EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 5.6.2019 COM(2019) 500 final SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ, RADĚ, EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANCE, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU, VÝBORU REGIONŮ A EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANCE



Evropský semestr 2018 – Doporučení pro jednotlivé země



1.Úvod Evropská ekonomika již sedmým rokem roste. Během mandátu Junckerovy Komise se investice vrátily na úroveň před krizí, počet zaměstnaných osob dosáhl rekordní míry a veřejný dluh celkově klesl. Během tohoto i příštího roku se bude evropská ekonomika nadále rozvíjet, přičemž i přes méně příznivé podmínky všechny členské státy zaznamenají pozitivní růst. V minulém roce evropské hospodářství ovlivnily celosvětové negativní faktory související s přetrvávajícím napětím v oblasti obchodu, zvýšenou mírou nejistoty a významným zpřísněním mezinárodních finančních podmínek na přelomu roku. Domácí poptávka by v tomto i příštím roce měla zůstat hlavním motorem hospodářského růstu, který podpoří další růst zaměstnanosti a příjmů, nízké náklady na financování a podpůrná fiskální opatření v některých členských státech. Spolehlivým vodítkem při modernizaci evropského hospodářství jsou nadále účinné strukturální reformy spolu s dobře zacílenými investičními strategiemi a odpovědnými fiskálními politikami. V doporučeních pro jednotlivé země přijatých v rámci evropského semestru jsou uvedeny pokyny, jak by členské státy měly odpovídajícím způsobem reagovat na přetrvávající a nové výzvy, a plnit společné klíčové cíle politiky. V rámci evropského semestru je důležité nadále prosazovat „magický trojúhelník“ podpory investic, provádění strukturálních reforem a zajišťování odpovědných fiskálních politik. Součástí doporučení pro jednotlivé země jsou pokyny pro posílení výkonnosti a správy naší hospodářské a měnové unie, jakož i odolnosti ekonomik eurozóny v souladu s doporučením pro hospodářskou politiku eurozóny pro rok 2019, a pokrok v oblasti sociální konvergence v souladu s evropským pilířem sociálních práv. Pomalý celosvětový růst posiluje potřebu neustále řešit strukturální problémy ekonomik EU. K posílení odolnosti našich hospodářství a růstového potenciálu je s ohledem na stupňující se hospodářská rizika a míru nejistoty nezbytné stanovit prioritní reformy a všechny reformy provádět intenzivněji. Součástí tohoto kroku je zvyšování dopadu a rozsahu inovací a zajišťování kvality a relevantnosti dovedností na trhu práce. Klíčem ke zmírňování dopadu pomalejšího růstu zaměstnanosti a nerovnosti je podpora sociálního začleňování, ochrana a podpora investic a zvyšování kvality veřejných financí. Zpomalující se hospodářská dynamika rovněž podtrhuje potřebu symetričtějšího obnovení rovnováhy v eurozóně. Členské státy by měly nadále zlepšovat udržitelnost veřejných financí, zejména tam, kde je míra zadlužení vysoká. Ty členské státy, které mají dostupný fiskální prostor a nízkou úroveň investic, by současně měly tyto faktory využít k podpoře růstového potenciálu. Posilování jednotného trhu a zlepšování doplňkovosti politik jednotného trhu a vnitrostátních strukturálních reforem přispěje ke zlepšení produktivity a odolnosti hospodářství EU. Na celosvětové úrovni pak obnovená strategie EU pro Čínu poukazuje na významné příležitosti k vytváření pracovních míst a růstu v Evropě. Investice a reformy musí jít ruku v ruce. Tímto balíčkem Komise usiluje zejména o to, aby investice a reformy byly dále sladěny a poskytovaly soudržnější politický rámec. V souladu s rozšířenou analýzou Komise týkající se investičních potřeb a překážek, jimž čelí jednotlivé členské státy, která je součástí zpráv o jednotlivých zemích, jsou doporučení pro jednotlivé země v roce 2019 výrazněji zaměřena na investice. Přestože prostředky z fondů EU nemohou řešit všechny investiční potřeby, nabízejí značné příležitosti k řešení konkrétních investičních mezer, jež byly identifikovány v doporučeních pro jednotlivé země. Díky účinnějšímu politickému propojení mezi evropským semestrem a peněžními prostředky EU na období 2021–2027, jejichž výše je stanovena v návrzích Komise pro příští víceletý finanční rámec, finanční programy EU jako Program InvestEU, Nástroj pro propojení Evropy, Horizont Evropa a fondy politiky soudržnosti, nabízejí významné příležitosti. Klíčový je zejména způsob programování peněžních prostředků z fondů politiky soudržnosti EU. Právě byl zahájen dialog s vnitrostátními a regionálními orgány o tom, jak prostředky z evropských strukturálních fondů a fondů politiky soudržnosti na vnitrostátní úrovni v období 2021–2027 lépe využívat, zatímco analytický rámec pro úspěšné programování poskytují doporučení pro jednotlivé země spolu se zprávami o jednotlivých zemích. 2.Hospodářský výhled, celkový pokrok v oblasti reforem a náprava nerovnováh Očekává se, že hospodářství Evropské unie v tomto a příštím roce poroste, i když pomalejším tempem. Očekávané zpomalení hospodářského růstu v roce 2019 je částečně způsobeno značným negativním dopadem vnějšího prostředí na odvětví orientovaná na vývoz. Některé faktory specifické pro danou zemi a odvětví (např. automobilový průmysl) měly rovněž dopad na údaje o produkci některých velkých evropských ekonomik. Nejistota týkající se vnitrostátních politik a ústup od reforem v některých zemích nepříznivě ovlivnily důvěru a perspektivu růstu. Přestože má nejistota ohledně hospodářských vyhlídek negativní dopad na hospodářské klima, očekává se, že další pracovní místa spolu s mírně se zvyšujícími mzdami zaměstnanců podpoří spotřebu a hospodářskou činnost. I přes méně příznivé vnější prostředí a míru nejistoty ohledně obchodních politik investice nadále porostou, avšak pomalejším tempem. Celkově by příznivé podmínky financování a podpůrná fiskální opatření v některých členských státech měly dále podpořit růst domácí poptávky. Přestože se základní faktory v posledních letech výrazně zlepšily, musíme nadále zvyšovat odolnost evropského hospodářství a jeho potenciál růstu. Zvýšení růstového potenciálu a posílení fiskálního prostoru je klíčové k obraně proti budoucím negativním hospodářským otřesům. Vzhledem k velkým a vzájemně propojeným rizikům, která doprovází tento hospodářský výhled, je třeba intenzivněji řešit strukturální problémy a nedostatky, které zpomalující hospodářská dynamika může vynést do popředí. Podpora a ochrana investic do vzdělávání a dovedností, kvalitní infrastruktury a inovace současně posílí růstový potenciál našeho hospodářství a podpoří agregátní poptávku. Posilování právního státu, zejména nezávislých systémů soudnictví a solidních protikorupčních rámců, je v tomto ohledu klíčové. Pokud jde o veřejné finance, měly by vysoce zadlužené země pokračovat v politikách, které zvyšují fiskální rezervu a trvale snižovat míru zadlužení. Zároveň je důležité okamžitě využít i fiskální prostor, pokud je k dispozici. Zvláštní pozornost by se měla věnovat prorůstové povaze a redistribučním účinkům výdajů a daňového systému ve všech členských státech. Symetričtější obnovování rovnováhy v eurozóně potlačí negativní dopad snižování pákového efektu na růst a přispěje k tomu, že výkonnost naší ekonomiky bude méně záviset na vnější poptávce. Při zohledňování více než dvou třetin doporučení pro jednotlivé země vydaných do roku 2018 bylo dosaženo alespoň „určitého pokroku“ (viz obrázek 1). Zohledňování různých doporučení, na kterých jsme se s členskými státy od roku 2011 dohodli, i nadále probíhá stabilním způsobem. V některých případech existují důkazy o ústupu od hlavních reforem, které byly v minulosti přijaty. Nevětšího pokroku bylo dosaženo v oblasti finančních služeb a dále pak v oblasti právních předpisů upravujících pracovněprávní vztahy a v ochraně zaměstnanosti. Mimořádně pomalého pokroku bylo dosaženo v rozšiřování daňové základny, v oblasti zdravotní a dlouhodobé péče i hospodářské soutěže v oblasti služeb. Obrázek č. 1: Zohledňování doporučení pro jednotlivé země z let 2011–2018 (současný stav) Pozn.: Víceleté posouzení se zabývá zohledňováním doporučení od okamžiku, kdy byla poprvé vydána, až do doby zveřejnění tohoto sdělení v květnu 2019. Celkové posouzení doporučení pro jednotlivé země týkajících se fiskální politiky zahrnuje dodržování Paktu o stabilitě a růstu. Při posuzování pokroku reforem z meziroční perspektivy dosáhly členské státy ve 4 z 10 ze svých doporučení z července 2018 alespoň „určitého pokroku“ (viz obrázek 2). Tento výsledek je horší než v předchozích letech. Od posouzení, které bylo v rámci zpráv o jednotlivých zemích provedeno v únoru, nebylo z celkového hlediska v oblasti provádění reforem dosaženo žádného dalšího významného pokroku. Z tohoto zjištění však nejsou zřejmé rozdíly mezi jednotlivými členskými státy a oblastmi politik. V oblasti finančních služeb je provádění reforem nadále intenzivní, i když bylo dosaženo poněkud menšího pokroku ve srovnání s odvážnými kroky, které byly provedeny bezprostředně po krizi. Pokrok u doporučení týkajících se rozšíření daňového základu a posílení hospodářské soutěže ve službách zůstává nevýrazný. S ohledem na přetrvávající hospodářské a sociální výzvy a rizika nepříznivého hospodářského vývoje je nezbytné reformy provádět intenzivněji, aby se posílila odolnost ekonomik EU. Obrázek č. 2: Zohledňování doporučení pro jednotlivé země: roční posouzení v jednotlivých po sobě následujících letech od roku 2011 oproti dosavadnímu zohledňování Pozn.: Víceleté posouzení se zabývá zohledňováním doporučení od okamžiku, kdy byla poprvé přijata, až do doby zveřejnění tohoto sdělení v květnu 2019. Roční posouzení let 2011 a 2012 je těžší porovnat s víceletým posouzením vzhledem k různým kategoriím hodnocení doporučení pro jednotlivé země. Pokrok v nápravě makroekonomických nerovnováh pokračuje, nicméně je třeba přijmout další politická opatření. Některé členské státy nadále zaznamenávají rekordně vysoké zadlužení soukromého i veřejného sektoru, což snižuje manévrovací prostor pro řešení negativních šoků. Jiné členské státy zase vidí známky možného přehřátí v souvislosti s dynamickým růstem cen rezidenčních nemovitostí a zvýšením jednotkových nákladů práce. Obnovení rovnováhy vnějších pozic zůstává i nadále neúplné. Přestože byly opraveny vysoké schodky běžného účtu, v několika zemích navzdory mírným náznakům korekce přetrvávají vysoké přebytky běžného účtu. Vysoký přebytek běžného účtu eurozóny zůstává víceméně beze změny, což na jedné straně odráží zaostávání agregátní domácí poptávky v eurozóně za hospodářskou aktivitou, a zlepšení konkurenčního postavení a zachování vývozu na straně druhé. K dalšímu obnovení rovnováhy jsou třeba odlišně cílené reakce. Členské státy s vysokým schodkem běžného účtu nebo s vysokým vnějším zadlužením si musí udržet zlepšení v oblasti konkurenceschopnosti a členské státy s vysokým přebytkem běžného účtu by zase měly posilovat podmínky pro podporu vyššího růstu mezd a investic. Pro podporu vyššího růstového potenciálu je pro všechny členské státy klíčové zvyšovat produktivitu a investice.

