ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých souhrnným rozpočtem Stav ke dni 31. prosince 2013 /* COM/2014/0540 final */





Obsah 1............ Úvod. 3 2............ Operace, na něž byly poskytnuty záruky z rozpočtu EU.. 3 3............ Vývoj operací, na něž byla poskytnuta záruka. 5 3.1......... Operace řízené přímo Komisí 5 3.1.1...... Evropský mechanismus finanční stabilizace. 5 3.1.2...... Nástroj na podporu platební bilance. 6 3.1.3...... Úvěry makrofinanční pomoci 6 3.1.4...... Úvěry Euratomu. 7 3.2......... Vývoj operací vnějšího financování ze strany EIB.. 7 4............ Rizika krytá z rozpočtu EU.. 8 4.1......... Definice rizika. 8 4.2......... Složení celkového rizika. 8 4.3......... Riziko kryté rozpočtem EU v ročním vyjádření 11 4.3.1...... Riziko členských států. 11 4.3.2...... Riziko třetích zemí 12 5............ Aktivace záruk a vývoj fondu. 14 5.1......... Aktivace záruk. 14 5.1.1...... Platby z peněžních zdrojů. 14 5.1.2...... Platby z rozpočtu EU.. 14 5.1.3...... Žádosti o čerpání ze zdrojů fondu a částky, jež jsou předmětem vymáhání 14 5.2......... Vývoj fondu. 15 1. Úvod Účelem této zprávy je zmapovat rozsah úvěrového rizika, jemuž je vystaven rozpočet EU. Uvedené riziko plyne ze záruk a úvěrových operací, jež poskytuje, resp. provádí Evropská unie, a to buď přímo, nebo nepřímo prostřednictvím záruk za projekty financování mimo Unii v gesci EIB. Tato zpráva je předkládána v souladu s článkem 149 finančního nařízení[1], který Komisi ukládá, aby každoročně podávala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o rozpočtových zárukách a jim odpovídajících rizicích[2]. Zpráva je rozčleněna takto: oddíl 2 uvádí hlavní prvky operací, na něž byla z rozpočtu EU poskytnuta záruka, a rovněž popisuje některé další mechanismy řízení krizí, které však pro rozpočet EU nepředstavují žádné riziko. Oddíl 3 představuje vývoj operací, na něž byla poskytnuta záruka. V oddílu 4 jsou pak popsána hlavní rizika krytá rozpočtem EU a oddíl 5 nastiňuje aktivaci záruk a vývoj Záručního fondu pro vnější vztahy (dále jen „fond“)[3]. Tuto zprávu doplňuje pracovní dokument útvarů Komise obsahující soubor podrobných tabulek a vysvětlujících poznámek. V pracovním dokumentu je rovněž uvedena makroekonomická analýza zemí, které od EU obdržely úvěry a/nebo záruky a které tak představují hlavní část expozice fondu vůči riziku. 2. Operace, na něž byly poskytnuty záruky z rozpočtu EU Rizika krytá rozpočtem EU jsou dána celou škálou úvěrových a záručních operací, které lze rozdělit do dvou kategorií: – úvěry k dosažení makroekonomických cílů, tzn. úvěry v rámci makrofinanční pomoci[4] poskytované třetím zemím Evropskou unií společně s brettonwoodskými institucemi, úvěry na podporu platební bilance[5] poskytované členským státům, které nejsou členy eurozóny a které se potýkají s obtížemi v oblasti platební bilance, a úvěry v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace (dále jen „EFSM“)[6] na podporu členských států, které čelí vážným ekonomickým finančním obtížím, jež byly způsobeny výjimečnými okolnostmi, které nemohly ovlivnit, nebo kterým takové finanční obtíže vážně hrozí, a dále – úvěry k dosažení mikroekonomických cílů kryté zárukami EU; zde se jedná o úvěry Euratomu, a zejména o financování operací v nečlenských státech v gesci Evropské investiční banky („EIB“) („vnější financování ze strany EIB“)[7]. Toto zárukami zajištěné vnější financování ze strany EIB, úvěry Euratomu a úvěry v rámci makrofinanční pomoci třetím zemím jsou od roku 1994 kryty fondem. Naopak krytí úvěrů na podporu platební bilance a úvěrů v rámci EFSM poskytuje přímo rozpočet EU. Fond kryje případy nesplácení a záruky u úvěrů poskytnutých nečlenským státům nebo u úvěrů na projekty v nečlenských státech. Byl zřízen za účelem: – poskytování „likvidní rezervy“ s cílem zabránit čerpání rozpočtu EU pokaždé, kdy není splácen zaručený úvěr nebo kdy dojde k prodlení s jeho splácením, a – vytvoření nástroje rozpočtové kázně, a to vymezením finančního rámce, jímž by se řídila strategie EU v oblasti záruk za úvěry poskytované Komisí a EIB třetím zemím[8]. Přistoupením třetí země k EU přestávají být jí poskytnuté úvěry kryty fondem a související úvěrové riziko musí nést přímo unijní rozpočet. Fond je z rozpočtu EU dotován a jeho prostředky musí být udržovány v objemu, jenž odpovídá určitému procentu jím krytých nesplacených úvěrů a úvěrových záruk. Tato procentní výše, takzvaná cílová sazba, v současné době činí 9 %[9]. Pokud zdroje fondu nepostačují, poskytne nezbytné prostředky rozpočet EU. Jiné mechanismy řízení krizí, které nejsou kryty z rozpočtu EU V rámci reakce na krizi bylo zavedeno několik dalších mechanismů, které však nejsou z hlediska rozpočtu EU spojeny s žádným rizikem: – Úvěrový nástroj pro Řecko[10] je financován formou bilaterálních úvěrů Řecku od jiných členských států eurozóny a centrálně jej spravuje Komise. – Evropský nástroj finanční stability (EFSF)[11]: EFSF ustavily členské státy eurozóny v návaznosti na rozhodnutí Rady Ecofin z 9. května 2010. Posláním EFSF je chránit finanční stabilitu v Evropě a za tímto účelem poskytovat členským státům eurozóny finanční pomoc v rámci makroekonomického ozdravného programu. EFSF vznikl jako dočasný záchranný mechanismus a společně s MMF a některými členskými státy poskytl úvěry Řecku. Spolu s MMF, některými členskými státy a EU/EFSM byl zapojen i do poskytnutí úvěrů Irsku a Portugalsku[12]. V říjnu 2010 bylo rozhodnuto zavést trvalý záchranný mechanismus – Evropský mechanismus stability. – Evropský mechanismus stability (ESM)[13]: Dne 27. září 2012, kdy smlouva o ESM vstoupila v platnost, se ESM transformoval v trvalý krizový mechanismus a hlavní nástroj k financování nových programů. Souběžně s ním pokračuje s realizací aktuálních programů ve prospěch Řecka, Portugalska a Irska i EFSF, který však již od 1. července 2013 není zapojen do nových finančních programů ani úvěrových smluv. ESM je mezivládní organizace založená podle mezinárodního práva veřejného se sídlem v Lucemburku a jejími členy je všech 18 států eurozóny. Celkový upsaný kapitál ESM činí 702 miliard EUR, z nichž bylo splaceno 80 miliard EUR (posledních pět tranší je splatno do první poloviny roku 2014). Dalších 622 miliard EUR představuje přislíbený kapitál splatný na požádání. Efektivní úvěrová kapacita ESM dosahuje 500 miliard EUR. 3. Vývoj operací, na něž byla poskytnuta záruka Tento oddíl popisuje