DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Zdanění energetických produktů a elektřiny v EU se řídí směrnicí Rady 2003/96/ES (dále jen „směrnice o zdanění energie“ nebo „směrnice“).

Podle čl. 19 odst. 1 směrnice, vedle ustanovení formulovaných zejména v jejích článcích 5, 15 a 17, může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení daně z důvodů některé zvláštní politiky.

Ustanovení čl. 15 odst. 1 písm. e) směrnice umožňuje členským státům uplatnit snížení daně nebo osvobození od daně na elektřinu používanou pro přepravu zboží a osob po železnici, metrem, tramvají a trolejbusem. Neexistuje však žádné ustanovení, které umožňuje snížení daně z elektřiny používané pro přepravu jinými elektrickými vozidly než trolejbusy.

Cílem tohoto návrhu je povolit Nizozemsku uplatňovat sníženou úroveň zdanění na elektřinu, dodávanou dobíjecím stanicím pro elektrická vozidla. Účelem tohoto snížení je prosazovat využívání ekologičtějších druhů dopravy a snížit místní znečištění ovzduší a emise CO2 z dopravy.

Žádost a její obecné souvislosti

Dopisem ze dne 29. března 2016 v souladu s článkem 19 směrnice nizozemské orgány informovaly Komisi, že mají v úmyslu uplatňovat sníženou sazbu daně ve výši 49,96 EUR/MWh na elektřinu dodávanou dobíjecím stanicím pro elektrická vozidla v případě roční spotřeby do 10 MWh na dobíjecí stanici. Spotřeba od 10 do 50 MWh by se zdaňovala sazbou 49,96 EUR, spotřeba vyšší než 50 MWh, ale nepřesahující 10 000 MWh by se zdaňovala sazbou 13,31 EUR a roční spotřeba více než 10 000 MWh by se zdaňovala sazbou 0,53 EUR. Pro dobíjecí stanice, na které se nevztahují daňové sazby pro obchodní použití, by se roční spotřeba vyšší než 10 000 MWh zdaňovala sazbou 1,07 EUR. Celková daňová sazba bude vyšší než minimální sazba zdanění elektřiny pro obchodní použití, jak je stanoveno ve směrnici 2003/96/ES. Stávající platná vnitrostátní sazba zdanění elektřiny používané k nabíjení elektrických vozidel pro počátečních 10 MWh roční spotřeby činí 100,70 EUR/MWh, což je vnitrostátní sazba zdanění elektřiny této úrovně spotřeby pro obchodní i neobchodní použití. V současné době Nizozemsko uplatňuje rozlišené sazby vnitrostátní daně na elektřinu podle spotřebovaného množství v souladu s článkem 5 směrnice 2003/96/ES.

Ve dnech 6. dubna, 20. června a 18. srpna 2016 byly od nizozemské strany obdrženy doplňkové informace.

Nizozemsko by uplatňovalo sníženou sazbu zdanění elektřiny na dodávky elektřiny pro elektrická vozidla prostřednictvím specializovaných veřejných a soukromých dobíjecích stanic pro tato vozidla. Dobíjecí stanice se může skládat z jednoho nebo více dobíjecích stojanů, na němž je možno dobíjet vždy jedno vozidlo. Provozovatelé dobíjecích stanic a fyzické či právnické osoby, které jsou oprávněny uplatňovat sníženou sazbu, budou povinni předkládat dodavateli elektřiny prohlášení o tom, že připojení k elektrizační soustavě je určeno výhradně pro dodávky elektrické energie pro elektrická vozidla. Žádost Nizozemska vylučuje dobíjecí stanice, kde se dobíjení odehrává v podobě výměny baterií, což znamená, že snížená sazba se na tyto případy nebude vztahovat.

Celková sazba zdanění, včetně snížené sazby pro počátečních 10 MWh roční spotřeby každého subjektu, by byla mnohem vyšší než minimální úroveň stanovená v příloze I tabulce C směrnice Rady 2003/96/ES.

