ostrovech zkoumají důsledky těchto nových postupů v tomto odvětví pro své vlastní iniciativy a činnosti v politice cestovního ruchu. Jejich hlavní snahou je zajistit, aby politiky a činnosti podpořily a povzbudily inovace, jež naopak přispějí k dalšímu rozvoji místního cestovního ruchu.

3. Naléhavá nutnost inovací

3.1 S ohledem na měnící se dynamiku ve společnosti a na ústup od masové turistiky, jak ji organizovaly cestovní kanceláře 20. století, musí cestovní ruch na ostrovech, chce-li být úspěšný, přistoupit k inovacím a přizpůsobit se novému modelu. Inovace spočívá na lidech, kteří v odvětví cestovního ruchu v současnosti pracují. Inovace však také paradoxně narušuje zaběhlé zvyklosti, a lidé se jí budou bránit, pokud v ní neuvidí bezprostřední užitek.

3.2 Během druhé poloviny 20. století diktovala nabídku na trhu masového cestovního ruchu poptávka. Nicméně rostoucí počet dostupných turistických destinací vedl k nasycení trhu. Na typickém spotřebitelem ovládaném trhu vše určuje současná nejistá poptávka. A negativní důsledky dopadají na poskytovatele služeb. Znamená to novou výzvu, jíž je možné čelit inovativním a kreativním myšlením, vybudováním širokého spektra alternativních forem cestovního ruchu, jako jsou např. léčebné pobyty, ekoturistika, agroturistika, přírodní cestovní ruch atd.

3.3 Kromě toho došlo v posledních letech ke značné změně životního stylu. Odvětví cestovního ruchu je konfrontováno se stárnutím obyvatelstva, přičemž zdravější a bohatší klienti preferují častější a kratší dovolenou. U značné skupiny turistů se posunul důraz od „co nejnižší ceny“ k „poměru co nejlepší kvality za co nejlepší cenu“. Loajalita zákazníků klesá a turisté stále více vyhledávají udržitelnost a autentičnost mimo dosah masové turistiky. Chce-li cestovní ruch na ostrovech za těchto okolností přežít, musí se nutně začít zabývat otázkou inovace.

4. Cestovní ruch na ostrovech a inovace produktů

4.1 Ve velkých společnostech z odvětví cestovního ruchu je inovace rutinní záležitostí a představuje běžnou součást firemního rozhodovacího procesu. Společnosti dnes zahrnují inovace do svého každodenního plánování jako pojistku proti riziku, že by mohly být nepředpokládanými inovacemi zaskočeny. Pro ně je inovace zkrátka jen vedlejším faktorem podnikání.

4.2 Avšak malé, na destinace orientované podniky cestovního ruchu nemohou možností inovací plně využít. Hlavním problémem je nedostatek personálu a finančních prostředků. Všechny malé a střední podniky cestovního ruchu jsou postihovány zejména denně se měnícími nároky běžných klientů, a nejsou schopny vyčlenit prostředky na výzkum a vývoj.

4.3 Odvětví cestovního ruchu je z velké části v rukou malých a středních podniků, a pro ostrovy to platí dvojnásob. Aby v prostředí rostoucí konkurence a globalizace přežily, budou muset být podniky cestovního ruchu, a to zejména malé, schopny ve značné míře úspor z rozsahu a kritické míry, aby snížily transakční náklady, zvýšily produktivitu a získaly tržní sílu. Nástroje restrukturalizace a spolupráce podnikům pomohou, aby se přizpůsobily změnám a zlepšily svou konkurenceschopnost.

4.4 Výzvou pro odvětví cestovního ruchu je nabídka nových produktů a služeb. Poznávací turistika, udržitelná turistika a cestování za přírodou, kulturou nebo památkami jsou některé ze strategií, které jsou dnes na počátku mnoha inovativních produktů v mnoha zemích Evropy. Ostrovy by měly takové produkty podporovat, neboť souvisí s vlastní podstatou jejich „ostrovní identity“.