vývoj operací, na něž byla poskytnuta záruka, a to zaprvé operací řízených přímo Komisí a poté operací řízených EIB. 3.1. Operace řízené přímo Komisí 3.1.1. Evropský mechanismus finanční stabilizace Rada Ecofin ve svých závěrech stanovila maximální objem mechanismu na 60 miliard EUR[14]. Právní limit mechanismu pak upravuje čl. 2 odst. 2 nařízení Rady č. 407/2010, podle něhož je dlužná částka omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů. Na základě rozhodnutí Rady poskytnout unijní finanční pomoc Irsku[15] (do výše 22,5 miliardy EUR) a Portugalsku[16] (do výše 26 miliard EUR) bylo Irsku vyplaceno 21,7 miliardy EUR a Portugalsku 22,1 miliardy EUR. Vývoj v roce 2013 V roce 2013 neproběhla žádná nová operace. Maximální objem pomoci, kterou lze z EFSM poskytnout, činí 60 miliard EUR. Z této kapacity zůstávalo k 31. prosinci 2013 k dispozici 11,5 miliardy EUR, které lze v případě potřeby uvolnit[17]. Vývoj po 31. prosinci 2013 V březnu 2014 byla Irsku vyplacena poslední tranše ve výši 800 milionů EUR, čímž se vyčerpala maximální úvěrová kapacita pro tuto zemi. Další tranše ve výši 1,8 miliardy EUR byla současně vyplacena Portugalsku. 3.1.2. Nástroj na podporu platební bilance Střednědobá finanční pomoc EU v rámci nástroje na podporu platební bilance byla opětovně aktivována v listopadu 2008 ve prospěch Maďarska a následně v lednu a květnu 2009 ve prospěch Lotyšska a Rumunska. Smyslem příslibu o celkovém objemu 14,6 miliardy EUR bylo obnovit ve vztahu k těmto zemím důvěru trhů. Celkem 1,2 miliardy EUR z této částky nebude vyplaceno, neboť vypršela příslušná lhůta. Vývoj v roce 2013 Co se týče Rumunska, Rada dne 12. května 2011 rozhodla o preventivní finanční pomoci této zemi až do výše 1,4 miliardy EUR, která má být poskytnuta nad rámec již udělené pomoci ve výši 5 miliard EUR[18]. Čerpání pomoci nicméně nebylo nutné a doba účinnosti nástroje vypršela dne 31. března 2013. Dne 22. října 2013 Rada rozhodla poskytnout Rumunsku druhou preventivní střednědobou finanční pomoc[19] ve výši maximálně 2 miliard EUR ve formě úvěru s průměrnou splatností nejvýše 8 let. O tyto finanční prostředky lze požádat do 30. září 2015. Celkový strop nástroje na podporu platební bilance činí 50 miliard EUR. Z tohoto objemu zůstávalo k 31. prosinci 2013 k dispozici 36,6 miliardy EUR, které lze v případě potřeby uvolnit. Vývoj po 31. prosinci 2013 Nebyly zavedeny žádné další operace. 3.1.3. Úvěry makrofinanční pomoci Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost rozhodnutí o makrofinanční pomoci již nejsou přijímána pouze Radou, ale přijímají se řádným legislativním postupem. Vývoj v roce 2013 V tomto období bylo vyplaceno pouze 100 milionů EUR ve prospěch Bosny a Hercegoviny. Přijímající země splatily částku 80,9 milionů EUR (Rumunsko 12,5 milionu, Bosna a Hercegovina 4 miliony EUR, Bývalá jugoslávská republika Makedonie 7,4 milionu EUR, Srbsko 44,76 milionu EUR, Černá Hora 0,24 milionu EUR a Tádžikistán 12 milionů EUR). Nesplacená výše úvěrů v rámci makrofinanční pomoci se v roce 2013 z 545,5 milionu EUR zvýšila na 564,6 milionu EUR. Vývoj po 31. prosinci 2013 Prostředky v rámci makrofinanční pomoci Ukrajině schválené v roce 2010[20] spolu s prostředky pomoci schválenými v roce 2002[21] dosahují výše 610 milionů EUR ve formě úvěrů. Z této částky byla první tranše ve výši 100 milionů EUR vyplacena v polovině května 2014. Dne 14. dubna 2014 Rada rozhodla o poskytnutí dalších úvěrů v rámci makrofinanční pomoci Ukrajině[22] v maximální výši 1 miliardy EUR. První tranše (500 milionů EUR) byla vyplacena v červnu 2014. 3.1.4. Úvěry Euratomu Úvěry Euratomu členským státům nebo některým způsobilým nečlenským zemím (Ruské federaci, Arménii a Ukrajině) mají strop ve výši 4 miliard EUR, z něhož bylo využito již zhruba 85 %. Zbývajících přibližně 600 milionů EUR by mohlo být použito na financování nových projektů. Dne 7. srpna 2013 byl podepsán úvěr ve výši 300 milionů EUR Ukrajině určený na modernizaci stávajících jaderných zařízení. Vývoj v roce 2013 V roce 2013 nebyly vyplaceny žádné prostředky. Bulharsko splatilo 19,81 milionu EUR, Rumunsko 10 milionů EUR a Ukrajina 6,61 milionu EUR. Vývoj po 31. prosinci 2013 Po uvedeném termínu nedošlo k žádným změnám. 3.2. Vývoj operací vnějšího financování ze strany EIB Vývoj v roce 2013 Záruka EU poskytnutá EIB pro vnější financování ze strany EIB na období 2007–2013 (dále jen „vnější mandát 2007–2013“) byla prodloužena o šest měsíců, jelikož do 31. prosince 2013 Rada a Evropský parlament nepřijaly rozhodnutí o nové záruce EU pro EIB. Syrská vláda v roce 2013 nadále nesplácela úroky ani úvěry. EIB čerpala z prostředků záručního fondu za účelem pokrytí nesplacených částek (viz bod 5.3 níže). V rámci vnějšího mandátu EIB na období 2007–2013 vzrostl v roce 2013 objem schválených úvěrů o 17 % a dosáhl tak 3 901 milionů EUR. Objem vyplacených úvěrů dosáhl 2 288 milionů EUR (+20 % oproti stavu k 30. prosinci 2012). K 31. prosinci 2013 tak úvěry v rámci mandátu dosáhly v kumulativním vyjádření 27 062 milionů EUR v případě schválených a 13 590 milionů EUR v případě vyplacených úvěrů. Údaje k vnějším mandátům EIB za předchozí období podává příloha k tabulce č. A1 pracovního dokumentu útvarů Komise. Vývoj po 31. prosinci 2013 V dubnu 2014 bylo přijato nové rozhodnutí o poskytnutí záruky EU za operace EIB mimo Unii na období 2014–2020[23]. Toto rozhodnutí stanoví, že maximální strop záruky EU by měl být rozdělen na pevně stanovený strop s maximální částkou 27 miliard EUR a na nepovinnou dodatečnou částku ve výši 3 miliard EUR. O aktivaci celé nepovinné dodatečné částky nebo její části bude rozhodnuto v souladu s řádným legislativním postupem na základě zpráv o přezkumu v polovině období, jehož předmětem bude provádění rozhodnutí ze strany EIB a na základě vývoje operací EIB. Současně probíhá schvalování nové dohody o záruce, jak to požaduje článek 14 uvedeného rozhodnutí. Nesplacené částky uvolněné z různých nástrojů zmíněných v tomto oddíle k 31. prosinci 2013 shrnuje tabulka č. 1. 4. Rizika krytá z rozpočtu EU 4.1. Definice rizika Riziko, jemuž je rozpočet EU vystaven, je odvozeno od objemu nesplacené jistiny a úroků u operací, na něž byla poskytnuta záruka. Pro ocenění rizik, jimž je rozpočet EU (přímo nebo nepřímo prostřednictvím fondu) takto vystaven, jsou pro účely této zprávy použity dvě metody: – metoda „krytí celkového rizika“ pracuje se součtem celkové nesplacené jistiny z dotčených operací k danému datu včetně naběhlého úroku[24], – rozpočtový přístup definovaný jako „roční riziko, jemuž je rozpočet EU vystaven“ vychází z výpočtu maximálního objemu ročních splatných plateb, které by EU musela v rozpočtovém roce uhradit za předpokladu, že by ze zaručených úvěrů nebyly uhrazeny žádné splátky[25]. 