Podle nizozemských orgánů by byl provozovatel dobíjecí stanice v případě, že by měl v úmyslu uplatnit sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou jeho dobíjecí stanici, povinen předložit dodavateli elektřiny prohlášení objasňující, která připojení k elektrizační soustavě jsou výlučně určena pro dodávky elektrické energie pro elektrická vozidla. Opatření by se uplatňovalo pouze na elektřinu dodávanou do takto označených připojení, v jejichž případě by dodavatel elektřiny používal sníženou sazbu. Kromě toho je provozovatel dobíjecí stanice povinen informovat dodavatele elektřiny o tom, že se jeho podnik stal podnikem v obtížích, čelícím finančním problémům, a že je způsobilý pro podporu podle Pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci nefinančních podniků v obtížích (2014/C 249/01). V takovém případě již dodavateli nebude povoleno sníženou sazbu zdanění elektřiny uplatňovat.

Přínosnost této sazby zdanění energie se bude projevovat rozdílně podle výše megawatthodin. Na základě informací od daného odvětví Nizozemsko odhaduje, že do jedné dobíjecí stanice se v průměru dodává 1,8 MWh. V takovém případě se maximální přínos pro dobíjecí stanici v roce 2016 odhaduje na 101 EUR za celý rok. Přínosnost bude vyšší, pokud se zvýší standardní sazba zdanění energie.

Celkového (teoretického) maximálního přínosu bude v roce 2016 dosaženo, pokud bude do dobíjecí stanice dodáno více než 50 MWh – toho je však v praxi obtížné dosáhnout.

V současné době v Nizozemsku funguje deset provozovatelů dobíjecích stanic.

Opatření je přístupné všem provozovatelům EU bez jakékoliv diskriminace. Země původu provozovatele dobíjecí stanice není podmínkou využívání daného opatření. Pokud splňují výše uvedené podmínky, mohly by opatření využít i přepravní společnosti nebo domácnosti, které mají dobíjecí stanici.

Obchodní pobídky pro veřejné dobíjecí stanice v současné době neexistují. To představuje překážku pro rozvoj veřejné dobíjecí infrastruktury a využívání elektrických vozidel. Cílem opatření je zvýšit podnikatelskou přitažlivost veřejných dobíjecích stanic, což by mělo zatraktivnit využití elektromobilů a zlepšit stav životního prostředí. Rychlý rozvoj veřejné dobíjecí infrastruktury má zásadní význam pro přechod z vozidel se spalovacími motory, které využívají převážně fosilní paliva, na vozidla elektrická. Pokud se tato vozidla mají stát schůdnou alternativou tradiční silniční dopravy, je dobře rozvinutá infrastruktura nezbytná. Environmentální přínosy přechodu na elektrická vozidla mají přitom velký význam. Tato vozidla produkují méně emisí CO2 a méně látek znečišťujících ovzduší částicemi (PM10, NOx) než vozidla na fosilní paliva. Podle nizozemských orgánů se v letech 2014 až 2020 podíl elektřiny vyráběné z uhlí sníží z 29 % na 26 %, kdežto podíl elektřiny vyrobené z obnovitelných zdrojů se v témže období zvýší z 11 % na 35 %.

Provozovatel dobíjecí stanice by měl možnost přenést přínos (část přínosu) opatření na odběratele v podobě snížení poplatků za dobití. V takovém případě by se snížily náklady spojené s vlastnictvím elektrických vozidel v důsledku nižších nákladů na jejich provoz. Spotřebitelé by tak byli motivováni k tomu, aby si při pořízení nového vozidla vybrali místo nového automobilu na fosilní paliva elektrické vozidlo. Dalším pozitivním účinkem nižších poplatků za dobití vozidla je, že majitelé plug-in hybridních vozidel, která vedle elektřiny využívají pohon na fosilní paliva, budou před těmito palivy dávat přednost elektřině.