EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 15.12.2021 COM(2021) 803 final 2021/0425(COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o společných pravidlech pro vnitřní trh s plyny z obnovitelných zdrojů, se zemním plynem a s vodíkem {SEC(2021) 431 final} - {SWD(2021) 455 final} - {SWD(2021) 456 final} - {SWD(2021) 457 final} - {SWD(2021) 458 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu 1.1 Úvod Evropská unie si stanovila ambiciózní cíl, stát se do roku 2050 prvním kontinentem, který bude klimaticky neutrální. Členské státy a Evropský parlament se proto v evropském právním rámci pro klima dohodly, že do roku 2030 sníží emise skleníkových plynů přinejmenším o 55 %. Aby bylo možné dosáhnout těchto cílů a zároveň přispívat ke konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti, je třeba provést systémovou změnu energetického systému: musíme snížit využívání fosilních paliv, včetně fosilního plynu, a více využívat obnovitelné zdroje. Musíme dnes proto navrhnout koncepci ambiciózního přechodu odvětví plynu na nízkouhlíkové a obnovitelné plyny. V současné době představuje fosilní plyn přibližně 95 % plynných paliv, které se v EU spotřebují. Plynná paliva dnes představují zhruba 22 % celkové spotřeby energie v EU (včetně přibližně 20 % výroby elektřiny v EU a 39 % výroby tepla). Podle relevantních scénářů, které byly použity v posouzení dopadů plánu na dosažení cílů v oblasti klimatu, by měl v roce 2050 podíl plynných paliv na celkové spotřebě energie v EU činit zhruba 20 %. Do roku 2050 budou plynná paliva hrát ve skladbě zdrojů energie významnou roli, což povede k nutnosti dekarbonizovat odvětví plynu prostřednictvím do budoucna zaměřené koncepce konkurenceschopných dekarbonizovaných trhů s plynem. Bioplyn, biometan, obnovitelný a nízkouhlíkový vodík a syntetický metan (všechny společně obnovitelné a nízkouhlíkové plyny) by navzdory svému malému příspěvku ke stávající skladbě zdrojů energie EU představovaly do roku 2050 přibližně 2/3 plynných paliv ve skladbě zdrojů energie, přičemž zbývající část by představoval fosilní plyn s CCS/U (zachycování, ukládání a využívání uhlíku). Předkládaná iniciativa patří rovněž do balíčku „Fit for 55“. Týká se koncepce trhů s plyny včetně vodíku. Odstraní stávající regulační překážky a vytvoří podmínky pro to, aby k odstraňování docházelo nákladově efektivním způsobem. Iniciativa představuje důležitou součást přechodu k integrovanému energetickému systému, který povede k minimalizaci nákladů na přechod ke klimatické neutralitě, zejména nákladů pro spotřebitele, a nabídne nové příležitosti ke snížení částek, které spotřebitelé platí za energii, i k jejich aktivní účasti na trhu. Předpokládá se, že vodík se bude používat zejména v oblastech, které nelze elektrifikovat, včetně dnešního energeticky náročného průmyslu (např. rafinérie, výroba hnojiv, oceli) a některých odvětví těžké dopravy (námořní doprava, letecká doprava, těžká vozidla pro dálkovou dopravu). Rozvoj vodíkové infrastruktury je nezbytný pro uvolnění plného potenciálu tohoto nosiče energie pro konečné uživatele. Cílem podpory plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů je dekarbonizovat tato odvětví, zvýšit flexibilitu elektroenergetické soustavy díky technologiím přeměny elektřiny na syntetické plyny a kapaliny („power-to-X“), posílit bezpečnost dodávek snížením závislosti na dovozu zemního plynu a umožnit ukládání (a výrobu) elektřiny. Umožňuje se tak, ve spojení s dalšími formami ukládání a flexibility, jako jsou baterie a odezva na straně poptávky, propojení různých hospodářských odvětví. Zároveň se tak podpoří vlastní výroba a inteligentní využívání distribuovaných dodávek energie a přispěje se k většímu posílení postavení spotřebitelů. Spotřebitelé rovněž potřebují jasné a snadno dostupné informace, aby pomohli změnit vzorce spotřeby energie a přejít na obnovitelná a nízkouhlíková řešení, podobně jako na trhu s elektřinou. Přestože cílem je zajistit od roku 2030 co nejvyšší podíl obnovitelného vodíku, v krátkodobém a střednědobém horizontu mohou mít význam i jiné formy nízkouhlíkových plynů, zejména nízkouhlíkový vodík, a to především pro rychlé snížení emisí ze stávající výroby vodíku a podporu souběžného a budoucího využívání vodíku z obnovitelných zdrojů. Podle vodíkové strategie EU by výroba vodíku z obnovitelných zdrojů měla v EU do roku 2024 dosáhnout 1 milionu tun a do roku 2030 až 10 milionů tun. Poté by měl být vodík z obnovitelných zdrojů využíván ve velkém měřítku a měl by nahradit nízkouhlíkový vodík. Pro zajištění účinného a udržitelného rozvoje plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů a rozvoje trhu s vodíkem je nutné upravit tržní rámec. Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny dnes totiž čelí regulačním překážkám pro přístup na trh a k síti, čímž jsou komparativně znevýhodněny oproti zemnímu plynu. K vytvoření trhů s dekarbonizovaným plynem, které přispějí k transformaci energetiky, je navíc zapotřebí výrazně vyšší podíl obnovitelných zdrojů energie v integrovaném energetickém systému s aktivní účastí spotřebitelů na konkurenčních trzích. Přínosem pro spotřebitele by měly být dostupné ceny, kvalitní standard služeb a účinná volba z nabídek odrážejících technologický vývoj. Zavádění různých plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových druhů plynů pravděpodobně začne probíhat souběžně a očekává se, že se bude v celé EU vyvíjet různým tempem: ·vodíková infrastruktura postupně doplní síť pro zemní plyn; ·v plynárenské soustavě bude fosilní plyn postupně nahrazen jinými zdroji metanu. Případy rostoucích cen energie nám navíc připomněly, že s tím, jak energetický systém EU integruje decentralizovanější energii z obnovitelných zdrojů a postupně upouští od využívání fosilních paliv, má odolnost evropského energetického systému čím dál tím větší význam. Opatření pro zajištění bezpečnosti dodávek a připravenosti na rizika musí vyhovovat přechodu na čistou energii. Sdělení Komise o řešení nárůstu cen energie (soubor opatření a podpory) zdůrazňuje vzájemný vztah mezi bezpečností dodávek, optimálním využíváním skladovacích kapacit a kolísáním cen energie. 1.2 Cíle návrhu Cílem této iniciativy je usnadnit větší využívání plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů v energetickém systému, a tak vytvořit podmínky pro přechod od zemního plynu a umožnit, aby nové plyny výrazně přispěly k dosažení cíle EU v podobě klimatické neutrality do roku 2050. V této souvislosti se iniciativa zabývá následujícími oblastmi: Nízká úroveň zapojení zákazníků a jejich ochrany na ekologickém maloobchodním trhu s plynem Aby se nové plyny mohly plně podílet na transformaci energetiky, měla by pravidla maloobchodního trhu umožnit zákazníkům volit si obnovitelná a nízkouhlíková řešení. V současné době tomu tak není. Navíc v EU neexistují společná terminologie ani společný systém certifikace pro nízkouhlíková paliva a plyny. Maloobchodní trhy s plynem kromě toho vykazují koncentraci trhu a nízkou úroveň nových vstupů a inovací. To zákazníkům brání v tom, aby volbou nízkouhlíkových řešení získali prospěch z konkurenčního prostředí. Zákazníci pro svá udržitelná energetická rozhodnutí potřebují dostatečné informace o své spotřebě energie a o původu energie, kterou spotřebovávají, stejně jako účinné nástroje pro účast na trhu. Kromě toho by členské státy měly přijmout nezbytná opatření na ochranu zranitelných zákazníků a zákazníků trpících energetickou chudobou. Trh s dekarbonizovaným plynem by neměl být rozvíjen, aniž by z něj tyto osoby mohly plně těžit, a měl by řešit potřeby všech generací – od mladých až po starší osoby. Vodíková infrastruktura a trhy s vodíkem Stávající regulační rámec pro nosiče plynné energie se nezabývá zaváděním vodíku jako nezávislého nosiče energie prostřednictvím vodíkových sítí. Na úrovni EU neexistují žádná pravidla pro investice do sítí na základě sazeb nebo vlastnictví a provozu vodíkových sítí. Kromě toho neexistují žádná harmonizovaná pravidla pro kvalitu (čistého) vodíku. V důsledku toho existují překážky pro rozvoj nákladově efektivní přeshraniční vodíkové infrastruktury a konkurenceschopného trhu s vodíkem, tedy základních prvků pro zavádění výroby a spotřeby vodíku. Tento návrh se snaží tyto nedostatky řešit. Zahrnuje návrh terminologického systému a certifikace nízkouhlíkového vodíku a nízkouhlíkových paliv.

Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny ve stávající plynárenské infrastruktuře a na příslušných trzích a energetická bezpečnost Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny v současné době představují ve skladbě zdrojů energie v EU jen malý podíl. Klíčovým předpokladem pro uvolnění jejich potenciálu je přístup na velkoobchodní trh s plynem, tj. na virtuální obchodní místa. Zrušení nákladů na přeshraniční obchod s těmito plyny a usnadnění propojení výrobních zařízení zvýší jejich ekonomickou výhodnost. Rozdíly v parametrech kvality plynu a v objemu příměsi vodíku v soustavě zemního plynu mohou ovlivnit koncepci plynárenské infrastruktury, aplikace pro koncové uživatele a přeshraniční interoperabilitu systému, mohou tedy vést k roztříštění vnitřního trhu. Stávající pravidla pro kvalitu plynu však nejsou vhodná pro budoucí vývoj. Pokud jde o LNG, řešení zbývajících překážek týkajících se přístupu k terminálům LNG by mohlo otevřít cestu k dovozu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů ze zahraničí a podpořit dekarbonizaci trhu EU s plynem. Pro zachování a posílení odolnosti během transformace je rovněž nutné přijmout vhodná opatření pro zabezpečení dodávek. Plánování sítě Jak je uvedeno ve strategii Komise pro integraci energetického systému, předpokladem pro dosažení cílů v oblasti klimatu do roku 2050 je koordinované plánování a provoz celého energetického systému EU napříč různými nosiči energie, infrastrukturami a odvětvími spotřeby. Stávající systémy a postupy plánování sítě jsou nedostatečné, neboť existují rozdíly mezi desetiletým plánem rozvoje sítě pro celou EU a vnitrostátními plány rozvoje sítě. Lepší propojení mezi celounijními a vnitrostátními plány by umožnilo nadnárodní výměnu informací o využívání přenosových soustav. Bezpečnost dodávek a skladování V reakci na významné zvýšení cen energie v celé EU na podzim 2021 vyzvala Evropská rada Komisi, aby urychleně zvážila střednědobá a dlouhodobá opatření, která zvýší odolnost energetického systému EU, včetně opatření, která posílí bezpečnost dodávek. Tento návrh má přispět k včasné reakci Unie na tuto krizi a na možnou novou krizi konkrétními opatřeními ke zlepšení spolupráce a odolnosti, zejména k zajištění účinnějších a koordinovanějších ujednání o skladování a operativní solidaritě. Opatření jsou zaměřena na včasné posílení odolnosti energetického systému EU vůči budoucím otřesům. Zahrnují opatření stanovená v tomto nařízení a v nařízení (EU) 2017/1938 o bezpečnosti dodávek plynu. V zájmu zajištění soudržné reakce jsou opatření týkající se bezpečnosti dodávek součástí tohoto legislativního návrhu a nenavrhují se jako samostatný legislativní návrh. Jak je uvedeno ve sdělení o cenách energie ze dne 13. října 2021 nazvaném „Boj proti rostoucím cenám energie: soubor opatření a podpory“, koordinace bezpečnosti dodávek přes hranice má zásadní význam pro odolnost vůči budoucím otřesům. Navrhovaná opatření vyžadují, aby členské státy výslovně zahrnuly skladování do svých posouzení rizik pro bezpečnost dodávek na regionální úrovni, včetně rizik spojených s ovládáním skladování subjekty ze třetích zemí. Členské státy by měly zvážit opatření pro skladování prostřednictvím regionální spolupráce v případě neřešených rizik. Návrh vymezuje podmínky, které umožní zavedení dobrovolného společného zadávání veřejných zakázek na strategické zásoby zemního plynu, které by se použilo v případě nouze. Zavádějí se rovněž opatření ke zlepšení transparentnosti a přístupu ke skladování, řešení kybernetických bezpečnostních rizik v oblasti zemního plynu a usnadnění dvoustranných ujednání o solidaritě mezi členskými státy v případě krize. Komise vyzývá členské státy, aby s přistoupením k ujednáním o solidaritě neotálely, aby domácnostem zajistily potřebný plyn i v případě vážné krize. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Navrhovaná iniciativa úzce souvisí s legislativními návrhy předloženými v souvislosti s balíčkem opatření „Fit-for-55“ za účelem provádění Zelené dohody pro Evropu a doplňuje je. Mezi ně patří: Revidovaná směrnice o obnovitelných zdrojích energie (RED II), která je hlavním nástrojem EU pro podporu energie z obnovitelných zdrojů. Jejím cílem je urychlit pronikání energie z obnovitelných zdrojů, včetně plynů z obnovitelných zdrojů, do energetické soustavy. Navrhované pozměněné znění zvyšuje cíl pro obnovitelné zdroje ve skladbě zdrojů energie EU na 40 % a stanovením dalších cílů podporuje využívání obnovitelných paliv, jako je vodík z obnovitelných zdrojů, v průmyslu a dopravě. V souvislosti s touto iniciativou definuje směrnice o obnovitelných zdrojích energie vodík z obnovitelných zdrojů jako „obnovitelná paliva nebiologického původu“ a „paliva z biomasy“, při jejichž použití činí úspory emisí skleníkových plynů ve srovnání s použitím fosilních paliv alespoň 70 % a stanoví specifické dílčí cíle pro spotřebu vodíku z obnovitelných zdrojů (50 % celkové spotřeby vodíku pro energetické a vstupní účely v průmyslu do roku 2030 a 2,6 % energie dodávané do odvětví dopravy). Směrnice o energetické účinnosti a související směrnice o energetické náročnosti budov, včetně návrhů na jejich změnu, souvisejí s touto iniciativou, protože ovlivňují úroveň a strukturu poptávky po plynu. Opatření v oblasti energetické účinnosti mohou zmírnit energetickou chudobu a snížit zranitelnost spotřebitelů. Vzhledem k tomu, že plynná paliva v současné době dominují evropským dodávkám vytápění a chlazení a zařízením na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, zůstává jejich účinné využívání jádrem opatření v oblasti energetické účinnosti. Směrnice o plynu a nařízení o plynu jsou v souladu se zásadou „energetická účinnost v první řadě“: otevřený a konkurenceschopný trh EU, na němž ceny odrážejí výrobní náklady nosičů energie, jejich uhlíkové náklady a externí náklady a přínosy, by účinně zajistil čistý a bezpečný vodík konečným uživatelům, kteří si ho nejvíce cení. Nařízení TEN-E navržené Komisí v prosinci 2020 má lépe podpořit modernizaci evropské přeshraniční energetické infrastruktury pro účely Zelené dohody pro Evropu. Zavádí vodíkovou infrastrukturu jako novou kategorii infrastruktury pro rozvoj evropské sítě. Tato iniciativa doplňuje navrhované nařízení TEN-E, neboť se zaměřuje na sladění vnitrostátních plánů s požadavky celoevropského desetiletého plánu rozvoje sítě. Jak bylo oznámeno ve strategii EU pro snížení emisí metanu, Komise navrhne právní předpisy ke snížení emisí metanu v odvětví energetiky. Iniciativa se bude snažit zlepšit informace o všech emisích metanu souvisejících s energetikou. Tato iniciativa představuje doplnění, neboť jejím cílem je usnadnit zavádění plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů a umožnit přechod od zemního plynu. •Soulad s ostatními politikami Unie Systém obchodování s emisemi („systém ETS“) zvyšuje náklady na používání fosilních paliv v porovnání s používáním plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, a podporuje tak poptávku po těchto plynech a investice do souvisejících výrobních technologií. Komise navrhla posílení tohoto systému, včetně posílení a rozšíření v odvětví letectví, námořní a silniční dopravy a budov. Systém se vztahuje na všechna zařízení na výrobu vodíku i elektrolyzéry o výrobní kapacitě nad 25 tun denně. Inovační fond, který byl zřízen směrnicí o systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) na období 2021–2030, je jedním z nástrojů financování podporujících přechod ke klimaticky neutrální Evropě do roku 2050. Inovační fond, který byl zřízen směrnicí o EU ETS na období 2021–2030, je jedním z nástrojů financování podporujících přechod ke klimaticky neutrální Evropě do roku 2050. Revize směrnice o zdanění energie navrhuje sladit zdanění energetických produktů s politikami EU v oblasti energetiky a klimatu, propagovat čisté technologie a odstranit zastaralé výjimky a snížené sazby, které v současnosti podporují využívání fosilních paliv. V revidované směrnici jsou výrobky, na něž se směrnice vztahuje, seskupeny a seřazeny podle jejich dopadu na životní prostředí. Na tomto základě jsou pak v revidované směrnici pro obnovitelná a nízkouhlíková vodíková paliva používaná jako pohonné hmoty stanoveny preferenční minimální úrovně zdanění ve výši 0,15 EUR/GJ (oproti 10,75 EUR/GJ pro fosilní paliva). Pro obnovitelná a nízkouhlíková vodíková paliva používaná k vytápění stanoví směrnice preferenční minimální úrovně zdanění ve výši 0,15 EUR/GJ (oproti 0,6 EUR/GJ pro zemní plyn). Revidované nařízení o infrastruktuře pro alternativní paliva, navržené Komisí v červenci 2021, které zruší směrnici 2014/94/EU o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva (AFID), má řešit problém rostoucích emisí v silniční dopravě s cílem dosáhnout do roku 2050 přechodu na vozový park s téměř nulovými emisemi. Nařízení vyžaduje, aby členské státy rozšířily svou síť infrastruktury dobíjecích a plnicích stanic tak, aby odpovídala prodeji automobilů s nulovými emisemi, a aby na hlavních dálnicích v pravidelných intervalech instalovaly dobíjecí a čerpací stanice. Podle revidovaného nařízení o infrastruktuře pro alternativní paliva bude do roku 2030 nutné splnit požadavek jedné čerpací stanice (minimálně 2 t/denně, 700 barů) na každých 150 km podél hlavní sítě TEN-T a v každém městském uzlu; výsledkem by bylo přibližně 700 vodíkových čerpacích stanic podél dopravních uzlů a 88 vodíkových čerpacích stanic v městských uzlech. Změna nařízení, kterým se stanoví emisní normy CO2 pro osobní automobily a dodávky, má od roku 2025 zajistit jasnou cestu k dopravě s nulovými emisemi. Nařízení zejména definuje vozidla s nulovými emisemi jako bateriová elektrická vozidla, vozidla s palivovými články a další vozidla na vodíkový pohon a stanoví cíl nulových průměrných emisí z nových vozových parků do roku 2030. Cílem návrhu Iniciativy pro námořní paliva FuelEU Maritime je zvýšit ve skladbě paliv mezinárodní námořní dopravy podíl udržitelných nízkouhlíkových a bezuhlíkových alternativních paliv, včetně: kapalných biopaliv, e-kapalin, dekarbonizovaného plynu (včetně bioLNG a e-plynu), dekarbonizovaného vodíku a dekarbonizovaných paliv vyrobených z vodíku (včetně metanu a amoniaku). Zaměření na paliva a energetické technologie by spolu s pobídkami, které budou obsaženy v opatřeních, která budou ještě navržena, mělo umožnit výrazné a rychlé snížení emisí, a to s plným využitím stávajících technologií a infrastruktury. Usnadní rovněž vymezení způsobů dekarbonizace pro celý námořní klastr. Návrh Iniciativy pro letecká paliva ReFuelEU Aviation, který si klade za cíl zvýšit potenciál udržitelných leteckých paliv ke snížení emisí skleníkových plynů z letecké dopravy, je dosud z velké části nevyužit. Aby mohlo odvětví letectví výrazně snížit své emise, bude muset snížit svou stávající závislost na fosilních tryskových palivech a v nadcházejících letech bude muset více využívat udržitelná letecká paliva. Návrh stanoví minimální podíl „syntetických leteckých paliv“ ve výši 0,7 % v leteckých palivech dodávaných provozovatelům letadel, přičemž se „syntetickými leteckými palivy“ rozumí obnovitelná paliva nebiologického původu podle definice ve směrnici o obnovitelných zdrojích energie. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Cílů této iniciativy nelze dosáhnout na úrovni členských států. Opatření, která jsou naplánována touto iniciativou, mají přispět k dosažení čtyř cílů uvedených v článku 194 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a zároveň přispět k dekarbonizaci hospodářství EU. Plánovaná opatření mají být přijata na základě čl. 194 odst. 2 SFEU spolu s čl. 114 odst. 1 SFEU. V oblasti energie má EU sdílenou pravomoc podle čl. 4 odst. 2 písm. i) SFEU.

Tato iniciativa vychází také z uceleného souboru právních aktů, které byly přijaty a aktualizovány během posledních dvaceti let. Pro vytvoření vnitřního trhu s energií EU v letech 1996 až 2019 postupně přijala čtyři legislativní balíčky, jejichž zastřešujícím cílem bylo integrovat trhy a liberalizovat vnitrostátní trhy s plynem a elektrickou energií. Tyto právní předpisy se týkají široké škály témat, od přístupu na trh po transparentnost, práva spotřebitelů, zvýšenou likviditu trhů s plynem a nezávislost regulačních orgánů. •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) V současné době na úrovni EU neexistují žádná pravidla, která by upravovala vodíkové sítě nebo trhy a nízkouhlíkový vodík a nízkouhlíková paliva. Vzhledem k současnému úsilí EU a členských států podpořit využívání vodíku z obnovitelných zdrojů jako náhrady za fosilní paliva by členské státy byly motivovány k přijetí vnitrostátních pravidel pro infrastrukturu na přepravu vodíku. Hrozí tak, že by v EU mohlo vzniknout roztříštěné regulační prostředí, které by mohlo bránit integraci vnitrostátních vodíkových sítí a trhů, což by bránilo přeshraničnímu obchodu s vodíkem nebo by od něj odrazovalo. Pozdější harmonizace pravidel upravujících vodíkovou infrastrukturu (např. po zavedení právních předpisů na vnitrostátní úrovni) by členským státům přinesla větší administrativní zátěž a podnikům vyšší nejistotu a vyšší náklady na dodržování předpisů, především ve vztahu k dlouhodobým investicím do výroby vodíku a do přepravní infrastruktury. Tím, že by se na úrovni EU vytvořil regulační rámec pro vodíkové sítě a trhy, by se posílila integrace a vzájemné propojení vnitrostátních trhů s vodíkem a vnitrostátních vodíkových sítí. Tím, že by se na úrovni EU stanovila pravidla pro plánování, financování a provoz takových vodíkových sítí, by se zajistila dlouhodobá předvídatelnost pro potenciální investory do tohoto typu dlouhodobé infrastruktury, zejména pro investory do přeshraničních propojení (která by jinak mohla podléhat různým a potenciálně odlišným vnitrostátním právním předpisům). Pokud jde o biometan, je pravděpodobné, že bez iniciativy na úrovni EU by v roce 2030 byla právní úprava přístupu na velkoobchodní trhy, povinností týkajících se připojení a koordinace mezi provozovateli přepravních soustav a provozovateli distribučních soustav stále ještě roztříštěná. Obdobně by bez určité harmonizace na úrovni EU producenti plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů nesli v EU výrazně různé náklady na propojení a vtláčení do sítě, a neměli by tak rovné podmínky pro hospodářskou soutěž. Bez dalších právních předpisů na úrovni EU by členské státy mohly nadále uplatňovat různé normy kvality plynu a různá pravidla pro úrovně mísení vodíku, což by mohlo omezovat přeshraniční toky a vést k segmentaci trhu. Normy kvality plynu by byly i nadále definovány především na základě parametrů kvality zemního plynu, což by omezilo integraci obnovitelných plynů do sítě. Všechny tyto aspekty by pravděpodobně snížily přeshraniční obchod s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny, což by mohlo být kompenzováno vyšším dovozem zemního plynu. Využívání terminálů LNG a dovozů LNG by mohlo zůstat omezeno pouze na zemní plyn, přestože by v případě, že by byl k dispozici konkurenceschopný biometan nebo syntetický metan ze zdrojů mimo EU, nebylo nutné terminály LNG přizpůsobovat. Vypracování vnitrostátního plánu sítě bude požadováno pouze v členských státech, v nichž působí nezávislí provozovatelé přepravní soustavy (ITO) a nezávislí provozovatelé soustavy (ISO). Zatímco většina členských států má pro rozvoj plynárenství jednotný vnitrostátní plán, v jehož rámci provozovatelé v tomto odvětví spolupracují, meziodvětvová spolupráce je stále omezená. V případě současného plynárenského odvětví se ukázalo, že koordinovat připravenost na mimořádné situace na úrovni EU je efektivnější než přijímat opatření pouze na vnitrostátní úrovni. •Proporcionalita Iniciativa je v souladu se zásadou proporcionality. Spadá do oblasti působnosti článku 194 Smlouvy o fungování Evropské unie. Intervenční opatření v rámci politiky je úměrné rozsahu a povaze definovaných problémů a dosažení stanovených cílů. Návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaného obecného cíle, kterým je usnadnění dekarbonizace plynných paliv konkurenčním způsobem s nejnižšími ekonomickými náklady, a to při zajištění energetické bezpečnosti, a orientací na spotřebitele jako na ústřední prvek energetických trhů. Upřednostňovaný soubor možností je považován za přiměřený a v možném rozsahu vychází ze stávajících přístupů. Vzhledem k nutnosti dosáhnout do roku 2050 klimatické neutrality, se navrhovaná rovnováha mezi povinnostmi a zvážením různých schopností členských států a soukromých subjektů jednat považuje za přiměřenou. •Volba nástroje Na základě celkového vyhodnocení stávajícího regulačního rámce pro trh s plynem jsou zvolenými nástroji směrnice, kterou se přepracovává směrnice 2009/73/ES, a nařízení, kterým se přepracovává nařízení č. 715/2009. Rozhodnutí přepracovat znění těchto stávajících právních aktů přispěje k jejich právní srozumitelnosti. Využití pozměňovacího aktu nemusí být vhodným řešením, dochází-li k zahrnutí celé řady nových ustanovení. Volba nástrojů proto vyžaduje přepracování pravidel již přijatých a prováděných právních předpisů, jakožto přirozený vývoj stávajících právních předpisů reagující na tyto změny. Prostřednictvím nařízení o zemním plynu bude třeba změnit další právní předpisy, například: nařízení o bezpečnosti dodávek (EU) 2017/1938, nařízení o agentuře ACER (EU) 2019/942 a nařízení REMIT (EU) č. 1227/2011. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů Vstup třetího energetického balíčku v platnost pozitivně přispěl k hospodářské soutěži na vnitřních trzích s energií a jejich výkonnosti. Stávající regulační rámec pro plyn se však zaměřuje na zemní plyn z fosilních paliv a plně nepředjímá pronikání alternativ pro metanové plyny (včetně zemního plynu a biometanu), například vodíku. Přezkum stávajícího regulačního rámce upravujícího trh s plynem je potřebný a byl již oznámen ve sdělení Evropské komise o vodíkové strategii pro klimaticky neutrální Evropu. Vzhledem k rozdílnému potenciálu členských států EU pro výrobu vodíku z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkového vodíku by vhodný tržní rámec mohl vytvořit takové podmínky, které by usnadnily úlohu vodíku jako nosiče energie a umožnily integraci energetické soustavy. Na tomto základě byly při posouzení dopadů v problémové oblasti I určeny čtyři hlavní faktory: i) dekarbonizace povede ke vzniku evropského hodnotového řetězce vodíku založeného na přeshraničním trhu s vodíkem; ii) nedostatek investic do vodíkové infrastruktury brání rozvoji trhu; iii) vodíková infrastruktura pravděpodobně vytvoří přirozený monopol, což povede k nekonkurenčním tržním strukturám; iv) rozdílná pravidla pro kvalitu vodíku mohou bránit přeshraničním tokům a vést k dodatečným nákladům.

Stávající pravidla týkající se plynu, která se zaměřují na zemní plyn z fosilních zdrojů dovážený především ze zemí mimo EU, neřeší specifické rysy decentralizované výroby plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů v EU. Kromě toho rostoucí objemy biometanu, vodíku, ale také LNG ovlivňují kvalitu plynu, a tím i koncepci plynárenské infrastruktury a zařízení pro konečné uživatele. V posouzení dopadů bylo pro tuto problémovou oblast vymezeno především těchto pět hlavních faktorů: i) omezený přístup místních výrobců biometanu připojených k distribuční soustavě na trh a k síti, rozdílnost pravidel týkajících se povinnosti připojení a nákladů na připojení k síti pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny a sazby pro vstup a výstup uvnitř EU brání vytvoření plně integrovaného, likvidního a interoperabilního vnitřního trhu EU s plynem; ii) rozdíly v kvalitě plynu a úrovni přimíchávání vodíku mohou mít negativní dopad na přeshraniční toky a konečné uživatele, souběžně s tím stávající pravidla pro kvalitu plynu nejsou vhodná pro budoucí vývoj; iii) terminály LNG vybavené pro příjem převážně zemního plynu, omezený přístup nových plynů k terminálům LNG; iv) dlouhodobé smlouvy o dodávkách zemního plynu bez zachycování uhlíku mohou vést do roku 2050 k ustrnutí na využívání zemního plynu a bránit dodávkám plynů z obnovitelných zdrojů; v) stávající opatření v oblasti energetické bezpečnosti se zabývají pouze riziky spojenými s dodávkami zemního plynu, a nikoli obnovitelných a nízkouhlíkových plynů. Pokud jde o plánování sítě, je třeba, aby se spolupráce mezi provozovateli přenosových soustav a regulačními orgány dále rozvíjela. Rostoucí využívání intermitentních zdrojů energie vyžaduje lepší integraci celého energetického systému a větší propojení infrastruktury na základě ucelenějšího a inkluzivnějšího přístupu. Posouzení dopadů vymezuje v této problémové oblasti tři hlavní faktory: i) plánování sítě se mezi členskými státy a provozovateli přenosových soustav liší, pro elektřinu a plyn se plánuje odděleně; ii) nedostatek transparentních údajů, pokud jde o potenciál stávající infrastruktury pro nové využití nebo vyřazení z provozu; iii) provozovatelé distribučních soustav nejsou výslovně zahrnuti do plánování provozovatelů přenosových soustav. Harmonizovanější strategie rozvoje systému by navíc dále zvýšila vzájemné vazby mezi elektroenergetickými a plynárenskými soustavami, včetně vodíkové soustavy. Hodnocení ukázalo, že je třeba zlepšit hospodářskou soutěž, aby se zajistilo, že výhody integrace trhu budou plně přeneseny na spotřebitele v EU. Spotřebitelům navíc stále chybí nástroje nezbytné k aktivnímu zapojení na trhu. Ukazuje se, že ustanovení o ochraně spotřebitele obsažená v analyzovaných právních předpisech jsou pro daný účel vhodná pouze částečně. Zejména ochrana zranitelných zákazníků je v jednotlivých členských státech stále nerovnoměrná a energetická chudoba je v celé EU i nadále značná. V problémové oblasti IV byly vymezeny tři hlavní faktory: i) nevyužitý potenciál hospodářské soutěže na maloobchodních trzích; ii) nedostatečné posílení postavení zákazníků, pokud jde o změnu dodavatele, nástroje pro porovnávání cen, informace o vyúčtování, energetická společenství a přístup k údajům; a iii) nedostatečná ochrana spotřebitele, zejména pokud jde o zranitelné osoby a osoby trpící energetickou chudobou. •Konzultace se zúčastněnými stranami V souladu s pokyny pro zdokonalení tvorby právních předpisů Komise uskutečnila komplexní a inkluzivní konzultaci zúčastněných stran na základě konzultační strategie, která zahrnovala řadu konzultačních metod a nástrojů. Cílem konzultační strategie bylo zajistit, aby byly zohledněny všechny příslušné doklady, včetně údajů o nákladech, společenském dopadu a přínosech iniciativy. Bylo použito několik nástrojů konzultace: konzultace týkající se počátečního posouzení dopadů (plán), internetová veřejná konzultace založená na dotazníku, prezentace Komise a zpětná vazba od zúčastněných stran, včetně fóra pro regulaci plynárenství, diskuse s členskými státy, se členy Evropského parlamentu a s národními regulačními orgány a diskuse se zúčastněnými stranami v rámci rozsáhlého semináře zúčastněných stran. V rámci veřejné konzultace Komise obdržela 263 odpovědí. Respondenti většinou potvrdili, že podle jejich názoru je jako příspěvek k dosažení dekarbonizačních cílů potřeba provést revizi směrnice o plynu a nařízení o plynu. Více než 60 % respondentů navíc očekává, že technologické a regulační změny nutné pro dekarbonizaci trhu s plynem mají potenciál do roku 2030 vytvořit nová pracovní místa. Pokud jde o rozvoj vodíkové infrastruktury a trhů s vodíkem, většina respondentů podporuje zavedení regulace v rané fázi s cílem podpořit dobře fungující a konkurenceschopný trh s vodíkem a příslušnou infrastrukturu. Respondenti se zasazovali o legislativní rámec EU, který by definoval klíčové regulační zásady a uplatňoval postupný přístup. Velká většina podporuje např. přístup třetích stran, pravidla pro přístup k potrubím pro vodík, dovozní terminály a skladování a zasazuje se o oddělení síťových činností. Většina respondentů považovala za důležité včas definovat úlohu soukromých subjektů při rozvoji vodíkové infrastruktury. Velká většina respondentů se rovněž domnívá, že stávající a budoucí soukromé sítě mohou být (dočasně) vyňaty z některých regulačních požadavků, ale že je třeba zajistit sbližování jednotného regulačního rámce. Převážná většina respondentů se domnívá, že práva a povolovací požadavky na novou vodíkovou infrastrukturu by měly být podobné těm, které se dnes vztahují na potrubí pro plynný metan. Pokud jde o podporu přístupu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů na stávající trh s plynem a k infrastruktuře, zúčastněné strany se shodují na tom, že je třeba revidovat stávající regulační rámec s cílem přispět k dosažení cílů v oblasti dekarbonizace. Většina zúčastněných stran považuje za důležité zajistit plný přístup na trh a usnadnit vtláčení plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů do plynárenské sítě. Mnoho respondentů se zasazuje o povinnost provozovatelů sítí připojit výrobce plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů a snížit poplatky za vtláčení. Většina respondentů podporuje rovněž zlepšení rámce pro transparentnost u terminálů LNG. Výrazné podpoře se rovněž těší harmonizované uplatňování norem kvality plynu v celé EU, posílená přeshraniční koordinace a větší transparentnost. Respondenti jsou rozděleni v otázce přimíchávání vodíku, ale většina se shoduje na tom, že tento postup může být navzdory vysokým technickým nákladům nákladově efektivním a rychlým prvním krokem k dekarbonizaci energetického systému. Jen málo zúčastněných stran podporuje odstranění přeshraničních sazeb v rámci EU. Většina respondentů považuje bezpečnostní výzvy a opatření v oblasti kybernetické bezpečnosti v souvislosti s plynem za důležité. Pokud jde o integraci plánování sítě, většina zúčastněných stran podporuje sladění načasování plánu rozvoje sítě s desetiletým plánem rozvoje sítě a zasazuje se o jednotný plán pro plyn bez ohledu na zvolený model oddělení. Většina respondentů vyjádřila ještě větší podporu společnému scénáři týkajícímu se elektřiny a plynu. Značný počet zúčastněných stran žádá o začlenění projektů v oblasti vodíku do plánu rozvoje sítě. Většina zúčastněných stran souhlasí s tím, aby provozovatelé distribučních soustav poskytovali a sdíleli informace, přičemž několik respondentů rovněž podporuje, aby provozovatelé distribučních soustav poskytli svůj vlastní plán, včetně optimalizace soustavy v různých odvětvích. Respondenti rovněž upřednostňovali společný plán pro plyn a elektřinu před společnými scénáři se samostatnými plány. Několik zúčastněných stran poukázalo na to, že by upřednostňovaly společný plán pro metan a vodík, přičemž by existoval samostatný plán pro elektřinu. Pokud jde o zapojení zákazníků a jejich ochranu na ekologickém maloobchodním trhu s ekologickým plynem, většina zúčastněných stran vyzvala k vyšším ambicím u ustanovení, která se týkají vztahů s občany/spotřebiteli, analogicky k ustanovením o trhu s elektřinou. Též ustanovení o energetické chudobě by měla pomoci zajistit, aby spotřebitelé neplatili náklady spojené s přechodem na možnosti založené na čistém plynu. Zástupci soukromého sektoru podporují plány na postupné ukončení regulovaných cen, zatímco některé spotřebitelské organizace by volily jejich zachování v zájmu ochrany spotřebitelů trpících energetickou chudobou a zranitelných spotřebitelů. Téměř polovina všech respondentů si přeje, aby byla posílena ustanovení o porovnatelnosti nabídek a přístupnosti údajů, transparentnosti, inteligentních měřicích systémech a změně dodavatele. Neregulační přístup nepodpořil žádný respondent. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Navrhovaná iniciativa a její podkladové posouzení dopadů vychází z příspěvků zúčastněných stran k rozsáhlým konzultacím, které byly v této věci provedeny, jakož i z přezkumu literatury a modelování. Přezkum literatury zahrnoval výsledky série tematických studií o klíčových prvcích, jako je úloha vodíkové a dekarbonizované plynárenské infrastruktury, souvisejícího trhu a výroby, které byly provedeny pro účely posouzení dopadů nebo které přispěly k jeho rozsahu, jakož i posouzení provedená pro jiné příslušné iniciativy Komise. V analýze byly rovněž zohledněny závěry přijaté v rámci několika fór zúčastněných stran, a to především fóra pro regulaci plynárenství (madridské fórum) a fóra pro regulaci elektroenergetiky (florentské fórum). Rovněž byla zvážena jednání s členskými státy, se členy Evropského parlamentu, s vnitrostátními regulačními orgány, agenturou ACER a diskuse s dalšími zúčastněnými stranami. •Posouzení dopadů V návaznosti na pokyny ke zlepšování právní úpravy provedla Komise posouzení dopadů několika možností politiky. Tuto práci podpořila konzultace v rámci Komise prostřednictvím meziútvarové řídící skupiny. Posouzení dopadů bylo předloženo Výboru pro kontrolu regulace a s tímto výborem projednáno. Výbor pro kontrolu regulace vydal „ kladné stanovisko s výhradami“. Výhrady byly řešeny zejména: i) začleněním závěrů hodnocení do popisu problému, ii) vymezením úlohy iniciativy jako součásti podpůrného rámce balíčku „Fit for 55“, iii) vyjasněním výchozího stavu dopadu možností politiky, iv) větším rozlišováním mezi různými subjekty, zejména mezi výrobci zemního plynu a vodíku a spotřebiteli, v) posouzením toho, jak může mít iniciativa různé dopady na malé a střední podniky ve srovnání s jinými (většími) společnostmi, vi) lepším reflektováním nesouhlasných a menšinových názorů v celé zprávě, včetně vymezení problému, vypracování možností, analýzy dopadů a volby upřednostňované možnosti, vii) lepší formulací zprávy a viii) doplněním tabulek nákladů a přínosů ve vhodném formátu. V průběhu posuzování dopadů byla zvážena celá řada opatření ve všech čtyřech problémových oblastech, aby byly řešeny zjištěné problémy a příčiny problémů k dosažení cílů iniciativy. Na základě posouzení jejich účinnosti, efektivnosti, soudržnosti a proporcionality bylo konstatováno, že balíček upřednostňovaných možností nejvhodnějším způsobem přispěje ke stanoveným cílům. Problémová oblast I: Vodíková infrastruktura a trhy s vodíkem Problémová oblast I se zabývá následujícími možnostmi politiky: nabízet práva na provoz vodíkové sítě (možnost 1); zavést hlavní regulační zásady inspirované těmi, které jsou v současné době použitelné na trhu se zemním plynem, ale přizpůsobené fázi rozvoje trhů s vodíkem (možnost 2); a zavést plně rozvinutý regulační režim pro vodík (podobný tomu, který v současné době platí v odvětví zemního plynu), aniž by bylo nutné přejít na vyspělejší trh s vodíkem (možnost 3). Upřednostňovanou možností je zavést klíčové regulační zásady od samého počátku a zároveň vyjasnit konečný (budoucí) regulační režim. (Možnost 2b „Hlavní regulační zásady s vizí“). Klíčovým přínosem této možnosti je, že podporuje integraci trhu, je srozumitelná pro investory, zabraňuje vzniku nekonkurenceschopných tržních struktur, jakož i nákladům na následné úpravy pravidel, jakmile je trh vyspělý, ovšem ponechává flexibilitu, aby bylo možné přizpůsobit regulaci postupnému rozmachu odvětví vodíku. Problémová oblast II: Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny ve stávající plynárenské infrastruktuře a na příslušných trzích a energetická bezpečnost Problémová oblast II zahrnuje možnosti, které podporují přístup plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů na stávající trh s plynem a k plynárenské infrastruktuře. Všechny možnosti zahrnují rovněž postupné stupňování zásahů za účelem řešení otázek energetické bezpečnosti, zejména rozšíření stávajících nástrojů, norem a postupů na plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, účinnou solidaritu a řešení rizik spojených s kybernetickou bezpečností v plynárenství. Upřednostňovanou možností pro problémovou oblast II je možnost č. 3 „Povolit a podporovat plný přístup na trh s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny“. Tato možnost obsahuje opatření na podporu přístupu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů na velkoobchodní trh, k terminálům LNG a do přepravní sítě (bez ohledu na místo připojení), včetně slev u sazeb za vtláčení do sítě a přeshraniční přepravu. Kvalita plynu by se řídila harmonizovaným přístupem EU ke kvalitě plynu pro přeshraniční propojovací body, přičemž členským státům by zůstala flexibilita. Pro všechny přeshraniční body je stanoven povolený strop pro příměsi vodíku na 5 %, což je úroveň, která je z hlediska nákladů na přizpůsobení a snížení emisí nákladově efektivní.

Opatření plánovaná v rámci možnosti „Povolit a podporovat plný přístup na trh s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny“ jsou v souladu s úsilím Unie v boji proti změně klimatu a jsou nezbytná pro dosažení cílů Zelené dohody pro Evropu. Klíčovým přínosem je, že opatření sníží výrobní náklady výrobců plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, zvýší hospodářskou soutěž, likviditu a obchod s plyny z obnovitelných zdrojů a zároveň podpoří snížení emisí skleníkových plynů. Prospěch z toho budou mít i spotřebitelé a daňoví poplatníci, neboť by mohlo dojít ke snížení podpory. Omezí se rovněž rizika pro energetickou bezpečnost a ušetří se čas a zdroje, sníží nejistota, zlepší účinnost mimořádných opatření a posílí bezpečnostní požadavky na plynárenské společnosti. Problémová oblast III: Plánování sítě Problémová oblast III zvažuje možnosti týkající se integrovaného plánování sítě. Upřednostňovanou možností pro problémovou oblast III je možnost č. 2 „Plánování na úrovni jednotlivých členských států založené na evropských scénářích“. Tato možnost umožňuje plánování na úrovni jednotlivých členských států, ale vyžaduje, aby toto plánování bylo založeno na společných scénářích pro plyn a elektřinu, bylo sladěno s desetiletým plánem rozvoje sítě a souviselo s příslušným vnitrostátním plánem v oblasti energetiky a klimatu. Možnost se vztahuje na všechny příslušné subjekty (provozovatele distribučních soustav) a umožňuje určit plynovody, u nichž lze provést změnu využití z metanu na H2 s takovou mírou podrobnosti, jíž by nebylo možné na evropské úrovni snadno dosáhnout. Klíčovým přínosem toho, že bude zavedeno plánování na úrovni jednotlivých členských států založené na evropských scénářích, je odstranění rizika, že provozovatelé přenosových soustav elektřiny a přepravních soustav plynu budou plánovat vývoj svých soustav na základě neslučitelných předpokladů. Umožní to integraci odvětví a koncepční plán soustavy a zároveň zachová výhody podrobnějších odvětvových plánů rozvoje sítí. Je tím zajištěna společná vize různých zúčastněných stran, z níž vyplývá, že plánování sítí zohledňuje strategie dekarbonizace na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, čímž se snižuje riziko potenciálního ustrnutí nebo uvíznutí aktiv. Problémová oblast IV: Nízká úroveň zapojení zákazníků a jejich ochrany na maloobchodním trhu s ekologickým plynem Problémová oblast IV zahrnuje možnosti, které předpokládají neregulační přístup ve vztahu k hospodářské soutěži a zapojení spotřebitelů, nebo místo toho vyžadují řešení příčin problémů prostřednictvím nových právních předpisů, jež většinou reflektují to, co již bylo zavedeno v odvětví elektřiny. Z analýzy vyplynula upřednostňovaná možnost č. 2 „Flexibilní právní předpisy“, která reflektuje ochranu spotřebitele na trhu s elektřinou a také ustanovení o zmocnění. Tato možnost je zřejmě nejúčinnější, nejefektivnější a v souladu s ostatními problémovými oblastmi. Jejím klíčovým přínosem je, že nabídne významný potenciál úspor, pomůže novým dodavatelům a poskytovatelům služeb vstoupit na trh, vyvíjet inovativní produkty, což povede ke zvýšení hospodářské soutěže, zapojení spotřebitelů a ekonomickému prospěchu. Měla by též umožnit větší společenské přijetí ze strany občanů a komunit, mobilizovat soukromý kapitál a usnadnit zavádění plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů. Snížení rizika nadměrných investic bude mít pozitivní dopad na životní prostředí. •Účelnost právních předpisů a zjednodušení Návrhy na změnu stávajících právních předpisů jsou koncipovány v souladu s nákladově nejefektivnějšími možnostmi politiky, které byly přezkoumány v posouzení dopadů. U některých upřednostňovaných možností se očekává zvýšení administrativních nákladů, jakož i nákladů na provádění a prosazování pro regulační subjekty a organizátory trhu. Z navrhovaných opatření by mohly vyplývat například vyšší administrativní výměny mezi vnitrostátními regulačními orgány a přepravci zemního plynu, zvýšené koordinační úsilí mezi provozovateli distribučních soustav a provozovateli přepravních soustav a další regulační a prováděcí úsilí pro členské státy a vnitrostátní orgány. Od pozměněného rámce se však očekávají i nižší a účinnější regulační náklady. Posouzení dopadů dále ukazuje, že navrhovaná opatření nabízejí nákladově nejefektivnější regulační možnosti k dosažení zastřešujícího cíle iniciativy, totiž stanovení pravidel pro přepravu, distribuci, dodávky a skladování metanu a vodíkových plynů, která mohou podpořit dekarbonizaci energetického systému a zároveň zajistit bezpečnou a cenově dostupnou energii. Krátkodobé regulační náklady spojené s některými upřednostňovanými opatřeními musí být posuzovány s ohledem na náklady a úsilí, které by v dlouhodobém horizontu vyžadovala pozdní integrace a dekarbonizace energetického systému. Přínosy, které by tyto možnosti měly mít, pokud jde o podporu obnovitelných zdrojů, integraci energetického systému, ochranu spotřebitelů a energetickou bezpečnost, velkou měrou převáží nad bezprostředními administrativními náklady a náklady na provádění. Návrh dále přispívá ke zjednodušení stávajícího regulačního rámce tím, že harmonizuje ustanovení o plynárenské infrastruktuře a trhu s novou regulační strukturou koncipovanou v balíčku opatření týkajících se čisté energie pro odvětví elektřiny. Očekává se, že větší sladění mezi odvětvími bude přínosem pro řadu oblastí regulace, zejména pro posílení postavení spotřebitelů a jejich ochranu, správu a regulační dohled. Podobné přínosy se rovněž očekávají od brzkého zavedení regulačního rámce pro vodíkové infrastruktury a trhy. Ačkoli tato pravidla pravděpodobně zvýší bezprostřední administrativní náklady a regulační zátěž pro vnitrostátní orgány a tržní subjekty, očekává se, že včasná harmonizace regulačních zásad pro vodík výrazně sníží budoucí náklady na dodržování předpisů a zabrání riziku velkých rozdílů v regulaci a nákladů na provádění. •Základní práva Ochrana hodnot EU a základních práv občanů i jejich bezpečnosti má při rozvoji zeleného a digitálního energetického prostředí prvořadý význam. Navrhovaná politická opatření v oblasti správy údajů byla vypracována s ohledem na tuto skutečnost s cílem zajistit široký přístup k digitálním technologiím a službám založeným na datech a jejich využívání a zároveň zaručit vysokou úroveň práva na soukromí a ochranu osobních údajů, jak je zakotveno v článcích 7 a 8 Listiny základních práv EU a v obecném nařízení o ochraně údajů. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Rozpočtový dopad na rozpočet EU v souvislosti s návrhem v rámci tohoto balíčku se týká lidských zdrojů Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) a Generálního ředitelství Evropské komise pro energetiku (GŘ pro energetiku), které jsou popsány v legislativním finančním výkazu připojeném k návrhu Komise na přepracování [nařízení o plynu]. Nové úkoly, které má plnit agentura ACER, zejména pokud jde o pravidla usnadňující rozvoj konkurenceschopného odvětví vodíku, ale také rostoucí složitost trhů s plynem v důsledku rostoucího podílu jiných plynů než zemního plynu, si žádají, aby od roku 2023 v agentuře ACER postupně vzniklo dalších 21 plných pracovních úvazků. O dalších 5 plných pracovních úvazků je též třeba posílit GŘ pro energetiku za účelem provádění navrhovaných nových pravidel pro nové a rostoucí odvětví, pro začlenění nových druhů plynů do trhu s plynem a do plynárenské infrastruktury, jakož i za účelem prosazování posílených ustanovení o ochraně spotřebitele. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsoby sledování, hodnocení a podávání zpráv Sledování pokroku bude sestávat z dvoustupňového přístupu v podobě výročních zpráv agentury ACER a hodnocení Komise. Pověření agentury ACER každoročně sledovat a informovat o výkonnosti trhu v její každoročně předkládané zprávě o sledování trhu (povinnost stanovená v nařízení (ES) č. 715/2009) bude zachováno, přičemž jeho oblast působnosti bude rozšířena na vodík. Do jednoho roku od přijetí návrhů vyzve Komise agenturu ACER, aby přezkoumala a aktualizovala své stávající ukazatele pro sledování (za účasti dotčených zúčastněných stran), aby byla zajištěna jejich trvalá relevance pro sledování pokroku při plnění cílů, na nichž jsou tyto návrhy založeny. Agentura ACER bude i nadále spoléhat na již zavedené zdroje údajů, které byly využívány pro přípravu zprávy o sledování trhu, a doplní je o příslušné údaje o vodíku.

Každoročně předkládané zprávy agentury ACER nahradí povinnosti Komise v oblasti podávání zpráv, které pro ni dosud existují podle směrnice o plynu. Podrobné návrhy zajistí, aby sledování prováděné agenturou ACER doplňovalo jiné monitorovací činnosti (zejména sledování v rámci správy energetické unie a opatření v oblasti klimatu), aby nedocházelo k případnému překrývání. Komise provede plnohodnotné hodnocení dopadu navrhovaných iniciativ, včetně účinnosti, efektivnosti, pokračující soudržnosti a relevance návrhů, ve stanovené lhůtě (orientačně: pět let) po vstupu přijatých opatření v platnost. Do 31. prosince 2030 Komise směrnici přezkoumá a předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě. •Informativní dokumenty (u směrnic) V návaznosti na rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Komise v. Belgie (věc C-543/17) musí členské státy připojovat svá oznámení o vnitrostátních prováděcích opatřeních s dostatečně jasnými a přesnými informacemi a uvést, která ustanovení vnitrostátního práva provádějí která ustanovení směrnice. To musí být stanoveno pro každou povinnost, nikoli pouze na „úrovni článků“. Pokud by členské státy tuto povinnost splnily, nemusely by v zásadě Komisi zasílat informativní dokumenty o provedení směrnice. Nařízení se provede přímo a jednotně v členských státech, a nebude tedy vyžadovat informativní dokument. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Navrhovaná revidovaná směrnice se skládá z deseti kapitol, které obsahují 91 článků. Kapitola 1 – Předmět, oblast působnosti a definice Tato kapitola stanoví předmět a oblast působnosti pravidel pro přepravu, distribuci, dodávky a skladování plynů prostřednictvím soustavy zemního plynu, jakož i pravidla pro přepravu, dodávky a skladování vodíku pomocí vodíkové soustavy. Definuje také hlavní termíny používané v navrhované směrnici. Kapitola 2 – Obecná pravidla organizace trhů Tato kapitola stanoví pravidla pro zajištění konkurenčních, na spotřebitele zaměřených, pružných a nediskriminačních trhů s plynem. Obsahuje ustanovení, jimiž se upravuje přístup na trh a jakými je například svobodná volba dodavatele, tržní ceny dodávek, povinnosti veřejné služby, udržitelnost, certifikace plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, podpora regionální spolupráce a technická a procedurální pravidla. Kapitola 3 – Posílení postavení spotřebitele, ochrana spotřebitele a maloobchodní trhy Tato kapitola stanoví především soubor práv spotřebitelů. Rozpracovává základní smluvní práva, práva na změnu dodavatele a poplatky související s touto změnou, jakož i pravidla týkající se srovnávacích nástrojů, aktivních zákazníků a občanských energetických společenství. Obsahuje rovněž ustanovení o vyúčtování, inteligentním a běžném měření a správě údajů. Obsahuje také ustanovení o jediném kontaktním místě, právu na mimosoudním řešení sporů, zranitelných zákaznících a maloobchodních trzích. Kapitola 4 – Přístup třetích stran k infrastruktuře Tato kapitola je rozdělena do tří oddílů a týká se: přístupu k infrastruktuře pro zemní plyn, přístupu k infrastruktuře pro vodík a odmítnutí přístupu a připojení. Kapitola 5 – Pravidla vztahující se na provozovatele přepravních soustav, skladovacích zařízení a soustav zemního plynu Tato kapitola se zabývá úkoly provozovatelů přepravních soustav, skladovacích zařízení a zařízení LNG, důvěrnosti a pravomocemi přijímat rozhodnutí. Kapitola 6 – Provozovatelé distribuční soustavy zemního plynu Tato kapitola stanoví určení provozovatelů distribučních soustav, jejich úkoly, pravomoci přijímat rozhodnutí ohledně připojení nových zařízení na výrobu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů k distribuční soustavě, oddělení provozovatelů distribuční soustavy, povinnosti provozovatelů distribuční soustavy zachovávat důvěrnost, obsahuje ustanovení o uzavřených distribučních soustavách a o provozovateli kombinované soustavy.

Kapitola 7 – Pravidla pro vodíkové sítě Tato kapitola stanoví zejména úkoly provozovatelů vodíkových sítí, provozovatelů skladovacích zařízení a terminálů, obsahuje ustanovení o stávajících vodíkových sítích, o zeměpisně vymezených vodíkových sítích, o propojovacích vedeních se třetími zeměmi a o důvěrnosti z hlediska provozovatelů. Kapitola 8 – Plánování integrované sítě Tato kapitola se zabývá rozvojem sítě a pravomocí k přijímání investičních rozhodnutí, podáváním zpráv o rozvoji vodíkových sítí a financováním přeshraniční vodíkové infrastruktury. Kapitola 9 – Oddělení provozovatelů přepravních soustav Tato kapitola je rozdělena do šesti oddílů a týká se těchto aspektů: oddělení vlastnictví, nezávislí provozovatelé soustav, nezávislí provozovatelé přepravní soustavy, oddělení provozovatelů vodíkových sítí, určení a certifikace provozovatelů plynárenských a vodíkových soustav a oddělení účetnictví a jeho transparentnost. Kapitola 10 – Regulační orgány Tato kapitola se zaměřuje na určení regulačních orgánů a jejich nezávislost, na obecné cíle regulačního orgánu, na jejich povinnosti a pravomoci, na regulační režim pro přeshraniční otázky, na dodržování kodexů sítě a pokynů a na vedení záznamů. Kapitola 11 - Závěrečná ustanovení Poslední kapitola se zaměřuje na závěrečná ustanovení a obsahuje články týkající se zejména ochranných opatření, rovných podmínek, technických dohod, výjimek, zmocnění, výkonu přenesené pravomoci, postupu projednávání ve výborech, podávání zpráv, zrušovacích ustanovení, provedení, vstupu v platnost a určení. Příloha 1 se týká minimálních požadavků na vyúčtování a informace o vyúčtování. Příloha 2 se zabývá inteligentními měřicími systémy pro zemní plyn. Příloha 3 obsahuje srovnávací tabulku. Navrhované revidované nařízení se skládá z osmi kapitol, které obsahují 69 článků. Kapitola I – Předmět, oblast působnosti a definice Tato kapitola stanoví předmět a oblast působnosti pravidel týkajících se cílů energetické unie, rámce pro klima a energetiku, jakož i spotřebitelů. Definuje také hlavní termíny používané v navrhované směrnici. Kapitola 2 – Obecná pravidla pro organizaci trhů a přístup k infrastruktuře Tato kapitola stanoví obecné zásady, jakož i oddělení regulovaných bází aktiv, služby pro přístup třetích stran, posouzení trhu s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, zásady mechanismů přidělování kapacity a postupů pro řízení překročení kapacity, obchodování s právy na kapacitu, pravidla vyrovnávání a vyrovnávací poplatky, ustanovení o certifikaci a o spolupráci provozovatelů přepravních soustav. Kapitola 3 – Přístup k síti Tato kapitola se týká sazeb za přístup k sítím a slev.

Kapitola 4 – Provoz přepravních soustav, skladovacích zařízení, zařízení LNG a vodíkových terminálů Tato kapitola obsahuje ustanovení o pevné kapacitě pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, o přeshraniční koordinaci, pokud jde o kvalitu plynu, o příměsích vodíku, o Evropské síti provozovatelů plynárenských přepravních soustav, o sledování prováděném ACER, o regulačních orgánech, o konzultacích, o nákladech, o regionální spolupráci, o desetiletých plánech rozvoje sítě, o požadavcích na transparentnost a o vedení záznamů. Kapitola 5 – Provoz distribuční soustavy Tato kapitola stanoví pravidla pro pevnou kapacitu pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, ustanovení o spolupráci mezi provozovateli distribučních soustav a provozovateli přepravních soustav, požadavky na transparentnost a ustanovení o Evropském subjektu pro provozovatele distribučních soustav. Součástí kapitoly jsou příslušné postupy a úkoly. Kapitola 6 – Přístup k vodíkovým sítím Tato kapitola se zaměřuje na přeshraniční koordinaci, pokud jde o kvalitu vodíku, Evropskou síť provozovatelů vodíkových sítí, její úkoly, desetiletý plán rozvoje vodíkové sítě, náklady a konzultace, sledování prováděné agenturou ACER, regionální spolupráci a požadavky na transparentnost. Kapitola 7 – Kodexy sítě a rámcové pokyny Tato kapitola obsahuje ustanovení pro přijímání kodexů sítě a pokynů, zavedení kodexů sítě, změny kodexů sítě a rámcových pokynů, právo členských států na stanovení podrobnějších opatření, poskytování informací a důvěrnost údajů a sankce. Všechna tři pravidla jsou přizpůsobena vodíku. Kapitola 8 - Závěrečná ustanovení Tato kapitola se zaměřuje na závěrečná ustanovení a obsahuje články zejména o nové plynárenské a vodíkové infrastruktuře, projednávání ve výboru, výjimkách, výkonu přenesené pravomoci, změnách nařízení, kterým se rozšiřuje nařízení o bezpečnosti dodávek plynu na plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, a o zahrnutí opatření týkajících se kybernetické bezpečnosti, solidarity a skladování, dále články o zrušení a vstupu v platnost. Příloha 1 obsahuje pokyny. Příloha 2 obsahuje srovnávací tabulku. 🡻 2009/73/ES (přizpůsobený) 2021/0425 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o společných pravidlech pro vnitřní trh s plyny z obnovitelných zdrojů, se zemním plynem a s vodíkem EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, ⌦ o fungování Evropské unie ⌫ , a zejména na čl. 47 odst. 2 a články 55 a 95 ⌦ čl. 194 odst. 2 ⌫ této smlouvy, s ohledem na návrh ⌦ Evropské ⌫ Kkomise, ⌦ po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, ⌫ s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy ⌦ řádným legislativním postupem ⌫, vzhledem k těmto důvodům: ⇩ nové (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES byla několikrát podstatně změněna. Vzhledem k tomu, že je třeba provést další změny, měla by být uvedená směrnice v zájmu jasnosti přepracována. 🡻 2009/72/ES bod odůvodnění 1 (přizpůsobený) (2)Účelem vnitřního trhu se zemním plynem, který je ve Společenství ⌦ v Unii ⌫ postupně zaváděn od roku 1999, je poskytnout skutečnou možnost výběru všem spotřebitelům v Evropské unii, ať již občanům nebo podnikům, dále nové obchodní příležitosti a intenzivnější přeshraniční obchod, aby se dosáhlo větší efektivity, konkurenceschopných cen a vyšších standardů služeb a aby se přispělo k bezpečnosti dodávek a k udržitelnosti. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 2 (přizpůsobený) ⇨ nové (3)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem ⌦ a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ⌫ významně přispěly přispěla k vytvoření tohoto vnitřního trhu se zemním plynem. ⇩ nové (4)Dne 30. listopadu 2016 Komise navrhla v rámci balíčku opatření „Čistá energie pro všechny Evropany“ nařízení (EU) 2019/943 a směrnici (EU) 2019/944, jimiž dále rozvinula vnitřní trh s elektřinou, který je zaměřený na občany a přispívá k cílům Unie v oblasti přechodu na systém čisté energie a snižování emisí skleníkových plynů. Vnitřní trh se zemním plynem by měl být založen na stejných zásadách, především by měl zajišťovat rovnocennou úroveň ochrany spotřebitele.

(5)Unie si stanovila cíle pro snížení emisí skleníkových plynů. K jejich dosažení pak přijala soubor iniciativ, mezi něž patří nařízení (EU) 2018/1999 a nařízení (EU) 2021/1119 a také strategie pro integraci energetického systému a vodíková strategie, které Komise zveřejnila v červenci 2020 a v nichž stanovila, jakým způsobem bude probíhat modernizace energetických trhů, včetně dekarbonizace trhů s plynem. Předkládaná směrnice by měla přispět k dosažení uvedených cílů, k zajištění bezpečnosti dodávek a k vytvoření řádně fungujícího vnitřního trhu s plyny, včetně vodíku. (6)Předkládaná směrnice má usnadnit pronikání plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů do energetického systému, a tak vytvořit podmínky pro přechod od fosilního plynu a umožnit, aby nové plyny výrazně přispěly k dosažení cílů EU v oblasti klimatu do roku 2030 a klimatické neutrality do roku 2050. Směrnice má rovněž vytvořit regulační rámec, který všem účastníkům trhu poskytne možnost i motivaci zohledňovat při plánování svých činností přechodnou úlohu fosilního plynu, aby se zabránilo ustrnutí na současném stavu a aby se zajistilo postupné a včasné ukončení využívání fosilního plynu, zejména ve všech příslušných průmyslových odvětvích a pro účely vytápění. (7)Ve vodíkové strategii EU se uznává, že členské státy EU mají různý potenciál pro výrobu vodíku z obnovitelných zdrojů, a proto otevřený a konkurenceschopný trh EU, na němž přeshraniční obchod není omezován překážkami, přináší významné výhody z hlediska hospodářské soutěže, cenové dostupnosti a bezpečnosti dodávek. Strategie kromě toho zdůrazňuje, že přechod na likvidní trh, na němž by se s vodíkem obchodovalo jako s komoditou, by usnadnil vstup nových výrobců a byl by přínosný pro hlubší integraci s jinými nosiči energie. Přechod na takový trh by poskytoval účinné cenové signály pro investiční a provozní rozhodnutí. Pravidla stanovená v této směrnici by proto měla vést ke vzniku trhů s vodíkem, k obchodování s vodíkem jako komoditou a ke vzniku uzlů pro likvidní obchodování, přičemž by členské státy v tomto ohledu měly odstranit veškeré zbytečné překážky. Stávající pravidla, která byla vypracována pro trhy s plynem a elektřinou a která na nich umožnila efektivní komerční operace a obchodování, by se měla s uznáním přirozených rozdílů, v přiměřeném rozsahu a ve vhodném časovém rámci analogicky použít na trhy Unie s vodíkem. (8)V souladu s vodíkovou strategií EU se očekává, že od roku 2030 se bude vodík z obnovitelných zdrojů rozsáhle využívat pro dekarbonizaci určitých odvětví, od letecké a lodní dopravy po průmyslová odvětví, v nichž je dekarbonizace obtížná. Pro všechny konečné zákazníky připojené k vodíkovým soustavám budou platit základní spotřebitelská práva, která se vztahují na konečné zákazníky připojené k soustavě zemního plynu, např. právo na změnu dodavatele a na přesné informace o vyúčtování. Pro zákazníky připojené k vodíkové síti, např. průmyslové zákazníky, budou platit stejná práva na ochranu spotřebitele jako pro odběratele zemního plynu. Ustanovení týkající se spotřebitelů, jejichž cílem je podpořit účast domácností na trhu, jako jsou ustanovení o nástrojích pro porovnávání cen, aktivních zákaznících a občanských energetických společenstvích, se však na vodíkovou soustavu nepoužijí. (9)V souladu s vodíkovou strategií EU je prioritou EU rozvíjet vodík z obnovitelných zdrojů vyráběný zejména s využitím větrné a solární energie. Vodík z obnovitelných zdrojů představuje možnost, která se z dlouhodobého hlediska nejvíce slučuje s cílem klimatické neutrality EU, nulového znečištění a integrovaného energetického systému. Při transformaci energetiky však mohou zejména v krátkodobém a střednědobém horizontu sehrát svou úlohu nízkouhlíková paliva, např. nízkouhlíkový vodík, a umožnit rychlé snížení emisí ze stávajících paliv a podpořit zavádění obnovitelných paliv, např. vodíku z obnovitelných zdrojů. Aby se tato transformace podpořila, je nezbytné stanovit pro nízkouhlíkový vodík a syntetická plynná paliva prahovou hodnotu snižování emisí skleníkových plynů. Tato prahová hodnota by měla být přísnější pro vodík vyráběný v zařízeních, která budou uvedena do provozu od 1. ledna 2031, aby se zohlednil technologický vývoj a poskytla lepší stimulace pro dynamické snižování emisí skleníkových plynů z výroby vodíku. Ve strategii EU pro integraci energetického systému byla zdůrazněna potřeba zavést celounijní systém certifikace, který by se vztahoval i na nízkouhlíková paliva. Členské státy by je tak mohly porovnávat s jinými možnostmi dekarbonizace a uvažovat o nich jako o proveditelném řešení pro svůj energetický mix. Aby se zajistilo, že nízkouhlíková paliva budou mít ve srovnání s jinými obnovitelnými alternativami stejný dekarbonizační dopad, je důležité, aby byly certifikovány použitím podobného metodického přístupu založeného na posouzení celkových emisí skleníkových plynů a zohledňujícího celý jejich životní cyklus. Pak by bylo možné zavést komplexní celounijní systém certifikace, který by pokrýval celou skladbu zdrojů energie Unie. Vzhledem k tomu, že nízkouhlíková paliva a nízkouhlíkový vodík nejsou obnovitelnými palivy, jejich terminologie a certifikace nemohly být zahrnuty do návrhu revize směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001. Jejich zahrnutí do této směrnice bude tato mezera zaplněna. 🡻 2009/73/ES 3. bod odůvodnění (10)Svobody, které občanům Unie zaručuje Smlouva, mimo jiné, volný pohyb zboží, volný pohyb služeb a svobodu usazování, lze užívat jedině na zcela otevřeném trhu, který umožňuje spotřebitelům vybírat si své dodavatele a všem dodavatelům svobodně zásobovat své zákazníky. 🡻 2009/73/ES 4. bod odůvodnění (4)V současnosti však ve Společenství existují překážky bránící prodeji zemního plynu za rovných podmínek a bez diskriminace či znevýhodnění. V žádném členském státě doposud neexistuje zejména nediskriminační přístup k síti ani stejně účinná úroveň regulačního dohledu. 🡻 2009/73/ES 5. bod odůvodnění (5)Sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007 s názvem „Energetická politika pro Evropu“ zdůraznilo význam dotvoření vnitřního trhu se zemním plynem a vytvoření rovných podmínek pro všechny plynárenské podniky se sídlem ve Společenství. Ze sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007 s názvem „Perspektivy vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou“ a s názvem „Šetření podle článku 17 nařízení (ES) č. 1/2003 v odvětvích zemního plynu a elektřiny v Evropě (závěrečná zpráva)“ vyplynulo, že stávající předpisy a opatření neposkytují rámec potřebný k dosažení cíle dobře fungujícího vnitřního trhu. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 48 (přizpůsobený) ⇨ nové (11)Tato směrnice by měla zohledňovat především zájmy spotřebitelů a nejdůležitějším úkolem plynárenských podniků by mělo být zajištění kvality služeb. Stávající práva spotřebitelů ⇨ a práva na přístup k základním službám, včetně energie, stejně jako ochranu před energetickou chudobou podle sdělení o Evropském pilíři sociálních práv, ⇦ je třeba posílit a zaručit a měla by zahrnovat větší transparentnost. Ochrana spotřebitele by měla zajistit, aby z konkurenceschopného trhu ⌦ s plynem ⌫ měli prospěch všichni spotřebitelé v rámci celého Společenství ⌦ celé Unie ⌫ . Práva spotřebitelů by měly vymáhat členské státy nebo, pokud takto daný členský stát stanovil, jeho regulační orgány. ⇩ nové

(12)Evropský pilíř sociálních práv zařazuje energii mezi základní služby, k nimž by měl mít každý přístup, a vyzývá k přijetí podpůrných opatření pro ty, kdo to potřebují (zásada 20). Cíl OSN v oblasti udržitelného rozvoje číslo 7 rovněž vyzývá k zajištění přístupu k cenově dostupné, spolehlivé, udržitelné a moderní energii pro všechny. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 47 (přizpůsobený) (13)Požadavky na veřejnou službu a společné minimální standardy, které z nich vyplývají, je třeba dále posílit, aby se zajistilo, že hospodářská soutěž bude přinášet prospěch a spravedlivé ceny všem spotřebitelům, obzvláště zranitelným zákazníkům. Požadavky na veřejnou službu by měly být definovány na vnitrostátní úrovni s přihlédnutím k vnitrostátní situaci; členské státy by však měly dodržovat právní předpisy Společenství ⌦ Unie ⌫ . Občané Evropské unie a, pokud to členské státy pokládají za vhodné, malé podniky by měly mít možnost využívat záruk souvisejících s veřejnými službami, a to především pokud jde o bezpečnost dodávek a přiměřené sazby. ⇩ nové (14)V zájmu dosažení cílů obecného hospodářského zájmu by členské státy měly mít při ukládání povinností veřejné služby plynárenským podnikům širokou rozhodovací pravomoc. Povinnosti veřejné služby ve formě stanovování cen za dodávky zemního plynu však svojí podstatou představují narušující opatření, které často vede ke kumulaci nedostatku příjmů z tarifů (tarifních deficitů), omezení možností volby pro spotřebitele, slabší motivaci k úsporám energie a investicím do energetické účinnosti, nižší úrovni poskytovaných služeb, nižší míře zapojení a spokojenosti spotřebitelů, omezení hospodářské soutěže a menší nabídce inovačních produktů a služeb na trhu. Proto by členské státy měly k zajištění cenové dostupnosti dodávek zemního plynu pro své občany používat jiné politické nástroje, zejména cílená opatření sociální politiky. Veřejné zásahy do stanovování cen za dodávky zemního plynu by měly být prováděny pouze ve formě povinnosti veřejné služby a měly by podléhat zvláštním podmínkám. Plně liberalizovaný a dobře fungující maloobchodní trh se zemním plynem by stimuloval cenovou i necenovou soutěž mezi stávajícími dodavateli a motivoval nové účastníky ke vstupu na trh, což by spotřebitelům poskytlo větší možnost volby a zvýšilo jejich spokojenost. (15)Povinnosti veřejné služby ve formě stanovení cen za dodávky zemního plynu by měly být využívány za jasně vymezených okolností a s jasně vymezeným okruhem těch, kdo mají z tohoto stanovení cen prospěch, aniž by byla omezena zásada otevřených trhů, a měly by být časově omezené. V zájmu zmírnění rušivých účinků povinností veřejné služby při stanovování cen za dodávky zemního plynu by členské státy, jež tyto zásahy uplatňují, měly zavést dodatečná opatření včetně opatření zamezujících narušení procesu stanovování velkoobchodních tržních cen. Členské státy by měly zajistit, aby všichni ti, kdo mají z regulovaných cen prospěch, měli v případě, že se tak rozhodnou, možnost plně využívat nabídek, které jsou k dispozici na konkurenčním trhu. Proto by měli být přímo a pravidelně informováni o nabídkách a úsporách, které jsou na konkurenčním trhu k dispozici, a měla by jim být poskytnuta pomoc, pokud se budou chtít zapojit do využívání tržních nabídek a mít z nich prospěch. (16)Veřejné zásahy do stanovování cen za dodávky zemního plynu nesmějí vést k přímým křížovým dotacím mezi různými kategoriemi zákazníků. V souladu s touto zásadou nesmí být v rámci cenových systémů výslovně stanoveno, že některé kategorie zákazníků ponesou náklady spojené s cenovými zásahy, jež se dotýkají jiných kategorií zákazníků. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 49 (přizpůsobený) ⇨ nové (17)Je třeba, aby spotřebitelé měli k dispozici jasné a srozumitelné informace o svých právech ve vztahu k odvětví energetiky. Komise by po konzultaci s příslušnými zúčastněnými stranami včetně členských států, národními regulačními orgány, spotřebitelskými organizacemi a plynárenskými podniky měla vypracovat ⌦ vypracovala ⌫ přístupný a pro uživatele srozumitelný kontrolní seznam spotřebitele energie, který by spotřebitelům poskytoval praktické informace týkající se jejich práv. Kontrolní seznam spotřebitele energie by měli obdržet všichni spotřebitelé a měl by být ⇨ průběžně aktualizovaný a ⇦ veřejně přístupný. ⇩ nové (18)Členské státy by měly zohlednit skutečnost, že podmínkou úspěšné transformace je zvýšení investic do vzdělávání a do rozvoje dovedností pracovníků v plynárenském odvětví, a to i v oblasti rozvoje infrastruktury. Taková zmínka by byla v souladu s návrhem revize EED (2021/0203 (COD)). (19)Pravidla trhu by měla chránit zákazníky a posílit jejich postavení, aby si mohli zvolit nízkouhlíková řešení, a tak plně začlenit nové plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny do transformace energetiky. (20)Zemní plyn stále hraje v dodávkách energie klíčovou roli, protože spotřeba energie ze zemního plynu je v domácnostech stále vyšší než spotřeba elektřiny. Ačkoli je elektrifikace klíčovým prvkem ekologické transformace, v budoucnu bude spotřeba zemního plynu v domácnostech stále existovat, s vyššími objemy plynu z obnovitelných zdrojů. (21)Vzhledem k tomu, že plynárenské odvětví, včetně maloobchodního trhu se zemním plynem, nebylo součástí balíčku Čistá energie pro všechny Evropany, nebyla související ustanovení o zapojení a ochraně spotřebitelů přizpůsobena potřebám transformace energetiky, takže odpovídají situaci před více než deseti lety, kdy byl třetí energetický balíček přijat. (22)Trh se zemním plynem vykazuje nízkou spokojenost a zapojení zákazníků stejně jako pomalé zavádění nových plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, což vše je odrazem omezené hospodářské soutěže v mnoha členských státech. Na rozdíl od klesajících cen na velkoobchodních trzích ceny zemního plynu pro zákazníky v domácnostech v posledním desetiletí rostly, což vedlo k tomu, že spotřebitelé v domácnostech platí za svou spotřebu zemního plynu dvakrát nebo třikrát více než průmysloví odběratelé.

(23)Stejně jako v odvětví elektřiny jsou flexibilita trhu a odpovídající právní rámec Unie v oblasti práv spotřebitelů v odvětví zemního plynu nezbytné pro zajištění toho, aby se spotřebitelé mohli podílet na transformaci energetiky a mít prospěch z dostupných cen, dobrých standardů služeb a efektivního výběru nabídek odrážejících technologický vývoj. (24)Přechod od fosilního plynu k obnovitelným alternativám se stane skutečností, pokud se energie z obnovitelných zdrojů stane pro spotřebitele atraktivní a nediskriminační volbou založenou na skutečně transparentních informacích a pokud budou náklady na transformaci spravedlivě rozděleny mezi různé skupiny spotřebitelů a účastníků trhu. (25)Aby se vyřešily stávající mezery na maloobchodním trhu s plynem, je nezbytné řešit stávající překážky hospodářské soutěže a technické překážky, které brání vzniku nových služeb, lepší úrovni služeb a snížení spotřebitelských cen, a zároveň zajistit ochranu energeticky chudých a zranitelných spotřebitelů. (26)V zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a posílení jejich postavení ve všech odvětvích energetiky by měl legislativní rámec v právních předpisech týkajících se trhu s dekarbonizovaným plynem odrážet ochranu zákazníků na trhu s elektřinou a případně ustanovení o posílení jejich postavení. (27)Aby byl tento analogický přístup soudržný a účinný, měl by zahrnovat veškerá ustanovení o ochraně spotřebitelů a posílení jejich postavení, kdykoli je to proveditelné a přizpůsobitelné trhu s plynem. Mělo by se jednat o základní smluvní práva, pravidla pro informace o vyúčtování, změnu dodavatele energie, dostupnost spolehlivých srovnávacích nástrojů, ochranu zranitelných spotřebitelů a spotřebitelů trpících energetickou chudobou, zajištění odpovídající ochrany údajů pro inteligentní měřiče a správu údajů a účinná pravidla pro alternativní řešení sporů. (28)Při zajišťování soudržnosti ustanovení napříč odvětvími by mělo být zajištěno i to, aby zátěž pro vnitrostátní správní orgány a podniky byla omezená a přiměřená, a to i na základě zkušeností s balíčkem Čistá energie pro všechny Evropany. (29)Očekává se, že modernizace plynárenského odvětví povede k významným hospodářským přínosům jak z hlediska zlepšení hospodářské soutěže na maloobchodním trhu, tak z hlediska sociálních a distribučních přínosů a posílení postavení zákazníků, včetně posílených smluvních práv a lépe dostupných informací o spotřebě a zdrojích energie, což povede k přijímání ekologičtějších rozhodnutí. K zavádění plynu z obnovitelných zdrojů by měla přispívat i zainteresovaná energetická společenství. (30)Změna dodavatele je důležitým ukazatelem zapojení spotřebitelů a důležitým nástrojem na podporu hospodářské soutěže na trhu se zemním plynem. Míra změny dodavatele zůstává v jednotlivých členských státech nejednotná a spotřebitele od změny dodavatele odrazují výstupní poplatky a poplatky za ukončení smlouvy. Přestože zrušení těchto poplatků by mohlo omezit možnosti volby spotřebitelů, protože by vedlo k zániku produktů založených na odměňování věrnosti spotřebitelů, větší omezení těchto poplatků by bylo pro spotřebitele přínosné a posílilo by jejich zapojení i hospodářskou soutěž na trhu. (31)Je pravděpodobné, že rychlejší proces změny dodavatele může zákazníky motivovat k hledání výhodnějších smluv o energii a ke změnám dodavatele. Díky zvýšenému využívání informačních technologií by do roku 2026 mělo být v jakýkoli pracovní den možné dokončit technický proces registrace nového dodavatele v bodě měření u organizátora trhu během 24 hodin. Zajištění toho, aby k tomuto datu bylo možné provést technický proces změny dodavatele do 24 hodin, by zkrátilo dobu nezbytnou ke změně dodavatele na minimum, což by přispělo k většímu zapojení spotřebitelů a k posílení hospodářské soutěže na maloobchodním trhu. (32)Spotřebitelům brání několik faktorů v přístupu k různým dostupným zdrojům informací o trhu, v porozumění těmto zdrojům informací a v jejich využívání. V maximální proveditelné míře by proto měla být zlepšena porovnatelnost nabídek a měly by být minimalizovány překážky bránící změně dodavatele, aniž by spotřebitelé byli nepřiměřeně omezeni v možnosti výběru. (33)Účinným prostředkem, pomocí něhož mohou menší zákazníci posuzovat kvality různých nabídek na trhu s energií, jsou nezávislé srovnávací nástroje, včetně internetových stránek. Jejich cílem by mělo být zahrnutí co nejširší škály dostupných nabídek a co možná nejúplnější pokrytí trhu, aby zákazníci získali reprezentativní přehled. Je nezbytné, aby menší zákazníci měli přístup alespoň k jednomu srovnávacímu nástroji a aby informace poskytované prostřednictvím těchto nástrojů byly důvěryhodné, nestranné a transparentní. Za tímto účelem by členské státy mohly poskytnout srovnávací nástroj provozovaný vnitrostátním orgánem nebo soukromou společností. (34)Koneční zákazníci by měli mít rovněž možnost spotřebovávat, skladovat a prodávat plyn, který sami vyrobili z obnovitelných zdrojů, a stát se účastníky na všech trzích se zemním plynem poskytováním dodatečných služeb pro soustavu, například ukládáním energie. Členské státy by měly mít možnost stanovit ve svém vnitrostátním právu odlišná regulační ustanovení ohledně daní a odvodů pro individuální a společně jednající aktivní zákazníky. (35)S ohledem na úlohu, kterou mohou hrát při dekarbonizaci energetického systému, by některé kategorie občanských energetických iniciativ měly být na trhu se zemním plynem na úrovni Unie uznány jako „občanská energetická společenství“. Tato společenství by měla usnadnit využívání plynů z obnovitelných zdrojů v soustavě zemního plynu. Aby pro ně byl zajištěn podpůrný rámec, měla by být přijata ustanovení o spravedlivém zacházení, rovných podmínkách a dobře vymezený seznam práv a povinností, který bude obecně odrážet strukturu členství, požadavky na řízení a účel občanských energetických společenství podle směrnice (EU) 2019/944. (36)Ustanovení o občanských energetických společenstvích nebrání existenci jiných občanských iniciativ, jako jsou například společenství pro obnovitelné zdroje podle směrnice (EU) 2018/2001 nebo iniciativy vyplývající ze soukromoprávních smluv. Členství v občanských energetických společenstvích by mělo být otevřeno všem kategoriím subjektů. Rozhodovací pravomoci v občanském energetickém společenství by však měly být omezeny na ty členy či podílníky, kteří nejsou zapojeni do komerční činnosti velkého rozsahu a pro něž odvětví energetiky nepředstavuje primární oblast ekonomické činnosti. To znamená, že občanská energetická společenství a jednotliví členové nebo podílníci musí být finančně a ekonomicky nezávislí na subjektech zapojených do těchto činností, aniž by byla dotčena možnost, aby občanská energetická společenství delegovala správu zařízení potřebných pro jejich činnosti, včetně instalace, provozu, zpracování údajů a údržby. (37)Vyúčtování a informace o vyúčtování jsou důležitým prostředkem k informování konečných zákazníků a posílení jejich postavení. Účty za energii zůstávají nejčastějším problémem spotřebitelů a zdrojem stížností spotřebitelů, což je faktor, který přispívá k trvale nízké míře spokojenosti spotřebitelů a jejich nízkému zapojení v odvětví zemního plynu. Ustanovení týkající se informací o vyúčtování v plynárenském odvětví rovněž zaostávají za právy přiznanými spotřebitelům v odvětví elektřiny. Je proto nezbytné tato ustanovení sladit a stanovit minimální požadavky na vyúčtování a informace o vyúčtování v odvětví plynu, aby spotřebitelé měli přístup k transparentním a snadno srozumitelným informacím. Vyúčtování by mělo konečným spotřebitelům poskytovat informace o jejich spotřebě a nákladech, a usnadnit tak srovnávání nabídek a změnu dodavatele, a také informace o právech spotřebitelů (např. o alternativním řešení sporů). Kromě toho by účty měly být nástrojem k aktivnímu zapojení spotřebitelů na trhu, aby spotřebitelé mohli řídit své spotřební návyky a přijímat ekologičtější rozhodnutí. (38)Pravidelné poskytování přesných informací o vyúčtování na základě skutečné spotřeby plynu usnadněné inteligentním měřením zákazníkům významným způsobem pomáhá kontrolovat spotřebu plynu a související náklady. Zákazníci, a to zejména zákazníci v domácnostech by nicméně měli mít přístup k flexibilním ujednáním pro účely vlastní platby. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 47 (přizpůsobený) ⇨ nové (39)Klíčovým aspektem při poskytování dodávek spotřebitelům je přístup k objektivním a transparentním údajům o spotřebě. Proto by spotřebitelé měli mít přístup ke svým údajům o spotřebě, souvisejícím cenám a nákladům na služby, aby si mohli vyžádat od konkurence předložení nabídky na základě těchto údajů ⌦ informací ⌫. Spotřebitelé by rovněž měli mít právo být řádně informováni o své spotřebě energie. Zálohy by ⇨ pro uživatele neměly představovat nepřiměřené znevýhodnění ⇦ měly vycházet z pravděpodobné spotřeby zemního plynu a různé platební systémy by neměly být diskriminační. Informace o nákladech na energii, jež budou zákazníkům poskytovány v dostatečných časových intervalech, budou ⌦ by měly ⌫ vytvářet pobídky k energetickým úsporám, protože poskytnou zákazníkům přímou zpětnou vazbu ohledně účinků investic do energetické účinnosti a ohledně vlivu změny chování.

🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 52 (přizpůsobený) ⇨ nové (40)⇨ Při vnitrostátním rozhodování o instalaci inteligentních měřicích systémů pro zemní plyn, ⇦ Mělo by by mělo být možné zavést inteligentní měřící systémy založené ⌦ založit taková rozhodnutí ⌫ na ekonomickém posouzení. ⇨ Takové ekonomické posouzení by mělo zohledňovat dlouhodobé přínosy instalace inteligentních měřicích systémů pro spotřebitele a celý hodnotový řetězec. ⇦ Pokud se v tomto posouzení dojde k závěru, že zavedení daných měřících systémů je z ekonomického hlediska přijatelné a nákladově efektivní pouze pro spotřebitele s určitým množstvím spotřebovaného ⇨ zemního ⇦ plynu, členské státy by měly mít možnost při zavádění inteligentních měřících systémů ⌦ při jejich zavádění ⌫ tuto skutečnost zohlednit. ⇨ Toto posouzení by však mělo být pravidelně revidováno, pokud je nutné reagovat na změny v předpokladech, z nichž vycházelo, nebo nejméně každé čtyři roky, aby se zohlednilo rychlé tempo technologického vývoje. ⇦ ⇩ nové (41)Aby se konečným zákazníkům pomohlo s aktivní účastí na trhu, měly by instalované inteligentní měřicí systémy řádně zohlednit používání příslušných dostupných norem, včetně norem umožňujících interoperabilitu na úrovni modelu údajů a na aplikační úrovni, osvědčené postupy a význam rozvoje výměny údajů a budoucí a inovativní služby v oblasti energetiky. Instalované inteligentní měřicí systémy by navíc v případě odběratelů zemního plynu neměly představovat překážku pro změnu dodavatele a měly by být vybaveny vhodnými funkcemi, které konečným zákazníkům umožní včas získat údaje o spotřebě, upravit energetické chování, být za to odměňováni a ušetřit na účtech za elektřinu. (42)Členské státy, které inteligentní měřicí systémy pro soustavu zemního plynu neinstalují systematicky, by měly spotřebitelům umožnit, aby si na svou žádost a za spravedlivých a přiměřených podmínek nechali nainstalovat inteligentní plynoměr, a měly by jim poskytnout veškeré relevantní informace. (43)V současné době členské státy po zavedení inteligentních měřicích systémů vyvinuly nebo vyvíjejí různé modely správy údajů. Je důležité, aby členské státy bez ohledu na model správy údajů zavedly transparentní pravidla pro přístup k údajům za nediskriminačních podmínek a zajistily nejvyšší úrovně kybernetické bezpečnosti a ochrany údajů, jakož i nestrannost subjektů, které tyto údaje zpracovávají. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 51 (přizpůsobený) (44)Zárukou větší ochrany spotřebitelů jsou efektivní a všem přístupné prostředky řešení sporů. Členské státy by měly zavést ⌦ zajistit ⌫ rychlé a účinné postupy pro vyřizování stížností. 🡻 2009/73/ES bod odůvodnění 50 (přizpůsobený) (50)Energetická chudoba představuje ve Společenství stále větší problém. Postižené členské státy by proto měly, pokud tak dosud neučinily, vypracovat vnitrostátní energetické akční plány nebo jiné vhodné rámce pro boj proti energetické chudobě, jejichž cílem by bylo snížit počet osob, které se s problémem energetické chudoby potýkají. Členské státy by v každém případě měly zajistit nezbytné dodávky energie zranitelným zákazníkům. Lze při tom uplatnit integrovaný přístup, např. v rámci sociální politiky, a opatření by mohla zahrnovat i sociální opatření nebo zvýšení energetické účinnosti v domácnostech. Tato směrnice by měla přinejmenším umožnit přijímání vnitrostátních opatření ve prospěch zranitelných zákazníků. ⇩ nové (45)Členské státy by měly přijmout vhodná opatření, např. poskytovat dávky ze systémů sociálního zabezpečení, aby zranitelným zákazníkům zajistily nezbytné dodávky energie, nebo podpořit zvyšování energetické účinnosti, aby řešily případy energetické chudoby zjištěné podle čl. 3 odst. 3 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999, a to i v širším kontextu chudoby. Taková opatření by se mohla lišit podle konkrétní situace v daných členských státech a mohla by zahrnovat opatření sociální politiky nebo energetické politiky, která by se týkala úhrad faktur za plyn, investic do energetické účinnosti obytných budov nebo ochrany spotřebitele, např. ochrany před odpojením. (46)Na základě nařízení (EU) 2018/1999 a směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/944 Komise vypracovala orientační pokyny ohledně vhodných ukazatelů pro měření energetické chudoby a vymezení „významného počtu domácností trpících energetickou chudobou“. (47)Zjednodušení a zefektivnění postupů pro udělování správních povolení a jasné lhůty pro rozhodnutí přijímaná orgány příslušnými pro vydávání povolení by mělo zajistit, aby výstavba zařízení na výrobu vodíku a infrastruktury vodíkové soustavy mohla probíhat přiměřeným tempem. Měl by být stanoven požadavek, aby členské státy podávaly zprávy o dosaženém pokroku. Je nezbytné, aby právní účinky povolení (jako jsou licence, povolení, koncese nebo schválení) udělených podle vnitrostátních právních předpisů pro výstavbu a provoz stávajících plynovodů pro zemní plyn a dalších aktiv sítě byly zachovány i po té, co se přepravovaný plynný nosič energie v plynovodu změní ze zemního plynu na (čistý) vodík. Mělo by se tak předejít zbytečným prodlevám při úpravě stávajících plynovodů a dalších aktiv sítí pro dopravu vodíku. Nemělo by dojít k tomu, aby se podmínky pro udělování povolení pro infrastrukturu vodíkových soustav podstatně lišily, není-li to dostatečně odůvodněno. Diferencovaný přístup k zachování právních účinků stávajících povolení nebo vydávání nových povolení by mohl být odůvodněn aspekty technické bezpečnosti. Ustanovení o povolovacích řízeních by se měla použít, aniž by bylo dotčeno mezinárodní právo a právo Unie, včetně ustanovení o ochraně životního prostředí a lidského zdraví. Je-li to řádně odůvodněno mimořádnými okolnostmi, mělo by být možné prodloužit lhůty pro povolovací řízení až o jeden rok.

(48)Poskytování asistence žadatelům při vyřizování jejich žádostí o správní povolení a během postupů udělování povolení prostřednictvím administrativního kontaktního místa by mělo snížit složitost pro developery projektů a zvýšit účinnost a transparentnost. K větší účinnosti by mohla přispět možnost, aby žadatelé předkládali relevantní dokumenty v digitální podobě, a také dostupnost příručky postupů pro žadatele. Členské státy by měly zajistit, aby orgány provádějící povolovací řízení byly aktivně zapojeny do řešení zbývajících překážek, včetně překážek nefinanční povahy, jako jsou nedostatečné znalosti, digitální a lidské zdroje, které jim brání zvládat rostoucí počet povolovacích řízení. 🡻 2009/73/ES 6. bod odůvodnění (49)Bez účinného oddělení sítí od činností výroby a dodávek (dále jen „účinné oddělení“) bude nevyhnutelně existovat riziko diskriminace, a to nejen v souvislosti s provozováním sítě, ale rovněž i s podněty pro vertikálně integrované podniky, aby dostatečně investovaly do svých sítí. 🡻 2009/73/ES 7. bod odůvodnění (50)Pravidla pro právní a funkční oddělení, jak jsou stanovena ve směrnici 2003/55/ES, nicméně k účinnému oddělení provozovatelů přepravní soustavy nevedla. Na zasedání ve dnech 8. a 9. března 2007 proto Evropská rada vyzvala Komisi, aby vypracovala legislativní návrhy pro „účinné oddělení činností dodávek a výroby od provozování sítí“. 🡻 2009/73/ES 8. bod odůvodnění (přizpůsobený) (51)Účinné oddělení je možné zajistit pouze odstraněním podnětu pro vertikálně integrované podniky, na jehož základě by tyto společnosti mohly diskriminovat konkurenci, pokud jde o přístup k síti a investice. Oddělení vlastnictví, které vyžaduje, aby byl vlastník sítě určen jako provozovatel soustavy a aby byl nezávislý na veškerých zájmech v oblasti dodávek a výroby, je jednoznačně účinným a stabilním způsobem, jak vyřešit nevyhnutelný střet zájmů a zajistit bezpečnost dodávek. Z uvedeného důvodu Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 10. července 2007 o perspektivách vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou označil oddělení vlastnictví na úrovni přepravních soustav za nejúčinnější nástroj nediskriminační podpory investic do infrastruktury, spravedlivého přístupu k soustavě pro nové účastníky a transparentnosti trhu. V rámci oddělení vlastnictví by členské státy tedy měly mít povinnost zajistit, aby tatáž osoba nebo tytéž osoby nebyly oprávněny vykonávat kontrolu nad výrobním nebo dodavatelským podnikem a zároveň vykonávat kontrolu nad provozovatelem přepravní soustavy nebo nad přepravní soustavou nebo uplatňovat ve vztahu k nim jakékoli právo. Kontrola nad přepravní soustavou nebo provozovatelem přepravní soustavy by naopak měla vyloučit možnost vykonávat kontrolu nad výrobním nebo dodavatelským podnikem nebo uplatňovat ve vztahu k němu jakékoli právo. V rámci těchto omezení by měl mít výrobní nebo dodavatelský podnik možnost vlastnit menšinový podíl v provozovateli přepravní soustavy nebo v přepravní soustavě. 🡻 2009/73/ES 9. bod odůvodnění (52)Jakýkoli systém oddělení by měl účinně odstranit veškeré střety zájmů mezi výrobci, dodavateli a provozovateli přepravní soustavy, a vytvořit tak podněty pro nezbytné investice a zaručit přístup na trh novým účastníkům za transparentního a účinného regulačního režimu, přičemž by neměl vytvořit příliš zatěžující regulační režim pro národní regulační orgány. 🡻 2009/73/ES 10. bod odůvodnění (53)Definice výrazu „kontrola“ je převzata z nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování). 🡻 2009/73/ES 11. bod odůvodnění (54)Vzhledem k tomu, že si oddělení vlastnictví v některých případech vyžádá restrukturalizaci podniků, měla by být členským státům, které se rozhodnou provést oddělení vlastnictví, poskytnuta pro uplatnění příslušných ustanovení dodatečná lhůta. S ohledem na vertikální vztahy mezi elektroenergetickým odvětvím a plynárenstvím by navíc ustanovení o oddělení měla být uplatňována napříč oběma odvětvími.

⇩ nové (55)Naopak v odvětví vodíku by se mělo v prvé řadě zabránit vzniku vertikálně integrovaných podniků stanovením jasných pravidel předem. To je vhodnější než následně stanovit nákladné požadavky na oddělení, jejichž provedení by určitou dobu trvalo. 🡻 2009/73/ES 12. bod odůvodnění (56)Aby se zajistilo, že je síť provozována zcela nezávisle na zájmech v oblasti dodávek a výroby, a aby se zamezilo jakékoli výměně důvěrných informací, neměla by podle oddělení vlastnictví být tatáž osoba členem řídících orgánů jak provozovatele přepravní soustavy či přepravní soustavy, tak podniku vykonávajícího některé z funkcí výroby či dodávek. Ze stejného důvodu by tatáž osoba neměla být oprávněna jmenovat členy řídících orgánů provozovatele přepravní soustavy či přepravní soustavy a vykonávat kontrolu nad výrobním nebo dodavatelským podnikem nebo uplatňovat ve vztahu k němu jakékoli právo. 🡻 2009/73/ES 13. bod odůvodnění (57)Zřízení provozovatele soustavy nebo provozovatele přepravní soustavy, kteří by byli nezávislí na zájmech v oblasti dodávek a výroby, by mělo umožnit, aby vertikálně integrované podniky nadále vlastnily majetek tvořící síť, a současně zajistit oddělení zájmů, a to za předpokladu, že by nezávislý provozovatel soustavy nebo nezávislý provozovatel přepravní soustavy plnil všechny funkce provozovatele soustavy a že by byla zavedena podrobná regulace spolu s rozsáhlým mechanismem regulační kontroly. 🡻 2009/73/ES 14. bod odůvodnění (přizpůsobený) (58)Pokud je ⌦ byl ⌫ ke dni 3. září 2009 podnik vlastnící přepravní soustavu součástí vertikálně integrovaného podniku, měla by být členským státům poskytnuta možnost volby mezi oddělením vlastnictví a zřízením provozovatele soustavy nebo provozovatele přepravní soustavy, kteří jsou nezávislí na zájmech v oblasti dodávek a výroby. 🡻 2009/73/ES 15. bod odůvodnění (59)Aby byly plně zachovány zájmy podílníků vertikálně integrovaných podniků, měly by mít členské státy možnost volby, zda oddělení vlastnictví provedou přímým odprodejem nebo rozdělením podílů integrovaného podniku na podíly podniku provozujícího síť a na podíly zbývajícího podniku zajišťujícího dodávky a výrobu, pokud budou splněny požadavky vyplývající z oddělení vlastnictví. 🡻 2009/73/ES 16. bod odůvodnění (přizpůsobený) (60)Plnou účinnost řešení spočívajících ve zřízení nezávislého provozovatele soustavy nebo nezávislého provozovatele přepravní soustavy je třeba zajistit prostřednictvím zvláštních doplňujících pravidel. Pravidla týkající se nezávislého provozovatele přepravní soustavy poskytují vhodný regulační rámec, který zaručuje spravedlivou hospodářskou soutěž, dostatečné investice, přístup nových subjektů na trh a integraci trhů se zemním plynem. Účinné oddělení, jež umožňují ustanovení o nezávislém provozovateli přepravní soustavy, by se mělo opírat o organizační opatření a opatření týkajících se řízení provozovatelů přepravních soustav a opatření, která se týkají investic, připojení nových výrobních kapacit k síti a integrace trhů prostřednictvím regionální spolupráce. Nezávislost provozovatele přepravní soustavy by také měla být mimo jiné zajištěna prostřednictvím určitých „čekacích“ období, během nichž není ve vertikálně integrovaném podniku vykonávána žádná řídící nebo jiná významná činnost umožňující přístup k týmž informacím, které lze získat v řídícím postavení. Model účinného oddělení založený na zřízení nezávislého provozovatele přepravní soustavy je v souladu s požadavky stanovenými Evropskou radou na jejím zasedání ve dnech 8. až 9. března 2007. 🡻 2009/73/ES 17. bod odůvodnění ⇨ nové

(61)Má-li se rozvinout hospodářská soutěž na vnitřním trhu se zemním s plynem, měli by mít velkoodběratelé plynu mimo domácnosti ⇨ , kteří vykonávají rozsáhlé komerční činnosti, ⇦ možnost vybrat si své dodavatele a uzavřít smlouvy o dodávkách plynu s několika dodavateli. Tito zákazníci by měli být chráněni před výhradními doložkami, jejichž cílem je vyloučení konkurence nebo doplňkových nabídek služeb. 🡻 2009/73/ES 18. bod odůvodnění (přizpůsobený) (62)Členský stát má ⌦ by měl mít ⌫ právo rozhodnout se pro plné oddělení vlastnictví na svém území. Pokud některý členský stát využil toto své právo, podnik nemá ⌦ by neměl mít ⌫ právo zvolit si alternativu nezávislého provozovatele soustavy nebo nezávislého provozovatele přepravní soustavy. Podniky zajišťující funkci výroby nebo dodávek dále nemohou ⌦ by dále nemohly ⌫ přímo ani nepřímo vykonávat kontrolu nad provozovatelem přepravní soustavy z členského státu, který se rozhodl pro plné oddělení vlastnictví, ani ve vztahu k tomuto provozovateli uplatňovat jakékoli právo. 🡻 2009/73/ES 19. bod odůvodnění (přizpůsobený) (63)Tato směrnice stanoví Na vnitřním trhu se zemním plynem existují různé druhy organizace trhu se zemním plynem na vnitřním trhu s energií. Opatření, která mohou členské státy přijmout podle této směrnice za účelem zajištění rovných podmínek, by měla být založena na naléhavých důvodech obecného zájmu. Komise by měla být konzultována ohledně souladu opatření se Smlouvou ⌦ Smlouvou o fungování Evropské unie ⌫ a právem Společenství ⌦ Unie ⌫ . 🡻 2009/73/ES 20. bod odůvodnění (64)Při provedení účinného oddělení by měla být dodržena zásada nediskriminace mezi veřejným a soukromým sektorem. Za tím účelem by tatáž osoba neměla mít možnost vykonávat kontrolu, v rozporu s pravidly o oddělení vlastnictví nebo o nezávislém provozovateli soustavy, sama nebo společně s jinými, nad složením, hlasováním či rozhodováním orgánů jak provozovatelů přepravní soustavy či přepravních soustav, tak výrobních nebo dodavatelských podniků nebo uplatňovat ve vztahu k nim jakékoli právo. Pokud jde o oddělení vlastnictví a řešení s nezávislým provozovatelem soustavy, za předpokladu, že příslušný členský stát může dodržování tohoto požadavku prokázat, měly by dva samostatné veřejné orgány mít možnost vykonávat kontrolu nad činnostmi v oblasti výroby a dodávek na jedné straně a činnostmi v oblasti přepravy na straně druhé. 🡻 2009/73/ES 21. bod odůvodnění (přizpůsobený) (65)Plně účinné oddělení činností v oblasti sítě od činností v oblasti dodávek a výroby by se mělo vztahovat v rámci celého Společenství ⌦ celé Unie ⌫ na podniky ze Společenství ⌦ z Unie ⌫ i na podniky ze zemí mimo Společenství ⌦ Unii ⌫ . Aby se zajistila nezávislost činností v oblasti sítě a činností v oblasti dodávek a výroby v celém Společenství ⌦ celé Unii ⌫, měly by regulační orgány mít pravomoc odmítnout certifikaci provozovatelů přepravní soustavy, kteří nesplňují pravidla pro oddělení. Aby se zajistilo jednotné uplatňování těchto pravidel v celém Společenství ⌦ celé Unii ⌫, měly by regulační orgány při přijímání rozhodnutí o certifikaci co nejvíce přihlédnout ke stanovisku Komise. S cílem zajistit rovněž dodržování mezinárodních závazků Společenství ⌦ Unie ⌫ a solidaritu a energetickou bezpečnost v rámci Společenství ⌦ Unie ⌫ by Komise měla mít právo vydat stanovisko k certifikaci týkající se vlastníků nebo provozovatelů přepravních soustav kontrolovaných osobou nebo osobami ze třetí země nebo ze třetích zemí. ⇩ nové (66)Vodíkové potrubní sítě by měly představovat důležitý prostředek účinné a udržitelné dopravy vodíku, jak na pevnině, tak na moři. Vzhledem k tomu, že jejich výstavba vyžaduje vysoké kapitálové výdaje, mohly by vodíkové potrubní sítě představovat přirozené monopoly. Zkušenosti při regulaci trhů se zemním plynem ukazují, že pro zachování hospodářské soutěže na komoditních trzích je důležité zajistit k potrubním sítím otevřený a nediskriminační přístup. Proto by pro vodíkové sítě v Unii, jak na pevnině,