CS Úřední věstník Evropské unie C 54/24

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Vztahy EU-Rusko

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2011/C 54/05)

Zpravodaj: pan VOLEŠ

Na plenárním zasedání ve dnech 17. a 18. února 2010 se Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Vztahy EU-Rusko.

Specializovaná sekce Vnější vztahy, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 23. listopadu 2010.

Na 467. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 8. a 9. prosince 2010 (jednání dne 9. prosince), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 195 hlasy pro, nikdo nebyl proti a 8 členů se zdrželo hlasování.

1. Doporučení

1.1 EHSV vítá Společné prohlášení o Partnerství pro modernizaci přijaté na summitu EU-Rusko v Rostově na Donu (31. května–1. června 2010), v němž je mj. občanská společnost vyzvána k posílení své účasti na spolupráci EU a Ruska prostřednictvím rozvinutějšího dialogu. Vztahy EU-Rusko mají strategický význam pro obě strany a měly by se zakládat na vzájemné důvěře. Občanské společnosti EU a Ruska by měly zahájit spolupráci a přispívat k provádění iniciativy Partnerství pro modernizaci. EHSV je připraven k tomuto aktivně přispívat.

1.2 Pokud jde o společné prostory, podporuje EHSV stávající strukturu, avšak vyzývá k většímu zapojení občanské společnosti na obou stranách při prezentaci jejich postojů a iniciativ v různých oborech.

1.3 EHSV navrhuje, aby byly více zapojeny příslušné zainteresované strany do dialogu o hospodářských a obchodních vztazích a aby byla zvážena možnost zřídit široce reprezentativní podnikatelské fórum EU-Rusko.

1.4 EHSV podporuje snahy o rychlý pokrok v jednáních o zjednodušení a uvolnění vízového režimu.

1.5 Do konzultací mezi EU a Ruskem na téma lidských práv by mělo být zapojeno více nestátních subjektů. EHSV je připraven připojit se k této platformě.

1.6 Mělo by existovat více platforem, kde by organizace občanské společnosti z EU a Ruska mohly přispívat k sledování a monitorování vztahů EU-Rusko. Takovým nástrojem by mohlo být Fórum občanské společnosti EU a Ruska podobně jako Fórum občanské společnosti Východního partnerství.

1.7 EHSV vyzývá k posílení kontaktů mezi lidmi a výměn v oblasti vzdělávání a mezikulturního dialogu jako nástroje ke zlepšení vzájemného porozumění a důvěry.

1.8 Postoj členských států vůči Rusku by měl být více koordinován tak, aby EU mluvila jedním hlasem a stanovila si smělé, avšak realistické cíle, a současně zajistila dostatečnou flexibilitu.

1.9 EHSV považuje za zásadní členství Ruska ve WTO, plně podporuje tento proces a přeje si, aby byl co nejdříve završen.

1.10 EU by měla přezkoumat pravidla finanční podpory pro nevládní organizace prostřednictvím Evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, jenž je postaven na vysokém podílu spolufinancování, které řadě ruských nevládních organizací brání ve využití těchto grantů.

1.11 EHSV doporučuje vyhledávat příležitosti k zapojení Ruska do širokých regionálních projektů, které by se projednávaly se zeměmi Východního partnerství, zejména v oblasti životního prostředí, veřejného zdraví, dopravy a energetické účinnosti. Ruská občanská společnost by měla být vyzvána k účasti na schůzích různých platforem Fóra občanské společnosti Východního partnerství, kde by se diskutovalo o takových projektech ve společném zájmu EU, Východního partnerství a Ruska. Doporučuje rovněž důraznější zapojení občanské společnosti do provádění politiky Severní dimenze, strategie pro region Baltského moře, černomořské synergie a dalších relevantních iniciativ.

1.12 EHSV znovu připomíná svůj návrh začlenit do nové dohody zřízení nového smíšeného orgánu občanské společnosti EU a Ruska.

1.13 EHSV zřídí zvláštní kontaktní skupinu pro vztahy EU-Rusko a bude pokračovat v rozvíjení vztahů s Občanskou komorou Ruské federace (OKRF); zároveň bude navrhovat, aby se společných činností účastnily i další organizace občanské společnosti, které nejsou zastoupeny v OKRF.

2. Vztahy EU-Rusko: současný stav

2.1 Vztahy EU-Rusko prodělaly v posledních dvou desetiletích několik vln zlepšení a ochlazení. Válečný konflikt Ruska a Gruzie v srpnu 2008 a spory o dodávkách plynu mezi Ruskem a Ukrajinou v lednu 2009 měly negativní dopad na vzájemné vztahy. Obě strany však pokračují v úsilí o nalezení východiska z této slepé uličky. Hlavním cílem tohoto stanoviska je předložit doporučení EHSV týkající se možností zlepšení vztahů EU-Rusko a způsobů, jimiž by občanská společnosti EU i Ruska mohla přispět k plnění tohoto cíle.

2.2 V červnu 2008 bylo v Chanty-Mansijsku rozhodnuto o zahájení rozhovorů o nové dvoustranné dohodě mezi EU a Ruskem, která by měla nahradit Dohodu o partnerství a spolupráci z roku 1994, a rozhovory samé pak byly formálně zahájeny v červenci 2008. Obě strany přistoupily k vyjednávacímu procesu s odlišným důrazem na povahu nové dohody. EU chce uzavřít souhrnnou a podrobnou strategickou dohodu, zatímco ruská strana dává přednost uzavření základní rámcové politické dohody, na niž by navázaly podrobné odvětvové dohody v odvětvích v zájmech Ruska (1).

2.3 V polovině listopadu 2010 bylo zahájeno 12. kolo jednání mezi EU a Ruskou federací, která probíhají v pracovních skupinách odpovídajících společným prostorům. Ke stávajícím výsledkům jednání přistupuje Evropská komise s rezervovaným optimismem; je však stále příliš brzy na odhady, kdy by rozhovory o nové dohodě mohly být dokončeny.

2.4 Pomalý postup probíhajících jednání o nové dohodě odráží odlišnost postojů obou stran ke vzájemným vztahům. EU podporuje komplexní společenskou, politickou a ekonomickou modernizaci po vzoru evropského acquis a evropských institucí. Rusko si naopak přeje, aby se k němu přistupovalo jako k suverénní světové velmoci s vlastním přístupem k demokracii, lidským právům a hospodářským a bezpečnostním zájmům (2). Tuto úlohu Rusko hraje za použití všech dostupných výhod – zásobování zemním plynem a ropou, kapacita jaderných zbraní, vesmírné programy atd., včetně svého postavení v mezinárodních organizacích, např. Radě bezpečnosti OSN, Šanghajské organizaci pro spolupráci, SNS, G-20 a dalších. Mezinárodní projekce uvedených ambicí je však omezená vzhledem k oslabeným socioekonomickým podmínkám v současném Rusku (3).

2.5 EU a Rusko se značně liší v postoji k případným změnám struktury evropské bezpečnosti. Rusko chce revidovat evropskou bezpečnostní strukturu, jak se ukázalo v ruském návrhu na uzavření nového Evropského paktu o bezpečnosti, jejž přednesl prezident Dmitrij Medveděv v červnu 2008.

2.6 Hluboké rozdíly panují též na poli energetické bezpečnosti. Rusko hlavní dodavatel zemního plynu a ropy pro EU chce dosáhnout zvláštního postavení, a to včetně přednostního postavení ruských energetických společností a jejich přístupu na trh EU a uznání svého zvláštního postavení a svých zájmů v energetických odvětvích Běloruska a Ukrajiny (4). Rusko v srpnu 2009 vystoupilo ze Smlouvy o energetické chartě. EU považuje Smlouvu o energetické chartě za základ jakékoli další liberalizace svého energetického trhu, včetně otevřenosti vůči ruským energetickým společnostem. Nedávná iniciativa prezidenta Medveděva k uzavření nové Smlouvy o globální energetické bezpečnosti, jež by nahradila Smlouvu o energetické chartě, byla adresována členským státům G-20 a nikoli výhradně EU, ačkoli EU zůstává v energetice pro Rusko klíčovým obchodním partnerem.

2.7 Rusko se snaží své zájmy vůči EU řídit rozvíjením zvláštních vztahů s tradičními evropskými „velmocemi“. Členské státy EU samozřejmě udržují s Ruskem vlastní bilaterální vztahy založené na svých tradicích a zájmech, je však důležité pracovat na zajištění toho, aby postoje a činnosti těchto států byly více koordinovány při formulaci celkové politiky EU vůči Rusku. Nová Lisabonská smlouva posílila společnou bezpečnostní a zahraniční politiku EU a udělila EU nové pravomoci v oblasti energetické bezpečnosti.

2.8 Rusko a EU mají odlišné postoje také k Východnímu partnerství, jež Rusko považuje za pokus o rozšíření sféry vlivu EU. EU pak Východní partnerství považuje za nástroj sdílení společných hodnot a norem s východními sousedy, neboť jejich zavádění vede k jejich hospodářské a sociální modernizaci a přispívá k bezpečnosti a stabilitě celého evropského kontinentu.

2.9 Spolupráce mezi EU a Ruskem se velmi zlepšila v rámci politiky Severní dimenze, kterou sdílejí EU, Rusko, Norsko a Island. Bylo dosaženo hmatatelných výsledků v partnerských projektech v oblasti životního prostředí, veřejného zdraví, kultury, dopravy a infrastruktury. EHSV trvale přispívá k provádění této politiky a zdůrazňuje význam zapojení občanské společnosti do ní, např. ve stanovisku k politice Severní dimenze (5).

2.10 Navzdory výše uvedeným nedorozuměním a obtížím převažuje jak v EU, tak v Rusku obecné vzájemné porozumění nad strategickým významem dvoustranných vztahů. Politická vůle dosáhnout vyššího stupně dvoustranných vztahů byla jasně demonstrována v závěrech summitu EU-Rusko v Rostově na Donu (31. května–1. června 2010), včetně Společného prohlášení o iniciativě Partnerství pro modernizaci. (6)

3. Poučení ze společných prostorů

3.1 Obecná zjištění

3.1.1 Institucionalizovaný dialog pod hlavičkou společných prostorů (7) umožnil nejintenzivnější dialog, jaký kdy EU zažila v dějinách svých vnějších vztahů s jakoukoli třetí zemí. Pro jednání o nové dohodě mezi EU a Ruskem bychom si měli vzít následující ponaučení ze stávající spolupráce v rámci společných prostorů EU-Rusko: (8)

— struktura společných prostorů (SP) je zavedeným institucionálním rámcem k udržování širokého spektra politických a odvětvových dialogů mezi EU a Ruskem, a měla by být zachována;

— navzdory několika pozitivním příkladům pokroku dosaženého v odvětvových otázkách přinesly SP spíše skromné výsledky v porovnání s původními očekáváními na obou stranách;

— ke zlepšení dialogu a spolupráce je zapotřebí větší politická vůle, vzájemná důvěra a schopnost obou stran dohodnout se na pojmech a hodnotách, včetně vzájemně dohodnutých standardů.

3.2 Společný hospodářský prostor

3.2.1 Cílem EU při zřizování společného hospodářského prostoru (SHP) bylo vytvořit otevřený a integrovaný trh mezi EU a Ruskem. Postup k naplnění tohoto cíle je pomalý a zóna volného obchodu se jeví jako poměrně vzdálená realita. Je nutné, aby se Rusko stalo členem WTO, a EHSV vítá přání ruské strany dokončit přistoupení k WTO co nejdříve. Vytvoření celní unie s Kazachstánem a Běloruskem však vyvolalo otázky, jaký vliv bude toto rozhodnutí mít na jednání s WTO.

3.2.2 V rámci SHP probíhá víceúrovňový dialog v mnoha oblastech, který zahrnuje četné aspekty hospodářské, finanční a průmyslové problematiky (9). EHSV doporučuje, aby dialog v rámci SHP pokrýval také zaměstnanost a sociální politiku se zapojením sociálních partnerů, již dosud nebyli zahrnuti do vyjednávacího procesu. V úvahu je přitom rovněž třeba vzít omezené pravomoci EU v těchto oblastech. Zvláštní pozornost by měla být věnována otázkám veřejného zdraví, včetně sanitárních a fytosanitárních opatření a ochrany spotřebitele.

3.2.3 K institucionálnímu zapojení podniků do SHP slouží Kulatý stůl průmyslových podnikatelů EU-Rusko. Kromě pozitivních prvků silné podpory hlubší ekonomické integrace ze strany podnikatelských subjektů na obou stranách však dosud nejsou plně funkční některé pracovní skupiny vytvořené s cílem usnadnit dialog EU a Ruska o regulačních a průmyslových otázkách (10) a doporučení a návrhy nenacházejí odezvu u politiků a státní správy. Širší a systematičtější zapojení příslušných zainteresovaných stran do vyjednávacího procesu by pomohlo určit a odstranit „umělé“ překážky stojící v cestě vzájemnému obchodu a investicím. Je třeba uvést do praxe nástroje na podporu účasti uvedených subjektů. Takovým nástrojem by se mohlo stát Podnikatelské fórum EU-Rusko, které by sdružovalo hlavní hospodářské a podnikatelské subjekty.

3.2.4 Hlavním cílem všech pracovních skupin v SHP by mělo být odstraňování překážek bránících rozvoji obchodu a investic, prevence protekcionismu, zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a vyjednání harmonizace právních předpisů a norem. EHSV vyzývá k tomu, aby byl položen větší důraz na pokrok a posílení kapacit Ruska k realizaci změn v právních předpisech a praxi. Lisabonská smlouva kromě toho uděluje EU pravomoc v oblasti investic, což zahrnuje jak jejich právní úpravu, tak ochranu. V této souvislosti by EU měla do nové dohody, jež nahradí dohodu o partnerství a spolupráci a bude ji aktualizovat, začlenit podstatná ustanovení o investicích, včetně ustanovení o rovném a spravedlivém zacházení, a zvláště pak hodnověrné a spolehlivé rozhodčí doložky, jež by chránily vztahy mezi investorem a státem.