4.2. Složení celkového rizika Ještě do roku 2010 bylo maximální riziko vyjádřené celkovou zaručenou nesplacenou částkou spojeno hlavně s úvěry třetím zemím. Od roku 2011 se na stavu veřejných financí členských států negativně odráží finanční krize. Úvěrové operace EU byly proto posíleny s cílem uspokojit vyšší potřeby financování členských států. Vlivem uvedeného vývoje se složení rizika změnilo. Situace k 31. prosinci 2013 vypadá následovně: · 71 % celkové nesplacené částky připadá na úvěry, jež byly přijaty k financování úvěrů členským státům, které jsou kryty přímo z rozpočtu EU (k 31. prosinci 2010 činila tato hodnota 45 %). Podrobný rozpis rizika, které rozpočet EU pokrýval k 31. prosinci 2013, je uveden v tabulce č. 1. Tabulka č. 1: Celkové nesplacené částky kryté rozpočtem EU ke dni 31. prosince 2013, v milionech EUR || Nesplacená jistina || Naběhlý úrok || Celkem || % Členské státy* || || || || Euratom || 357 || 2 || 359 || < 1 % Podpora platební bilance || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIB || 2 657 || 22 || 2 676 || 3 % EFSM || 43 800 || 669 || 44 469 || 54 % Mezisoučet za členské státy || 58 214 || 916 || 59 130 || 71 % Třetí země** || || || || Makrofinanční pomoc || 565 || 5 || 569 || 1 % Euratom || 29 || 0 || 29 || < 1 % EIB*** || 22 917 || 155 || 23 072 || 28 % Mezisoučet za třetí země || 23 510 || 160 || 23 670 || 29 % Celkem || 81 724 || 1 076 || 82 799 || 100 % * Toto riziko je kryto přímo rozpočtem EU. Do této kategorie spadají též úvěry v rámci makrofinanční pomoci, úvěry Euratomu a úvěry EIB, jež byly dotčeným zemím poskytnuty ve fázi před přistoupením k EU. ** Toto riziko pokrývá fond. *** Jsou zde zahrnuty úvěry EIB, které Sýrie nesplatila, a tudíž byly z nich plynoucí pohledávky postoupeny EU (částka: 60 milionů EUR). Podrobnější údaje k těmto dlužným částkám, zejména ke stropu, vyplaceným prostředkům a míře zajištění zárukou, jsou uvedeny v tabulkách č. A1, A2, A3a a A3b pracovního dokumentu útvarů Komise. 4.3. Riziko kryté rozpočtem EU v ročním vyjádření Maximální částka, kterou by EU musela vyplatit (přímo nebo prostřednictvím fondu) za předpokladu, že by nebyl splácen žádný ze zaručených úvěrů, dosahuje za rok 2014 výše 7 395 milionů EUR. Tato suma odpovídá objemu jistiny a úroků ze zaručených úvěrů, jejichž splatnost nastává během roku 2014, za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu (podrobnosti viz tabulka č. A2 v pracovním dokumentu útvarů Komise). 