SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Strategie rozšíření a hlavní výzvy v letech 2011–2012 /* KOM/2011/0666 v konečném znění */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Strategie rozšíření a hlavní výzvy v letech 2011–2012 1. Úvod Proces rozšíření Evropské unie vstoupil do nové fáze. Dokončení jednání o přistoupení s Chorvatskem, jímž se otevírá cesta této země k členství v polovině roku 2013, potvrzuje správnost politiky, která byla přijata po ničivých balkánských konfliktech v devadesátých letech minulého století a která usiluje o mír, stabilitu, demokracii a nakonec členství v EU pro celý region. Jako nejnovější důkaz transformační síly politiky rozšíření EU představuje nový impulz pro reformy ve všech zemích zapojených do procesu rozšíření. Politika rozšíření EU, zakotvená ve Smlouvě o Evropské unii[1], je reakcí na oprávněné ambice obyvatel našeho kontinentu zapojit se do úsilí sjednocené Evropy. Integrace zemí střední a východní Evropy v posledním desetiletí prokázala, že z rozšíření těží EU jako celek a že díky němu může být Unie lépe připravena řešit globální výzvy. Politika rozšíření se ukázala být účinným nástrojem společenské transformace. Země, které již k EU přistoupily, i ty, které jsou teprve na cestě k přistoupení, prošly díky demokratickým a hospodářským reformám souvisejícím s přípravou na členství impozantními změnami. Jádrem procesu přistoupení a jeho úspěchu se staly odhodlání, podmíněnost a důvěryhodnost. Rámcem politiky rozšíření EU zůstává jednak obnovená shoda o rozšíření, schválená na zasedání Evropské rady v prosinci roku 2006 a založená na zásadách konsolidace závazků, spravedlivé a přísné podmíněnosti a dobré komunikace s veřejností, jednak schopnost EU integrovat nové členy. Prostřednictvím politiky rozšíření zvětšuje EU svůj prostor míru, stability, demokracie a prosperity; to vše jsou pojmy, které získaly ve světle nedávného vývoje znovu na významu: · Dramatické události v jižním Středomoří a na Středním východě, jakož i nestabilnost následných situací podtrhují význam pilíře stability a demokracie v jihovýchodní Evropě, který je pevnou součástí procesu rozšíření EU. · Nedávná celosvětová finanční krize a současné obtíže v eurozóně poukázaly na vzájemnou provázanost vnitrostátních ekonomik uvnitř i mimo EU. Tyto události podtrhují důležitost dalšího upevňování hospodářské a finanční stability a podpory růstu, a to rovněž v zemích zapojených do procesu rozšíření. Proces rozšíření je v tomto smyslu účinným nástrojem. Od přijetí posledního balíčku rozšíření došlo k dalšímu pozitivnímu vývoji na západním Balkáně. Zatčením Ratka Mladiče a Gorana Hadžiče a jejich předáním Mezinárodnímu trestnímu tribunálu pro bývalou Jugoslávii (ICTY) byla odstraněna zásadní překážka na cestě Srbska do EU a byl tak učiněn významný krok k dosažení usmíření. Byl navázán dialog mezi Bělehradem a Přištinou, jehož cílem je mimo jiné docílit pokroku na cestě do EU a který přinesl první výsledky. Ve většině zemí zapojených do procesu rozšíření lze zaznamenat pokrok při uskutečňování reforem, jež mají vztah k EU. Občanům dvou dalších zemí západního Balkánu – Albánie a Bosny a Hercegoviny – byl umožněn bezvízový styk. V několika zemích byly nicméně některé důležité reformy zpožděny, často v důsledku vnitropolitického vývoje a konfliktů. Ke zvláště závažným zpožděním a zablokováním reforem došlo v Bosně a Hercegovině a v Albánii. Hlavními výzvami ve většině zemí zůstávají řádná správa věcí veřejných, právní stát, správní kapacita, nezaměstnanost, hospodářské reformy a sociální začleňování. Došlo k několika znepokojivým událostem souvisejícím se svobodou projevu ve sdělovacích prostředcích. Rozdílné postoje ohledně statusu Kosova nadále negativně ovlivňují jak Kosovo[2], tak celý region. Vážné obavy vyvolávají nedávné události v severním Kosovu. Dosud nebyla také vyřešena otázka názvu Bývalé jugoslávské republiky Makedonie. Proces přistoupení Islandu v uplynulém roce pokročil. Pokrok ve vyjednávání má svůj původ ve skutečnosti, že Island má již nyní díky dlouho zavedené demokracii vysoce integrované struktury, je členem Evropského hospodářského prostoru a schengenského prostoru a má kvalitní veřejnou správu. V Turecku zůstává proces přistoupení nejúčinnějším rámcem pro podporu reforem souvisejících s EU, rozvoj dialogu o otázkách zahraniční a bezpečnostní politiky, posilování hospodářské konkurenceschopnosti a diverzifikaci dodávek zdrojů energie. V jednáních o přistoupení však bohužel již více než rok není možné otevřít novou kapitolu. Ve vztazích s Tureckem je třeba zahájit novou konstruktivní fázi na základě konkrétních kroků v oblastech společného zájmu. Blížící se přistoupení Chorvatska je důkazem toho, že proces rozšíření se zaměřuje na dosažení co největších transformačních účinků na dotčenou zemi. Zlepšení, jež byla do procesu vnesena v roce 2006 na základě obnovené shody o rozšíření, byla v praxi uplatněna v případě Chorvatska a osvědčila se. Z této zkušenosti by měla vycházet probíhající i budoucí jednání s dalšími zeměmi zapojenými do procesu rozšíření. Především je nutné se co nejdříve zabývat obtížnými kapitolami jednání, které se týkají například soudnictví a základních práv či spravedlnosti, svobody a bezpečnosti, aby měla kandidátská země dostatek času uskutečnit nezbytné reformy. Přistoupení Chorvatska bude zásadním krokem v rámci historicky významného projektu integrace západního Balkánu do EU. Evropská unie vždy prohlašovala, že její politika vůči západnímu Balkánu je inkluzivní, počínaje „regionálním přístupem“ poloviny devadesátých let minulého století a především díky procesu stabilizace a přidružení, který byl zahájen v roce 1999, a summitu v Soluni v roce 2003, jenž potvrdil, že budoucnost západního Balkánu je v EU. Nejen že Balkán nerozděluje, ale dokonce by měla sloužit jako pobídka a katalyzátor pro zbytek regionu, aby urychlil svou cestu do EU. S ohledem na závazky EU a také historii a zeměpisné podmínky tohoto regionu nebude práce dokončena, dokud nedojde po splnění příslušných podmínek k začlenění celého západního Balkánu. V této souvislosti se Komise nadále plně drží zásady vlastních zásluh. Rychlost, jakou každá země postupuje k členství, závisí hlavně na jejích výsledcích, pokud jde o plnění stanovených kritérií a podmínek. Pozitivní zkušenost Chorvatska vysílá dalším zemím zapojeným do procesu rozšíření silné poselství o tom, že: · Evropská unie plní své závazky, jakmile jsou splněny dané podmínky, · kritéria a podmínky pro přistoupení jsou náročné a jejich provádění se sleduje se zvýšenou pozorností. To však není překážkou a výsledkem je větší míra připravenosti kandidátského státu, která bude po přistoupení přínosem jak pro zemi samotnou, tak pro EU, · dvoustranné spory se sousedy by měly a mohou být řešeny dialogem a kompromisem v souladu se zavedenými zásadami. V zájmu prosazování reforem v zemích zapojených do procesu rozšíření a pro zajištění podpory členských států je důležité, aby byl proces rozšíření i nadále důvěryhodný. Vývoj v posledním roce prokázal, že hmatatelných výsledků na cestě do EU lze dosáhnout také před přistoupením po splnění příslušných podmínek. Výmluvnými příklady jsou doporučení Komise v tomto sdělení týkající se posunu Albánie a Bosny a Hercegoviny do dalších fází procesu rozšíření a uvolnění vízového režimu. Na druhé straně tam, kde jsou politická vůle a odhodlání k dosažení konkrétních výsledků nedostatečné či zcela chybí, proces přistoupení nepokročil a hrozí, že se zastaví úplně. Toto sdělení posuzuje aktuální stav programu rozšiřování Evropské unie, který zahrnuje západní Balkán, Turecko a Island. Na základě připojených podrobných analýz jednotlivých zemí[3] podává přehled o tom, jakých výsledků tyto země dosáhly v rámci přípravy na členství a jaká je jejich současná situace, hodnotí jejich výhledy na příští roky a obsahuje v tomto ohledu řadu doporučení. Stejně jako v předchozích letech je věnována zvláštní pozornost několika hlavním výzvám. 2. Hlavní výzvy 2.1. Větší důraz na posilování právního státu a reformu veřejné správy Jako přetrvávající zásadní úkol a rozhodující podmínka pro země, jež směřují k členství v EU, bylo stanoveno posilování právního státu. V souladu s obnovenou shodou o rozšíření byla této otázce v posledních letech věnována větší pozornost ve všech fázích procesu přistoupení. Odrazem důrazu na právní stát byl značný význam, jenž byl přikládán těmto otázkám během jednání o přistoupení s Chorvatskem, zejména v rámci kapitol týkajících se soudnictví a základních práv a také spravedlnosti, svobody a bezpečnosti. Dalším příkladem prioritního zájmu o tuto oblast, a to před faktickým zahájením jednání, je důležitost otázek právního státu v rámci klíčových priorit, které byly stanoveny jako podmínky pro zahájení jednání o přistoupení s Albánií a Černou Horou. Zkušenosti z jednání o přistoupení s Chorvatskem budou využity ku prospěchu probíhajících i budoucích jednání s dalšími zeměmi. Za tímto účelem Komise navrhne s ohledem na otázky týkající se soudnictví a základních práv a spravedlnosti a vnitřních věcí nový přístup. Tyto otázky je třeba řešit již v rané fázi procesu přistoupení a odpovídající kapitoly je třeba otvírat na základě akčních plánů, neboť ty vyžadují dosažení přesvědčivých výsledků. Komise by pravidelně ve všech fázích procesu podávala zprávy o pokroku dosaženém v těchto oblastech na pozadí milníků vymezených v akčních plánech a v případě potřeby by uvedla nezbytná nápravná opatření. Financování z NPP bude mít za cíl tento proces podporovat. V rámci předvstupního procesu Komise vyzývá země k tomu, aby vybudovaly nezávislé a účinné soudnictví a napravily stávající nedostatky. V tomto ohledu Chorvatsko zlepšilo svůj systém jmenování soudců, Srbsko zahájilo přezkum procesu nového jmenování soudců a státních zástupců a Černá Hora začala revizi klíčových ústavních a právních ustanovení týkajících se soudnictví. Kosovo dokončilo prověřování soudců a státních zástupců. Jedním z hlavních úkolů právního státu ve většině zemí zapojených do procesu rozšíření je boj proti korupci. Korupce zůstává vážným problémem, který nejenom ovlivňuje každodenní život občanů v klíčových oblastech, jako je zdravotní péče či vzdělávání, ale který má rovněž značně negativní dopad na investice a podnikání a navíc poškozuje vnitrostátní rozpočty, zejména pokud jde o zadávání veřejných zakázek a privatizaci. Komise se v posledních letech na boj proti korupci v zemích zapojených do procesu rozšíření zaměřila důrazněji. Důležité zkušenosti získané při práci v zemích zapojených do procesu rozšíření přispěly k rozvoji vlastního přístupu EU k boji proti korupci ve všech oblastech politik, vnitřních i vnějších[4]. V době, kdy zřizuje pro členské státy mechanismus pro sledování korupce, bude Komise i nadále přikládat prvořadý význam sledování protikorupčních politik v zemích zapojených do procesu rozšíření od raných fází přípravy na přistoupení, přičemž důraz bude klást na výsledky a udržitelnost. Komise bude také podporovat přísnou koordinaci mezinárodních dárců s cílem zajistit optimální využívání zdrojů. Důležitou prioritou pro země zapojené do procesu rozšíření zůstává boj proti organizované trestné činnosti. Je úzce spojena s bojem proti korupci a zavedením nezávislého soudnictví. Velkou výzvou pro boj proti organizované trestné činnosti je přeshraniční charakter mnoha případů této činnosti. Při řešení tohoto úkolu je obzvláště důležitá regionální spolupráce donucovacích a soudních orgánů, včetně vytvoření odborných sítí. Komise podporuje vytvoření regionální sítě státních zástupců, jíž jsou nápomocni vyslaní odborníci z členských států, jakož i příslušné evropské agentury. Komise v regionu rovněž pomáhá s vytvořením koordinovaných systémů ochrany svědků. V posledním roce Komise zintenzivnila dialog o otázkách právního státu se zeměmi západního Balkánu. Cílem je posílit na základě podrobných analýz odvětví spravedlnosti a vnitřních věcí přípravu v ranějších fázích předvstupního procesu. K tomuto účelu byly uskutečněny mise odborníků ve většině zemí zapojených do procesu rozšíření. Komise prohloubila spolupráci a výměnu informací s příslušnými agenturami EU, včetně Europolu, agentury Frontex, Eurojustu a Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost, jakož i s regionálními iniciativami, Radou Evropy a jinými mezinárodními organizacemi. V případě potřeby bylo již v raných fázích procesu uplatňováno referenční srovnávání. S Bosnou a Hercegovinou byl zahájen strukturovaný dialog týkající se spravedlnosti a Komise navrhuje zahájit s Kosovem podobný dialog o otázkách právního státu s cílem řešit problémy v této oblasti a podpořit reformu soudnictví. Klíčovou prioritou v rámci politických kritérií zůstává ve většině zemí zapojených do procesu rozšíření reforma veřejné správy, která má zvýšit transparentnost, odpovědnost a účinnost, jež jsou nezbytné pro fungování demokracie a právního státu. Pro provádění acquis mají zásadní význam vhodné administrativní postupy, a to rovněž pokud jde o lidské zdroje a řízení veřejných financí. Země musejí intenzivněji usilovat o zlepšení své veřejné správy na základě celkových národních strategií. V některých zemích zapojených do procesu rozšíření přibývají důkazy o tom, že se dostatečně nerespektují rozdílné úlohy vládnoucích stran a státu. Tyto praktiky by mohly ohrozit právní stát a fungování demokracie. 2.2. Zajištění svobody projevu ve sdělovacích prostředcích Svoboda projevu je základní právo, které je zaručeno mezinárodním právem a je nedílnou součástí fungování pluralitní demokracie. Co se týče procesu přistoupení, je zajištění této svobody klíčovým prvkem kodaňských politických kritérií pro členství. Celkem vzato se země zapojené do procesu rozšíření vyznačují existencí pluralitních mediálních krajin. V některých zemích byl však v této oblasti v poslední době zaznamenán negativní vývoj, který je zdrojem vážných obav. Komise dále zkoumá svobodu projevu v doprovodných zprávách, v nichž je popsána situace v každé zemi. Problémy v oblasti svobody projevu a sdělovacích prostředků zahrnují: politické zásahy, které se někdy projevují i prostřednictvím právního systému; ekonomický tlak; využívání trestné činnosti a korupce k ovlivňování sdělovacích prostředků a nedostatečnou ochranu novinářů před zastrašováním nebo dokonce násilnými útoky. Hospodářské problémy se týkají nedostatečné transparentnosti a koncentrace vlastnictví, nedostatku poctivé hospodářské soutěže a nedostatečné nezávislosti orgánů regulace trhu. Celkové provádění právních předpisů o sdělovacích prostředcích není v několika zemích zapojených do procesu rozšíření uspokojivé. Existuje řada případů útoků na novináře, včetně jejich zabití, které zůstávají nevyřešeny několik let poté, co k nim došlo. Právní rámec v Turecku dosud dostatečně nezaručuje svobodu projevu. Vážné obavy vyvolává vysoký počet soudních řízení a vyšetřování proti novinářům a nepřiměřený tlak na sdělovací prostředky. Všechny tyto problémy vážně omezují vyjadřování názorů ve sdělovacích prostředcích, jež jsou kritické k vládě, a představují překážku pro investigativní novinářství. Sdělovací prostředky a novináři jsou často nuceni se uchylovat k autocenzuře. Je nezbytné, aby se země zapojené do procesu rozšíření postaraly o to, že jejich mediální krajiny budou otevřené a pluralitní a budou umožňovat existenci kultury kritického a nezávislého novinářství. Provozovatelé veřejnoprávního vysílání musí zlepšit své ekonomické postavení a zvýšit svou nezávislost, aby mohly plnit svou úlohu. Profese ve sdělovacích prostředcích by se zároveň měly zavázat k samoregulaci na základě komplexních etických kodexů a profesních norem. V květnu 2011 Komise uspořádala konferenci o svobodě projevu, na níž se setkali představitelé sdělovacích prostředků a zúčastněné strany z řad občanské společnosti ze západního Balkánu a Turecka. Cílem této konference bylo oslovit kromě oficiálních vládních partnerů přímo i ty, jichž se tato problematika týká, a vyslechnout jejich názory a zkušenosti. Závěry konference budou i nadále podkladem pro práci Komise v této oblasti. Komise bude pečlivě sledovat vývoj rámce stávajících dohod a strukturovaných dialogů se zeměmi zapojenými do procesu rozšíření. Bude dále začleňovat tyto otázky do jednání o přistoupení, zejména v rámci kapitoly týkající se soudnictví a základních práv. Bude určovat priority a podporovat úsilí vlád o dosažení evropských norem v oblasti svobody projevu. Za tímto účelem bude posílena spolupráce s příslušnými partnerskými zeměmi a mezinárodními organizacemi, zejména s Radou Evropy a Organizací pro bezpečnost a spolupráci v Evropě. Dále se bude rozvíjet dialog s novináři a jejich sdruženími. 2.3. Posilování regionální spolupráce a usmiřování na západním Balkáně Regionální spolupráce a dobré sousedské vztahy jsou nezbytnými prvky procesu stabilizace a přidružení a jako takové jsou Komisí pečlivě sledovány ve všech fázích procesu přistoupení. Regionální spolupráce podporuje a posiluje usmíření v regionu, jenž byl v nedávné minulosti zasažen vážnými konflikty. Regionální spolupráce a obchod mohou znamenat další hospodářský přínos pro celý region. Tato spolupráce je rovněž nedílnou součástí procesu integrace do EU, který často vyžaduje regionální přístupy a opatření. V tomto ohledu bylo v posledním desetiletí dosaženo významného pokroku a další důležité kroky lze vypozorovat za minulý rok. K regionálnímu usmíření výrazně přispěly návštěvy vedoucích představitelů regionu, zejména ze Srbska a Chorvatska, v sousedních zemích, jakož i prohlášení o konfliktech v devadesátých letech minulého století. V nadcházejících dnech by měl být úspěšně dokončen sarajevský proces týkající se návratu uprchlíků, jehož se účastní Srbsko, Chorvatsko, Bosna a Hercegovina a Černá Hora. Při podpoře usmíření mezi občany regionu, a nikoli jen mezi vládami, hrají důležitou úlohu iniciativy nevládních organizací a občanské společnosti, jako je Iniciativa mládeže pro lidská práva, Komise pro pravdu a usmíření a Igmanská iniciativa. Spolupráce v konkrétních odvětvích funguje dobře a vykazuje pokroky, k čemuž přispívá mj. Energetické společenství, společný evropský letecký prostor a společné vzdělávání v Regionálním institutu pro veřejnou správu (ReSPA), který je nyní již plně v provozu. V prosinci 2010 byla Komisí navržena a členskými státy následně přijata strategie pro posílení rozvoje Podunají[5]. Regionální obchod v rámci Středoevropské dohody o volném obchodu (CEFTA) roste a dohoda se rozšiřuje na takové oblasti, jako je politika hospodářské soutěže, další odstraňování celních překážek a liberalizace služeb. Rada pro regionální spolupráci zahájila realizaci své tříleté strategie a pracovního programu ve snaze zajistit, aby její opatření byla více orientována na výsledky. Klíčovými výzvami pro stabilitu na západním Balkáně zároveň zůstávají problémy vyplývající z minulých konfliktů a další otevřené dvoustranné otázky, které ovlivňují regionální spolupráci, vztahy mezi zeměmi, jakož i jejich vnitřní fungování a proces reforem. Tyto zbývající problémy je třeba naléhavě řešit. Najde-li se pro ně řešení, bude odstraněna významná překážka na cestě západního Balkánu do EU. Problémem jsou konkrétně spory související s otázkami vztahů mezi etniky nebo statusu (zejména v Bosně a Hercegovině a v Kosovu), které nadále brání normálnímu fungování institucí, zpomalují proces reforem a provádění evropské agendy a někdy mohou mít širší regionální důsledky. Komise má za to, že nejlepším způsobem, jak mohou tyto země dané problémy řešit, je pokračovat na cestě do EU. V této souvislosti je významný nedávný vývoj, zejména pak pokrok učiněný v rámci dialogu mezi Bělehradem a Prištinou, který zprostředkovala Unie. Desáté výročí podpisu rámcové dohody z Ochridu, které jsme oslavili letos v srpnu, je připomínkou, že obtížné etnické problémy lze úspěšně řešit dialogem a kompromisem. V poslední době se podařilo dosáhnout dobrých výsledků při řešení problémů, jež se týkají inkluzivního fungování regionálních iniciativ a vyplývají z rozdílnosti názorů ohledně statusu Kosova; je však třeba učinit ještě více. V rámci dialogu mezi Bělehradem a Prištinou se dospělo k dohodě o přijetí kosovských celních razítek ze strany Srbska, což by mělo umožnit obnovení regionálního obchodu v rámci CEFTA. Již dříve se znovu začala konat zasedání CEFTA a Rady pro regionální spolupráci za účasti všech stran a byla podepsána celoevropsko-středomořská úmluva o preferenčních pravidlech původu. Rozdílné názory ohledně statusu Kosova však stále brání dokončení a podepsání Smlouvy o Dopravním společenství a prodloužení platnosti autonomních obchodních opatření pro Kosovo a další západobalkánské partnery. Tyto názorové rozdíly jsou i nadále překážkou pro rozvoj smluvních vztahů mezi EU a Kosovem. Otázky týkající se regionální spolupráce dosud čekají v rámci dialogu mezi Bělehradem a Prištinou na své komplexní řešení. Komise vyzývá všechny zúčastněné strany, aby nadále hledaly praktická a pragmatická řešení, jak docílit inkluzivnosti regionální spolupráce, aniž by byly dotčeny rozdílné názory v otázce statusu Kosova. Pokrok dosažený v loňském roce ukazuje, že je to možné. Pro trvalé usmíření je zásadní dokončení procesu potrestání trestných činů spáchaných během válek v bývalé Jugoslávii. Základní podmínkou procesu přistoupení na západním Balkáně zůstává proto plná spolupráce s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY). Významným krokem tímto směrem bylo nedávné zatčení posledních dvou osob obžalovaných tribunálem ICTY a jejich převezení do Haagu. Komise rovněž vyzývá dotčené vlády, aby dále s větším nasazením usilovaly o řádný průběh domácích soudních řízení řešících válečné zločiny. Komise bere velmi vážně zprávu přijatou v lednu Parlamentním shromážděním Rady Evropy (Martyho zprávu), která se týká zločinů údajně spáchaných během konfliktu v Kosovu a po jeho skončení, včetně obchodu s lidskými orgány. Plně podporuje vyšetřování prováděné misí EULEX, připomíná v této souvislosti význam ochrany svědků a vítá zřízení pracovní skupiny EULEX se sídlem v Bruselu, jakož i spolupráci příslušných vlád s touto pracovní skupinou. Celkově je důležité, aby se vlády a organizace občanské společnosti působící v tomto regionu snažily více vysvětlovat občanům, že usmíření je nedílnou součástí jejich evropské budoucnosti a že nezbytným prvkem tohoto procesu je zajištění spravedlnosti, pokud jde o spáchané válečné zločiny. Vedoucí političtí představitelé by se měli vystříhat prohlášení a opatření, která by mohla tyto významné zásady zpochybňovat. Co se týče otevřených dvoustranných otázek, je třeba, aby je dotyčné strany v průběhu procesu rozšíření řešily co nejdříve, s odhodláním, v dobrém sousedském duchu a s přihlédnutím k celkovým zájmům EU. Komise je naléhavě vyzývá, aby vyvinuly veškeré úsilí k vyřešení zbývajících sporů o hranice v souladu se stávajícími zásadami a prostředky, včetně případného postoupení některých záležitostí Mezinárodnímu soudnímu dvoru. Dvoustranné otázky by neměly zpomalovat proces přistoupení. Komise je připravena přispět k vytvoření potřebného politického ovzduší, jež by umožňovalo hledat řešení, a podpořit související iniciativy. Cestu k řešení dvoustranných otázek otevírá dohoda mezi Slovinskem a Chorvatskem o předání hraničního sporu rozhodčímu soudu, která by se měla začít provádět ještě v průběhu letošního roku. Komise důrazně vybízí strany sporu o název Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, aby vedly probíhající rozhovory pod záštitou OSN v podobně konstruktivním duchu. 2.4. Dosažení udržitelného hospodářského oživení a ztotožnění se s cíli strategie Evropa 2020 Všechny země zapojené do procesu rozšíření se již vydaly na cestu k oživení, i když každá jiným tempem. Turecko z krize vyšlo se silnějším hospodářstvím a jeho růst je i nadále pozoruhodný, ale objevují se stále více známky přehřátí. Ekonomiky západního Balkánu se také začínají oživovat, i když jim bude trvat určitou dobu, než dosáhnou úrovní před krizí. Islandské hospodářství postupně dále překonává hlavní problémy, jimž čelilo během krize. Země zapojené do procesu rozšíření se však potýkají s významnými socioekonomickými výzvami. Nezaměstnanost je ve většině těchto zemí stále vysoká nebo dokonce roste. Nezaměstnanost v Kosovu, Bosně a Hercegovině a Bývalé jugoslávské republice Makedonii zůstává nejvyšší v Evropě. Míra účasti na trhu práce je nízká, zejména pokud jde o ženy a mladé lidi, a výzvou je i nadále rozšířené neformální zaměstnávání. U vývozu ze západního Balkánu, který přispívá k oživení, stále převládají výrobky s nízkou přidanou hodnotou, včetně komodit, které jsou vystaveny volatilitě cen a silné konkurenci rozvíjejících se trhů. Většina zemí zapojených do procesu rozšíření nadále uplatňuje celkově obezřetnou makroekonomickou politiku. Nejnaléhavějšími krátkodobými prioritami zůstávají fiskální konsolidace a reforma trhů práce, tedy výzvy, jež se do značné míry podobají těm, kterým v současnosti čelí státy EU. Je třeba provést více strukturálních reforem k posílení konkurenceschopnosti a zlepšení investičního prostředí, a to s cílem přilákat přímé zahraniční investice, podpořit tvorbu pracovních míst a zajistit udržitelnost růstu. Zvláštními výzvami jsou na západním Balkáně zlepšení kapacity veřejné správy a posílení právního státu, mj. prostřednictvím reformy soudnictví a boje proti rozsáhlé korupci. Pokrok v těchto oblastech by také napomohl podpoře podnikatelského prostředí. Omezené zůstávají nadále veřejné služby pro podnikání a investice do infrastruktury. Reformy trhu práce, včetně přezkoumání sociálních systémů, daňových otázek a reforem vzdělávacích systémů, by měly přispět k řešení nejvážnějších strukturálních nedostatků na západním Balkáně a k odstranění překážek na cestě k dosažení silnějšího a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Ztotožnění se s cíli strategie Evropa 2020 Evropa 2020 je strategie růstu EU na toto desetiletí, díky níž se má Unie stát inteligentní a udržitelnou ekonomikou podporující začlenění v měnícím se světě. Země zapojené do procesu rozšíření se vyzývají, aby se přidaly k provádění strategie Evropa 2020 a jejích stěžejních iniciativ[6]. Poskytuje to užitečný základ reforem. Cíle strategie Evropa 2020 se odpovídajícím způsobem zohledňují v dialozích, jež vedou Komise a země zapojené do procesu rozšíření na téma hospodářské politiky a zaměstnanosti a sociálních politik. Komise uzpůsobila plánování finanční pomoci cílům strategie Evropa 2020, zejména co se týče socioekonomického rozvoje. Tyto cíle jsou zohledněny v rámci spolupráce Komise s mezinárodní finančními institucemi. Současná dluhová krize v Evropě podtrhla význam zdravých veřejných financí a Komise sdílí některé své mechanismy vzájemného hodnocení s kandidátskými a potenciálními kandidátskými zeměmi. Důležitým nástrojem je v tomto směru mnohostranný fiskální dohled ze strany EU. Tento nástroj bude postupně přizpůsobován budoucí posílené správě ekonomických záležitostí v EU. V oblasti rozvoje soukromého sektoru se koordinace politik se západním Balkánem a Tureckem řídí ustanoveními iniciativy EU „Small Business Act“[7]. Díky této koordinaci, která vychází z pravidelných hodnocení na základě zavedených měřítek EU, byla formulována prověřená doporučení, jež odráží národní zvláštnosti jednotlivých zemí zapojených do procesu rozšíření. Komise navrhuje, aby výsledky iniciativy „Small Business Act“ byly v regionu použity jako referenční nástroj pro budoucí činnosti související s malými a středními podniky. V kontextu investičního rámce pro západní Balkán Komise vybízí partnerské mezinárodní finanční instituce k podpoře nových forem financování malých a středních podniků, především mechanismů vlastního kapitálu, rizikového kapitálu a záruk. Komise bude spolufinancovat západobalkánskou platformu pro malé a střední podniky, jejímž cílem je zlepšit přístup těchto podniků k financování prostřednictvím záruk a rizikového kapitálu. Spolupráce mezi zeměmi zapojenými do procesu rozšíření a EU v oblasti výzkumu a inovací je z hlediska způsobilosti pro účast v iniciativách EU již rozvinutá. Tyto země se účastní 7. rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj a programu pro konkurenceschopnost a inovace. Stávající ukazatele však prozrazují, že ve většině případů dosahují výrazně nižší úrovně investic a rozvoje politik v oblasti výzkumu a inovací, než je průměr EU. Vedoucí představitelé regionu se vyzývají – a to i na budoucích ministerských konferencích – k tomu, aby se zavázali ke zvýšení investic do výzkumu, inovací a lidského kapitálu. Země zapojené do procesu rozšíření musí být lépe připraveny čelit změně klimatu a připojit se k úsilí EU o řešení tohoto problému, mj. zvyšováním povědomí. Postupné uskutečňování opatření na ochranu klimatu bude přínosem, neboť povede k rozvoji nízkouhlíkového hospodářství a může přispět k tvorbě pracovních míst. Počínající hospodářské oživení se ještě musí odrazit ve zlepšení sociální situace. Podíl obyvatelstva, jež žije pod hranicí chudoby, zůstává vysoký a na západním Balkáně dále roste. Negativní dopad na sociální situaci má vysoká míra neformálního zaměstnávání, zejména pokud jde o mladé lidi. Prioritou je zajištění zaměstnanosti a sociální začleňování zranitelných skupin. V sociálním sektoru však bylo uskutečněno jen málo reálných investic a spolupráce s mezinárodními dárci narážela na překážky ve strategickém plánování. Komise klade na zaměstnanost a sociální politiky důraz v rámci svého dialogu o politikách a vyzývá příslušné země, aby si v těchto oblastech určily jasné a realistické cíle a zlepšily zacílení sociálních výdajů a jejich přidělování podle priority. Země zapojené do procesu rozšíření by měly případně přijmout cíle Evropské platformy pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Měla by být přijata ucelená opatření pro začlenění všech zranitelných skupin do většinové společnosti. Co se týče zvláště znevýhodněné romské menšiny, Komise vyzvala západní Balkán a Turecko ke spolupráci v rámci platforem EU pro Romy, na základě kterých se systematicky sleduje začleňování a navrhují se související opatření. Komise uspořádala řadu seminářů týkajících se romských otázek, které měly země v tomto regionu přimět k přezkoumání a posílení příslušných národních akčních plánů pro boj proti diskriminaci a zlepšení romské integrace (zejména v oblasti vzdělávání, zaměstnanosti, bydlení a zdraví), jakož i provádění těchto plánů. Země západního Balkánu by měly vynaložit značné úsilí k usnadnění registrace vysídlených osob. Klíčovým faktorem strukturálních změn k dosažení udržitelného růstu podporujícího začlenění je lepší vzdělávání a odborná příprava. Investice do vzdělávání, dovedností a kvalifikací byly dosud obvykle nízké a regionální uznávání vnitrostátních kvalifikací nedostatečné. Je třeba provést reformu státních vzdělávacích systémů a infrastruktury a v zájmu řešení stávajícího nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi jsou zapotřebí mezinárodně srovnatelné programy všeobecného a odborného vzdělávání a přípravy. Komise kandidátským zemím umožnila účast na strategickém rámci „Vzdělávání a odborná příprava 2020“; do tohoto rámce se dosud nezapojila Bývalá jugoslávská republika Makedonie a Černá Hora. Komise navrhla vytvořit platformu pro vzdělávání a odbornou přípravu na západním Balkáně, která by vycházela z otevřené metody koordinace a umožňovala by účast všech zemí zapojených do procesu rozšíření. Posílí se díky tomu dialog o hlavních výzvách v oblasti politik a zajistí se provádění a monitorování. Země západního Balkánu byly vyzvány k účasti na centralizovaných činnostech programu celoživotního učení EU. 2.5. Rozšiřování dopravních a energetických sítí Pokud jde o dopravu a energetiku, mají z lepší spolupráce se zeměmi zapojenými do procesu rozšíření přímý prospěch evropští občané a podniky. Dopravní a energetické propojení je klíčovým prvkem spolupráce EU se všemi sousedními zeměmi, přičemž cílem je podpořit udržitelný hospodářský růst, obchod, kulturní výměnu a zaměstnanost a zlepšit životní podmínky. V případě zemí zapojených do procesu rozšíření se tato spolupráce rovněž zaměřuje na to, aby se tyto země připravily na plné převzetí a provedení acquis v oblasti dopravy a energetiky. Turecko, jež má strategickou polohu na křižovatce mezi Evropou, Blízkým východem a Kavkazem, neustále rozvíjí a posiluje své vztahy s EU, což dokazuje nedávný vývoj v odvětví letectví nebo úloha této země při budování jižního koridoru pro přepravu plynu. Další rozvoj těchto vztahů by byl prospěšný pro obě strany. Jižní koridor pro přepravu plynu by přispěl k zabezpečení dodávek zemního plynu do Evropy, jelikož by významně napomohl rozšíření zásobovacích tras a stimuloval by hospodářskou soutěž na mezinárodním trhu s plynem. Komise poskytuje Turecku finanční pomoc na další rozvoj dopravních sítí, zejména pokud jde o vysokorychlostní železniční spoje a modernizaci přístavního zařízení. Turecko by mělo být zároveň vedeno k tomu, aby prohloubilo svůj trh s plynem zvýšením likvidity a flexibility smluv. Tento proces by vedl ke vzniku „energetického uzlu“, jehož existencí by se dosáhlo větší bezpečnosti dodávek energie. Na západním Balkáně byla definována regionální dopravní síť v rámci Dopravní observatoře pro jihovýchodní Evropu (SEETO), která určuje prioritní projekty regionálního zájmu. Země západního Balkánu jsou společně s členskými státy EU a dalšími evropskými zeměmi účastníky dohody o vytvoření společného evropského leteckého prostoru, jež byla podepsána v roce 2006. Spolupráce v oblasti dopravy je stanovena rovněž ve strategii pro Podunají. Od roku 2008 Komise jedná o vytvoření Dopravního společenství se zeměmi západního Balkánu, které by znamenalo zavedení integrovaného trhu pro infrastrukturu a pozemní a námořní dopravu a vnitrozemské plavby. Jednání byla téměř dokončena, ale nyní se zastavila kvůli názorovým rozdílům ohledně označení Kosova. Komise naléhavě vyzývá dotčené strany k tomu, aby podnikly nezbytné kroky, jež umožní rychlé dokončení jednání a podepsání smlouvy. Komise navrhla provést přezkum transevropských sítí EU v oblasti dopravy (TEN-T) s cílem zlepšit spojení se zeměmi, na něž se vztahuje politika rozšíření a sousedství[8]. V oblasti energetiky EU také usiluje o integraci sítí, zejména podporou Energetického společenství, jež zahrnuje EU a její členské státy, celý západní Balkán a některé sousední země[9]. Energetické společenství, vycházející z předpisů EU pro oblast energetiky, zavádí otevřený, transparentní a konkurenční regionální trh, který pomáhá přilákat investice. Acquis Energetického společenství nyní zahrnuje ustanovení o vnitřním trhu s energií, energetické účinnosti a obnovitelných zdrojích energie a také vybrané části acquis v oblasti životního prostředí, sociální politiky a hospodářské soutěže. Bude rozšířeno, aby kromě trhů s elektřinou a plynem pokrývalo i povinné zásoby ropy. 3. Pokrok zemí zapojených do procesu rozšíření a program na roky 2011–2012 3.1. Západní Balkán Chorvatsko Jednání o přistoupení s Chorvatskem byla uzavřena v červnu, jelikož Chorvatsko splnilo v uplynulém roce kritéria pro ukončení jednání ve zbývajících oblastech, včetně obtížných kapitol, jako je soudnictví a základní práva či politika hospodářské soutěže. Chorvatsko dosáhlo výrazných výsledků v boji proti korupci, zavedlo nový objektivní a transparentní systém pro jmenování soudců a státních zástupců a velmi zlepšilo provádění programů ubytování pro vracející se uprchlíky. Výrazně pokročila restrukturalizace jeho loděnic v obtížích. Výsledek jednání o přistoupení bude ztělesněn ve smlouvě o přistoupení, která by měla být – jak stanovila Evropská rada na svém červnovém zasedání – podepsána do konce roku. To by mělo za předpokladu, že budou dokončeny nezbytné ratifikační postupy, umožnit přistoupení Chorvatska k EU dne 1. července 2013. Chorvatsko dosáhlo vysoké úrovně připravenosti k převzetí povinností, kterými bude jakožto člen vázáno po přistoupení. Splňuje kodaňská politická kritéria. Předpokládá se, že hospodářská kritéria a kritéria týkající se acquis splní do 1. července 2013. Tato dynamika musí být zachována. Chorvatsko musí dále stavět na reformách, jež byly uskutečněny v průběhu jednání o přistoupení, a na kapacitě, která byla vyvinuta. Komise bude pečlivě sledovat, jak Chorvatsko plní všechny přijaté závazky a jak pokračuje jeho příprava na převzetí povinností, kterými bude jakožto člen vázáno po přistoupení. Monitorování bude zaměřeno zejména na závazky, které Chorvatsko přijalo v těchto oblastech: soudnictví a základní práva, spravedlnost, svoboda a bezpečnost a politika hospodářské soutěže. Monitorování bude zahrnovat pravidelnou aktualizaci monitorovacích tabulek, dialog v rámci dohody o stabilizaci a přidružení, mise pro vzájemné hodnocení, předvstupní hospodářský program a fiskální oznámení. Komise bude až do přistoupení Chorvatska předkládat pololetní hodnocení plnění závazků, které země v těchto kapitolách přijala. Na podzim roku 2012 bude Evropskému parlamentu a Radě předložena souhrnná monitorovací zpráva. Pokud budou během monitorování zjištěny nedostatky a Chorvatsko je neodstraní, zašle Komise v případě potřeby chorvatským orgánům dopisy včasného varování a může navrhnout Radě, aby přijala všechna nezbytná opatření již před přistoupením. Stejně jako u pátého rozšíření bude kromě toho smlouva o přistoupení obsahovat všeobecnou hospodářskou ochrannou doložku, ochrannou doložku pro vnitřní trh a ochrannou doložku v oblasti spravedlnosti, svobody a bezpečnosti. Očekává se, že Chorvatsko bude i nadále hrát aktivní úlohu v rámci regionální spolupráce na západním Balkáně. Komise se těší, až bude provedena dohoda mezi Slovinskem a Chorvatskem o předání hraničního sporu rozhodčímu soudu. Bude podporovat vytvoření a fungování rozhodčího soudu stanovené v uvedené dohodě. Komise vítá prohlášení chorvatské vlády, že bude podporovat ostatní země regionu na cestě k členství v EU, a vyzývá Chorvatsko, aby se svými sousedy řešilo před přistoupením zbývající otevřené dvoustranné otázky. Zároveň by se měli političtí představitelé vystříhat výroků a opatření, které by mohly zpochybnit význam usmíření nebo přehlížet závažnost válečných zločinů. Bývalá jugoslávská republika Makedonie Červnové parlamentní volby v Bývalé jugoslávské republice Makedonii byly převážně v souladu s mezinárodními normami a země pokračovala v provádění reforem souvisejících s přistoupením. Vládní koalice je stabilní. Země i nadále dostatečně plní politická kritéria. Podařilo se dosáhnout určitého pokroku, pokud jde o reformu parlamentu, soudnictví, veřejné správy a respektování a ochranu menšin, i když hlavní problémy přetrvávají. Další úsilí je nutné zejména v oblasti svobody projevu ve sdělovacích prostředcích, nezávislosti soudnictví, reformy veřejné správy a boje proti korupci. Je třeba posílit úsilí politických sil o spolupráci. Země nadále plní své závazky vyplývající z dohody o stabilizaci a přidružení. Komise trvá na svém návrhu na přechod do druhé fáze přidružení, jak je stanoveno v dohodě o stabilizaci a přidružení, a vyzývá Radu, aby v této záležitosti jednala bez dalšího odkladu. Komise bere na vědomí, že Rada nemohla vyhovět doporučení Komise z roku 2009, aby došlo k zahájení jednání o přistoupení s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií. Posunutí procesu přistoupení této země do další fáze příznivě ovlivní tempo reforem a interetnické vztahy a bude mít pozitivní dopad na celý region. Téměř dvacet let zůstává nevyřešen spor, který vede Bývalá jugoslávská republika Makedonie s Řeckem ohledně svého názvu. Od devadesátých let dvacátého století probíhá dialog pod záštitou OSN, který od roku 2009 doplňují dvoustranné kontakty, a to i na úrovni předsedů vlád. Tyto procesy však dosud nepřinesly výsledky. Je i nadále nezbytné, aby tyto země udržovaly dobré sousedské vztahy, což zahrnuje vyřešení otázky názvu, na kterém se země v jednání pod záštitou OSN společně dohodnou a které bude pro obě strany přijatelné. Komise zdůrazňuje nutnost zvýšit úsilí, aby bylo řešení neprodleně nalezeno. Připomíná rovněž, že je třeba se vyvarovat kroků a prohlášení, které by mohly mít negativní dopad na dobré sousedské vztahy. Řešení otázky názvu země mělo být nalezeno již dávno. Černá Hora V prosinci roku 2010 udělila Evropská rada Černé Hoře status kandidátské země a schválila sedm klíčových priorit pro zahájení jednání o přistoupení, jež byly uvedeny ve stanovisku Komise k žádosti Černé Hory o členství v EU. Od přijetí stanoviska Černá Hora značně pokročila v plnění kodaňských politických kritérií a dosáhla celkově uspokojivých výsledků, zejména co se týče stanovených klíčových priorit. Byl vylepšen právní a institucionální rámec s cílem posílit práci parlamentu, volební rámec, profesionalitu a depolitizaci veřejné správy, nezávislost a odpovědnost soudní moci, boj proti korupci a organizované trestné činnosti, svobodu sdělovacích prostředků a spolupráci s občanskou společností. Je však zapotřebí trvalého úsilí v zájmu dosažení dalších výsledků v oblasti právního státu, zejména s ohledem na případy korupce na vysoké úrovni a organizované trestné činnosti. Pozitivní kroky byly podniknuty rovněž v politikách zaměřených proti diskriminaci a pro zlepšení situace vysídlených osob. Tento pokrok se nyní musí projevit v praxi tím, že se omezí diskriminace vůči zranitelným skupinám, včetně vysídlených osob. Komise bude klást zvláštní důraz na sledování pokroku Černé Hory v oblasti právního státu a boje proti diskriminaci tak, aby se v těchto oblastech udrželo stávající tempo reforem, a bude Černou Horu v provádění reforem souvisejících s EU nadále podporovat. Albánie Domácí politická scéna Albánie je poznamenána především přetrvávajícím politickým patem a dalšími konfrontacemi. Násilné srážky mezi protivládními demonstranty a policií vyústily v usmrcení čtyř osob a posílily ovzduší nedůvěry mezi politickými silami i vůči určitým státním orgánům. Místní volby konané v květnu proběhly podle hodnocení na základě soutěže mezi kandidáty a byly transparentní, ale ve skutečnosti byly rozhodně poznamenány nedostatky, které je třeba řešit. Spory ohledně započtení nesprávně odevzdaných lístků při volbě primátora Tirany konkrétně vyostřily polarizaci mezi vládnoucí většinou a opozicí. Politické síly v Albánii nyní musí nutně obnovit a udržovat takovou úroveň politického dialogu, která by umožnila řádné fungování nejdůležitějších demokratických institucí, především parlamentu, jakož i pokrok na cestě k integraci do EU. Významné nedostatky zjištěné v posledních a předposledních volbách jsou důkazem toho, že je třeba provést komplexní volební reformu, při níž by se využilo nezávislého externího poradenství a stavělo by se na konsenzu politických stran. Dvě hlavní politické strany přijaly nabídku EU, aby se znovu zapojily do konstruktivního úsilí v souvislosti s prioritami země v rámci evropské integrace. Nyní je nezbytné, aby se albánské politické strany zavázaly ke strukturované a trvalé spolupráci při provádění evropských reforem. Cesta vpřed by měla zahrnovat proces společného přezkumu a přijetí akčního plánu, který by řešil doporučení obsažená ve stanovisku, a harmonogramu zásadních reforem, včetně reformy činnosti parlamentu a voleb. Celkem vzato dosáhla Albánie při plnění politických kritérií pro členství a dvanácti hlavních priorit pro zahájení jednání o přistoupení omezeného pokroku, jak je uvedeno ve stanovisku Komise, které Rada schválila v prosinci roku 2010. Bylo dosaženo určitého pokroku, co se týče boje proti organizované trestné činnosti, lepšího zacházení se zadrženými osobami ve věznicích a práv dítěte. Nedostatečný pokrok lze naproti tomu stále sledovat v oblasti soudnictví, protikorupční politiky, vlastnických práv a zlepšení životních podmínek romské komunity. Pracovat je nutné také na parlamentním postupu a volbách. Albánie začala provádět akční plán k řešení doporučení ze stanoviska Komise. V zájmu zajištění účinnosti a úplnosti plánovaných opatření je však třeba vynaložit další úsilí, což zahrnuje úzkou spolupráci s opozicí. Dříve než bude Komise moci doporučit udělení statusu kandidátské země a zahájení jednání o přistoupení k EU, Albánie bude muset vyvinout trvalé úsilí a dosáhnout ve všech těchto záležitostech prokazatelného pokroku. Albánie nadále bez problémů provádí dohodu o stabilizaci a přidružení. V prosinci 2010 byl díky uspokojivým výsledkům země v dialogu o uvolnění vízového režimu umožněn všem jejím občanům bezvízový vstup do schengenského prostoru. Komise je odhodlána nadále Albánii podporovat v jejím úsilí o uskutečnění reforem orientovaných na EU a o splnění klíčových priorit obsažených ve stanovisku. Bosna a Hercegovina V Bosně a Hercegovině svědčí kroky politických představitelů i nadále o tom, že zde neexistuje shoda o celkovém směřování a budoucnosti země a jejím institucionálním uspořádání. Nebylo dosaženo konsenzu, který je nutný – zejména s ohledem na široce sdílené přání obyvatel země vstoupit do EU – pro zajištění a zlepšení fungování institucí, jež by zároveň chránilo zájmy konstitutivních národů země. Je stále třeba vytvořit celostátní vládu a dokončit tak ustavování výkonných a zákonodárných orgánů v návaznosti na volby konané v říjnu 2010. Toto velké zpoždění brzdí v Bosně a Hercegovině realizaci tolik potřebných reforem, jež by zemi umožnily dále pokročit na cestě do EU. Proces přistoupení k EU vyžaduje fungující instituce na všech úrovních a účinný mechanismus koordinace pro jednání s EU, díky němuž by země vystupovala jednotně. Celkové tempo reforem je v důsledku toho velmi pomalé. Bylo dosaženo některých výsledků, zejména takových, které vedly v prosinci 2010 k umožnění bezvízového vstupu do EU pro občany této země. V červnu se vedoucí představitelé země dohodli, že se v rámci procesu stabilizace a přidružení zúčastní strukturovaného dialogu s EU o oblasti spravedlnosti s cílem zajistit nezávislý, efektivní, nestranný a odpovědný soudní systém. Základním požadavkem podle prozatímní dohody a dohody o stabilizaci a přidružení je dosažení souladu s Evropskou úmluvou o lidských právech. Vážné obavy v tomto smyslu nadále vzbuzuje skutečnost, že stále nebyla sladěna ústava s rozhodnutím Evropského soudu pro lidská práva týkajícím se etnické diskriminace, pokud jde o zastoupení ve státních institucích[10]. Je třeba podniknout věrohodné kroky v zájmu vyhovění rozhodnutí Evropského soudu pro lidská práva a přijmout na celostátní úrovni zákon o státních podporách. Je rovněž nutné, aby se pokročilo s přijetím celostátního zákona o sčítání lidu a urychlily se reformy, které usnadní proces integrace země do EU. Prioritou pro fiskální udržitelnost je přijetí globálního fiskálního rámce. Správa Bosny a Hercegoviny stále zahrnuje mezinárodní přítomnost s výkonným mandátem. Co se týče konečného rozhodnutí o statusu distriktu Brčko, které je jedním z cílů a podmínek pro uzavření úřadu vysokého zástupce[11], bylo dosaženo pokroku při řešení otázky elektrické energie. Je třeba vyvinout další úsilí ke splnění zbývajících cílů, aby se země s mezinárodním systémem správy a bezpečnosti snáze přeměnila v zemi s domácími institucemi, které plně odpovídají za politický a legislativní proces, tak, jak se to vyžaduje od zemí usilujících o členství v EU. Nad všemi těmito problémy stojí nutnost vytvoření stabilního politického prostředí. Navázání strukturovaného dialogu o oblasti spravedlnosti, jakož i zkušenosti z uskutečňování reforem, k nimž došlo v rámci procesu uvolnění vízového režimu, ukazují cestu vpřed: přijetím evropského přístupu založeného na dialogu a kompromisu a zaměřením se na evropskou agendu bude země schopna postupně přejít od strnulosti a konfrontace ke spolupráci a od mezinárodního dohledu ke své evropské budoucnosti. Evropská unie v Bosně a Hercegovině posílila svou úlohu, když se zde úřadu ujal první jediný zástupce EU. Unie bude dále posilovat svou podporu orgánů země při naplňování cílů evropské agendy v souladu se závěry Rady z března 2011. Srbsko Souběžně s tímto sdělením přijala Komise stanovisko k žádosti Srbska o členství v EU. Závěry a doporučení v něm vyjádřené jsou uvedeny v příloze tohoto sdělení. Kosovo Během předčasných parlamentních voleb a zdlouhavé volby nového prezidenta parlamentem došlo jen k malému pokroku, pokud jde o program reforem. Volby samotné byly poznamenány vážnými nedostatky, které je třeba řešit. Pozitivní úlohu sehrál ústavní soud díky tomu, jak plnil své povinnosti. Nová vláda projevila odhodlání naplňovat evropskou perspektivu Kosova mimo jiné svým trvalým úsilím v oblastech, jako jsou víza a obchod, či zřízením národní rady pro evropskou integraci. Nový parlament začal nedávno schvalovat příslušné právní předpisy nezbytné pro zahájení klíčových reforem. Je třeba podniknout mnohem více kroků k řešení organizované trestné činnosti a korupce. Veřejná správa je slabá a výzvou zůstává realizace reformy soudnictví. V návaznosti na rezoluci Valného shromáždění OSN ze září 2010 byl zahájen pod záštitou EU dialog mezi Prištinou a Bělehradem. Cílem dialogu je podpořit spolupráci, dosáhnout pokroku na cestě do EU a zlepšit životy občanů. Dialog byl veden v obecně konstruktivním duchu do září a výsledkem byly dohody v několika otázkách, konkrétně v otázce volného pohybu zboží a osob, občanského rejstříku a katastru nemovitostí. Toto konstruktivní úsilí musí pokračovat a vést k dalším krokům k normalizování vztahů. Dohody je třeba v dobré víře naplňovat. Zlepšila se integrace kosovských Srbů, kteří žijí jižně od řeky Ibër/Ibar. Kosovští Srbové se zúčastnili sčítání lidu Kosova a aktivnější byla jejich účast v nedávných všeobecných volbách. Na druhé straně v severním Kosovu napětí mezi etniky přetrvává a stále dochází k incidentům. Samostatné srbské struktury podporované Bělehradem se postavily proti sčítání a vybízely k bojkotu voleb organizovaných kosovskými orgány. Komise naléhavě vyzývá všechny zúčastněné v Kosovu ke zmírnění napětí a k plné spolupráci s misí EULEX. Jediným