Sdělení komise Radě a Evropskému parlamentu - Rok po Lisabonu: partnerství Afrika – EU v praxi {SEC(2008) 2603} /* KOM/2008/0617 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 17.10.2008 KOM(2008) 617 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Rok po Lisabonu: partnerství Afrika – EU v praxi {SEC(2008) 2603} SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Rok po Lisabonu: partnerství Afrika – EU v praxi 1. ÚVOD Na druhém zasedání v Lisabonu v prosinci 2007 přijali předsedové vlád a hlavy států afrických zemí a EU společnou strategii Afrika – EU, která je ambiciózním dlouhodobým politickým rámcem, jenž potvrzuje odhodlání k prohloubení politických vztahů a ke společnému řešení globálních problémů. Tento politický dokument, který představuje zásadní přelom a vytváří komplexní rámec pro vztahy mezi Afrikou a EU, byl doplněn akčním plánem pro období 2008–10, jenž dává politikám nastíněným ve společné strategii konkrétní podobu. Akční plán se skládá z osmi odvětvových partnerství a je hlavním operativním plánem spolupráce mezi EU a Afrikou až do další vrcholné schůzky, která se bude konat v Africe v roce 2010. Společná strategie a činnosti zaměřené na Afriku prováděné v rámci evropské politiky sousedství se budou navzájem doplňovat a podporovat a obojí přispěje k posílení vztahů mezi Afrikou a EU. Političtí představitelé také jasně prohlásili, že v roce 2008 by mělo docházet k plnění úkolů a mělo by být dosaženo zjevného pokroku. Dohodli se, že Evropská komise, sekretariát Rady a Komise Africké unie (AUC) budou každoročně předkládat své zprávy o pokroku v plnění společné strategie a akčního plánu. Evropská komise vzhledem ke své vysoké politické motivovanosti v rámci tohoto procesu také rozhodla, že vypracuje toto sdělení o pokroku a budoucích úkolech. Toto sdělení má trojí účel: 1) vyhodnotit pokrok, kterého bylo dosaženo během prvního roku plnění; 2) vymezit hlavní úkoly do budoucna a položit tak základ pro diskuzi mezi všemi zainteresovanými stranami – členskými státy a institucemi EU, africkými státy a institucemi, parlamenty, občanskou společností a mezinárodními partnery a 3) poskytnout základ pro společnou zprávu o pokroku pro zasedání ministerské trojky v listopadu 2008. Toto sdělení přináší informace o dosaženém pokroku v plnění celkových politických cílů společné strategie i při naplňování osmi partnerství. Závěrečná část se zaměřuje na budoucí vývoj a přináší hlavní doporučení, jejichž cílem je zajistit rychlejší a lepší pokrok. 2. SPOLEčNÁ STRATEGIE – POLITICKÁ ORIENTACE A INSTITUCIONÁLNÍ VZTAHY Společná strategie a akční plán vymezují hlavní zásady, cíle a složky nového strategického partnerství mezi Afrikou a EU a zajišťují vyspělejší a vyrovnanější vztahy, neboť usilují o to, aby se dialog a spolupráce zaměřovaly „nejen na rozvoj“, „nejen na Afriku“ a „nejen na instituce“. Po téměř jednom roce již bylo dosaženo prvotního pokroku: - „Nejen rozvoj“: Afrika stále zaujímá jedno z předních míst mezi cíli zahraniční politiky EU, přičemž dialog se stále častěji zaměřuje i na jiné okruhy, než je tradiční téma rozvoje, a na jiné subjekty, než jsou agentury a úředníci. Tento zvyšující se zájem dokládá také vyšší intenzita kontaktů na vysoké úrovni, zejména v oblasti zajišťování míru a bezpečnosti, jak ukazují například zasedání tzv. trojky Politického a bezpečnostního výboru EU a Rady Africké unie pro mír a bezpečnost v říjnu a setkání ministrů obrany EU a afrických zemí v listopadu 2008. K Africe se však stále příliš často přistupuje jako k „rozvojové otázce“ a je třeba vyvinout větší úsilí k mobilizaci politické angažovanosti a finančních zdrojů také u jiných subjektů něž, je komunita zabývající se rozvojovou pomocí. - „Nejen Afrika“: Také v tomto případě jsou první výsledky povzbudivé, i když někdy trochu nevyvážené. EU a Afrika spolu sice stále častěji spolupracují a vedou rozhovory o globálních otázkách, jako například o míru a bezpečnosti nebo změně klimatu, zajištění dodávek energie a dostupnosti potravin, diskuze jsou však často i nadále omezeny pouze na Afriku – vliv změny klimatu na Afriku , zajištění dodávek energie a dostupnosti potravin v Africe atd. Obě strany musí také posílit svou spolupráci v rámci OSN, na jiných mezinárodních fórech a při multilaterálních vyjednáváních o základních otázkách, jako je obchod, lidská práva nebo změna klimatu. Rovněž by měly vymezit oblast společného zájmu a spolupracovat na regionálních a globálních politických tématech. - „Nejen instituce“: Jednou z hlavních inovací tohoto partnerství, které se zaměřuje na občany, je zapojení široké škály subjektů z řad občanské společnosti, soukromého sektoru a akademických kruhů, kteří se tradičně na takovéto spolupráci nepodílejí. Přestože existuje skutečný zájem na vážné spolupráci, obě strany musí intenzivněji pracovat na identifikaci finančních zdrojů a zajistit pro praktickou spolupráci takový formát, který umožní aktivní účast a spolupráci neinstitucionálních subjektů. Ministerská trojka na svém zasedání dne 16. září 2008 přijala první prováděcí zprávu o společné strategii a akčním plánu, vyjádřila potěšení nad dosaženým pokrokem a přijala řadu konkrétních doporučení ohledně budoucího vývoje. Pokud jde o EU, pracovní postupy dohodnuté v Lisabonu byly posíleny o několik dodatečných opatření. Plnění tematických partnerství mezi Afrikou a EU bylo svěřeno osmi prováděcím týmům, do nichž jsou zapojeny členské státy, které v dané oblasti vyvíjejí zvláštní iniciativu, Komise a sekretariát Rady, přičemž celkovou koordinaci zajišťuje pracovní skupina Rady pro Afriku. Pokud jde o finanční aspekty, vyzývají se členské státy EU, aby přispěly k financování plánovaných činností, přičemž Evropská komise zohlední své finanční závazky podporovat společnou strategii a akční plán tím, že v rozpočtu ES optimalizuje využití zdrojů financování a dostupných nástrojů v rámci současného víceletého finančního rámce a ERF. Pokud jde o africkou stranu, středem zájmu je i nadále Komise Africké unie. Několik afrických zemí a organizací vyjádřilo svůj zájem o tento proces a pro provádění a koordinaci osmi partnerství je proto nutné mobilizovat další subjekty a protistrany prováděcích týmů EU – kromě Komise Africké unie by mezi tyto hlavní subjekty spolupráce mohly patřit regionální hospodářská uskupení, Africká rozvojová banka a také jednotlivé země. Byly také podniknuty první kroky ke zpřístupnění tohoto procesu mezinárodním partnerům, včetně Světové banky, systému OSN a zemím G8. Toto úsilí by se nyní mělo posunout od politického dialogu ke konkrétní spolupráci na úrovni každého partnerství. V roce 2008 došlo rovněž k výraznému prohloubení kontaktů mezi institucemi EU a jejich protějšky z Africké unie. Mezi hlavní příklady tohoto prohloubení patří zřízení nové delegace EU při Africké unii v Addis Abebě, která je společnou delegací Rady a Komise, stále intenzivnější rozhovory a spolupráce mezi Komisí EU a Komisí AU a partnerské vztahy Evropského parlamentu a Panafrického parlamentu. Základním stavebním kamenem pro demokracii a participaci občanů je komunikace a jazyk, a proto jsou pro EU i AU nezbytné dobře fungující spolupráce a služby v oblasti informací, komunikace a jazyků. To přispívá k plnění dalšího průřezového cíle, kterým je podpora politické a hospodářské integrace v Africe a posílení Africké unie a její Komise jakožto efektivních partnerských institucí v Africe. 3. JEDNOTLIVÁ PARTNERSTVÍ: K tomu, aby bylo na straně EU dosaženo brzkého pokroku při naplňování osmi partnerství, jak to vyžadují mezinárodní závazky ohledně vyšší efektivity pomoci, jednoznačného zaměření rozvojové politiky a dělby práce a zohledňování některých témat, jako například rovného přístupu k oběma pohlavím, byl nezbytný proaktivní přístup členských států, Komise a ostatních evropských institucí a zainteresovaných subjektů. Následující oddíly popisují pokrok, jakého bylo dosud dosaženo, a následující vývoj pokud jde o prioritní opatření. Pracovní dokument útvarů Komise připojený k tomuto sdělení přináší podrobnější přehled o dosažených výsledcích a prioritních opatřeních v osmi tematických partnerstvích. 