Usnesení Evropského parlamentu o zlepšení vztahů mezi EU a USA v rámci Dohody o transatlantickém partnerství (2005/2056(INI))



Úřední věstník 298 E , 08/12/2006 S. 0226 - 0235



P6_TA(2006)0238 Dohoda o transatlantickém partnerství EU/Spojené státy americké Usnesení Evropského parlamentu o zlepšení vztahů mezi EU a USA v rámci Dohody o transatlantickém partnerství (2005/2056(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na Transatlantickou deklaraci o vztazích ES a USA z roku 1990 a na Novou transatlantickou agendu z roku 1995, - s ohledem na závěry ze zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 16. a 17. prosince 2004 a především na části nazvané "Mezinárodní řád založený na účinném multilateralismu" a "Spolupráce s partnery", - s ohledem na prohlášení učiněná po schůzce hlav států a vlád EU a prezidenta Spojených států amerických dne 22. února 2005 v Bruselu, - s ohledem na výsledky summitu EU-USA, který se konal dne 20. června 2005 ve Washingtonu, - s ohledem na své usnesení ze dne 9. června 2005 o transatlantických vztazích [1] a rovněž na svá předchozí usnesení ze dne 17. května 2001 [2], 13. prosince 2001 [3], 15. května 2002 [4] a 19. června 2003 [5], na své doporučení Radě ze dne 10. března 2004 o právu osob zadržovaných na Guantánamu na řádný soudní proces [6], na své usnesení ze dne 16. února 2006 o Guantánamu [7] a na svá usnesení ze dne 22. dubna 2004 [8] a 13. ledna 2005 [9], - s ohledem na návrh usnesení Sněmovny reprezentantů Kongresu USA č. 77 o transatlantických vztazích předložený dne 9. února 2005, - s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. května 2005 s názvem Silnější partnerství EU a USA a otevřenější trh pro 21. století (KOM(2005)0196), - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci (A6-0173/2006) a stanoviska Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Výboru pro právní záležitosti, A. vzhledem k tomu, že transatlantické partnerství je jádrem vnějších vztahů Unie, B. vzhledem k tomu, že transatlantické partnerství je založeno na společných hodnotách, jako jsou svoboda, demokracie, lidská práva a právní stát a rovněž podpora udržitelného hospodářství a udržitelného rozvoje; vzhledem k tomu, že tyto hodnoty nadále hrají klíčovou roli při jakémkoli budoucím zvažování základů transatlantického partnerství; a vzhledem k tomu, že je třeba vyzvat USA k přijetí hodnot, které podporuje a prosazuje EU, jako je zákaz trestu smrti a obrana Mezinárodního trestního soudu, C. vzhledem k tomu, že je nutné bez ohledu na částečně odchylné výklady celosvětových rizik a hrozeb, které v současné době existují, podporovat svobodu a demokracii ve světě a zabývat se výzvami, jako je mezinárodní bezpečnost, vymýcení chudoby, podpora rozvoje, potřeba úsilí o celosvětové odzbrojení, ochrana lidských práv, řešení globálních zdravotních rizik, ochrana životního prostředí a energetická bezpečnost, boj proti mezinárodnímu terorismu a organizovanému zločinu a nešíření zbraní hromadného ničení, D. vzhledem k tomu, že je v zájmu obou partnerských stran čelit jednotně společným hrozbám a výzvám, a to na základě stávajících mezinárodních smluv a efektivní činnosti mezinárodních institucí, především systému OSN v souladu s Chartou OSN, E. vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k odpovědnosti obou partnerů za stav mezinárodního pořádku je nezbytné, aby bylo jejich partnerství založeno na stabilní, udržitelné a nosné základně pro spolupráci, F. vzhledem k tomu, že v boji proti mezinárodnímu terorismu je potřeba zdůraznit význam plného dodržování mezinárodního práva a smluv o lidských právech a základních svobodách a je nutno zdůraznit význam diskuse o přiměřenosti a potřebě nových a vhodnějších řešení, která budou schopná lépe reagovat na výzvu mezinárodního terorismu, a nové zákonné prostředky pro boj proti teroristické hrozbě při plném dodržování výše uvedených práv a svobod, G. vzhledem k tomu, že, jak objasňuje Evropská bezpečnostní strategie, transatlantické partnerství a NATO jsou pro kolektivní bezpečnost velmi důležité, H. vzhledem k tomu, že orgány EU, členské státy, OSN a široká veřejnost opakovaně vyzývají k okamžitému uzavření internačního střediska v zátoce Guantánamo a naléhají, aby se se všemi vězni nakládalo v souladu s mezinárodním humanitárním právem a aby byli co nejrychleji souzeni v rámci spravedlivého a veřejného slyšení před kompetentním, nezávislým a nestranným soudem, I. vzhledem k tomu, že EU a USA tvoří největší bilaterální obchodní (asi 600 miliard EUR ve zboží a službách za rok 2003) a investiční (asi 1400 miliard EUR do konce roku 2003) partnerství na světě, přičemž 14 milionů pracovních míst v EU a USA závisí na transatlantických obchodních vazbách (podle Komise), J. vzhledem k tomu, že v kontextu velké vzájemné ekonomické provázanosti, která je důsledkem výše uvedených vazeb, by měla být Lisabonská agenda vnímána jako snaha vytvořit v Evropě vysoce konkurenceschopný a na znalostech založený hospodářský prostor, který bude následně přínosem pro transatlantické partnerství zvyšováním růstu společného trhu, K. vzhledem k tomu, že USA nadále ukládají na nerecipročním základě požadavek víza pro občany deseti členských států EU, včetně devíti z deseti členských států, které do Evropské unie vstoupily dne 1. května 2004, čímž omezují transatlantické vazby, podporují nerovnost mezi občany EU a vyjadřují nedůvěru k vízovým předpisům Evropské unie, L. vzhledem k tomu, že oba partneři jsou v současnosti největšími poskytovateli pomoci pro Blízký východ a oblast Středomoří - EU poskytuje ročně v rámci podpory a půjček asi 3 miliardy EUR a Spojené státy asi 2,2 miliardy USD, vzhledem k tomu, že mírový rozvoj demokratických společností na Blízkém východě, které dodržují lidská práva a zaručují politickou pluralitu, by měl být ústředním strategickým cílem zahraniční politiky jak Evropské unie, tak USA, a vzhledem k tomu, že by tato pomoc měla být lépe koordinována a zaměřena na řešení konfliktů, podporu demokracie a udržitelný rozvoj, M. vzhledem k tomu, že rakouské předsednictví zdůraznilo potřebu většího zapojení parlamentních zástupců a zástupců evropské a americké občanské společnosti do transatlantického partnerství, Všeobecný rámec partnerství EU-USA 1. zdůrazňuje potřebu aktualizovat vlastní základ transatlantického partnerství nahrazením stávající Nové transatlantické agendy Dohodou o transatlantickém partnerství s účinností od roku 2007; je přesvědčen, že pouze prostřednictvím takové dohody může být transatlantické partnerství ukotveno do pevné institucionalizované struktury, což partnerům umožní důsledněji a vyrovnaněji plnit společné cíle; je toho názoru, že pouze taková dohoda umožní úplnou restrukturalizaci a sladění v současnosti probíhajících rozličných a nekoordinovaných iniciativ a že to také podnítí ostatní mezinárodní aktéry přijmout základní principy demokracie, lidských práv a právního státu; 2. v tomto ohledu naléhá na partnery, aby na všech úrovních provedli celkové hodnocení nedostatků, neúspěchů a úspěchů Nové transatlantické agendy zejména s ohledem na prioritní akce, které jsou součástí Společného akčního plánu EU-USA, tak aby se transatlantické partnerství budovalo na vymezenějším a konkrétnějším základě; 3. zdůrazňuje rovněž naléhavou potřebu stanovit na nadcházejícím summitu EU-USA v červnu 2006 neodkladně cíle dokončení transatlantického trhu bez jakýchkoli překážek do roku 2015, což bylo opakovaně navrhováno Parlamentem, Kongresem USA a hlavními zainteresovanými stranami z oblasti politické, akademické a obchodní; 4. je toho názoru, že realizace těchto rozsáhlých iniciativ, zejména pokud jde o prohloubení hospodářských vztahů mezi EU a USA, je naprosto nezbytná; zdůrazňuje potřebu, aby transatlantické vztahy měly přímý vliv na dosažení cílů podstatných pro globální a bilaterální zájmy a hodnoty EU-USA; 5. domnívá se proto, že osm společných prohlášení schválených na summitu EU-USA ve Washingtonu dne 20. června 2005 a rovněž ostatní společné akce, které mohou následovat, budou lépe začleněny a účinněji prosazovány pod hlavičkou navrhované Dohody o transatlantickém partnerství; 6. ze stejného důvodu lituje, že sdělení Komise ze dne 18. května 2005, které se sice ubíralo správným směrem, nevyjadřovalo dostatečné přesvědčení a odhodlání pro další posun a stanovení konečného cíle posílení transatlantického partnerství uzavřením Dohody o transatlantickém partnerství jako příslušného institucionálního a politického rámce; vyzývá proto Komisi, aby vytvořila další sdělení, které zdůrazní potřebu pokračovat v této věci dále; Politický rozměr navrhované Dohody o transatlantickém partnerství: vytváření "akčního společenství" pro globální a regionální spolupráci 7. znovu opakuje svůj názor, že by Dohoda o transatlantickém partnerství měla rozšířit stávající agendu v oblasti politické, ekonomické a bezpečnostní, a to usilováním o "akční společenství" pro globální a regionální spolupráci ve všech těchto oblastech, kdy jsou ve hře společné zájmy a hodnoty obou partnerů; vítá v tomto ohledu osm společných prohlášení, která jsou výsledkem posledního summitu ve Washingtonu a která jsou věnována úkolům nejnaléhavějším pro obě partnerské strany; vítá rovněž diskuse na Prvním regulačním fóru pro spolupráci (dne 26. ledna 2006) a v rámci První pracovní skupiny pro duševní vlastnictví (dne 26. ledna 2006) a těší se na jejich pokračování za tři měsíce; domnívá se však, že by byla žádoucí konkrétnější akce týkající se některých těchto úkolů, jako například zavedení neformálních rozhovorů mezi odborníky na dané oblasti z EU a USA, za účelem vytvoření dosažitelných krátkodobých a střednědobých opatření na řešení těchto úkolů; 8. doporučuje také podpořit společný přístup ke vztahům s dalšími hlavními geopolitickými aktéry včetně Číny, Indie, Japonska, Latinské Ameriky a Ruska, obnovení uzavřených dohod o kontrole zbraní a odzbrojení na multilaterální a bilaterální úrovni a aktivnější společný přístup k reformě OSN a její Rady bezpečnosti; 9. naléhá, aby se v rámci spolupráce a koordinace mezi EU a USA, která se týká technické pomoci a vzdělávání v oblasti vymáhání práva, upřednostňovala Čína, Rusko a Ukrajina; 10. je toho názoru, že podpora systému OSN obsažená v deklaraci k 60. výročí podpisu Charty OSN posílí všeobecné demokratické hodnoty ve světě pouze tehdy, pokud budou požadavky deklarací a rezolucí Rady bezpečnosti OSN konzistentně uplatňovány přímo při řešení mnohostranných hrozeb a úkolů; v tomto ohledu sdílí názor, že šíření transparentního, odpovědného a reprezentativního řízení, právního státu a respektování lidských práv, což je obsaženo ve Všeobecné deklaraci lidských práv, je strategickou prioritou a morální nutností partnerských stran a jako takové musí představovat příznačnou charakteristiku partnerství; 11. vyzývá partnerské strany, aby se zapojily do další společné akce týkající se povinností vyplývajících z mezinárodních smluv, které představují základ efektivního mnohostranného rámce pro základní oblasti politik, které souvisí s globálními povinnostmi obou partnerů, jako např. těmi týkajícími se Mezinárodního soudního dvora, Kjótského protokolu o změnách klimatu, Ženevských úmluv, Úmluvy OSN proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, lidských práv, včetně zrušení trestu smrti, nešíření zbraní hromadného ničení, boje proti organizovanému zločinu a pašeráctví, mučení, ilegálního zadržování a vydávání zadržovaných osob, vydávání stíhaných osob, azylu, víz, vystěhovalectví, ochrany údajů, atd.; naléhá na partnerské strany, aby ratifikovaly všechny příslušné mezinárodní smlouvy a aby překonaly současné rozdíly v analýzách, diagnózách a politickém přístupu ke globálnímu systému založenému na řádné správě věcí veřejných a právním státu; 12. lituje toho, že vláda USA se stále chová velmi zdrženlivě k možnosti jakéhokoliv smysluplného mezinárodního partnerství v oblasti změn klimatu, ale bere na vědomí, jako skromný krok vpřed, že je nyní ochotna zapojit se do důsledného dialogu zaměřeného na budoucnost, jak bylo dohodnuto na montrealské konferenci smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu v prosinci 2005; vítá iniciativy amerických zákonodárců stanovit povinné domácí programy pro snížení emisí skleníkových plynů v USA a rostoucí důraz, který na boj proti změně klimatu kladou klíčové subjekty americké společnosti, jako jsou vlády států, starostové, organizace občanské společnosti a podnikatelská obec; 13. doporučuje vytvořit společnou strategii, která by zajistila bezpečnost dodávek energie a surovin a byla založena na mnohostranné politice přijaté všemi velkými spotřebiteli a na rozmanitosti jejich dodávek, výroby a přepravy; 14. podporuje užší spolupráci v rámci kontaktní skupiny ohledně konečného statusu Kosova, s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN a rozhodnutí Evropské unie, s cílem upevnit mír, bezpečnost a stabilitu v širší oblasti Balkánu; 15. vyzývá partnerské strany k posílení společného úsilí zasazujícího se o mír, prosperitu a pokrok na Blízkém východě na základě navazujících iniciativ realizovaných Kvartetem podle "cestovní mapy" a zajištění pravidelné a výrazné účasti Kvarteta a dialogu na vysoké úrovni ve všech fázích; zdůrazňuje význam společného přístupu k nově zvolené Palestinské samosprávě a trvá na zásadách nepoužívání násilí, uznání státu Izrael a přijetí předchozích dohod a závazků včetně "cestovní mapy"; vyzývá Izrael a Palestinskou samosprávu, aby se vyhýbaly jednostranným akcím, jež by mohly ovlivnit otázky konečného statusu; naléhá na Palestinskou samosprávu, aby se všemožně snažila předcházet teroristickým akcím, a Izrael, aby ukončil rozšiřování osad a stavbu bariéry na palestinském území; je toho názoru, ze závazek nově zvolené Palestinské samosprávy vůči výše uvedeným zásadám, které Kvarteto nastínilo dne 30. ledna 2006, je zásadní pro dosažení konečného cíle, jímž jsou dva demokratické státy, Izrael a Palestina, jež vedle sebe existují v míru a bezpečnosti; podporuje nedávné rozhodnutí Kvarteta schválit dočasný mezinárodní mechanismus, zajišťující přímou pomoc palestinskému lidu; 16. doporučuje, aby byly podniknuty všechny kroky nezbytné pro posílení stability Libanonu, a to podporou institucí a demokratické správy této země; proto se domnívá, že vlastní rozhodovací procesy Libanonu by neměly být nahrazeny činností transatlantických partnerů nebo jiných aktérů zvenčí; 17. podporuje rozhodnutí partnerských stran spolupracovat s iráckými orgány, s OSN a s ostatními důležitými regionálními aktéry s cílem pomoci Iráku dosáhnout míru, stability a demokracie v období po referendu o ústavě a volbách do zákonodárných sborů; vyjadřuje své hluboké znepokojení nad pokračujícím porušováním lidských práv; 18. zdůrazňuje potřebu úzké spolupráce partnerských stran v otázce íránského jaderného programu a zachování koherentní politiky vůči tomuto regionu jako celku, zaměřené na íránský lid, jeho vládu a demokratickou opozici; žádá USA, aby se účastnily jednání s Íránem; plně podporuje prohlášení předsedy Rady bezpečnosti OSN ze dne 29. března 2006 a výzvu, aby Írán uskutečnil kroky, jež požaduje Rada guvernérů MAAE pro přerušení veškeré činnosti související s obohacováním uranu a pro ověření činností opětovného zpracování ze strany MAAE včetně výzkumu a vývoje; sdílí názor, že tyto kroky přispějí k diplomatickému, dohodnutému řešení, které zaručí, že íránský jaderný program slouží výhradně k mírovým účelům; plně podporuje závěry schůzky konané v Berlíně dne 30. března 2006 a její naléhavou výzvu, aby Írán řešil mezinárodní znepokojení pomocí diplomatického řešení, připomíná však, že jednání trvají již tři roky a nemohou být nekonečná a nemohou jednoduše vést k politice ústupků; je toho názoru, že Rada bezpečnosti OSN by měla předjímat další opatření; 19. doporučuje, aby všeobecný regionální bezpečnostní systém podporovaný silným závazkem transatlantických partnerů přihlédl k zákonným íránským bezpečnostním zájmům; 20. vyzývá ke spojené akci ohledně Číny, zejména pokud jde o naléhavou potřebu najít způsoby, jak podpořit v této zemi demokracii, zmírnit napětí v jejích vztazích s Tchaj-wanem, zvýšit účast Tchaj-wanu na světových fórech a usnadnit dialog mezi pekingskými úřady a Dalajlámou v zájmu konkrétního pokroku v otázce Tibetu; 21. Podporuje opatření navržená s cílem vzájemné spolupráce při podpoře míru, stability, prosperity a řádné správy věcí veřejných v Africe, a rovněž úsilí vynaložené v rámci různých mezinárodních fór, jako je akční plán G8/Africká unie, mírový plán EU-Afrika nebo celosvětové operace USA pro zachování míru; navrhuje nicméně, aby byla přednost dána dosažení rozvojových cílů tisíciletí OSN do roku 2015 účinným zvyšováním rozvojové pomoci partnerských stran v Africe, zejména v oblasti vzdělávání a zdravotní péče a podporou úsilí mezinárodních fondů pomoci za účelem úplného vymýcení chudoby; předpokládá, že africké vlády se na své straně dohody zaváží k demokracii, právnímu státu a dodržování lidských práv a k boji proti korupci; 22. domnívá se, že Evropská unie a Spojené státy by měly učinit jednou ze svých politických priorit výrazné snížení chudoby a že by měly potvrdit jak svůj závazek dosáhnout do roku 2015 rozvojových cílů tisíciletí, tak i dříve vyjádřený záměr věnovat nejpozději do roku 2020 0,7 % svého HDP na rozvojovou pomoc; Bezpečnostní a obranné záležitosti EU-USA 23. zdůrazňuje důležitost úlohy NATO spolu se zahraniční a bezpečnostní politikou Evropské unie a skutečnost, že NATO je i nadále zárukou transatlantické stability a bezpečnosti; znovu však zdůrazňuje, že je v zájmu partnerských stran zvýšit možnosti NATO i EU a že by NATO mělo především rozvíjet svůj potenciál jako fórum politického dialogu v rámci skutečného partnerství rovných stran, a nastolit rovnováhu mezi nástroji prevence, krizového řízení a vojenských možností; doporučuje v tomto směru rozvoj stávajících vztahů ve věcech bezpečnosti mezi NATO a Evropskou unií, přičemž je třeba respektovat nezávislost obou organizací; zdůrazňuje, že jakékoli vojenské intervence by měly být zásadně zaštítěny OSN v souladu s její Chartou; 24. vítá nedávno přijatý zákon o povoleních pro národní obranu (National Defense Authorization Act) USA pro rozpočtový rok 2006, který neobsahuje ustanovení "Buy American" pro poskytování doplňování paliva na palivových lodích leteckých sil USA; uznává však, že pro evropské obranné firmy je stále těžké proniknout na obranný trh USA a získat americké technologie týkající se obrany, protože v oblasti obranného průmyslu neexistuje skutečný transatlantický oboustranný vztah; věří proto, že Evropská obranná agentura by měla doporučit, aby národní obranné agentury v EU více nakupovaly v Evropě, aby strategicky posílily evropské obranné průmyslové a technologické zázemí v určitých odvětvích a aby opět uvedly do rovnováhy transatlantickou průmyslovou spolupráci v odvětví obrany; 25. naléhá na na další diskusi o společné rychlé reakci (včetně krizového řízení ve všech podobách) na náhlé a neočekávané politické změny v zemích, v nichž mohou být dotčeny společné hodnoty a podstatné zájmy obou partnerů; 26. zdůrazňuje, že je důležité zvýšit vojenské možnosti Evropy v zájmu mezinárodní bezpečnosti a s cílem zřídit lepší partnerské vztahy mezi Evropskou unií a USA v politickém a vojenském smyslu; 27. vítá závazek obou partnerských stran zdůrazňující významnou úlohu Rady bezpečnosti OSN a dalších institucí OSN při hledání účinného globálního řešení klíčových hrozeb pro mezinárodní mír a bezpečnost, které představuje šíření zbraní hromadného ničení a systémy jejich distribuce i nezodpovědný vývoz a šíření konvečních zbraní včetně ručních a lehkých zbraní; v tomto směru zdůrazňuje potřebu pokračovat v práci na posílení režimu nešíření zbraní a nutnost úsilí postupovat rozhodně při univerzalizaci souvisejících smluv a úmluv zejména Ottawské úmluvy o zákazu protipěchotních min, a také v zájmu dodržování Haagského kodexu o nešíření balistických střel; uplatňování akčního programu OSN pro ruční a lehké zbraně a uzavření Mezinárodní smlouvy o obchodu se zbraněmi; uplatňování akčního programu OSN pro ruční a lehké zbraně a uzavření Mezinárodní smlouvy o obchodu se zbraněmi; naléhá na USA, aby ratifikovaly Všeobecnou smlouvu o zákazu jaderných zkoušek; 28. doporučuje, aby mezinárodní společenství zintenzívnilo práci na novém nástroji mezinárodního práva, který by přiměřeně vymezil fenomén terorismu, a rovněž na účinných a právních metodách boje s ním, které jsou plně v souladu s lidskými právy a základními svobodami; 29. podporuje Evropskou unii a USA, aby nadále spolupracovaly na vytváření celkového systému mezinárodních smluv o nešíření zbraní hromadného ničení v zájmu společného posílení smlouvy o nešíření (NPT) jako klíčového prvku prevence šíření jaderných zbraní, lituje, že na konferenci revidující NPT v roce 2005 nebylo dosaženo společného stanoviska v tomto ohledu a navrhuje, aby se učinilo vše pro podporu uplatňování rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540(2004); je toho názoru, že posílení IAEA a rovněž iniciativy globálního partnerství jsou hlavními prvky společné strategie partnerských stran; v této souvislosti podporuje návrh MAAE na multilateralizaci obohacování uranu; dále zdůrazňuje, že státy, které vlastní jaderné zbraně a patří mezi transatlantické partnery, by měly více pracovat na splnění článku VI NPT; 30. vyzývá strany, aby znásobily své úsilí o dodržení konečné lhůty pro zničení chemických zbraní, která podle Úmluvy o zákazu chemických zbraní uplyne v roce 2012, a požaduje zejména, aby byl posílen verifikační systém Organizace pro zákaz chemických zbraní a aby byly na činnost této organizace poskytnuty dostatečné finanční prostředky; připomíná stranám jejich odpovědnost za úspěšné zakončení Šesté konference o Úmluvě o biologických zbraních, která se bude konat na konci roku 2006, a vyzývá je, aby se vyslovily pro připojení verifikačního protokolu k této úmluvě; 31. je toho názoru, že boj proti terorismu a šíření zbraní hromadného ničení i nekontrolované šíření konvenčních zbraní zůstává největším úkolem v oblasti bezpečnosti, a to pro obě partnerské strany; zdůrazňuje proto potřebu obou partnerských stran prohlubovat spolupráci v této oblasti a podporovat úlohu, kterou musí hrát OSN při řešení obou těchto problémů; 32. hluboce proto lituje nedůvěry vyvolané podezřením z porušování lidských práv a mezinárodního práva, které provázelo tzv. mimořádná vydávání zajatců v Evropě; v této souvislosti odkazuje na formální šetření Rady Evropy v souladu s článkem 52 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a dočasného výboru Evropského parlamentu uvedeného ve svém usnesení ze dne 15. prosince 2005 [10] a zřízeného svým rozhodnutím ze dne 18. ledna 2006 [11]; vyzývá všechny zúčastněné strany včetně Spojených států, aby s dočasným výborem plně spolupracovaly; 33. zdůrazňuje, že je třeba, aby partnerské strany za všech okolností jednaly v souladu s mezinárodním právem, Chartou OSN a demokratickými zásadami a aby zajistily soulad jejich národních legislativ a mechanismů v této oblasti s mezinárodním zákonem o lidských právech a zejména s Úmluvou proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání OSN; je toho názoru, že jakákoli společná, nebo jednostranná činnost, která plně nerespektuje mezinárodní právo, by zhoršila obraz západních společností a oslabila by je a učinila méně důvěryhodnými v boji proti terorismu a při dosahování míru, stability a demokracie; 34. zdůrazňuje potřebu ukončit stávající právní vakuum, v němž se nacházejí osoby zadržované v táboře Delta na vojenské základně v zátoce Guantánamo od doby svého příchodu, zaručit jim neprodleně přístup ke spravedlnosti a zajistit, aby obvinění z válečných zločinů byli souzeni v rámci řádného soudního procesu v souladu s mezinárodní humanitárním právem a plně v souladu s mezinárodními nástroji pro lidská práva; zdůrazňuje, že tyto otázky by měly být na programu jednání příštího summitu EU-USA; znovu opakuje svou výzvu k okamžitému uzavření internačního střediska Guantánamo; 35. vyjadřuje politování nad tím, že ministerstvo obrany USA v minulosti neschválilo návštěvu ad hoc pracovní skupiny delegace EP/PS NATO, o kterou bylo požádáno začátkem roku 2004; je toho názoru, že se v mezičase návštěva stala ještě zásadnější než dříve a navrhuje obnovit žádost; 36. vyzývá členské státy, které ještě neratifikovaly smlouvy o vydávání a vzájemné pomoci mezi EU a USA, aby urychlily ratifikační proces; domnívá se, že pro posílení soudní a policejní spolupráce v trestních věcech by se měla věnovat pozornost transpozici (ze strany EU) dohody mezi EU a USA o vzájemné právní pomoci a vydávání stíhaných osob; 37. domnívá se, že vízové požadavky, které v současné době platí pro občany jednoho ze starých členských států a občany devíti nových členských států EU vytvářejí neoprávněnou diskriminaci mezi občany starých a nových členských států EU; naléhá na USA, aby rozšířily program bezvízového styku na všechny občany EU a aby se bezodkladně ke všem přistupovalo stejně, otevřeně a spravedlivě; 38. domnívá se, že iniciativa "důvěryhodná osoba" je dobrovolnou iniciativou; upozorňuje však na to, že by mohla Evropské unii způsobit problémy s ochranou údajů, zejména u občanů EU, kteří cestují do USA služebně nebo jako turisté; uvádí, že pokud jde o ochranu údajů, měla by se zajistit vhodná následná opatření v souvislosti s rozhodnutím Soudního dvora ES [12] ve věci jmenné evidence cestujících (PNR) a společná strategie proti nevyžádané elektronické poště (spamu), sledovacímu softwaru (spywaru) a škodlivému softwaru (malwaru) a zároveň posílit dvojstrannou spolupráci v prosazování této strategie a spolupráci se všemi příslušnými stranami s cílem zvýšit povědomí ve třetích zemích o nutnosti řešit problém nevyžádané pošty; 39. zdůrazňuje potřebu zvýšené spolupráce v oblasti bezpečnosti hranic s cílem vypracovat konkrétní iniciativu, která by napomohla vybudovat sítě mezi agenturami pro bezpečnost hranic, usnadnit výměnu a konkrétní použití účinných postupů pohraniční kontroly a sdílení informací a nabytých zkušeností a poskytovat měřitelné výsledky, které ukáží, do jaké míry se snížil výskyt padělků v důsledku trestního stíhání; 40. navrhuje, aby se v rámci uplatňování doporučení Finančního akčního výboru a jiných vhodných forem spoluprácedále rozvíjela spolupráce v oblasti boje proti praní peněz, financování terorismu, daňovým únikům, korupci a jiným nekalým praktikám; 41. vyzývá USA, aby stanovily účinné postupy, na jejichž základě by osoby mohly napadnout skutečnost, že byly zahrnuty do seznamu osob podezřelých z terorismu sestaveného USA, a požadovat vymazání svého jména poté, co se prokáže jejich nevina, a aby zajistily, že pro osoby se stejným jménem (nebo podobným jménem) jako osoby na seznamu nebude mít tato skutečnost nepříznivé důsledky; 42. požaduje operativní spolupráci v boji proti terorismu založenou na rovnocennosti a reciprocitě (zejména pokud jde o zřízení společných seznamů sledovaných osob), při opatřeních na boj proti organizovanému zločinu, obchodování s drogami, korupci a výměně údajů o DNA přes Europol, v oblasti bezpečnosti internetu a rozvoje a uplatňování politiky v oblasti internetové trestné činnosti, týkající se otázek nutnosti spolupráce státních orgánů a podniků, v oblasti ochrany důležité informační infrastruktury, využívání internetu teroristy, krádeží identity, přípustnosti elektronických důkazů a boje proti dětské pornografii na internetu; 43. připomíná však, že jakákoli spolupráce mezi EU a USA by vždy měla být uskutečňována při plném respektování lidských práv a základních svobod, včetně práva na spravedlivý soud, a že před vydáním jakékoliv osoby do USA musí být ze strany USA získány záruky, že tato osoba nebude odsouzena k trestu smrti; vyzývá transatlantické partnery, aby ve vzájemné soudní a policejní spolupráci dodržovali zásadu reciprocity; 44. domnívá se, že orgány USA, členské státy, orgány Společenství a Rada Evropy by měly spolupracovat s jeho dočasným výborem k domnělému využití evropských zemí ze strany CIA pro převoz a nezákonné zadržování vězňů; Hospodářský a obchodní rozměr partnerství a dokončení transatlantického trhu do konce roku 2015 45. je toho názoru, že by transatlantické hospodářské partnerství mělo být prohloubeno v rámci navrhované Dohody o transatlantickém partnerství a že by mělo být doplněno dohodou o transatlantické spolupráci v oblasti letectví, spíše než pokračovat stávajícím těžkopádným a někdy protichůdným způsobem; 46. vyzývá rakouské předsednictví, aby zvýšilo úsilí zaměřené na uplatňování Deklarace o posílení transatlantické hospodářské integrace schválené na summitu EU-USA v roce 2005, a to vytvořením fóra na vysoké úrovni o spolupráci v oblasti regulace a inovaci a také realizací společné studie EU-USA zaměřené na odhalení zbývajících překážek transatlantického obchodu a investic a na zhodnocení potenciálních přínosů dokončení transatlantického trhu; za tím