4.3.1. Riziko členských států Riziko členských států plyne z: a) úvěrů EIB, úvěrů v rámci makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu poskytnutých před přistoupením k EU, b) úvěrů poskytnutých v rámci podpory platební bilance a c) úvěrů poskytnutých v rámci EFSM. Tabulka č. 2: Členské státy v pořadí podle ročního rizika, jemuž je rozpočet EU vystaven v roce 2014 (v milionech EUR) Pořadí || Země || Úvěry || Maximální roční riziko || Váha země v rámci ročního rizika členských států || Váha země v rámci celkového ročního rizika (členských i nečlenských států) 1 || Maďarsko || a) + b) || 2 128,42 || 41,0 % || 28,8 % 2 || Lotyšsko || a) + b) || 1 096,43 || 21,1 % || 14,8 % 3 || Irsko || c) || 661,00 || 12,7 % || 8,9 % 4 || Portugalsko || c) || 644,88 || 12,4 % || 8,7 % 5 || Rumunsko || a) + b) || 377,02 || 7,3 % || 5,1 % 6 || Bulharsko || a) || 87,52 || 1,7 % || 1,2 % 7 || Česká republika || a) || 56,44 || 1,1 % || 0,8 % 8 || Polsko || a) || 52,49 || 1,0 % || 0,7 % 9 || Chorvatsko || a) || 42,62 || 0,8 % || 0,6 % 10 || Slovenská republika || a) || 25,78 || 0,5 % || 0,3 % 11 || Slovinsko || a) || 7,44 || 0,1 % || 0,1 % 12 || Litva || a) || 4,95 || 0,1 % || 0,1 % 13 || Kypr || a) || 3,29 || 0,1 % || < 0,1 % Celkem || || || 5 188,29 || 100 % || 70,2 % 4.3.2. Riziko třetích zemí Fond kryje zaručené úvěry poskytnuté třetím zemím se splatností rozloženou až do roku 2042. V roce 2014 ponese fond maximální roční riziko související se třetími zeměmi ve výši 2 206,6 milionu EUR (30 % celkového ročního rizika). Prvních deset (ze čtyřiceti dvou) zemí je seřazeno níže podle celkové výše svých dlužných částek. Připadá na ně 1 684 milionů EUR, tj. 76,3 % ročního rizika, kterému je fond vystaven. Analýza hospodářské situace těchto zemí a komentář k ní jsou obsaženy v bodě 3 pracovního dokumentu útvarů Komise. Tabulky k jednotlivým zemím uvádějí též posouzení úvěruschopnosti podle ratingových agentur. Rizika související se třetími zeměmi se týkají úvěrů poskytnutých EIB, úvěrů v rámci makrofinanční pomoci a úvěrů Euratomu (podrobnosti jsou obsaženy v tabulce č. A3b a A4 pracovního dokumentu útvarů Komise). Tabulka č. 3: Deset nejdůležitějších třetích zemí v pořadí podle ročního rizika, jemuž je rozpočet EU v roce 2014 vystaven (v milionech EUR) Pořadí || Země || Maximální roční riziko || Váha země v rámci ročního rizika třetích zemí || Váha země v rámci celkového ročního rizika (členských i nečlenských států) 1 || Turecko || 542,67 || 24,6 % || 7,3 % 2 || Tunisko || 221,59 || 10,0 % || 3,0 % 3 || Maroko || 217,77 || 9,9 % || 2,9 % 4 || Srbsko || 195,00 || 8,8 % || 2,6 % 5 || Egypt || 184,11 || 8,3 % || 2,5 % 6 || Brazílie || 102,45 || 4,6 % || 1,4 % 7 || Jižní Afrika || 74,51 || 4,6 % || 1,4 % 8 || Sýrie || 72,52 || 3,3 % || 1,0 % 9 || Bosna a Hercegovina || 63,24 || 2,9 % || 0,9 % 10 || Ukrajina || 10,61 || 0,5 % || 0,1 % || 10 zemí celkem || 1 684,47 || 76,3 % || 22,8 % 5. Aktivace záruk a vývoj fondu 5.1. Aktivace záruk 5.1.1. Platby z peněžních zdrojů Je-li dlužník v prodlení s úhradou ve prospěch EU, čerpá Komise ze svých peněžních prostředků, aby zabránila prodlení s úhradou a vzniku nákladů při obsluze svého dluhu[26]. K tomu však v roce 2013 nedošlo. 5.1.2. Platby z rozpočtu EU Pokud by případně došlo k nesplácení, bylo by třeba schodek pokrýt z rozpočtu EU. Jelikož v roce 2013 nebylo zaznamenáno žádné selhání ze strany členských států, o čerpání prostředků nebylo požádáno. 