V neposlední řadě pak musí být demokratický život a veřejné služby do roku 2030 plně dostupné pro každého a každý musí mít možnost využívat výhod špičkového digitálního prostředí nabízejícího snadno ovladatelné, efektivní a individualizované služby a nástroje s vysokými standardy v oblasti bezpečnosti a ochrany soukromí. Novým způsobem budování digitálních veřejných služeb je státní správa jako platforma. Cílem je, aby do roku 2030 byly evropským občanům a podnikům dostupné všechny klíčové veřejné služby, poskytované online, aby všichni evropští občané měli přístup ke zdravotní dokumentaci (e-dokumentaci) a aby 80 % občanů používalo řešení v oblasti digitální identity.

Všechny uvedené technologie nejenže umožní vznik nových produktů, nových výrobních procesů a nových obchodních modelů vystavěných na spravedlivém sdílení dat v ekonomice založené na datech, ale budou jejich jádrem. V této souvislosti nesmějí být opomenuty žádné podniky. Transformace podniků bude záviset na jejich schopnosti rychle a plošně zavést nové digitální technologie, a to i v ekosystémech odvětví a služeb, které nyní zaostávají. To je důležité zejména v případě malých podniků, které tvoří páteř evropského hospodářství. Proto by do roku 2030 přinejmenším 75 % evropských podniků mělo využívat cloudové služby, data velkého objemu a umělou inteligenci a více než 90 % evropských malých a středních podniků by mělo dosáhnout alespoň základní úrovně digitální intenzity. Zvláštní pozornost je třeba věnovat špičkovým a průlomovým inovacím zaměřeným na zdvojnásobení počtu tzv. jednorožců v Evropě do roku 2030, a to prostřednictvím zvýšení počtu inovativních a rozvíjejících se podniků a zlepšením jejich přístupu k financování.

Jsou-li dovednosti nezbytným předpokladem, základním faktorem pro využití výhod digitalizace pro další technologický rozvoj a pro vedoucí postavení Evropy v digitální oblasti je udržitelná digitální infrastruktura z hlediska konektivity, mikroelektroniky a schopnosti zpracovávat obrovské množství dat. Excelentní a bezpečná konektivita pro každého a kdekoliv v Evropě, včetně venkovských a odlehlých oblastí, umožní všem evropským občanům a podnikům plně využívat příležitostí, jež nabízí digitální dekáda. Společenské potřeby, pokud jde o šířku pásma pro stahování a nahrávání, stále rostou. Do roku 2030 by měly být v dostupném stavu k dispozici sítě s gigabitovými rychlostmi pro všechny, kdo takovou kapacitu potřebují nebo ji chtějí využívat, a se všemi osídlenými oblastmi pokrytými sítí 5G. Stejně tak jsou mikroprocesory tím, co stojí na začátku většiny klíčových strategických hodnotových řetězců, jako jsou propojené automobily, telefony, internet věcí, vysoce výkonné počítače, edge computing a umělá inteligence. Výroba špičkových a udržitelných polovodičů v Evropě, včetně procesorů, by proto měla do roku 2030 představovat přinejmenším 20 % světové výroby v hodnotovém vyjádření (tím se rozumí výrobní kapacity v oblasti technologií pod 5 nm s cílem dosáhnout technologie 2 nm a 10násobné energetické účinnosti ve srovnání se současností). Kromě toho by do roku 2030 mělo být v EU zavedeno 10 000 klimaticky neutrálních vysoce zabezpečených uzlů na okraji sítě tak, aby byl zaručen přístup k datovým službám s nízkou latencí všude, kde sídlí podniky.

Ve světě zítřka budou mít základní i pokročilé digitální dovednosti zásadní význam pro posílení naší kolektivní odolnosti jakožto společnosti: pouze digitálně zdatní a kompetentní občané a vysoce digitálně kvalifikovaná pracovní síla mohou být pány svého osudu, důvěřovat svým prostředkům, hodnotám a volbám a energicky je prosazovat. Cílem ovšem je v souladu s akčním plánem evropského pilíře sociálních práv a akčním plánem digitálního vzdělávání zajistit základní digitální dovednosti pro celé obyvatelstvo Evropské unie, avšak program „Cesta k digitální dekádě“ stanoví jako cíl, aby v roce 2030 mělo přinejmenším základní digitální dovednosti 80 % osob ve věku od 16 do 74 let. Digitální odborná příprava a vzdělávání by dále měly podporovat to, aby si pracovníci mohli osvojit specializované digitální dovednosti a následně získat kvalitní pracovní místa a vybudovat si úspěšnou kariéru. Velmi důležité rovněž bude řešení velkých nedostatků v dovednostech pracovních sil v oblasti kybernetické bezpečnosti jako důležitá složka ochrany EU před kybernetickými hrozbami. Vedle cíle týkajícího se základních digitálních dovedností, který je stanoven v akčním plánu pro evropský pilíř sociálních práv, si proto EU musí stanovit cíl, aby bylo v EU v oboru informačních a komunikačních technologií 20 milionů zaměstnaných specialistů a aby se současně sbližoval podíl žen a mužů.

Dne 9. března 2021 přijala Komise sdělení nazvané „Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády“ (dále jen „sdělení o digitálním kompasu“). Komise v něm představila vizi, cíle a způsoby úspěšného dosažení digitální transformace Evropy do roku 2030. Tato transformace má rovněž zásadní význam pro dosažení přechodu na klimaticky neutrální, oběhové a odolné hospodářství. Ambicí EU je dosáhnout svrchovaného postavení na poli digitalizace v otevřeném a propojeném světě. EU rovněž chce provádět digitální politiky, které občanům a podnikům do budoucna přinesou prosperitu v rámci udržitelnější digitalizace zaměřené na člověka. V této souvislosti je třeba se zaměřit i na slabá místa a závislosti, jakož i urychlit investice. Sdělení reagovalo na výzvu Evropské rady k předložení „digitálního kompasu“ a vycházelo z digitální strategie Komise z února 2020. Ve sdělení bylo navrženo dohodnout se na souboru digitálních zásad, rychle zahájit důležité projekty pro více zemí a vypracovat legislativní návrh, který stanoví účinnou správu a řízení prostřednictvím mechanismu monitorování a spolupráce s členskými státy s cílem zajistit pokrok – politický program „Cesta k digitální dekádě“ (dále jen „politický program“).

Navíc nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cílů, neboť stanoví nový mechanismus strukturované a transparentní spolupráce mezi členskými státy a Komisí, který by měl vést k tomu, že na úrovni členských států a na úrovni Unie budou zaváděny dohodnuté politiky, opatření a kroky. Tento návrh dále stanoví, že Komise může členským státům doporučovat politiky, opatření a kroky, které je třeba přijmout na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni, a to zejména těm členským státům, kde je pokrok směrem k dosažení stanovených cílů nedostatečný nebo kde byly na základě zprávy o stavu digitální dekády a následného procesu spolupráce zjištěny nedostatky. Neprovede-li členský stát ve svém národním strategickém plánu pro digitální dekádu úpravy při zohlednění politik, opatření a kroků doporučených Komisí, nebo pokud jeho odůvodnění, proč tak neučinil, bude považováno za nedostatečné, může Komise přijmout doporučení včetně konkrétní analýzy toho, jak by toto nesplnění mohly ovlivnit dosažení obecných cílů a digitálních cílů na úrovni Unie. Členské státy by měly taková doporučení v maximální možné míře zohledňovat, a pokud se rozhodnou, že některé doporučení nebo jeho podstatnou část neprovedou, měly by uvést důvody a toto odůvodnění zveřejnit.

Digitální transformace se týká všech oblastí politiky a vyžaduje společný postup různých zúčastněných stran a zapojení členských států, a to i přes hranice. Problémy při dosahování záměrů a cílů budou vyžadovat rychlou a koordinovanou reakci na úrovni EU. Přihlášení ke společným zásadám a cílům, sdružování zdrojů, budování kapacit a jejich rozsáhlé zavádění v Unii může posílit celé hospodářství EU a umožnit Unii konkurovat v celosvětovém měřítku a formovat světovou digitální transformaci zakotvenou v evropských základních hodnotách a právech. Bez investic a zavádění technologií a bez rozvoje digitálních dovedností občanů s cílem posílit jejich postavení, aby mohli plně využívat výhod digitálních technologií, by mohla být omezena schopnost EU zvládat naléhavé výzvy v oblasti klimatu a další udržitelnosti.

V této souvislosti je zvlášť důležité, že nařízení o Nástroji pro oživení a odolnost stanoví reformy a investice do digitálních technologií, infrastruktury, dovedností a procesů s cílem zlepšit globální konkurenceschopnost Unie a napomoci tomu, aby byla odolnější, inovativnější a méně závislá, diverzifikací klíčových dodavatelských řetězců. Reformy a investice by měly podporovat zejména digitalizaci služeb, rozvoj digitální a datové infrastruktury, klastrů a center pro digitální inovace a otevřená digitální řešení. Digitální transformace by měla také podněcovat digitalizaci malých a středních podniků. Investice do digitálních technologií by měly dodržovat zásadu interoperability a energetické účinnosti a splňovat požadavky na ochranu osobních údajů, umožňovat účast malých a středních podniků a začínajících podniků a podporovat využívání řešení s otevřeným zdrojovým kódem.

Ustanovení čl. 173 odst. 3 SFEU stanoví, že Parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem a po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem rozhodnout o zvláštních opatřeních na podporu kroků, které podnikají členské státy, aby se zajistilo, že budou vytvářeny podmínky nezbytné pro konkurenceschopnost průmyslu Unie. Tento právní základ je vhodný s ohledem na to, že cílem tohoto rozhodnutí je urychlit digitální transformaci průmyslu EU, posílit digitální suverenitu, podpořit průmyslové kapacity, usnadnit rozvoj inovativních začínajících podniků a malých a středních podniků a podporovat nové investice do inovací, výzkumu a technologického rozvoje.

