SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTUpodle čl. 294 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unietýkající se postoje Rady k přijetí návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ a o zrušení rozhodnutí Rady 2004/904/ES („vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování“) /* COM/2012/0110 final - 2009/0127 (COD) */





2009/0127 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 294 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se postoje Rady k přijetí návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ a o zrušení rozhodnutí Rady 2004/904/ES („vytvoření společného programu EU pro znovuusídlování“) 1. Souvislosti Datum předání návrhu Evropskému parlamentu a Radě (dokument KOM(2009) 456 v konečném znění – 2009/0127 COD): || 3. září 2009 Datum přijetí postoje Evropského parlamentu v prvním čtení: || 18. květen 2010 Předpokládané datum přijetí postoje Rady: || 8. březen 2012 2. Cíl návrhu Komise Návrh Komise sleduje dvojí cíl, na jedné straně posílit znovuusídlování uprchlíků v Evropské unii – zvýšit jak absolutní počet znovuusídlených uprchlíků, tak i počet členských států, které mají vnitrostátní programy znovuusídlení – a na druhé straně vyslat silný politický signál o tom, že EU přikládá velký význam tomu, aby byla uprchlíkům nabídnuta trvalá řešení, zejména těm nejzranitelnějším. Aby se tohoto cíle dosáhlo, je třeba vytvořit společný program EU pro znovuusídlování. Jeho vytvoření má umožnit lepší koordinaci přístupu EU ke znovuusídlování. 3. Připomínky k postoji Rady Postoj Rady je výsledkem dlouhého procesu jednání. Poté, co byl přijat postoj Evropského parlamentu v prvním čtení (dne 18. května 2010), spoluzákonodárci nedosáhli kompromisu, neboť se nedohodli na institucionální otázce, jaký zvolit postup pro stanovení ročních priorit znovuusídlení na evropské úrovni (postup pro akty v přenesené pravomoci v. prováděcí akty). Patovou situaci v jednání vyřešil návrh, který podalo předsednictví na konci prosince 2011. Kompromisní návrh vychází ze skutečnosti, že Evropský uprchlický fond bude fungovat pouze do konce roku 2013. To znamená, že v rámci současného fondu bude rok 2012 posledním rokem, ve kterém mají členské státy předkládat své závazky ohledně znovuusídlení. To rovněž znamená, že není nutné vymezit postup pro stanovení ročních priorit znovuusídlení, neboť tyto priority se určí už pouze jednou, totiž před skončením existence současného fondu. Dohodnuté řešení předpokládá, že zvláštní priority EU v oblasti znovuusídlení pro rok 2013 budou jako nedílná součást rozhodnutí zahrnuty do přílohy I. Na základě postoje Evropského parlamentu v prvním čtení (přijatého dne 18. května 2010) bylo na trialogu konaném dne 9. února 2012 mezi spoluzákonodárci konečně dosaženo dohody o podstatě návrhu, pokud jde o nedořešené otázky. Jediný nevyřešený bod se týkal právního základu daného návrhu. Dne 10. února zaslal předseda výboru LIBE dopis předsednictví Rady, v němž potvrdil dohodu zpravodajů a stínových zpravodajů týkající se znění podporovaného Radou a uvedl, že pokud by mělo být toto znění formálně předáno Evropskému parlamentu během nadcházejícího plenárního zasedání jako postoj Rady v prvním čtení pro daný legislativní návrh, navrhoval by členům výboru LIBE a poté plenárnímu zasedání, aby znění beze změn přijaly. Výbor stálých zástupců zasedal dne 15. února, aby prodiskutoval právní základ návrhu. Výbor stálých zástupců dne 22. února potvrdil dohodu ohledně znění, které mělo být předloženo Radě k přijetí. Hlavní rozdíly mezi společným postojem a původním návrhem Komise jsou uvedeny níže. Stanovení společných priorit EU (čl. 1 odst. 1 písm. a)) Na rozdíl od původního návrhu Komise, podle kterého měly být společné priority EU v oblasti znovuusídlení stanoveny každoročně postupem projednávání ve výborech, uvádí společný postoj priority znovuusídlení v rozhodnutí. Protože stávající Evropský uprchlický fond pokrývá období do konce roku 2013, rozhodnutí stanoví priority znovuusídlení pouze na jeden rok. Uvést priority pro daný rok v rozhodnutí je proto v souladu s návrhem Komise. Mechanismus pro stanovení společných priorit EU v oblasti znovuusídlení je stanoven v nástroji, kterým se vytváří nový Azylový a migrační fond na období 2014–2020. Společné priority EU v oblasti znovuusídlení na rok 2013 (čl. 1 odst. 1 písm. a)) Společné priority EU v oblasti znovuusídlení na rok 2013, jak je uvádí společný postoj, zahrnují tři kategorie priorit: 1) osoby ze země či regionu určeného k provedení regionálního programu ochrany, 2) osoby z určité zranitelné skupiny, 3) uprchlíci z určité země či regionu. První dvě kategorie priorit jsou formulovány obecně a úzce souvisejí s kategoriemi stanovenými v čl. 13 odst. 3 rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013. V porovnání s rozhodnutím č. 573/2007/ES společný postoj přidává do seznamu priorit tuto zranitelnou skupinu: osoby, které byly vystaveny násilí a mučení, jakož i osoby, které potřebují být mimořádně či naléhavě znovuusídleny z důvodu právní či fyzické ochrany. Třetí kategorie priorit představuje zvláštní společné priority EU na rok 2013 a seznam těchto priorit je uveden v příloze daného rozhodnutí. Tento seznam byl vypracován na základě kritérií znovuusídlení Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a jeho roční prognózy znovuusídlení, přičemž bylo zohledněno, kde by společné opatření EU mělo významný dopad na řešení potřeb ochrany. To je v souladu s návrhem Komise. Pevná částka, kterou mají členské státy obdržet za každou znovuusídlenou osobu (čl. 1 odst. 1 písm. b)) Společný postoj mění návrh Komise tím, že navrhuje vyšší pevnou částku za každou osobu znovuusídlenou v souladu s danými prioritami, kterou by měly z fondu dostat ty členské státy, které fond pro tento účel dosud nevyužily. Zatímco čl. 13 odst. 3 rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 stanoví, že členské státy obdrží za každou osobu znovuusídlenou v souladu s prioritami stanovenými v rozhodnutí pevnou částku 4 000 EUR, společný postoj předpokládá částku ve výši 6 000 EUR za každou znovuusídlenou osobu pro ty členské státy, které z fondu obdrží danou pevnou částku poprvé, a částku ve výši 5 000 EUR pro ty členské státy, které pevnou částku z fondu obdržely zatím pouze jednou. Účelem této změny je povzbudit ty členské státy, které dosud nezahájily programy znovuusídlení, aby tak učinily. To je obecně v souladu s cílem Komise, totiž zajistit, aby zapojením více členských států bylo v Evropské unii znovuusídleno více osob. Právní základ návrhu Návrh Komise z roku 2009 původně vycházel z čl. 63 odst. 2 písm. b) Smlouvy o ES, avšak souhrnné sdělení o důsledcích vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pro probíhající interinstitucionální rozhodovací postupy označuje za nový právní základ články 78 a 80 SFEU (článek 80 v souvislosti se solidaritou v rámci EU). Odkaz na tento článek spolu s článkem 78 SFEU má za cíl zdůraznit, že účelem navržených opatření je zajistit „rovnováhu při vynakládání úsilí“, jak se uvádí v bývalém článku 63 Smlouvy o ES. Rada se však domnívá, že správnou „lisabonizací“ právního základu je čl. 78 odst. 2 písm. g) SFEU a že článek 80 SFEU nemůže představovat právní základ, a to ani doplňkový právní základ. Dne 13. února vydalo dánské předsednictví dokument obsahující dvě možnosti, z nichž jedna spočívala v tom navrhnout začlenění nového bodu odůvodnění s odkazem na článek 80 SFEU. Výbor stálých zástupců dne 15. února rozhodl zachovat jako právní základ návrhu pouze čl. 78 odst. 2 písm. g) SFEU. Tento postoj potvrdil Výbor stálých zástupců dne 22. února. Příslušné znění bylo Radě předloženo ke schválení dne 8. března. Třebaže to není v souladu se souhrnným sdělením, může Komise podpořit skutečnost, že právním základem má být pouze čl. 78 odst. 2 písm. g) SFEU, neboť nezačlenění článku 80 SFEU, který sám o sobě není právním základem, neovlivňuje podstatu návrhu a je v souladu se srovnávacími tabulkami Lisabonské smlouvy. Navíc to odpovídá postupu v případě nejnovějších návrhů víceletého finančního rámce v oblasti vnitřních věcí, které byly přijaty bez odkazu na článek 80 SFEU. Komise může podpořit doplnění daného bodu odůvodnění, neboť tento bod zdůrazňuje důležitost solidarity v rámci společného evropského azylového systému a výslovně odkazuje na článek 80 SFEU. 4. Prohlášení Komise V rámci jednání o bodu odůvodnění odkazujícím na článek 80 SFEU a zásadu solidarity požádal Evropský parlament Komisi, aby vydala prohlášení o tom, jak bude v budoucnu uplatňovat své právo iniciativy, pokud jde o volbu právního základu. Komise s touto žádostí souhlasila. Dané prohlášení zní: PROHLÁŠENÍ KOMISE Komise v zájmu kompromisu a za účelem zajištění bezodkladného přijetí návrhu podporuje konečné znění; Komise však poznamenává, že tím není dotčeno její právo iniciativy, pokud jde o volbu právních základů, zejména v souvislosti s budoucím použitím článku 80 SFEU. 5. Závěr Společný postoj je v souladu s původním cílem Komise zajistit, aby bylo v Evropské unii znovuusídleno více uprchlíků tím, že se zvýší jejich počet a také počet členských států, které mají fungující vnitrostátní programy znovuusídlení. To umožní strategičtější znovuusídlování v EU. Znění postoje Rady je proto v zásadě v souladu s návrhem Komise a lze jej podpořit.