EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 18.2.2016 COM(2016) 82 final 2016/0050(COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnice Rady 96/50/ES a směrnice Rady 91/672/EHS (Text s významem pro EHP) {SWD(2016) 35 final}

{SWD(2016) 36 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU 1.1.Odůvodnění a cíle návrhu Cílem iniciativy je usnadnit mobilitu pracovních sil v odvětví vnitrozemské vodní dopravy zajištěním toho, aby byly kvalifikace kvalifikovaných pracovníků uznávány v celé Unii. Iniciativa navazuje na více než devatenáctileté zkušenosti s uplatňováním směrnic 96/50/ES a 91/672/EHS, jež jsou však omezeny na vzájemné uznávání kvalifikací vůdců plavidel provozovaných na vnitrozemských vodních cestách EU mimo Rýn. Vnitrozemská vodní doprava představuje úsporný a energeticky účinný způsob dopravy, jenž by bylo možno využít účinněji na podporu cílů Evropské unie v oblasti energetické účinnosti, růstu a průmyslového rozvoje. Tomuto přispění však brání problémy spojené s mobilitou pracovních sil, dlouhodobě volnými pracovními místy a nesouladem mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi, které přetrvávají navzdory snahám odvětví o řešení těchto problémů na dvoustranné a mnohostranné úrovni. Rozdílné minimální požadavky na odborné kvalifikace v jednotlivých členských státech neposkytují jednotlivým zemím dostatečnou jistotu, pokud jde o uznávání odborných kvalifikací posádky z jiných členských států, a to zejména z toho důvodu, že to ovlivňuje rovněž bezpečnost plavby. Tato iniciativa proto navrhuje rozšířit rozsah uznávání odborných kvalifikací kromě vůdců plavidel i na veškeré členy posádky podílející se na provozování plavidel, včetně na Rýnu. K zaručení potřebné důvěry, která je předpokladem pro takovéto uznávání, navrhuje iniciativa založit uznávání odborných kvalifikací na kompetencích, které jsou pro provozování plavidel zapotřebí, a vyvážit uznávání kvalifikací zárukami zavádějícími normy pro posuzování odborné způsobilosti, schvalování výcvikových programů a monitorování a hodnocení certifikace a výcviku. Iniciativa reaguje na dlouholeté žádosti odvětví a členských států o revizi stávajícího zastaralého právního rámce a jeho nahrazení moderním rámcem založeným na kompetencích v souladu s přístupem k uznávání kvalifikací v jiných druzích dopravy. 1.2.Soulad s existujícími politikami v této oblasti Směrnice 91/672/EHS a směrnice 96/50/ES zajišťují vzájemné uznávání a stanoví minimální požadavky na získání osvědčení vůdců plavidel. Tato iniciativa navazuje na zmíněné nástroje a rozšiřuje požadavky na veškeré členy posádky v odvětví vnitrozemské plavby v EU, včetně na Rýně. Jelikož v EU neexistují odvětvové právní předpisy pro uznávání odborných kvalifikací pracovníků pod úrovní vůdce plavidla, je použitelná obecná směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací. V praxi však zmíněná směrnice nezajišťuje účinné řešení v případě pracovníků vykonávajících časté a pravidelné přeshraniční činnosti v odvětví vnitrozemské vodní dopravy, pracovníci v dotyčném odvětví proto stěží využívají možnosti, které tento obecný rámec nabízí. Návrh byl vypracován na základě politického rámce Komise pro podporu vnitrozemské vodní dopravy, NAIADES II, a zahrnoval přezkum rámce pro harmonizaci a modernizaci odborných kvalifikací v tomto odvětví. Jako součást nového přístupu k řízení odvětví vnitrozemské vodní dopravy posílila Komise svou spolupráci s různými říčními komisemi, zejména s Ústřední komisí pro plavbu na Rýně. Tato spolupráce vedla mimo jiné k vytvoření nového subjektu známého pod francouzskou zkratkou CESNI, který je otevřen odborníkům ze všech členských států EU a jehož úkolem je vypracovat technické normy pro odvětví vnitrozemské vodní dopravy. Jeho odborné znalosti může EU využít rovněž v oblasti odborných kvalifikací v tomto odvětví. Vypracování minimálních norem založených