účelem navrhuje sestavení plánu, který by vytyčoval specifické zaměření činnosti a stanovil konečný termín jeho dokončení; v této souvislosti vítá rozhodnutí přijaté na prvním neformálním setkání ministrů hospodářství EU a USA v listopadu 2005 zřídit pracovní skupinu za účelem zajištění lepší ochrany práv na duševní vlastnictví, přičemž se zaměří na lepší spolupráci při vymáhání právních předpisů na přeshraniční úrovni, partnerství veřejného a soukromého sektoru a koordinovanou technickou pomoc třetím zemím; 47. připomíná své usnesení ze dne 1. června 2006 o hospodářských a obchodních hlediscích transatlantického partnerství [13]; 48. naléhá, aby se oživil transatlantický dialog mezi spotřebiteli a transatlantický environmentální dialog, které budou rozvíjet "osvědčené postupy", které zlepšují zdraví a bezpečnost spotřebitelů a chrání životní prostředí, což usnadní udržitelnější transatlantický trh; 49. vyzývá vedoucí představitele na obou stranách Atlantického oceánu, aby znovu oživili transatlantickou hospodářskou spolupráci zřízením systémů včasného varování, aby se mohlo jednat v počáteční fázi postupu přijímání právních předpisů a legislativy, pokud jde o přesné stanovení problému a určení řešení; 50. odsuzuje exteritoriální přístup, který charakterizuje většinu zahraniční politiky a politiky zahraničního hospodářství a obchodu USA, jako je Helms-Burtonův zákon, Torrincelliho zákon a oddíl 301 Obchodního zákoníku USA; Institucionální rámec transatlantického partnerství 51. připomíná, že ačkoli hlavními překážkami dotýkajícími se transatlantického partnerství v posledních letech byly rozdíly týkající se podstaty spíše než rozdíly institucionálního charakteru, nelze dosáhnout žádných trvalých úspěchů bez institucí, které jsou připraveny pokrok prosazovat; z toho důvodu zdůrazňuje důležitost stabilního institucionálního rámce, který zajistí pravidelnou koordinaci a konzultaci s výkonnou mocí; znovu proto zdůrazňuje potřebu posílit parlamentní rozměr transatlantické dohody transformací Transatlantického dialogu zákonodárců (TLD) na transatlantické shromáždění, které by plánovalo summity zákonodárců na úvod summitů EU-USA; mimo to je toho názoru, že je třeba zvážit myšlenku zavedení nových společně financovaných programů výměny zákonodárců; 52. podporuje proto návrh rakouského předsednictví více zapojit do každodenního fungování transatlantického partnerství parlamentní zástupce a zástupce evropské a americké občanské společnosti; je toho názoru, že by se předseda Parlamentu a vedení Kongresu USA měli zúčastnit příštího summitu a ukázat tak, že transatlantické partnerství má aktivní podporu volených zástupců a jejich účast; 53. vítá zapojení zástupců ze šesti dalších výborů EP do Transatlantického dialogu zákonodárců a podporuje stávající úsilí zavést v Parlamentu systém včasného varování; je toho názoru, že nejpozději rozpočet EP na rok 2007 bude počítat s trvalým zastoupením ve Washingtonu, takže jak Parlament, tak TLD bude moci udržovat stálý kontakt se Sněmovnou reprezentantů i Senátem USA; 54. vítá "cestovní mapu" z roku 2005 schválenou na summitu EU a USA v červnu 2005, a zejména vytvoření fóra na vysoké úrovni pro spolupráci v oblasti regulace, jehož cílem je usnadnit dialog o regulaci; 55. trvá na tom, že zainteresované strany a zákonodárci by měli být aktivně zapojeni do dialogu o spolupráci v oblasti regulace; * * * 56. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a prezidentovi a Kongresu Spojených států amerických. [1] Úř. věst. C 124 E, 25.5.2006, s. 556. [2] Úř. věst. C 34 E, 7.2.2002, s. 359. [3] Úř. věst. C 177 E, 25.7.2002, s. 288. [4] Úř. věst. C 180 E, 31.7.2003, s. 392. [5] Úř. věst. C 69 E, 19.3.2004, s. 124. [6] Úř. věst. C 102 E, 28.4.2004, s. 640. [7] Přijaté texty, P6_TA(2006)0070. [8] Úř. věst. C 104 E, 30.4.2004, s. 1043. [9] Úř. věst. C 247 E, 6.10.2005, s. 151. [10] Přijaté texty, P6_TA(2005)0529. [11] Přijaté texty, P6_TA(2006)0012. [12] Rozsudek ze dne 30. května 2006 ve spojených případech C-317/04 Parlament v Rada a C-318/04 Parlament v Komise. [13] Přijaté texty, P6_TA(2006)0239. --------------------------------------------------