Posílený mechanismus Unie by Unii a členským státům umožnil lepší připravenost a schopnost rychlé a účinné reakce při budoucích krizích, zejména těch, které mají velký dopad vzhledem k možnému narušení našich ekonomik a společností, jak to zřetelně vyplývá z mimořádné situace související s nákazou COVID-19. Z dlouhodobého hlediska je prevence a minimalizace dopadu katastrof společně s lepší připraveností nákladově efektivnější než pouhá reakce na ně, zejména s ohledem na to, jak se riziko katastrof v celosvětovém měřítku i v Unii zvyšuje v důsledku změn klimatu a zhoršování životního prostředí.

Pokud jde o zjednodušení, je důležité zohlednit, že přímé zadávání veřejných zakázek na kapacity rescEU ze strany Komise by jednak umožnilo samostatné jednání na úrovni Unie, jednak by zmírnilo finanční a administrativní zátěž členských států, které by nemusely příslušné kapacity přímo pořizovat, pronajímat nebo pronajímat formou leasingu, což platí i pro rozšíření onemocnění COVID-19. Tento nově navrhovaný způsob by Komisi pomohl ušetřit drahocenný čas a zasáhnout rychleji, což by přineslo jasnou přidanou hodnotu z hlediska snahy o odezvu na mimořádné situace a položilo tak základ pro udržitelné oživení.

Obecněji se tento návrh snaží zavést pružnější systém, který zajistí, že reakce na katastrofy bude pružná a jednoduše využitelná, a členské státy tak budou moci v případě potřeby využít podporu z mechanismu Unie. Nedávné katastrofy například ukázaly, že Unie není dostatečně vybavena na mimořádné události s dalekosáhlým dopadem, které postihnou několik členských států současně. V takových případech nejsou členské státy vždy schopny poskytnout pomoc, přestože to mají v úmyslu. V reakci na celosvětové rozšíření onemocnění COVID-19 požádalo o pomoc prostřednictvím mechanismu Unie více než 30 zemí (10 členských států a zúčastněných států mechanismu Unie a více než 20 třetích zemí). Mechanismus Unie nebyl schopen na většinu žádostí o pomoc obdržených během šíření onemocnění COVID-19 v plném rozsahu reagovat. Prostřednictvím tohoto návrhu usiluje Komise o to, aby v budoucnu v situacích podobného rozsahu dosahovala lepších a efektivnějších výsledků. V případě takovýchto mimořádných událostí velkého rozsahu se závažným dopadem není Unie schopna zasáhnout a tyto kritické nedostatky odstranit, protože potřebuje příslušnou kapacitu a právní a finanční nástroje na to, aby mohla plnit rovněž svou podpůrnou pravomoc v oblasti civilní ochrany v situaci, kdy se všechny členské státy nacházejí pod tlakem zároveň a nemohou si pomoc poskytovat vzájemně. Přestože Komise na šíření tohoto onemocnění okamžitě zareagovala vytvořením unijní zásoby zdravotních prostředků, byla první veřejná zakázka zadána až přibližně za čtyři týdny po potvrzení prvních případů COVID-19 v Evropě, protože členské státy byly zaměstnány řešením této mimořádné události a nebyly schopny zajistit rychlý nákup a skladování kapacit rescEU v zařízeních členských států.

Tento návrh předpokládá zrušení přílohy I, která v současné době stanoví relativní procentní podíly, jež by měl každý pilíř mechanismu Unie (prevence, připravenost a reakce) obdržet v rámci financování z celkového finančního krytí. Jak vyplynulo z rozšíření onemocnění COVID-19, zdá se, že procentní podíly uvedené v příloze I nezajišťují dostatečnou flexibilitu, aby mohla EU dosáhnout cílů, které si stanovila. V případě mimořádné události vedou procentní podíly uvedené v příloze I k nadměrné administrativní zátěži a mohou omezit flexibilitu potřebnou k přizpůsobení se potřebám vyplývajícím z katastrof v kterémkoli daném roce. Potřeba investovat do všech fází cyklu zvládání rizik souvisejících s katastrofami – prevence, připravenosti a reakce – je pevně začleněna do mechanismu Unie a dále posílena tímto návrhem.

Tyto strategické kapacity budou doplňovat kapacity členských států a budou poskytovat další podporu v případě přetížení členských států v důsledku velkého rozsahu mimořádné situace. Měly by být strategicky předem rozmístěny s cílem zajistit co nejúčinnější zeměpisné pokrytí při odezvě na mimořádnou událost a měla by je doplňovat potřebná logistická, skladovací a přepravní kapacita.

(9)Mechanismus Unie by měl využívat vesmírných infrastruktur Unie, jako je například Evropský program monitorování Země (Copernicus), Galileo, evropský systém pro získávání poznatků o situaci ve vesmíru a družicová komunikace v rámci státní správy (GOVSATCOM), které poskytují důležité nástroje na úrovni Unie umožňující reagovat na vnitřní a vnější mimořádné události. Systémy řízení mimořádných situací v rámci programu Copernicus poskytují středisku podporu v jednotlivých fázích mimořádných situací, od včasného varování a prevence katastrof až po obnovu. Úkolem družicové komunikace v rámci státní správy je poskytovat bezpečnou možnost satelitní komunikace konkrétně přizpůsobenou potřebám uživatelů z řad vládních institucí při řízení mimořádných situací. Program Galileo je první infrastruktura družicové navigace a určování polohy, která je navržena speciálně pro civilní účely v Evropě i ve světě a již lze využívat i v jiných oblastech, jako je například řízení mimořádných situací, včetně činností v oblasti včasného varování. Příslušné služby systému Galileo zahrnují zásahovou službu, která prostřednictvím signálů vysílá varování týkající se přírodních katastrof nebo jiných mimořádných událostí v určitých oblastech. Členské státy by měly mít možnost tuto službu využívat. Pokud se k tomu rozhodnou, měly by za účelem ověření platnosti systému určit vnitrostátní orgány oprávněné k využívání této zásahové služby a informovat o tom Komisi.

(6)Pro zlepšení plánování v oblasti prevence a připravenosti by Unie měla i nadále prosazovat investice do prevence katastrof napříč odvětvími a komplexní přístupy k řízení rizik, které podporují prevenci a připravenost, přičemž by měla zohlednit přístup zohledňující širokou škálu rizik, přístup založený na ekosystémech a pravděpodobné dopady změny klimatu, a to v úzké spolupráci s příslušnými vědeckými obcemi a s klíčovými hospodářskými subjekty. Proto by se pozornost měla soustředit na meziodvětvové přístupy zohledňující všechna rizika a založené na cílech odolnosti platných pro celou Unii, které by sloužily jako podklad pro základní definici kapacit a připravenosti. Při definování cílů odolnosti platných pro celou Unii musí Komise spolupracovat s členskými státy.

(21)Komise by měla být zmocněna přijímat okamžitě použitelné prováděcí akty v případě mimořádné události, kterou je nutné okamžitě řešit, pokud to v řádně odůvodněných případech vyžadují naléhavé závažné důvody. To by Unii umožnilo bezodkladně reagovat na mimořádné události velkého rozsahu, které by mohly mít velký dopad na lidské životy, zdraví, životní prostředí, majetek a kulturní dědictví a které by se zároveň dotkly většiny nebo všech členských států současně.

(18)Aby Komise podpořila předvídatelnost a dlouhodobou účinnost při provádění rozhodnutí č. 1313/2013/EU, měla by přijímat roční nebo víceleté pracovní programy s uvedením plánovaných přídělů finančních prostředků. To by mělo Unii pomoci získat při plnění rozpočtu větší flexibilitu a tím posílit opatření na podporu prevence a připravenosti.

5.Vedle ustanovení čl. 12 odst. 4 finančního nařízení platí, že se prostředky na závazky a platby, které nebyly využity do konce rozpočtového roku, na nějž byly zapsány do ročního rozpočtu, přenášejí automaticky a mohou být přiděleny na závazky a vyplaceny do 31. prosince následujícího roku. Přenesené prostředky se využijí výhradně na opatření v oblasti odezvy. Přenesené prostředky se poprvé využijí v následujícím rozpočtovém roce.“

1.FRAMEWORK OF THE PROPOSAL/INITIATIVE

1.1.Title of the proposal/initiative

1.2.Policy area(s) concerned (Programme cluster)

1.3.The proposal/initiative relates to:

1.4.Grounds for the proposal/initiative

1.4.1.Requirement(s) to be met in the short or long term including a detailed timeline for roll-out of the implementation of the initiative

1.4.2.Added value of Union involvement.

1.4.3.Lessons learned from similar experiences in the past

1.4.4.Compatibility and possible synergy with other appropriate instruments

1.5.Duration and financial impact

1.6.Management mode(s) planned

2.MANAGEMENT MEASURES

2.1.Monitoring and reporting rules

2.2.Management and control system(s)

2.2.1.Justification of the management mode(s), the funding implementation mechanism(s), the payment modalities and the control strategy proposed

2.2.2.Information concerning the risks identified and the internal control system(s) set up to mitigate them

2.2.3.Estimation and justification of the cost-effectiveness of the controls (ratio of "control costs ÷ value of the related funds managed"), and assessment of the expected levels of risk of error (at payment & at closure)

2.3.Measures to prevent fraud and irregularities

3.ESTIMATED FINANCIAL IMPACT OF THE PROPOSAL/INITIATIVE

3.1.Heading of the multiannual financial framework and new expenditure budget line(s) proposed