5.1.3. Žádosti o čerpání ze zdrojů fondu a částky, jež jsou předmětem vymáhání K čerpání fondu dochází v případě, je-li v prodlení s platbou třetí země, jíž EU poskytla či zaručila úvěr; v takovém případě pokryje fond toto selhání do tří měsíců od podání žádosti[27]. Syrská vláda přestala od prosince 2011 EIB hradit část splátek úroků a jistiny. Vzhledem k tomu, že oficiální žádosti o úhradu byly neúspěšné, přistoupila EIB v květnu 2012 k čerpání fondu. Vývoj čerpání z fondu v souvislosti s nesplácenými úvěry v Sýrii je uveden v tabulce č. 4. Částky, o jejichž čerpání žádá EIB, jsou z účtu záručního fondu odepsány poté, co je schválí útvary Komise. Provede-li EU platbu v rámci záruky EU, přecházejí na ni související práva a opravné prostředky EIB. Pohledávky, jež na EU přejdou, však jménem EU vymáhá EIB. Tabulka č. 4: Čerpání záručního fondu z titulu nesplácených úvěrů v Sýrii (v milionech EUR) Rok || Počet proplacených žádostí || Výše dlužných splátek || Penále a naběhlé úroky (1) || Vymožená částka[28] || Celkem 2012 || 2 || 24,02 || nepoužije se || 2,15 || 21,87 2013 || 8 || 59,27 || 1,36 || 0 || 60,63 Celkem || 10 || 83,29 || 1,36 || 2,15 || 82,50 (1) Úhradu penále a naběhlých úroků požaduje EIB až v rámci druhé žádosti o úhradu jednotlivých úvěrů. Tyto částky nabíhají ode dne, kdy nastalo prodlení s úhradou, až do dne úhrady záručním fondem. K 31. prosinci 2013 dosahuje celková nesplacená jistina zaručených úvěrů poskytnutých Sýrii 554 milionů EUR, přičemž poslední úvěr je splatný v roce 2030. 5.2. Vývoj fondu V souladu s pravidly stanovenými nařízením o záručním fondu musí částka fondu dosáhnout přiměřené výše (cílové částky) stanovené ve výši 9 % celkových kapitálových závazků vyplývajících z každé operace a zvýšených o naběhlé úroky. K zajištění toho, aby byla cílová částka dosažena, je zaveden dotační mechanismus. Na základě dotačního mechanismu bylo z rozpočtu EU v únoru 2013 do fondu převedeno 155,66 milionu EUR a v únoru 2014 dalších 58,43 milionu EUR. K 31. prosinci 2013 činila čistá aktiva[29] fondu 1 981,29 milionu EUR. Poměr mezi čistými aktivy a kapitálovými závazky[30] (23 609,19 milionu EUR) ve smyslu nařízení o záručním fondu byl nižší než cílová částka. Z uvedeného důvodu počítá předběžný rozpočet EU na rok 2015 s dotací ve výši 144,40 milionu EUR. Ke dni 31. prosince 2013 evidoval fond 82,5 milionu EUR po splatnosti, jež jsou předmětem vymáhání. [1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1). [2] Předchozí zprávu o zárukách krytých rozpočtem ke dni 31. prosince 2012 tvoří dokumenty COM(2013) 871 final a SWD(2013) 504 final. [3] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění), „nařízení o záručním fondu“ (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10). [4] Makrofinanční pomoc může mít i podobu grantů třetím zemím. [5] Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1). [6] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [7] Odkazy na právní základy jsou uvedeny v tabulce č. A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. [8] Ačkoli jsou rizika ve třetích zemích v konečném důsledku kryta rozpočtem EU, funguje záruční fond jako ochrana rozpočtu před rizikem nesplácení. Poslední výroční zpráva o činnosti fondu a jeho správě viz dokument COM(2013) 661 final a k němu připojený pracovní dokument útvarů Komise (SWD(2012) 217 final). [9] Souhrnná zpráva o činnosti fondu a o cílové sazbě jeho dotování viz