3.2.5 Finanční nástroje EU vyčleněné na podporu spolupráce v této oblasti by měly být více napojeny na politiky a jejich využití musí být zjednodušeno z hlediska administrativních postupů. Je třeba posílit prováděcí a vyhodnocovací fázi procesu. Zejména svěřenecké fondy na malé projekty by měly být vytvářeny za pomoci zjednodušených postupů tak, aby prostředky byly dostupné pro širší cílové skupiny a instituce včetně žen v podnikání, malých a středních podniků, sociální ekonomiky a aby byly využity na malé, ale konkrétní projekty zaměřené na výsledky (11). Případné omezení dostupných prostředků by měla kompenzovat vyšší míra spolufinancování ze strany Ruska, které by mělo mít větší vliv a silnější postavení v příslušných programech a projektech.

3.3 Společný prostor svobody, bezpečnosti a práva

3.3.1 Oblast svobody, bezpečnosti a práva je velmi důležitá, neboť zahrnuje otázky demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod. Obě strany mají společný zájem řešit problémy, jako jsou organizovaný zločin, terorismus, drogy a nelegální přistěhovalectví.

3.3.2 Jedním z hlavních témat jednání je vízová politika a politika v oblasti zpětného přebírání osob. EHSV požaduje, aby v tomto dialogu byly zohledněny postoje občanské společnosti ke zjednodušení postupů vystavování víz pro podnikatele, organizace občanské společnosti a studenty, k vystavování víz pro vícenásobný vstup pro obyvatele příhraničních oblastí, ke snížení nebo zrušení vízových poplatků, registraci občanů jiných zemí a její zjednodušení a vyrovnanému a nediskriminujícímu provádění pravidel pro udělování povolení k práci a pobytu. Zároveň je však třeba respektovat pravomoci členských států v těchto záležitostech. EHSV podporuje rychlé zjednodušení a uvolnění vízového režimu realizací vzájemně smluvených závazků.

3.3.3 EU musí pokračovat v úsilí o zapojení dalších nestátních subjektů do konzultací EU a Ruska týkajících se lidských práv.

3.4 Společný prostor vnější bezpečnosti

3.4.1 Společné snahy EU a Ruska na poli vnější bezpečnosti jsou omezené. EU by rozhodně měla usilovat o zapojení Ruska do společných aktivit zaměřených na zachování bezpečnosti, a to na základě pozitivní zkušenosti ze společných misí v zemích západního Balkánu a v Čadu.

3.4.2 EU byla Ruskem pozvána k vyjednávání o urovnání jeho konfliktu s Gruzií, který propukl v srpnu 2008. Rusku stále zbývá splnit všechny závazky vyplývající z dohod uzavřených 12. srpna a 8. září 2008. Pozorovatelská mise Evropské unie (EUMM) je nezbytným faktorem úsilí o stabilizaci v Gruzii. Přístup EUMM na území Abcházie a Jižní Osetie zůstává klíčovou, byť dosud nenaplněnou součástí jejího mandátu. Spolupráce Ruska tak nabývá zásadního významu.

3.4.3 Navzdory odlišnému vidění bezpečnosti v Evropě a ve světě by obě strany měly i nadále udržovat dvoustranný dialog o bezpečnosti a dialog, jenž probíhá především ve stávajících mezinárodních institucích, jež by měly být využity k jednáním o vztazích EU a Ruska: OSN, Rada Evropy, OBSE a Rada NATO-Rusko.

3.4.4 EU nemůže ve svých vztazích s Ruskem zanedbat zájmy svých východních sousedů a naopak a musí zůstat pevná ve svém závazku napomáhat transformaci těchto východních partnerů.

3.4.5 Jednotnost v klíčových otázkách (vztahy s Ruskem, energetická politika, vztahy s východními partnery) posílí postavení EU ve vztahu k Ruské federaci. EU by měla začít tím, že bude vystupovat jednotně.

3.4.6 Zatímco dochází k setkáním na oficiální úrovni, organizace občanské společnosti, výzkumná střediska a skupiny expertů z EU a Ruska spolupracují stále jen na malém množství témat. Nedostatečné kontakty a malá spolupráce vedou ke stereotypnímu vnímání zájmů a záměrů „toho druhého“. Dvoustranný dialog občanské společnosti by proto měl být přínosem pro hledání nového přístupu k otázkám společného zájmu, jako je mezinárodní terorismus a jeho kořeny.

3.5 Společný prostor pro výzkum, vzdělávání a kulturu

3.5.1 Tento společný prostor může sloužit jako příklad nejúspěšnější spolupráce EU a Ruska, kde silně převažují projekty z oblasti exaktních věd.

3.5.2 Znamením úspěchu je aktivní účast obou stran, kterou dokládají programy a dostupné fondy i přístup jdoucí zdola nahoru, což znamená ponechat vědcům volbu struktury a nejvhodnější formy jejich práce (12).

3.5.3 Na druhé straně tento úspěch stojí v kontrastu s poměrně omezenou mobilitou v oblasti vzdělávání, kde došlo k určitým výměnám, např. prostřednictvím programů Tempus a Erasmus Mundus. Panují také potíže se sběrem dalších informací o fungování pracovních skupin. Měla by se věnovat větší pozornost hnutí mládeže a mezikulturním výměnám. Občanská společnost by měla být více zapojena také do jednání o dohodách v tomto společném prostoru a do jejich monitorování, aby mohla sledovat účinnost výzkumných projektů ve znalostní společnosti.

4. Současný stav občanské společnosti v Rusku

4.1 Dostupné poznatky o stavu ruské občanské společnosti a o sociálním a občanském dialogu (13) svědčí o tom, že dosud plně neodpovídá evropským standardům, její postavení a vliv se však od našeho posledního hodnocení vztahů mezi EU a Ruskem (14) částečně zlepšily.

4.2 Oficiálním orgánem zastupujícím občanskou společnost v Rusku se stala Občanská komora Ruské federace (OKRF), založená roku 2006. Komora byla založena výnosem prezidenta, jenž jmenuje jednu třetinu jejích členů. Komora si vydobyla postavení platformy k vyjádření postojů občanské společnosti k důležitým otázkám v celostátním a regionálním měřítku – v mnoha regionech byly zřízeny místní komory. Komora předkládá doporučení, komentuje legislativní návrhy a provádí analýzy odvětví a situace v regionech. Stanoviska komory jsou někdy velmi otevřená a kritická k vládní politice (15).

4.3 Podle Zprávy o stavu občanské společnosti v Ruské federaci za rok 2009, (16) kterou zveřejnila OKRF, dosáhly neziskové nevládní organizace (NNO) registrované v Rusku počtu 670 tisíc právních subjektů. V období let 2004 až 2009 jejich celkový počet poklesl o 17 %. OKRF doporučuje změnit klasifikaci NNO a používat metodiku OSN, která mezi nevládní organizace neřadí instituce založené státními úřady.

4.4 Podle oboru činnosti se největší část nevládních organizací věnuje sociálním záležitostem (54 %); následují věda a vzdělávání (44 %), ochrana práv (42 %), charitativní činnost (39 %), cestovní ruch a sport (32 %), kultura (30 %), informace (27 %), zdraví (22 %), životní prostředí (12 %), obecní záležitosti (9 %), náboženství (9 %), ekonomika (6 %), bydlení (5 %) a ostatní (5 %).

4.5 OKRF navázala vztahy se zahraničními partnerskými organizacemi včetně EHSV (Memorandum o porozumění z roku 2008), stala se členem AICESIS a pořádala schůzi jeho představenstva v prosinci 2009. Vztahy mezi EHSV a OKRF byly od té doby posíleny prostřednictvím společných seminářů na témata společného zájmu a přijetím společných závěrů jako výsledku těchto seminářů (17).

4.6 Ruské vedení si rostoucí měrou uvědomuje, že bez zapojení občanské společnosti nebude možné realizovat strategický cíl modernizace Ruska. V posledním roce bylo přijato několik změn stávající legislativy s cílem zlepšit stav občanské společnosti, včetně uvolnění restrikčních opatření na činnost nevládních organizací financovaných ze zahraničí.

4.7 Navzdory narůstajícímu pochopení úlohy organizované občanské společnosti pro modernizaci ruského politického systému je ke splnění tohoto cíle stále ještě dlouhá cesta.

4.8 Sociální dialog mezi sociálními partnery probíhá na národní úrovni v ruském tripartitním výboru pro regulaci sociálních a pracovních vztahů. Obecné dohody jsou vyjednávány mezi všeruskými odborovými svazy a sdružením zaměstnavatelů za účasti vlády. Kolektivní smlouvy jsou obvykle uzavírány v podnicích, kde jsou zástupci odborových svazů, spory však někdy vedou ke stávkám. Rusko ratifikovalo většinu úmluv MOP, je však zásadní, aby tyto úmluvy byly plně dodržovány.

4.9 Zaměstnavatelé jsou zastoupeni Ruským svazem průmyslníků a podnikatelů (RSPP) coby nezávislou nevládní organizací. Svaz zastupuje více než 120 regionálních aliancí a průmyslových sdružení klíčových hospodářských odvětví a aktivně vystupuje jako sociální partner v ruském tripartitním výboru. Může iniciovat návrhy nových právních předpisů a trvale usiluje o zlepšení stávající legislativy týkající se hospodářství a podnikání. Svaz úzce spolupracuje s organizací BusinessEurope a podporuje zlepšení obchodních vztahů mezi Ruskem a EU a jejími členskými státy.

4.10 Vedle RSPP existují další organizace zastupující podnikatele a zaměstnavatele, jako jsou Obchodní a průmyslová komora Ruské federace (18), Sdružení ruských manažerů, Opora Rossii (sdružení malých a středních podniků) a jiné. Tyto organizace jsou zastoupeny v OKRF.

4.11 Odbory zastupují dvě odborové organizace: Federace nezávislých odborových svazů Ruska FNPR a Konfederace práce Ruska KTR. Obě jsou členy Mezinárodní konfederace odborových svazů ITUC a její evropské regionální organizace PERC – Panevropské regionální rady (19).

4.12 EHSV je znepokojen problémy, se kterými se odbory v Rusku setkávají a které se v posledních letech prohloubily. Svobodné odbory považují za nejpalčivější problém nedostatečné dodržování základních práv pracovníků na sdružování, kolektivní vyjednávání a na stávku. Existují zjevné případy nepokrytého tlaku na odbory a jejich členy a vedení, které brání jejich právní činnosti, a také případy diskriminace. Neexistuje účinná právní ochrana pracovníků ze strany státních úřadů odpovědných za vymáhání pracovního práva.

4.13 Existuje široké spektrum nevládních organizací. Oblast jejich činnosti je popsána v odstavci 4.4. Organizace zabývající se ochranou lidských práv stojící v opozici vůči vládě (20) se potýkají s různými formami obstrukcí, tlaků a hrozeb. Lokální nevládní organizace zastupující spotřebitele, ochránce životního prostředí, sociální ekonomiku, mládež atd. (21) čelí ponejvíce potížím s financováním. Vedle organizací občanské společnosti působících na federální úrovni existují tisíce nevládních organizací s regionálním a místním záběrem, z nichž některé jsou vystaveny bojkotu či nepřívětivému postoji místních orgánů.

5. Návrhy EHSV na zlepšení vztahů mezi EU a Ruskem

5.1 Obecné návrhy

5.1.1 Panuje silná potřeba nastolit vzájemnou důvěru mezi Ruskem a EU – jde o úkol především pro politické představitele, ale také pro občanskou společnost na obou stranách, jež musí v tomto procesu sehrát významnou podpůrnou úlohu. Bez důvěry bude sotva možný další pokrok jednání mezi EU a Ruskem o nové smlouvě a rozvoj dialogu v rámci struktury společných prostorů.

5.1.2 Na straně EU by pokroku ve vztazích EU s Ruskem obecně a konkrétně při budování čtyř společných prostorů mohly napomoci společný přístup dohodnutý mezi členskými státy, jasnější cíle, realistické ambice a vyšší flexibilita.

5.1.3 Vztah EU a Ruska potřebuje nový politický impuls, jenž by oběma stranám umožnil oživit spolupráci a obnovit smysl strategického partnerství. Program Partnerství pro modernizaci (PM) dohodnutý 1. června 2010 na summitu v Rostově na Donu by EU měla považovat za balíček návrhů spolupráce zaměřený do budoucna. Tyto návrhy by měly dát nový impuls k rozvíjení vztahů EU-Rusko, vycházející ze zkušeností se společnými prostory, který by zároveň doplňoval nabídku na Východní partnerství, již učiněnou šesti východoevropským zemím.

5.1.4 EHSV vítá skutečnost, že program Partnerství pro modernizaci zahrnuje nejen technologické a ekonomické aspekty, ale také podporu kontaktů mezi lidmi a posílení dialogu s občanskou společností na podporu účasti jednotlivců a podniků. Jsme přesvědčeni, že modernizace ruské společnosti nelze dosáhnout bez zvláštního důrazu na otázky lidských práv, demokracie, boje proti korupci, právního státu, svobody médií, sociálního dialogu a posilování úlohy občanské společnosti v přípravě, provádění a monitorování dopadu nutných reforem.

5.1.5 Ke zvýšení přístupnosti a operativnosti pomoci EU ve prospěch činnosti ruských nevládních organizací EHSV doporučuje zvážit možné snížení současného 20 % požadavku spolufinancování pro ruské nevládní organizace, jež chtějí požádat o podporu v rámci grantového programu evropského nástroje pro demokracii a lidská práva. Požadované spolufinancování u grantů z evropského nástroje pro demokracii a lidská práva podstatně omezuje spektrum ruských nevládních organizací, které by se mohly stát příjemci podpory EU.

5.1.6 Ruské obavy z iniciativy Východní partnerství by neměly znamenat, že EU nemůže navrhovat a hledat spolupráci a partnerství s Ruskem v konkrétních regionech a regionálních projektech – pod podmínkou rovné a konstruktivní účasti jejich společných sousedů. V této souvislosti by měla být zohledněna doporučení vyplývající ze stanovisek EHSV k tématům Severní dimenze (5), strategie pro region Baltského moře (22), černomořská synergie (23), Východní partnerství (24) a strategie pro dunajský region. Je důležité, aby cíle dohodnuté Evropskou unií s východními partnery a cíle sjednané s Ruskem byly co nejkompatibilnější. Odvětvové dialogy s Ruskou federací a akční plány dohodnuté s východními partnery by měly v zásadě jít stejným směrem, ačkoli se budou velmi pravděpodobně lišit co do rozsahu a ambicí.

5.1.7 EU, Ruská federace a jejich společní sousedé by měli připravit zastřešující projekty v oblastech, jako je energetická politika, rozvoj infrastruktury, správa hranic, životní prostředí a sbližování norem, které by pomohly překonat dělící linie, jež by mohly vzniknout při provádění Východního partnerství.

5.1.8 Občanská společnost by měla být zapojena do určení projektů v zájmu EU, zemí Východního partnerství a Ruska a organizace ruské občanské společnosti by měly být přizvány do příslušných pracovních skupin v rámci Fóra občanské společnosti Východního partnerství vždy, když se bude diskutovat o otázkách s významem pro celý region. Obdobné Fórum občanské společnosti EU-Rusko by se mohlo stát nástrojem zapojení organizací ruské občanské společnosti do rozvíjení vztahů mezi EU a Ruskem.

5.2 Úloha EHSV

5.2.1 EHSV a ruské nezávislé organizace občanské společnosti by měly být přizvány ke konzultacím mezi EU a Ruskem na téma lidských práv, které probíhají od roku 2005.

K posílení interakce mezi evropskou a ruskou občanskou společností by se měly učinit následující kroky:

5.2.2.1 Vytvořit ve specializované sekci REX EHSV novou kontaktní skupinu, která by se věnovala vztahům EU-Rusko.

5.2.2.2 Navrhnout vytvoření smíšeného orgánu občanské společnosti mezi EHSV a ruskou občanskou společností jako jeden z bodů budoucí dohody mezi EU a Ruskem. Jeho hlavním cílem by měl být příspěvek občanské společnosti k rozvíjení spolupráce mezi EU a Ruskem.

5.2.3 Měly by pokračovat a rozvíjet se vztahy s Občanskou komorou Ruské federace a posilování dialogu tak, aby se stal trvalým a pravidelným. Zároveň by EHSV měl požádat ruskou stranu, aby ke společným aktivitám přizvala i zástupce ostatních organizací občanské společnosti, které v současné době nejsou zastoupeny v OKRF.

5.2.4 EHSV by měl i nadále přispívat k existujícím kontaktům mezi evropskou a ruskou občanskou společností v rámci politiky Severní dimenze, strategie pro region Baltského moře, černomořské synergie a dalších relevantních regionálních iniciativ.

V Bruselu dne 9. prosince 2010 Předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Schůzka zástupců EHSV s místopředsedou vlády Ruské federace panem Alexandrem Žukovem dne 29. června 2010.

(2) Viz Národní bezpečnostní strategie Ruské federace do roku 2020, schválená výnosem prezidenta Ruské federace č. 537 dne 12. května 2009.

(3) Národní bezpečnostní strategie Ruské federace do roku 2020, schválená výnosem prezidenta Ruské federace č. 537 dne 12. května 2009. Viz část 2 Moderní svět a Rusko: současný stav a vývojové trendy, s. 4–8 a část 9 Strategická stabilita a rovné strategické partnerství, s. 29–31.

(4) Energetická strategie Ruska na období do roku 2030, schválená dekretem vlády Ruské federace č. 1715-r dne 13. listopadu 2009. Viz část 9 Zahraniční energetická politika, s. 55–58.

(5) Úř. věst. C 309, 16.12.2006, s. 91–95.

(6) Mezi prioritní oblasti Partnerství pro modernizaci budou patřit: rozšíření investičních příležitostí v klíčových odvětvích, která jsou hnací silou růstu a inovací, posílení a prohloubení dvoustranných obchodních a hospodářských vztahů a podpora malých a středních podniků; podpora sblížení technických předpisů a norem a důsledné vymáhání práv duševního vlastnictví; zlepšení dopravy; podpora udržitelné nízkouhlíkové ekonomiky a energetické účinnosti a mezinárodní jednání o boji proti změně klimatu; posílení spolupráce na poli inovací, výzkumu a vývoje a vesmíru, zajištění vyrovnaného rozvoje prostřednictvím řešení regionálních a sociálních dopadů restrukturalizace hospodářství; zajištění efektivního fungování justice a posílení boje proti korupci; podpora vztahů mezi národy; posílení dialogu s občanskou společností na podporu účasti jednotlivců a podniků.

(7) V květnu 2003 se EU a Rusko dohodly na nové strukturované formě spolupráce v rámci čtyř společných prostorů: společný hospodářský prostor, společný prostor svobody, bezpečnosti a práva, společný prostor vnější bezpečnosti, společný prostor pro výzkum, vzdělávání a kulturu. V květnu 2005 obě strany vyjednaly balíček cestovních map k provádění společných prostorů. Viz také http://ec.europa.eu/external_relations/russia/docs/commonspaces_prog_report_2009_en.pdf.

(8) Viz Searching for New Momentum in EU-Russia Relations. Agenda, Tools and Institutions. Bratislava: Research Centre of the Slovak Foreign Policy Association, 2009.

(9) V SHP figurují tyto hlavní pracovní skupiny: Doprava, Politika průmyslu a podnikání, Regulační dialog o průmyslových produktech, Vesmír, Informační společnost, Zemědělství, Rybolov, Makroekonomická politika, Finanční služby, Energetika, Veřejné zakázky, Životní prostředí, Usnadňování obchodu, Právo duševního vlastnictví, Investice, Meziregionální spolupráce, Statistika, Makroekonomické a finanční záležitosti.

(10) Např. pracovní skupiny vč. podskupin pro obory, jako jsou stavebniny, strojírenství a elektrická zařízení, hodnocení souladu a standardizace, letectví a kosmonautika, hospodářská soutěž nebo veřejné zdraví.

(11) Světový obchod, spravedlivý obchod, spravedlivá hospodářská soutěž, přístup ke spravedlnosti, ochrana údajů a soukromí, udržitelnost, energetická účinnost, dodávky vody, vzdělávání spotřebitelů, e-obchod, potravinová politika, kolektivní akce, zdraví, zodpovědnost za vadné výrobky a nekvalitní služby, finanční otázky, telekomunikace, smluvní podmínky atp.

(12) Existují následující pracovní skupiny v oblasti zdraví, potravin, zemědělství a biotechnologií, nanotechnologií a nových materiálů, energetiky, aeronautiky a životního prostředí, jaderného štěpení a jaderné fúze, informačních a komunikačních technologií, sedm skupin pak bylo vytvořeno v oblasti vesmírné spolupráce.

(13) Zpráva o stavu občanské společnosti v RF zveřejněná OKRF v roce 2009 http://www.oprf.ru/documents/1151/1256/, Briefing paper GŘ Relex pro Evropský parlament z února 2009.

(14) Úř. věst. C 294, 25.11.2005, s. 33–37.

(15) Viz internetové stránky Občanské komory Ruské federace včetně seznamu dokumentů (stanoviska, monitorovací zprávy, intervenční opatření atd.): http://www.oprf.ru. Hlavní úspěchy intervenčních opatření ve vztahu k státním úřadům na federální a regionální úrovni viz sloupec „We did it!“: http://www.oprf.ru/ru/press/984/.

(16) Viz pozn. pod čarou č. 13.

(17) Informace o společných seminářích a text společných závěrů jsou k dispozici na: http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-russia-june-2010.

(18) Obchodní a průmyslová komora Ruské federace je členem Eurochambers.

(19) Předseda FNPR byl právě zvolen předsedou PERC. Generální tajemník Evropské konfederace odborových svazů je podle jejího statutu rovněž generálním tajemníkem panevropské regionální rady (PERC).

(20) Mezi ty nejvýznamnější patří Středisko pro rozvoj demokracie a lidských práv, Institut Ruska pro lidská práva, Hnutí mládeže za lidská práva, nadace Public Verdict, Nadace na ochranu glasnosti, Sdružení GOLOS na ochranu práv voličů, Human Rights Watch (ruská pobočka), Memorial (skupina pro lidská práva), SOVA atd.

(21) Patří sem Meziregionální organizace automobilistů Svoboda volby, Greenpeace Russia, Bellona (ochrana životního prostředí), Institut kolektivní akce, Hnutí proti nelegální migraci, Pamjat (ochrana historických památek a záznam dějin), Ruská ortodoxní církev, Společnost rusko-čečenského přátelství, Analyticko-informační středisko SOVA, Svaz výborů matek vojáků, Světový fond na ochranu přírody (ruská pobočka).

(22) Úř. věst. C 277, 17.11.2009, s. 42–48.

(23) Úř. věst. C 27, 3.2.2009, s. 144–151.

(24) Úř. věst. C 277, 17.11.2009, s. 30–36.