na kompetencích, které mohou EU, Ústřední komise pro plavbu na Rýně a jiné mezinárodní orgány a třetí země použít ve svých právních rámcích, představuje důležitý krok směrem k vzájemnému uznávání kvalifikací pro vnitrozemskou plavbu v celé EU. 1.3.Soulad s ostatními politikami Unie Tato iniciativa je v souladu s vnitřním trhem a přispívá k němu, jelikož pomáhá překonat překážky, které brání plnému využití jeho potenciálu. Podnikům pomůže zajistit přístup k službám vnitrozemské vodní dopravy, které nabízejí nejlepší dostupnou kvalitu, cenu nebo servis, a pracovníkům v tomto odvětví pomůže poskytovat služby rychle a pohodlně v celé EU. Iniciativa přispívá ke strategickým cílům stanoveným pro období 2014–2019, které Komise sleduje na podporu „hlubšího a spravedlivějšího vnitřního trhu a posílené průmyslové základny“, „nového impulzu pro zaměstnanost, růst a investice“, „energetické unie“ a EU jako „silnějšího celosvětového aktéra“. Iniciativa je zejména v souladu s pracovním programem Komise na rok 2016, který zdůrazňuje význam podpory mobility pracovních sil a současně se zabývá zneužíváním systému a podporou rozvoje dovedností, včetně vzájemného uznávání kvalifikací. Tato iniciativa dokládá vyvážený přístup k mobilitě pracovních sil v zájmu spravedlivějšího a hlubšího vnitřního trhu, jelikož se zabývá otázkami dlouhodobě volných pracovních míst v odvětví vnitrozemské vodní dopravy a připravuje půdu pro opatření v boji proti zneužívání systému nebo podvodům. Tím, že iniciativa stanoví jako základ vzájemného uznávání kvalifikací kompetence, usiluje o podporu zaměstnanosti a profesního rozvoje. Toto dotvoření vnitřního trhu EU pro odvětví vnitrozemské vodní dopravy je nezbytné k zvýšení energetické účinnosti dopravy a stanovením společných norem v celé EU se podílí na zajištění postavení Unie jako „silnějšího celosvětového aktéra“. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA 2.1.Právní základ Návrh je založen na čl. 91 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, což je právní základ pro přijímání opatření Unie týkajících se vnitrozemské vodní dopravy. 2.2.Subsidiarita

Tato iniciativa je odůvodněná, jelikož cílů navrhovaného opatření nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni jednotlivých členských států. Všechny aspekty přepravy zboží po vnitrozemských vodních cestách jsou obvykle nadnárodní. Rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech členských států narušují fungování vnitřního trhu pro zboží a pracovníky. Bez opatření EU by bylo ohroženo vytvoření a účinné využívání transevropské dopravní sítě a investice fondů EU do sítě pro vnitrozemskou vodní dopravu by nedosáhly optimálních výsledků. Rozdíly v právních režimech týkajících se odborných kvalifikací v odvětví vnitrozemské vodní dopravy v EU nemohou zcela odstranit členské státy, a to individuálně nebo v rámci mezinárodních úmluv, ani samotné odvětví. Tato argumentace platí pro opatření vztahující se na vůdce plavidel i ostatní kategorie členů posádky. Rozšíření oblasti působnosti na Rýn zajišťuje v porovnání s existujícím právním rámcem přidanou hodnotu, jelikož stanoví společné normy, které jsou nezbytnou součástí vnitřního trhu pro kvalifikované pracovníky ve vnitrozemské vodní dopravě na úrovni EU. 2.3.Proporcionalita V souladu s opatřeními přijatými pro ostatní druhy dopravy se minimální požadavky EU založené na kompetencích, jež jsou ověřovány prostřednictvím zkoušek, předpokládají pouze u kvalifikovaných členů posádky – lodníků a vůdců plavidel. Pro nekvalifikované členy posádky, jako jsou pomocní lodníci, jsou navrhovány pouze minimální požadavky související s věkem a zdravotní způsobilostí. Opatření týkající se certifikace výcvikových programů je úměrné jeho cílům, jelikož nezasahuje do vnitrostátních učebních plánů pro obecné předměty, nýbrž se týká kompetencí a dovedností, které jsou zapotřebí k zajištění bezpečné plavby a ochrany lidského života, a nevyžaduje, aby osoby, které již v EU úspěšně absolvovaly schválený výcvikový program, musely skládat dodatečné administrativní zkoušky ze stejných předmětů, jaké byly zahrnuty již do výcvikového programu. Zavedení společných kritérií způsobilosti s ohledem na zvláštní rizika je nezbytné, jelikož tyto požadavky by měly být odůvodněny bezpečnostními aspekty a požadované znalosti by měly být úměrné dotyčnému riziku. Zaznamenávání informací o osvědčených kvalifikacích do databáze spravované Komisí nebo určeným subjektem je nezbytné k zjednodušení výměny informací mezi členskými státy a k zajištění účinného provádění iniciativy. K zaručení potřebné důvěry mezi členskými státy, pokud jde o mechanismus vzájemného uznávání, se pokládají za přiměřené i požadavky na normy kvality s ohledem na posuzování kompetencí a dovedností, uznávání výcvikových programů a monitorování celého systému certifikace. Z důvodu proporcionality byla řada opatření odložena, například rozšíření požadavků na členy posádky působící na vnitrozemských vodních cestách, které nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu. Členské státy s nenapojenými vnitrozemskými vodními cestami však musí uznávat osvědčené kvalifikace členů posádky z ostatních členských států. Navrhovaný zásah je jako takový úměrný stanoveným cílům. 2.4. Volba nástroje Za účelem zavedení harmonizovaného a účinného systému uznávání odborných kvalifikací v odvětví vnitrozemské plavby a dodržení zásady proporcionality je nejvhodnějším nástrojem směrnice. Tento návrh rovněž nemění druh dříve použitého nástroje. Směrnice členským státům umožní přijmout opatření, která jsou zapotřebí k splnění povinností stanovených ve směrnici, s přihlédnutím ke specifickým podmínkám v jednotlivých členských státech. Pokud členský stát uznává kvalifikace osvědčené ostatními členskými státy, může na svém území uplatňovat přísnější požadavky na certifikaci kvalifikací. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 3.1.Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů Bylo provedeno externí hodnocení směrnic 91/672/EHS a 96/50/ES. Studie prokázala, že stávající rámec je při dosahování cíle týkajícího se vzájemného uznávání osvědčení vůdců plavidel a harmonizace podmínek pro získání osvědčení částečně účinný, řada překážek však přetrvává. V rámci posouzení dopadů byla vzata v úvahu všechna doporučení. 3.2.Konzultace se zúčastněnými stranami Zúčastněné strany byly ohledně jednotlivých prvků, které jsou nyní předmětem návrhu, konzultovány různými způsoby při několika příležitostech: 1)V roce 2012 zřídila Komise společnou odbornou skupinu pro odborné kvalifikace a normy výcviku v odvětví vnitrozemské plavby. Konzultace v rámci společné odborné skupiny se uskutečnily ve formě jedenácti zasedání odborníků v období od září 2012 do listopadu 2014, jichž se zúčastnily i mezinárodní říční komise, vnitrostátní správní orgány, profesní organizace, odborové svazy, vzdělávací instituce a jiná sdružení. Tato zasedání poskytla příležitost k užitečným výměnám informací o opatřeních, která se předpokládají v návrhu Komise. Zasedání ukázala širokou podporu iniciativy na úrovni EU. 2)Konzultací se zúčastnil i výbor pro sociální dialog v odvětví vnitrozemské vodní dopravy na evropské úrovni. Dne 16. září 2013 předložili sociální partneři dokument s názvem „Stanovisko sociálních partnerů k odborným kvalifikacím a normám výcviku členů posádky plavidel ve vnitrozemské vodní dopravě“. Sociální partneři poukázali na skutečnost, že stávající „nesourodá úprava“ již zcela jasně není vhodná pro daný účel. Snižuje přitažlivost povolání a má za následek náchylnost odvětví k nezákonným praktikám, které mohou narušit hospodářskou soutěž. Sociální partneři potvrdili potřebu moderního a pružného regulačního nástroje, pokud jde o výcvik a certifikaci. Sociální partneři rovněž zdůraznili, že návrh týkající se odborných kvalifikací je pouze jednou částí skládanky. Elektronická plavecká služební knížka, lodní deník a tachograf jsou chybějící prvky, jimiž se bude v zájmu zajištění rovných podmínek nutno zabývat bez přílišného otálení. 3)Internetové veřejné konzultace ohledně základních prvků posouzení dopadů se uskutečnily v období od 26. března do 21. června 2013. Komise obdržela celkem 94 odpovědí od institucí vzdělávání a odborné přípravy, podnikatelů / majitelů lodí, společností provozujících lodní dopravu, orgánů veřejné moci, přístavů, organizací pracovníků a říčních komisí. Odpovědi pocházely z celkem šestnácti zemí. Internetové veřejné konzultace vyzdvihly skutečnost, že problémy, jimiž se návrh Komise zabývá, jsou velmi důležité. Reakce naznačily vysokou úroveň podpory regulačních opatření, která mají harmonizovat profesní požadavky, odborné kvalifikace a zkoušky v odvětví vnitrozemské plavby. 3.3.Posouzení dopadů

K tomuto návrhu je připojena zpráva o posouzení dopadů, která byla přezkoumána Výborem pro kontrolu regulace, jenž dne 31. července 2015 vydal kladné stanovisko. V závěrečné zprávě o posouzení dopadů byla zohledněna veškerá doporučení Výboru pro kontrolu regulace. Více informací o způsobu provedení těchto doporučení je uvedeno v oddíle 2.2 zprávy o posouzení dopadů. K odstranění zjištěných problémů, a to skutečnosti, že se pracovníci setkávají při vzájemném uznávání odborných kvalifikací s potížemi a že požadavky na místní znalosti mohou vůdcům plavidel provozovaných v určitých říčních úsecích způsobovat zbytečné problémy, byly zvoleny možnosti politiky, které zavádějí minimální požadavky způsobilosti pro lodníky a vůdce plavidel, včetně zkušebních norem pro vzdělávací instituce. Tato možnost se upřednostňuje, jelikož nabízí účinnější způsob zlepšení mobility pracovních sil než možnosti týkající se „zachování stávající situace“ a „dobrovolných opatření“. Upřednostňovaná možnost se zabývá i potížemi v souvislosti s mobilitou pracovních sil, které vyplývají z požadavků na místní znalosti, a umožňuje členským státům provádět posouzení požadovaných kompetencí s ohledem na zvláštní rizika i pro vnitrozemské vodní cesty nacházející se v jiném členském státě, což účinnost této možnosti dále zvyšuje. V posouzení dopadů byly předloženy dvě varianty upřednostňované možnosti, a to varianta, která regulační požadavky na posuzování kompetencí omezuje na povinnou administrativní zkoušku, a varianta, která zahrnuje i vzájemné uznávání schválených výcvikových programů. Podle první varianty musí všichni lodníci a vůdci plavidel za účelem uznání jejich kvalifikací v celé EU složit administrativní zkoušku, kterou organizuje příslušný orgán, a to i v případě, že již vlastní diplom nebo osvědčení vydané institucí vzdělávání nebo odborné přípravy v odvětví vnitrozemské vodní dopravy. Druhá varianta byla upřednostněna z toho důvodu, že u žadatelů, kteří již získali potřebné kvalifikace a prokázali svou způsobilost v průběhu výcviku, snižuje administrativní zátěž na minimum, a to tím, že v jejich případě nevyžaduje složení dodatečných zkoušek. To má pozitivní dopad rovněž na přitažlivost povolání, mobilitu pracovních sil, přístup k povolání a administrativní úspory. Posledně uvedený dopad zajišťuje rovněž vyšší účinnost druhé varianty v porovnání s první variantou. Tato varianta je taktéž soudržnější, jelikož podobné legislativní požadavky na instituce vzdělávání a odborné přípravy již na úrovni EU existují pro odvětví železniční a letecké dopravy. V těchto odvětvích jdou požadavky ještě dále, jelikož zahrnují i průběžný výcvik. Druhá varianta je celkově soudržnější, účinnější a efektivnější a dodržuje zásadu proporcionality, jak je uvedeno v oddíle 2.3. 3.4.Účelnost a zjednodušování právních předpisů Soukromé odvětví vnitrozemské vodní dopravy se skládá téměř výhradně z malých a středních podniků a mikropodniků. