EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 28.10.2020 COM(2020) 686 final SDĚLENÍ KOMISE COVID-19

Pokyny týkající se osob osvobozených od dočasného omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o provádění doporučení Rady 2020/912 ze dne 30. června 2020



SDĚLENÍ KOMISE SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ A RADĚ COVID-19

Pokyny týkající se osob osvobozených od dočasného omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, pokud jde o provádění doporučení Rady 2020/912 ze dne 30. června 2020 I.Úvod Dne 30. června 2020 přijala Rada doporučení 2020/912 o dočasném omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a o možném zrušení tohoto omezení. Doporučení uvádí, že v případě, že se na některou třetí zemi dočasná cestovní omezení vztahují i nadále, měly by být od cestovního omezení bez ohledu na účel cesty osvobozeny tyto kategorie cestujících: a) občané Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 SFEU a státní příslušníci třetích zemí, kteří na základě dohod mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a těmito třetími zeměmi na straně druhé požívají práva volného pohybu rovnocenná právům občanů Unie, jakož i jejich rodinní příslušníci; a b) státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty podle směrnice o dlouhodobém pobytu, a osoby, které mají právo na pobyt na základě jiných směrnic EU nebo vnitrostátních právních předpisů, nebo osoby, které jsou držiteli vnitrostátních dlouhodobých víz, jakož i jejich rodinní příslušníci. Kromě toho by měly být povoleny nezbytně nutné cesty pro konkrétní kategorie cestujících s nezbytnou funkcí či potřebou, uvedené v příloze II doporučení. Z diskuze během jednání Rady u kulatého stolu na pracovní úrovni ohledně integrovaných opatření EU pro politickou reakci na krize (IPCR) konaného dne 14. září 2020 vyplynulo, že je potřeba další vyjasnění prostřednictvím výkladových pokynů. Tyto pokyny vycházejí z informací a zpětné vazby od členských států a také od předsednictví Rady. Tento dokument přináší pokyny pro provádění doporučení Rady, pokud jde o osoby osvobozené od dočasného omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné. Zejména poskytuje vodítko k výkladu pojmu „rodinný příslušník“ v kontextu osvobozených rodinných příslušníků občanů Unie nebo dlouhodobě pobývajících rezidentů v EU (část II). Kromě toho poskytuje pokyny týkající se konkrétních kategorií cestujících s nezbytnou funkcí nebo potřebou uvedených v příloze II doporučení Rady (část III), konkrétně: ·oblasti působnosti kategorií s ohledem na příslušné acquis EU a ·dokladů nebo jiných důkazů, které mohou být vyžádány od státních příslušníků třetích zemí, pro prokázání toho, že spadají do jedné z těchto kategorií. Tyto pokyny nevylučují, aby členské státy považovaly za dostatečné rovněž důkazy, které nejsou výslovně zde uvedené. Ve svých pokynech týkajících se „minimální služby“ pro zpracování žádostí o víza od konkrétních kategorií žadatelů o vízum během období krize COVID-19 Komise doporučila, aby členské státy i nadále přijímaly žádosti o víza od cestujících s nezbytnou funkcí či potřebou, včetně rodinných příslušníků, na něž se vztahuje směrnice 2004/38/ES o volném pohybu (dále jen „směrnice o volném pohybu“).

