Tento návrh je v souladu se zastřešujícími politickými cíli Zelené dohody pro Evropu. Zelená dohoda pro Evropu je reakcí Unie na problémy související s klimatem a životním prostředím, které definují tuto generaci. Jejím cílem je transformovat Unii na moderní a konkurenceschopnou ekonomiku efektivně využívající zdroje, která do roku 2050 nebude produkovat žádné emise skleníkových plynů. Poskytnutí důvěryhodného regulovaného prostředí, které podporuje vydávání a vytváření evropských zelených dluhopisů, bude navíc hrát významnou roli při podpoře mezinárodní úlohy eura a pomůže dosáhnout cíle, kterým je rozvoj finančních trhů Unie do podoby nového centra „zeleného financování“, a tím dále podpořit zelené investice EU. Komise by mohla členským státům poskytovat technickou podporu podle nařízení (EU) 2021/240, aby tak podpořila evropské zelené dluhopisy na vnitrostátní úrovni.

Tento návrh vychází z osvědčených tržních postupů, jakož i z připomínek a doporučení expertní skupiny na vysoké úrovni pro udržitelné financování. Zpráva této skupiny, zveřejněná dne 31. ledna 2018, doporučila zavedení oficiálního standardu EU pro zelené dluhopisy, jak byl tehdy označován. V návaznosti na to se Komise ve svém akčním plánu pro financování udržitelného růstu přijatém dne 8. března 2018 zavázala k vypracování standardu EU pro zelené dluhopisy. Vypracováním doporučení pro standard EU pro zelené dluhopisy pověřila technickou expertní skupinu pro udržitelné financování složenou z účastníků trhu z různých odvětví. Technická expertní skupina tak učinila ve své závěrečné zprávě v červnu 2019, na kterou v březnu 2020 navázala příručkou o použitelnosti návrhu standardu. Další poznatky a podněty k zeleným dluhopisům pak Komise shromáždila v rámci veřejné konzultace k obnovené strategii udržitelného financování (která byla otevřená od dubna do července 2020) a cílené konzultace ke standardu EU pro zelené dluhopisy (která byla otevřená od června do října 2020).

Zelená dohoda pro Evropu zejména zdůraznila, že by se investorům a společnostem mělo usnadnit rozpoznávání environmentálně udržitelných investic a měla by se zajistit jejich důvěryhodnost. Toho lze dosáhnout pomocí srozumitelného označování retailových investičních produktů a vytvořením standardu pro evropské zelené dluhopisy, který nejvhodnějším způsobem usnadní environmentálně udržitelné investování. Navzdory výraznému růstu trhu zůstávají emise zelených dluhopisů zlomkem celkových emisí dluhopisů a v roce 2020 budou představovat přibližně 4 % celkových emisí podnikových dluhopisů. Další růst trhu vysoce kvalitních zelených dluhopisů bude zdrojem významných zelených investic a pomůže tak zaplnit investiční mezeru Zelené dohody pro Evropu.

Zelená Dohoda pro Evropu jasně uvedla, že k přechodu na klimaticky neutrální hospodářství a dosažení cílů Unie v oblasti environmentální udržitelnosti jsou zapotřebí významné investice ve všech odvětvích hospodářství. V období 2021–2030 si dosažení současných klimaticko-energetických cílů Unie do roku 2030 vyžádá investice do energetického systému (bez dopravy) ve výši 336 miliard EUR ročně (ve stálých cenách roku 2015), což odpovídá 2,3 % HDP. Podstatná část těchto finančních toků bude muset přijít ze soukromého sektoru. Vyřešit tento chybějící objem investic znamená výrazné přesměrování soukromých kapitálových toků směrem k environmentálně udržitelnějším investicím a vyžaduje komplexní přehodnocení evropského finančního rámce.

V připomínkách od zúčastněných stran i posouzení dopadů tohoto návrhu byly jako hlavní problémové faktory identifikovány neexistence konzistentní definice toho, co jsou environmentálně udržitelné způsoby využití peněžních prostředků získaných ze zelených dluhopisů, a neexistence průběžného dohledu nad externími posuzovateli. Tento návrh nejde dále, než je nezbytné k řešení a nápravě každého z těchto problémů, a to tím, že: 1) vytváří dobrovolný standard pro zelené dluhopisy, který vyžaduje, aby použití získaných peněžních prostředků bylo v souladu s požadavky nařízení o taxonomii, a 2) vyžaduje, aby si emitenti evropských zelených dluhopisů obstarali předemisní a poemisní posouzení od externího posuzovatele podléhajícího registraci a dohledu v souladu s požadavky tohoto nařízení. Státní auditoři nebo jiné veřejné subjekty pověřené svrchovanými emitenty nepodléhají požadavkům na registraci a dohled podle tohoto nařízení, neboť se jedná o zákonem stanovené subjekty odpovědné za dohled nad veřejnými výdaji, které mají obvykle zákonem zaručenou nezávislost.

Zavedením harmonizovaného dobrovolného standardu pro zelené dluhopisy na úrovni Unie se stanoví měřítko pro vysoce kvalitní zelené dluhopisy na evropských a případně i světových trzích, aniž by využívání tohoto standardu bylo stávajícím účastníkům trhu vnucováno. Toto nařízení, které umožní odstranit určité překážky řádného fungování trhu s vysoce kvalitními zelenými dluhopisy, by mohlo pomoci nasměrovat kapitálové toky do environmentálně udržitelných projektů a usnadnit přeshraniční zelené investice. Vzhledem k riziku, že nečinnost povede k roztříštěnosti trhu a nejasnostem mezi investory, zajistí tento návrh právní jednoznačnost, transparentnost a srovnatelnost evropských zelených dluhopisů v celé Unii.

Trh se zelenými dluhopisy je ze své podstaty mezinárodní a jeho účastníci obchodují s dluhopisy přes hranice jednotlivých států. Emitenti finančních produktů a investoři do nich potřebují společné metriky a definice, aby mohli určit, které projekty a činnosti jsou environmentálně udržitelné, a vzájemně je porovnávat. Za této situace by vnitrostátní legislativní opatření k řešení zjištěných nedostatků na trhu zelených dluhopisů mohla mít za následek roztříštění evropského trhu se zelenými dluhopisy.

Takové vnitrostátní iniciativy by se pravděpodobně snažily řešit stejné problémy, na které se zaměřuje navrhovaná iniciativa týkající se EuGB, ale výsledky se mohou v jednotlivých členských státech lišit. Je proto pravděpodobné, že by se objevily rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy, které by bránily volnému pohybu kapitálu, narušovaly rovné podmínky na evropské úrovni a působily proti cílům unie kapitálových trhů. Proto je jednoznačně zapotřebí harmonizovaný standard pro zelené dluhopisy, který budou uplatňovat veřejní i soukromí emitenti zelených dluhopisů v celé Unii. Zajistit takové harmonizované požadavky je cílem přijetí tohoto nařízení. Vhodným právním základem je proto článek 114 SFEU.

Současný trh se zelenými dluhopisy je zcela založen na standardech a postupech definovaných trhem, přičemž záruky investorům poskytují společnosti, které působí jako externí posuzovatelé. Tyto stávající standardy stanoví pokyny nebo doporučení založené na procesech na vysoké úrovni, ale základní definice zelených projektů nejsou dostatečně standardizované, přísné a komplexní. Investorům to brání snadno identifikovat dluhopisy, u nichž jsou získané peněžní prostředky v souladu s cíli v oblasti životního prostředí nebo k nim přispívají, zejména včetně cíle omezit nárůst průměrné globální teploty výrazně pod 2℃ a napomoci v úsilí o to, aby nárůst teploty nepřekročil hranici 1,5 °C oproti hodnotám před průmyslovou revolucí, jak je stanoveno v Pařížské dohodě. Tato situace rovněž omezuje schopnost emitentů využívat environmentálně udržitelné dluhopisy k transformaci svých činností na environmentálně udržitelnější obchodní modely.

Velká většina respondentů vyjádřila podporu regulačnímu režimu pro externí posuzovatele pod dohledem orgánu ESMA, přičemž mnozí z nich požadovali přiměřený režim. Naznačuje to, že většina zúčastněných stran by zpravidla upřednostnila možnost mírnějšího nebo cílenějšího režimu dohledu.

1)Pokud jde o oblast působnosti standardu pro emitenty zelených dluhopisů, zvažovaly se tyto možnosti: 1) dobrovolný přístup, kdy by se emitenti zelených dluhopisů mohli svobodně rozhodnout, zda se připojí k budoucí iniciativě pro evropské zelené dluhopisy, a 2) povinný přístup, kdy by všechny zelené dluhopisy vydané v EU nebo emitentem se sídlem v EU musely využívat budoucí iniciativu pro evropské zelené dluhopisy.

Společné výzkumné středisko Komise připravilo několik akademických dokumentů, pracovních dokumentů a zpráv týkajících se zelených dluhopisů: 1) „Green bonds and companies’ environmental performance: a feasibility study“ (Zelené dluhopisy a environmentální výkonnost společností: studie proveditelnosti); 2) „Green bonds and use of proceeds reporting: what do we know from market data providers?“ (Zelené dluhopisy a vykazování využití získaných peněžních prostředků: co víme od poskytovatelů údajů z trhu?); 3) „The pricing of green bonds. Are financial institutions special?“ (Stanovení cen zelených dluhopisů. Jsou finanční instituce něco zvláštního?); 4) „Green Bonds as a tool against climate change“ (Zelené dluhopisy jako nástroj proti změně klimatu).

Kromě toho Komise v období od 2. do 23. prosince 2020 provedla prostřednictvím pracovní skupiny pro zelené dluhopisy v rámci podskupiny Hospodářského a finančního výboru Rady (EFC) pro evropské trhy státních dluhopisů (ESDM) krátkou konzultaci se státními úředníky pro správu dluhu, a to prostřednictvím cíleného dotazníku. Dotazník byl rovněž rozeslán skupině odborníků pro udržitelné financování z členských států a respondenti byli požádáni, aby koordinovali své odpovědi podle jednotlivých členských států. Připomínky poskytlo sedmnáct členských států.

Tento návrh zmocňuje orgán ESMA k výkonu nové funkce, kterou je registrace externích posuzovatelů poskytujících služby podle tohoto nařízení a dohled nad nimi. Bude to vyžadovat, aby orgán ESMA účtoval externím posuzovatelům poplatky, které by měly pokrýt veškeré administrativní náklady, jež orgánu ESMA vzniknou v souvislosti s jeho činností týkající se registrace externího posuzovatele a dohledu nad ním.

Iniciativa nabízí jasnou definici „environmentální udržitelnosti“ a usnadňuje identifikaci vysoce kvalitních zelených dluhopisů na trhu. Zvýšení transparentnosti by mělo zlepšit efektivitu trhu a podpořit větší investice do kvalitnějších zelených projektů a aktiv, zejména ve spojení s novými požadavky na zveřejňování informací vyplývajícími z dalších částí širšího akčního plánu udržitelného financování. Vyšší důvěra trhu může dále vést k cenovým výhodám, což může podpořit financování aktiv a projektů odpovídajících taxonomii. Tyto faktory by měly pomoci evropskému hospodářství rychleji přejít na uhlíkově neutrální a celkově méně znečišťující technologie a výrobní procesy, což by mělo pozitivní dopady na životní prostředí i na společnost obecně.

Emitenti by i nadále mohli vydávat zelené dluhopisy podle jiných tržních standardů. Náklady na využívání standardu jsou především náklady, které mohou být přeneseny od externích posuzovatelů, a také náklady související s uplatňováním taxonomie. Náklady spojené s uplatňováním taxonomie by však vznikly i podle jiných iniciativ (např. směrnice 2014/95/EU o uvádění nefinančních informací), což znamená, že část těchto nákladů by byla kompenzována.

Externím posuzovatelům mohou vzniknout další náklady, pokud chtějí standard dodržovat. Kromě poplatků za dohled, které by měly být prozatím omezeny na minimum, by posuzovatelé museli vynaložit určité přímé náklady na dodržování předpisů a právní poradenství, jakož i organizační náklady, aby jim orgán ESMA udělil oprávnění.

Investoři by měli k dispozici segment zelených dluhopisů, který by zajistil vysokou míru integrity trhu, transparentnosti a srovnatelnosti a poskytl společnou definici zelených dluhopisů, čímž by se zvýšila srovnatelnost a důvěra. Iniciativa by investorům poskytla větší výběr a byla by přínosem zejména pro nejangažovanější zelené investory, kteří si cení přísnější zelené definice. Institucionální investoři by se mohli jasně odlišit od zbytku trhu tím, že by své investice do dluhopisů zaměřili na evropské zelené dluhopisy.

Celkově by standard poskytl jasné výhody z hlediska důvěry, což by se mohlo projevit v cenovém zvýhodnění dluhopisů a poskytnout emitentům novou pobídku k jeho používání. Stejně tak emitenti mohou chtít emisí podle standardu prokázat silnější ekologický závazek.

Zavedením možnosti omezené flexibility pro svrchované subjekty by členské státy mohly vydávat evropské zelené dluhopisy za stejných podmínek jako podniky, přičemž by mohly stále využívat určité flexibility, která by zohledňovala jejich institucionální specifika. Stejně jako v případě ostatních uživatelů by rozhodnutí přizpůsobit se požadavkům iniciativy pro evropské zelené dluhopisy bylo pro svrchované subjekty dobrovolné.

Mírnější a cílený přístup k dohledu nad externími posuzovateli by zvýšil transparentnost postupů externího posuzování pro emitenty a investory, zlepšil harmonizaci některých aspektů různých přístupů a řešil otázky související se střetem zájmů, aniž by odradil stávající poskytovatele od registrace v rámci režimu a působení v roli posuzovatelů evropských zelených dluhopisů.

Dobrovolný standard by byl přitažlivý pro emitenty vysoce kvalitních zelených dluhopisů, z nichž mnozí vyjádřili podporu iniciativě pro evropské zelené dluhopisy, protože by jim umožnil jasněji informovat investory a ostatní subjekty o svých environmentálních výsledcích a závazcích. Zároveň by pomohl zabránit rušivým dopadům na stávající trhy se zelenými dluhopisy, které mohou nadále volně fungovat. To by usnadnilo vytvoření konkurenčního tržního prostředí, které by umožnilo, aby budoucí emise řídila spíše poptávka investorů než regulační požadavky.

Upřednostňovaná možnost vychází z osvědčených tržních postupů v oblasti podávání zpráv a externího posuzování a ze sladění s nařízením o taxonomii. Tyto prvky by zařadily iniciativu pro evropské zelené dluhopisy do pozice předního standardu z hlediska transparentnosti a environmentální důvěryhodnosti v souladu s cílem rozvíjet a podporovat trh s kvalitnějšími zelenými dluhopisy. Navrhovaný dobrovolný standard by ve spojení s mírným přístupem dohledu zajistil, že cílů Unie bude dosaženo nákladově nejúčinnějším a nejefektivnějším způsobem.

Na základě odhadu 0,2 pracovníka v přepočtu na plné pracovní úvazky na subjekt a celkem tří externích posuzovatelů žádajících o registraci v prvním čtyřletém období by byl požadavek pouze na 0,6 pracovníka v přepočtu na plné pracovní úvazky na provádění registrace a průběžného dohledu. Měly by však existovat silné potenciální synergie se stávajícími povinnostmi orgánu ESMA vyplývajícími z přezkumu činnosti evropských orgánů dohledu (ESA), pro který byly orgánu ESMA poskytnuty další personální a rozpočtové zdroje. Kromě toho byly v souvislosti s plánováním návrhu rozpočtu Unie na rok 2022 všechny agentury vyzvány, aby dosáhly přiměřeného ročního zvýšení efektivity o 1 % až 2 %. Proto se předpokládá, že konkrétně pro tento návrh nebudou zapotřebí žádné další zdroje.

Kapitola I zavádí podmínky pro zahájení činnosti externích posuzovatelů. Zahrnuje to požadavek na registraci a průběžné plnění podmínek registrace. Článek 15 předpokládá zmocnění pro vydání regulační technické normy a prováděcí technické normy za účelem dalšího upřesnění určitých kritérií pro registraci externích posuzovatelů a některých standardních formulářů, šablon a postupů. Po registraci může externí posuzovatel vykonávat svou činnost na celém území Unie. Externí posuzovatel musí požádat o registraci orgán ESMA. Externí posuzovatel musí orgánu ESMA oznámit podstatné změny podmínek své původní registrace, a to před jejich provedením. ESMA má možnost odmítnout registraci externího posuzovatele podle článku 15 a za určitých podmínek registraci zrušit podle článku 51. Článek 59 zavádí požadavek, aby orgán ESMA vedl na svých internetových stránkách databázi všech registrovaných externích posuzovatelů, včetně těch, kterým je dočasně zakázáno vykonávat činnosti podle tohoto nařízení a jejichž registrace byla zrušena.

Článek 9 ukládá emitentovi povinnost každoročně vypracovávat výroční zprávy o alokaci peněžních prostředků získaných vydáním evropského zeleného dluhopisu v souladu s přílohou II, a to až do úplné alokace peněžních prostředků získaných z dluhopisů, a zveřejnit je nejpozději do tří měsíců po skončení referenčního roku. Emitent je rovněž povinen obstarat si u externího posuzovatele po úplné alokaci peněžních prostředků získaných z dluhopisů poemisní posouzení první zprávy o alokaci.

Pro účely této kapitoly je rovněž třeba poznamenat, že požadavek na alokaci peněžních prostředků získaných z evropských zelených dluhopisů na financování způsobilých aktiv nebo výdajů by neměl emitentům těchto dluhopisů zakazovat, aby jako zajištění dluhopisu použili stálá nebo finanční aktiva, ani by neměl těmto emitentům zakazovat, aby výnosy vyplácené držitelům dluhopisů vázali na výkonnost projektu financovaného dluhopisem.

Pro účely této kapitoly je třeba uvést, že používáním označení „evropský zelený dluhopis“ nebo „EuGB“ nejsou dotčeny požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1129, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2033, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU a směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2034. Kromě toho by žádné ustanovení tohoto nařízení nemělo být vykládáno tak, že omezuje možnost emitenta použít dluhopisy ke krytí ztrát vyplývajících z jiných činností, aktiv nebo částí subjektu. Žádné ustanovení tohoto nařízení by rovněž nemělo být vykládáno jako omezení pravomoci odepsat nebo konvertovat příslušné kapitálové nástroje nebo závazky instituce podle směrnice 2014/59/EU nebo při výskytu rozhodné události v souladu s nařízením (EU) č. 575/2013, případně nařízením (EU) 2019/2033.

Článek 5 stanoví, do kterých kategorií musí patřit způsobilá finanční aktiva pro účely tohoto nařízení a jaké druhy aktiv a výdajů by měla tato finanční aktiva financovat.

Článek 3 omezuje používání označení „evropský zelený dluhopis“ nebo „EuGB“ na emitenty dluhopisů, kteří splňují požadavky této hlavy, a to až do doby splatnosti dluhopisu. Rámec má být použitelný pro všechny emitenty dluhopisů, včetně emitentů krytých dluhopisů, i pro sekuritizace, u nichž cenné papíry vydává zvláštní účelová jednotka. Rámec má být dále použitelný pro emitenty v Unii i mimo ni při nabízení dluhopisů investorům v Unii.

(3)Environmentálně udržitelné dluhopisy jsou jedním z hlavních nástrojů financování investic souvisejících s nízkouhlíkovými technologiemi, účinným využíváním energie a zdrojů, jakož i s udržitelnou dopravní infrastrukturou a výzkumnou infrastrukturou. Tyto dluhopisy mohou vydávat finanční i nefinanční podniky nebo svrchované subjekty. Různé existující iniciativy pro environmentálně udržitelné dluhopisy nezajišťují společné definice environmentálně udržitelných hospodářských činností. To brání investorům snadno identifikovat dluhopisy, u nichž jsou získané peněžní prostředky v souladu s environmentálními cíli stanovenými v Pařížské dohodě nebo k nim přispívají.

(4)Rozdílná pravidla týkající se zveřejňování informací, transparentnosti a odpovědnosti externích posuzovatelů posuzujících environmentálně udržitelné dluhopisy a kritérií způsobilosti pro způsobilé environmentálně udržitelné projekty ztěžují investorům identifikaci a porovnávání environmentálně udržitelných dluhopisů a oslabují jejich důvěru a emitentům ztěžují využívání environmentálně udržitelných dluhopisů k přechodu jejich činností na environmentálně udržitelnější obchodní modely.

(5)Při zajišťování souladu s cíli Pařížské dohody a vzhledem k existujícím rozdílům a neexistenci společných pravidel je pravděpodobné, že členské státy přijmou odlišná opatření a přístupy. To bude mít přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu a bude pro něj vytvářet překážky, a zároveň to bude působit v neprospěch emitentů environmentálně udržitelných dluhopisů. Souběžné vytváření tržních postupů založených na komerčně motivovaných prioritách, které vedou k rozdílným výsledkům, způsobuje roztříštěnost trhu a hrozí dalším prohloubením neefektivity fungování vnitřního trhu. Rozdílné standardy a tržní postupy ztěžují porovnávání různých dluhopisů, vytvářejí nerovné tržní podmínky pro emitenty, vedou ke vzniku dalších překážek na vnitřním trhu a představují riziko narušení investičních rozhodnutí.

(6)Neexistence harmonizovaných pravidel pro postupy, které externí posuzovatelé používají při posuzování environmentálně udržitelných dluhopisů, a rozdílné definice environmentálně udržitelných činností stále více ztěžují investorům efektivní porovnávání dluhopisů na vnitřním trhu, pokud jde o jejich environmentální cíle. Trh s environmentálně udržitelnými dluhopisy je ze své podstaty mezinárodní, přičemž účastníci trhu obchodují s dluhopisy a využívají služeb externího posouzení poskytovaných třetími stranami přes hranice. Opatření na úrovni Unie by mohlo snížit riziko roztříštěnosti vnitřního trhu s environmentálně udržitelnými dluhopisy a službami externího posuzování dluhopisů a zajistit uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852 na trhu s těmito dluhopisy.

(7)Proto by měl být stanoven jednotný soubor konkrétních požadavků na dluhopisy vydávané finančními či nefinančními podniky nebo svrchovanými subjekty, které chtějí pro tyto dluhopisy dobrovolně používat označení „evropský zelený dluhopis“ nebo „EuGB“. Stanovení požadavků na kvalitu evropských zelených dluhopisů formou nařízení by mělo zajistit jednotné podmínky pro vydávání těchto dluhopisů, neboť se tak zabrání rozdílným vnitrostátním požadavkům, které by mohly vyplynout z provedení směrnice, a mělo by rovněž zajistit, aby tyto podmínky byly přímo použitelné pro emitenty těchto dluhopisů. Emitenti, kteří dobrovolně používají označení „evropský zelený dluhopis“ nebo „EuGB“, by se měli řídit stejnými pravidly v celé Unii, aby se zvýšila efektivnost trhu omezením rozdílů, a tím se také snížily náklady na posuzování těchto dluhopisů pro investory.

(8)V souladu s článkem 4 nařízení (EU) 2020/852 a s cílem poskytnout investorům jasné, kvantitativní, podrobné a společné definice by se pro určení toho, zda je hospodářská činnost považována za environmentálně udržitelnou, měly používat požadavky stanovené v článku 3 uvedeného nařízení. Peněžní prostředky získané z dluhopisů , které používají označení „evropský zelený dluhopis“ nebo „EuGB“ by měly být použity výhradně na financování hospodářských činností, které jsou buď environmentálně udržitelné, a jsou tak v souladu s environmentálními cíli stanovenými v článku 9 nařízení (EU) 2020/852, nebo které přispívají k transformaci činností tak, aby se staly environmentálně udržitelnými. Tyto dluhopisy však mohou být použity jak k přímému financování takových environmentálně udržitelných činností prostřednictvím financování aktiv a výdajů, které se týkají hospodářských činností splňujících požadavky stanovené v článku 3 nařízení (EU) 2020/852, tak nepřímo prostřednictvím finančních aktiv, která financují hospodářské činnosti splňující tyto požadavky. Je proto nezbytné upřesnit kategorie výdajů a aktiv, které lze financovat z peněžních prostředků získaných z dluhopisů používajících označení „evropský zelený dluhopis“ nebo „EuGB“.

(9)Peněžní prostředky získané z evropských zelených dluhopisů by měly být použity na financování hospodářských činností, které mají trvalý pozitivní dopad na životní prostředí. Takového trvalého pozitivního dopadu lze dosáhnout několika způsoby. Vzhledem k tomu, že stálá aktiva jsou dlouhodobá, je prvním způsobem použití peněžních prostředků získaných z těchto evropských zelených dluhopisů k financování stálých hmotných nebo stálých nehmotných aktiv, která nejsou finančními aktivy, a to za předpokladu, že tato stálá aktiva souvisí s hospodářskými činnostmi, které splňují požadavky na environmentálně udržitelné hospodářské činnosti stanovené v článku 3 nařízení (EU) 2020/852 („požadavky nařízení o taxonomii“). Vzhledem k tomu, že finanční aktiva mohou být použita k financování hospodářských činností s trvalým pozitivním dopadem na životní prostředí, je druhým způsobem použití těchto získaných peněžních prostředků k financování finančních aktiv za předpokladu, že peněžní prostředky získané z těchto finančních aktiv jsou alokovány na hospodářské činnosti, které splňují požadavky nařízení o taxonomii. Protože dlouhodobý pozitivní dopad na životní prostředí mohou mít rovněž aktiva domácností, měla by tato finanční aktiva zahrnovat i aktiva domácností. Vzhledem k tomu, že kapitálové výdaje a vybrané provozní náklady mohou být použity na pořízení, modernizaci nebo údržbu stálých aktiv, je třetím způsobem použití peněžních prostředků získaných z těchto dluhopisů na financování kapitálových výdajů a provozních nákladů, které se vztahují k hospodářským činnostem, jež splňují požadavky nařízení o taxonomii, nebo které tyto požadavky splní v přiměřeně krátké době od vydání příslušného dluhopisu, které však může být prodlouženo, pokud je to řádně odůvodněno zvláštními charakteristikami daných hospodářských činností a investic. Z výše uvedených důvodů by kapitálové výdaje a provozní náklady měly zahrnovat také výdaje domácností.

(10)Svrchované subjekty jsou častými emitenty environmentálně udržitelných dluhopisů, a proto by jim mělo být rovněž umožněno vydávat „evropské zelené dluhopisy“ za předpokladu, že peněžní prostředky získané z těchto dluhopisů budou použity buď na financování aktiv nebo výdajů, které splňují požadavky nařízení o taxonomii, nebo na financování aktiv či výdajů, které tyto požadavky splní v přiměřeně krátké době od vydání příslušného dluhopisu, které však může být prodlouženo, pokud je to řádně odůvodněno zvláštními charakteristikami daných hospodářských činností a investic.

(11)Článek 4 nařízení (EU) 2020/852 vyžaduje, aby členské státy a Unie uplatňovaly kritéria uvedená v článku 3 uvedeného nařízení pro určení toho, zda je hospodářská činnost považována za environmentálně udržitelnou pro účely veškerých opatření, kterými se stanovují požadavky na účastníky finančního trhu nebo emitenty v souvislosti s finančními produkty nebo korporátními dluhopisy, které jsou nabízeny jako environmentálně udržitelné. Je proto logické, že technická screeningová kritéria uvedená v čl. 3 písm. d) nařízení (EU) 2020/852 by měla určit, která stálá aktiva, výdaje a finanční aktiva mohou být financovány z peněžních prostředků získaných z evropských zelených dluhopisů. S ohledem na očekávaný technologický pokrok v oblasti environmentální udržitelnosti je pravděpodobné, že akty v přenesené pravomoci přijaté podle čl. 10 odst. 3, čl. 11 odst. 3, čl. 12 odst. 2, čl. 13 odst. 2, čl. 14 odst. 2 nebo čl. 15 odst. 2 nařízení (EU) 2020/852 budou v průběhu času přezkoumány a změněny. Bez ohledu na tyto změny by v zájmu zajištění právní jistoty pro emitenty a investory a za účelem toho, aby změny technických screeningových kritérií neměly negativní dopad na cenu již vydaných evropských zelených dluhopisů, měli mít emitenti možnost při alokování peněžních prostředků získaných z těchto dluhopisů na způsobilá stálá aktiva nebo výdaje uplatňovat technická screeningová kritéria platná v okamžiku vydání evropského zeleného dluhopisu, a to až do splatnosti dluhopisu. V zájmu zajištění právní jistoty pro evropské zelené dluhopisy, u nichž jsou získané peněžní prostředky alokovány na finanční aktiva, je nezbytné upřesnit, že podkladové hospodářské činnosti financované těmito finančními aktivy by měly splňovat technická screeningová kritéria platná v okamžiku vytvoření finančních aktiv. Pokud se příslušné akty v přenesené pravomoci změní, měl by emitent alokovat získané peněžní prostředky za použití změněných aktů v přenesené pravomoci do pěti let.

(12)Doba potřebná k transformaci aktiva za účelem sladění hospodářské činnosti, ke které se vztahuje, s požadavky nařízení o taxonomii by v zásadě neměla překročit pět let, s výjimkou určitých okolností, kdy to může trvat až deset let. Z tohoto důvodu by se způsobilé kapitálové výdaje měly vztahovat k hospodářským činnostem, které splňují nebo budou splňovat požadavky nařízení o taxonomii do pěti let od vydání dluhopisu, pokud není delší období až deseti let odůvodněno zvláštními charakteristikami příslušných hospodářských činností a investic.

(13)Investoři by měli mít k dispozici veškeré informace potřebné k posouzení dopadu evropských zelených dluhopisů na životní prostředí a k jejich vzájemnému porovnání. Za tímto účelem je třeba stanovit konkrétní a standardizované požadavky na zveřejňování informací, které zajistí transparentnost ohledně toho, jak emitent hodlá alokovat získané peněžní prostředky z dluhopisů na způsobilá stálá aktiva, výdaje a finanční aktiva a jak byly tyto získané peněžní prostředky skutečně alokovány. Takové transparentnosti lze nejlépe dosáhnout prostřednictvím informativních přehledů o evropském zeleném dluhopisu a výročních zpráv o alokaci. V zájmu jednodušší srovnatelnosti evropských zelených dluhopisů a usnadnění lokalizace příslušných informací je nezbytné stanovit šablony pro zveřejňování těchto informací.

(14)Investoři by měli mít možnost nákladově efektivního přístupu ke spolehlivým informacím o evropských zelených dluhopisech. Emitenti evropských zelených dluhopisů by proto měli uzavírat smlouvy s externími posuzovateli, kteří budou provádět předemisní posouzení informativního přehledu o evropském zeleném dluhopisu a poemisní posouzení výročních zpráv o alokaci evropských zelených dluhopisů.

(15)Emitenti evropských zelených dluhopisů by měli dodržovat své závazky vůči investorům a alokovat peněžní prostředky získané ze svých dluhopisů v přiměřeně krátké době po jejich vydání. Zároveň by emitenti neměli být penalizováni za to, že peněžní prostředky získané z dluhopisů alokují na hospodářské činnosti, které ještě nesplňují požadavky nařízení o taxonomii, ale v průběhu pětiletého období (nebo prodlouženého desetiletého období) je splňovat budou. Emitenti by v každém případě měli alokovat veškeré peněžní prostředky získané ze svých evropských zelených dluhopisů před splatností každého dluhopisu.

(16)Na rozdíl od emitentů, kteří jsou finančními nebo nefinančními podniky, mohou emitenti, kteří jsou svrchovanými subjekty, použít peněžní prostředky získané z evropských zelených dluhopisů k nepřímému financování hospodářských činností, které jsou v souladu s požadavky nařízení o taxonomii, a to prostřednictvím programů daňových výdajů nebo programů převodů, včetně dotací. V takových případech svrchované subjekty zajistí, aby byly hospodářské činnosti financované z těchto programů v souladu s podmínkami těchto programů. Z tohoto důvodu by externí posuzovatelé neměli být při provádění předemisních a poemisních posouzení u evropských zelených dluhopisů, které vydaly svrchované subjekty a u nichž jsou získané peněžní prostředky alokovány na daňové výdaje nebo dotace v souladu s podmínkami, které odpovídají požadavkům nařízení o taxonomii, povinni posuzovat dosažení souladu každé hospodářské činnosti financované z těchto programů s taxonomií. Pokud jde o takový případ, mělo by postačovat, aby externí posuzovatelé posoudili soulad podmínek dotčených programů financování s požadavky nařízení o taxonomii.

(17)Některé finanční podniky, které mají portfolio evropských zelených dluhopisů, nemusí být schopny u každého evropského zeleného dluhopisu identifikovat jednotlivá finanční aktiva, na která byly peněžní prostředky získané z uvedeného dluhopisu alokovány. Důvodem je nesoulad mezi dobou do splatnosti a objemem financování těchto dluhopisů na jedné straně a dobou do splatnosti a objemem finančních aktiv v rozvaze finančního podniku na straně druhé. Finanční podniky by v takových případech měly být povinny zveřejnit alokaci celkových peněžních prostředků získaných ze svého portfolia evropských zelených dluhopisů do portfolia environmentálně udržitelných finančních aktiv v rozvaze podniku. Tyto finanční podniky by pak měly ve výročních zprávách o alokaci prokázat, že související environmentálně udržitelná finanční aktiva splňovala v době svého vzniku požadavky nařízení o taxonomii. Aby bylo zajištěno, že veškeré peněžní prostředky získané z evropských zelených dluhopisů jsou alokovány na environmentálně udržitelné hospodářské činnosti, měly by finanční podniky rovněž prokázat, že výše těchto environmentálně udržitelných finančních aktiv převyšuje nebo se rovná výši evropských zelených dluhopisů, které ještě nejsou splatné. Aby bylo zajištěno, že poskytované informace jsou úplné a aktuální, měl by externí posuzovatel každoročně posoudit výroční zprávy o alokaci. Tento externí posuzovatel by se měl zaměřit zejména na ta finanční aktiva, která ve zprávě o alokaci za předchozí rok nebyla uvedena v rozvaze emitenta.

(18)V zájmu zvýšení transparentnosti by emitenti měli rovněž zveřejňovat dopady svých dluhopisů na životní prostředí prostřednictvím zpráv o dopadu, které by měly být zveřejňovány alespoň jednou během doby platnosti dluhopisu. Aby měli investoři k dispozici všechny informace důležité pro posouzení dopadu evropských zelených dluhopisů na životní prostředí, měly by zprávy o dopadu jasně specifikovat metriky, metodiky a předpoklady použité při posuzování dopadů na životní prostředí. V zájmu zjednodušení srovnatelnosti evropských zelených dluhopisů a usnadnění lokalizace příslušných informací je nezbytné stanovit šablony pro zveřejňování těchto informací.

(19)Státní auditoři nebo jakýkoli jiný veřejný subjekt, který je svrchovaným subjektem pověřen posuzovat, zda jsou peněžní prostředky získané z evropských zelených dluhopisů skutečně alokovány na způsobilá stálá aktiva, výdaje a finanční aktiva, jsou zákonem stanovené subjekty, které mají odpovědnost a odborné znalosti v oblasti dohledu nad veřejnými výdaji a obvykle mají zákonem zaručenou nezávislost. Svrchovaným subjektům, které vydávají evropské zelené dluhopisy, by proto mělo být umožněno využívat tyto státní auditory nebo subjekty pro účely externího posouzení dluhopisů vydaných těmito svrchovanými subjekty. Tito státní auditoři nebo subjekty by neměli být registrováni ani by nad nimi neměl být vykonáván dohled podle tohoto nařízení.

(20)Aby se zajistila efektivita trhu s evropskými zelenými dluhopisy, měli by emitenti na svých internetových stránkách zveřejňovat podrobnosti o evropských zelených dluhopisech, které vydávají. Aby zajistili spolehlivost informací a důvěru investorů, měli by rovněž zveřejňovat předemisní posouzení i veškerá poemisní posouzení.

(21)Aby se zvýšila transparentnost ohledně toho, jak externí posuzovatelé docházejí ke svým závěrům, aby se zajistilo, že externí posuzovatelé mají odpovídající kvalifikaci, odborné zkušenosti a nezávislost, a aby se snížilo riziko možného střetu zájmů a tím se zajistila odpovídající ochrana investorů, měli by emitenti evropských zelených dluhopisů využívat pouze externí posuzovatele, a to i ze třetích zemí, kteří byli zaregistrováni a podléhají průběžnému dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).

(22)V zájmu posílení transparentnosti vůči investorům, pokud jde o způsob posuzování souladu peněžních prostředků získaných z dluhopisů s požadavky nařízení o taxonomii, by externí posuzovatelé měli uživatelům předemisních posouzení a poemisních posouzení dostatečně podrobně sdělit metodiky a klíčové předpoklady, které používají při svých činnostech externího posuzování, přičemž by měla být náležitě zohledněna ochrana údajů, na něž se vztahují vlastnická práva, a ochrana duševního vlastnictví.