dokument COM(2014) 214 final a související pracovní dokument útvarů Komise (SWD(2014) 129 final). [10] K úvěrovému nástroji pro Řecko viz http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/index_en.htm. [11] K Evropskému nástroji finanční stability viz http://www.efsf.europa.eu. [12] Úvěry poskytnuté v rámci EU/EFSM jsou kryty zárukami z rozpočtu EU. [13] K Evropskému mechanismu stability viz http://esm.europa.eu. [14] Viz tisková zpráva o mimořádném zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci 9. a 10. května 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [15] Prováděcí rozhodnutí Rady 2011/77/EU ze dne 7. prosince 2011 o poskytnutí finanční pomoci Unie Irsku (Úř. věst. L 30, 4.2.2011, s. 348). [16] Prováděcí rozhodnutí Rady 2011/344/EU ze dne 17. května 2011 o poskytnutí finanční pomoci Unie Portugalsku (Úř. věst. L 159, 17.6.2011, s. 88); viz též oprava tohoto rozhodnutí (Úř. věst. L 178, 10.7.2012, s. 15). [17] Ohledně dalších informací o EFSM viz také zpráva Komise o činnosti Evropské unie v oblasti půjček a úvěrů v roce 2012, COM(2013) 752 final. [18] Rozhodnutí Rady 2011/288/EU ze dne 12. května 2011, kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá finanční pomoc Evropské unie (Úř. věst. L 132, 19.5.2011, s. 15). [19] Rozhodnutí Rady 2013/531/EU ze dne 22. října 2013, kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá finanční pomoc Evropské unie (Úř. věst. L 286, 29.10.2013, s. 1). [20] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 388/2010/EU ze dne 7. července 2010 o poskytnutí makrofinanční pomoci Ukrajině (Úř. věst. L 179, 14.7. 2010, s. 1). [21] Rozhodnutí Rady 2002/639/ES ze dne 12. července 2002 o poskytnutí dodatečné makrofinanční pomoci Ukrajině (Úř. věst. L 209, 6.8.2002, s. 22). [22] Rozhodnutí Rady 2014/215/EU ze dne 14. dubna 2014 o poskytnutí makrofinanční pomoci Ukrajině (Úř. věst. L 111, 15.4. 2014, s. 85). [23] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 466/2014/EU ze dne 16. dubna 2014, kterým se poskytuje záruka EU za případné ztráty Evropské investiční banky z finančních operací na podporu investičních projektů mimo Unii (Úř. věst. L 135, 8.5.2014, s. 1). [24] Viz tabulka č. 1 ve zprávě. [25] Pro účely tohoto výpočtu se předpokládá, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu, tzn. berou se v úvahu pouze splatné částky (viz rovněž tabulky č. 2 a 3a/3b ve zprávě a tabulka č. A2 pracovního dokumentu útvarů Komise). [26] Viz článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1). [27] Od svého vzniku v roce 1994 až do data uzávěrky této zprávy byl fond využit ke krytí úhrnné částky ve výši 502 milionů EUR. Bylo vymoženo celkem 579 milionů EUR (tuto částku tvoří výše splacené jistiny a úroků plus sankční úroky z prodlení a realizované kurzové zisky a ztráty). Více podrobností viz oddíl 2.5.4 pracovního dokumentu útvarů Komise. [28] Od zahájení činnosti fondu v roce 1994 do uzávěrky této zprávy bylo vymoženo celkem 579 milionů EUR (tuto částku tvoří výše splacené jistiny a úroků plus sankční úroky z prodlení a realizované kurzové zisky a ztráty). [29] Celková aktiva fondu po odečtení naběhlých závazků (poplatků EIB a poplatků za audit). [30] Včetně naběhlých úroků.