4.5 Poznávací turistika vzniká při interakci mezi turistou a destinací. Turistův celkový dojem se skládá z řady drobných setkání s mnoha lidmi pracujícími v cestovním ruchu.

4.6 Rostoucí povědomí klientů o otázkách životního prostředí pobízí podniky z odvětví cestovního ruchu k tomu, aby inovovaly a zlepšovaly své ohledy k životnímu prostředí, a to jak ve styku turistů s životním prostředím, tak i ve svém vlastním působení na něj. Hlavními produkty, v nichž lze proto nacházet inovaci, jsou alternativní oblasti jako např. ekoturistika a zážitková turistika.

4.7 Dalším význačným a rostoucím odvětvím je kulturní turistika, jež přitahuje relativně movité a vzdělané turisty. Některé ostrovy provedly restrukturalizaci svých kulturních služeb a podnikají inovace, jejichž cílem je zvýšení hodnoty prostřednictvím kultury. Diverzifikují svůj cestovní ruch a prodlužují délku pobytu např. tím, že lépe prezentují a podporují místní kulturní zážitky a akce.

4.8 Nebude-li cestovní ruch harmonicky integrován do ostrovní společnosti a bude-li přinášet výhody jen malému počtu obyvatel, zatímco většině bude působit problémy, nemůže být udržitelnou a harmonickou součástí aktivit společnosti. Aby bylo možné si získat podporu obyvatel pro podporu cestovního ruchu na ostrovech, je nezbytné plánování a zapojení zdola nahoru. Cestovní ruch může být příležitostí k semknutí obyvatelstva ostrovů tím, že zapojí všechny a každému pomůže pochopit, že cestovní ruch má široké důsledky pro zlepšování životního prostředí v přírodě i ve městech, pro využívání půdy a územní plánování, pro sociální služby a pro kulturní dědictví (architektura, řemesla, tradiční kulinářské speciality apod.).

4.9 Různé typy turistiky se mohou ukázat jako navzájem neslučitelné, a to zejména v omezeném prostředí ostrovů. Tak například rozvoj alternativního segmentu trhu letních jazykových kurzů pro studenty může být neslučitelný s rozvojem trhu letních pobytů pro seniory, kdy se hlučné chování mladých po skončení výuky ocitá v konfliktu se staršími, kteří touží po klidu. A opět, typ nebo typy cestovního ruchu, jež chce ostrov preferovat, si vyžadují podporu zdola, mají-li mít úspěch.

4.10 A konečně, cestovní ruch se nedotýká jen lidí, kteří pracují přímo v hotelích, restauracích nebo na letištích. Zahrnuje mnoho dalších odvětví, jež cestovnímu ruchu napomáhají, od místního instalatéra až po místního zemědělce.

5. Zlepšování cestovního ruchu na ostrovech díky inovacím

5.1 Odvětví cestovního ruchu na ostrovech bylo vždy aktivní při přijímání nových technologií, např. globálních distribučních systémů. Současný pokrok v oblasti telekomunikací, vytváření sítí, databází, zpracování údajů elektronického prodeje vytváří pro podnikání v cestovním ruchu mnoho nových příležitostí. Ty významně ovlivňují tradiční modely podnikání v cestovním ruchu. Používání širokopásmového internetového připojení společně s informačními a komunikačními technologiemi (IKT) přidávají hodnotu službám a produktům cestovního ruchu a podporují budování průmyslových sítí a seskupení. Problémem je chybějící širokopásmová technologie a nedostatek odborných znalostí a vzdělání, jež by umožnily výhod IKT plně využít. Pro zaplnění této mezery by měla být pro obyvatelstvo ostrovů zajištěna speciální odborná příprava.

5.2 Klienti jsou v rostoucí míře schopni zvládat použití IKT tou měrou, že si zorganizují cestování. Na úrovni EU si dnes 2/3 budoucích turistů organizují cestu pomocí internetu a více než 50 % si ji takto kupuje. Vyhledávají flexibilní a snadno přístupné produkty a rádi komunikují přímo s tvůrci služeb. Aby bylo možné využít této revoluce v IKT, musí podnikatelé přebudovat celou marketingovou strategii odvětví. Internet nabízí podnikatelům i klientům velký potenciál pro uzavírání přímých elektronických obchodů.

5.3 Mnoho evropských ostrovů s dlouhou tradicí cestovního ruchu je postiženo poklesem růstu a výroby. Tamní odvětví cestovního ruchu je pod drtivým konkurenčním tlakem. V prostředí liberalizovaného globálního trhu cestovního ruchu soutěží ostrovy s novými destinacemi, jež mohou těžit z nedotčených nebo jen málo využívaných zdrojů, a jež se těší velmi příznivým hospodářským podmínkám, včetně nízkých mezd, různých forem státní pomoci a měkké měny.

5.4 Tak jako v každém odvětví služeb, je i v nabídce služeb cestovního ruchu na ostrovech jejich kvalita ve značné míře závislá na zaměstnancích a lidech. Z dobrých pracovních podmínek plyne dobrá úroveň služeb.

5.5 Evropský cestovního ruch na ostrovech, tvořený převážně malými a středními podniky a charakteristický vysokou pracovní náročností, má kvůli své roztříštěné povaze problém s produktivitou. Tato snížená produktivita znamená, že cestovní ruch na ostrovech je jen s obtížemi konkurenceschopný. To se odráží i v účtovaných cenách.

5.6 Problém sezónnosti má skutečný dopad na stabilitu pracovních míst a činí zaměstnání v odvětví cestovního ruchu méně atraktivní. Z tohoto důvodu by měly být podporovány zvláštní smlouvy, které by zaručily stálou práci pro sezónní zaměstnance, s cílem poskytnout jim stejnou práci a sociální práva jako zaměstnancům stálým. EHSV se tímto tématem již v minulosti zabýval (2).

5.6.1 Podpora a inovace cestovního ruchu budou vyžadovat přizpůsobení a modernizaci pracovních vztahů, zejména v otázkách týkajících se vzdělávání, profesního růstu a kariéry, pracovních funkcí, pracovního dne, pracovní doby a pracovních podmínek, v rámci sociálního dialogu a kolektivního vyjednávání mezi sociálními partnery.

5.7 Přístup na ostrovy, zejména v dnešním uspěchaném světě, se uskutečňuje většinou letecky. Lodní doprava není vždy reálnou alternativou. Vyžaduje totiž jak spolehlivou síť námořních linek, tak kvalitní navazující pozemní infrastrukturu. A námořní linky jsou již ze své povahy závislé na počasí.

6. Vytváření politických nástrojů pro inovativní marketing v cestovním ruchu na ostrovech

6.1 Opravdovou výzvou pro orgány odpovědné za oblast cestovního ruchu na ostrovech představuje otázka, jak najít co nejúčinnější způsob vytváření a provádění politických nástrojů, jež by poskytly podporu inovacím v oblasti cestovního ruchu, aniž by narušovaly dynamiku trhu. Osvědčeným postupem by bylo, aby vlády nechaly trhu pokud možno volnou ruku, a zasahovaly jen v případě, že hrozí jeho selhání.

6.2 Ostrovy musí hledat křehkou rovnováhu mezi potenciálně protichůdnými zájmy podnikatelů usilujících o růst, klientů-turistů hledajících odpočinek a ochránců životního prostředí usilujících o ochranu přírody. Pokud jde o městské plánování, klíčová otázka zní, kdo má rozhodovat o projektech výstavby. Existuje zde potenciální konflikt mezi místními správami, ovlivňovanými místními podnikatelskými zájmy, a regionálními nebo centrálními orgány, uvažujícími v širším měřítku a usilujícími o zmírnění překotného růstu v environmentálně citlivých oblastech.