Politický program „Cesta k digitální dekádě“ též předpokládá mechanismus pro právní strukturu, jež umožňuje rychlou a flexibilní tvorbu a provádění projektů pro více zemí, zejména pro zavádění rozsáhlých digitálních infrastruktur a/nebo služeb v různých zemích. Spojení finančních prostředků z centrálně řízeného programu Unie se zdroji vloženými členskými státy by mělo být možné a mělo by za určitých podmínek zahrnovat příspěvky z Nástroje pro oživení a odolnost, jak je vysvětleno v části 3 pokynů Komise členským státům o plánech pro oživení a odolnost. Právní struktura stanoví standardní ustanovení upravující běžné záležitosti, jako jsou správa a řízení projektu, odpovědnost, vlastnictví a správa dat, jakož i sdružování finančních prostředků z více zdrojů, což může zahrnovat mimo jiné přímo a nepřímo řízené programy Unie, příspěvky členských států a soukromé financování. To vytvoří možnost provádění projektů pro více zemí a tento mechanismus bude i nadále pro členské státy dobrovolný. Přesné podrobnosti týkající se financování a provádění konkrétních projektů a účasti na nich a týkající se konkrétní oblastí nebudou v tomto politickém programu stanoveny. Budou k dispozici až v příštích letech a budou záviset na podpoře ze strany členských států.

Jelikož důležitým faktorem pokroku na cestě ke splnění cílů digitální dekády, a zejména pro dosažení bezpečné, výkonné a udržitelné infrastruktury, je spektrum, měly by členské státy ve svých zprávách rovněž informovat o jimi přijatých a budoucích politikách a opatřeních týkajících se dostupnosti a možnosti využití rádiového spektra pro stávající uživatele a pro potenciální investory a provozovatele. Komise by mohla poskytovat pokyny, jak nejlépe takové politiky a opatření zorganizovat, aby splňovaly obecné cíle a digitální cíle tohoto rozhodnutí. Tím není dotčena možnost, aby Komise navrhla nové strategické směry nebo mechanismy politiky spektra podle čl. 4 odst. 4 směrnice (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018.

V souladu se sdělením uvádí navrhované rozhodnutí společné digitální cíle ve čtyřech hlavních oblastech, které přetlumočí ambici EU – mít do roku 2030 úspěšně digitalizovanou Unii – do konkrétních společných cílů. Navrhované rozhodnutí pouze stanoví, jak budou cíle měřeny. Nová forma správy a řízení prostřednictvím mechanismu monitorování a spolupráce navazuje zejména na již existující index DESI, složený index sledující digitální výkonnost EU, který bude posílen, aby zohledňoval nové cíle. Navrhované rozhodnutí stanoví mechanismus monitorování a spolupráce, jehož cílem je umožnit sledování pokroku na cestě k dosažení cílů, avšak možná konkrétní opatření, která v důsledku sledování doporučena, budou pouze výsledkem iterativního a kooperativního procesu mezi Komisí a členskými státy, který se uskuteční následně, ve formě doporučených opatření. Vzhledem k tomu, že konkrétní opatření bude možné určit teprve po zavedení mechanismu monitorování a spolupráce, a zejména jako výsledek procesu sledování, přesný dopad programu v tomto konkrétním prvku není možné určit předem.

Někteří respondenti rovněž zdůraznili, že do popředí by měl být postaven přínos pro společenské cíle vyššího řádu, což zajistí, aby byl pravidelně hodnocen dopad digitální transformace na cíle ve společenské oblasti, neboť důležitá je i kvalita a směr digitálního růstu, které je třeba zajistit prostřednictvím strategických priorit a zásad, jež budou používány vedle kvantitativních ukazatelů. Mnozí kladli důraz na to, že při digitální transformaci je důležité brát v úvahu a lépe posuzovat dopady digitalizace na životní prostředí a tyto dopady omezovat, a současně zajistit, aby digitální technologie podporovaly zelenou transformaci.

Mnozí respondenti zdůraznili, že úspěch digitální transformace je úzce spojen s technologiemi identifikovanými v digitálním kompasu. Zvolené hlavní oblasti jsou relevantní, dobře vyvážené a dostatečně konkrétní. Mají za to, že připravovaný politický program zavede nový mechanismus monitorování a spolupráce, který zajistí úzkou spolupráci a účinnou koordinaci mezi Komisí a členskými státy. Tento strategický přístup má zásadní význam pro vytváření vhodných vazeb mezi členskými státy na politické a odborné úrovni v zájmu úspěšného provádění nadnárodních projektů. Kromě otázky cílů jsou respondenti toho názoru, že členské státy a Komise by měly dělat více, pokud jde o stimulaci a koordinaci investic na úrovni EU zaměřených na několik priorit, jež vyplývají ze širší digitální agendy EU. K zajištění úplné a úspěšné digitální transformace v EU a ve prospěch evropských občanů, podniků a veřejné správy je zapotřebí komplexní a přizpůsobený regulační rámec. Ten dodá soukromým a veřejným aktérům nezbytnou viditelnost a bezpečnost při nasazení pák pro dosažení společných digitálních cílů EU do roku 2030. Za prioritní krok, jenž umožní urychlit pokrok k dosažení cílů digitální dekády, mnozí respondenti považují podporu výměny v oblasti spolupráce a sdílení osvědčených postupů mezi členskými státy.

Konzultované zúčastněné strany iniciativu Komise a její záměr uskutečnit digitální ambici EU v rámci konkrétního mechanismu monitorování a podávání zpráv celkově podpořily. Podporují, aby Komise učinila další krok, kterým se stanoví zvláštní mechanismus monitorování a spolupráce za účelem organizace spolupráce mezi orgány Unie a členskými státy. Stávající struktury, monitorování a podávání zpráv by měly být sladěny a posíleny na úrovni EU, a strukturovaná spolupráce, sledování pokroku a podávání zpráv na úrovni Unie by proto společné vizi Evropy připravené na digitální věk přidaly značnou hodnotu.

Komise vyzvala zúčastněné strany a občany, aby se vyjádřili k účelu a oblasti působnosti politického programu a ke konkrétním opatřením v rámci programu, a vzala v úvahu obdrženou zpětnou vazbu. Komise plán zveřejnila po dobu čtyř týdnů (od 24. června do 22. července 2021) určenou pro připomínkování. Kromě toho Komise zahájila šestitýdenní cílenou veřejnou konzultaci (od 22. června do 3. srpna 2021) s cílem umožnit všem zainteresovaným zúčastněným stranám, aby se vyjádřily, a změřit a vyvolat podporu více zúčastněných stran pro vypracování politického programu. Byl rovněž vytvořen prostor na platformě Futurium za účelem komunikace se zúčastněnými stranami o konkrétních otázkách. S cílem zajistit co možná nejširší zapojení všech příslušných zúčastněných stran, včetně zástupců průmyslu, společnosti, Evropského parlamentu a členských států, Komise rovněž uspořádala akci na vysoké úrovni (digitální shromáždění dne 1. června), zapojila se do interinstitucionální diskuse se spolunormotvůrci (Evropským parlamentem a Radou) a provedla konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem a Evropským výborem regionů.

Článek 12, který otevírá blok ustanovení o projektech pro více zemí, stanoví cíle, které projekt pro více zemí charakterizují. Na nejvyšší úrovni tyto cíle obsahují přínos projektu cílům digitální transformace Unie pro rok 2030. Toto je poté převáděno do operativnějších požadavků. Článek 12 svěřuje Komisi pravomoc vydávat doporučení na zřízení projektu pro více zemí nebo vyzvat členský stát k účasti na projektu pro více zemí, případně zřízení projektu pro více zemí nebo připojení k němu jako společný závazek. Orientační seznam možných oblastí činnosti, ve kterých by bylo možné projekty pro více zemí realizovat, je uveden v příloze.

Článek 7 předpokládá, že nejpozději pět měsíců před vydáním zprávy o stavu digitální dekády by členské státy měly předložit Komisi národní strategické plány pro digitální dekádu (dále jen „národní strategické plány pro digitální dekádu“). Členské státy ve svých plánech popíší hlavní stávající a plánované politiky, opatření a kroky k dosažení cílů digitální dekády; plánované vnitrostátní trajektorie vycházející z pokynů poskytnutých Komisí v úzké spolupráci s členskými státy; harmonogram provádění plánovaných politik, opatření a kroků, včetně posouzení, kdy se očekává, že tyto politiky a opatření přinesou výsledky z hlediska dosažení cílů; celkový přehled investic potřebných pro dosažení těchto cílů a příspěvků stanovených v národních plánech a rovněž obecné posouzení zdrojů těchto investic. Národní strategické plány pro digitální dekádu mohou také obsahovat návrh projektu nebo projektů pro více zemí. V případě potřeby a k zohlednění zjištění roční zprávy o stavu digitální dekády by členské státy měly předložit úpravu svých národních strategických plánů pro digitální dekádu sestávající z politik, opatření a kroků, které mají v úmyslu podniknout, aby podpořily pokrok v oblastech souvisejících s digitálními cíli. Komise poskytne pokyny, které pomohou členským státům vypracovat národní strategické plány pro digitální dekádu, včetně propojení mezi plánovanými trajektoriemi Unie a členských států a toho, jak by plánované trajektorie Unie měly být členskými státy převedeny do vnitrostátních trajektorií, jež zohledňují různé výchozí pozice členských států, jejich zdroje, komparativní výhody a jiné důležité faktory.

Jak je popsáno v článku 6, Komise bude každoročně podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě o pokroku v digitální transformaci Unie prostřednictvím „zprávy o stavu digitální dekády“. Ve zprávě bude použit mimo jiné index DESI. Zpráva bude informovat o digitální transformaci, zejména o pokroku při naplňování vize pro rok 2030 a souvisejících digitálních cílů, a obecněji nastíní stav souladu s obecnými cíli a digitálními zásadami, které jsou zakotveny v [uveďte název deklarace]. Zpráva bude také obsahovat doporučení politik, opatření a kroků určená členským státům, jakož i společné závazky navržené a přijaté Komisí a členskými státy. Komise může ve zprávě vymezit doporučované aktivity, pokud jde o politiky, opatření a kroky, které mají členské státy podniknout v oblastech, v nichž je pokrok na cestě k digitálním cílům považován za nedostatečný, což by mělo být uvedeno i v národních strategických plánech pro digitální dekádu jednotlivých členských států. Každé takto doporučené opatření bude zohledňovat výsledek dialogu o spolupráci, včetně připomínek členských států v návaznosti na předchozí zprávu. Komise může zejména navrhnout provedení konkrétních regulačních opatření nebo veřejných intervencí na podporu dalších investic do digitálních technologií a kapacit, mimo jiné prostřednictvím rozvoje projektů pro více zemí.

Pokrok na cestě k dosahování cílů na úrovni Unie bude sledován (článek 5) pomocí indexu digitální ekonomiky a společnosti (DESI). Za tímto účelem bude část rozměrů a ukazatelů indexu DESI sladěna s cíli stanovenými v tomto rozhodnutí. Sledování toho, jak jsou dosahovány cíle v období do roku 2030, vychází z klíčových ukazatelů výkonnosti, které stanoví Komise každoročně v indexu DESI po konzultaci s členskými státy, a rovněž z plánovaných trajektorií, které určí Komise v úzké spolupráci s členskými státy. Komisi je svěřena pravomoc stanovit prostřednictvím prováděcího aktu seznam klíčových ukazatelů výkonnosti nezbytných pro monitorování každého digitálního cíle, je-li to nezbytné pro účinné sledování nebo pro zohlednění technologického vývoje. Monitorování by také mohlo mít podobu „semaforu“: systému informování, ve kterém barvy semaforu (tj. zelená, žlutá a červená) ukazují, zda aktuální trendy sledování na úrovni Unie směřují k dosažení cíle v daném klíčovém ukazateli výkonnosti ve srovnání s plánovaným trendem.

Článek 4 vytyčuje cíle, k jejichž dosažení by měly orgány Unie a členské státy spolupracovat, zaměřené na čtyři hlavní oblasti, tj. obyvatelstvo s digitálními dovednostmi a vysoce kvalifikovaní odborníci v oblasti digitálních technologií; bezpečné, výkonné a udržitelné digitální infrastruktury; digitální transformace podniků; digitalizace veřejných služeb. Tyto čtyři hlavní oblasti mají různé rozměry a dílčí rozměry. Komise má přezkoumat cíle do června 2026 se zohledněním technologického, hospodářského a společenského vývoje.

(7)Digitální dovednosti, základní a pokročilé, jsou nezbytné pro posílení kolektivní odolnosti společnosti Unie. Digitálně zdatní a kompetentní občané budou moci využívat příležitostí digitální dekády. Digitální odborná příprava a vzdělávání by navíc měly podporovat, aby si pracovníci mohli osvojit specializované digitální dovednosti a následně získat kvalitní pracovní místa a vybudovat si úspěšnou kariéru v mnohem větším počtu než dnes, přičemž se sbližoval podíl žen a mužů. Základním faktorem pro využití výhod digitalizace, pro další technologický rozvoj a pro vedoucí postavení Evropy v digitální oblasti dále je udržitelná digitální infrastruktura z hlediska konektivity, mikroelektroniky a schopnosti zpracovávat obrovské množství dat. Je zapotřebí excelentní a bezpečná konektivita pro každého a kdekoliv v Evropě včetně venkovských a odlehlých oblastí. Společenské potřeby, pokud jde o šířku pásma nahrávání a stahování, stále rostou. Do roku 2030 by měly být v dostupném stavu k dispozici sítě s gigabitovými rychlostmi pro všechny, kdo takovou kapacitu potřebují nebo ji chtějí využívat. Kromě toho se předpokládá, že po mikroprocesorech, které již dnes stojí na počátku většiny klíčových hodnotových řetězců, bude v budoucnu ještě větší poptávka, zejména po těch nejvíce inovativních. Lze očekávat, že kritickými faktory budou také klimaticky neutrální vysoce zabezpečené uzly na okraji sítě, které zaručují přístup k datovým službám s nízkou latencí všude, kde sídlí podniky, a kvantová kapacita.

(6)Aby bylo možné sledovat trajektorii Unie udávající tempo digitální transformace, měly by být zavedeny digitální cíle. Tyto cíle by měly být spojeny s konkrétními oblastmi, ve kterých by v Unii mělo být společně dosaženo pokroku. Tyto cíle vycházejí ze čtyř hlavních oblastí, které byly identifikovány ve sdělení o digitálním kompasu a označeny za oblasti zásadního významu pro digitální transformaci Unie: digitální dovednosti, digitální infrastruktury, digitalizace podniků a digitalizace veřejných služeb.

(5)Opatření, jež předpokládá sdělení o digitálním kompasu, by měla být prováděna s cílem zintenzívnit opatření stanovená ve strategii formování digitální budoucnosti Evropy a v návaznosti na stávající nástroje Unie (jako jsou programy soudržnosti, Nástroj pro technickou podporu, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/694, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/695 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/523) a na finanční prostředky přidělené na digitální transformaci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241. Tímto rozhodnutím by proto měl být zaveden politický program „Cesta k digitální dekádě“ s cílem dosáhnout, urychlit a zformovat úspěšnou digitální transformaci hospodářství a společnosti Unie.

(4)Ve sdělení Komise „Zelená dohoda pro Evropu“ bylo zdůrazněno, že Evropa by měla využít potenciál digitální transformace, která je klíčovým faktorem dosažení cílů Zelené dohody. Unie by měla nezbytnou digitální transformaci podporovat a investovat do ní, protože digitální technologie jsou kritickým faktorem dosažení cílů udržitelnosti Zelené dohody pro mnoho různých odvětví. Digitální technologie, jako je umělá inteligence, sítě 5G, cloud a edge computing a internet věcí, mohou urychlit a maximalizovat dopad politik pro zvládání změny klimatu a ochranu životního prostředí. Digitalizace rovněž přináší nové příležitosti pro dálkové monitorování znečištění ovzduší a vody nebo pro monitorování a optimalizaci využívání energie a přírodních zdrojů. Evropa potřebuje digitální odvětví, které klade důraz na udržitelnost, zajistí, aby digitální infrastruktury a technologie byly prokazatelně udržitelnější, energeticky účinnější a účinněji využívaly zdroje, a které bude přispívat k udržitelnému oběhovému a klimaticky neutrálnímu hospodářství a společnosti v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu.

(3)Jak je popsáno ve sdělení Komise, kterým se aktualizuje nová průmyslová strategie z roku 2020, je nezbytné, aby Evropská unie identifikovala kritické technologické systémy a strategická odvětví, což umožní řešit strategické slabiny a vysoce rizikové závislosti, které by mohly vést k nedostatkům v zásobování nebo kybernetickým bezpečnostním rizikům, a aby podpořila digitální transformaci. To podtrhuje důležitost toho, aby členské státy spojily síly a podpořily úsilí průmyslu o řešení těchto závislostí a o rozvoj strategických potřeb v oblasti kapacit. Je to také reakcí na analýzu obsaženou ve zprávě o strategickém výhledu z roku 2021. V rámci Nástroje pro oživení a odolnost a přípravy národních plánů pro oživení a odolnost Komise vyzvala členské státy, aby koordinovaly své úsilí ve prospěch projektů pro více zemí v digitální oblasti. Tato zkušenost zvýraznila potřebu, aby koordinační úsilí členských států bylo Komisí podpořeno a aby Unie disponovala mechanismy provádění, které usnadní společné investice, jež umožní realizovat projekty pro více zemí. Souběžně s jinými iniciativami Komise, jako je Observatoř pro kritické technologie, by měla být zavedena struktura správy a řízení pro provádění sdělení o digitálním kompasu, která by měla pomoci identifikovat stávající a možné budoucí strategické závislosti Unie v digitální oblasti a přispívat k posilování její digitální suverenity.

(1)Ve svém sdělení nazvaném „Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády“ ze dne 9. března 2021 (dále jen „sdělení o digitálním kompasu“) stanovila Komise svou vizi do roku 2030 – prostřednictvím digitální transformace posílit postavení občanů a podniků. Digitální transformace hospodářství a společnosti v pojetí Unie by měla zahrnovat digitální suverenitu, inkluzivnost, rovnost, udržitelnost, odolnost, bezpečnost, zlepšování životních podmínek, respektování práv a tužeb občanů a měla by přispívat k dynamické a spravedlivé ekonomice a společnosti účinně využívající zdroje v Unii.

(8)Všechny uvedené technologie nejenže umožní vznik nových produktů, nových výrobních procesů a nových obchodních modelů vystavěných na spravedlivém sdílení dat v ekonomice založené na datech, ale budou jejich jádrem. Transformace podniků bude záviset na jejich schopnosti rychle a plošně zavést nové digitální technologie, a to i v ekosystémech odvětví a služeb, které nyní zaostávají.

(9)Demokratický život a veřejné služby budou rovněž zásadním způsobem záviset na digitálních technologiích, a měly by proto být plně dostupné pro každého jako špičkové digitální prostředí nabízející snadno ovladatelné, efektivní a individualizované služby a nástroje s vysokými standardy v oblasti bezpečnosti a ochrany soukromí.

(10)Komise by měla tyto digitální cíle přezkoumat do června 2026 a posoudit, zda stále odpovídají vysoké úrovni ambice digitální transformace, a v případě potřeby je aktualizovat nebo zavést další digitální cíle.

(11)Harmonický, inkluzivní a trvalý pokrok na cestě k digitální transformaci a k dosažení digitálních cílů v Unii vyžaduje komplexní, robustní, spolehlivou, flexibilní a transparentní formu správy a řízení, založenou na úzké spolupráci a koordinaci mezi orgány, institucemi a agenturami Unie a členskými státy. Vhodný mechanismus by měl zajistit koordinaci sbližování a jednotnost a účinnost politik a opatření na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni. Je proto nezbytné stanovit ustanovení týkající se mechanismu monitorování a spolupráce k provádění nařízení o digitálním kompasu.

(12)Tento mechanismus by měl obsahovat posílený systém monitorování za účelem zjišťování nedostatků ve strategických digitálních kapacitách Unie. Měl by rovněž obsahovat mechanismus podávání zpráv, mimo jiné o pokroku při naplňování vize pro rok 2030 a souvisejících digitálních cílů, a obecněji nastínit stav souladu s cíli stanovenými v tomto rozhodnutí. Měl by stanovit rámec spolupráce mezi Komisí a členskými státy s cílem identifikovat řešení slabin a navrhnout cílená opatření pro zjednání účinné nápravy.

(13)Zpráva o stavu digitální dekády by se měla mimo jiné opírat o index digitální ekonomiky a společnosti (dále jen „DESI“), který by měl být používán k sledování pokroku při plnění digitálních cílů. Toto monitorování by mělo zahrnovat analýzu ukazatelů měřících pokrok na úrovni členských států, vnitrostátních politik a iniciativ zaměřených na dosažení záměrů a cílů tohoto rozhodnutí a horizontální a tematické analýzy, které budou sledovat digitální transformaci evropských ekonomik a porovnávat pokrok členských států při jejich plnění. Rozměry a ukazatele indexu DESI by měly být sladěny zejména s digitálními cíli, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí. Pro každý digitální cíl by měly být v prováděcích aktech, jež přijme Komise, stanoveny klíčové ukazatele výkonnosti. Klíčové ukazatele výkonnosti by měly být aktualizovány, je-li to nezbytné k zajištění trvalého účinného monitorování a k zohlednění technologického vývoje. Mechanismus pro sběr dat v členských státech by měl být posílen, aby podrobně vystihoval současný stav pokroku při plnění digitálních cílů a podával informace o příslušných politikách, programech a iniciativách na vnitrostátní úrovni. Komise by na základě přezkumů a podle potřeby měla po konzultaci s členskými státy vypracovat plán, který stanoví budoucí potřeby v oblasti shromažďování údajů. Při nastavení indexu DESI by Komise měla vycházet především z oficiálních statistických údajů získaných v různých průzkumech Unie o informační společnosti. Ke sběru dat pro příslušné ukazatele, které v průzkumech Unie nejsou měřeny, by měla Komise používat zvláštní studie.

(14)Aby byli spolunormotvůrci průběžně informováni o pokroku digitální transformace v Unii, měla by Komise předkládat Evropskému parlamentu a Radě každoroční „zprávu o stavu digitální dekády“, obsahující přehled a analýzu digitální transformace Unie a hodnocení dosaženého pokroku při plnění cílů digitální dekády a digitálních cílů za období do roku 2030. „Zpráva o stavu digitální dekády“, a zejména index DESI, by měly být zahrnuty do evropského semestru, včetně aspektů týkajících se Nástroje pro oživení a odolnost.

(15)Komise by zejména měla informovat o pokroku při plnění digitálních cílů, podrobně popsat stupeň pokroku Unie ve vztahu k plánovaným trajektoriím pro každý cíl, hodnocení úsilí, které je nezbytné pro dosažení každého cíle, včetně nedostatečných investic do digitálních kapacit a zvyšování povědomí o opatřeních potřebných pro zvýšení digitální suverenity. Zpráva by měla rovněž obsahovat hodnocení, jak jsou prováděny příslušné regulační návrhy, a hodnocení opatření podniknutých na úrovni Unie a na úrovni členských států.

(16)Na základě této analýzy by zpráva obsahovala konkrétní doporučované politiky, opatření a kroky. Při doporučení politik, opatření a kroků ve zprávě by Komise měla zohlednit nejnovější dostupná data, přijaté společné závazky, politiky a opatření stanovené členskými státy a také pokrok při provádění doporučených opatření uvedených v dřívějších zprávách a řešených v průběhu ročního cyklu spolupráce. Komise by dále měla vzít v úvahu rozdíly v možnostech jednotlivých členských států přispívat k digitálním cílům a již zavedené politiky, opatření a kroky, které jsou považovány za vhodné pro dosažení cílů, i kdyby se jejich účinky dosud neprojevily v praxi.

(17)Každoroční „zpráva o stavu digitální dekády“ by měla prezentovat plnění digitálních zásad schválených v [uveďte název deklarace].

(18)S cílem zajistit, aby obecné cíle digitální dekády a digitální cíle stanovené v tomto rozhodnutí byly dosaženy a aby všechny členské státy za tímto účelem účinně přispívaly, měla by koncepce a provádění mechanismu monitorování a spolupráce zajišťovat výměnu informací a osvědčených postupů prostřednictvím konstruktivního a inkluzivního dialogu mezi členskými státy a Komisí.

(19)Komise by spolu s členskými státy měla vypracovat plánované trajektorie, které umožní Unii dosáhnout digitálních cílů stanovených v tomto rozhodnutí. Tyto plánované trajektorie by poté měly být členskými státy pokud možno převedeny do vnitrostátních trajektorií. Měly by být vzaty v úvahu a ve vnitrostátních trajektoriích odraženy rozdílné možnosti členských států přispívat k digitálním cílům. Tyto trajektorie by měly pomoci při hodnocení pokroku v průběhu času na úrovni Unie respektive na úrovni členských států.

(20)Aby se zajistilo, že spolupráce mezi Komisí a členskými státy bude efektivní a účinná, měly by členské státy předkládat Komisi národní strategické plány pro digitální dekádu na období do roku 2030 (dále jen „národní strategické plány pro digitální dekádu“), ve kterých budou pokud možno navrženy vnitrostátní trajektorie měřitelné na vnitrostátní úrovni, popsány nástroje přijaté, plánované nebo prováděné s cílem přispět k dosažení obecných cílů tohoto rozhodnutí a digitálních cílů na úrovni Unie. Tyto národní strategické plány pro digitální dekádu by měly být klíčovým nástrojem pro koordinaci politik členských států a pro zajištění předvídatelnosti z hlediska trhu. Členské státy by měly zohlednit příslušné odvětvové iniciativy na úrovni Unie i na vnitrostátní úrovni a zajistit soudržnost s nimi. V průběhu ročního cyklu spolupráce by členské státy mohly navrhovat úpravy svých národních strategických plánů pro digitální dekádu, které mají zohlednit vývoj digitální transformace na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni a reagovat zejména na politiky, opatření a kroky doporučené Komisí.

(21)Pro dosažení cílů programu „Cesta k digitální dekádě“ v oblasti konektivity je klíčová včasná dostupnost rádiového spektra a přístup k němu. Členské státy a uživatelé spektra v této souvislosti požadují předvídatelnost a jistotu, a zároveň časovou flexibilitu (na základě vyvíjejících se potřeb), aby mohli naplánovat milníky pro dostupnost spektra. Zejména v rychle se vyvíjejícím procesu digitální a zelené transformace by včasné informace o budoucí dostupnosti spektra a vstupy pro stanovení jakýchkoli milníků ze strany klíčových zúčastněných stran (jako jsou orgány veřejné správy, průmysl a uživatelé) zvýšily právní jistotu a předvídatelnost u investic.

(22)Jelikož spektrum má zásadní význam pro dosažení digitálních cílů, a zejména bezpečné, výkonné a udržitelné digitální infrastruktury, měly by členské státy informovat také o jimi přijatých a budoucích politikách a opatřeních týkajících se dostupnosti a možností využití rádiového spektra pro stávající uživatele a pro potenciální investory a provozovatele. Aniž je dotčena možnost, aby Komise navrhovala nová strategická zaměření politiky spektra nebo mechanismy podle čl. 4 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972, mohla by Komise v této souvislosti poskytovat vhodné pokyny zaměřené na splnění obecných cílů a digitálních cílů stanovených v tomto rozhodnutí.

(23)Dialog o spolupráci mezi Komisí a členskými státy by měl začít posouzením jejich národních strategických plánů pro digitální dekádu a měl by vycházet z údajů poskytnutých a hodnocení provedených ve zprávě o stavu digitální dekády, a rovněž ze zpětné vazby obdržené příslušnými zúčastněnými stranami.

(24)Následně by spolupráce měla být strukturována v rámci ročního cyklu. Načasování roční spolupráce by mělo vzít v úvahu potřebu reagovat na výsledky dosavadní spolupráce, jakož i opatření, kroky a úpravy národních strategických plánů pro digitální dekádu navržené ve zprávě z následujícího roku.

(25)Aby bylo možné pokročit na cestě k dosažení cílů v souladu s plánovanými trajektoriemi, členské státy, které jsou ve zprávě považovány za státy, jež nedosáhly dostatečného pokroku v dané oblasti, by měly navrhnout nápravná opatření a kroky, které mají v úmyslu uskutečnit na podporu pokroku v této kritické oblasti. Komise a členské státy by dále měly zkoumat, jak politiky, opatření a kroky doporučené ve zprávě z předchozího roku byly členskými státy společně i individuálně řešeny. Členský stát může požádat o zahájení postupu vzájemného hodnocení, aby poskytl jiným členským státům příležitost vyjádřit se k návrhům, které hodlá prezentovat ve svém národním strategickém plánu pro digitální dekádu, zejména pokud jde o jejich vhodnost pro dosažení určitého specifického cíle. Zahájení postupu vzájemného hodnocení v souvislosti s národním strategickým plánem pro digitální dekádu členského státu může navrhnout i Komise.

(26)Komise a jeden nebo více členských států mohou přijímat společné závazky týkající se koordinovaných akcí, které by chtěly podniknout za účelem dosažení cílů, zřizovat projekty pro více zemí a dohodnout se na jakýchkoli dalších opatřeních a krocích na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni k zajištění pokroku na cestě k dosažení cílů v souladu s plánovanými trajektoriemi.

(27)Účinné provádění doporučených politik, opatření a kroků a národních strategických plánů pro digitální dekádu a jejich úprav je rozhodující pro dosažení obecných a digitálních cílů. Nebude-li členský stát tato opatření účinně plnit a jím uvedené důvody, proč tak neučinil, budou považovány za nedostatečné, může Komise přijmout různá doporučení, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise podle Smlouvy. Tato doporučení by měla být zohledněna a měla by doplňovat nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru.