Dánsko se domnívá, že toto opatření je v souladu s doporučením Komise 2006/339/ES o podpoře využívání pobřežní elektrické energie loděmi v kotvištích přístavů Unie () a se sdělením Komise „Strategické cíle a doporučení pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018“(). V této souvislosti je třeba poznamenat, že od června 2011 mají členské státy bezpodmínečnou povinnost dodržovat normy kvality ovzduší pro příslušné znečišťující látky, jako jsou částice (). Po členských státech se vyžaduje, aby tam, kde je to příslušné, nalezly řešení problémů, jako jsou emise z lodí v kotvištích přístavů, a lze předpokládat, že v přístavech s těmito problémy bude využívání pobřežní elektřiny podporováno jako součást celkové strategie pro kvalitu ovzduší.

Na druhé straně čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice o zdanění energie ukládá členským státům povinnost osvobodit od daně energetické produkty používané jako palivo pro plavbu po vodách EU pro jiná než soukromá rekreační plavidla. Toto osvobození od daně se vztahuje rovněž na energetické produkty používané k výrobě elektřiny na palubě lodí v kotvištích přístavů. Podle čl. 15 odst. 1 písm. f) uvedené směrnice mohou členské státy též osvobodit od daně energetické produkty používané jinými než soukromými rekreačními plavidly pro plavbu po vnitrozemských vodách, což se týká i výroby elektřiny na palubě. Zmíněné ustanovení však na žádost Dánska nemá žádný význam, protože to v současné době žádné vnitrozemské vody nemá.

Posouzení opatření podle článku 19 směrnice 2003/96/ES

Důvody zvláštní politiky

Ustanovení čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce směrnice zní takto:

„Kromě ustanovení předchozích článků, zejména článků 5, 15 a 17, může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z důvodu některé zvláštní politiky.“

Předmětným snížením daně sledují dánské orgány cíl, kterým je podpora environmentálně méně škodlivého způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, potažmo zlepšení kvality místního ovzduší. Dánsko poukázalo na skutečnost, že Komise již vlastně využívání pobřežní elektřiny jakožto alternativy k výrobě elektřiny na palubě plavidel v kotvištích doporučila, a příslušné výhody pro životní prostředí tak uznala (). V současné době by daň za elektřinu poskytovanou plavidlům v přístavu byla 878 DKK (asi 117,95 EUR) za MWh. Požadovaná výjimka by tudíž vedla k další pobídce k využívání této technologie rovnající se 874 DKK nebo přibližně 117,41 EUR za MWh a přispěla by tak k udávanému cíli politiky.

Co se týče povahy sledovaného politického cíle, Komise zdůrazňuje, že podpora pobřežní elektřiny je dokonce společným politickým cílem, kterým by se měla řídit celá Unie. Komise toto jednoznačně uvádí ve svém sdělení o integrované námořní politice () a v doprovodném pracovním dokumentu svých útvarů (). Ve svém návrhu na přezkum směrnice o zdanění energie () Komise navrhla, aby byla pobřežní elektřina nabízená lodím při kotvení v přístavech od energetické daně osvobozena po dobu 8 let.

Návrh Komise však Rada nepřijala a v roce 2015 Komise tento návrh stáhla (). V současné době je jediná možnost, jak zavést ve vztahu k pobřežní elektřině příznivější daňové zacházení, stanovena v článku 19. Cílem tohoto článku je reagovat na zvláštní situace v jednotlivých členských státech, které nejsou v samotné směrnici zohledněny. Odchylku na základě článku 19, která sleduje politický cíl spočívající v podpoře pobřežní elektřiny, lze proto udělit pouze jako přechodné opatření, než tento cíl zohlední Rada v rámci revize směrnice 2003/96/ES.

Soulad s ostatními politikami a cíli Unie

Požadované opatření se týká především politiky EU v oblasti životního prostředí. Jelikož pomůže omezit spalování ropných paliv na palubách plavidel v přístavech, přispěje k plnění cíle spočívajícího ve zlepšení kvality místního ovzduší. Opatření také pravděpodobně povede ke snížení emisí CO2, protože skladba zdrojů elektrické energie z pobřežní rozvodné sítě je méně uhlíkově náročná než elektřina vyráběná na palubě spalováním ropných paliv, a to kvůli vyšší účinnosti systému a rozdílu v používaných vstupních palivech. V této souvislosti lze uvést, že průměrná skladba zdrojů elektrické energie v příslušné tržní oblasti je podstatně méně uhlíkově náročná než průměr EU. Přestože uhlíková náročnost dodatečně dodávané elektřiny bývá vyšší, než je tomu u průměrné skladby zdrojů elektrické energie, a silně závisí na tom, v které části dne se dodatečná energie poptává, snížení emisí CO2 v důsledku opatření by mělo zůstat poměrně výrazné ().

Opatření je v souladu se směrnicí 2014/94/EU o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva (), která se týká problematiky instalace zařízení pro pobřežní elektřinu v přístavech, kde je po takových zařízeních poptávka a náklady nejsou s ohledem na přínos, včetně přínosu pro životní prostředí, nepřiměřené.

V tomto bodě je třeba připomenout, že významným důvodem nepříznivého soutěžního postavení pobřežní elektřiny je skutečnost, že alternativa, tj. elektřina vyráběná na palubě plavidel v době, kdy se nacházejí v námořních přístavech, je v současnosti od daně zcela osvobozena: od daně jsou osvobozena nejen ropná paliva spalovaná pro výrobu elektřiny, což odpovídá běžné situaci podle čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96/ES, ale i samotná elektřina vyráběná na palubě plavidel (viz čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/96/ES). Ačkoliv posledně uvedenou výjimku lze stěží pokládat za opatření, které je v souladu s environmentálními cíli Unie, je odrazem praktických aspektů. Zdanění elektřiny vyráběné na palubě by totiž vyžadovalo prohlášení majitele lodi (který je často usazen ve třetí zemi) nebo jejího provozovatele o množství spotřebované elektřiny. V prohlášení by musel být navíc uveden podíl elektřiny spotřebované v teritoriálních vodách členského státu, v němž má být daň uhrazena. To by znamenalo obrovskou administrativní zátěž pro majitele lodí, kteří by museli takováto prohlášení vydávat pro každý členský stát, jehož teritoriálních vod se to týká. Za této situace může být odůvodněné nepenalizovat méně znečišťující alternativu v podobě pobřežní elektřiny tím, že se Dánsku povolí uplatňovat nižší sazbu daně.

Vnitřní trh a spravedlivá hospodářská soutěž

Z hlediska vnitřního trhu a spravedlivé hospodářské soutěže dané opatření pouze omezuje narušení, které v současnosti existuje mezi oběma konkurenčními zdroji elektřiny pro lodě v kotvištích, tj. mezi výrobou elektřiny na palubě a pobřežní elektřinou, a které je způsobeno osvobozením lodních ropných paliv od daně.

Pokud se jedná o hospodářskou soutěž mezi provozovateli plavidel, je nutno zaprvé zopakovat, že v současnosti pobřežní elektřinu využívá komerčně velmi málo plavidel. K významnému narušení hospodářské soutěže by proto mohlo dojít pouze mezi plavidly, která by využila požadované opatření tím, že by přešla na pobřežní elektřinu, a ostatními plavidly, jež budou nadále používat výrobu elektřiny na palubě. Přestože přesné odhady nákladů závisí v rozhodující míře na vývoji cen ropy, a jejich vypracování je proto velmi obtížné, z posledních dostupných analýz celkově vyplývá, že ani úplné osvobození od daně by ve většině případů nesnížilo provozní náklady na pobřežní elektřinu pod úroveň nákladů na výrobu elektřiny na palubě (), a v žádném případě by proto pro provozovatele plavidel používající pobřežní elektřinu nepředstavovalo významnou soutěžní výhodu oproti provozovatelům využívajícím výrobu elektřiny na palubě. V daném případě lze významné narušení výše uvedeného druhu očekávat o to méně, jelikož Dánsko dodrží minimální úroveň zdanění stanovenou ve směrnici 2003/96/ES. Dánsko mimoto zamýšlí omezit daňové zvýhodnění na plavidla o hrubé prostornosti nejméně 400 tun a na dodávky pobřežní elektřiny o napětí nejméně 300 voltů. Opatření se tedy zaměří na plavidla s významnou výrobou elektřiny na palubě a zároveň omezí celkový počet příjemců. Prahové hodnoty byly stanoveny na poměrně nízké úrovni. Naopak lze přiměřeně předpokládat, že plavidly, která by mohla být na základě prahových hodnot z daňového zvýhodnění vyloučena, budou spíše dánská plavidla než plavidla pocházející z ostatních zemí EU, a že prahové hodnoty proto v žádném případě nepovedou k výhodnějšímu daňovému zacházení s vnitrostátními hospodářskými subjekty ve srovnání s jejich konkurenty z jiných členských států EU.

Co se týká hospodářské soutěže mezi přístavy, dánské orgány uvedly, že případný dopad na obchod mezi členskými státy, jenž by mohl vzniknout, pokud by plavidla kvůli možnosti spotřebovávat pobřežní elektřinu se sníženou sazbou daně změnila své trasy, pokládají za zanedbatelný. V situaci, kdy (jak bylo uvedeno výše) se navzdory snížení daně používání pobřežní elektřiny přinejmenším v krátkodobém horizontu pravděpodobně nestane hospodárnějším než výroba elektřiny na palubě, je nepravděpodobné i to, že by uvedené snížení daně u pobřežní elektřiny významně narušilo hospodářskou soutěž mezi přístavy tím, že plavidla přiměje ke změně trasy podle dostupnosti této možnosti.

Doba, na kterou se navrhuje schválit uplatňování snížené daňové sazby, je podobná osmiletému časovému rámci, který pro osvobození pobřežní elektřiny od daně uvádí Komise ve svém návrhu. Není pravděpodobné, že se analýza provedená v předchozích dvou odstavcích změní před datem uplynutí platnosti uvedeného opatření.

Doba uplatňování opatření a vývoj rámcových předpisů EU o zdanění energie

Doba uplatňování odchylky by měla být v zásadě dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodradila od uskutečnění potřebných investic. Je třeba uvést, že rozsah uvedeného daňového opatření je omezen ve srovnání s návrhem Komise na přezkum směrnice o zdanění energie, ve kterém se po nabytí účinku předpokládá povinné osvobození pobřežní elektřiny od daně po dobu osmi let. Odchylka by přesto neměla narušovat budoucí vývoj stávajícího právního rámce a měla by zohledňovat možnost, že Rada přijme na návrh Komise na změnu směrnice o zdanění energie právní akt. Za těchto okolností se jeví jako vhodné udělit požadované povolení nejvýše na dobu šesti let, jak dovoluje směrnice, avšak s výhradou toho, že dříve, než skončí takto předpokládaná doba použitelnosti, nabudou platnosti obecná ustanovení v této věci. Tato doba zajistí právní jistotu provozovatelům lodí a přístavů, kteří si musí naplánovat investice do zařízení pro pobřežní elektřinu nebo do palubního vybavení.

Pravidla státní podpory

Na základě příslušného směnného kurzu ke dni 1. října 2014 zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie () je snížená sazba daně ve výši 4 DKK za MWh plánovaná dánskými orgány vyšší než minimální unijní úroveň zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES. Zdá se, že opatření tedy spadá pod článek 44 nařízení Komise č. 651/2014/EU, ve které jsou stanoveny podmínky, za nichž může být podpora v podobě úlev na ekologických daních podle směrnice 2003/96/ES vyňata z oznamovací povinnosti v rámci pravidel pro státní podporu. V této fázi však nelze určit, zda byly splněny všechny podmínky stanovené v uvedeném nařízení a návrh na prováděcí nařízení Rady nepředjímá povinnost členského státu zajistit soulad s pravidly pro státní podporu, zvláště v případě vyňaté podpory, s nařízením Komise č. 651/2014/EU.