3.Hlavní cíle doporučení pro období 2019–2020 Obecným cílem doporučení je povzbudit členské státy, aby modernizací ekonomik zvyšovaly svůj růstový potenciál, a dále posilovaly svoji odolnost. Vzhledem k očekávanému zpomalení by všechny členské státy měly prioritně provádět reformy zaměřené na udržitelný růst podporující začlenění. Zvyšující se digitalizace a globalizace hospodářství navíc vyžaduje inteligentnější investice do příslušné infrastruktury, inovací, vzdělávání a odborných dovedností. Digitalizace, měnící se trh práce a stárnoucí obyvatelstvo a ekologizace hospodářství vyžadují další úsilí na podporu vytváření kvalitních pracovních míst a zajištění udržitelných, přiměřených a inkluzivních systémů sociálního zabezpečení. Vnitrostátní socioekonomické trendy zakrývají rozdíly, které jsou v některých zemích významné. Zpětně lze říci, že přínosy hospodářského růstu se nerozšířily napříč regiony rovnoměrně. Výhled do budoucna zase ukazuje, že budoucí socioekonomické výzvy neovlivní všechny části společnosti stejnou měrou. Na základě závěrů zpráv o jednotlivých zemích z roku 2019 proto doporučení tohoto roku odkazují na případné regionální a územní rozdíly. Jejich cílem je lépe určit konkrétní investiční potřeby a podporovat urychlenou hospodářskou a sociální konvergenci za pomoci těch investic, které budou v období 2021–2027 spolufinancovány z fondů politiky soudržnosti EU. Narůstající nejistota na celosvětových trzích podtrhuje důležitost jednotného trhu. Správné fungování jednotného trhu je nezbytné, aby firmy měly snazší cestu k vysoce kvalitním vstupům za konkurenční ceny a aby bylo možné poskytovatelům zboží a služeb z Unie nabídnout velké a likvidní trhy. Relativně nižší úroveň integrace na trzích služeb je již nějakou dobu předmětem pozornosti, avšak tempo reforem je často neuspokojivé. Náklady nevyužitých příležitostí plynoucí z nedostatečné integrace na trzích služeb se zvyšují a přelévají do jednotlivých členských států. Zlepšení je rovněž možné v některých oblastech trhů se zbožím, zejména při uplatňování vzájemného uznávání. Vytvoření skutečného jednotného trhu s kapitálem v Evropě prostřednictvím unie kapitálových trhů zvýší schopnost finančního systému absorbovat šoky diverzifikací přístupu podniků k financování a podporou nových investičních příležitostí. Konsolidace jednotného trhu vyžaduje další reformní úsilí na úrovni členských států, aby bylo dosaženo pokroku v integraci jeho digitální, energetické, kapitálové a dopravní složky. Itálii se například doporučuje, aby s ohledem na regionální rozdíly zlepšila kvalitu své infrastruktury. V únoru 2019 zjistila Komise nerovnováhu ve 13 členských státech. Na doporučení pro jednotlivé země musí navázat činnost zaměřená na odstraňování uvedené nerovnováhy. Na základě hloubkových přezkumů dospěla Komise k závěru, že v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze byla zjištěna nerovnováha u 10 členských států (Bulharsko, Chorvatsko, Francie, Německo, Irsko, Portugalsko, Nizozemsko, Rumunsko, Španělsko a Švédsko) a u tří členských států byla zjištěna nadměrná nerovnováha (Kypr, Řecko a Itálie). ·V případě Chorvatska se dospělo k závěru, že s ohledem na zlepšení hospodářské situace a pokrok v oblasti politik, již není nerovnováha nadměrná. ·Řecko bylo poprvé od ukončení programu finanční pomoci podrobeno hloubkovému přezkumu a jeho politiky k řešení nerovnováhy se sledují v rámci posíleného dohledu, jenž je součástí dohledu po ukončení programu. ·Na Kypru přetrvávají navzdory lepší hospodářské situaci a nedávnému zintenzivnění politických závazků výrazné slabiny. ·V Itálii se zhoršily vyhlídky na růst, jakož i stav veřejných financí, a v důsledku nedávno přijatých politických opatření došlo k ústupu od určitých prvků předchozích reforem, včetně těch týkajících se důchodového systému. V únoru Komise oznámila, že jelikož zhoršení či zmírnění makroekonomické nerovnováhy bude v Itálii zásadně záviset na budoucích politikách, bude pečlivě sledovat závazky, které Itálie k řešení své nerovnováhy přijme. V tomto ohledu řeší italský národní program reforem na rok 2019 strukturální problémy, na které poukázalo doporučení pro Itálii z roku 2018, pouze částečně, a v případě těch několika málo nově přidaných závazků často chybí podrobné informace, jakož i harmonogram jejich provádění. Reformní strategie země však staví na rozsáhlých již připravených reformách různých oblastí a v porovnání s minulými národními programy reforem vykazuje výraznou kontinuitu. Stejně jako v předchozích letech u všech zemí, u nichž byla zjištěna nerovnováha nebo nadměrná nerovnováha, proběhne v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze zvláštní monitorování. Veřejné finance a daňový systém Veřejný dluh klesá, avšak pokrok v jednotlivých členských státech je nevyrovnaný. Některé členské státy v posledních letech dostatečně nevyužily příznivých cyklických podmínek a nízkých úrokových sazeb k obnovení fiskálních rezerv. Další dosáhly zdravého rozpočtového stavu, který jim poskytl fiskální prostor pro podporu investic. Celkově zůstala orientace fiskální politiky eurozóny během období 2015–2018 víceméně neutrální, zatímco v roce 2019 by podle prognózy Komise měla být mírně expanzivní. V několika členských státech zůstává veřejný dluh vysoký. Dopad demografického stárnutí přináší další výzvy a vyžaduje pokračující reformy důchodových systémů a systémů zdravotní a dlouhodobé péče s cílem zvyšovat jejich efektivnost, účelnost a dostatečnost a zachovat jejich dlouhodobou fiskální udržitelnost. Zásadní význam má i nadále reforma důchodového systému zaměřená na nastolení rovnováhy mezi pracovním životem a důchodem a podporu doplňkového důchodového spoření. V nezbytných případech je třeba se urychleně dohodnout na reformách systému sociálního zabezpečení, a zohlednit přitom jejich dopad na dotčené skupiny. Ze zkušeností vyplývá, že reforma těchto oblastí patří k těm nejobtížnějším, což je důvodem pro neodkladné zahájení reformního procesu. Jeho součástí musí zároveň od počátku být posílené konzultace se zúčastněnými stranami. Nepochybně je třeba vyvarovat se rušení již zavedených reforem, které by mohlo ohrozit fiskální udržitelnost, snížit růstový potenciál a mezigenerační spravedlnost; v příslušných případech je třeba sjednat nápravu. Posilování fiskální udržitelnosti eurozóny a jejích členských států vyžaduje odlišně cílené vnitrostátní fiskální politiky. V nich je třeba zohlednit dostupný fiskální prostor a vzájemné působení mezi jednotlivými zeměmi. Členské státy, které stále ještě mají vysoký veřejný dluh, by měly i nadále obnovovat své fiskální rezervy. Díky tomu by byly méně zranitelné vůči otřesům a automatické stabilizátory by mohly při příštím hospodářském útlumu fungovat naplno. V doporučeních pro jednotlivé země byla pro členské státy, které dosud nedosáhly svých střednědobých rozpočtových cílů, stanovena požadovaná fiskální korekce v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Členským státům s přiměřeným rozpětím se doporučuje využít fiskální a strukturální politiky v rámci pravidel Paktu o stabilitě a růstu s cílem zvyšovat veřejné investice na podporu růstu a usnadnit nabytí hospodářské rovnováhy. Zkvalitnění veřejných výdajů by mohlo zvýšit schopnost veřejných financí podporovat růst a sociální soudržnost. Prostředkem ke zvýšení růstového potenciálu je posun směrem ke struktuře veřejných výdajů a příjmů, která je příznivá pro vzdělávání, zaměstnanost a investice. Spolu s úsilím o kontrolu výdajů a zlepšování efektivnosti by tedy měly pokračovat kroky směrem k prorůstovému složení veřejných výdajů. Dobře navržené a důsledně prováděné přezkumy výdajů jsou účinným nástrojem ke zlepšení skladby veřejných výdajů, protože mj. vytváří prostor pro produktivní a dobře zacílené veřejné investice. Přestože řada členských států již zahájila různé typy přezkumu výdajů (např. Kypr, Estonsko, Lucembursko, Slovensko a Španělsko), stále existuje prostor pro zintenzivnění využívání těchto procesů, rozšiřování jejich působnosti, zlepšování příslušné metodiky a lepší propojení dotyčných přezkumů s rozpočtovým cyklem. Jelikož v některých členských státech přezkumy úspěšně odhalily oblasti, ve kterých je třeba zlepšit efektivitu výdajů, je v neposlední řadě nezbytné tato zjištění převést do politických opatření. Členské státy v posledních letech výrazně zlepšily své fiskální rámce a v mnoha zemích podporují provádění zdravých fiskálních politik. V řadě členských států je však třeba v reformách pokračovat a dobře koncipovaný a účinný fiskální rámec vytvořit. Chorvatsku a Španělsku se doporučuje posílit rozpočtové rámce, v Rakousku a Belgii je zapotřebí zlepšit fiskální koordinační opatření a v Polsku je zase třeba se zaměřit na posilování rozpočtového procesu. V ostatních členských státech se reformy zastavily a pro obnovení reformního úsilí je nutný nový impuls. Ve všech zemích je dále klíčové soustavně se zaměřovat na provádění, aby rozpočtové rámce plnily svůj cíl, tedy dosažení nebo udržení zdravé fiskální politiky. Daňový systém a systém sociálního zabezpečení mohou pomoci podpořit sociálně inkluzivní růst. Dobře koncipované daňové systémy a systémy sociálních dávek mohou podporovat investice soukromého sektoru a zlepšovat účast na trhu práce a zaměstnanost, omezovat nerovnosti a přispívat k ekonomice, jež bude odolná ze sociálního hlediska a hlediska životního prostředí. Vzhledem k výše uvedenému obdržely některé členské státy doporučení přesunout daňovou zátěž z oblasti práce, aby podpořily udržitelnější hospodářský růst. Jelikož prioritou je boj proti agresivnímu daňovému plánování, představila Komise legislativní návrhy, které mají daňovým systémům zajistit větší transparentnost, účinnost a soudržnost. Praktiky agresivního daňového plánování pomůže omezit provádění právních předpisů EU a iniciativ dohodnutých na mezinárodní úrovni do vnitrostátního práva. Určité prvky daňových systémů některých členských států, tj. Kypru, Maďarska, Irska, Lucemburska, Malty a Nizozemska, mohou být využity společnostmi, které se uchylují k agresivnímu daňovému plánování. Rámeček č. 1 Sledování v rámci Paktu o stabilitě a růstu – aktuální stav Na základě hodnocení programů stability a konvergenčních programů z roku 2019 podnikla Komise také řadu kroků v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Komise doporučuje ukončit postup při nadměrném schodku v případě Španělska. Tím by nápravné složce paktu již nepodléhal žádný členský stát. Komise podle čl. 126 odst. 3 SFEU přijala zprávy pro Francii, Belgii, Kypr a Itálii, ve kterých zkoumá, zda tyto země dodržely kritéria smlouvy pro schodek a dluh. V případě Francie by kritérium dluhu mělo být v současnosti považováno za splněné. V případě Belgie nedospěla stávající analýza ke konečnému závěru, pokud jde o to, zda je kritérium dluhu splněno, či ne. Pokud jde o Kypr, má Komise za to, že nemají být přijaty další kroky vedoucí k rozhodnutí o existenci nadměrného schodku. Z analýzy Itálie vyplývá, že kritérium dluhu nebylo splněno, a že tedy existuje důvod k zahájení postupu při nadměrném schodku na základě dluhového kritéria. Komise Radě rovněž doporučuje, aby vydala rozhodnutí, že Maďarsko a Rumunsko nepřijaly účinná opatření v reakci na doporučení Rady z prosince 2018 v rámci postupu při významné odchylce. V případě Rumunska byl postup zahájen v červnu 2017 v návaznosti na závažnou odchylku v roce 2016. V případě Maďarska byl postup zahájen v červnu 2018 v návaznosti na závažnou odchylku v roce 2017. Komise dále vydává Maďarsku a Rumunsku varování týkající se nadměrné odchylky od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2018. Jedná se o třetí varování vydané Rumunsku a druhé varování vydané Maďarsku. Komise Radě doporučuje přijmout doporučení určená Maďarsku a Rumunsku, aby přiměřeně reagovaly a tuto odchylku napravily.

Trh práce, vzdělávání a sociální politiky Podmínky na trhu práce se nadále zlepšují. Údaje o míře zaměstnanosti v EU dosahují rekordní výše a nezaměstnanost je v tomto století na rekordně nízké úrovni. Přesto však mezi zeměmi, regiony a skupinami obyvatel stále existují značné rozdíly. Ke zlepšení fungování trhu práce se Belgii, Bulharsku, Kypru, Finsku, Řecku, Maďarsku, Irsku, Slovinsku a Španělsku doporučují cílené intervence k posílení účinnosti aktivních politik na trhu práce a/nebo posílení kapacity úřadů práce. Polsko, Portugalsko a Španělsko by měly řešit vysoký podíl pracovníků se smlouvou na dobu určitou a současně podporovat přechod k zaměstnání na dobu neurčitou. Účast žen na trhu práce nadále roste, avšak nerovnosti mezi ženami a muži, pokud jde o zaměstnanost a odměňování, přetrvávají. Tuto skutečnost často způsobují faktory, jež odrazují od práce, nedostatečná opatření k zajištění rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem nebo nedostatek dostupných zařízení péče o děti a dlouhodobé péče. Doporučení týkající se těchto problémů byla vydána Rakousku, České republice, Estonsku, Německu, Irsku, Itálii, Polsku a Slovensku. V kontextu celoživotního učení, které zohledňuje budoucí potřeby, je přístup ke kvalitnímu vzdělávání a odborné přípravě klíčem k rozvinutí dovedností a schopností všech občanů. Investice do lidského kapitálu mají zásadní význam pro podporu udržitelného a inkluzivního růstu založeného na intenzivním využití znalostí. U několika skupin populace však úroveň dovedností zůstává nízká. Mnoha členským státům se tedy doporučuje, aby posilovaly a modernizovaly své systémy vzdělávání a odborné přípravy. Získávání dovedností orientované na budoucnost, včetně opatření na podporu vzdělávání dospělých, by měly zvážit například Bulharsko, Chorvatsko, Česká republika, Estonsko, Francie, Řecko, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Polsko, Portugalsko, Slovensko a Slovinsko. Doporučení zlepšit relevantnost systémů vzdělávání a odborné přípravy s ohledem na trh práce byla vydána Belgii, Bulharsku, Kypru, Chorvatsku, Řecku, Litvě. Portugalsku, Rumunsku a Španělsku. Španělsku se rovněž doporučuje snižovat předčasný odchod ze vzdělávání a Kypru, Řecku a Lotyšsku zvyšovat kapacitu odborného vzdělávání a přípravy. V několika členských státech je zapotřebí vyvinout další úsilí o zlepšení kvality a inkluzivnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy se zvláštním ohledem na znevýhodněné skupiny a Česká republika a Itálie by zase měly zvýšit přitažlivost učitelského povolání. Sociální situace se nadále zlepšuje, přetrvávají však mezery v pokrytí systémy sociálního zabezpečení a přístupu ke službám. Chudoba klesá, avšak v některých členských státech její míra zůstává vysoká. V několika členských státech je problémem i chudoba pracujících. Některé znevýhodněné skupiny, například zdravotně postižení a osoby z rodin migrantů, čelí přetrvávajícím problémům. Zajištění odpovídajícího přístupu k sociální ochraně pracovníků s nestandardními pracovními smlouvami a osob samostatně výdělečně činných je klíčové pro dobré životní podmínky pracovní síly a dobře fungující trhy práce. Opatření ke zlepšení pokrytí, přiměřenosti a účinnosti sociální záchranné sítě, včetně systémů minimální příjmu se doporučují Bulharsku, Estonsku, Maďarsku, Lotyšsku, Portugalsku, Rumunsku a Španělsku, zatímco Chorvatsku a Řecku je doporučeno dokončit komplexnější reformy sociálních dávek. Lepší přístup ke kvalitním sociálním službám je zapotřebí v Bulharsku, Estonsku a Finsku. Cílem doporučení pro Nizozemsko je podpořit přiměřenou sociální ochranu osob samostatně výdělečně činných. Zvláštní doporučení prosazovat podporu osob se zdravotním postižením jsou určena České republice a Lotyšsku. V několika zemích probíhají reformy systémů zdravotní péče s cílem zajistit dostupnost zdravotní péče pro všechny a současně posilovat jejich nákladovou efektivnost a udržitelnost. Členské státy by měly pokračovat ve svém úsilí, upřednostňovat pečlivou přípravu komplexních opatření a posilovat přijímání a provádění reforem poskytování služeb v oblasti zdraví. K podpoře a provádění reforem systémů zdravotní péče jsou často nezbytné další investice. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem jsou doporučení, jejichž cílem je zlepšit účelnost, přístup a udržitelnost, určena Rakousku, Bulharsku, Kypru, České republice, Řecku, Finsku, Maďarsku, Itálii, Lotyšsku, Litvě, Maltě, Polsku, Rumunsku, Slovensku a Slovinsku. Klíčovým faktorem úspěšné koncepce a provádění politik je sociální dialog. Zapojení sociálních partnerů a dalších zúčastněných stran zlepšuje vlastní odpovědnost za politiky a vede k jejich lepším a udržitelnějším výsledkům. V návaznosti na předchozí doporučení pro jednotlivé země rozšířily některé členské státy příležitosti ke strukturovanému dialogu a účasti organizací zaměstnavatelů a odborů. Ačkoliv neexistuje žádný jednotný model, který by mohl sloužit jako příklad hodný následování, v několika členských státech, např. Maďarsku, Polsku a Rumunsku, existuje prostor pro lépe fungující sociální dialog a větší zapojení sociálních partnerů do tvorby politik a řada problémů přetrvává rovněž v Chorvatsku a Řecku. Investice, politiky konkurenceschopnosti a lepší podnikatelské prostředí zajistí vyšší produktivitu V souvislosti s pokrokem, jehož bylo dosaženo v rámci investičního plánu pro Evropu, tj. „Junckerova plánu“, je i nadále k zajištění stávajícího a budoucího růstu klíčový rozvoj komplexní investiční politické agendy EU. Od zahájení investičního plánu pro Evropu se daří mobilizovat soukromé a veřejné prostředky značného objemu za účelem investic ve strategických odvětvích hospodářství EU, což výrazně podnítilo růst a tvorbu pracovních míst. Od května 2019 je cílem Junckerova plánu aktivovat investice ve výši téměř 400 miliard eur a vytvořit 750 000 pracovních míst, přičemž do roku 2020 by počet pracovních míst měl vzrůst na 1,4 miliony. Kromě uvolnění investic vytvořil Junckerův plán soubory relevantních projektů a zaměřil se na opatření, která zajišťují, aby podnikatelské prostředí více podporovalo investice. Prostředky z fondů politiky soudržnosti EU je třeba využívat optimálním způsobem, aby se podpořily investice do příslušných oblastí politik. To by mělo rovněž pomoci snížit přetrvávající regionální rozdíly v celé EU. V této souvislosti poskytují letošní zprávy o jednotlivých zemích a doporučení pro jednotlivé země konkrétní pokyny pro programování čerpání prostředků z fondů EU v rámci příštího víceletého finančního rámce. Důraz, který letos analýza evropského semestru kladla na investice, pomohl v členských státech určit investiční priority s nejvyšší makroekonomickou návratností a poukázal na regulační a strukturální překážky, jež brání dlouhodobému růstovému potenciálu. Oživení investic bylo v posledních letech v jednotlivých odvětvích, zemích a u různých druhů aktiv nerovnoměrné. Přetrvávají rozdíly mezi investicemi ve veřejném a soukromém sektoru: investice soukromého sektoru od roku 2013 neustále rostou a v současné době dosahují svého průměru z doby před vypuknutím krize, na rozdíl od veřejných investic, které zaznamenaly oživení až v roce 2017. Kromě toho, zatímco k navýšení investic došlo ve všech členských státech, v některých z nich se míra investic stále nachází hluboko pod dlouhodobým průměrem v době před krizí.



Rámeček: Doporučení pro jednotlivé země týkající se investic a politika soudržnosti EU na období 2021–2027 Evropská komise zdůrazňuje významnou úlohu investic v rámci „magického trojúhelníku“ politik, jehož součástí jsou i obezřetná fiskální politika a strukturální reformy. Evropský semestr 2019 klade investice ještě více do popředí zájmu. Investiční poradenství, které je členským státům v rámci balíčku tohoto semestru poskytnuto, zavádí do praxe závazek Komise vytvořit pevnější vazbu k rozpočtu EU a konkrétněji k prostředkům fondů politiky soudržnosti na období 2021–2027 s přihlédnutím k regionálním specifikům. Silnější vazba mezi evropským semestrem a fondy politiky soudržnosti EU povede k lepšímu a účinnějšímu programování a tedy lepším a cílenějším investicím, které v dlouhodobém horizontu vyústí ve vyšší produktivitu a růst. Tato funkční vazba zefektivňuje stávající postupy a zajišťuje větší soudržnost mezi koordinací hospodářských politik a využíváním prostředků z fondů EU, aniž by docházelo k narůstání byrokracie. Analytické podklady evropského semestru mohou účinně určovat směr dialogu mezi členskými státy a Komisí, jenž vede k programování fondů. Zde je vysvětleno, jak by tento proces programování měly formovat pokyny týkající se investic v evropském semestru. Ve výchozím bodu semestru, roční analýze růstu na rok 2019, se od všech členských států požadovaly cílenější investiční politiky. V rámci letošního zimního balíčku zpráv o jednotlivých zemích byla provedena analýza investičních potřeb jednotlivých zemí, jež vycházela z odborné interpretace nejnovějších socioekonomických trendů, přičemž se zaměřila na konkurenceschopnost jednotlivých odvětví, se zvláštním ohledem na potřebu podpory inkluzivního a udržitelného růstu. V relevantních případech byly zohledněny regionální a územní rozdíly v rámci členských států. O tuto analýzu se opírá názor Komise na nejlepší využití prostředků z fondů politiky soudržnosti EU na období 2021–2027, jenž je uveden v příloze ke zprávám o jednotlivých zemích (příloha D), která nabízí vodítko pro investiční priority v rámci těchto fondů. Přílohy byly vytvořeny tak, aby poskytovaly spolehlivé vstupní informace pro dialog o programování vedený s členskými státy. Investiční priority vymezené v příloze D jsou seřazeny do tří kategorií (potřeby, prioritní potřeby a vysoce prioritní potřeby) podle jejich významu pro socioekonomický a územní rozvoj a s přihlédnutím k tematickému zaměření stanovenému v návrzích Komise pro prostředky fondů politiky soudržnosti EU na období 2021–2027. Spolu s dalšími analytickými zjištěními uvedenými ve zprávách o jednotlivých zemích již byly přílohy členským státům předloženy s cílem zahájit dialog o programování příští generace prostředků fondů politiky soudržnosti EU, zaměřený na co nejrychlejší přijetí programových dokumentů. V tomto jarním balíčku Komise předkládá svůj návrh doporučení pro jednotlivé země. Doporučení pro jednotlivé země jsou ve své podstatě mnohem obecnější než investiční pokyny uvedené v přílohách zpráv o jednotlivých zemích. Doporučení se týkají potřeb v oblasti reforem a investic v celém hospodářství. Lze na ně reagovat jak financováním, tak prostřednictvím regulačních opatření. Je třeba zdůraznit, že ne všechny investiční potřeby členských států lze financovat z peněžních prostředků EU, avšak tyto prostředky mohou významně přispět k řešení výzev identifikovaných v tomto semestru, s přihlédnutím k jejich specifikům (např. tematickému zaměření). Doporučení pro jednotlivé země se sice liší svým rozsahem a podrobnostmi, jsou však v souladu s investičními pokyny uvedenými v přílohách zpráv o jednotlivých zemích, které se zaměřují výhradně na ty investiční potřeby, v jejichž případě se navrhuje poskytnout spolufinancování z fondů politik soudržnosti EU.

Pokrok při provádění investičních aspektů všech doporučení pro jednotlivé země bude sledován v rámci cyklů evropského semestru. Sledování příspěvku peněžních prostředků z fondů politiky soudržnosti EU v období 2021–2027 na doporučení pro jednotlivé země bude založeno na informacích získaných prostřednictvím zavedených fór a procesů (výroční přezkumná jednání a zprávy, monitorovací výbory). Překážky pro investice přetrvávají ve všech zemích EU. Motivaci podniků k investicím obecně snižuje a přerozdělování zdrojů brání regulační překážky, institucionální nedostatky, překážky vstupu na trh, činnosti a odchodu z trhu. Komise se již zabývala a bude se i nadále zabývat regulačními a správními překážkami na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU. Iniciativy na úrovni EU a strukturální reformy v členských státech se vzájemně doplňují. Ačkoliv bylo dosaženo pokroku v odstraňování investičních překážek na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, některé v mnoha zemích a oblastech politiky přetrvávají. Například v Itálii omezují obtíže v přístupu k finančním prostředkům investice ze strany malých a středních podniků a inovativních společností a veřejné investice zase omezuje administrativní kapacita a nejistota týkající se provádění pravidel zadávání zakázek. Mezi hlavní překážky, které brání investování v Bulharsku, stále patří nedostatek v oblasti dovedností, institucionální nedostatky a regulační nejistota. Nestabilní právní prostředí a nedostatečná dostupnost náležitě kvalifikované pracovní síly v některých odvětvích zůstává překážkou v Polsku. Na Kypru mezi hlavní překážky patří slabé podnikatelské prostředí a přístup k finančním prostředkům. Investice vyžadují klima podnikatelské důvěry, předvídatelnosti a právní jistoty a plné dodržování zásad právního státu. V některých členských státech, např. v Rakousku, na Slovensku a ve Slovinsku, se regulace značně zlepšila, stále však existuje prostor pro další zlepšení. Globální konkurenti také zlepšují své podnikatelské prostředí a k udržení vedoucího postavení na trhu je reformy třeba stále aktualizovat. Pro zachování prostředí příznivého pro investice má zásadní význam regulační stabilita, předvídatelnost a vysoká kvalita institucí založená na dodržování zásad právního státu, včetně účinného a nezávislého soudnictví. Právní stát, účinné soudnictví a boj proti korupci zlepší podnikatelské prostředí a přinese dlouhodobý prospěch v podobě investic a pracovních míst. Některé členské státy pokračovaly v protikorupčních snahách, ale v několika členských státech je tento problém i nadále akutní a podnikatelské prostředí a investice negativně ovlivňuje. Mezi hlavní cíle nadále patří posílení účinnosti vyšetřování a stíhání korupce a zlepšování prevence. Doporučení zaměřená na tyto aspekty byla adresována České republice, Chorvatsku, Maďarsku, Itálii, Maltě, Kypru a Slovensku. Účinné systémy veřejné správy a další úsilí směrem ke snižování administrativní zátěže podporují konkurenceschopnost evropských firem. Administrativní zátěž i nadále brzdí investice, inovace a růst podniků. Nejvíce se se zátěží a neefektivitou veřejné správy potýkají malé a vysoce inovativní podniky. Letos byla doporučení ke snížení zátěže a zlepšení různých aspektů účinnosti a kvality veřejné správy, zejména ke zlepšení efektivnosti zadávání veřejných zakázek, vydána například Belgii, Kypru, Chorvatsku, České republice, Maďarsku, Lotyšsku, Polsku, Portugalsku, Rumunsku, Slovensku, Slovinsku a Španělsku. Rychlejší digitalizace veřejných služeb zajistí vysoce kvalitní veřejné služby stárnoucí populaci a napjatým veřejným rozpočtům. Předpokladem dlouhodobě udržitelného růstu je zajištění řádné správy ekonomických záležitostí odstraňováním slabin v protikorupčních rámcích a rámcích zaměřených na boj proti praní špinavých peněz. Investicím může bránit nedostatek kvalifikovaných pracovníků a nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi. Z tohoto hlediska jsou investice do lidského kapitálu klíčovým doplňkem investic do inovací, výzkumu a infrastruktury, který nabízí pozitivní výnosy v oblasti lidského kapitálu, lépe zaměstnatelnou pracovní sílu a silnější sociální soudržnost. Tyto faktory se následně promítají do stabilnějších hospodářských výsledků. Ke zvýšení produktivity a přizpůsobivosti pracovní síly je zejména třeba zlepšit úrovně dovedností a jejich sladění s potřebami trhu práce. Náležitě fungující a inkluzivní systémy vzdělávání a odborné přípravy mohou pomoci předcházet rizikům nedostatku v oblasti kvalifikací a nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi nebo tato rizika snižovat. Ta jsou pro společnost nákladná z ekonomického i sociálního hlediska, neboť představují ušlé příležitosti k růstu a omezují pracovní příležitosti určitých skupin obyvatelstva. Zintenzivnění výzkumné a inovační činnosti je pro růst Evropy klíčové. V mnoha členských státech a regionech existuje značný prostor k posílení vazeb mezi podniky (zejména malými a středními podniky), akademickou obcí, výzkumnými pracovníky a subjekty veřejného sektoru, např. v Bulharsku, Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Rumunsku. Veřejná podpora pro průlomové inovace a pro zakládání a rozšiřování rychle rostoucích podniků vytváří spolu s řádnými rámcovými podmínkami pro podnikový výzkum a vývoj tržní příležitosti a zvyšuje inovační kapacitu ekonomik. Digitalizace je v Evropské unii prioritou, v řadě členských států jsou však třeba učinit další včasné kroky. Digitalizace je klíčovým faktorem produktivity, konkurenceschopnosti a růstu. V digitální transformaci zůstávají pozadu zejména tradiční odvětví a malé a střední podniky. EU jako celek musí tento proces urychlit, k čemuž potřebuje přiměřenou podporu. K té je zapotřebí lepší sladění politik na úrovni unie, členských států a regionů a sdružování veřejných a soukromých zdrojů za účelem zvýšení investic a rozvoje intenzivnější součinnosti v oblasti digitálního hospodářství a ve společnosti jako takové. Nedostatky v oblasti životního prostředí a energetické infrastruktury mají negativní dopad na růst a vytváření pracovních míst. Přechod na uhlíkově neutrální, oběhové hospodářství, které účinně využívá zdroje, jakož i proces dekarbonizace, vyžadují značné investice. V řadě členských států, zejména v Rakousku, na Kypru, ve Francii, Německu, na Maltě, v Nizozemsku a Polsku je třeba učinit další kroky ke splnění cílů, které si tyto země stanovily pro emise skleníkových plynů. V řadě členských států jsou nutné další investice do vodohospodářské infrastruktury a infrastruktury pro nakládání s odpady. Společné úsilí v podobě vynakládání veřejných investic a zavedení pobídek pro dodatečné investice soukromého sektoru v těchto oblastech přiblíží uskutečnitelnost cílů EU. Vzestup oběhového hospodářství bude rovněž vyžadovat regionální a místní veřejné investice, které umožní transformaci některých výrobních procesů. Kapitálové investiční potřeby se v jednotlivých členských státech liší. K modernizaci výrobních kapacit jsou v jednotlivých odvětvích, regionech a zemích zapotřebí fixní kapitálové investice. To platí zejména pro zaostávající regiony, které musí srovnat krok s ostatními. Investice však potřebují i vyspělé regiony a odvětví, například automobilový průmysl, aby urychlily technologické změny a mohly čelit novým výzvám. Všeobecně jsou obzvláště nutné investice do nehmotného kapitálu, které umožní zavádění nových technologií. Několik členských států opět pokročilo v posilování finanční stability. Byla učiněna opatření ke snížení úvěrů v selhání, posílení rámců dohledu a zlepšení insolvenčních rámců. Přestože se objem úvěrů v selhání v loňském roce významně snížil, v řadě členských států je stále vysoký. Ziskovost bank zůstává slabá, přičemž dopad na ni má právě vysoký podíl úvěrů v selhání, v několika případech nevhodné obchodní modely, přílišný počet bank na trzích a volatilita na finančních trzích (která se znovu objevila v první polovině roku 2018). V několika členských státech zůstává problémem dohled a vymáhání rámců pro boj proti praní peněz; doporučení pro jednotlivé země jsou adresována Bulharsku, Dánsku, Estonsku, Lotyšsku, Maltě a Švédsku. Doporučení dále snižovat objem úvěrů v selhání jsou adresována Bulharsku, Kypru, Irsku, Itálii a Portugalsku. Bulharsku a Kypru se rovněž doporučují další opatření k posílení dohledu nad nebankovními finančními odvětvími. Vývoj na trhu s bydlením může ovlivnit finanční stabilitu a v některých členských státech je tedy třeba přijmout opatření. Bydlení je často hlavním aktivem, které domácnosti drží, a úvěry související s bydlením současně tvoří velký podíl všech úvěrů v hospodářství. V několika členských státech navíc narůstá problém s nedostatkem přiměřeného a cenově dostupného bydlení. Z tohoto důvodu se Irsku, Lucembursku, Nizozemsku, Švédsku a Spojenému království doporučuje omezit překážky v nabídce bydlení a odstranit narušení trhu s bydlením. Jelikož vysoký soukromý dluh může pohyb na trhu s bydlením umocnit, je pro finanční stabilitu důležité zadluženost domácností snižovat. Nizozemsku a Švédsku se proto doporučuje snížit zvýhodňování dluhu, které vytváří zejména daňový systém, například v podobě odpočítatelnosti hypotečních úroků.



4.Evropský semestr: společné úsilí orgánů EU a členských států Evropský semestr členské státy vytvořily v období krize s cílem koordinovat hospodářské politiky během roku a reagovat na hospodářské a sociální výzvy. Dnes je Evropský semestr jedinečnou platformou pro dialog o hospodářské politice s členskými státy EU i mezi nimi. Komise i členské státy tak mají možnost souvisle koordinovat priority svých hospodářských politik. Evropský semestr je součástí rámce hospodářské správy a jako takový sleduje hospodářské trendy, které by mohly oslabit vnitrostátní ekonomiky či EU jako celek, předchází jim a napravuje je. Komise je v nepřetržitém kontaktu s členskými státy na mnohostranné i dvoustranné úrovni, jehož součástí je i působení úředníků odpovědných za evropský semestr v hlavních městech. Výsledkem tohoto dialogu je společná analýza Komise a členských států. Doporučení Komise každoročně potvrzuje Evropská rada a po projednání s ostatními příslušnými složeními Rady je formálně přijímá Rada ECOFIN. Komise vytvořila nástroje, které členským státům pomáhají doporučení pro jednotlivé země zohlednit. Například Útvar na podporu strukturálních reforem pomáhá zemím EU navrhovat a provádět strukturální reformy, které jsou součástí jejich úsilí o podporu vytváření pracovních míst a o udržitelný růst. Ve spolupráci s příslušnými útvary Komise poskytuje zemím EU individualizovanou technickou podporu a koordinuje ji. Tuto podporu poskytuje především prostřednictvím programu na podporu strukturálních reforem. Jejím cílem je pomoci zemím EU vybudovat účinnější orgány státní správy, silnější správní rámce a účinnější veřejnou správu. Taková podpora posiluje schopnost zemí EU vytvářet a provádět politiky na podporu vytváření pracovních míst a udržitelného růstu. Další pobídky k reformám by mohl poskytnout rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost, který se v současnosti projednává v Euroskupině a který vychází z návrhu Komise nového programu na podporu reforem ve víceletém finančním rámci na období 2021–2027. Konečnou odpovědnost za zohledňování doporučení pro jednotlivé země mají členské státy.



5.Další kroky Komise vyzývá Radu, aby potvrdila navrhovaný přístup k doporučením pro jednotlivé země na období 2019–2020 a související rozhodnutí v rámci Paktu o stabilitě a růstu.