II.Vstup rodinných příslušníků (bod 5 doporučení) 1.Vstup rodinných příslušníků občanů Unie (bod 5 písm. a) doporučení) Oblast působnosti: Pokud jde o definici pojmu „rodinní příslušníci“ občanů EU, odkazuje doporučení Rady na články 2 a 3 směrnice o volném pohybu. Kategorie rodinných příslušníků (státních příslušníků třetích zemí), na kterou odkazují tato ustanovení, je třeba vykládat široce, přičemž by neměly být omezovány definicemi a pojmy ve vnitrostátním právu. Totéž platí i pro kategorie partnerů v „řádně doloženém trvalém vztahu“. Podle doporučení by proto členské státy měly zejména usnadňovat slučování partnerů s řádně doloženým trvalým vztahem bez ohledu na místo pobytu občana země, která není členem EU. Zatímco samotné doporučení je nástroj měkkého práva, směrnice o volném pohybu se vztahuje na občany EU, kteří využili svého práva na volný pohyb v rámci EU, zejména pokud pobývají na území jiného členského státu, a jejich rodinné příslušníky. Na tomto základě mají tito rodinní příslušníci nárok doprovázet své příbuzné nebo je následovat v dotčeném členském státě. Existují dva relevantní scénáře pro státní příslušníky třetích zemí nacházející se mimo EU, kteří jsou rodinnými příslušníky občana EU: a) Občan EU využil svého práva na volný pohyb (zejména pokud pobývá v jiném členském státě, než je jeho členský stát původu): Jak je uvedeno výše, již existují povinnosti týkající se vstupu a pobytu rodinných příslušníků mobilních občanů EU, včetně trvalých partnerů, vyplývající ze směrnice o volném pohybu. Členské státy proto nemohou omezovat odpovídající práva při vyřizování vstupu těchto rodinných příslušníků v rámci provádění doporučení Rady. Kategorie rodinných příslušníků uvedených v článcích 2 a 3 směrnice o volném pohybu, na které odkazuje bod 5 doporučení Rady, jsou tyto: Nejbližší rodinní příslušníci Článek 2 směrnice o volném pohybu vymezuje pojem „rodinný příslušník“ jako: a)manžel nebo manželka; b)partner, se kterým občan Unie uzavřel registrované partnerství na základě právních předpisů členského státu, zachází-li právní řád hostitelského členského státu s registrovaným partnerstvím jako s manželstvím, v souladu s podmínkami stanovenými souvisejícími právními předpisy hostitelského členského státu; c)potomci v přímé linii, kteří jsou mladší 21 let nebo jsou vyživovanými osobami, a takoví potomci manžela či manželky nebo partnera či partnerky stanovení v písmenu b); d)předci v přímé linii, kteří jsou vyživovanými osobami, a takoví předci manžela či manželky nebo partnera či partnerky stanovení v písmenu b). Členské státy mají povinnost povolit vstup těchto rodinných příslušníků, včetně partnera, s nímž má občan EU registrované partnerství, za podmínek stanovených v písmeni b). Vyživovaní rodinní příslušníci

Navíc článek 3 směrnice o volném pohybu vyžaduje, aby členské státy usnadňovaly v souladu se svými vnitrostátními předpisy vstup a pobyt všech ostatních rodinných příslušníků bez ohledu na jejich státní příslušnost, kteří nejsou zahrnuti mezi „nejbližší rodinné příslušníky“ a kteří jsou v zemi, z níž pocházejí, osobami vyživovanými občanem Unie s primárním právem pobytu nebo členy jeho domácnosti nebo u kterých vážné zdravotní důvody naléhavě vyžadují osobní péči tohoto občana Unie o ně. Trvalé vztahy Článek 3 směrnice o volném pohybu rovněž obsahuje požadavek, aby byl v souladu s vnitrostátními právními předpisy členských států usnadněn vstup „partnera, se kterým má občan Unie řádně doložený trvalý vztah“. Jak je vysvětleno v Pokynech pro lepší provádění a uplatňování směrnice 2004/38/ES z roku 2009, tito nesezdaní partneři mohou být požádáni, aby předložili písemné doklady o tom, že jsou partnery občana EU a že vztah je trvalý. Doložení této skutečnosti může být poskytnuto jakýmkoli vhodným způsobem. Mezi možné důkazy patří například společné prohlášení partnerů, doklad o předchozích setkáních a společné investice. Požadavek trvalosti vztahu musí být posouzen s ohledem na cíl směrnice o volném pohybu zachovat celistvost rodiny v obecnějším smyslu. Vnitrostátní pravidla týkající se trvalosti vztahu mohou odkazovat na minimální dobu coby kritérium pro určení, zda lze vztah považovat za trvalý. V takovém případě by však vnitrostátní pravidla měla počítat s tím, že se při celkovém posouzení budou zohledňovat i jiné relevantní aspekty (například společný nájem nebo hypotéka na koupi domu). b) Pokud občan EU nevyužil práva volného pohybu (zejména při pobytu v členském státě, jehož je státním příslušníkem) V tomto případě se na vstup rodinných příslušníků občanů EU, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, včetně nesezdaných partnerů, použije vnitrostátní právo namísto práva EU, protože se na tyto občany nevztahuje směrnice o volném pohybu. Nicméně v souladu s doporučením by členské státy měly s těmito rodinnými příslušníky zacházet stejně jako s mobilními občany EU, což by jim rovněž umožnilo vyhnout se administrativní zátěži vyplývající z potřeby uplatňovat různé postupy. Možné důkazy pro nesezdané partnery: -společné prohlášení partnerů o jejich vztahu, -doklad o předchozích osobních setkáních (např. razítky v cestovním pasu a cestovními doklady atd.), -minimální doba trvání vztahu v případě, že v tomto ohledu existují vnitrostátní kritéria (je třeba vzít v úvahu skutečnost, že cestovní omezení platí již více než šest měsíců a budou pokračovat), nebo -smlouva o společném nájmu, společný bankovní účet. 2.Vstup státních příslušníků třetích zemí a jejich rodinných příslušníků (bod 5 písm. b) doporučení) Bod 5 písm. b) doporučení Rady by měl být chápán tak, že se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří: -jsou držiteli víza nebo povolení k pobytu vydaného členským státem podle acquis EU v oblasti legální migrace, tj. směrnice 2003/86/ES o právu na sloučení rodiny, směrnice 2003/109/ES o dlouhodobě pobývajících rezidentech, směrnice 2009/50/ES o modré kartě EU, směrnice 2014/36/EU o sezónních pracovnících, směrnice 2014/66/EU o osobách převedených v rámci společnosti a směrnice (EU) 2016/801 o studentech, výzkumných pracovnících, stážistech, dobrovolnících, žácích a au-pair.

To rovněž znamená, že státní příslušníci třetích zemí a případně jejich rodinní příslušníci, kteří splňují podmínky pro přijetí stanovené v uvedených směrnicích, by měli mít možnost podat žádost za účelem udělení takového víza nebo povolení k pobytu, a následně by měli být osvobozeni od omezení cestování; nebo -jsou držiteli povolení k pobytu nebo dlouhodobého víza vydaného členským státem podle jeho vnitrostátního práva. Těmto státním příslušníkům třetích zemí by měl rovněž být umožněn tranzit přes jiné členské státy, aby se dostali do členského státu, který vydal vízum nebo povolení k pobytu. III.Konkrétní kategorie cestujících s nezbytnou funkcí nebo potřebou – příloha II doporučení Rady 2020/912 Seznam konkrétních kategorií cestujících s nezbytnou funkcí nebo potřebou v příloze II má zohlednit hospodářské a sociální aspekty, které mohou mít státní příslušníci třetích zemí při cestování do EU, jakož i hospodářský a sociální zájem, který může mít EU pro vstup těchto státních příslušníků třetích zemí do EU. Na rozdíl od seznamu třetích zemí v příloze I, u nichž lze omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, zrušit, by členské státy měly seznam kategorií v příloze II uplatňovat v plném rozsahu. Členské státy by měly umožnit cesty pro všechny kategorie, které jsou zde uvedeny, a nikoliv pouze pro některé z nich. Pokyny k níže uvedeným kategoriím, jakož i k překládaným důkazům, se nepovažují za vyčerpávající. Členské státy se vyzývají, aby uplatňovaly široký výklad jak oblasti působnosti, tak možných důkazů, a současně zohledňovaly, že předkládané důkazy mají umožnit orgánům určit přímou vazbu s aktivitami, k nimž je vstup udělen. 1.Zdravotničtí pracovníci, zdravotničtí výzkumní pracovníci a pracovníci v oblasti péče o seniory Oblast působnosti: Tato kategorie by měla zahrnovat osoby s nezbytnou funkcí nebo potřebou, včetně zdravotnických pracovníků, zdravotnických výzkumných pracovníků a pracovníků v oblasti péče o seniory, a patří do ní mimo jiné: -specialisté v oblasti zdravotnictví včetně nelékařských pracovníků ve zdravotnictví; -pracovníci osobní péče v oblasti zdravotnictví včetně pracovníků pečujících o děti, osoby se zdravotním postižením a starší osoby; -vědečtí pracovníci v odvětvích spojených se zdravotní péčí;

