CS Úřední věstník Evropské unie C 18/5

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Model Společenství v oblasti zemědělství – jakost produkce a informování spotřebitelů jako součást konkurenceschopnosti (průzkumné stanovisko)

2011/C 18/02

Zpravodaj: pan TRÍAS PINTO

Dne 20. ledna 2010 se španělské předsednictví, v souladu s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodlo konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

Model Společenství v oblasti zemědělství – jakost produkce a informování spotřebitelů jako součást konkurenceschopnosti

(průzkumné stanovisko).

Specializovaná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 25. března 2010.

Na 462. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 28. a 29. dubna 2010 … (jednání dne 28. dubna 2010), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 116 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 5 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV doporučuje posílit politiku podpory jakosti a informování spotřebitelů, které jsou klíčovými faktory pro podporu konkurenceschopnosti evropského zemědělsko-potravinářského odvětví a pro zlepšení způsobu vnímání zemědělství. Za tímto účelem je třeba:

— podporovat zohlednění sociálních, environmentálních a zdravotních aspektů a aspektů dobrých životních podmínek zvířat souvisejících se zemědělskou výrobou a využívat nové nástroje založené na informačních a komunikačních technologiích (IKT);

— poskytnout větší soudržnost a koherenci stávajícím nástrojům akreditace prostřednictvím pokynů pro vyjasnění, harmonizaci a zjednodušení;

— rozšiřovat možnosti dialogu mezi výrobci, průmyslovými podniky, distributory a spotřebiteli a rozvíjet účinné strategie komunikace s občany.

1.2 EHSV konkrétněji navrhuje provést různá opatření:

1.2.1 Nástroje

— Začlenění IKT jako komunikačního nástroje. IKT se vyskytují v našem každodenním životě, ale dosud se nepoužívají při nakupování. Jejich začlenění do regálů v obchodech jako informačního nástroje by umožnilo neustále aktualizovat informace (zemědělské produkty se v obchodech často střídají), spotřebitel by mohl provádět výběr nebo nákup odkudkoliv.

— Zpětná vysledovatelnost jako nástroj zajišťující důvěryhodnost informací. V celém výrobním řetězci působí rozmanitá škála subjektů, které jsou zodpovědné za jednotlivé sociální a environmentální aspekty, jež jsou součástí celkové jakosti. Zpětná vysledovatelnost umožní identifikovat nejen účastnící se subjekty, ale také to, jak nakládaly s produktem, a ukazatele, které s tím souvisejí.

1.2.2 Prostředky

— Začlenění jakostních kritérií do stávajících dobrovolných systémů, jako např. do ekoznačky EU v případě, že bude její působnost rozšířena na zemědělské produkty, či do stávajících jakostních norem, jak jsou chráněná označení původu či chráněná zeměpisná označení.

— Vytvoření nového dobrovolného systému certifikace sociálních a environmentálních aspektů, který by spotřebiteli rychle, jednoduše a spolehlivě umožnil ohodnotit produkt z hlediska celkové jakosti.

1.2.3 Strategie

— Propagace evropské jakosti. EHSV navrhuje podporovat komunikační kampaně zaměřené na evropské zemědělské produkty a kladoucí důraz na vysoké normy jakosti a rozmanitosti, které splňují.

— Podpora a začlenění opatření. Správní orgány mají možnost využívat dostupné nástroje na podporu sociálně šetrných zemědělských produktů či produktů šetrných k životnímu prostředí: zadávání veřejných zakázek, diferencované zdanění, informační kampaně a pobídky pro výrobu.

2. Úvod

2.1 Naše společnost si s každým dnem stále více uvědomuje, jaké důležité úkoly na nás čekají v sociální oblasti a oblasti životního prostředí, a to na základě vnímání dopadů změny klimatu, postupného vyčerpávání přírodních zdrojů a narůstající nerovnováhy v rozdělování bohatství.

2.2 Toto postupné uvědomování je však málokdy podpořeno rozhodnutími při nakupování (jednání, které se prosadilo pod názvem uvědomělá a odpovědná spotřeba), což bohužel svědčí o narůstajícím rozporu, který existuje mezi teoretickým postojem (1) spotřebitele a jeho každodenní praxí.

2.3 Nemůžeme však ztratit ze zřetele to, že v době velké hospodářské nejistoty je velmi složité trvale zavést do tradiční rovnice cena-produkt (2) takové proměnné, jako je sociální a environmentální dopad, a to tím spíš, když to má dopad na částku, kterou platí spotřebitel. Avšak nemůžeme přehlížet to, že sociálně-hospodářská krize nastala současně se sociálně-environmentální krizí a že není možné se zabývat jednou krizí, aniž bychom brali zřetel na druhou krizi. Jinými slovy, jak tvrdí Jacques Delors, krize hodnot spočívá v tom, že žijeme ve světě, v němž si lze vše koupit. Bude tedy nutné změnit hodnoty.

2.4 V Evropské unii naštěstí máme systém zemědělsko-potravinářské produkce, který je založen na požadavku vysokých zdravotních, environmentálních a sociálních norem a norem týkajících se dobrých životních podmínek zvířat a jenž můžeme definovat jako systém celkové jakosti, což nám nepochybně dodává přidanou hodnotu vůči ostatnímu světu, ale také představuje rizika pro hospodářskou soutěž.

2.5 Řada aspektů, které tvoří celkovou jakost, jsou součástí předpisů či jsou začleněny do metod evropského zemědělsko-potravinářského průmyslu a výrobky a výrobci je tedy již splňují. To však bohužel neplatí pro mnoho výrobků dovážených ze třetích zemí. Tento rozdíl s sebou stále častěji nese větší odchylku mezi cenami zemědělských produktů Evropské unie a třetích zemí, což způsobuje ztrátu konkurenceschopnosti zemědělských výrobků z EU.

2.6 Tato snaha o dosažení jakosti, která je výsledkem dlouhé tradice a intenzivní práce zaměřené na vynikající kvalitu, se však musí – jak k tomu dochází nyní – změnit z hrozby pro konkurenceschopnost na významnou příležitost k rozvoji, a za tímto účelem je nutné uvažovat o nových strategiích, které by vyzdvihly specifické rysy našeho modelu výroby a směřovaly spotřebitele k tomu, aby dávali přednost evropským výrobkům, a kladly důraz především na politiky informování spotřebitelů prostřednictvím široké škály možností a zvláště zajištěním účinných nástrojů vzdělávání a informování spotřebitele (3) pomocí IKT.

2.7 Zároveň bude nutné zvážit nezbytnou podporu, jak technickou, tak finanční, aby se i nadále dosahovalo pokroku ve víceúčelovém zemědělském modelu a zajistila se životaschopnost evropských zemědělských podniků se spravedlivými cenami pro výrobce a zachování stálých a kvalitních pracovních míst, což je zásadní podmínka pro udržení tohoto modelu.

2.8 EHSV rovněž upozorňuje na to, že zlepšení konkurenceschopnosti prostřednictvím politik zaměřených na zemědělskou jakost a na informování spotřebitelů musí být doprovázeno opatřeními, která by obnovila rovnováhu v zemědělsko-potravinářském hodnotovém řetězci, jenž v současnosti podléhá značné cenové deformaci vzhledem ke zneužívání dominantního postavení některými subjekty (4).

3. Spotřebitelé, jakost a sociálně-environmentální aspekty

3.1 EHSV již v minulosti několikrát potvrdil, že usiluje o udržitelný rozvoj jako cestu k environmentálnímu, hospodářskému a sociálnímu rozvoji v Evropské unii. Toto úsilí může posílit již existující evropský model zemědělství a mělo by být přezkoumáno současné pojetí jakosti, v němž převládají hlavně klasické jakostní aspekty, které jsou produktu vlastní (chuť, vzhled, velikost), aby se přešlo k jiným kritériím, souvisejícím s výrobní situací, jako jsou sociální, environmentální a zdravotní aspekty a aspekty týkající se bezpečnosti a dobrých životních podmínek zvířat. Nazveme je „celková jakost“, opírající se o nové ukazatele vynikající kvality.

3.1.1 Jako příklad, který není ani vyčerpávající, ani omezující, navrhujeme ke zvážení různá kritéria či ukazatele (5):

Environmentální dopad: — druhy zavlažování — energetická spotřeba spojená s výrobkem — vzdálenost od místa výroby — druhy balení — nakládání s odpady

Sociální faktory: — dodržování právních předpisů země původu — poměr mezi maloobchodní cenou a nákupní cenou u výrobce — druhy pracovní smlouvy (na dobu určitou/neurčitou) — zaměstnávání zdravotně postižených osob — rovnost mužů a žen

Dobré životní podmínky zvířat: — druhy chovu a ustájení — způsob výživy — systém dopravy — způsob porážky.

3.2 V tomto novém rámci celkové jakosti by se evropské produkty mohly odlišovat od ostatních produkujících zemí, jelikož již v současnosti evropské produkty odpovídají řadě výše uvedených aspektů, což je dáno existencí evropských předpisů a předpisů mnoha členských států samých, které jsou daleko přísnější než předpisy ostatních produkujících zemí. Problém spočívá v tom, že spotřebitel nezná většinu regulovaných aspektů, což znamená, že při rozhodování během nakupování na ně není brán zřetel, zvláště pokud spotřebitel pochybuje o pravdivosti uvedených informací. Z toho důvodu bude třeba vychovávat a informovat spotřebitele za účelem zvyšování poptávky po výrobcích s lepšími metodami.

3.3 Nebyla zmíněna bezpečnost potravin, jelikož se nejedná o pouhé kritérium vynikající kvality, nýbrž naopak o nutný prvek, který zaručuje právo evropských občanů na zdraví. EHSV znovu vyjadřuje údiv nad netečností, s jakou se nadále povoluje dovoz potravin bez úplné zpětné vysledovatelnosti (v důsledku pochybného výkladu potravinářských právních předpisů ze strany Komise a členských států) či potravin zpracovaných pomocí syntetických látek, které jsou v EU zakázané. Jejich uvádění na trh představuje klamání spotřebitelů a nekalou hospodářskou soutěž vůči evropským výrobcům.

4. Možnost zpětného vysledování jako nástroj informování o jakosti

4.1 V současné době se ve světě objevují různé iniciativy (6) umožňující sledovat produkt během celého jeho životního cyklu. Již existují různé zkušenosti s přístupy charakteru jak povinného (např. s hovězím a telecím masem v EU), tak dobrovolného (různé distribuční řetězce nebo iniciativy typu uhlíková stopa).

4.2 EHSV upozorňuje na nové využití (zpočátku dobrovolné) tohoto nástroje v oblasti jakosti prostřednictvím zohlednění různých sociálně-environmentálních aspektů či ukazatelů souvisejících s produktem, a to za účelem usnadnění čitelnosti informací pro spotřebitele. Je zde tedy návrh, aby tento účinný a spolehlivý nástroj, doplněný o příslušné certifikace a kontroly, sloužil k tomu, aby se spotřebitel při nakupování rozhodoval vědomě a měl záruku spolehlivých a pravdivých údajů.

4.3 Bude nezbytné stanovit mechanismy potřebné ke zviditelnění souvisejících ukazatelů, což jsou mechanismy, které mohou zahrnovat vše od klasických informací na etiketách, ať už se jedná o hodnotící stupnici (jako označení energetické účinnosti), logo (ekoznačka, označení původu) či claim (recyklovatelný výrobek), až po využívání IKT.

5. Potenciál informačních a komunikačních technologií v oblasti informování spotřebitele o jakosti zemědělských produktů

5.1 Doposud byla pro spotřebitele hlavním zdrojem informací o produktu etiketa. Uvědomujeme si sice zásadní úlohu etikety pro transparentnost informací, avšak v tomto omezeném prostoru se objevuje stále více dobrovolných či povinných údajů, což může ztěžovat jejich viditelnost a jejich chápání, a to nikoli pouze kvůli nahromadění údajů, ale také z důvodu jejich občasné složitosti (zjevným příkladem jsou kódy na vejcích, na nichž mohou být vytištěny způsob chovu, země původu a identifikační číslo výrobce).

5.2 Pro zemědělské produkty navíc existuje důležité specifikum: jejich časté střídání v obchodech, které je dáno jak sezónností produktů, tak změnami dodavatelů během celého roku, včetně sezony.

5.3 Na druhé straně je už mnoho občanů obeznámeno s informačními a komunikačními technologiemi (IKT), které dosáhly značného pokroku jak z hlediska kapacity předávání a ukládání údajů (např. QR kódy (7), tak z hlediska poklesu pořizovacích nákladů. Pokud jde o informování spotřebitele, je třeba myslet na uzpůsobení stávajících osobních zařízení (např. mobilních telefonů) i na cílené používání zařízení, která se nacházejí v obchodě samém (dotykové LCD monitory), a používání internetu před nákupem a po něm.

5.4 Země jako Itálie již využívají tyto technologie za účelem zlepšení systémů informování spotřebitele a systémů akreditace jakosti produktů:

— trhy nadace „Campagna amica“ ukazují, že cenové rozpětí mezi výrobou a spotřebou obsahuje značné marže, jež je možné využít k tomu, aby byly domácnostem zaručeny výhodné ceny a podpořily se příjmy zemědělců;

— nástroj „Tac salva mozzarella“ je prvním systémem pro analýzu umožňujícím zjistit, zda byl sýr mozzarella skutečně vyroben z čerstvého mléka či naopak ze starého sraženého chlazeného či zmrazeného mléka. Nové technologie představují konkrétní nástroj pro ochranu chovatelů a spotřebitelů před falšováním potravin.

5.5 Na základě těchto údajů EHSV navrhuje, aby byly prozkoumány možnosti IKT za účelem zlepšení informovanosti spotřebitele, zvláště ty, které by mohly být užitečné při nakupování samém, jelikož spotřebitel se většinou rozhodne ve chvíli, kdy se nachází v daném oddělení obchodu.

6. Označování a nové ukazatele vynikající kvality

6.1 Rozšíření ekoznačky EU („evropské květiny“) na potraviny

6.1.1 Evropská značka je symbolem označujícím environmentální kvalitu. Výchozí bod pro stanovení kritérií environmentální kvality, jež musí splňovat zboží nebo služba s ekoznačkou EU, spočívá v analýze životního cyklu, aby bylo zajištěno, že produkt odpovídá environmentálním požadavkům během celé své životnosti.

6.1.2 Jakmile bude provedena studie naplánovaná Komisí (8) (do 31. prosince 2011), EHSV se vyjádří k výsledku, přičemž zohlední dva aspekty:

— zařazení nové značky na etikety na potravinách, které již obsahují příliš mnoho informací;

— možnost záměny pojmů s etiketou určenou pro biopotraviny (nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů).

6.1.3 Pozitivní by bylo, kdyby spotřebitel znal symbol z jiných výrobků, kde se s ním již setkal, a kdyby byla kritéria širší než ta, která se používají v ekologické výrobě.

6.1.4 EHSV navrhuje Komisi, aby se v rámci studie, která má být uskutečněna, analyzovala možnost zohlednit v případě potravin socioekonomická kritéria (jako jsou dobré životní podmínky zvířat, rovnost příležitostí atd.) jakožto pilotní projekt pro celý systém, aniž by byl překročen rámec stanovený nařízením (ES) č. 1980/2000, které reguluje ekoznačku.

6.2 Zahrnutí environmentálních a sociálních kritérií do jednotlivých stávajících jakostních norem

6.2.1 Je známo a EHSV o tom již několikrát pojednával, že existuje řada systémů jakosti zemědělských produktů EU a množství etiket a certifikací soukromého charakteru, které mají mimo jiné tyto společné cíle:

— zaručit bezpečnost a jakost produktů pro konečného spotřebitele;

— poskytnout větší přidanou hodnotu produktům s cílem zvýšit konkurenceschopnost jednotlivých subjektů trhu (výrobců, zpracovatelů a prodejců).

6.2.2 Vzhledem k velké různorodosti referencí veřejného či soukromého sektoru, které v současnosti existují v rámci působení Evropské unie, jsou jmenované cíle značně roztříštěné a mohou vést k opačným výsledkům než k těm, o něž se původně usilovalo. Důsledkem může být:

— zmatečnost pro spotřebitele z důvodu neznalosti různých systémů;

— nedůvěra spotřebitelů vůči etiketám nebo certifikacím;

— neshody mezi výrobci zapojenými do systému certifikace nebo označování a těmi, kteří do něj zapojeni nejsou; mohou dokonce vzniknout neshody mezi výrobci používajícími různé systémy certifikace nebo označování;

— zbavení ochrany certifikovaných místních produktů (na evropské úrovni) vůči třetím zemím.

6.2.3 V této souvislosti by bylo užitečné, aby EU stimulovala opatření zaměřená na zjednodušení a snížení počtu systémů jakosti zemědělských produktů v EU.

6.2.4 EHSV navrhuje Komisi, aby při tomto sjednocování systémů nebo kritérií podpořila zahrnutí environmentálních a sociálních kritérií (či jejich změnu) do následujících stávajících systémů certifikace: etiketa ekologického zemědělství, chráněné označení původu, chráněné zeměpisné označení, zaručená tradiční specialita atd., přičemž by měly být zohledněny jako minimální požadavky, jež musí být splněny.

6.2.5 V některých případech obchodních norem by bylo rovněž vhodné zohlednit tyto ukazatele vynikající kvality, zvláště v těch normách, které se částečně přebírají (jako např. možné dobrovolné údaje vyhrazené pro „horské“ produkty či produkty „s nízkými emisemi uhlíku“ (9).

6.2.6 V oblasti soukromých certifikací by bylo vhodné, aby EU stanovila minimální limity – včetně environmentálních a sociálních ukazatelů –, které by musely dodržovat všechny normy, a podpořila harmonizaci a sjednocení různých druhů certifikací. Příkladem by mohla sloužit norma COSMOS (http://www.cosmos-standard.org), kterou přijaly různé certifikační orgány v Evropě s cílem stanovit společnou referenci pro certifikaci přírodních a ekologických kosmetických výrobků, jež by vycházela z jednoduchých pravidel respektujících zásadu prevence a bezpečnosti na všech úrovních výroby, od získání suroviny až po konečný produkt. Tuto certifikaci bude možné používat od dubna 2010.

6.3 Vytvoření nového dobrovolného systému certifikace zohledňujícího sociální a environmentální aspekty

6.3.1 Jedná se o propagaci nového systému certifikace vynikající kvality, který by zohledňoval sociální a environmentální aspekty, zaručoval minimální dopady zemědělských produktů na životní prostředí během celého jejich životního cyklu a rovněž splnění takových sociálních požadavků, jako jsou zásady rovnosti, spravedlivého odměňování či rovnováha v hodnotovém řetězci.

6.3.2 Tento systém by přinesl zařazení nových informací na etiketu, ale označoval by produkty (nebo výrobce), které by se od ostatních vyznačovaly příkladným sociálním a environmentálním jednáním. V současnosti zkoumají vytvoření těchto systémů různé organizace, a to jak z veřejného, tak ze soukromého sektoru.

6.3.3 Rozvoj nového systému by musel splňovat požadavky stanovené souborem norem ISO 1402X, z nichž jsou nejdůležitější ty, které kladou důraz na přesnost, ověřitelnost, relevantnost a pravdivost. Ve fázi jeho vytváření bude třeba zvážit různé řídící aspekty systému:

— zda má být kvalitativní (logo či jiný hodnotící systém), či kvantitativní (seznam ukazatelů s jejich hodnotami);

— zda se jedná o vlastní prohlášení či zda je povinná certifikace;

— zda je splnění ukazatelů povinné (ANO/NE), zda ukazatele podléhají systému bodování, či jsou smíšené;

— jak zajistit transparentnost systému.

7. Propagace evropských produktů (evropská jakost)

7.1 Ačkoli se Výbor vyjádřil proti používání značky „Požadavky EU“ (NAT 413 (10), je nezbytné propagovat hodnoty jakosti (rozšířené o aspekty týkající se životního prostředí) evropských zemědělských produktů pro zlepšení jejich pozice vůči produktům třetích zemí.

7.2 EHSV žádá Komisi, aby podpořila specifické komunikační nástroje pro zemědělsko-potravinářské odvětví, které by kladly důraz na jakostní hodnoty evropských produktů na základě dohody se zainteresovanými stranami. V tomto směru a ovšem s jistými rozdíly již existují v jiných odvětvích identifikační prvky, které napomáhají spotřebiteli rozpoznat kvalitní výrobky, jako je značka energetické účinnosti (označení a klasifikace výrobků podle energetické účinnosti, které přiměly výrobce k tomu, aby se přiklonili k účinnějším výrobkům) či označení (dodržování bezpečnostních norem pro prodej výrobků v Evropě, jež stanovují, že zboží dovážené ze třetích zemí musí splňovat evropské normy).

7.3 Je rovněž nezbytné pokročit v informování o této jakosti (jejíž dodržování je převážně povinné) prostřednictvím informačních kampaní s použitím průrazného hesla či sloganu spolu s několika hlavními charakteristikami jakosti produktu. Tyto kampaně mohou být zaměřené obecně (např. na ekologické produkty a bioprodukty), či specificky na jeden produkt či skupinu produktů.

8. Směrem ke sjednocení opatření (integrovaná výrobková politika)

8.1 Již v zelené knize ze 7. února 2001 o integrované výrobkové politice se pojednává o sjednocení opatření za účelem podpory produktů šetrných k životnímu prostředí, a to s použitím všech nástrojů, které má administrativa k dispozici, od nákupu přes diferencované zdanění až po informování. Ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o akčním plánu pro udržitelnou spotřebu a výrobu a udržitelnou průmyslovou politiku se znovu pojednává o témže tématu, ale se zvláštním zřetelem na průmyslové výrobky, avšak produkty zemědělského původu zde nejsou téměř zmíněny.

8.2 Kromě jiných aspektů by bylo třeba prohloubit potenciál, který představují veřejné zakázky (v současnosti se soustřeďují pouze na koncepty ekologického nebo integrovaného zemědělství a dobrých životních podmínek zvířat), pobídky pro odpovědnou výrobu (v podobě dotování sociálně šetrných výrobků či výrobků šetrných k životnímu prostředí) nebo informování spotřebitele. V této souvislosti je velice důležité zdůraznit nezbytné zohlednění ukazatelů vynikající kvality jako reference pro kvalitní produkt. V současnosti však mnoho spotřebitelů dosud spojuje pojem jakosti s produkty, které dobře vypadají, nebo s dalšími charakteristikami, které jsou produktu vlastní. Také existují spotřebitelé, kteří směšují produkt pocházející z ekologického zemědělství s produktem vynikajícím v sociální a environmentální oblasti, což ve všech případech není samozřejmé.

8.3 Pouze vzájemným působením těchto prvků, pokud se nabídka protne s poptávkou, bude možné překonat rozpor mezi etickým postojem a skutečným chováním, což platí jak pro spotřebitele, tak pro výrobce a distributory.

8.4 Na závěr EHSV navrhuje, aby byla provedena analýza dopadu, která by umožnila zjistit výhody a nevýhody zavedení navržených opatření do zemědělského modelu Společenství.

V Bruselu dne 28. dubna 2010. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) V průzkumu Eurobarometru z července 2009 se uvádí, že čtyři z pěti evropských občanů prohlašují, že při nakupování zboží berou zřetel na dopady na životní prostředí a jsou zastánci toho, aby byla uplatňována opatření ke zlepšení environmentálního působení výrobků.

(2) Rozhodnutí koupit jistý výrobek je také ovlivněno prvky, které jsou vlastní výrobku, jako je vzhled, prestiž, nutriční vlastnosti atd., a prvky, které jsou vlastní spotřebiteli, jako časové možnosti spotřebitele, jeho vzdálenost atd.

(3) Rozumí se v široké perspektivě, tedy včetně potenciálních spotřebitelů, jako jsou žáci ve školách, s rozšířením využívání nástrojů k výchově spotřebitelů i na tuto oblast.

(4) Sdělení KOM(2009) 591 v konečném znění „Lepší fungování potravinového řetězce v Evropě“.

(5) Tento seznam slouží pouze jako příklad, který umožňuje vysvětlit různé druhy ukazatelů pro jednotlivé aspekty celkové jakosti. Bude třeba stanovit specifické ukazatele podle druhu produktu a míry jeho zpracování.

(6) www.tracefood.org nebo www.foodtraceability.eu.

(7) QR kód (Quick Reference) je „čárový kód“ či dvourozměrný kód, který uchovává údaje a umožňuje pomocí mobilního zařízení s kamerou či webovou kamerou přečíst kód a ukázat údaje, jež obsahuje.

(8) Jak je uvedeno v článku 6 konceptu návrhu revize nařízení o ekoznačce EU (legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 2. dubna 2009 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o systému ekoznačky Společenství (KOM(2008)0401 – C6-0279/2008 – 2008/0152(COD)).

(9) Sdělení KOM(2009) 234 v konečném znění o politice jakosti zemědělských produktů.

(10) Úř. věst. C 218, 11.9.2009.