3.1. Partnerství Afrika – EU v oblasti míru a bezpečnosti Mír a bezpečnost zůstávají i nadále jednou z hlavních priorit spolupráce mezi Afrikou a EU. Toto partnerství se zaměřuje zejména na propojení politických opatření, operativních cílů a financování. K silnějšímu dialogu o mírové a bezpečnostní problematice v Africe, Evropě a na celém světě musí existovat dostatečná politická vůle afrických představitelů a schopnost reagovat na problémy vyskytující se na africkém kontinentě i jinde. Společná strategie naopak uznává, že na Africe samotné nelze nechat veškerou odpovědnost za operace na podporu míru. V letošním roce se politické a technické diskuze zabývaly hlavními politickými krizemi v Africe, jako například v Keni, Zimbabwe, Mauritánii, mírovými opatřeními a podpůrnými rozhovory týkajícími se Somálska, krizí v Dárfúru, operacemi na podporu míru pod vedením AU ve Středoafrické republice a vojenskou misí EU v Čadu, která je součástí Evropské bezpečnostní a obranné politiky. Zvláštní úsilí bylo také vynaloženo na zlepšení finanční a technické podpory, která má zajistit, aby byla AU schopna plánovat, provádět a vést operace na podporu míru, jež je třeba dále posílit. V této souvislosti se příznivě vyvíjí příprava druhého afrického mírového projektu (African Peace Facility), na nějž je pro období 2008 až 2010 určeno 300 milionů EUR a pro nějž se předpokládá širší působnost než jen operace na podporu míru a vytváření kapacit – měl by například zahrnovat také prevenci konfliktů a stabilizaci v době po konfliktech. Prováděcí týmy začaly s identifikací konkrétních opatření, která budou v nejbližší možné době prodiskutována s africkými partnery. Mimo jiné mezi ně patří posílení afrických pohotovostních sil prostřednictvím speciálního vojenského výcviku a civilních školení, zvýšení schopnosti včasného varování a posílení spolupráce v boji proti terorismu a nedobvolenému obchodování se střelnými zbraněmi. Pro nezbytné posílení schopnosti AU plánovat, provádět a řídit operace na podporu míru je poskytována finanční i technická podpora. V rámci OSN budou již brzo zahájeny diskuze o udržitelném a předvídatelném financování pro operace na podporu míru pod africkým vedením. Bylo určeno šest „vedoucích subjektů“ kteří se podílejí na řízení třech prioritních oblastí tohoto partnerství. 3.2. Partnerství Afrika – EU v oblasti demokratické správy věcí veřejných a lidských práv Cílem tohoto partnerství je zajistit, že bude existovat společný názor na demokratickou správu věcí veřejných, a podporovat a konsolidovat sdílené úkoly v oblasti lidských práv. Toto partnerství je potvrzením závazku spolupracovat na ochraně lidských práv všech Afričanů a Evropanů. Rovněž zahrnuje posílení spolupráce v kulturní sféře. Dialog a spolupráce mezi Afrikou a EU v oblasti demokratické správy věcí veřejných a lidských práv probíhá již mnoho let v rámci vnějších vztahů EU a rozvojové politiky a politiky sousedství a jejich nástrojů. Maximalizace synergií u hlavních probíhajících procesů usnadní podporu pro reformy veřejné správy a zajistí efektivní ochranu a podporu pro lidská práva a svobody. Konsolidace demokratické správy v zemích AKT prostřednictvím dialogu a pobídek je hlavním cílem procesu pobídkových tranší pro správu věcí veřejných, jejichž prostřednictvím bylo zemím, které zavedly akční plány pro veřejnou správu, poskytnuto 2,7 miliardy EUR. EU a AU budou společně poskytovat podporu africkým zemím, které se snaží budovat své vlastní demokratické systémy a provádět národní plány reforem, ale také posilovat politickou vůli v případech, kdy došlo k přerušení nebo ke zpoždění demokratických procesů. AU a EU zahájily debaty o místní správě, které nabízejí další možnosti spolupráce. Zejména v návaznosti na Evropské rozvojové dny, které se budou konat ve Štrasburku v listopadu 2008 a zaměří se za tuto problematiku, EU vyzve AU, aby na tyto debaty společně navázaly. Předpokládá se rovněž spolupráce na problematice postavení sdělovacích prostředků. Toto partnerství by rovněž mělo usnadnit provádění závěrů dialogu o lidských právech mezi AU a EU. EU vyzve AU k tomu, aby společně identifikovaly témata ke spolupráci na mezinárodních fórech a aby zvážily možnost společných iniciativ. K paralelním diskuzím a k příspěvkům do tohoto dialogu budou vyzvány organizace občanské společnosti z Afriky a EU. Toto partnerství přispěje ke konsolidaci panafrické veřejné správy a k systému zajišťování lidských práv. Komise EU a AU vyhodnotí výsledky probíhající podpory rozvíjení kapacit s cílem společně stanovit priority pro rozšířenou spolupráci v této oblasti. Zvláštní pozornost bude věnována konsolidaci kapacit pro podporu a pozorovatelství při volbách v Africe a dále řešení povolebních krizí. V roce 2009 bude zahájeno vyhodnocení aktivit v oblasti kulturních statků, které poslouží jako východisko pro strukturované vymezení priorit v této oblasti. S cílem zapojit co největší počet aktérů a zainteresovaných subjektů spustí AU a EU v roce 2009 „Platformu pro dialog o demokratické správě věcí veřejných a o lidských právech“. 