6.3 Vlády by měly inovativním podnikům umožňovat, aby dosahovaly úspor z rozsahu a aby hledaly inovace prostřednictvím obchodních partnerství a jiných forem vytváření sítí. Nejúspěšnějšího a nejslibnějšího prostředku pro inovaci v odvětví cestovního ruchu může být dosaženo díky spolupráci, partnerství a/nebo vytvářením sítí v oblastech, jakými jsou technologie, marketing, distribuce a sdílení lidských zdrojů. Jak se zdá, je zatím spolupráce v odvětví cestovního ruchu nedostatečná, a to zejména mezi malými a středními podniky. V tomto ohledu by měly vlády podporovat politiku inovativního cestovního ruchu, jenž napomáhá soudržnosti a synergii.

6.4 Zabývat se otázkami cestovního ruchu není možné bez zohlednění prostorového hlediska. Je to především nabídka turistických zajímavostí a způsob jejich prodeje. Ty jsou surovinou pro cestovní ruch. Z nich se skládá nabídka destinací na trhu. Návštěvníci si vyberou takovou destinaci, jež slibuje, že přinese největší užitek a zboží, za nějž jsou ochotni zaplatit. Jejich ochota platit roste s jedinečností destinace. Ve většině případů je to veřejný majetek nebo společné zdroje, jako např. chráněné přírodní oblasti nebo krajina vyhrazená pro zemědělské využití, jež musí obyvatelé ostrova chránit a starat se o to, aby nedocházelo k jejich pouhé konzumaci nebo ničení.

6.5 Místní pamětihodnosti a inovativní služby dodávají destinaci její charakteristickou příchuť. Představují ale rovněž omezení možností inovativních produktů, protože tyto inovace nelze vytvářet bez ohledu na místní podmínky. Například přímořské letovisko nelze přeměnit v horské středisko. Země s bohatou nabídkou turistických atrakcí však může být v rámci trhu flexibilní.

6.6 Masová turistika založená na slunci, moři a McDonaldech není z dlouhodobého hlediska nutně nejlepším modelem cestovního ruchu na ostrovech. Příklady Skotska dokazují, že malé, specializované modely cestovního ruchu na ostrovech mohou být velmi úspěšné. Při přípravě strategie cestovního ruchu na ostrovech je třeba mít obzvláště na paměti, že se nelze zavděčit každému. Co je ideální pro malý ostrov ve Středomoří, může se ukázat jako nevhodné pro maličký ostrůvek v blízkosti Velké Británie, Irska nebo Švédska.

6.7 Osud destinací závisí na množství vzájemně nezávislých faktorů. Mezi ně patří umístění a potenciál zdrojových trhů, stejně jako dostupnost, odrážející se v dopravních a časových nákladech. Tyto faktory může veřejný sektor ovlivnit pouze pomocí takových mechanismů, jako jsou povinnosti služeb veřejného zájmu nebo mechanismy územní kontinuity. Určují navíc do značné míry povahu inovace produktů. Místní podnikatelé by proto měli usilovat o to, aby prostřednictvím nových produktů vytvářeli pro klienty přidanou hodnotu.

6.8 Aktuálním tématem EU je udržitelnost životního prostředí. To zahrnuje otázky, jako nalezení funkčních mechanismů vedoucích ke snižování emisí souvisejících s cestováním nebo jak přeměnit udržitelnost životního prostředí v obecnější motor konkurenceschopnosti v cestovním ruchu.

6.9 Co například brání obyvatelům ostrovů ve vylepšování pláží? Nebo v propagaci jejich kulturního dědictví? Proč se kupříkladu propaguje jen několik málo turistických míst, když by mohl být turistickou atrakcí celý ostrov? Proč takové časové zhuštění a tak krátká „turistická sezóna“, když na jiných místech je cestovní ruch celoroční aktivitou? Reklama se soustředí jen na několik málo míst, a může přitom fungovat pro všechny vesnice a města. Obyvatelé každého města a vesnice se musí naučit hrdosti na vlastní město nebo vesnici, a jen tak si mohou zachovat a prodat své produkty a dědictví.

6.10 Se stoupajícím počtem turistických návštěv na ostrovech budou muset kompetentní orgány více investovat do ochrany sanitární kvality destinací na ostrově, zajistit dobrou kvalitu pitné vody (i vody ke koupání), vhodné nakládání s odpady, udržitelné zdroje energie a bezpečné zásobování potravinami.

6.11 Budování povědomí o konkurenceschopnosti je velmi důležité, neboť je nutné, aby konkurenceschopnost byla pro obyvatele ostrovů jednou z priorit. To nemůže zařídit samotná vláda. Je potřeba, aby se zapojili také podnikatelé, management a správní orgány.

6.12 V praxi existují tři faktory, které vše ovlivňují a rozhodují:

— zaprvé, angažovanost vlády v otázkách ochrany zdraví, životního prostředí a udržitelnosti;

— zadruhé, prvek soukromého podnikání, jenž může zahrnovat pozemní dopravu, leteckou dopravu a infrastrukturu pro IKT;

— a zatřetí, lidsko-kulturní prvek, který do každého zdroje země investuje.

6.12.1 Vláda má velký vliv na první kategorii. Figuruje-li některý z ostrovů nízko na žebříčku environmentální udržitelnosti, je to zkrátka nedostatečné. Ukazuje to, nakolik mají pravdu environmentální a kulturní lobbyistické skupiny, naléhající na to, aby se věnovala větší pozornost kulturnímu dědictví ostrova, a na naléhavou potřebu větších investic do jeho ochrany.

6.12.2 Rovněž v oblasti turistické infrastruktury je potřeba mnohé změnit. Neutěšená situace může být podnětem k aktivitě a příležitostí k vyšším investicím. Období recese je vhodnou dobou pro přezkum infrastruktury a pro větší investice do jejího zlepšení. Ostrovy musí urychleně provádět zlepšení a za pomoci soukromých a veřejných investic hledat mezery na trhu. Vláda musí zajistit, aby měl soukromý sektor větší přístup k financím, a aby byly banky vstřícnější vůči malým a středním podnikům. Ty musí plně využívat veškerých finančních prostředků, dostupných ze stimulačního balíčku EU. Ještě důležitější je, aby vládní orgány nestanovovaly pro soukromý sektor nepřiměřená pravidla, jež by se snažila z podnikatelů vyždímat veškerý zbývající investiční kapitál.

6.12.3 Cestovního ruch na ostrovech má i svou stinnou stránku: šedou ekonomiku s jejími vedlejšími příjmy pro obyvatele a z toho plynoucí negativní dopad na zaměstnanost a pracovní podmínky. Nákup rekreačních objektů vede ke zvyšování cen pro obyvatele, je však zároveň i zdrojem příjmů. Dále je to péče o vodní, odpadovou a energetickou infrastrukturu, s ohledem na měsíce turistické špičky předimenzovanou v poměru k místnímu obyvatelstvu až dvacetinásobně.

6.13 Důsledkem sezónních výkyvů potřeby pracovních sil je nezbytnost a přítomnost nelegální ekonomiky. Nadužívání nebo dokonce zneužívání práce studentů a ilegálních zaměstnanců poškozují jak řádné, tak ilegální zaměstnance, neboť snižují úroveň vyplácených mezd.

Nelegální zaměstnanci mohou tvořit v odvětví cestovního ruchu značnou část pracovních sil. V některých zemích jde dokonce o více než polovinu.