možným základem pokroku v Kosovu je hledat řešení prostřednictvím dialogu a odmítnout jednostranné kroky a násilí. Komise vyzývá všechny aktéry, aby odmítli násilí a nepřijímali žádná opatření, která by ohrozila stabilitu. Kosovo sdílí evropskou perspektivu západního Balkánu. V březnu Komise předložila návrh rámcové dohody, která má Kosovu umožnit účast na programech EU; jde o jednu z hlavních iniciativ oznámených ve sdělení o Kosovu z roku 2009[12]. Komise bude dále podporovat úsilí Kosova o dosažení druhých dvou nejdůležitějších cílů, kterými jsou konečné uvolnění vízového režimu a uzavření obchodní dohody s EU, jakož i další reformní úsilí posilující evropskou perspektivu země. Komise přezkoumá své sdělení z roku 2009 s cílem zajistit, že se Kosovo bude moci dále účastnit procesu přistoupení k EU. Komise navrhuje zahájit strukturovaný dialog s Kosovem o právním státu. Komise rovněž zdůrazňuje, že je důležité, aby Kosovo začalo pracovat na komplexní agendě pro severní část země. 3.2. Turecko Díky svému dynamickému hospodářství, významné regionální úloze a přínosu pro zahraniční politiku a energetickou bezpečnost EU je Turecko klíčovou zemí pro bezpečnost a prosperitu Evropské unie. Je již do značné míry integrováno do EU, pokud jde o obchod a zahraniční investice na základě celní unie. Země se stala důležitou průmyslovou základnou pro některé přední evropské společnosti, a proto je cenným prvkem konkurenceschopnosti Evropy. Ekonomický význam Turecka je dále posílen vysokým růstem HDP, který se v roce 2010 vyšplhal na téměř 9 % a v letošním roce má dosáhnout 6,1 %, a také členstvím země v G20. Přínos Turecka pro Evropskou unii v řadě klíčových oblastí se plně projeví jen tehdy, bude-li probíhat aktivní a věrohodný proces přistoupení. Tento proces musí respektovat závazky EU a stanovené podmínky. Je stále nezbytné, aby Turecko pokračovalo v reformách týkajících se politických kritérií přistoupení. V tomto ohledu je povzbudivým signálem vytvoření zvláštního ministerstva pro záležitosti EU. I když bylo v posledních deseti letech dosaženo výrazného pokroku, je zapotřebí dalšího významného úsilí, aby byla v praxi zaručena základní práva, zejména svoboda projevu, práva žen a svoboda náboženství. Významným krokem vpřed je nedávné přijetí právních předpisů o náboženských nadacích, které usnadňují zpětné získávání zkonfiskovaného majetku těchto nadací. Komise je připravena nadále Turecko podporovat při uskutečňování nezbytných reforem, včetně inkluzivní ústavní reformy. Turecko dále zvyšuje svou diplomatickou činnost v návaznosti na události v severní Africe a na Blízkém východě. Zůstává rovněž konstruktivním partnerem na západním Balkáně. Jakožto stabilní stát s demokratickými institucemi, rychle rostoucí ekonomika a kandidátská země, která vede jednání o svém přistoupení k EU, může Turecko hrát důležitou úlohu při podpoře stability a reforem ve svém sousedství, jež je zároveň sousedstvím Evropské unie. Evropská unie s Tureckem dále rozvíjí politický dialog o zahraničněpolitických otázkách společného zájmu. Za stávajících okolností je důležité, aby se tento dialog dále rozvíjel jako doplněk k procesu přistoupení s cílem zvýšit koordinaci. S ohledem na pokrok, kterého dosáhli představitelé obou společenství pod záštitou generálního tajemníka OSN při hledání komplexního řešení kyperského problému, se Turecko vyzývá, aby konkrétními kroky zvýšilo svůj závazek vést tyto rozhovory a podílet se na nich. Komplexní řešení je v zájmu všech stran, protože by znamenalo více stability v jihovýchodním Středomoří, nové hospodářské příležitosti a silný impulz pro jednání o přistoupení k EU, která se dostala do rozhodující fáze. Komise je znepokojena nedávným napětím ve vztazích mezi Tureckem a Kyprem. Připomíná, že Rada vyzvala k tomu, aby se zabránilo jakýmkoli hrozbám, zdrojům neshod či jednání, jež by mohlo poškodit dobré sousedské vztahy a nepříznivě ovlivnit mírové urovnání sporů. Evropská unie rovněž důrazně připomněla všechna svrchovaná práva členských států EU, mezi něž patří právo na uzavírání dvoustranných dohod, v souladu s acquis EU a mezinárodními právními předpisy, včetně Úmluvy OSN o mořském právu. V souladu s postoji, jež Rada a Komise v předchozích letech opakovaně vyjádřily, Komise znovu zdůrazňuje, že Turecko musí neodkladně splnit svůj závazek zajistit úplné provádění dodatkového protokolu a pokročit při normalizování dvoustranných vztahů s Kyperskou republikou. Naléhavě rovněž vyzývá k zabránění jakýmkoli hrozbám, zdrojům neshod či jednání, které by mohlo poškodit dobré sousedské vztahy a nepříznivě ovlivnit mírové urovnání sporů. Evropská unie bude nadále sledovat a posuzovat pokrok v těchto záležitostech v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady. Turecko musí zvýšit úsilí o vyřešení otevřených dvoustranných otázek se svými sousedy, včetně sporů o hranice. Značný počet oficiálních stížností na nedovolené vniknutí Turecka do jeho teritoriálních vod a vzdušného prostoru – mimo jiné přelety nad řeckými ostrovy – podalo Řecko. Komise bude v případě Turecka usilovat o nastartování nového pozitivního vývoje procesu přistoupení. V zájmu navázání konstruktivnějších a pozitivnějších vztahů je třeba vypracovat nový a pozitivní program, který by byl založen na pragmatickém přístupu a zahrnoval by konkrétní kroky v oblastech společného zájmu, společné chápání omezení a úsilí o pokrok při sbližování Turecka s EU. Tento program by se měl týkat celé řady oblastí, včetně aktivnějšího dialogu a spolupráce v otázce politických reforem, víz, mobility a migrace, energetiky, boje proti terorismu, další účasti Turecka na programech Společenství (např. na programu „Evropa pro občany“), partnerství měst, jakož i obchodu a celní unie, aby se odstranila pokračující narušování obchodu, usilovalo se o užší koordinaci v rámci jednání o dohodách o volném obchodu a prozkoumaly se nové možnosti, jak plně využít společného ekonomického potenciálu EU a Turecka. Současně s jednáními o přistoupení chce Komise posílit svou spolupráci s Tureckem také s ohledem na ty kapitoly, u nichž zatím nelze jednání o přistoupení otevřít, aby tak podpořila úsilí této země o provádění reforem a sbližování s acquis. Komise bude nadále informovat Radu, jakmile usoudí, že Turecko splnilo příslušná kritéria[13]. 3.3. Island Island se nadále zotavuje z finančního a hospodářského kolapsu z let 2008–2009. Politická situace zůstala stabilní, i když koaliční vláda prošla několika zkouškami a snížila se její většina v parlamentu. Pokračoval proces přistoupení Islandu a dokončuje se prověřování islandských právních předpisů. Vysoký stupeň integrace s EU, kterého země již dosáhla v celé řadě oblastí politik, je v tomto procesu značnou výhodou. Komise přihlíží ke zvláštnostem a očekáváním Islandu, přičemž zachovává stávající přístup v jednáních o přistoupení a plně respektuje zásady a acquis Unie. Pokračující otevřená a konstruktivní práce povede k řešením, která budou odrazem vysoké úrovně spolupráce mezi EU a islandskými orgány. Na tomto základě byla zahájena jednání o přistoupení o konkrétních kapitolách. Otevřeny byly čtyři kapitoly jednání, z nichž dvě byly prozatím uzavřeny. Vzhledem k celkově dobré úrovni sblížení právních předpisů, zejména v kapitolách, jichž se týká Evropský hospodářský prostor (EHP) a schengenské dohody, by měla jednání postupovat dobře. Island se nicméně bude muset zaměřit na plnění stávajících povinností, například těch, na něž poukázal Kontrolní úřad ESVO podle Dohody o Evropském hospodářském prostoru. Začala se vyvíjet komunikační činnost zacílená na podporu informované diskuze o procesu přistoupení Islandu. Přistoupení k EU zůstává na Islandu spornou otázkou. Komise bude i nadále poskytovat podporu na poli informací a mezilidských kontaktů. 4. Podpora procesu rozšíření 4.1. Finanční pomoc Komise poskytuje zemím zapojeným do procesu rozšíření finanční a technickou podporu s cílem pomoci jim připravit se na přistoupení. Pomoc se poskytuje v zásadě v rámci nástroje předvstupní pomoci (NPP), u něhož celková výše přidělených prostředků na období 2007–2013 činí 11,6 miliardy EUR[14]. Od roku 2010 Komise postupně přestává směřovat finanční pomoc na podporu jednotlivých projektů a stále více klade důraz na globální, celoodvětvový přístup se zaměřením na klíčové oblasti programu reforem zemí přijímajících pomoc. Vlády zemí zapojených do procesu rozšíření se vyzývají, aby přijímaly komplexní a udržitelné politiky v prioritních odvětvích, jako jsou spravedlnost a vnitřní věci, veřejná správa, rozvoj soukromého sektoru, doprava, energetika, životní prostředí a změna klimatu, sociální rozvoj, zemědělství a rozvoj venkova. Klíčová odvětví pro každou zemi jsou určena ve víceletých orientačních plánovacích dokumentech na období 2011–2013 na základě konkrétní situace v každé zemi a pokroku v procesu přistoupení. Zvláštní pozornost je věnována boji proti korupci, rozvoji občanské společnosti a svobodě projevu. Přibližně 10 % dostupných prostředků z NPP bude přiděleno na projekty, jichž se účastní několik zemí v rámci celého západního Balkánu a Turecko. Komise dnes přijala svůj roční revidovaný víceletý orientační finanční rámec pomoci z NPP na období 2012–13. V souladu se svým sdělením z června 2011 s názvem „Rozpočet – Evropa 2020“[15] nyní Komise připravuje jako součást balíčku nástrojů v oblasti vnější činnosti právní rámec pro poskytování předvstupní pomoci v příštím víceletém finančním rámci na období 2014–2020. Pomoc podle stávajícího nařízení o NPP se ukázala být účelná a účinná. Návrh nového finančního nástroje, který bude předložen v prosinci 2011, bude čerpat ze zkušeností z provádění stávajícího nástroje. Na tomto základě bude nový nástroj pokrývat jak podporu zaměřenou na splnění přístupových kritérií, tak podporu socioekonomického rozvoje. V dialogu se zeměmi přijímajícími pomoc, ostatními dárci a občanskou společností se Komise na základě dosud získaných zkušeností zabývala možnostmi, jak posílit vazbu mezi finanční pomocí a prioritami stanovenými ve strategii rozšíření, jak zajistit, aby finanční pomoc byla strategičtější, cílenější a pružnější a jak zjednodušit postupy. V této souvislosti patří mezi zvažované prvky dlouhodobější a komplexní plánování pomoci, které pokrývá všechny oblasti politik, větší důraz na potřeby a priority přijímajících zemích, odměňování pokroku v procesu přistoupení, využívání prostředků z NPP k mobilizaci dalších finančních prostředků od jiných dárců a soukromého sektoru a posílení úlohy občanské společnosti. 4.2. Uvolnění vízového režimu a mobilita Dosažení bezvízového styku s EU má pro občany všech partnerských zemí zapojených do procesu rozšíření nejvyšší význam a je součástí procesu přistoupení. Aby však bylo možné učinit kroky k uvolnění vízového režimu, musí dotyčné země splnit podmínky, díky nimž je zaručena vnitřní bezpečnost v Unii a je vyhověno zájmům migrační politiky EU. Island je již součástí schengenského prostoru. Pokud jde o západní Balkán, chorvatští občané vždy cestovali do EU bez víz. V prosinci 2009 bylo bezvízové cestování do schengenského prostoru umožněno občanům Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory a Srbska a o rok později občanům Albánie a Bosny a Hercegoviny. Nedávná rozhodnutí o odstranění vízové povinnosti pro občany zemí západního Balkánu se opírala o skutečnost, že tyto země splnily kritéria obsažená v plánech a stanovená v rámci rozhovorů vedených Komisí na téma uvolnění vízového režimu. Tyto rozhovory byly silným podnětem k uskutečnění reforem zaměřených na dosažení norem EU v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí, zejména co se týče posílení správní kapacity v rámci řízení hranic a bezpečnosti dokladů, ale také co se týče posílení právního státu a boje proti mezinárodní organizované trestné činnosti, korupci a nelegální migraci. Po zrušení vízové povinnosti však některé členské státy EU pozorovaly významný nárůst počtu žádostí o azyl podaných občany z dotyčných zemí, především ze Srbska a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, což ukazovalo na zneužití bezvízového režimu. V reakci na tuto situaci Komise v lednu 2011 zavedla v rámci procesu stabilizace a přidružení mechanismus monitorování v období po uvolnění vízového režimu a navázala s dotyčnými zeměmi dialog s cílem posoudit důslednost provádění reforem a účinnost nápravných opatření. Od té doby již dotyčné země posílily kontroly na místě a zahájily informační kampaně, jež mají zvýšit povědomí občanů o právech a povinnostech, které s sebou nese bezvízové cestování. Komise vyzývá orgány těchto zemí, aby k zajištění bezproblémového fungování bezvízového režimu přijaly všechna další nezbytná opatření. Mají-li být tato opatření úspěšná, je třeba zároveň intenzivněji podporovat nejzranitelnější skupiny, včetně Romů, a zajistit pro ně lepší životní podmínky. V rámci širší revize vízové politiky EU předložila Komise Radě předlohu změny nařízení o vízech, která by umožňovala v případě náhlého přílivu osob dočasně pozastavit stávající bezvízový režim se třetími zeměmi[16]. Proces uvolňování vízového režimu by byl na západním Balkáně dokončen zavedením tohoto režimu pro Kosovo. V prosinci roku 2010 Rada tuto perspektivu potvrdila s tím, že je třeba splnit všechny podmínky. Aby podmínkám vyhovělo, přijalo Kosovo právní rámec pro zpětné přebírání osob a s třinácti státy schengenského prostoru podepsalo dvoustranné dohody o zpětném přebírání. Přijalo plány opětovného začleňování osob a pokračuje v jejich provádění. Komise proto ke konci tohoto roku s Kosovem zahájí dialog o uvolnění vízového režimu. S Tureckem začala EU intenzivněji spolupracovat v otázkách víz v souladu se závěry Rady z února 2011 tím, že Komise zahájila s touto zemí dialog o vízech, mobilitě a migraci. Tento proces nejen začal přinášet výsledky v oblasti vydávání víz pro turecké cestující a potírání nedovoleného přistěhovalectví do EU, ale pomůže také určit konkrétní kroky, které musí Turecko podniknout s ohledem na budoucí uvolnění vízového režimu. V této souvislosti je důležité, aby Turecko přijalo nezbytná opatření s cílem neprodleně uzavřít dohodu o zpětném přebírání osob. 4.3. Šíření informací a komunikace Klíčem k úspěchu politiky rozšíření je podpora veřejnosti. Usilovat o šíření informací a komunikaci za tímto účelem musí především orgány členských států a zemí zapojených do procesu rozšíření na celostátní, regionální a místní úrovni. Komise je odhodlána podporovat informovanou veřejnou diskuzi o procesu rozšíření, jež se bude opírat o uživatelsky vstřícnější, věcné informace poskytované prostřednictvím všech druhů médií. Prioritně je třeba oslovovat mladé lidi a nejdůležitější osoby, jež ovlivňují veřejné mínění, např. novináře a představitele organizací občanské společnosti a podniků. K podpoře informované diskuze a společného pochopení procesu rozšíření mohou významně přispět rovněž parlamentní výměny. V nadcházejícím období se bude jednat o dalších krocích jednotlivých zemí v rámci procesu přistoupení. Nejlepší reklamou pro politiku rozšíření EU jsou hmatatelné výsledky. Významným příkladem může být úspěšné dokončení jednání s Chorvatskem, ekonomická odolnost zemí jihovýchodní Evropy a konkrétní výsledky, pokud jde o nejdůležitější otázky, jako je zásobování elektřinou nebo dopravní sítě. Veřejnosti je třeba vysvětlit, jak může realizace programu rozšiřování Unii pomoci dosáhnout cílů, jež si stanovila v souvislosti s hospodářskou krizí, zaměstnaností, životním prostředím a změnou klimatu, bezpečností a migrací, a jak může současně urychlit reformy a zlepšit životní podmínky v zemích zapojených do procesu rozšíření. 5. Závěry a doporučení Na základě výše uvedené analýzy předkládá Komise tyto závěry a doporučení: 1. Rozšíření má za cíl zvětšit evropský prostor míru, stability, demokracie a prosperity. Je přínosné pro EU jako celek a Unie je díky němu lépe připravena řešit globální výzvy. Dokončením jednání o přistoupení s Chorvatskem vstoupil v červnu proces rozšíření Evropské unie do nové fáze. 2. Politika rozšíření se ukázala být účinným nástrojem společenské transformace. Země, které již k EU přistoupily, i ty, které jsou teprve na cestě k přistoupení, prošly díky demokratickým a hospodářským reformám souvisejícím s přípravou na členství impozantními změnami. Rozvoj, který zaznamenalo Chorvatsko od doby, kdy se začalo připravovat na přistoupení, poskytuje o této transformační síle EU nové důkazy. 3. Prostřednictvím politiky rozšíření založené na obnovené shodě, na níž se Evropská rada dohodla v prosinci 2006, EU uplatňuje náročné podmínky a se zvýšenou pozorností sleduje pokrok. Důsledkem toho dosahují země usilující o přistoupení vysoké úrovně připravenosti, která je přínosem pro ně samotné i Unii. 4. Zkušenosti z jednání o přistoupení s Chorvatskem budou využity ku prospěchu probíhajících i budoucích jednání s dalšími zeměmi. Za tímto účelem Komise navrhne k otázkám týkajícím se soudnictví a základních práv a spravedlnosti, svobody a bezpečnosti nový přístup. Tyto otázky je třeba řešit již v rané fázi procesu přistoupení a odpovídající kapitoly je třeba otvírat na základě akčních plánů, neboť ty vyžadují dosažení přesvědčivých výsledků. Komise by pravidelně ve všech fázích procesu podávala zprávy o pokroku dosaženém v těchto oblastech na pozadí milníků vymezených v akčních plánech a v případě potřeby by uvedla nezbytná nápravná opatření. Financování z NPP bude mít za cíl tento proces podporovat. 5. Věrohodný proces rozšíření, který dává jasnou perspektivu přistoupení na základě přísných podmínek, má zásadní význam pro posílení reforem v zemích zapojených do procesu rozšíření a pro občany těchto zemí zaručuje hmatatelné výsledky již v době příprav na přistoupení k EU. Podmínky na cestě do EU jsou silným podnětem pro uskutečnění obtížných reforem. Klíčové jsou rovněž pro zajištění podpory rozšíření v členských státech. 6. Úspěšně zakončená cesta Chorvatska do EU ukazuje směr ostatním zemím zapojeným do procesu rozšíření. Vstupem první země západního Balkánu do EU se stává skutečností evropská budoucnost celého regionu. 7. Zásadní výzvou pro většinu zemí zapojených do procesu rozšíření a rozhodující podmínkou pro směřování k členství v EU zůstává posílení právního státu. Prioritou je pro Komisi i nadále reforma soudnictví a veřejné správy a boj proti organizované trestné činnosti a korupci, a to mj. s využitím pravidelného sledování, strukturovaných dialogů, vzájemného hodnocení, budování institucí, twinningu a finanční pomoci. 8. V řadě zemí zapojených do procesu rozšíření došlo k nepříznivému vývoji v oblasti svobody projevu. Je nezbytné, aby se tyto země postaraly o to, že jejich mediální krajiny budou otevřené a pluralitní a budou umožňovat existenci kritického a nezávislého novinářství. Komise bude vývoj v této oblasti pečlivě sledovat a bude tyto otázky dále začleňovat do jednání o přistoupení, zejména v rámci kapitoly týkající se soudnictví a základních práv. 9. Zásadním prvkem procesu stabilizace a přidružení je i nadále regionální spolupráce podporující usmíření a integraci do EU. Tato spolupráce zaznamenala v řadě oblastí další pokrok, negativním vlivem jsou však stále problémy, které pramení převážně z minulých konfliktů a které ohrožují stabilitu na západním Balkáně. Tyto problémy je třeba naléhavě řešit. Neodkladnou prioritou je zejména dosažení inkluzivnosti v regionální spolupráci. K tomuto cíli by bez ohledu na názorové rozdíly ohledně statusu Kosova měl vést konstruktivní a pragmatický přístup všech stran. 10. Dvoustranné otázky musí dotčené strany řešit s odhodláním v duchu dobré sousedské spolupráce a s přihlédnutím k celkovým zájmům EU. Měly by být řešeny co nejdříve a nesmí zdržovat proces přistoupení. Dojde-li v souvislosti s dvoustrannými otázkami k zablokování, může být ohrožena transformační síla procesu rozšíření. Komise dotčené strany naléhavě vyzývá, aby vyvinuly veškeré úsilí k vyřešení zbývajících sporů o hranice v souladu se stávajícími zásadami a prostředky, včetně případného postoupení některých záležitostí Mezinárodnímu soudnímu dvoru. Dobré sousedské vztahy mají nadále nejvyšší důležitost. Evropská unie je připravena podílet se na hledání řešení a podpořit související iniciativy. 11. Dosažení bezvízového styku s EU má pro občany všech partnerských zemí zapojených do procesu rozšíření nejvyšší význam. Vízová liberalizace, jež je součástí procesu přistoupení, zaznamenala další pokrok zrušením vízové povinnosti pro občany Bosny a Hercegoviny a Albánie v prosinci roku 2010 poté, co obě země splnily stanovené podmínky. Komise naléhavě vyzývá orgány zemí západního Balkánu, aby přijaly všechna nezbytná opatření proti zneužívání bezvízového režimu. Komise posílila monitorování po uvolnění vízového režimu zřízením mechanismu dialogu s dotčenými zeměmi, který zahrnuje i opatření k nápravě zneužívání. 12. Vzhledem k pokroku Kosova v oblasti zpětného přebírání a opětovného začleňování navracejících se osob a v souladu se závěry Rady z prosince 2010 Komise zahájí ke konci roku s Kosovem dialog o vízech. Pokud jde o Turecko, EU s ním zintenzivnila spolupráci v otázkách víz a Komise s ním zahájila dialog o vízech, mobilitě a migraci; Komise také stanoví konkrétní kroky, které musí Turecko podniknout s ohledem na budoucí uvolnění vízového režimu. Je důležité, aby Turecko přijalo nezbytná opatření, aby byla neprodleně uzavřena a vstoupila v platnost dohoda o zpětném přebírání osob. 13. Po celosvětové hospodářské krizi se nyní země zapojené do procesu rozšíření začaly ubírat – i když každá jiným tempem – cestou hospodářského oživení. Turecko z krize vyšlo se silnějším hospodářstvím a jeho růst je i nadále pozoruhodný. Všechny země, jichž se týká rozšíření, však čelí důležitým výzvám. Nezaměstnanost je ve většině těchto zemí stále vysoká nebo dokonce roste. Hlavními prioritami v zájmu zajištění udržitelnosti oživení a dosažení růstu podporujícího začlenění jsou fiskální konsolidace, strukturální reformy a zlepšení podnikatelského prostředí, k čemuž by přispělo mimo jiné posílení právního státu a reforma trhu práce. V této souvislosti Komise vyzývá země zapojené do procesu rozšíření, aby jako základ pro reformy využívaly cílů strategie Evropa 2020. 14. V prosinci roku 2011 Komise předloží rámec pro poskytování předvstupní finanční pomoci ve víceletém finančním rámci na období let 2014–2020, který se bude opírat o pozitivní zkušenosti z fungování současného nástroje. Na základě těchto zkušeností posílí Komise vazbu mezi pomocí a prioritami strategie rozšíření, bude klást důraz na socioekonomický rozvoj, zvýší pružnost pomoci a zjednoduší postupy. 15. Klíčem k úspěchu politiky rozšíření je podpora veřejnosti. Usilovat o šíření informací a komunikaci za tímto účelem musí především orgány členských států a zemí zapojených do procesu rozšíření na celostátní, regionální a místní úrovni. Komise je odhodlána podporovat informovanou veřejnou diskuzi o procesu rozšíření, jež se bude opírat o uživatelsky vstřícnější, věcné informace. Komise vyzývá k rozvoji aktivní občanské společnosti jako nezbytného prvku demokracie a zprostředkovatele informované diskuze o rozšíření EU. 16. Komise přijala kladné stanovisko v otázce přistoupení Chorvatska k EU, k němuž má dojít dne 1. července 2013. Dokončení jednání o přistoupení bylo možné díky tomu, že Chorvatsko splnilo zbývající kritéria pro ukončení jednání, a to i v obtížných kapitolách, jako je soudnictví a základní práva či politika hospodářské soutěže. Chorvatsko musí pokračovat v konsolidaci svých reforem v souladu se závazky přijatými v rámci jednání o přistoupení. Komise bude bedlivě sledovat další přípravy Chorvatska k převzetí povinností, kterými bude jakožto člen vázáno po přistoupení. Předpokládá se, že Chorvatsko bude i nadále podporovat proces přistoupení ostatních zemí západního Balkánu. 17. Díky svému dynamickému hospodářství a významné regionální úloze je Turecko pro Evropskou unii klíčovou zemí, což je nyní zvláště patrné v důsledku současného regionálního a celosvětového politického a hospodářského vývoje. Turecko dále provádělo reformy související s EU, je však zapotřebí dalšího významného úsilí, mj. v zájmu zaručení nejdůležitějších základních práv. Jednání o přistoupení se bohužel na více než rok pozastavila. Komise bude pracovat na obnoveném pozitivním programu ve vztazích mezi EU a Tureckem, který bude i nadále podporovat reformy, zejména inkluzivní ústavní reformu, jakož i hospodářskou integraci. Tento program by se mohl týkat celé řady oblastí společného zájmu, včetně politických reforem, dialogu o zahraničněpolitických otázkách, sbližování s acquis EU, víz, mobility a migrace, energetiky, boje proti terorismu, obchodu a účasti na programech EU. Přínos Turecka pro EU se plně projeví jen tehdy, bude-li země mít věrohodnou a reálnou perspektivu přistoupení. Komise je znepokojena nedávným napětím ve vztazích mezi Tureckem a Kyprem. Připomíná, že Rada vyzvala Turecko k tomu, aby se vystříhalo jakýchkoli hrozeb, zdrojů neshod či jednání, jež by mohlo poškodit dobré sousedské vztahy a nepříznivě ovlivnit mírové urovnání sporů o hranice. Evropská unie rovněž důrazně připomněla všechna svrchovaná práva členských států EU, mezi něž patří právo na uzavírání dvoustranných dohod, v souladu s acquis EU a mezinárodními právními předpisy, včetně Úmluvy OSN o mořském právu. Evropská unie opakovaně zdůraznila, že Turecko musí splnit svůj závazek zajistit úplné a nediskriminační provádění dodatkového protokolu k dohodě o přidružení a pokročit při normalizování dvoustranných vztahů s Kyperskou republikou. Mohlo by to významným způsobem povzbudit proces přistoupení. Evropská unie bude i nadále sledovat a posuzovat pokrok v otázkách, na něž se vztahuje prohlášení ze dne 21. září 2005, v souladu s příslušnými závěry Rady. Nedojde-li k pokroku, pak Komise doporučuje, aby EU zachovala opatření z roku 2006. 