3.3. Partnerství Afrika – EU v oblasti obchodu a regionální integrace Hlavním cílem tohoto partnerství je podporovat sociálně-ekonomickou a politickou integraci Afriky, urychlovat vznik regionálně integrovaných trhů a zlepšit a udržovat africkou infrastrukturu a služby. V tomto ohledu je nezbytné odstranit v Africe vnitřní celní bariéry a zvyšovat kapacity vlád, výrobců a exportérů na všech úrovních, tak aby dokázali vyhovět regulatorním požadavkům na jejich exportních trzích. Nedávno zveřejněné sdělení o regionální integraci pro rozvoj v zemích AKT[1] je příspěvkem Evropské komise do této debaty. Velmi významné jsou i nadále dohody o hospodářském partnerství (EPA) a pokud jsou tyto dohody uzavřeny v rámci větších regionálních celků, stanou se základem podpory, kterou EU poskytuje na regionální integraci v Africe. Jako doplnění regionálních iniciativ by mohlo být užitečné řešit harmonizaci právních předpisů, nařízení, postupů, norem a standardů v Africe na celoafrické úrovni. Jedno z možných hlavních opatření by se mohlo týkat hygienických a rostlinolékařských norem, zejména pokud jde o budování personálních kapacit a sdílení informací na úrovni celého kontinentu. Očekává se, že do Afriky bude na počátku roku 2009 vyslána mise Evropské komise na vysoké úrovni. Ještě před přijetím společné strategie bylo v roce 2007 zahájeno partnerství Afrika–EU v oblasti infrastruktury a jeho plnění začalo v roce 2008. Jeho cílem je výrazně zvýšit investice EU do africké infrastruktury, a tím přispět k propojenosti Afriky. Využívá různé finanční nástroje: národní/regionální orientační programy (10. ERF), které podporují regionální dopravní, energetické a komunikační koridory; energetickou facilitu a facilitu pro vodu a svěřenecký fond pro infrastrukturu, který umožňuje propojení subvencí a úvěrů. Tento svěřenecký fond již obdržel 108 milionů EUR z 9. ERF (přičemž v rámci 10. ERF se předpokládá poskytnutí dalších prostředků) a 38 milionů EUR od jedenácti členských států EU. Evropská investiční banka a další dárci rovněž oznámili, že svěřeneckému fondu poskytnou úvěry přesahující 250 milionů EUR. Rovněž je třeba zmínit, že program podpory ve výši 10 milionů EUR pomůže Komisi AU formulovat a prosazovat politiky a opatření, kterými bude reagovat na infrastrukturní problémy v Africe. 3.4. Partnerství Afrika – EU v oblasti rozvojových cílů tisíciletí Toto partnerství by mělo sloužit jako fórum pro intenzivnější mezikontinentální politický dialog, pro spolupráci a společná opatření s cílem dosáhnout všech rozvojových cílů tisíciletí v afrických zemích do roku 2015. Vymezuje čtyři prioritní opatření: - zajištění finanční a politické báze pro dosažení rozvojových cílů tisíciletí; - zrychlení v plnění rozvojových cílů v oblasti zajištění přístupu k potravinám; - zrychlení v plnění rozvojových cílů ve zdravotnictví; - zrychlení v plnění rozvojových cílů ve školství. V červnu 2008 hlavy států a předsedové vlád zemí EU potvrdili své závazky ohledně vyšších cílů pro oficiální rozvojovou pomoc pro roky 2010 a 2015 a přijali akční program pro rozvojové cíle tisíciletí. V něm se stanoví zvýšená sektorová pomoc EU a uvádějí se v něm příklady opatření, která mají být realizována jako součást stávajících závazků v rámci oficiální rozvojové pomoci. Představuje společnou evropskou nabídku partnerským rozvojovým zemím a mezinárodnímu společenství. Tento akční program má sice celosvětové zaměření, jasně však identifikuje Afriku jako prioritu a jeho znění je v souladu s činností řídicí skupiny pro rozvojové cíle tisíciletí pro Afriku, která byla založena generálním tajemníkem OSN. Je nezbytné určit, ve kterých případech přináší práce na mezikontinentální úrovni přidanou hodnotu ke stávajícím iniciativám, a to s ohledem na nutnost propojit činnosti na úrovni Afrika – EU s činnostmi na národní a subregionální úrovni a s mnohostrannými aktivitami. Na kontinentální úrovni by mohl být akční program EU využit jako politický nástroj 1) ke zvýšení povědomí o rozvojových cílech tisíciletí a ke stimulaci Afriky, aby si vymezila vlastní potřeby a priority; 2) jako podnět k lepšímu monitorování pokroku v oblasti rozvojových cílů tisíciletí na kontinentální úrovni a 3) k určení společného postoje Afriky a EU ohledně rozvojových cílů tisíciletí, který budou zastávat na významných