Stále však přetrvávají velké problémy a objevují se nové . Čelíme celosvětové ekologické krizi, jelikož se blížíme k mezím možností naší planety, nebo je v některých oblastech již překračujeme. Diskusní dokument Komise nazvaný Směřování k udržitelné Evropě do roku 2030 uznává náš ekologický dluh jako hlavní deficit udržitelnosti v Evropě . Tato ekologická krize má přímý dopad na zdraví jednotlivců. Mnoho evropských měst nesplňuje společně dohodnuté a právně závazné normy kvality ovzduší . EU nesměřuje k splnění cíle, jímž je zastavení úbytku biologické rozmanitosti do roku 2020 a obnovení potenciálu ekosystémů k poskytování služeb. Ekologické dopady odvětví mobility a potravinového systému jsou i nadále příliš vysoké.

V rámci 7. akčního programu pro životní prostředí se zvýšilo obecné povědomí o tom, že ochrana životního prostředí je spojena s udržitelným ekonomickým modelem, který vytváří pracovní příležitosti a zajišťuje prosperitu. Environmentální politika EU se vyvíjela od cílených regulačních zásahů k většímu zaměření se na začlenění environmentálního rozměru do ostatních odvětvových politik s širší perspektivou udržitelnosti, jako je balíček opatření týkajících se oběhového hospodářství, rámec politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, strategie pro biohospodářství a akční plán pro udržitelné financování. Konsenzus, jehož bylo dosaženo s ohledem na 7. akční program pro životní prostředí, pomohl Evropě vystupovat jednotně v globálním kontextu mnohostranné spolupráce, jako je například Agenda pro udržitelný rozvoj 2030 a Pařížská dohoda o boji proti změně klimatu.

EU má za to, že akční programy pro životní prostředí poskytují strategické pokyny a zajišťují předvídatelná a koordinovaná opatření pro evropskou politiku v oblasti životního prostředí a změny klimatu. 7. akční program pro životní prostředí vstoupil v platnost v roce 2014 a potrvá do konce roku 2020. Stanoví vizi pro rok 2050 spolu s jasným popisem integrované environmentální politiky, která přispívá k udržitelnému hospodářskému růstu, zdraví a dobrým životním podmínkám lidí. Je zcela v souladu s podstatou cílů udržitelného rozvoje stanovených OSN.

·Existence strategie pro tvorbu environmentální politiky EU přináší přidanou hodnotu. 7. akční program pro životní prostředí je považován za vhodnou strategii se silnými vazbami na vnitrostátní strategie v oblasti životního prostředí. Mnoho členských států přijalo 7. akční program pro životní prostředí jako vzor pro své vlastní strategie nebo konkrétní opatření v oblasti environmentální politiky. 7. akční program pro životní prostředí proto pomohl stanovit předvídatelnější, rychlejší a lépe koordinovaná opatření v oblasti environmentální politiky. Předvídatelnost pomohla zajistit provedení opatření.

·7. akční program pro životní prostředí je obecně v souladu se zásadami řádné správy věcí veřejných. Program má pevné analytické základy a politický závazek, disponuje přiměřenými zdroji a má jasnou vizi, cíle a záměry; zajišťuje také monitorování, průběžné vzdělávání a zlepšování. 7. akční program by však měl prospěch ze strategičtějších opatření, která by měla být co nejkonkrétnější, aby bylo možné provést hodnocení, a lepšího stanovování priorit prostřednictvím omezeného souboru opatření na rozdíl od pokrytí široké škály pravidel EU v oblasti životního prostředí. 7. akční program pro životní prostředí by měl prospěch rovněž z monitorovacího mechanismu k zajištění odpovědnosti za závazky a plnění závazků, jakož i z jednoznačných a schválených ukazatelů k měření pokroku při provádění opatření.

·Zásadní význam má široké zapojení zúčastněných stran, a to jak před zahájením akčního programu pro životní prostředí, tak i po celou dobu jeho trvání. Zvyšuje se tak zapojení do programu a následných opatření. 7. akční program pro životní prostředí byl stanoven v rámci rozsáhlého konzultačního procesu a byl přijat řádným legislativním postupem (spolurozhodování). To vedlo k většímu zapojení různých zúčastněných stran a subjektů s rozhodovací pravomocí. Tato úroveň aktivní účasti před zahájením programu však mohla zůstat zachována po celou dobu trvání 7. akčního programu pro životní prostředí.

·7. akční program pro životní prostředí je do značné míry v souladu s politickým programem jak v Evropě, tak i na celém světě. Bylo by však možné učinit více pro začlenění environmentálních otázek do ostatních oblastí politiky EU. Zúčastněné strany se shodují na tom, že by akční programy pro životní prostředí měly být zcela v souladu s politickými prioritami orgánů EU a zaručovat jejich politickou odpovědnost. Toho by mohlo být lépe dosaženo propojením doby trvání akčního programu pro životní prostředí s cyklem voleb do Evropského parlamentu a dalšími klíčovými dlouhodobými strategickými rámci, jako je Pařížská dohoda a Agenda pro udržitelný rozvoj 2030.

III.Metodika hodnocení

Toto hodnocení zkoumá, do jaké míry pomohly struktura, forma a strategická úloha schváleného rámce činnosti zajistit lepší evropskou politiku v oblasti životního prostředí a změny klimatu. Přitom jsme prověřovali, co představuje vhodnou strategii a nakolik 7. akční program pro životní prostředí tato kritéria úspěchu splňuje. Celkové závěry vycházejí z této analýzy rizik spolu s posouzením dosažených cílů a provedených opatření s přihlédnutím k zásadám zlepšování právní úpravy stanoveným Komisí.

V rámci hodnocení je v možném rozsahu posouzen pokrok, jehož bylo dosaženo v praxi v podobě čistšího ovzduší a vody, lepšího nakládání s odpady, menšího vystavení toxickým chemickým látkám atd., a to zejména prostřednictvím zpráv Evropské agentury pro životní prostředí. Avšak vzhledem k tomu, že se pokrok v oblasti životního prostředí obvykle projeví v delším časovém období, než je pět let, a jelikož je obtížné přisoudit pokrok konkrétnímu akčnímu programu pro životní prostředí, je cílem tohoto hodnocení posoudit přidanou hodnotu strategického rámce a společně dohodnutých priorit, jimiž se řídí tvorba environmentální politiky EU.

7. akční program pro životní prostředí je mimoto jedním z mnoha faktorů ovlivňujících environmentální politiku; není snadné zjistit, do jaké míry přispěl každý z nich. V rámci tohoto hodnocení byla položena řada hodnotících otázek s využitím základního scénáře založeného na neexistenci akčního programu pro životní prostředí. Hodnocení 7. akčního programu pro životní prostředí se týká výsledků dosažených v letech 2014–2018 a vychází z řady studií, konzultací a přezkumů, které posuzovaly dosavadní pokrok, jehož bylo s ohledem na program dosaženo.

To zahrnuje:

-konzultace se zúčastněnými stranami (on-line veřejná konzultace, veřejná pracovní setkání a cílené konzultace),

-přezkum provádění environmentální politiky ze strany Komise,

-výroční zprávy o environmentálních ukazatelích vyhotovené Evropskou agenturou pro životní prostředí (2016–2018),

-zprávy Evropského parlamentu a Výboru regionů; včetně hodnocení provádění 7. akčního programu pro životní prostředí Evropským parlamentem (listopad 2017).

IV.Shrnutí analýzy

V návaznosti na hloubkovou analýzu můžeme vyvodit následující závěry ohledně výsledků 7. akčního programu pro životní prostředí na základě kritérií zlepšování právní úpravy pro řádnou správu věcí veřejných.

1.Účelnost: Při plnění cílů 7. akčního programu pro životní prostředí jsme dosáhli určitého pokroku. 7. akční program pro životní prostředí pomohl stanovit předvídatelnější, rychlejší a lépe koordinovaná opatření v oblasti environmentální politiky. Předvídatelnost nám pomohla při jejich provádění.

V rámci analýzy provádění 60 opatření uvedených v 7. akčním programu pro životní prostředí vyvodila Komise závěr, že při plnění cílů bylo dosaženo určitého pokroku (hodnocení 3 na stupnici od 1 do 5 ). Největší pokrok spatřujeme u opatření souvisejících s druhým prioritním cílem, tj. přechodem na nízkouhlíkové hospodářství účinně využívající zdroje. Nejmenšího pokroku bylo naopak doposud dosaženo u opatření souvisejících s ochranou přírody, životním prostředím a zdravím a začleňováním. Nezávislá hodnocení Evropské agentury pro životní prostředí poskytují podobný obrázek: i když částečně bylo dosaženo významného pokroku, v mnoha oblastech je pokrok nedostatečný. Zdá se nepravděpodobné, že budou splněny cíle související s ochranou přírody (ukazatele týkající se například živin, biologické rozmanitosti, sladké nebo mořské vody), a není jisté, zda splníme všechny cíle v oblasti životního prostředí a zdraví. EU směřuje k dosažení svého cíle stanoveného pro rok 2020, pokud jde o snížení emisí skleníkových plynů (do roku 2020 o 20 % ve srovnání s úrovněmi z roku 1990), a cíle týkajícího se energie z obnovitelných zdrojů. Je však třeba zvrátit trendy v oblasti spotřeby energie, aby bylo dosaženo cíle v oblasti energetické účinnosti stanoveného pro rok 2020.

7. akční program pro životní prostředí zvýšil politickou odpovědnost za environmentální politiku tím, že systematicky zapojuje zúčastněné strany do procesu navrhování, načež následuje její schválení Radou a Evropským parlamentem. Zúčastněné strany se shodují na tom, že program zajišťuje větší předvídatelnost politiky v oblasti životního prostředí a změny klimatu a usnadňuje koordinaci politik členských států. Skutečnost, že přijetí 7. akčního programu pro životní prostředí a období jeho provádění neodpovídá institucionálnímu cyklu Unie, však může v tomto ohledu představovat problém.