6.13.1 Levná a mobilní pracovní síla z nových členských států, např. z Polska, Bulharska a Rumunska, je v odvětví cestovního ruchu na Západě stále zřetelnějším fenoménem, ostrovy nevyjímaje. Díky pravidlům EU o volném pohybu pracovních sil jde o nezadržitelný trend a je na podnikatelích a zaměstnancích, aby se s touto situací vyrovnali. Je nezbytné zabezpečit, aby podnikání dokázalo být konkurenceschopné, zároveň však zajistit také rovnost a to, aby byly respektovány pracovní podmínky a aby nebyli zneužíváni zaměstnanci.

6.14 Cestovní ruch na ostrovech proto vyžaduje přiměřený přístup. Cestovní ruch má pro obyvatele ostrovů a místní malé a střední podniky zásadní význam. Teď nastala chvíle jednat. Obyvatelé ostrovů se musí sami vyrovnat s konkurencí. V první řadě je třeba řešit krátkodobé bezprostřední problémy. Aby zůstal cestovní ruch udržitelným a významným motorem ekonomického růstu, budou nezbytná střednědobá až dlouhodobá opatření.

7. Zlepšení sítí pro organizační inovaci podniků cestovního ruchu a destinací

7.1 Některá odvětví cestovního ruchu, např. letecká doprava, hotelové řetězce, cestovní kanceláře nebo půjčovny aut, jsou vysoce koncentrovaná a často tvořená celosvětovými hráči. Na druhé straně však jádro cestovního ruchu na ostrovech stále ještě tvoří malé a střední podniky. Aby dokázaly podniky cestovního ruchu z ostrovů v konkurenci celosvětových hráčů přežít, měly by se snažit spíše o konstruktivní soutěž než o destruktivní. Zatímco konstruktivní přístup by vedl k růstu existujícího trhu, k rozšíření nabídky produktů a nakonec k úspěšné diferenciaci produktů a inovaci produktů světové kvality, destruktivní přístup by znamenal boj podniků o stejný trh, což by vedlo ke sbližování produktů a k cenové válce. Proto je důležité, aby podniky cestovního ruchu věděly, jak vzájemně více spolupracovat, a tím vytvářet konstruktivní konkurenci.

7.2 Podniky cestovního ruchu na ostrovech, zejména ty malé, jsou mnohem citlivější na konkurenci ze strany svých partnerů něž na výhody vzájemné spolupráce. Ve světě cestovního ruchu lze rozlišovat mezi sítěmi a seskupeními vytvářenými na základě geografických daností, a sítěmi a seskupeními podle oboru činnosti, např. ekoturistika, vinná turistika apod. Sítě a seskupení mohou hrát důležitou úlohu při zvyšování inovativní schopnosti cestovních kanceláří, např. díky nižším nákladům na testování, lepší viditelnosti nebo větší flexibilitě vůči poptávce po dopravě. Stejně jako v jiných odvětvích služeb, i v odvětví cestovního ruchu závisí inovace podstatnou měrou na sítích a spolupráci.

7.3 Dalším z klíčových faktorů stálého růstu turistického ruchu na ostrovech je rovněž spolupráce mezi politiky, organizacemi zaměstnavatelů a odborovými organizacemi, jakož i integrace subjektů, nadací a asociací, jež hrají nějakou úlohu v odvětví cestovního ruchu. Zatímco podnikatelské kruhy hrají hlavní úlohu v budování sítí, místní orgány nesou zodpovědnost za rozvoj infrastruktury, jež umožní lepší spolupráci a podpoří sítě trhů.

V Bruselu dne 15. července 2010. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) Lepší integrace do vnitřního trhu jako klíčový faktor soudržnosti a růstu na ostrovech, Úř. věst. C 27, 3.2.2009, s. 123.

(2) Viz Stanovisko EHSV Sociálně udržitelný cestovní ruch pro každého, Úř. věst. C 32, 5.2.2004, s. 1.