mezinárodních zasedáních. Na úrovni jednotlivých zemí by akční program mohl být využit jako nástroj pro politický dialog, v němž se: 1) v případech, kde k tomu zatím nedošlo, stanoví „národní“ ukazatele a úkoly národních cílů tisíciletí upravené podle situace v dané zemi a zároveň zlepší národní systémy zjišťování údajů a monitorování, 2) podpoří lepší začlenění rozvojových cílů tisíciletí do národních rozvojových strategií a 3) identifikují konkrétní opatření a úspěšné příklady z praxe, které urychlí proces plnění rozvojových cílů tisíciletí. Mezi krátkodobá politická a finanční opatření by mělo patřit společné vymezení prioritních cílů a činností na základě akčního programu EU a nedávno schválených doporučení řídicí skupiny pro rozvojové cíle tisíciletí pro Afriku, kterou založil generální tajemník OSN. Jedním z prvních úkolů v oblasti zajištění přístupu k potravinám by byla spolupráce na posilování provázanosti tematického programu ES v oblasti zajištění potravin s navrhovaným potravinovým nástrojem EU a africkým rámcem pro zajištění potravin, který je popsán v komplexním programu pro rozvoj zemědělství v Africe (pilíř 3), zejména v oblasti zemědělského výzkumu, informačních systémů o zajištění potravin, vylepšeném řízení rizik v zajišťování potravin a při podpoře regionálních a kontinentálních organizací zemědělců. Existují možnosti zajištění souladu s akčním programem EU, zejména v oblasti posílení financování zdravotnictví a školství, řešení krizového nedostatku lidských zdrojů ve zdravotnictví i výrazného nedostatku kvalifikovaných učitelů a nedostatečné kvality výuky. 3.5. Partnerství Afrika – EU v oblasti energetiky Energetika je oblast, v níž Afrika a EU sdílejí významné společné zájmy a čelí podobným problémům. Cíl tohoto partnerství je trojí: posílení dialogu mezi Afrikou a EU ohledně přístupu k energiím a v zabezpečení energie, lepší přístup k energetickým službám a vyšší investice do infrastruktury a podpora obnovitelných energií a efektivního využívání energie. V září 2008 se komisaři pro energetiku a rozvoj vydali na společnou misi do Afriky, na níž se soustředili na energetickou problematiku. Návštěva Komise Africké unie a tří zemí – Etiopie, Nigérie a Burkiny Faso – odráží jak energetickou rozmanitost tak i potenciál Afriky. Tato návštěva se ve velkém rozsahu věnovala také regionálním aspektům, jelikož propojenost je zásadní z energetického hlediska, avšak také působí jako stabilizační faktor mezi zeměmi jednotlivých regionálních hospodářských seskupení. Během této návštěvy bylo mezi Evropskou komisí a Komisí Africké unie dosaženo shody ohledně hlavních priorit a organizačního uspořádání pro plnění partnerství Afriky a EU v oblasti energetiky a bylo podepsáno „Společné prohlášení o plnění Partnerství Afrika – EU v oblasti energetiky“. Toto prohlášení je první formální sektorovou dohodou, která navazuje na lisabonský summit, a bylo schváleno na zasedání kolegií komisařů Evropské komise a Komise Africké unie, které se konalo 1. října 2008 v Bruselu. Organizační uspořádání tohoto partnerství již bylo dokončeno: prováděcí tým EU se již několikrát sešel, základní skupina afrických zemí byla vytvořena a 15. a 16. října 2008 proběhne v Addis Abebě první zasedání neformální společné skupiny odborníků. Dále bylo dohodnuto, že v roce 2009 proběhne první setkání na vysoké úrovni mezi Afrikou a EU k energetice, a to paralelně s fórem o energetickém partnerství, do něhož bude zapojena občanská společnost a soukromý sektor. Priority dohodnuté ve společném prohlášení jsou regionální integrace a modernizace energetické infrastruktury, podpora a vytváření prostředí pro investice soukromého sektoru, vylepšení přístupu k energetickým službám, prozkoumání afrického potenciálu pro udržitelné využívání obnovitelných energií, efektivnější využívání energie a omezení ztrát. Na základě toho neformální společná skupina odborníků pro energetiku sestaví plán pro plnění výše popsaných priorit. Probíhá také bilaterální dialog o energetické problematice s některými africkými zeměmi nebo regiony. V roce 2008 bylo nebo bude zadáno několik energetických projektů k plnění tohoto partnerství, a to prostřednictvím stávajících finančních nástrojů a tematických programů, včetně energetické facility, partnerství EU – Afrika v oblasti infrastruktury a jeho svěřeneckého fondu, bilaterálních a regionálních programů ERF a programu ENTRP pro životní prostředí a udržitelnou správu přírodních zdrojů včetně energetiky. 3.6. Partnerství Afrika – EU v oblasti změny klimatu Toto partnerství zahrnuje dvě propojená prioritní opatření: 1) vytvoření společné agendy pro politiky a spolupráci v oblasti změny klimatu a 2) řešit znehodnocování půdy a šíření suchých oblastí. První prioritní opatření se soustředí na africké země, na něž se zaměřuje globální aliance pro změnu klimatu (GCCA)[2] jako rámec pro posílení politického dialogu a spolupráce mezi AU a EU. Zajišťuje privilegovaný komunikační formát pro rozvinutí sdílené vize Afriky a EU o změně klimatu a přizpůsobení. Africká koncepce Informace o klimatu pro rozvoj v Africe (ClimDev Africa) je druhou částí tohoto prioritního opatření[3]. ClimDev úzce souvisí se snižováním rizika pohrom, což je jedna z prioritních oblastí GCCA. Mezi první opatření by mělo patřit společné politické prohlášení Afriky a EU o změně klimatu a GCCA[4], a to v rámci příprav na poznaňskou rámcovou konferenci OSN o změně klimatu v prosinci 2008 (na níž se bude projednávat celková deklarace EU a nejméně rozvinutých zemí, malých ostrovních rozvojových zemí) a na základě afrických priorit v oblasti klimatu.[5] Druhé prioritní opatření představuje boj proti znehodnocování půdy v Africe. V této oblasti je hlavní aktivitou iniciativa Zelená zeď pro Saharu, do níž by se mohly zapojit kontinentální, národní a místní africké subjekty a instituce, které se zabývají udržitelným využíváním půdy. Toto partnerství podpoří aktivity jako budování kapacit, zohledňování udržitelného využívání půdy a vody při jiných činnostech, rozvoj a posilování místních komunit a řízení přírodních zdrojů na místní úrovni. Mezi prvotní opatření patří dokončení první institucionální přehledové studie na počátku roku 2009 a akční plán, který by měla Komise Africké unie přijmout v lednu 2009. Pro obě tato opatření existuje nutnost vymezit základní skupinu zainteresovaných subjektů, které budou schopny tento proces aktivně ovlivňovat, přičemž mapování situace, které bylo zahájeno na úrovni EU bude v tomto ohledu zásadní. Kromě toho vedou Evropská komise a Africká unie obecnější dialog o životním prostředí, který zahrnuje provádění Mnohostranných dohod o životním prostředí, snižování rizika pohrom, začlenění problematiky životního prostředí do rozvoje a koordinace činností s různými panafrickými partnery (Komise Africké unie, NEPAD, AMCEN, UNEP). 3.7. Partnerství Afrika – EU v oblasti migrace, mobility a zaměstnanosti Východiskem pro toto partnerství je deklarace Afriky a EU z Tripolisu, akční plán Afriky a EU o obchodování s lidmi a deklarace z Ouagadougou a akční plán pro zaměstnanost a omezení chudoby. Toto partnerství přinese komplexní odezvu na problémy spojené s migrací, mobilitou a zaměstnaností, a to jak samostatně na každém z obou kontinentů, tak i mezi nimi, přičemž cílem bude zajištění většího počtu a vyšší kvality pracovních míst v Africe, pokrok v plnění agendy Důstojná práce a lepší řízení migračních toků. Africká strana zahájila svou konzultaci s regionálními ekonomickými uskupeními ohledně migrace. Euroafrický dialog na vysoké úrovni o západoafrické migrační cestě probíhá současně s přípravou ministerské konference o migraci a rozvoji, která se bude konat v Paříži v listopadu 2008. Pro vytvoření a provádění vhodných politik jsou nezbytné spolehlivé údaje a analýzy. Evropská komise bude dále podporovat zřizování sítě migračních „observatoří“ v subsaharské Africe. Pro EU i AU je společnou prioritou zajištění strukturovaného dialogu s africkou diasporou a podpora její úlohy v rozvoji Afriky, přičemž AU považuje africkou diasporu za svůj „šestý region“. To je východiskem pro nadcházející první summit africké diaspory a další iniciativy na straně Evropy, jejichž cílem je posílit dialog s africkou diasporou. Evropská komise si je vědoma rostoucího významu převodů peněžních prostředků v mnoha afrických zemích, a proto podpoří zřízení afrického institutu pro převody peněžních prostředků, ke kterému má dojít v roce 2009 pod vedením Komise AU a ve spolupráci se Světovou bankou. Stávající spolupráce s africkými partnery zahrnuje také podporu pro regionální dialog a spolupráci v boji proti ilegální imigraci, pašování migrantů a obchodu s lidmi. Jedním z inovativních přístupů, který specificky propojuje migraci, mobilitu, zaměstnanost a profesní přípravu a našel inspiraci v dřívějších iniciativách realizovaných v Maroku a Tunisku, je podpora Evropského společenství pro informační a řídicí středisko pro migraci v Mali (CIGEM). Ze strany Afriky již existuje zájem o replikaci takovýchto zkušeností. Programy Erasmus Mundus, Tempus a Nyerere přinášejí pro kvalifikované africké studenty v Africe i Evropě příležitosti větší mobility. Také program Mládež v akci podporuje euroafrickou mobilitu mladých. 3.8. Partnerství Afrika – EU v oblasti vědy, informační společnosti a vesmíru Toto partnerství přispěje k odstranění rozdílů v digitálních technologiích a ve vědě, k posílení afrických kapacit v oblastech vědy, informačních a komunikačních technologií a vesmírných technologií a aplikací, a k jejich výraznějšímu využívání jakožto hlavních faktorů při omezování chudoby, posilování růstu a sociálně-ekonomickém rozvoji. Podpoří africký konsolidovaný akční plán (CPA) pro oblast vědy a technologií a africký regionální akční plán pro znalostní ekonomiku (ARAPKE). Toto partnerství představuje výbornou příležitost, jak podpořit vědu a technologie a informační společnost v rozvojové pomoci EU a v širším partnerství EU – Afrika. V současnosti existuje potřeba jak krátkodobých politických cílů, tak i společné dlouhodobé perspektivy. Komise Africké unie navrhla 19 tzv. majákových projektů, které by mohly být realizovány v rámci tohoto partnerství: 12 v oblasti vědy a technologií, 5 v oblasti informační společnosti a 2 v oblasti vesmíru. Z nich je šest – dva pro každé prioritní opatření – považováno za naléhavé a připravené k brzké realizaci. Příslušní komisaři Komise Africké unie a Evropské komise ve společném prohlášení z 1. října 2008 uvedli, že tyto projekty by měly být základem pro další provádění tohoto partnerství. Pokud jde o aspekty týkající se vesmíru, dohodli se EU a AU v rámci jejich partnerství na spolupráci na iniciativě EU globální sledování životního prostředí a bezpečnosti, která se nyní nazývá KOPERNIKUS. V současnosti se pracuje na přípravě společného akčního plánu. Cílem je předložit tento plán na příštím summitu Afrika – EU, který se bude konat v Lybii v roce 2010. Tento proces byl zahájen během neformální schůzky Komise Africké unie a Evropské komise o globálním sledování životního prostředí a bezpečnosti v Africe, která se konala v ghanské Akkře ve dnech 4. až 6. října 2008. Komise Africké unie a Evropská komise zároveň zkoumají možnosti, jak optimalizovat využití geoprostorové vědy pro udržitelný rozvoj, a prostřednictvím zřízení systému ad hoc v Addis Abebě, který vychází ze současné činnosti Společného výzkumného střediska Evropské komise, se zaměřují na přírodní zdroje, zajištění dostupnosti potravin, řízení krizí a obnovitelné energie. 4. ZÁVěRY A DALšÍ VÝVOJ Vedoucí představitelé EU a Afriky na lisabonském summitu v prosinci 2007 zdůraznili důležitost brzkého pokroku a konkrétních opatření při realizaci společné strategie a jejího akčního plánu. Rok 2008 byl pro vztahy mezi Afrikou a EU rokem významným: dále byla posílena dlouhodobá spolupráce a byly zahájeny významné nové politické iniciativy. Existuje jasný základ pro dlouhodobý úspěch strategie – inovativní přístup a efektivní organizace práce. Obě strany již začaly plnit náročný operační program a realizovat tematická partnerství. Pokrok, kterého bylo zpočátku dosaženo, je třeba urychlit, rozšířit a konsolidovat. Zasedání trojky dne 16. října 2008 správně zdůraznilo, že obě strany nyní musí zintenzivnit své úsilí, tak aby toto partnerství přineslo očekávané výsledky. Důležitým krokem je zřízení společných skupin odborníků, které realizují a koordinují všech osm partnerství. To vyžaduje efektivní organizaci práce na straně Afriky, včetně jasného vymezení jednotlivých příspěvků, rolí a odpovědností jednotlivých afrických zemí, Komise Africké unie a jiných panafrických orgánů, regionálních hospodářských uskupení a dalších relevantních subjektů. Do procesu realizace se musí zapojit parlamenty, občanská společnost, soukromý sektor, multilaterální organizace a zainteresovaní mezinárodní partneři. V neposlední řadě by obě strany měly klást důraz na větší soudržnost politik a vzájemnou komplementaritu tematických partnerství a posílily vzájemnou komunikaci a sdílení informací, tak aby zainteresované subjekty, občané, novináři a výzkumníci měli možnost sledovat vývoj a výsledky tohoto partnerství. Mimo jiné s ohledem na diskuze, které proběhly na setkání kolegií komisařů Evropské komise a Komise Africké unie, které se konalo 1. října 2008, vymezila Evropská komise doporučení pro další pokrok, přičemž se zaměřila na klíčová témata, která je třeba neodkladně řešit: 1. Partnerství je závislé na společném úsilí. Proto je třeba, aby členové prováděcích týmů na obou stranách podložili svou politickou vůli v tomto procesu konkrétními příspěvky , včetně lidských a finančních zdrojů a odborných znalostí, a to v Bruselu, Addis Abebě i na národní úrovni. 2. Prováděcí týmy by měly dokončit komplexní mapování iniciativ ke spolupráci a dostupných zdrojů a sestavit plán realizace , který bude obsahovat priority a prvotní cíle. Africká strana by měla podporovat roli Afriky ve společné strategii a proaktivní přístup k její realizaci a dále by měla urychleně zajistit efektivní interní rozdělení práce. Odborníci z obou stran by následně měli společně odstartovat realizaci akčního plánu včetně schválených prioritních projektů, a to před příštím zasedáním ministerské trojky v listopadu 2008. 3. Ještě před listopadem 2008 by měly proběhnout první konzultativní diskuze s hlavními neinstitucionálním subjekty , do nichž by měla být zapojena občanská společnost, akademická sféra a soukromý sektor. Těmto subjektům by měla být poskytnuta možnost hrát aktivní úlohu v realizaci a monitorování společné strategie. 4. Obě strany by měly vyvinout snahu přistupovat k Africe jako k celku a postupně upravovat relevantní politiky a právní a finanční rámce podle potřeb a cílů partnerství, za účelem podporovat celokontinentální projekty a spolupráci mezi severní a subsaharskou Afrikou. Navíc by měla být dále racionalizována institucionální uspořádání, jako například veškerá organizace činností Rady týkajících se Afriky, tak aby odrážela tento princip. 5. Společná strategie a akční plán byly přijaty hlavami států a předsedy vlád, musí však představovat kolektivní závazky na úrovni celých vlád. Je třeba zlepšit koordinaci, tak aby na politické i finanční úrovni odrážela společnou strategii a průřezové priority pro všechna ministerstva . 6. Evropské a africké subjekty by měly zahrnout zásady, cíle a priority společné strategie do programování finanční a technické spolupráce i do jejich politického dialogu a setkání se třetími stranami. 7. Evropské a africké subjekty by dále měly plnit své závazky posílit kontakty, koordinaci a spolupráci v OSN a ostatních mezinárodních orgánech a při mnohostranných jednáních a zřídit efektivní konzultativní a koordinační struktury. 8. EU by měla potvrdit své politické a finanční závazky vůči Africe. Navzdory stávající složité hospodářské situaci musí EU poskytnout polovinu své přislíbené dodatečné oficiální rozvojové pomoci pro roky 2010 až 2015 právě Africe. 9. Také africká strana musí zajistit nezbytné vedení a odpovědnost při efektivním plnění svých závazků a přislíbených příspěvků při realizaci strategie a akčního plánu. 10. Uspořádat strukturovaný dialog s Evropským parlamentem a Panafrickýcm parlamentem , který bude zahrnovat pravidelná slyšení týkající se pokroku strategického partnerství. Jako zastřešující společný prvek, který je třeba začlenit do všech osmi partnerství, je rovněž třeba klást větší důraz na komunikaci – úspěšné partnerství zaměřené na občany vyžaduje transparentnost, a to jak ohledně dosažených výsledků, tak i problémů, kterým tento proces čelí. Proces i pokrok je třeba prezentovat srozumitelně v tištěné podobě, v televizi a v rozhlase i prostřednictvím internetu. [1] KOM(2008) xxx, 1.10.2008. [2] Evropská komise zahájila v září 2007 iniciativu globální aliance pro změnu klimatu mezi Evropskou unií a rozvojovými zeměmi, které budou nejvíce zasaženy dopady změny klimatu, a zejména nejméně rozvinutými zeměmi a malými ostrovními rozvojovými zeměmi. KOM(2007) 540, 18.9.2007; závěry Rady 15103/07; SEK(2008) 2319, 15.7.2008. [3] Společná iniciativa mezi Globálním systémem pro sledování klimatu, Hospodářskou komisí OSN pro Afriku a Komisí AU, jejímž cílem je zlepšení dostupnosti údajů o klimatu v Africe pro rozhodovací orgány. [4] Jednou z možností je prohlášení při zasedání ministerské trojky Afrika – EU plánovaném na listopad 2008. [5] Srov. mimo jiné s výsledky Konference afrických ministrů životního prostředí (AMCEN) z června 2008.