CS    CS CS 
CS    CS  EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 17.11.2010 
SEK(2010) 1396 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
Průvodní dokument ke 
  
ZPRÁVĚ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RAD Ě, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
  
Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období –  
návrh na integrovanou ev ropskou energetickou sí ť 
  
Shrnutí POSOUZENÍ DOPAD Ů  
 
{KOM(2010) 677 v kone čném znění} 
{SEK(2010) 1395 v kone čném znění} 
CS 2   CS PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
Průvodní dokument ke 
  
ZPRÁVĚ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RAD Ě, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
  
Priority energetických infrastruktur do roku 2020 a na další období –  
návrh na integrovanou ev ropskou energetickou sí ť 
  
Shrnutí POSOUZENÍ DOPAD Ů  
  
1. V
YMEZENÍ PROBLÉM Ů 
Energetická politika EU1 a její provád ěcí právní p ředpisy stanovily ambiciózní zám ěry 
a závazné cíle pro rok 2020, pokud jde o emise skleníkových plyn ů2 (-20 %), energii 
z obnovitelných zdroj ů3 (20 % kone čné spotřeby energie) a energetickou ú činnost (20 %). 
Jsou potřebné odpovídající, spoleh livé energetické sít ě, aby bylo možné všechny tyto cíle 
splnit. Evropské sít ě jsou sou časně zastaralé a neodkladn ě potřebují obnovu a modernizaci. 
Rozšířená EU zd ědila špatná spojení východ – západ a jih – sever, nebo ť zaměření se 
soustřeďovalo na vnitrostátní trhy a vzájemná propojení zajiš ťovala pouze omezenou 
bezpečnost pro ú čely dodávek, aniž by byly zohledn ěny možnosti vyvážení a obchodu nap říč 
skutečně vnitřním trhem s energií nebo pot řeby bezpe čnosti dodávek z evropského hlediska. 
Z tohoto d ůvodu je volný pohyb energie v rámci EU obtížn ější a některé regiony  jsou proto 
citlivější na přerušení dodávek. Politika transevropských en ergetických sítí (TEN-E)  byla 
zpracována a utvá řela se v 90. letech za pomoci postupných pokyn ů TEN-E a odpovídajícího 
finančního nařízení4. Cíle politiky TEN-E jsou 1) podpo řit dokončení vnitřního trhu EU 
s energií, 2) snížit izolaci znevýhodn ěných a ostrovních oblastí, 3)  zajistit a di verzifikovat 
dodávky energie EU také za pomoci spolupráce se t řetími zem ěmi, 4) p řispívat 
k udržitelnému rozvoji a ochran ě životního prost ředí (včetně vyššího využívání obnovitelných 
zdrojů energie a snížení environmentálních rizi k spojených s dopravou energie). Zahrnuje to 
přenosové sít ě elektřiny, plynu a olefin ů. I když jsou p ůvodní cíle stále ješt ě převážně platné, 
                                                 
1 Sd ělení KOM(2007) 1 schválené Radou dne 15. února 2007 (C/07/24). 
2 Směrnice 2009/29/ES, kterou se m ění směrnice 2003/87/ES s c ílem zlepšit a rozší řit systém pro 
obchodování s povolenkami na emise skleníkových plyn ů ve Spole čenství, rozhodnutí č. 406/2009/ES 
o úsilí členských stát ů snížit emise skleníkových plyn ů, aby byly spln ěny závazky Spole čenství 
v oblasti snížení emisí skleníkových plyn ů do roku 2020. 
3 Směrnice 2009/28/ES o podpo ře využívání energie z obnovitelných zdroj ů. 
4 Rozhodnutí č. 1364/2006/ES, kterým se stanoví hlavní sm ěry pro transevropské energetické sít ě 
a kterým se zrušují rozhodnutí 96/391/ES a rozhodnutí č. 1229/2003/ES; rozhodnutí (ES) č. 680/2007, 
kterým se stanoví obecná pravidla pro poskytování finan ční pomoci Spole čenství v oblasti 
transevropských dopravních  a energetických sítí. 
CS 3   CS nejsou dost efektivní v zajiš ťování dostate čné infrastruktury pot řebné k dosažení 
ambiciózních cíl ů energetické politiky EU a zám ěrů v oblasti klimatu. 
Překážky odpovídajícího rozvoj e infrastruktury lze podrobn ě popsat takto:  
1) – Velké nejistoty  týkající se budoucích technologií z hl ediska dostupnosti, možná rizika 
a konkurenceschopnost náklad ů, normy (zejména pro technologie výroby energie 
z obnovitelných zdroj ů a technologie rozvodných sítí, ale také pro CCS), skladba energie 
a zeměpisné rozd ělení budoucích elektráren (elekt řina) a nové zdroje (nekonven ční plyn, 
zelený plyn, zkapaln ěný plyn/stla čený plyn (LNG/CNG), nová infrastruktura pro dovozy 
a rozvoj ve t řetích zemích) mohou vést k neoptimálním tržním řešením (z hlediska EU). 
2) – Nedokonalý vnit řní trh:  v některých členských státech, kde vnitr ostátní trhy stále ješt ě 
ovládají jejich držite lé, existuje slabá, nebo není žádná, hospodá řská soutěž. Nedostate čný 
rozvoj trhu neumož ňuje, aby provozovatelé p řenosových soustav (TSO) m ěli dostate čně 
pevné smlouvy o kapacitách pro investování do propojení mezi dv ěma trhy. Sou časně není 
pravděpodobné, že by trh byl schopen rozvíjet se, nebo ť neexistuje vzájemné propojení. 
3) – Regulace sazeb a financování: Přeprava je regulovaná činnost a rozd ělení náklad ů mezi 
konečné příjemce je pro velkou transevropskou infras trukturu obtížné nebo nemožné. Aby se 
přepravní sazby udržely co nejn ižší, regulace sazeb ve v ětšině členských stát ů byla založena 
na zásadě efektivnosti náklad ů s umožněním úhrady náklad ů pouze pro projekty vycházející 
ze skutečných potřeb trhu nebo nejlevn ějších dostupných řešení. Existují zejména t ři druhy 
projektů, jejichž realizaci m ůže tento p řístup bránit: 
a) Projekty s v ětším regionálním než vnitrostátním p řínosem:  Čím větší je 
regionální p řínos projektu nebo p řínos projektu pro EU, tj. čím více členských 
států se jej účastní, tím je to pravd ěpodobně složitější (přeshraniční otázky, 
různé právní režimy a povolovací řízení atd.) a tím obtížn ější je spravedlivé 
rozdělení náklad ů mezi kone čné příjemce.  
b) Projekty, které používají inova ční technologie  (např. technologie mo řských sítí 
DC VSC, skladování, aplikace inteligen tních sítí; zachycování a ukládání 
uhlíku), zpravidla p ředstavují v ětší rizika, nebo ť zkušenosti z obchodních 
případů v průmyslovém m ěřítku jsou malé, nebo neexistují. Riziko se 
v regulované mí ře návratnosti často neodráží.  
c) Infrastruktura s cílem zvýšit bezpe čnost dodávek  mnohdy není opodstatn ěna 
poptávkou na trhu a p řepravovanými objemy, nebo ť může být využita pouze 
v případě přerušení dodávek (nízká pravd ěpodobnost / p řípady velkého 
dopadu), ale ne za b ěžných tržních podmínek. V mnohých členských státech 
neexistuje žádné právní řešení, jak pokrýt náklad y na tyto investice. 
A nakonec v d ůsledku finan čních krizí a sou časného rychlého vývoje pravidel ve finan čním 
sektoru je od roku 2008 p řístup ke kapitálu obtížn ější. 
4) – Povolování a spole čenské přijetí: Dlouhá a nejistá povolovací řízení průmysl ozna čil za 
jednu z hlavních p říčin zpoždění v provád ění projekt ů infrastruktury. V n ěkterých členských 
státech se ve řejné mínění postupn ě obrací proti novým projekt ům, zejména proti nadzemním 
elektrickým vedením, a dále zpom aluje již neodpovídající povolovací řízení. Některé projekty 
mohou tedy trvat až 20 let, než budou dokon čeny.  
CS 4   CS 5) – Infrastruktury mimo EU.  U energetických infrastruktur mimo EU, u nichž se bude 
vyžadovat, aby plnily rostoucí pot řeby EU v oblasti dováženého plynu nebo dovozu „zelené 
elektřiny“, existují další politická rizika. Krom ě potřeby politické angažovanosti se t řetími 
zeměmi za ú čelem stanovení a zajišt ění vzájemného p řínosu z nových energetických 
infrastruktur se rizika mohou pohybovat od nezajímavého nebo netransparentního 
investičního rámce ve t řetích zemích p řes riziko zm ěn ve fiskálním/da ňovém nebo právním 
prostředí, když už se investice vynaložily. 
6) – Neadekvátnost sou časného rámce TEN-E 
Jsou určité zeměpisné oblasti v Evrop ě, kde se n ěkolik těchto překážek spojilo a zp ůsobilo 
zejména úzká místa v infrastruktu ře. Těmito oblastmi jsou p ředevším baltský region, mo řská 
síť v severních mo řích, obnovitelné zdroje energie v jižní Evrop ě a Středomoří, rozvoj jižního 
koridoru pro plyn a ropu, lepší propojenost a diverzifikace ve st řední a jihovýchodní Evrop ě 
(elektřina, plyn a ropa), a pokud jde o celou Evropu, návrh a rozvoj dopravní sít ě CO 2 
a uplatňování a zavád ění technologií inteligentních sítí. 
2. ANALÝZA SUBSIDIARITY  
Infrastruktura pro p řepravu energie (v četně propojených mo řských sítí) má transevropskou, 
regionální nebo p řinejmenším p řeshraniční povahu nebo dopad. Úrove ň regulace jednotlivých 
vnitrostátních správních orgán ů a členských stát ů není vhodná k tomu, aby se zabývaly t ěmito 
infrastrukturami jako celkem, nebo nemají k tomu pravomoc. Podle článku 194  Smlouvy 
o fungování Evropské unie má politika Unie v obl asti energetiky za cíl: a) zajistit fungování 
trhu s energií; b) zajistit bezpe čnost dodávek energie v Unii; c) podporovat energetickou 
účinnost a úspory energie jakož i rozvoj nových a obnovitelných zdroj ů energie; 
a d) podporovat propojení energetických sítí. Článek 170 Smlouvy o fungování Evropské 
Unie uvádí, že „...p řispívá Unie ke z řizování a rozvoji transevropských sítí v oblastech 
dopravních, telekomunika čních a energetických infrastruktur“. Článek 171 stanoví závazek, 
že „Unie vymezí soubor hlavních sm ěrů zahrnující cíle, prior ity a hlavní rysy opat ření 
předpokládaných v oblasti transevrop ských sítí; tyto hlavní sm ěry určí projekty spole čného 
zájmu“. 
3. CÍLE INICIATIVY EU 
Obecným cílem je zajistit dostatečný a včasný rozvoj infrastruktury  v celé EU a mimo EU 
za účelem rozvoje vnit řního trhu s energií, zajišt ění bezpečnosti dodávek a pln ění cílů EU 
v oblasti energetiky a klimatu. 
Aby byl rozvoj infrastr uktury udržitelný, je t řeba řešit jeho hlavní p řekážky. P řipravované 
sdělení o prioritách infrastruktury má tedy za cíl navrhnout jasné pr iority a zvýšit zam ěření 
opatření EU na všechny p říslušné energetické infrastruktu ry, posílit regionální spolupráci 
a koordinaci, zd ůraznit potíže spojené s povolovacími řízeními a zajistit p řijetí opat ření 
ze strany ve řejnosti, aby se pomohlo snížit nejistoty v plánování a povolování. Jasné priority 
infrastruktury vyšlou také politický signál t řetím zemím.  
4. MOŽNOSTI POLITIKY  
Za účelem lepší analýzy řešení pro široký rozsah ur čených překážek byla analýza rozd ělena 
na oblasti politiky se zvláštními možnostm i pro každou oblast. Mo žnosti byly hodnoceny 
podle kritérií efektivnosti, subsid iarity a proporcionality. Pravd ěpodobnost, nakolik investice 
CS 5   CS do infrastruktury zajistí jednotlivé možnosti,  je hlavním kritériem efektivnosti. Všechny 
uvedené možnosti jsou v souladu s rozsáhlými cíli, strategiemi a prioritami EU. Spojení 
prioritních možností z k aždé oblasti politiky vytvá ří prioritní volbu politiky. 
Oblast politiky A: Rozsah nástroje politiky  
Možnost 1: Sou časný stav (elekt řina a plyn)  
Možnost 2: Rozší řená elektřina a plyn 
Možnost 3: Rozší řená elektřina a plyn, za členění sítí CO 2 a ropovod ů 
Oblast politiky B: Návrh nástroje politiky  
Možnost 1: Sou časný stav (seznamy projekt ů jako v sou časné době) 
Možnost 2: Aktualizov aný seznam projekt ů 
Možnost 3: Omezený po čet prioritních projekt ů/regionálních koridor ů a inteligentních 
kritérií výb ěru 
Oblast politiky C: Koordinace  
Možnost 1: Sou časný stav (vnitrostátní p řístup, koordináto ři EU), dobrovolné regionální 
struktury Možnost 2: Koordináto ři EU a povinné regionální stru ktury nebo struktury tématických 
priorit Možnost 3: TSO EU (vy řazeny, viz vysv ětlení níže) 
Oblast politiky D: Povolování  
Možnost 1: Sou časný stav (vnitrostátní pravomoc), vým ěna osvědčených postup ů 
Možnost 2: Za členění projekt ů evropského zájmu do vnitr ostátních priorit a uplat ňování 
nejrychlejšího vnitrostátního postupu (pokud existuje). Možnost 3: Schválení vnitrostátními je dnotnými kontaktními místy v rychlejších lh ůtách 
(5 let) 
Možnost 4: Nový harmonizovaný syst ém povolování na úrovni EU (vy řazen, viz vysv ětlení 
níže) 
Možnosti C3 TSO EU a harmonizovaný syst ém povolování D4 na úrovni EU byly vy řazeny 
z další analýzy, nebo ť nedodržují zásady proporcionality a subsidiarity.  
5. P
OSOUZENÍ DOPAD Ů 
Základní scéná ř (možnost sou časného stavu z každé oblasti politiky) pravd ěpodobně povede 
k neefektivnímu rozvoji infrastruktury. Ne jhorší sociální a ekonomické dopady odvozené 
z nedostate čné infrastruktury jsou výpadky elektrické energie, p řerušení dodávek plynu 
a nedostatky energie, které zp ůsobují růst cen. Pokud jde o dopravu CO 2, scénář BAU by 
zabránil jakýmkoli podstatným investicím do sítí  a zvýšil by rozkouskovaný rozvoj (na úrovni 
projektů nebo na vnitrostátní úrovni) s velkým rizikem budoucí nadbyte čnosti nebo úzkých 
míst v kapacit ě průtoků (podobn ě jako je tomu u elektror ozvodných a plynárenských sítí) 
a omezenou integrací trhu s rizikem vy šších cen energie v dlouhodobém výhledu.  
Hlavní dopad nedostate čné infrastruktury na životní prost ředí může být nedosažení cíl ů EU 
v oblasti energetiky a klimatu a tím i vyšší emise skleníkových plyn ů. Stavební práce mohou 
být příčinou dočasných dopad ů na životní prost ředí, jsou však omezeny dodržováním 
příslušných právních p ředpisů v oblasti životního prost ředí. Delší než 90denní p řerušení 
dodávek ropy do východní Evropy by m ělo za následek v ětší dopady na životní prost ředí 
z hlediska vyšší p řepravy v tankerech jako alternativní p řepravy místo ropovod ů 
v environmentáln ě citlivých oblastech. 
Oblast politiky A: Rozsah nástroje politiky  
CS 6   CS Hlavní pozitivní dopady se na ek onomické a sociální úrovni o čekávají z rozší ření rozsahu 
nástroje politiky na nové sektory v elektrické energii (inteligentní sít ě, včetně skladování) 
a plynu (stla čený plyn – CNG), ale také na dopravu CO 2, které urychlí další inovaci v t ěchto 
oblastech. Rozší ření na ropu by m ělo rovněž pozitivní dopady na životní prost ředí zajištěním 
diverzifikovaných tras dodávek ropy do východní EU, aby se sn ížilo environmentální riziko 
spojené s p řepravou v tankerech v Baltském mo ři a Bosporu. Za řazení těchto nových sektor ů 
do rozsahu nástroje politiky (možnost A3) je proto prioritní možností. 
Oblast politiky B: Návrh nástroje politiky  
Ve srovnání s BAU s ur čeným, pevným seznamem projekt ů stanoveným v roce 2006 by 
aktualizace tohoto seznamu (možnost B2) na základ ě rozšířeného rozsahu (možnost A3) 
umožnila zohlednit nové nebo zm ěněné priority z hlediska roz voje infrastruktury. Toto lepší 
zaměření by mělo celkový kladný dopad, ale zachova lo by nepružnost seznamu projekt ů, což 
by si mohlo znovu vyžádat úpravu v budouc nosti do roku 2020 a v dalším období.  
Naproti tomu úplná reforma sou časného přístupu (možnost B3) s velmi omezeným po čtem 
širokých priorit evropského zájmu, žádný seznam prioritních projekt ů ex ante  a inteligentní 
a transparentní kritéria výb ěru namísto sou časné třístupňové kategorizace projekt ů by měly 
mnohem v ětší pozitivní ekonomické a sociální  dopady a dopady na životní prost ředí. Tato 
možnost by samoz řejmě umožnila zam ěřit veškerou pozornost na ty  priority, které jsou 
předmětem hlavního evropského zájmu a u ni chž by zásah EU byl nejvíce prosp ěšný, nebo na 
oblasti s rozsáhlou inovací a velkým i pozitivními dopady na životní prost ředí, jako je 
začlenění obnovitelných zdroj ů energie do sít ě, inteligentní sít ě, skladování nebo doprava 
CO 2. Obecněji by tento p řístup založený na evropských prioritách v ěnoval pozornost 
ekonomickým a environmentálním p řeshraničním a regionálním ú činkům, zatímco možnost 
B2 by byla více ovlivn ěna vnitrostátními ú činky nebo dokonce ú činky na místní úrovni. 
Stanovení inteligentních a transparentních kritérií výb ěru by minimalizovalo možné rušivé 
účinky na vnit řní trh navržením pravidel, které js ou v souladu s platnými právními p ředpisy 
a regulací. Umožnilo by také vývoj v pr ůběhu doby týkající se konkrétní podpory 
poskytované projekt ům a optimalizovalo by použív ání nástroje politiky dokonce 
i v dlouhodobém výhledu. Považuje se proto za prioritní možnost. 
Oblast politiky C: Koordinace  
Možnost C2 s povinnými regionálními strukturami a v p řípadě potřeby s koordinátory EU by 
měla značné kladné dopady z hlediska rozvoje infr astruktury, a proto se považuje za prioritní 
možnost ve srovnání s BAU. Tyto regionální struktury by byly pozitivní zejména pro projekty s jasným regionálním vymezením, jako je mo řská síť v severní Evrop ě nebo rozvoj plynového 
koridoru v jihovýchodní Evrop ě. Kladně by přispěly rovněž k integraci trhu a lepšímu 
fungování regionálních trh ů. Používání existujících regionálních struktur (nap ř. revidované 
regionální iniciativy) by minimalizovalo  dopady, pokud jde o administrativní zát ěž. 
Oblast politiky D: Povolování  
Obě možnosti D2 a D3 by zavedly více efektivnosti do postupu rozhodování vysv ětlením 
existujících pravidel a zp ůsobů nebo postihu, optimalizovaly by po
čet kroků potřebných pro 
přijetí daného rozhodnutí a co nejvíce by zkrát ily zdržení pro každý tento krok. Možnost D2 
by umožnila urychlen ě zpracovávat evropské prioritní pr ojekty v zemích, kde byly priority 
stanoveny, nebo kde existuje zkrácené řízení. Má se za to, že toto by poskytlo možnost zna čně 
zlepšit výkon infrastr uktury zejména v odv ětví elektrické energie a tím i zvýšit investice 
do infrastruktury v období 2010–2020. 
CS 7   CS Koncepce jednotného kontaktního místa (možnost D3) by dále usnadnila administrativní 
postupy a ve spojení se stanoveným časovým rámcem by urychlila  povolování a zvýšila by 
výkonnost projekt ů ve srovnání s investi čními potřebami. 
Hlubší analýza širšího rozsahu možností pr o oblast politiky povolování by byla uskute čněna 
ve zvláštním posouzení dopad ů (plánovaném na rok 2011) s cílem lépe vyhodnotit shodu 
s vnitrostátními právními systémy a jeji ch efektivnost a odhadnout, nakolik by možnosti 
snížily administrativní zát ěž. 
6. SROVNÁNÍ MOŽNOSTÍ  
Dopady každé zachované možnosti politiky byly posouzeny z hlediska ekonomických 
a sociálních dopad ů a dopadů na životní prost ředí. 
Největší kladné dopady by m ělo spojení možností A3, B3, C2 a D3 s tím, že oblast politiky 
povolování by ješt ě musela být podrobn ěji analyzována. Tento soubor nových politik by 
značně zvýšil efektivnost infras truktury a jeho výsledkem by byly pozitivní ekonomické 
a sociální dopady a dopady na životní prost ředí. Je však nutné poznamenat, že dokonce 
i u tohoto souboru politik se p ředpokládá, že p řinese o 62,5 miliard EUR mén ě, než je 
stanovená odhadnutá investi ční potřeba ve výši 215,5 miliard EUR. Samoz řejmě samotné 
rozšíření rozsahu a také navrhované reformy návr hu nástroje politiky, struktury regionální 
spolupráce a povolování nep řeklenou ceteris paribus  (za jinak stejných okolností) zbývající 
obrovský nedostatek investic a neu činí obchodovatelnými ty proj ekty, které nejsou komer čně 
životaschopné na základ ě trhu BAU a právních a vnitrostátn ě zaměřených tarifních podmínek. 
Lze očekávat podstatn ě vyšší kladné dopady na základ ě souboru politi k, který využívá ve řejné 
financování nebo vyhrazená regula ční opatření s cílem umožnit provád ění všech projekt ů 
evropského zájmu, v četně těch, které – v sou časné době – nejsou komer čně životaschopné. 
Komise p ředpokládá, že v roce 2011 p ředloží návrh nebo pokyny pro řešení rozd ělení náklad ů 
na velké technologicky složité nebo p řeshraniční projekty za pomoci pravidel o sazbách 
a investicích. Pokud by byla vyžadována vyšší míra návratnosti, aby se vyrovnala rizika 
projektů, které by se tak staly obchodovatelné, bylo by možné p ředpokládat také regula ční 
přístup. Veřejné financování by mohlo být využito pro ty oblasti, kde by selhala výše uvedená 
opatření. To si však vyžaduje další podrobnou analýzu, která by byla zahrnuta do posouzení 
dopadů, jež má být zpracováno pro pr ávní návrh plánovaný v roce 2011. 
7. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ  
Pro monitorování a hodnocení se navrhuje, aby Komise podobn ě jako v minulosti posoudila 
vývoj prost řednictvím dvouleté zprávy o provád ění, včetně konkrétních ukazatel ů, jako je 
počet postavených nebo budovaných projekt ů, diverzifikace dovoz ů plynu, podíl elekt řiny 
vyráběné z obnovitelných zdroj ů, úrovně propojení mezi členskými státy, podíl elektrárenské 
sítě vybavené inteligentními technologiemi a pr ůměrné trvání schvalovacích řízení pro 
projekty evropského zájmu.