1.

dává Radě tato doporučení: a) znovu se začít zabývat ochranou základních práv se zřetelem na skutečnost, že prostor trestního soudnictví v EU musí být založen na jejich dodržování, a zejména bezodkladně přijmout: — ambiciózní právní nástroj týkající se procesních záruk v trestním řízení založený na zásadě presumpce neviny; mezi procesní záruky patří právo být poučen o svých právech, právo na právní poradenství, v případě potřeby právo na bezplatné právní poradenství před soudním procesem a během něho, právo předložit důkazy, právo být informován v jazyce, kterému podezřelý/obžalovaný rozumí, o povaze a důvodech obvinění a důvodech podezření, právo využít služeb tlumočníka, právo na slyšení a právo na obhajobu, ochrana podezřelých/obžalovaných, kteří nemohou rozumět řízení nebo je sledovat, minimální normy v oblasti zadržování, podmínek a ochrany mladistvých podezřelých/obžalovaných a účinné a dostupné mechanismy nápravy pro jednotlivce, — komplexní právní rámec poskytující obětem trestných činů širokou ochranu, včetně přiměřeného odškodnění a ochrany svědků zejména v případě organizované trestné činnosti, — právní nástroj pro přípustnost důkazů v trestním řízení, — opatření ke stanovení minimálních norem pro podmínky uvěznění a zadržení a společný soubor práv vězňů v EU, zahrnující mimo jiné právo na komunikaci a konzulární pomoc, — opatření s cílem být vůdčí silou a podporovat občanskou společnost a instituce v jejich úsilí bojovat proti mafiím a podniknout kroky k přijetí právních předpisů upravujících konfiskaci finančních prostředků a majetku mezinárodních zločineckých organizací a jejich opětovné využití na sociální účely; b) vzhledem k tomu, že zásada vzájemného uznávání je základním kamenem justiční spolupráce v trestních věcech, přijmout co nejdříve ty právní nástroje EU, kterých je ještě zapotřebí k jejímu uplatňování, a rovněž zajistit vytvoření rovnocenných norem procesních práv a přizpůsobení minimálních pravidel týkajících se aspektů trestního řízení; c) účinně uplatňovat ve spolupráci s členskými státy zásadu vzájemného uznávání v oblasti trestního soudnictví a věnovat patřičnou pozornost obtížím a úspěchům při provádění a praktickém uplatňování evropského zatýkacího rozkazu, a zajistit, aby při uplatňování této zásady členské státy dodržovaly základní práva a obecné právní zásady stanovené v článku 6 Smlouvy o EU; d) požádat členské státy, aby uplatňovaly zásadu proporcionality při provádění rámcového rozhodnutí o evropském zatýkacím rozkazu a upozorňuje na další právní nástroje, jako jsou výslechy formou videokonference, které by mohly být vhodné v určitých případech, ovšem s příslušnými zárukami; e) ve spolupráci s Parlamentem zmapovat současný stav justiční spolupráce v trestních věcech v Evropské unii a posoudit jak nedostatky, tak učiněný pokrok; f) zřídit spolu s Komisí a Parlamentem výbor odbornou komisi (složenou z právníků), jejímž úkolem bude vypracovat studii o podobných rysech a rozdílech mezi trestněprávními systémy všech členských států, a předložit návrhy na rozvoj prostoru trestního soudnictví v EU, které budou klást stejný důraz na účinnost trestního řízení jako na ochranu práv jednotlivce; g) vytvořit spolu s Komisí a Parlamentem a ve spolupráci s příslušnými výbory Rady Evropy, jako je CEPEJ, a s existujícími evropskými sítěmi činnými v trestních věcech objektivní, nestranný, transparentní, komplexní, horizontální a průběžný systém, jenž by podle vzoru systému vzájemného hodnocení sledoval a hodnotil provádění politik a právních nástrojů EU v této oblasti a kvalitu a účinnost, mravní integritu a nestrannost soudnictví, přičemž by zohledňoval rozsah, v němž členské státy uplatňují judikaturu Evropského soudního dvoru a Evropského soudu pro lidská práva, a byl schopen alespoň jednou ročně poskytnout spolehlivé zprávy. Tento systém hodnocení by především měl: — vytvořit síť pro hodnocení obsahující politickou i technickou složku, — na základě posouzení existujících systémů určit priority, rozsah, kritéria a metody; hodnocení by nemělo být teoretické, ale měl by být posuzován spíše konkrétní dopad politik EU na každodenní výkon soudnictví a na kvalitu, účinnost, mravní integritu a nestrannost soudnictví a zohledňován rozsah, v němž členské státy uplatňují judikaturu Evropského soudního dvoru a Evropského soudu pro lidská práva, — vyhnout se duplikaci stávajících hodnotících systémů a podpořit jejich synergické působení, — využívat smíšený přístup založený na statistických i legislativních informacích, který by se zaměřoval na konkrétní uplatňování nástrojů EU, — shromažďovat srovnatelné údaje a v co největší míře využívat již dostupné údaje, — co nejvíce zapojit do systému hodnocení Parlament a to jak na politické, tak technické úrovni; h) spolu s Komisí a Parlamentem zmapovat současný stav justičního vzdělávání v Evropské unii a jeho nedostatky a potřeby a neprodleně přijmout opatření, která by se vyvarovala veškerého zbytečného zdvojení úsilí a vedla by k vytvoření skutečné evropské kultury v oblasti soudnictví, a za tím účelem zřídit evropskou školu pro soudce, státní zástupce, obhájce a další osoby působící ve správě soudnictví, která by: — byla budována na základech stávající Evropské sítě pro justiční vzdělávání s výhledem jejího rozvoje do podoby evropského institutu s pevnou a odpovídající strukturou a s vazbami na stávající agentury, přičemž hlavní úlohu by měly hrát školy pro soudce a soudní zaměstnance a soudní sítě jednotlivých členských států a další organizace, např. Akademie evropského práva a organizace na ochranu práv na obhajobu, a do níž by byla zapojena i Komise, — řídila a dále rozvíjela výměnné programy pro justiční orgány, — vytvořila společné osnovy pro justiční vzdělávání, které zajistí přítomnost evropského prvku v nezbytné míře podle různých oblastí práva, — nabízela na dobrovolném základě počáteční i průběžné vzdělávání evropských soudců, státních zástupců a obhájců, — posílila jazykové znalosti soudních orgánů, právníků a jiných zúčastněných stran, — nabízela takové vzdělávání také kandidátským zemím a dalším státům, s nimiž EU uzavřela dohody o spolupráci a partnerství; i) naléhavě požádat členské státy, aby ihned plně provedly rozhodnutí Rady o posílení Eurojustu, kterým se mění rozhodnutí Rady 2002/187/SVV (5613/2008) (18), a podporovaly orgány členských států v zapojování Eurostatu do počátečních fází postupů spolupráce, aby překonaly neochotu sdílet informace a plně spolupracovat, kterou projevily na vnitrostátní úrovni, a vyzývá Radu, aby spolu s Komisí a Eurojustem plně zapojily Parlament do chystaných činností zaměřených na řádné uplatňování prováděcího rozhodnutí o Eurojustu, j) sestavit plán provádění výše uvedeného rozhodnutí, zejména s ohledem na pravomoci Eurojustu v oblasti: — řešení kompetenčních sporů, — pravomoci k vyšetřování či soudnímu stíhání, k) přijmout opatření pro to, aby mohla být každoročně vydána souhrnná zpráva o trestné činnosti v EU, která by shrnovala zprávy týkající se specifických oblastí, jako je zpráva OCTA (posouzení hrozeb organizované trestné činnosti), výroční zpráva Eurojustu atd.; l) vyzvat členské státy, aby pokračovaly v práci na podnětu České republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko, Slovenské republiky a Švédského království k přijetí rámcového rozhodnutí Rady o předcházení kompetenčním sporům v trestním řízení a jejich řešení (5208/2009), s cílem chránit práva podezřelého nebo obžalovaného být ve všech fázích procesu volby jurisdikce trestního řízení o něm informován a do něj zapojen, a znovu konzultovat Parlament na základě pokroku dosaženého v průběhu jednání v Radě; m) věnovat náležitou pozornost výhodám, které nabízejí nové technologie pro zajištění vysoké úrovně veřejné bezpečnosti, a plně využívat potenciál, který při šíření informací nabízí internet, posílit úlohu nově vytvořeného „justičního fóra“, podporovat rozvoj nových metod učení (e-learning) a shromažďovat a sdílet údaje a posilovat a aktualizovat stávající databáze, např. celní databázi, které hrají zásadní úlohu v boji proti pašování a obchodování s lidmi, a zároveň zajistit dodržování základních práv a zejména vysokou úroveň ochrany soukromí jednotlivců, pokud jde o zpracování osobních údajů v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech;