1. Zjištěné problémy

Souvislosti

1. Odvětví zemědělství je v celé EU největším uživatelem zvířat: nejméně 2 miliardy ptáků (kuřata, nosnice, krůty atd.) a 334 milionů savců (prasata, ovce, kozy, skot, kožešinová zvířata atd.). V EU existuje 13,7 milionu hospodářství s chovem zvířat. Hodnota produkce chovu hospodářských zvířat v EU činí 149 miliard EUR ročně. Zvířata jsou také součástí akvakultury, jsou společníky lidí, chovají se kvůli kožešinám a využívají se k různým jiným činnostem, jako jsou pokusy, zoologické zahrady, cirkusy, zábava a sport.

2. Opatření ze strany EU se v současné době zaměřuje v první řadě na prevenci a tlumení přenosných nákaz, které mohou mít významné zdravotní a hospodářské dopady. Dopady ohniska nákazy zvířat mohou být různé a obvykle hrozí přímé riziko pro zvířata a často i pro veřejné zdraví. Mohou však existovat i další negativní nepřímé dopady, jako jsou hospodářské nebo sociální účinky, včetně nákladů pro chovatele hospodářských zvířat a související odvětví, které souvisejí s řešením nákazy a narušením obchodu, nákladů veřejného sektoru na eradikaci a sledování a změn ve vzorcích spotřeby. Ohniska nákaz mají často významné dopady i na mezinárodní obchod se zvířaty a s produkty živočišného původu.

3. Stávající právní rámec EU v oblasti zdraví zvířat zahrnuje asi 50 základních směrnic a nařízení, z nichž některé byly přijaty již v roce 1964. Acquis communautaire v oblasti veterinářství nyní obsahuje více než 400 právních aktů. Tento soubor právních předpisů týkajících se zdraví zvířat je v součinnosti se stávajícím právním rámcem týkajícím se dobrých životních podmínek zvířat, bezpečnosti potravin, veřejného zdraví, výživy zvířat, veterinárních léčivých přípravků, ochrany životního prostředí, úředních kontrol a společné zemědělské politiky.

Úvahy o stávající politice a zjištěných problémech

4. V roce 2004 zahájila Komise nezávislé hodnocení, jehož cílem bylo zhodnotit výsledky politiky Společenství v oblasti zdraví zvířat (CAHP) za předcházejících deset let. Na základě výsledků tohoto hodnocení byla vypracována strategie EU v oblasti zdraví zvířat na období 2007–2013. Zúčastněné strany a příslušné orgány členských států byly požádány, aby v rámci řídící skupiny pro právní předpisy týkající se zdraví zvířat identifikovaly problémy se stávajícími právními předpisy v oblasti zdraví zvířat. Hodnocení CAHP a konzultace se zúčastněnými stranami obecně dospěly k závěru, že současný systém funguje dobře, ale byla uvedena řada oblastí, které vyžadují zlepšení.

5. Hlavní problémy, které během hodnocení CAHP pojmenovaly zúčastněné strany, byly: velká složitost stávající CAHP, chybějící celková strategie v oblasti zdraví zvířat a nedostatečný důraz na prevenci nákaz (se zvláštním zaměřením na potřebu zvýšené biologické bezpečnosti). Byl zjištěn také specifický problém politiky v souvislosti s obchodem s živými zvířaty uvnitř EU. Všechny tyto otázky jsou podrobněji vysvětleny níže.

6. Zúčastněné strany identifikovaly a zdůraznily potřebu zjednodušení i potřebu změn politiky navrhovaných v tomto přezkumu.

Složitost stávající politiky

7. Stávající CAHP je velmi složitá v několika ohledech. Zaprvé velké množství právních předpisů v oblasti zdraví zvířat způsobuje, že osoby, které jsou přímo dotčené (jako zemědělci a jiné zúčastněné strany), mají problémy pochopit své povinnosti, aniž by musely konzultovat právníky. Zadruhé oblasti odpovědnosti a povinnosti chovatelů zvířat nejsou vždy jasné. Některé povinnosti nejsou v různých právních předpisech konzistentní a některé z nich jsou interpretovány v různých členských státech různě. Pokud právní předpisy nebudou odpovídajícím způsobem odrážet úlohy a potřeby chovatelů zvířat, mohly by vznikat problémy. Kromě toho rozdíly v jednotlivých členských státech mohou vést k nerovným podmínkám pro chovatele zvířat, pokud jde o plnění jejich zákonných povinností. Zatřetí se pravidla pro obchodní zemědělskou činnost ne vždy použijí přiměřeným způsobem na nekomerční chov zvířat. Nekomerční chov zvířat (jako je zájmový chov nebo malochov) obvykle obnáší jiný druh a jinou úroveň rizika nákazy ve srovnání s průmyslovým chovem a administrativní zátěž pro nekomerční chov zvířat není vždy přiměřená úrovni rizika nákazy. Začtvrté definice úlohy veterinárních služeb obsahuje určité aspekty právní nejistoty, které je potřeba opravit, aby se zajistilo, že veterinárním lékařům budou jasné jejich zákonné povinnosti, aby se zamezilo střetu zájmů a aby se podpořil rozvoj lepších veterinárních sítí. Zapáté neexistuje dostatek pravidel pro odborné kvalifikace a odbornou přípravu úředních a schválených veterinárních lékařů, což může vést k rozdílným úrovním ochrany zdraví v členských státech a na jednotném trhu. Zašesté specifické veterinární podmínky týkající se dovozu jsou obtížně srozumitelné a použitelné. Tím vznikají komplikace a administrativní zátěž pro příslušné orgány, dovozce a třetí země, které mohou mít problémy s porozuměním svým zákonným povinnostem.

Chybějící celková strategie v oblasti zdraví zvířat

8. Chybí celková strategie v oblasti zdraví zvířat. Závěrečná zpráva o hodnocení CAHP zdůraznila nedostatek jednotného obecného přístupu v souvislosti s CAHP. Místo toho je CAHP chápána jako směsice specifických opatření a kroků s nejednotnými cíli a nejasným celkovým směřováním. Zdroje, personál a řízení se zaměřovaly na krize v oblasti zdraví zvířat s následnou tendencí soustředit se pouze na to, aby byly vymezeny a dosaženy dlouhodobé strategické cíle. Zde existují čtyři hlavní problémy. Zaprvé nedostatečná kategorizace a nedostatečné stanovení priorit u politických opatření v oblasti nákaz zvířat. To často vedlo spíše k taktickému než strategickému, a tedy (dlouhodobě) nedokonalému přidělování zdrojů na tlumení nákaz. Zadruhé koordinace mezi dozorem nad nákazami zvířat s různými systémy dozoru nefunguje správně a jednotliví aktéři nespolupracují co možná nejúčinnějším způsobem. Větší úsilí v oblasti koordinace by mohlo snížit riziko a dopad ohnisek nákaz. Zatřetí není harmonizace právních předpisů EU s dohodnutými mezinárodními normami (např. OIE, Světová organizace pro zdraví zvířat) dostatečná. Díky větší konvergenci by se zlepšila konkurenceschopnost na mezinárodních trzích a zamezilo by se obchodním sporům (a zároveň by byla respektována potřeba zachovat vysoké zdravotní standardy, které se v EU očekávají). Začtvrté se ve stávajících předpisech EU nedostatečně zohledňuje dlouhodobá perspektiva, pokud jde o nově se objevující, znovu se objevující a exotické nákazy. Je zapotřebí podporovat lepší strategický výhled, aby bylo možné reagovat na budoucí hrozby v souvislosti s nákazami, tlumit je a sledovat.

Prevence je lepší než léčba

9. Navíc se ve stávajícím rámci EU neklade dostatečný důraz na prevenci nákaz spíše než na léčbu. Odstranění nákaz zvířat se obecně považuje za celosvětový veřejný zájem, jelikož představuje ochranu zdraví zvířat a veřejného zdraví, jak zdůraznil koncept „Jeden svět – jedno zdraví“ vytvořený WHO (Světovou zdravotnickou organizací), OIE (Světovou organizací pro zdraví zvířat) a FAO (Organizací OSN pro výživu a zemědělství). Jeho význam se neomezuje jen na hospodářství venkova, ale má dopad i na celou společnost. Ke krizím v oblasti zdraví zvířat bude docházet vždycky, a hodnocení CAHP proto zdůraznilo potřebu zaměřit se více na prevenci nákaz a rychlé a účinné řízení rizik, aby se omezil výskyt a rozsah ohnisek nákaz zvířat. Tento nedostatek se projevuje v nedostatečné spolupráci při dozoru nad nákazami zvířat a jejich sledování, jak bylo uvedeno výše, nedostatečné podpoře opatření biologické bezpečnosti v jednotlivých hospodářstvích na úrovni EU za účelem prevence ohnisek nákaz, absenci strategie očkování za účelem lepší prevence a tlumení nákaz zvířat a nejednotných ustanoveních týkajících se odborné přípravy v oblasti zdraví zvířat pro osoby, které se zvířaty nakládají.

Obchod se živými zvířaty v rámci EU

10. Zatímco výše popsané problémy zapadají do tematických okruhů, řídící skupina pro hodnocení CAHP i konzultace se širokou veřejností zdůraznily problémy s obchodem v rámci EU, které spadají do několika různých kategorií. Zaprvé stávající veterinární předpisy pro obchod v rámci EU nejsou vždy přiměřené riziku pro zdraví zvířat, které představují jejich přesuny. Zejména některé přesuny, u nichž je riziko jen nízké, musí splňovat přísnější požadavky, než by bylo nutné. Zadruhé se postupy v mnoha případech opakují, čímž se zvyšuje administrativní zátěž související s přesuny. Zatřetí koncepce rozčlenění na jednotky byla již úspěšně použita v některých oblastech, ale ještě nebyla rozšířena na ostatní vhodné části právního rámce EU pro zdraví zvířat, což by mohlo být v budoucnu uskutečněno.

2. Analýza subsidiarity: je opatření na úrovni EU oprávněné z hlediska subsidiarity?

11. Články 43, 114 a 168 Smlouvy o fungování Evropské unie představují právní základ pro legislativní opatření EU v oblasti zdraví zvířat, jelikož jsou zásadní součástí politik EU v oblasti zemědělství, veřejného zdraví a ochrany spotřebitele, obchodu a jednotného trhu.

12. Potřeba opatření prošla „testem nezbytnosti“ a „testem přidané hodnoty“. Cílů politiky v oblasti zdraví zvířat nemůže být dosaženo členskými státy jednotlivě a může jich být lépe dosaženo harmonickým opatřením ze strany EU. Velmi obecně řečeno, dobré zdraví zvířat nepředstavuje jen soukromý prospěch pro konkrétní chovatele zvířat a majitele jednotlivých zvířat, ale představuje veřejný prospěch s obecnějšími přínosy pro společnost. Přenosnost a přeshraniční povaha mnoha nákaz zvířat vyžaduje spíše ucelený přístup, který bude mít pravděpodobně větší celkový přínos než řada jednotlivých kroků. Proto jak v klidovém období, tak v případě ohniska jsou náklady na neexistenci žádného opatření na úrovni EU potenciálně mnohem vyšší než náklady na spolupráci.

13. Přínos harmonizovaných pravidel pro prevenci, oznamování, tlumení a eradikaci nákaz zvířat na úrovni EU byl prokázán v souvislosti s ohnisky nákaz zvířat v nedávné době. Tyto krize ukázaly, že EU je schopna rychle reagovat a omezit šíření nákaz a minimalizovat jejich dopady. Toho bylo dosaženo díky harmonizovanému přístupu ke tlumení nákaz. Stávající systém rovněž umožňuje vytvořit udržitelné programy dozoru a sledování tím, že poskytuje spolufinancování na úrovni EU. V minulosti umožnil harmonizovaný přístup EU ke tlumení nákaz Unii bránit zájmy jejích členských států na mezinárodní scéně.

14. Přeshraniční šíření nákaz zvířat je neustálou hrozbou pro chovatele hospodářských zvířat i členské státy, jelikož může mít závažné hospodářské důsledky pro soukromý i veřejný sektor. Mnoho nákaz se může lehce šířit z jedné země do druhé a dosáhnout rozměrů pandemie. Volně žijící zvířata hrají významnou epizootologickou úlohu při přenosu nákaz zvířat a jejich přesuny mezi členskými státy je velmi obtížné kontrolovat nebo omezovat (například klasický mor prasat u divokých prasat představuje potenciální hrozbu pro prasata ve farmovém chovu). Z tohoto důvodu jsou zapotřebí opatření pro tlumení a harmonizované systémy dozoru na úrovni EU.

15. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem by budoucí právní předpisy měly potvrdit vysoký stupeň pravomocí, které byly EU v této oblasti již uděleny v předcházejících desetiletích, což členské státy i zúčastněné strany bez námitek uznávají.

3. Cíle iniciativy EU: jaké jsou hlavní cíle politik?

16. EU jako celek se snaží dosáhnout cílů strategie Evropa 2020[1]. Cíle v oblasti zdraví zvířat by měly podporovat tyto zásadní zastřešující cíle tím, že omezí riziko negativních hospodářských, sociálních (včetně veřejného zdraví) a environmentálních dopadů špatného zdraví zvířat nebo ohnisek nákaz zvířat a že podpoří hospodářské zajištění a úspěchy chovatelů zvířat, zejména zemědělců, a tím přispějí k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění.

17. Je třeba zopakovat, že cíle v oblasti zdraví zvířat nejsou izolované. Dobré zdraví zvířat hraje zásadní úlohu při zajišťování životaschopnosti a udržitelnosti vnitřního trhu, a zejména potravinářského odvětví, které je největším samostatným hospodářským odvětvím v EU. Nezbytně zde dochází k přesahům a součinnosti s jinými oblastmi politiky, jako jsou dobré životní podmínky zvířat, bezpečnost potravin, výživa zvířat, veterinární léčivé přípravky a úřední kontroly, ale také s obecnějšími tématy v souvislosti se zemědělstvím a životním prostředím, jako jsou invazní nepůvodní druhy.

18. Obecné cíle politiky EU v oblasti zdraví zvířat, které jsou uvedeny ve strategii EU v oblasti zdraví zvířat na období 2007–2013, jsou tyto:

- zajistit vysokou úroveň veřejného zdraví a bezpečnosti potravin snížením výskytu biologických a chemických rizik u lidí na minimum,

- zlepšovat zdraví zvířat prevencí/snižováním výskytu nákaz zvířat, a tím podporovat zemědělskou činnost a hospodářství venkova,

- zvýšit hospodářský růst / soudržnost/konkurenceschopnost tím, že se zajistí volný pohyb zboží a přiměřené přesuny zvířat,

- podporovat takové zemědělské postupy a dobré životní podmínky zvířat, které předcházejí hrozbám v souvislosti se zdravím zvířat a které minimalizují dopad na životní prostředí, a tím podporují strategii EU pro udržitelný rozvoj.

19. Zejména dobré životní podmínky zvířat jsou úzce propojeny se zdravím zvířat a veškeré cíle související se zdravím zvířat musí plně zohledňovat požadavky na dobré životní podmínky zvířat v souladu s článkem 13 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

20. Tyto obecné cíle prokazují, že základ pro opatření EU je širší než jednoduše bránit vzniku problémů v oblasti veřejného zdraví a zdraví zvířat nebo zaručit hospodářské zajištění zemědělců. Oblast působnosti jakýchkoli nových opatření bude muset zahrnout nejen chovaná zvířata (včetně užitkových zvířat, zvířat používaných k práci, sportu, rekreaci nebo výstavám, zvířat, která jsou společníky lidí, a zvířat používaných ve výzkumu), ale do určité míry i volně žijící zvířata, pokud jejich špatné zdraví může ohrozit jakýkoli z těchto cílů.

21. Cílem tohoto přezkumu je vytvořit zjednodušený a soudržnější právní rámec pro zdraví zvířat, a to na základě řádné správy a v souladu s mezinárodními standardy (např. OIE).

22. Ve zprávě jsou podrobněji uvedeny konkrétní a operativní cíle právního rámce pro zdraví zvířat.

4. Varianty politiky

23. Za účelem vyřešení zjištěných problémů a dosažení výše uvedených operativních cílů bylo zváženo pět variant politiky (viz níže).

24. Varianta 1: žádné opatření (např. pokračovat ve stávající politice). Stávající veterinární předpisy by zůstaly zachovány, byly by provedeny jejich nutné technické aktualizace a úpravy, ale neexistoval by horizontální rámec, který by stanovil obecné strategické cíle. Kde by to bylo možné, byly by k řešení zjištěných problémů použity stávající regulační nástroje.

25. Varianta 2: zjednodušení stávajících právních předpisů bez zásadních změn obsahu nebo politiky. Tato varianta by umožnila spojení všech stávajících právních předpisů týkajících se zdraví zvířat do jednoho velkého právního předpisu, ale neprovedla by žádné významné změny obsahu samotného právního předpisu. Změny by byly prováděny pouze tehdy, kdy by to vyžadovaly okolnosti, a za účelem dosažení souladu s Lisabonskou smlouvou.

26. Varianta 3: stávající právní rámec s větší samoregulací. Tato varianta by doplnila současnou politiku v oblasti zdraví zvířat a stávající právní předpisy o doplňující pobídky neregulační povahy (samoregulaci definuje Komise jako „dobrovolné dohody mezi soukromými subjekty o řešení problémů tím, že mezi sebou přejímají závazky“).

27. Varianta 4: nový zjednodušený flexibilní obecný právní rámec pro otázky zdraví zvířat spočívající v dosahování určitých cílů v oblasti zdraví zvířat. V rámci této varianty by nový zjednodušený právní rámec vymezil zásady a cíle pro politiku v oblasti zdraví zvířat, které jsou nutné pro dosažení žádoucích výsledků. Tyto výsledky, např. určité standardy v oblasti zdraví zvířat a související standardy v oblasti veřejného zdraví, by byly dohodnuty na úrovni EU. Tento rámec by však byl flexibilní, aby členským státům umožnil uplatňovat pravidla EU vhodným způsobem a v souladu s místními podmínkami, aby dosáhly žádoucích cílů.

28. Varianta 5: nový normativní právní rámec pro otázky zdraví zvířat spočívající ve stanovení specifických postupů a standardů pro politiku v oblasti zdraví zvířat. V rámci této varianty by nový komplexní právní rámec vymezil zásady a cíle v oblasti zdraví zvířat. Tento rámec by stanovil specifické standardy pro pravidla a postupy v oblasti zdraví zvířat, které by byly vyžadovány ve všech členských státech, s omezenou flexibilitou pro členské státy k přizpůsobení těchto pravidel jejich odlišným podmínkám.

5. Posouzení dopadů

Varianta 1 – žádná změna

29. Aby se umožnilo řádné srovnání variant, je varianta 1, tj. pokračování stávající politiky v oblasti zdraví zvířat, použita jako základní scénář a dopady ostatních variant budou posuzovány ve vztahu k ní.

30. Varianta žádné změny již byla zamítnuta jak v posouzení dopadů pro strategii v oblasti zdraví zvířat, tak v posouzení CAHP, a proto by byla velmi těžce zdůvodnitelná. Žádná změna by znamenala pokračovat ve stávajícím přístupu na úrovni EU k řešení problémů v oblasti zdraví zvířat a problémů identifikovaných ve zprávě.

Varianta 2 – zjednodušení stávajícího právního rámce bez zásadních změn politiky

31. Tato varianta předpokládá, že by došlo ke zjednodušení stávajícího právního rámce spojením několika stávajících právních předpisů do jednoho obecného právního předpisu, ale bez řešení cílů a vývoje politiky vymezených ve strategii v oblasti zdraví zvířat.

32. Politika v oblasti zdraví zvířat by se nijak podstatně nezměnila. Přínos přisuzovaný této variantě by vyplýval pouze ze zjednodušení právních předpisů. Spojení všech stávajících právních předpisů do jednoho by přineslo určité zjednodušení a zamezilo by se zdvojování.

33. Stávající právní předpisy však neobsahují žádný soubor jednotných zásad, a spojení všech do jednoho právního předpisu by proto vedlo k dlouhému seznamu stávajícího acquis, k opravdovému zjednodušení by nedošlo a cílů vymezených ve strategii v oblasti zdraví zvířat by nebylo dosaženo.

Varianta 3 – stávající právní rámec s větší samoregulací

34. Tato varianta spočívá zejména v neregulačních opatřeních, která budou provedena se zdroji, které jsou v současnosti k dispozici, a nebudou představovat dodatečnou administrativní zátěž. Tato opatření by spočívala v tom, že Komise a/nebo členské státy by buď vytvořily pokyny a osvědčené postupy pro zlepšení veterinárních opatření, nebo by k tomu podnítily zúčastněné strany. Tím by se doplnil stávající právní rámec v oblasti zdraví zvířat a cílem by byla lepší prevence nákaz zvířat. Právní předpisy by byly jednotlivě podle potřeby aktualizovány, aby byly v souladu s novými požadavky (jako jsou nové rozhodovací postupy vyplývající ze zavedení Lisabonské smlouvy) nebo s technologickým vývojem.

35. Poskytnutí pokynů a podpora osvědčených postupů pro veterinární opatření obecně zajistí, že chovatelé zvířat a jiné zúčastněné strany v potravinovém řetězci budou lépe informováni o veterinárních opatřeních a rizicích nákaz zvířat a o svých povinnostech. Pokud budou chovatelé zvířat lépe informováni o osvědčených postupech v oblasti prevence nákaz, je pravděpodobnější, že budou provádět opatření, jako je biologická bezpečnost a dozor, která pro ně budou významná, pokud jde o omezení četnosti a dopadu nákaz zvířat.

36. Tato opatření však nebudou povinná. Bude záležet na ochotě zúčastněných stran, zda v první řadě vytvoří pokyny, a na spolupráci chovatelů zvířat, zda se budou těmito pokyny dobrovolně řídit za okolností, kdy to nemusí být v jejich přímém zájmu. Proto je skutečný účinek zavedení této varianty do praxe velmi nejistý a může se pohybovat v rozmezí od žádné změny až po potenciálně velmi pozitivní dopad.

Varianta 4 – flexibilní obecný právní rámec pro otázky zdraví zvířat

37. Očekává se, že hospodářské dopady a dopady na veřejné zdraví v případě varianty 4 budou velmi pozitivní. Zaprvé se očekává přínos ze sníženého množství případů nákaz. Náklady budou celkově lépe cíleny podle rizika, čímž se uspoří čas a peníze. Bude vytvořena strategie pro co nejlepší využití očkovacích látek, která může mít pozitivní hospodářský dopad na snížení množství případů nákaz zvířat a všechny související pozitivní dopady.

38. Bezpochyby by na počátku došlo k určitému dopadu v souvislosti s tím, že bude nutné, aby se s novým právním rámcem obeznámili zemědělci, ostatní chovatelé zvířat a také příslušné orgány. Cílem této iniciativy je však zjednodušení stávajících právních předpisů, a proto se dospělo k závěru, že veškerá zátěž bude ve skutečnosti velmi omezená a ve vhodných případech budou zavedeny výjimky. Tam, kde by mohla být zavedena nová opatření, např. pro biologickou bezpečnost, budou spočívat spíše v poskytnutí možností a pobídek k jejich zlepšení, a nikoli v zavádění povinných opatření. To znamená, že například dodatečné seznamování se s tímto rámcem a jeho provádění budou na volbě zemědělce nebo hospodářského subjektu, aby byl zajištěn pozitivní dopad (hospodářský a v oblasti zdraví zvířat). Již ze samotné povahy nákaz zvířat vyplývá, že pravidelné aktualizace platných předpisů jsou již standardním postupem: náklady na jednorázové obeznámení se s nimi budou pravděpodobně zahrnuty do obvyklých obchodních nákladů. V dlouhodobém horizontu by měl zjednodušený a ucelenější strategický rámec poskytovat výhody všem, a zejména by měl být srozumitelnější pro ty, kdo se obeznamují se svými povinnostmi poprvé (například noví zemědělci).

39. Celkově a v dlouhodobém horizontu je rozumné předpokládat, že zjednodušený a flexibilní rámec zaměřený na výsledky bude představovat pro zemědělství a související odvětví a chovatele zvířat menší administrativní zátěž než normativní rámec varianty 5. Důvodem je jeho flexibilita, která předpokládá, že povinnosti a požadavky by mohly být přizpůsobeny vnitrostátním nebo regionálním okolnostem, mohly by být případně zavedeny výjimky pro situace s nízkým rizikem a členským státům by bylo umožněno přizpůsobit veškeré administrativní povinnosti tak, aby se na základě rozumného posouzení rizika vyžadovalo pouze to nejnutnější.

40. Zde jsou tři příklady oblastí, pro které se považovalo za nutné provést podrobnější analýzu: biologická bezpečnost, obchod a očkování, které jsou uvedeny v textu zprávy a s určitými podrobnostmi v přílohách této zprávy. Příklad potenciálního dopadu na administrativní zátěž je souhrnně popsán v tabulce 5.2 hlavní zprávy.

41. Jak bylo uvedeno výše, mělo by dojít k mírně pozitivním sociálním účinkům, pokud jde o flexibilitu trhu práce ve veterinární oblasti, a zejména k výhodám plynoucím z dosažení týchž standardů bezpečnosti u zvířat a produktů živočišného původu.

42. Za předpokladu, že množství ohnisek nákaz zvířat bude sníženo, můžeme přibližně určit některé další pozitivní dopady na životní prostředí. Nákazy zvířat zjištěné u chovaných zvířat mohou mít negativní dopad na volně žijící živočichy (např. influenza ptáků, jelikož volně žijící práci mohou tuto nákazu nejen aktivně šířit u domácí drůbeže, ale mohou jí být od domácí drůbeže i sami nakaženi). Snížení případů jejich výskytu by tedy mělo mít celkový pozitivní dopad na volně žijící živočichy.

Varianta 5 – normativní obecný právní rámec pro otázky zdraví zvířat

43. Varianta 5 by pravděpodobně vedla k významnému snížení množství případů nákaz zvířat v EU spolu se souvisejícími hospodářskými, sociálními a environmentálními výhodami podrobněji popsanými ve zprávě. Varianta 5 by však pravděpodobně představovala významnou administrativní zátěž. Kromě toho se normativnější předpisy mnohem rychleji stanou zastaralými a nedrží krok s environmentálními a technologickými změnami.

44. Varianta 5 by omezila nákazy zvířat, ale je těžké s jistotou určit, zda vyžadování týchž standardů plošně, jak předpokládá varianta 5, bude mít lepší nebo horší účinek než dobře provedený přístup založený na riziku, jak předpokládá varianta 4. Záleží na tom, na jaké úrovni se použijí zdroje a stanoví standardy. Bylo by možné tvrdit, že (pokud se pro každou variantu použije stejná míra zdrojů) dobré použití zdrojů založené na riziku bude mít prospěšnější účinek než jednotné standardy uplatňované plošně.

45. Administrativní zátěž vyplývající z této varianty pro členské státy je potenciálně velmi významná. Její velikost by závisela na tom, jak přesně by byla prováděna, ale kdyby existovala povinnost pro členské státy, aby poskytovaly odbornou přípravu chovatelům zvířat a vytvářely, spravovaly a prosazovaly nová veterinární opatření v oblasti biologické bezpečnosti a dozoru, zátěž by byla velmi vysoká.

46. Normativní právní rámec stanoví znalosti a dovednosti, kterých musí být dosaženo v rámci odborné kvalifikace a odborné přípravy úředních a schválených veterinárních lékařů na úrovni EU. Pokud se zajistí, aby veterinární lékaři v celé EU měli tytéž znalosti a dovednosti, bude pro úřední a schválené veterinární lékaře jednodušší pracovat v jiných členských státech, aniž by byly ohroženy zdravotní standardy.

47. Dopady na životní prostředí vyplývající z provedení varianty 5 by měly být velmi pozitivní, stejně jako u varianty 4. Na jedné straně lze očekávat více povinných opatření za účelem dosažení pozitivnějších dopadů na životní prostředí toho druhu, který je popsán u varianty 4. Přísnější ustanovení v rámci varianty 5 by však znamenala, že opatření nebude možné stejně snadno přizpůsobit environmentálním okolnostem, což by mohlo vést k určitým negativním environmentálním dopadům, včetně dopadů na dobré životní podmínky. Je velmi obtížné odhadnout v tomto případě i velmi relativní směřování, natož kvantifikovat očekávané dopady.

6. Srovnání variant

48. Obecně se zdá, že variantou, která nejpravděpodobněji zaručí dobrou úroveň účinnosti, efektivity a soudržnosti s cíli EU, je varianta 4. Měla by dosáhnout hlavních cílů jasnosti a soudržnosti celkové strategie a rámce, ale ponechat flexibilitu pro určité členské státy nebo oblasti a určité okolnosti, aby bylo možné přizpůsobit se rychle se měnícím podmínkám. Proto je také variantou, jež nejlépe respektuje zásady subsidiarity a proporcionality. Varianty 2 nebo 3 sice nabízejí lepší kontinuitu za současné situace, ale neposkytují žádnou záruku pozitivních výsledků a ponechávají v platnosti stávající nepřehledné obrovské množství právních předpisů. Varianta 5 by dosáhla cíle zjednodušení prostřednictvím zastřešující strategie a rámce, ale pravděpodobně by byla příliš přísná na to, aby mohla být úspěšně přizpůsobena měnícím se okolnostem v celé Unii, a tím by možná podrývala svoje vlastní cíle.

49. Hlavní výhodou varianty 4 je její flexibilita. Jak bylo uvedeno výše, již z povahy zastřešujícího rámce vyplývá, že určitá specifická opatření politiky budou moci používat nástroje obecně popsané u variant 3 nebo 5. Nástroje varianty 3 (některá samoregulační schémata nebo prvky) by mohly být zavedeny nebo by jejich použití mohlo být podporováno, kdyby se považovalo za zbytečné nebo nevhodné zahrnout určité otázky do právních předpisů. Normativnější právní rámec popsaný ve variantě 5 by mohl být zaveden u konkrétních problémů, druhů nebo nákaz prostřednictvím právních předpisů v přenesené pravomoci nebo prováděcích právních předpisů flexibilního právního rámce, kdyby bylo nutné nebo vhodné přijmout konkrétnější opatření.

Tabulka 6.1: srovnání variant 3–5

Cíle || Varianta 3 || Varianta 4 || Varianta 5

Účinnost || Varianta 3 nabízí řadu výsledků, od žádné změny ve srovnání se základním scénářem, až po relativně významný samoregulační systém. Její účinnost, pokud jde o dosahování cílů, by proto byla spíše pozitivní než negativní. + || Varianta 4 by pravděpodobně byla účinná při dosahování těchto cílů nebo při snaze o jejich dosažení. + || Varianta 5 by pravděpodobně byla účinná při dosahování těchto cílů nebo při snaze o jejich dosažení, ale pravděpodobně méně schopná zachovat tuto účinnost v dlouhodobém horizontu kvůli nedostatku flexibility. +

Efektivita || Její efektivita závisí na množství zdrojů vyčleněných na zavedení a provoz samoregulačního systému. Nebude však vyžadovat časově náročné regulační změny. +/- || Flexibilní rámec bude vyžadovat omezené náklady na obeznámení se s ním, protože k tomu bude docházet především prostřednictvím již existujících sítí odborné přípravy (např. BTSF apod.). Pravděpodobně bude v dlouhodobějším horizontu srozumitelnější a efektivnější pro zúčastněné strany, chovatele zvířat i členské státy. ++ || Varianta 5 by pravděpodobně představovala větší administrativní zátěž v souvislosti s obeznámením se s ní a s jejím prováděním. Umožnila by sice větší soudržnost v právních předpisech a mohla by být obecně prospěšná, ale nedostatek flexibility by znamenal, že při změně okolností by bylo zapotřebí více zdrojů ke změně právních předpisů. +

Soudržnost s cíli EU || Nedosáhla by cílů stanovených ve strategii EU v oblasti zdraví zvířat spočívajících ve shromáždění všech právních předpisů o zdraví zvířat do jednoho rámce. - || Dosáhla by cíle strategie EU v oblasti zdraví zvířat spočívajícího ve shromáždění všech právních předpisů o zdraví zvířat do jednoho soudržného a flexibilního rámce. Je v souladu s flexibilním přístupem přijatým v jiných oblastech a existuje u ní největší pravděpodobnost, že dosáhne operativních cílů uvedených v oddíle 3. ++ || Dosáhla by cíle strategie EU v oblasti zdraví zvířat spočívajícího v jediném právním rámci, ale nedostatek flexibility by znamenal, že u ní existuje menší pravděpodobnost dosažení některých operativních cílů, jelikož je méně schopná přizpůsobit se měnícím se okolnostem v budoucnu. +

7. Monitorování a hodnocení

50. K měření pokroku napomohou jednoduché a spolehlivé ukazatele výkonnosti. Měly by zahrnovat jak „tvrdé“ ukazatele zdraví zvířat, tak i „měkké“ ukazatele sledující důvěru, očekávání a dojem evropských občanů.

51. Je velmi obtížné předepsat v tomto případě soubor přesných ukazatelů, které budou s konečnou platností prokazovat, že iniciativa s tak širokou působností, jako je právní rámec pro zdraví zvířat, splnila své cíle. Řada měření během velkoryse stanoveného časového období by však měla poskytnout údaje o obecném směřování.

52. Zde jsou příklady „tvrdých“ ukazatelů úspěchu:

- poměr veterinárních výdajů EU na eradikační a monitorovací opatření vs. mimořádná opatření,

- omezení (počet oblastí x délka omezení) v důsledku ohnisek nákaz podléhajících regulaci a povinnému hlášení,

- počet rozsáhlých ohnisek nákaz a zvířat utracených v důsledku eradikačních opatření,

- celkové náklady a ztráty pro EU, členské státy a zemědělce a jiné zúčastněné strany v důsledku ohnisek nákaz zvířat,

- zásilky zvířat přepravené přes hranice v rámci zjednodušeného systému,

- počet školení, která absolvovali chovatelé zvířat, zejména zemědělci.

53. Jak bylo uvedeno výše, toto posouzení dopadů je nutně jen obecným přehledem. Když budou zaváděna specifická sekundární legislativní opatření, pravděpodobně bude muset být vypracováno konkrétnější posouzení dopadů a v jeho rámci také mnohem konkrétnější ukazatele pro každé opatření. Plánuje se, že asi pět let po provedení strategie v oblasti zdraví zvířat by mělo být provedeno hodnocení a jeho výsledky budou zpřístupněny pro účely dalšího rozhodování.

[1] http://ec.europa.eu/europe2020/index_cs.htm