Usnesení Evropského parlamentu o vykořisťování dětí v rozvojových zemích se zvláštním důrazem na práci dětí (2005/2004(INI))



Úřední věstník 157 E , 06/07/2006 S. 0084 - 0091



P6_TA(2005)0271 Akční plán Evropské unie na podporu ekotechnologií Usnesení Evropského parlamentu o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu "Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie" (2004/2131(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané "Podpora technologií pro udržitelný rozvoj: Akční plán Evropské unie pro ekologické technologie" (KOM(2004)0038), - s ohledem na články 6 a 174 Smlouvy o založení ES, Cardiffský proces (závěry Evropské rady z Cardiffu, 15.- 16. června 1998) a Strategii pro udržitelný rozvoj (závěry Evropské rady z Göteborgu, 15.- 16. června 2001), - s ohledem na Lisabonskou strategii (závěry Evropské rady z Barcelony, 15.- 16. března 2002), - s ohledem na Světový summit o trvale udržitelném rozvoji a prováděcí plán z Johannesburgu (2002), - s ohledem na závěry přijaté pod názvem "Čistota, inteligence a konkurenceschopnost: možnosti ekologicky účinných inovací v rámci lisabonského procesu" (závěry Rady pro životní prostředí ze dne 14. října 2004), - s ohledem na Šestý akční plán Společenství pro životní prostředí [1], - s ohledem na Pátý [2] a Šestý [3] rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace, - s ohledem na své usnesení ze dne 21. dubna 2004 o sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu s názvem "Integrovaná produktová politika - ekologické myšlení zaměřené na životní cyklus" [4]; - s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny [5], - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o podílu obnovitelných zdrojů energie v EU (KOM(2004)0366), - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané "Budování naší společné budoucnosti - politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie 2007-2013" (KOM(2004)0101), - s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o začlenění hledisek životního prostředí do evropské normalizace (KOM(2004)0130), - s ohledem na pracovní dokument Komise nazvaný "Příručka pro ekologické zadávání veřejných zakázek" (SEC(2004)1050) - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a na stanovisko Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku (A6-0141/2005), A. vzhledem k tomu, že udržitelný rozvoj - rozvoj, který vychází z potřeb současnosti, aniž by ohrožoval uspokojování potřeb budoucích generací - je jednoznačným cílem Evropské unie, B. vzhledem k tomu, že podle závěrů Evropské rady z Göteborgu se udržitelný rozvoj opírá o tři pilíře, jmenovitě o ochranu životního prostředí, hospodářský rozvoj a sociální soudržnost, C. vzhledem k tomu, že udržitelného rozvoje nelze dosáhnout, pokud nebudou vyvinuty nové ekologické technologie a inovace, D. vzhledem k tomu, že pokud má Lisabonská strategie - jejímž cílem je učinit Evropskou unii nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější ekonomikou světa založenou na znalostech, schopnou udržitelného hospodářského růstu s více a lepšími pracovními příležitostmi a vyšší sociální soudržností - zajistit udržitelný rozvoj, musí mít politiky v oblasti hospodářství, sociálních věcí a životního prostředí cíle, které jsou vzájemně slučitelné a které mohou vést k vyššímu hospodářskému růstu, E. vzhledem k tomu, že v této souvislosti je velmi důležité rozvíjet a využívat pozitivní součinnosti mezi ochranou životního prostředí a konkurenceschopností a odstranit vazbu mezi hospodářských růstem a zhoršováním stavu životního prostředí; a vzhledem k tomu, že ekologické technologie (technologie, jejichž užívání má významně menší celkově negativní dopady na životní prostředí než jejich alternativy) jsou významným prostředkem k dosažení tohoto cíle, F. vzhledem k tomu, že proces uvádění inovací na trh (výzkum, vývoj produktů, výroba, uvedení na trh) bude urychlen, pouze pokud bude dostatečná poptávka po ekologických technologiích, G. vzhledem k tomu, že Evropská unie musí mít v oblasti životního prostředí takovou politiku, která bude dostatečně ambiciózní, aby vytvořila poptávku po ekologických technologiích, bude mít zřetelné a ambiciózní ekologické cíle, dohodnuté ekologické ukazatele pro měření ekologické zátěže, která bude internalizovat (externí) náklady životního prostředí a odměňovat ty, kteří jsou v čele, a nikoli ty, kteří zaostávají, H. vzhledem k tomu, že významnou roli hraje spotřebitelská poptávka po ekologických technologiích; vzhledem k tomu, že společnost v širokém slova smyslu musí nicméně převzít převážný díl odpovědnosti za vytváření odpovídajících prostředí pro urychlené rozvíjení těchto technologií, I. vzhledem k tomu, že Akční plán Komise pro ekologické technologie (ETAP) nezahrnuje vhodné mechanismy pro šíření znalostí, transfery technologií, inovace a vývoj; J. vzhledem k tomu, že finanční podpora není důležitá pouze pro výzkum a vývoj, ale také pro vývoj výrobků určených pro trh, a je tedy třeba zvýšit úsilí při řešení problémů spojených s rizikovým kapitálem, K. vzhledem k tomu, že politiky v rámci Evropské unie musí být koherentní a směřovat ke stejným cílům; při přípravě rozpočtu a při práci na návrhu Sedmého rámcového programu výzkumu je tedy třeba vzít v potaz technologická řešení určená k podpoře udržitelnosti; strukturální fondy a Fond soudržnosti je třeba využívat způsobem, který bude příznivý pro vývoj ekologických technologií; L. vzhledem k tomu, že udržitelný rozvoj vyžaduje globální řešení a Evropská unie tedy musí zajistit, aby vnitřní a vnější politiky byly navzájem v souladu, a to nikoli pouze v kontextu dvoustranné spolupráce a exportních úvěrů, ale také ve vztahu k vývoji v rámci OSN, WTO, OECD a Světové banky, Zvyšování poptávky po ekologických technologiích 1. vítá toto sdělení jako užitečný základ pro diskusi a přípravu konkrétnějších návrhů na stimulaci ekologických technologií, nicméně si přeje, aby byl kladen větší důraz na rozvoj poptávky po těchto technologiích; žádá, aby byl roztříštěný přístup k politice v oblasti životního prostředí a udržitelnému rozvoji obecně a k ETAP konkrétně nahrazen systematičtěji založeným přístupem k politice v oblasti životního prostředí pojetím, které zohlední spotřební cyklus v souladu s rámcem integrované produktové politiky (IPP), v níž je velká pozornost věnována inovacím a vývoji ekologicky nezávadných technologií, a konečně zdůrazňuje nutnost koordinace mezi EU a členskými státy; 2. pokládá za důležité posilovat ekologický rozměr strategie EU v oblasti konkurenceschopnosti; poukazuje na to, že při revizi Lisabonské strategie je zapotřebí chápat stav životního prostředí a zlepšení v oblasti zaměstnanosti jako příležitost otevírající cestu k dosažení cíle vybudovat nejkonkurenceschopnější ekonomiku světa založenou na znalostech; pokládá v této souvislosti vývoj a zavádění ekologických technologií za věc rozhodujícího významu; 3. poukazuje na potenciál zaměstnanosti a růstu v oblasti ekologických technologií, ve kterém může být vytvořeno mnoho nových podnikatelských příležitostí a z nich plynoucích nových pracovních míst, zvláště pokud jde o malé a střední podniky, což by mohlo být rozhodujícím příspěvkem k dosažení cílů lisabonského procesu; 4. vyzdvihuje skutečnost, že přeje-li si EU naplnit cíle Lisabonské strategie, musí těsněji spolupracovat s malými a středními podniky; vyslovuje politování nad tím, že se nepodařilo začlenit vhodným způsobem malé a střední podniky do ETAP; 5. vybízí Komisi, aby identifikovala faktory, které v současnosti nejvíce zatěžují životní prostředí, a poté u jednotlivých průmyslových odvětví zvážila, jaké technologické inovace jsou potřebné k řešení těchto roblémů; navrhuje, aby Komise při této práci přihlédla k následujícím otázkám: a. Jaké problémy je třeba řešit? b. Jaké překážky brání vyřešení vymezených problémů? c. Jaký je cíl Unie ve vztahu k těmto problémům? d. Jakým postupem byla stanovena hierarchie kroků/cílů? e. Jaké cíle byly stanoveny pro jednotlivé oblasti? f. Jaké existují politické alternativy pro omezování překážek a ve vztahu ke kterým technologiím lze nejlépe různé politické alternativy využít? g. Jaká jsou pro a proti těchto alternativ a jaké politiky je třeba zavést? h. Jaké financování je k dispozici pro jednotlivé stanovené kroky? i. Jaká povinná opatření budou učiněna a v jakých termínech? 6. uznává úlohu environmentálních politik jako hnací síly inovací v prostředí tržních ekonomik, kde jsou inovace pobízeny vysoce náročnými požadavky; odkazuje na skutečnost, že přísné ekologické normy dovedly EU do čela mnoha růstových odvětví, a zdůrazňuje, že EU by měla vynakládat úsilí k tomu, aby si udržela vůdčí postavení na trhu nových technologií a koncepčních inovací; vyzývá tedy Komisi, aby s ohledem na očekávaný vývoj v oblasti environmentálních technologií dále vyvíjela metody a varianty; 7. zdůrazňuje, že cílem právních předpisů EU v oblasti životního prostředí je trvalé zlepšování stavu životního prostředí a dosažení nejvyšší možné úrovně jeho ochrany; má za to, že předpisy by se měly opírat o nejlepší dostupnou technologii a že musí být nejen ambiciózní, ale také ucelené a předvídatelné, aby vytvářely náležitou, tržní poptávku po nových ekologických technologiích ve výrobě i v podnicích; poukazuje na to, že směrnice o minimálních požadavcích na ekologicky šetrné konstrukční řešení je jednou z ukázek toho, jak lze vytvořit rámec pro významná zdokonalení konstrukce a zlepšení ekologických parametrů výrobků; 8. vybízí Komisi, aby stanovila ambiciózní cíl, pokud jde o podíl EU na globálním trhu ekologických technologií; má za to, že během deseti let by měla EU dosáhnout tržního podílu nejméně 50 %; zdůrazňuje, že trh pro ekologické zboží a služby rychle roste a že společnosti v EU by měly na tomto trhu i nadále hrát důležitou roli a využívat výhody vedoucího hráče; 9. vítá myšlenku dohodnout se na ambiciózních výkonnostních cílech ve vztahu ke všem druhům výroby, služeb a vývoje produktů, zejména v prioritních oblastech uvedených v Šestém akčním programu pro životní prostředí; zdůrazňuje, že takové cíle budou pomáhat evropskému průmyslu zvýšit jeho konkurenceschopnost a vytvořit více pracovních příležitostí a současně vyústí ve snížení zátěže pro životní prostředí; vybízí Komisi, aby v blízké budoucnosti sestavila první přehled výkonnostních cílů řídících se přístupem životního cyklu výrobků, které budou uskutečňovány buď prostřednictvím závazných minimálních požadavků, nebo prostřednictvím dobrovolných dohod tam, kde vedou k dosažení cílů politiky rychleji nebo s nižšími náklady než prostřednictvím závazných norem; 10. lituje, že sdělení neobsahuje poprvé sestavený přehled promyšleně formulovaných cílů v klíčových oblastech životního prostředí; vybízí Komisi, aby do nových právních předpisů a návrhů změn stávajících právních předpisů zapracovala ambiciózní ekologické cíle; zastává názor, že tyto cíle by se měly opírat o nejlepší dostupnou technologii a měly by být pravidelně aktualizovány s ohledem na technický pokrok tak, aby byly silným a trvalým zdrojem podnětů pro inovace v průmyslu; 11. vybízí Komisi, aby uložila členským státům vytvořit programy pro splnění požadavků formulovaných v plánu ETAP, jež musí zahrnovat termíny odpovídající termínům stanoveným v plánu ETAP a musí mít vazbu na ekologické cíle, aby tak byly nejvýznamnější cíle propojeny a vyhodnocovány na úrovni členského státu i EU a byly pro ně stanoveny pevné termíny; 12. vybízí Komisi, aby podporovala průmysl v rámci probíhající integrované produktové politiky a aby přehodnotila tradiční podnikatelské modely ve snaze napomoci vývoji integrovanějších a systematičtějších postupů, a přitom věnovala zvláštní pozornost příležitostem, které poskytuje seskupování různých produkčních činností, při němž je možné používat zbytkové materiály z jednoho výrobního procesu jako vstupy do výrobních procesů dalších, například využitím komunálního odpadu vytvářet energetické úspory, které mají pozitivní přínos pro hospodářství i životní prostředí; 13. vyzdvihuje skutečnost, že účinnost z hlediska nákladů a materiálu sníží náklady průmyslu i domácností, uvolní zdroje pro další investice a povede ke snížení závislosti ekonomiky EU na omezených zdrojích a značně kolísavých trzích surovin; naléhavě proto vybízí Komisi, aby navrhla právní předpisy k minimalizaci využívání obnovitelných i neobnovitelných přírodních zdrojů; 14. zdůrazňuje, že pokud má EU dosáhnout udržitelného růstu, musí být zavádění ekologických technologií spojeno se zvyšováním účinnosti zdrojů a se změnou přístupu spotřebitelů; 15. vybízí Komisi, aby napomohla vývoji metod a ukazatelů pro měření zátěže různých produktů, služeb a postupů pro životní prostředí, aby tak všem činitelům poskytla dostatek informací pro rozhodování; vyzývá Komisi a členské státy, aby zahájily v celé EU kampaň postavenou na těchto údajích o důsledcích pro životní prostředí, která by podněcovala spotřebitele k tomu, aby požadovali ekologicky nezávadné technologie; 16. konstatuje, že proces internalizace externích nákladů (pro životní prostředí) pokračuje velmi pomalým tempem, a poukazuje na to, že pokud se podaří nalézt řešení tohoto problému na úrovni Společenství (daně, daňové úlevy, státní podpory, obchod s emisemi, uživatelské poplatky a poplatky za znečišťování atd.), značně se zvýší poptávka po ekologických technologiích; 17. vítá směrnici Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, která je krůčkem správným směrem, zdůrazňuje však, že je v této oblasti třeba učinit více; nabádá Komisi, Radu a členské státy, aby zaujaly progresivní postoj při navrhování a přijímání nových iniciativ k posílení energetické účinnosti na straně poptávky a na podporu odvětví obnovitelných zdrojů energie a prosazovaly šíření kogenerační výroby energie a energeticky účinného využívání biomasy, a to rovněž s ohledem na dopravu a na bydlení a výstavbu; 18. vybízí Komisi, aby si stanovila ambiciózní cíl v oblasti veřejných zakázek: jako obecné pravidlo by měla být součástí zadávání všech veřejných zakázek ekologická kritéria a členské státy měly za úkol vypracovat do roku 2007 standardizované pokyny pro nejvýznamnější produkty a služby a rovněž poskytovat zadavatelům veřejných zakázek proškolení k těmto pokynům; zdůrazňuje, že by systém vyhodnocování ekologických technologií mohl být hlavním nástrojem podpory využívání ekologických veřejných zakázek; 19. vítá práci, kterou Komise vykonala při přípravě příručky zadávání veřejných zakázek v oblasti životního prostředí, a těší se na hodnocení jejích výsledků, které ukáže, zda by bylo prospěšné mít závaznější pravidla; schvaluje doporučení ve zprávě Wima Koka, podle nichž by vnitrostátní orgány a místní samosprávy měly sestavovat akční plány zadávání veřejných zakázek zohledňujících životní prostředí; Vytvoření spravedlivého a konkurenceschopného trhu pro ekologické technologie 20. klade důraz na důležitost rozpoznávání a odstraňování překážek, které zpomalují širší užívání ekologických technologií; proto vybízí Evropskou agenturu pro životní prostředí, aby provedla analýzu, do jaké míry pravidla Společenství působí jako brzda využívání a šíření ekologických technologií, a žádá Komisi, aby poté vypracovala konkrétní akční plán na odstranění zjištěných překážek, včetně časového plánu; v této souvislosti naléhá na Komisi, aby připravila návrh zprávy o případech nejlepší praxe, které již napomohly využívání ekologických technologií mimo EU, například v Japonsku; 21. vybízí Komisi, aby učinila nejvyšší prioritou vytvoření "správných tržních podmínek" pro ekologické technologie, především prostřednictvím rozhodnutí na úrovni Společenství, např. uplatňováním principu "platí ten, kdo znečišťuje", a tak zabezpečila, aby byly odměňovány společnosti, které nabízejí čisté technologie; 22. vybízí Komisi a členské státy, aby urychlily opatření k omezení státních podpor s negativních dopadem na životní prostředí a v konečném důsledku je zcela zrušily; poukazuje na to, že tyto podpory mají často značný rozsah; vybízí Evropskou agenturu pro životní prostředí, aby sestavila seznam státních podpor, které přímo či nepřímo podporují výrobu a spotřebu znečišťující životní prostředí, čímž vytvářejí nekalou konkurenci pro čistější technologie; 23. poukazuje na to, že rozvoj ekologických technologií, zejména v oblasti energetiky, brzdily významné státní podpory EU fosilním palivům a jaderné energii ve Společenství; je pevně přesvědčen, že vnější náklady by měly být zahrnuty do ceny energie z různých zdrojů, a že by tato zásada měla být základem pro přehodnocení pokynů EU pro poskytování státní podpory, které má proběhnout koncem roku 2005; poukazuje také na to, že ekologické daně jsou důležitým nástrojem narovnání cen energie; 24. domnívá se, že v zájmu zabezpečení hladkého fungování vnitřního trhu je nejlepší přijmout opatření na úrovni Společenství, a vybízí Komisi, aby navrhla ambiciózní iniciativy k zajištění toho, aby ekologické náklady na spotřebu energie byly zpoplatňovány formou daní, pokud se ukáže, že metoda otevřené koordinace nepřináší odpovídající výsledky; 25. je znepokojen nedostatečným využíváním již dostupných ekologických technologických řešení; vítá iniciativy k posilování nástrojů financování investic do energetické efektivnosti a materiálové efektivnosti a vybízí k tomu, aby se podpora veřejných investic stala všeobecnou podmínkou při výběru výrobních metod šetrných k životnímu prostředí; nadále naléhavě vyzývá Evropskou investiční banku (EIB) a Evropskou banku pro obnovu a rozvoj (EBRD), aby zvýšily rozsah financování projektů, jejichž součástí jsou ekologické inovace a technologie, zvláště projektů malých a středních podniků; Uspokojení poptávky po ekologických technologiích 26. vyzdvihuje význam dostatečného financování výzkumu a připomíná dohodu dosaženou v Barceloně v roce 2002 o zvýšení výdajů na výzkum a vývoj v Evropské unii, aby se do roku 2010 přiblížily úrovni 3% hrubého domácího produktu; vítá iniciativy ke zvýšení financování a ke koordinaci činnosti v této oblasti; 27. zdůrazňuje, že ze Sedmého rámcového programu výzkumu musí být financovány ekologické technologie; vybízí Komisi, aby v návrzích příštího rámcového programu výzkumu zformulovala strategický program výzkumu podle jednotlivých hospodářských sektorů, a to po konzultacích se všemi zúčastněnými stranami (výrobci, ekologické organizace, vysoké školy, výzkumné instituce a spotřebitelé); 28. poukazuje na to, že je třeba podporovat modely QSAR (quantitative structure activity relationship) s cílem nalézt náhrady za určité druhy výzkumu, jejichž součástí jsou pokusy a testování na zvířatech; 29. je přesvědčen o tom, že má-li se prosazovat udržitelný rozvoj, je rovněž třeba podporovat výzkum a inovace technologií ochrany a obnovy přírodních, kulturních a historických zdrojů; 30. vítá podporu platforem ekologických technologií; trvá však na tom, že je třeba, aby tyto platformy byly otevřené všem účastníkům za rovných podmínek, pokud jde o účast v nich a o přístup k informacím; zdůrazňuje, že úspěšnost těchto platforem závisí na spolupráci a spolufinancování ze strany průmyslu; připomíná, že technologické platformy jsou třeba nejen ve stávajících silných průmyslových sektorech, ale i jinde; domnívá se, že je mimořádně důležité, aby tyto platformy působily v interakci s národními programy výzkumu a technologického rozvoje; 31. vybízí Komisi, aby podporovala konkrétní technologická opatření sloužící k překonávání vzdáleností, které oddělují výzkumné aktivity od ukázkových projektů a jejich uvedení na trh, a aby kladla zvýšený důraz na utváření trhu, programy šíření výsledků a také na specifikaci nástrojů použitelných pro utváření trhu pro ekologické technologie; 32. vyzdvihuje význam využívání ekologicky účinných informačních a výpočetních technologií jako nástroje snižování zátěže pro životní prostředí (dematerializace), a vyzývá členské státy, aby tento přístup podporovaly a prosazovaly; 33. podporuje různé návrhy na šíření současných technologií, například vytvoření katalogu EU, který by obsahoval stávající soupisy nebo databáze ekologických technologií, technologických platforem atd.; 34. vyjadřuje politování nad tím, že se Komisi nezdařilo do této iniciativy zapojit Evropský patentový úřad, a vybízí k zavedení povinného zveřejňování výsledků výzkumu ekologických technologií, financovaného z veřejných prostředků; Koherence vnitřních i vnějších politik 35. vyzývá Komisi, aby vypracovala hodnocení vnitřních a vnějších účinků politik Evropské unie z pohledu udržitelného rozvoje, aby nedošlo k ohrožení cílů Evropské unie; poukazuje na to, že ETAP musí být koordinován se stávajícími iniciativami, a zdůrazňuje, že je důležité zavádět již schválené nástroje, např. Cardiffský proces, v rámci termínů stanovených v Kokově zprávě; 36. vyzdvihuje význam využívání strukturálních fondů a Fondu soudržnosti způsobem, který je v souladu s cíli udržitelného rozvoje a který podporuje zejména investice do ekologických technologií; vybízí k používání těchto zdrojů k integraci ekologických technologií, když je na konci své běžné životnosti nahrazován základní kapitál; 37. zdůrazňuje význam začlenění ekologických inovací do všech budoucích finančních nástrojů Společenství a domnívá se, že je zásadní, aby financování ekologických technologií bylo jedním z ústředních prvků připravovaného návrhu Programu pro konkurenceschopnost a inovace; 38. zdůrazňuje, že udržitelný rozvoj vyžaduje globální řešení, a vítá veškeré iniciativy k šíření a podpoře ekologických technologií v rozvojových zemích; zastává názor, že musí být zabráněno vývozu zastaralých technologií, které znečišťují životní prostředí, do třetích zemí; poukazuje na to, že Evropská unie by měla zaujmout při transferu technologií vůdčí úlohu, a vyzývá členské státy k tomu, aby vybízela veřejný sektor, soukromý sektor a mezinárodní finanční instituce k šíření a rozvoji ekologických technologií a k tomu, aby ve své úvěrové činnosti upřednostňovaly ekologické technologie a zároveň odmítaly finanční podporu zastaralých technologií, které znečišťují životní prostředí; vítá nedávno přijaté doporučení OECD o společných přístupech k životnímu prostředí a exportních úvěrech s veřejnou podporou; 39. vybízí Komisi k tomu, aby do jednání o mezinárodním obchodu vnesla otázky životního prostředí, a zdůrazňuje, že při uplatňování pravidel mezinárodního obchodu je třeba brát ohled na hlediska životního prostředí; 40. poukazuje na to, že příčinou regionálních konfliktů rozvojového světa bývá často nedostatek zdrojů; zastává stanovisko, že jako jeden z nástrojů předcházení konfliktům by mohly sloužit i transfery ekologických technologií EU; 41. zdůrazňuje, že je třeba podporovat technologie, které umožní předcházet přírodním katastrofám a činnostem, které mohou způsobit zánik či poškození zdrojů, nebo představují rizika pro veřejnost; * * * 42. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, EIB, EBRD a vládám a parlamentům členských států. [1] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o Šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí (Úř. věst. L 242, 10.9.2002, s. 1). [2] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 182/1999/ES ze dne 22. prosince 1998 o pátém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace (1998-2002) (Úř. věst. L 26, 1.2.1999, s. 1). [3] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1513/2002/ES ze dne 27. června 2002 o šestém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace přispívajícím k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002-2006)(Úř. věst. L 232, 29.8.2002, s. 1). [4] Úř. věst. C 104 E, 30.4.2004, s. 725. [5] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 100). --------------------------------------------------