18. Co se týče kyperské otázky, vedoucí představitelé řeckého a tureckého společenství na Kypru zintenzivnili jednání o celkovém urovnání sporu pod záštitou OSN. Komise jejich snahu rozhodně podporuje a poskytuje oběma stranám odborné poradenství v otázkách spadajících do působnosti EU. Komise naléhavě vyzývá vedoucí představitele obou společenství, aby se nyní v zájmu úspěšného završení jednání dohodli na nezbytných kompromisech, a vyzývá všechny zúčastněné aktéry, aby se ve svém úsilí a myšlenkách maximálně soustředili na celkové urovnání sporu v otázce Kypru. Během právě probíhající intenzivní fáze rozhovorů o Kypru je nezbytné, aby všechny dotčené strany konkrétně přispěly k celkovému urovnání tím, že budou jednat zdrženlivě a budou se co nejvíce snažit vytvořit pozitivní atmosféru příhodnou pro úspěšné završení tohoto procesu. 19. Proces přistoupení Islandu nabývá na dynamice a byla zahájena jednání o konkrétních kapitolách acquis. Vysoký stupeň integrace s EU, kterého země dosáhla v celé řadě oblastí politik, se ukazuje být značnou výhodou. Komise přihlíží ke zvláštnostem a očekáváním Islandu, přičemž zároveň plně respektuje stanovený přístup v jednáních o přistoupení a zachovává zásady a acquis Unie, jakož i rámec pro jednání. Do veřejné diskuze, jež probíhá na Islandu na téma přistoupení, bude Komise i nadále přispívat věcnými informacemi o členství v EU. 20. Bývalá jugoslávská republika Makedonie nadále v dostatečné míře plní politická kritéria. Bylo dosaženo určitého pokroku u klíčových reforem. Významné výzvy však stále představují provádění přijatých právních předpisů, zaručení svobody projevu ve sdělovacích prostředcích, posílení nezávislosti soudnictví, reforma veřejné správy a boj proti korupci. Komise opakuje své doporučení, aby byla s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií zahájena jednání o přistoupení k Evropské unii. Komise rovněž opakuje svůj návrh pokročit na základě dohody o stabilizaci a přidružení bez dalšího odkladu do druhé fáze přidružení. Zásadní význam má udržování dobrých sousedských vztahů, včetně dojednání společně přijatého řešení otázky názvu země pod záštitou OSN. Neměl by být promarněn další rok. 21. Černá Hora se úspěšně zaměřila na klíčové priority, jež EU stanovila v roce 2010 jako podmínku pro zahájení jednání o přistoupení. Posílila také národní konsenzus v otázce evropské integrace. Vzhledem k dosaženému pokroku se Komise domnívá, že Černá Hora splnila v nezbytné míře kritéria pro členství a zejména kodaňská politická kritéria. Stále je však nutné nepolevovat v tempu reforem a klást zvláštní důraz na provádění právních předpisů a politik v oblasti právního státu. Komise chce za tímto účelem navrhnout, aby se v případě Černé Hory použil nový přístup pro kapitoly jednání týkající se soudnictví a základních práv a spravedlnosti, svobody a bezpečnosti, který je popsán výše v bodě 4. Na základě těchto úvah a s přihlédnutím k závěrům Rady z prosince roku 2010 Komise doporučuje zahájit s Černou Horou jednání o přistoupení. 22. Co se týče Albánie, v posledním roce byla tamější domácí politická scéna poznamenána především politickým patem mezi vládnoucí většinou a opozicí a dalšími konfrontacemi. Na základě nedávných povzbudivých signálů nyní musí politické síly v Albánii obnovit a udržovat takovou úroveň politického dialogu, která umožní fungování nejdůležitějších demokratických institucí, zlepšení volebního rámce a provádění základních reforem. Komise vyzývá klíčové aktéry k tomu, aby v zájmu uskutečnění evropské perspektivy země společně stanovili konkrétní způsoby, jak překlenout vnitrostátní rozdíly. 23. Komise dnes předložila své stanovisko k žádosti Srbska o členství v EU. Doporučuje, aby Evropská rada udělila Srbsku status kandidátské země, s ohledem na pokrok, kterého země do dnešního dne dosáhla, a s tím, že se Srbsko znovu zapojí do dialogu s Kosovem a bude neprodleně a v dobré víře naplňovat dosud dosažené dohody. Srbsko je na dobré cestě k dostatečnému splnění politických kritérií stanovených Evropskou radou v Kodani v roce 1993 a podmínek procesu stabilizace a přidružení za předpokladu, že pokrok bude pokračovat a že budou nalezena praktická řešení problémů s Kosovem. Komise tudíž doporučuje, aby byla se Srbskem zahájena jednání o přistoupení k Evropské unii, jakmile země dosáhne dalšího významného pokroku při uskutečňování klíčové priority, kterou jsou: – Další kroky k normalizování vztahů s Kosovem v souladu s podmínkami procesu stabilizace a přidružení: plné respektování zásad inkluzivní regionální spolupráce, plné respektování ustanovení Smlouvy o Energetickém společenství, řešení problémů týkajících se telekomunikací a vzájemného uznávání diplomů, další naplňování v dobré víře všech dosažených dohod a aktivní spolupráce s misí EULEX, aby mohla ve všech částech Kosova vykonávat svou činnost. Jakmile bude dosaženo dostatečného pokroku, Komise předloží o uskutečňování výše uvedené klíčové priority ze strany Srbska zprávu. 24. Evropská unie bude dále podporovat dialog mezi Bělehradem a Přištinou s cílem posílit spolupráci, dosáhnout pokroku na cestě do EU a zlepšit život občanů. Dialog se zatím ukázal být cenným prostředkem k řešení rozdílů mezi oběma stranami a vedl k několika dohodám v oblastech, jako je volný pohyb zboží a osob, občanský rejstřík a katastr nemovitostí. 25. V roce, jenž byl v Kosovu poznamenán zdlouhavými volebními procesy, bylo při naplňování programu reforem dosaženo omezeného pokroku. Prezident a vláda projevili odhodlání naplňovat evropskou perspektivu Kosova. Výsledkem je několik prvních reforem. Hlavní výzvy přetrvávají v oblasti organizované trestné činnosti a korupce a posílení veřejné správy. Komise navrhuje zahájit strukturovaný dialog s Kosovem o právním státu s cílem řešit tyto výzvy a podpořit reformu soudnictví. Zatímco na jihu se integrace kosovských Srbů zlepšila, v severním Kosovu se zvýšilo napětí. Evropskou perspektivu musí mít také obyvatelé severní části. Komise proto zdůrazňuje, že je důležité, aby Kosovo začalo pracovat na komplexní agendě pro severní část země. Komise bude v souladu se svým sdělením z roku 2009 nadále podporovat úsilí Kosova o další naplňování evropské perspektivy země, zejména pokud jde o víza, uzavření obchodní dohody a účast Kosova na programech EU. Komise za tímto účelem přezkoumá své sdělení z roku 2009 s cílem zajistit, že se Kosovo bude moci dále účastnit procesu přistoupení k EU. Komise podporuje úsilí o překonání překážek rozvoje vztahů mezi EU a Kosovem, jež jsou způsobeny názorovými rozdíly ohledně statusu Kosova. 26. Politická a institucionální situace v Bosně a Hercegovině setrvávala na mrtvém bodě a zablokováno tak bylo dále fungování státu i provádění reforem souvisejících s EU. Naléhavou prioritou je vytvoření celostátní vlády, která zajistí účinnou správu na celostátní úrovni. V zájmu pokroku na cestě do EU musí tato země stále ještě změnit svou ústavu v souladu s rozhodnutím Evropského soudu pro lidská práva, aby se odstranila etnická diskriminace, pokud jde o zastoupení ve státních institucích, a byl přijat zákon o státních podporách. Stále je třeba přijmout zákon o sčítání lidu. Účast země ve strukturovaném dialogu na téma spravedlnosti v rámci procesu stabilizace a přidružení ukazuje cestu vpřed; je to cesta dialogu, kompromisů a důrazu na evropskou agendu. Zásadní je nadále dosáhnout dalšího pokroku ke splnění cílů a podmínek, které byly stanoveny pro uzavření úřadu vysokého zástupce. Jmenováním prvního jediného zástupce EU v Bosně a Hercegovině je posílena přítomnost Unie a podpora, kterou Unie této zemi poskytuje na cestě od mezinárodního dohledu k evropské budoucnosti, v souladu se závěry Rady z března 2011. 27. Díky politice rozšíření EU došlo v zemích, jež usilují o přistoupení, k hlubokým demokratickým a hospodářským změnám. Význam věrohodné politiky rozšíření podtrhují výsledky, kterých se dosáhlo v loňském roce. Kde jsou však politická vůle a odhodlání k dosažení konkrétních výsledků nedostatečné či zcela chybí, tam se proces přistoupení neposouvá kupředu a hrozí, že by se mohl zastavit úplně. Uskutečňováním obtížných reforem je zajištěno, že do EU směřují stabilní, lépe připravené a bohatší země. PŘÍLOHA 1 Závěry a doporučení ze stanoviska Komise k žádosti Srbska o členství v EU S ohledem na významné reformy uskutečněné v posledních letech Srbsko značně pokročilo na cestě ke splnění politických kritérií stanovených Evropskou radou v Kodani v roce 1993 a týkajících se dosažení institucionální stability, která zaručuje demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, a ke splnění podmínek procesu stabilizace a přidružení. Srbsko má komplexní ústavní, legislativní a institucionální rámec, který celkově odpovídá evropským a mezinárodním normám. Parlament za stávajícího funkčního období výrazně zefektivnil svou legislativní činnost. Právní a institucionální rámec právního státu je komplexní, a to i v oblasti boje proti korupci a organizované trestné činnosti, kde bylo dosaženo prvních výsledků. Právní rámec ochrany lidských práv a menšin je dobře rozvinut a začal se provádět. Srbsko dosáhlo zcela uspokojivé úrovně, pokud jde o spolupráci s ICTY, a stále aktivněji usiluje o podporu usmíření v regionu. Srbsko souhlasilo s účastí na dialogu s Kosovem v zájmu usnadnění života občanů a na tomto dialogu se podílelo; dialog vedl k několika dohodám (ohledně volného pohybu osob a zboží, občanského rejstříku a katastru nemovitostí) a Srbsko učinilo první kroky k jejich provedení. Pokud jde o hospodářská kritéria, Srbsko podniklo navzdory celosvětové hospodářské a finanční krizi významné kroky na cestě k vytvoření fungujícího tržního hospodářství a dosáhlo určitého stupně makroekonomické stability. Bude však nezbytné, aby Srbsko dále pracovalo na restrukturalizaci svého hospodářství a zlepšení podnikatelského prostředí, a to především tak, že upevní právní stát a odstraní nadměrnou byrokracii, posílí hospodářskou soutěž a úlohu soukromého sektoru a vypořádá se s nepružnostmi na trhu práce. Aby se ve střednědobém horizontu vyrovnalo s konkurenčními tlaky a tržními silami v rámci Unie, musí Srbsko uskutečnit strukturální reformy s cílem zlepšit výrobní kapacitu hospodářství a vytvořit prostředí příznivé pro větší příliv zahraničních investic. Srbsko dosáhlo při naplňování svých závazků podle dohody o stabilizaci a přidružení a prozatímní dohody dobrých výsledků. Srbsko by mohlo ve střednědobém horizontu převzít závazky vyplývající z členství v téměř všech oblastech acquis za předpokladu, že bude pokračovat v procesu sbližování vnitrostátních předpisů s acquis a bude vyvíjet další úsilí, aby zajistilo provádění a prosazování právních předpisů. Zvláštní pozornost je třeba věnovat oblasti zemědělství a rozvoje venkova, soudnictví a základních práv, spravedlnosti, svobody a bezpečnosti a finanční kontroly. Plného souladu s acquis v oblasti životního prostředí a změny klimatu by bylo možné dosáhnout pouze v dlouhodobém horizontu a vyžadovalo by to zvýšený objem investic. Na základě předběžných odhadů by přistoupení Srbska mělo na politiku Evropské unie celkově omezený dopad a neovlivnilo by schopnost Unie udržovat a zesilovat svůj vlastní rozvoj. Komise doporučuje, aby Rada udělila Srbsku status kandidátské země, s ohledem na pokrok, kterého země do dnešního dne dosáhla, a s tím, že se Srbsko znovu zapojí do dialogu s Kosovem a bude neprodleně a v dobré víře naplňovat dosud dosažené dohody. Srbsko je na dobré cestě k dostatečnému splnění politických kritérií stanovených Evropskou radou v Kodani v roce 1993 a podmínek procesu stabilizace a přidružení za předpokladu, že pokrok bude pokračovat a že budou nalezena praktická řešení problémů s Kosovem. Komise tudíž doporučuje, aby byla se Srbskem zahájena jednání o přistoupení k Evropské unii, jakmile země dosáhne dalšího významného pokroku při uskutečňování klíčové priority, kterou jsou: – Další kroky k normalizování vztahů s Kosovem v souladu s podmínkami procesu stabilizace a přidružení: plné respektování zásad inkluzivní regionální spolupráce, plné respektování ustanovení Smlouvy o Energetickém společenství, řešení problémů týkajících se telekomunikací a vzájemného uznávání diplomů, další naplňování v dobré víře všech dosažených dohod a aktivní spolupráce s misí EULEX, aby mohla ve všech částech Kosova vykonávat svou činnost. Jakmile bude dosaženo dostatečného pokroku, Komise předloží o uskutečňování výše uvedené klíčové priority ze strany Srbska zprávu. Srbsko se vyzývá, aby zachovalo dynamiku reforem zaměřených na dosažení nezbytné úrovně souladu s kritérii pro členství, přičemž zvláštní pozornost bude věnovat právnímu státu, a aby se dále konstruktivně angažovalo v rámci regionální spolupráce a posilování dvoustranných vztahů se sousedními zeměmi. Očekává se, že bude dále prováděna prozatímní dohoda a – od jejího vstupu v platnost – dohoda o stabilizaci a přidružení. Komise bude toto úsilí nadále finančně podporovat prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci. PŘÍLOHA 2 Závěry týkající se Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory, Albánie, Bosny a Hercegoviny, Kosova[17], Turecka a Islandu Chorvatsko Jednání o přistoupení s Chorvatskem byla uzavřena v červnu 2011 poté, co tato země splnila zbývající kritéria pro ukončení jednání. Chorvatsko nyní musí stavět na vysokém stupni dosaženého souladu s pravidly EU a zaměřit se na zbývající práci před přistoupením. Tato zpráva o pokroku je součástí monitorování, kterým Komise sleduje, jak Chorvatsko plní všechny závazky přijaté v rámci jednání o přistoupení a jak se dále připravuje na převzetí povinností, kterými bude jakožto člen vázáno po přistoupení. Chorvatsko nadále plní politická kritéria. Výrazného pokroku bylo dosaženo ve všech oblastech, včetně právního státu, a výsledky se začínají projevovat v praxi. Musí pokračovat úsilí o upevnění těchto výsledků. Dále posílena byla demokracie a právní stát. Vláda a parlament nadále pracují efektivně. V oblasti reformy veřejné správy je třeba vyvinout další úsilí k posílení účinného provádění právního rámce s cílem dokončit budování moderní, spolehlivé, odpolitizované a na občany orientované veřejné služby. Chorvatsko dosáhlo značného pokroku, pokud jde o soudnictví. Nové právní předpisy dále posílily nezávislost soudů a bylo přijato mnoho opatření ke zlepšení efektivnosti soudnictví. Zaveden byl nový systém jmenování soudních úředníků. Přetrvávají některé výzvy, jež souvisí především s nutností dalšího zvyšování efektivnosti soudnictví a zajištění praktického provádění nových opatření týkajících se nezávislosti, nestrannosti a odpovědnosti soudní moci. Pokroku bylo dosaženo, co se týče nestranného projednávání válečných zločinů. Výlučnou pravomoc zabývat se všemi novými případy získaly čtyři specializované senáty pro válečné zločiny, jejichž úloha by měla být dále posílena také u nedořešených případů. Ministerstvo spravedlnosti přijalo strategii pro řešení problému beztrestnosti, zejména v případech, kdy oběťmi byli etničtí Srbové nebo údajnými pachateli příslušníci chorvatských bezpečnostních sil. V boji proti korupci bylo dosaženo výrazného pokroku. S pozitivními výsledky se vystupňovalo úsilí o potlačení korupce; zlepšily se právní předpisy a posílily příslušné orgány. Je třeba dosáhnout dalších výsledků v oblasti účinného řešení případů korupce, především pokud jde o korupci na vysoké a místní úrovni, včetně případů týkajících se zadávání veřejných zakázek a soudnictví. Nutné je rovněž získat další zkušenosti v souvislosti s prováděním nedávno přijatého preventivního právního rámce v praxi a dále posílit prováděcí struktury. Lidská práva jsou nadále obecně respektována a v oblasti lidských práv a ochrany menšin došlo k dalšímu pokroku. Chorvatsko dále přijímalo ke zvýšení veřejného povědomí a zlepšení ochrany lidských práv různá opatření. Pokud jde o přístup ke spravedlnosti, zdokonalovalo se dále provádění zákona o právní pomoci, zejména zjednodušováním postupů. Co se týče vězeňství, pokračovalo rozšiřování stávajících zařízení pro zadržování osob a nakládání s nimi, přesto jsou však chorvatské věznice stále přeplněné. V otázce špatného zacházení dostával veřejný ochránce práv dále stížnosti na nepřiměřené používání síly ze strany policie, na které je třeba náležitě zareagovat přijetím následných opatření. Svoboda projevu, včetně svobody a plurality sdělovacích prostředků, je zaručena chorvatskými zákony a je obecně respektována. Došlo k dalšímu pokroku, pokud jde o transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků, ale jen omezeně pokročilo vyšetřování případů z předchozích let, jež se týkaly zastrašování novinářů pracujících na případech korupce a organizované trestné činnosti. Oznámeno bylo však jen málo nových případů. Rozvoj investigativního novinářství brzdí zejména ekonomické tlaky a přetrvávají i problémy s politickými zásahy na místní úrovni. Svobodě shromažďování je třeba věnovat stálou pozornost, pokud jde o zvládání demonstrací. Určitého pokroku bylo dosaženo v oblasti práv žen a rovnosti žen a mužů. Nezměnilo se však významně postavení žen na trhu práce a procento nezaměstnaných žen zůstává vysoké. Omezeného pokroku bylo dosaženo v oblasti práv dítěte. Veřejný ochránce práv dítěte se začal aktivněji věnovat případům, u nichž nebylo příslušnými orgány řádně řešeno násilí páchané na dětech. Omezený pokrok byl zaznamenán, pokud jde o začleňování sociálně znevýhodněných skupin a zdravotně postižených osob. Posiluje se kapacita úřadu veřejného ochránce práv zdravotně postižených osob. Naproti tomu kritéria pro stanovování nároků nejsou uplatňována stejně a právní předpisy upravující zvláštní práva jsou roztříštěné. Přechod z ústavní péče na komunitní pečovatelské služby pokračuje jen pomalu. Pracovní a odborová práva se obecně respektují. Chorvatsko začalo vykazovat výsledky při provádění zákona proti diskriminaci a právních předpisů týkajících se trestných činů z nenávisti. Byla přijata různá opatření ke zvýšení informovanosti a posiluje se úřad veřejného ochránce lidských práv. Donucovací orgány začaly vyšetřovat řadu případů, na něž se vztahují předpisy o trestných činech z nenávisti. Je však třeba dosáhnout ještě dalších výsledků a zabývat se homofobními a xenofobními náladami ve společnosti. Určitého pokroku bylo dosaženo v oblasti respektování a ochrany menšin a kulturních práv. Nadále je veřejně na vysoké úrovni vyjadřován závazek k ochraně práv menšin a zdůrazňuje se, že menšiny mají své místo v chorvatské společnosti. Bylo zajištěno financování pro organizace pracující s menšinami a zlepšilo se policejní vyšetřování incidentů namířených proti menšinám. Byly podniknuty i kroky ke zlepšení provádění ustanovení ústavního zákona o právech národnostních menšin, která se týkají zaměstnávání, a byl přijat plán zaměstnávání příslušníků menšin, který je nyní třeba realizovat. Chorvatsko musí nicméně nadále podporovat atmosféru tolerance vůči menšinám, zejména chorvatským Srbům. Vyskytují se dále případy diskriminace, a to především ve veřejném sektoru na místní úrovni. Zlepšení bylo dosaženo v oblasti vzdělávání romské menšiny, zejména v předškolním věku. Pokračovalo zdokonalování infrastruktury u některých romských osad. Problémy přetrvávají, pokud jde o účast romské komunity ve vzdělávacím systému. Romové by mohli lépe využívat opatření přijatých v jejich prospěch. Problematický je pro Romy i nadále přístup k adekvátnímu bydlení, sociální ochraně a zdravotní péči a také nezaměstnanost v této komunitě zůstává neobyčejně vysoká. Došlo ke značnému pokroku v otázkách návratu uprchlíků. Uprchlíci pokračovali v návratu do Chorvatska. Pokročilo se v otázce bydlení, zejména díky ubytování poskytovanému v rámci programů zaměřených na zajištění bydlení pro navrátilce. Snížil se počet nevyřízených odvolání z důvodu zamítnutí žádostí o rekonstrukci bydlení. Pokročilo se s rekonstrukcí zbývajících nemovitostí. Pokračuje i výkon rozhodnutí o potvrzování nároků na důchod. Chorvatsko však musí pokročit s vyřízením zbývajících žádostí o bydlení, jejichž počet se odhaduje na 2 500, a poskytnout těmto žadatelům ubytování. Zároveň je třeba vystupňovat úsilí o vytvoření hospodářských a sociálních podmínek, které jsou nezbytné pro udržitelné navracení uprchlíků. Pokud jde o regionální otázky a mezinárodní závazky, Chorvatsko pokračuje ve spolupráci s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY). Meziagenturní pracovní skupina zřízená vládou hledala nové způsoby, jak vést vyšetřování zaměřené na nalezení chybějící dokumentace o dělostřeleckých útocích požadované úřadem žalobce ICTY či na získání informací o jejím osudu. Chorvatsko však nedokázalo dodat všechny chybějící vojenské dokumenty. Političtí představitelé by se měli rovněž vyvarovat výroků a opatření, které by mohly zpochybnit význam usmíření a nutnost sloužit spravedlnosti stíháním válečných zločinů. Bylo dosaženo významného pokroku v souvislosti s plněním Sarajevského prohlášení. Po zasedání v červnu a září 2011 se Bosna a Hercegovina, Chorvatsko, Černá Hora a Srbsko dohodly na řadě otázek, včetně znění společného prohlášení, které má být podepsáno na ministerské konferenci v listopadu 2011 v Bělehradu. V červenci chorvatská vláda přijala prohlášení na podporu evropských hodnot v jihovýchodní Evropě, jež obsahuje pevný závazek Chorvatska, že dvoustranné otázky, jako jsou spory o hranice, nesmí bránit přistoupení kandidátských zemí k EU, a to od začátku procesu přistoupení až do chvíle, kdy nabude účinnosti přístupová smlouva. Toto prohlášení vláda předložila parlamentu ke schválení. Chorvatsko se i nadále aktivně podílelo na regionálních iniciativách, včetně Procesu spolupráce v jihovýchodní Evropě, Rady pro regionální spolupráci a Středoevropské dohody o volném obchodu. Dále se rozvíjejí dvoustranné vztahy s dalšími zeměmi zapojenými do procesu rozšíření a sousedními členskými státy EU, včetně Srbska, ale některým otázkám je třeba věnovat stále pozornost, zejména pokud jde o spolupráci při vyšetřování a stíhání válečných zločinů. Dále se zlepšily vztahy se Slovinskem a vstoupila v platnost dohoda o předání hraničního sporu rozhodčímu soudu. Chorvatské hospodářství bylo v roce 2010 a v prvním čtvrtletí roku 2011 i přes oživení ekonomik zemí EU a jiných obchodních partnerů stále v recesi. Od jara jsou však patrné známky zvyšování hospodářské činnosti. Dále se zvyšuje nezaměstnanost, schodek veřejných financí a veřejný dluh. Hlavní slabou stránkou hospodářství zůstává vysoké vnější zadlužení. Pokud jde o hospodářská kritéria, je Chorvatsko fungujícím tržním hospodářstvím. Mělo by být schopno vypořádat se s konkurenčními tlaky a tržními silami v rámci Unie, pokud bude odhodlaně provádět svůj souhrnný program reforem zaměřený na omezování strukturálních nedostatků. Byla zachována široká politická shoda ohledně základních prvků tržního hospodářství. Vzhledem ke stávajícím omezením byla makroekonomická politika celkem vzato vhodná pro řešení problémů spojených s recesí. Centrální bance se podařilo udržet směnný kurz a finanční stabilitu a zároveň zachovat pružnou měnovou politiku s tím, že související inflační tlaky zůstaly nízké. Bankovnictví nadále vykazovalo odolnost vůči otřesům. Ve fiskální oblasti orgány země vyvinuly úsilí ke zvládnutí rostoucího schodku přísnější kontrolou nad výdaji. Zlepšil se rozpočtový rámec pro dosažení fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu. Schodek běžného účtu se i nadále zmenšoval, jelikož se zvýšil vývoz a dovoz zůstával díky slabé domácí poptávce na nízké úrovni. Určitého pokroku, i když omezeného, bylo dosaženo v oblasti strukturálních reforem v rámci plánu evropské hospodářské obnovy. Celkově však bylo tempo strukturálních reforem i nadále pomalé, zejména pokud jde o privatizaci a restrukturalizaci ztrátových podniků. Investiční prostředí stále trpělo značnou regulační zátěží, nepředvídatelností správních rozhodnutí – především na místní úrovni – a existencí četných nedaňových poplatků. Plánované reformy vysoce nepružného trhu práce byly velmi omezené a již tak nízká míra zaměstnanosti a účasti se ještě snížila. Sociální dávky, které představují poměrně značnou část veřejných rozpočtů, stál