-pracovníci ve farmaceutickém odvětví a odvětví zdravotnických prostředků; a -pracovníci zapojení do dodávek zboží, zejména v rámci dodavatelského řetězce s léčivými přípravky, zdravotnickými potřebami, zdravotnickými prostředky a osobními ochrannými prostředky, včetně jejich instalace a údržby. Mezi možné důkazy patří: pracovní smlouva, potvrzení od zaměstnavatele, pozvání hostitele pro pracovníky osobní péče, povolení k práci nebo pracovní povolení. 2.Příhraniční pracovníci Oblast působnosti: Do této kategorie by měli spadat pracovníci, kteří musí překračovat hranice členského státu EU, ale kteří se denně, nebo alespoň jednou týdně vracejí do třetí země, ve které mají bydliště a jejímž jsou státními příslušníky. Mezi možné důkazy patří: pracovní smlouva, potvrzení od zaměstnavatele, povolení k práci nebo pracovní povolení. 3.Sezónní pracovníci v zemědělství Oblast působnosti: Do této kategorie by měli spadat státní příslušníci třetích zemí, kteří si ponechávají své hlavní bydliště ve třetí zemi a pobývají legálně a dočasně na území členského státu EU za účelem výkonu zemědělské nebo akvakulturní práce na základě pracovní smlouvy uzavřené přímo mezi tímto státním příslušníkem třetí země a zaměstnavatelem usazeným v daném členském státě EU. Mezi možné důkazy patří: pracovní smlouva, potvrzení od zaměstnavatele, povolení k práci nebo pracovní povolení atd. 4.Pracovníci v dopravě Oblast působnosti: Dočasná cestovní omezení by se neměla vztahovat na pracovníky v dopravě, a to ani v případě, že cestují ke svému vozidlu, letadlu nebo plavidlu nebo od něj (za účelem provedení přepravní operace nebo po jejím dokončení). Tato kategorie by měla být vykládána široce. Měla by zahrnovat zejména: -řidiče osobních automobilů, dodávek a motocyklů, řidiče nákladních automobilů a autobusů (včetně řidičů autobusů a tramvají) a řidiče vozidel záchranné služby, včetně řidičů převážejících pomoc poskytovanou v rámci mechanismu civilní ochrany Unie a řidičů provádějících repatriaci občanů EU z jiného členského státu na jejich místo původu, -piloty leteckých společností, palubní průvodčí a pracovníky údržby, -strojvedoucí a další palubní personál, inspektory kolejových vozidel, pracovníky v oblasti údržby a zaměstnance provozovatelů infrastruktury zapojené do řízení dopravy a přidělování kapacity a dále

-pracovníky námořní a vnitrozemské plavby, včetně kapitánů, posádky a pracovníků údržby, pokud nespadají do kategorie viii (námořníci). Mezi možné důkazy patří: pracovní smlouva, potvrzení od zaměstnavatele, doklad totožnosti vydaný zaměstnavatelem (odznak/průkaz), průkaz způsobilosti pilota, osvědčení člena posádky, přepravní příkaz (v případě samostatně výdělečně činných řidičů), povolení k práci nebo pracovní povolení. 5.Diplomati, zaměstnanci mezinárodních organizací a osoby pozvané mezinárodními organizacemi, jejichž fyzická přítomnost je vyžadována pro řádné fungování těchto organizací, příslušníci ozbrojených sil, pracovníci poskytujících humanitární pomoc a pracovníci civilní ochrany při výkonu svých funkcí Oblast působnosti: Tato kategorie by měla zahrnovat držitele diplomatických, úředních nebo služebních pasů / průkazů totožnosti vydaných třetími zeměmi nebo jejich státními správami, které jsou uznány členskými státy, jakož i držitele dokladů vydaných mezinárodními organizacemi při cestách za účelem výkonu jejich funkce. Mezi možné důkazy patří: diplomatické, úřední nebo služební pasy / průkazy totožnosti vydané třetími zeměmi nebo jejich státními správami, které jsou uznány členskými státy, jakož i doklady vydané mezinárodními organizacemi, zejména: -průkaz Organizace spojených národů vydávaný personálu OSN a podřízených agentur na základě Úmluvy o výsadách a imunitách mezinárodních odborných organizací, přijaté Valným shromážděním OSN dne 21. listopadu 1947 v New Yorku, -legitimace vydaná generálním tajemníkem Rady Evropy, -doklady vydávané podle čl. III odst. 2 Dohody mezi stranami Severoatlantické smlouvy o postavení jejich sil (vojenský průkaz totožnosti doplněný cestovním příkazem, cestovním oprávněním anebo individuálním nebo skupinovým rozkazem k přesunu), jakož i doklady vydávané v rámci Partnerství pro mír, nebo -pracovní smlouva, potvrzení od zaměstnavatele, pověřovací dopis. 6.Tranzitní cestující Oblast působnosti: Státním příslušníkům třetích zemí, kteří jsou držiteli platného povolení ke vstupu do cílové země (např. jednotného víza), bez ohledu na jejich státní příslušnost, kteří potřebují projet přes EU, by měl být umožněn další tranzit při cestě do jejich země původu nebo do země bydliště v EU a měla by jim být poskytnuta přiměřená/rozumná doba na tranzit (může být zapotřebí zastávka na přenocování). Vzhledem ke snížené dostupnosti přímých komerčních letů by „další tranzit“ měl zahrnovat všechny dopravní prostředky. Mezi možné důkazy patří: doklad o další cestě, např. jízdenka, palubní lístek. 7.Osoby cestující z naléhavých rodinných důvodů Oblast působnosti: Jelikož nelze sestavit vyčerpávající seznam možných naléhavých rodinných důvodů, měla by být tato kategorie vykládána široce a posuzována individuálně. Mohlo by se jednat mimo jiné o cesty za účelem péče o dítě nebo práva na návštěvu dítěte, školní docházky dítěte, naléhavé pomoci rodinnému příslušníkovi, svatby cestující osoby nebo blízkého rodinného příslušníka, narození nebo pohřbu člena rodiny.

Mezi možné důkazy patří: široká škála různých dokumentů, například kopie příslušných dokumentů, jako jsou: doklad o právu péče o dítě, doklad o pobytu hostujícího rodiče a navštíveného dítěte, svatební oznámení a pozvánka, potvrzení o očekávaném datu porodu, rodný nebo úmrtní list. 8.Námořníci Oblast působnosti: Tato kategorie by měla zahrnovat státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou držiteli průkazu totožnosti námořníka vydaného v souladu s Úmluvou Mezinárodní organizace práce (MOP) o dokladech totožnosti námořníků č. 108 (1958) nebo č. 185 (2003), Úmluvou o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (úmluva FAL) a příslušnými vnitrostátními právními předpisy, nebo pracovní dohody námořníka v souladu s Úmluvou MOP o práci na moři, potvrzení zaměstnavatele či osvědčení pro pracovníky v mezinárodní dopravě podle přílohy sdělení o zelených pruzích (C/2020/1897). Měla by se vztahovat i na pracovníky v oblasti služeb a údržby v lodní dopravě, pokud již nespadají do kategorie iv (pracovníci v dopravě). Mezi možné důkazy patří: doklad totožnosti námořníka, pracovní dohoda námořníka, potvrzení zaměstnavatele, osvědčení pro pracovníky v mezinárodní dopravě, doklady prokazující účel cesty, např. (kopie) pracovní smlouvy. 9.Osoby, které potřebují mezinárodní ochranu nebo u nichž existuje jiný humanitární důvod Oblast působnosti: Dočasná cestovní omezení by se neměla vztahovat na osoby, které potřebují mezinárodní ochranu nebo u nichž existuje jiný humanitární důvod. Dočasná cestovní omezení by se neměla vztahovat ani na osoby cestující za účelem obdržení nezbytné lékařské péče. Vzhledem k tomu, že státní příslušníci třetích zemí by měli mít možnost požádat po příjezdu do EU o mezinárodní ochranu, neměly by být pro tuto kategorii vyžadovány žádné důkazy. Pokud jde o nezbytnou lékařskou péči, prohlášení potvrzující, že daná osoba potřebuje nezbytnou lékařskou péči, od praktického lékaře registrovaného v některém členském státě, v Norsku, na Islandu, v Lichtenštejnsku nebo ve Švýcarsku. 10.Státní příslušníci třetích zemí cestující za účelem studia Oblast působnosti: Tato výjimka je formulována široce, a proto se nevztahuje pouze na skutečné studenty, ale na všechny osoby cestující za účelem studia nebo odborné přípravy jakéhokoli druhu, je-li to řádně odůvodněno. Tato výjimka se musí vztahovat na každého studenta, který je definován v čl. 3 odst. 3 směrnice EU o studentech a výzkumných pracovnících 2016/801 jako „státní příslušník třetí země přijatý ke studiu na vysokoškolské instituci a přijatý na území členského státu, aby se věnoval jako své hlavní činnosti řádnému studiu vedoucímu k dosažení vysokoškolské kvalifikace uznané daným členským státem, včetně diplomů, vysvědčení nebo doktorátů získaných na vysokoškolské instituci, což může zahrnovat přípravný kurz předcházející takovému vzdělávání v souladu s vnitrostátními právními předpisy daného členského státu nebo povinnou stáž“. Výjimka se může vztahovat i na státní příslušníky třetích zemí, kteří přicházejí za účelem studia nebo odborné přípravy, ale nespadají do této definice. Není stanovena žádná minimální délka trvání studia. Na základě formulace použité v tomto bodě přílohy II není zejména důvod požadovat, aby studium probíhalo po celý akademický rok nebo semestr.