Sdělení komise Evropskému parlamentu podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí směrnice Evropského Parlamentu a Rady o odpadech (rámcová směrnice o odpadech) /* KOM/2007/0863 konecném znení - COD 2005/0281 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 9.1.2008 KOM(2007) 863 v konečném znění 2005/0281 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o odpadech (rámcová směrnice o odpadech) 2005/0281 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o odpadech (rámcová směrnice o odpadech) (Text s významem pro EHP) 1. SOUVISLOSTI Datum předání návrhu Evropskému parlamentu a Radě (dokument KOM(2005)667 v konečném znění – 2005/0281COD): | 26. prosince 2005 | Datum vydání stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru: | 19. června 2006 | Datum vydání stanoviska Evropského parlamentu v prvním čtení: | 13. února 2007 | Datum přijetí společného postoje: | 20. prosince 2007 | 2. CÍL NÁVRHU KOMISE Hlavním cílem tohoto návrhu je optimalizovat ustanovení rámcové směrnice o odpadech (75/442/EHS) při současném zachování její základní struktury a klíčových ustanovení. Základní cíle přezkumu jsou tyto: - zjednodušit a aktualizovat rámcovou směrnici o odpadech, jakož i směrnici 75/439/EHS o nakládání s odpadními oleji a směrnici 91/689/EHS o nebezpečných odpadech, které jsou navrženy ke zrušení a k částečnému začlenění do rámcové směrnice o odpadech, - provádět náročnější a účinnější politiku prevence vzniku odpadů, zejména prostřednictvím povinnosti členských států vyvinout programy prevence vzniku odpadů, - podporovat opětovné použití a recyklaci odpadů. 3. PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE SPOLEČNÉHO POSTOJE 3.1 Obecné poznámky Komise přijala v plném rozsahu, částečně nebo v zásadě 48 ze 120 pozměňovacích návrhů navržených Evropským parlamentem během prvního čtení. 54 z těchto pozměňovacích návrhů bylo nyní začleněno do společného postoje, a to doslova, nebo v jejich duchu. Komise přijala všechny pozměňovací návrhy, jejichž účelem bylo účinně vyjasnit definice, nebo kterými se doplnily definice termínů používaných v článcích. Komise přijala pozměňovací návrhy, které objasnily pojem pětistupňové hierarchie odpadů a zásadu odpovědnosti výrobce, a v zásadě přijala pozměňovací návrhy zavádějící další cíle spojené s recyklací a opětovným použitím. Komise nepřijala pozměňovací návrhy, které zužovaly oblast působnosti směrnice, oslabovaly ochranu životního prostředí poskytovanou na základě směrnice, vytvářely nepřiměřenou administrativní zátěž, jako například pozměňovací návrhy související s definicí využití nebo prvků nebezpečného odpadu, nebo pozměňovací návrhy, na jejichž základě se měly v přílohách změnit položky, které podléhají mezinárodním dohodám. Rada nyní odsouhlasila začlenění podstaty většiny pozměňovacích návrhů Parlamentu souvisejících s vedlejšími produkty, odpovědností výrobce, zásadou „znečišťovatel platí“ a dodatečnými definicemi. Komise má za to, že společný postoj přijatý dne 20. prosince 2007 nemění přístup nebo cíle návrhu, a může ho tedy přijmout ve stávajícím znění. 3.2 Podrobné připomínky 3.2.1 Pozměňovací návrhy Parlamentu přijaté Komisí v plném rozsahu, částečně, nebo v zásadě a začleněné do společného postoje v plném rozsahu, částečně, nebo v zásadě Pozměňovací návrhy 1, 7, 8, 14, 19, 20, 21, 23, 25, 27, 28, 30, 31, 34, 40, 44, 45, 47, 56, 64, 66, 77, 78, 90, 94, 101, 112, 131, 157, 168 a 173 byly v různé míře začleněny. Těmito návrhy byly přidány dodatečné body odůvodnění, byla poskytnuta objasnění, začleněna revidovaná znění týkající se projednávání ve výboru, upřesněna pětistupňová hierarchie odpadů s pružným prováděním a doplněny články o biologickém odpadu, vynucování a sankcích. Pozměňovací návrh 141 byl částečně začleněn, pokud jde o podporu tříděného sběru odpadů. Článek 35 o (rozšířené) odpovědnosti výrobce Komise v zásadě přijala tak, že respektuje potřebu zajistit řádné fungování vnitřního trhu. 3.2.2 Pozměňovací návrhy Parlamentu zamítnuté Komisí, avšak začleněné do společného postoje v plném rozsahu, částečně, nebo v zásadě Pozměňovací návrh 5 týkající se opětovného použití odpadů byl Komisí zamítnut, neboť jeho body odůvodnění se zaměřovaly na nesprávné environmentální cíle a jeho praktické důsledky nebyly jasné; byl však částečně začleněn do společného postoje v podobě, z níž je jeho použití jasnější a je v souladu s pětistupňovou hierarchií odpadu. Pozměňovací návrhy 15, 134, 102, 123 a 126 souvisejí s oblastí působnosti směrnice. Komise je zamítla, byly však částečně začleněny do společného postoje v podobě, která je omezenější nebo jejíž použití je jasnější, a výsledné znění je proto přijatelné. Pozměňovací návrhy 39, 81, 82, 86 a 158 byly Komisí zamítnuty, neboť nebyly slučitelné s mezinárodními závazky Společenství. Částečně se odrážejí ve společném postoji tak, že se upřesnily přílohy a body odůvodnění. Pozměňovací návrh 59 o povoleních byl Komisí zamítnut, podstata této změny však byla přijatelným způsobem zapracována do společného postoje. Pozměňovací návrhy 107 a 121 byly Komisí zamítnuty, podstata těchto pozměňovacích návrhů (článek o vedlejších produktech) však byla zapracována do společného postoje tak, že odpovídá Interpretačnímu sdělení o odpadech a vedlejších produktech vypracovanému Komisí na toto téma v únoru 2007[1], a je tedy přijatelná. Pozměňovací návrhy 67 a 151 byly Komisí zamítnuty, neboť pouze opakovaly stávající znění obsažené v nařízení o přepravě odpadů, podstata těchto pozměňovacích návrhů však byla zapracována tak, že je právně významná, a tedy přijatelná. Pozměňovací návrhy 4, 24, 36, 89 a 115 byly Komisí zamítnuty z různých důvodů, například proto, že byly příliš nekonkrétní, pro text neměly význam a vytvářely právní nejistotu nebo zbytečnou administrativní zátěž. Některé prvky těchto pozměňovacích návrhů byly nicméně do společného postoje v omezeném rozsahu zapracovány. 3.2.3 Pozměňovací návrhy zamítnuté Komisí a Radou a nezačleněné do společného postoje Pozměňovací návrhy 2, 3, 9, 10, 12 a 13 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny. Tyto pozměňovací návrhy doporučovaly body odůvodnění zaměřené na nesprávné environmentální cíle nebo byly příliš nekonkrétní nebo rušily body odůvodnění vysvětlující prvky zachované ve společném postoji. Pozměňovací návrhy 17, 26, 29 a 32 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť souvisely s dodatečnými definicemi termínů, které se ve společném postoji nepoužily, nebo vnášely nejasnosti do stávajících definic. Pozměňovací návrhy 169, 48, 170 a 171 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť připojením evropského seznamu odpadů ke směrnici nebo zavedením jeho přímého použití není dosaženo žádné výhody, a rovněž proto, že účelem vypracování uvedeného seznamu byla klasifikace odpadů a ne shromažďování údajů. Pozměňovací návrh 37 byl zamítnut oběma orgány a nebyl začleněn, neboť cíle předcházení vzniku odpadů jsou příliš nepřesné – pro některé členské státy jsou velice složité, zatímco pro jiné nejsou dostatečně náročné. Pozměňovací návrh 70 byl zamítnut, neboť je důležité, aby mohl být měřen pokrok v rámci vnitrostátních programů předcházení vzniku odpadů. Pozměňovací návrhy 84, 85, 87 a 88 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť nejsou slučitelné s mezinárodními závazky Společenství. Pozměňovací návrhy 41, 103, 138 a 153 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť porušovaly právo Komise podávat návrhy. Pozměňovací návrhy 43, 46, 52, 53, 54, 58, 65, 83, 91, 93, 108, 109 a 127 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť by vytvářely právní nejistotu a pravděpodobně i zbytečné spory, nebo byly pro tuto směrnici nepoužitelné nebo nevhodné. Pozměňovací návrhy 50, 51, 52, 60, 61, 68, 71, 72, 79, 80, 161, 172 a 188 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť by vytvářely nepřiměřenou administrativní zátěž. Pozměňovací návrhy 98 a 113 byly zamítnuty oběma orgány a nebyly začleněny, neboť představovaly riziko pro lidské zdraví a zdraví zvířat a odstranily by zákaz používat pro krmení prasat odpad ze stravovacích zařízení, který je stanoven v právních předpisech o zdraví zvířat a lidském zdraví. 3.2.4 Pozměňovací návrhy Parlamentu přijaté Komisí v plném rozsahu, částečně, nebo v zásadě, ale nezačleněné do společného postoje Pozměňovací návrhy 6, 11, 33, 38, 49, 62, 63, 69, 74, 92, 95–97, 104 a 140 byly Komisí přijaty v plném rozsahu, částečně, nebo v zásadě, ale nebyly začleněny do společného postoje. Tyto pozměňovací návrhy se týkaly jazykových aspektů odůvodnění, prezentačních změn, dodatečných definic pojmů, které nejsou v textu společného prohlášení obsaženy, procedurálních požadavků, propagace přípravy na opětovné použití odpadů, dodatků přílohy IV, v níž je uveden seznam opatření pro předcházení vzniku odpadů, načasování programů předcházení vzniku odpadů, cílů předcházení vzniku odpadů a cílů recyklace a doby, po níž musí být uchovávány záznamy o nebezpečných odpadech. 3.2.5 Dodatečné změny návrhu provedené Radou V článku 2 se z oblasti působnosti naprosto vyjímá nevytěžená kontaminovaná zemina, radioaktivní odpady, vyřazené výbušniny a některé látky pocházející ze zemědělské výroby, jakož i změny odpovídající pozměňovacím návrhům Parlamentu, a dále se doplňuje vynětí sedimentů přemísťovaných v rámci povrchových vod. Vynětí některých látek pocházejících ze zemědělské výroby se dále rozšiřuje na lesnictví. V článku 2 jsou z oblasti působnosti směrnice vyňaty vedlejší produkty živočišného původu kromě těch, které jsou určeny ke spalování, uložení na skládku nebo využití v zařízení na výrobu bioplynu nebo kompostování. V rámci nadcházejícího přezkoumání nařízení (ES) č. 1774/2002 o vedlejších produktech živočišného původu Komise vyjasní rozdíl mezi použitím loje jako paliva pro spalování v tepelném bojleru a odstraněním loje s ohledem na uplatňování směrnice o spalování odpadů. V článku 3 se doplňuje definice „úpravy za účelem opětovného použití“, aby se ujasnil rozdíl mezi opětovným použitím produktů jako činnosti související s předcházením vzniku odpadů a opětovným použitím odpadů v rámci nakládání s nimi. V článku 3c se upřesňuje vztah mezi postupem, kdy odpad přestává být odpadem, a cíli souvisejícími s recyklací uvedenými v dalších příslušných právních předpisech o odpadech, jako v případě určení toho, kdy odpad přestává být odpadem tam, kde nejsou na úrovni Společenství kritéria stavu, kdy odpad přestává být odpadem, stanovena. V článku 5 se zavádí povinnost tříděného sběru odpadů v případě, že se tím usnadňuje využití a že je to praktické z technického, environmentálního a hospodářského hlediska. V článcích 5 a 6 byly zrušeny postupy projednávání ve výboru zavádějící mechanismy, které by umožňovaly stanovení dalších kritérií účinnosti a přeřazení environmentálně pochybných způsobů využití do odstranění. V článku 7a text – stejně jako u pětistupňové hierarchie odpadů odpovídající pozměňovacím návrhům Parlamentu – upřesňuje, že hierarchie by se měla používat s odkazem na zohledňování životního cyklu a na celkové dopady na životní prostředí s ohledem na zásadu předběžné opatrnosti a udržitelnosti, technickou proveditelnost a hospodářskou životaschopnost, ochranu zdrojů i životního prostředí jako celku, lidské zdraví, hospodářské a sociální dopady. Články 8 a 9 se pozměňují tak, aby bylo jasné, že členské státy mohou přenést na výrobce produktů zodpovědnost za výdaje na nakládání s takovými produkty v případě, že se z nich stanou odpady, nebo je může označit za odpovědné za jakékoli chyby při nakládání s těmito odpady. Článek 10 se mění tak, aby umožnil členským státům zastavit přepravu odpadů určených k využití do spaloven komunálního odpadu, pokud bylo zjištěno, že by v důsledku této přepravy musely být odstraněny odpady, které vznikly na území daného členského státu nebo že by odpad musel být zpracován způsobem, jenž není v souladu s jejich národními plány pro nakládání s odpady. Rovněž objasňuje, že zásady blízkosti a soběstačnosti neznamenají, že každý členský stát musí mít všechna konečná zařízení pro využívání odpadu na svém území. Nový článek 18 (odst. 2 písm. a)) upřesňuje, že členské státy mohou uplatňovat opatření za účelem zachování vnitrostátních priorit pro regeneraci odpadních olejů, včetně omezení přepravy odpadních olejů pro spalování ze svého území. Článek 19 byl změněn za účelem začlenění původního článku 20 a upřesnění, podle kterého mohou členské státy začlenit povolení pro odpady do ostatních povolení týkajících se životního prostředí za předpokladu, že jsou zachované požadavky článku 19. Článek 25a se mění za účelem upřesnění mandátu Komise pro přijímání prováděních opatření. Článek 26 se reorganizuje tak, že určité prvky plánů pro nakládání s odpady se mění na nepovinné. Článek 26a se mění tak, aby byly cíle předcházení vzniku odpadů pro vnitrostátní programy předcházení vzniku odpadů nepovinné, přestože kritéria pro tyto programy jsou povinná. Načasování prvních programů se odkládá na pět let po vstupu směrnice v platnost. Článek 35 stanoví nové prováděcí opatření, kterým je v případě potřeby upřesnění vzorce uvedeného v příloze II v položce R1 o místní klimatické podmínky. 4. ZÁVĚR Změny navržené Radou pomohly v mnoha významných oblastech návrh vyjasnit. Přestože tyto změny oslabují v některých oblastech navrhovaný potenciál pro zjednodušení a články o předcházení vzniku odpadů, plány pro nakládání s odpady, jakož i některé aspekty vnitřního trhu související s produkty a odpady určenými k využití, zůstává celkový text přijatelný. Komise proto souhlasí se společným postojem přijatým dne 20. prosince 2007. [1] KOM(2007) 59 v konečném znění.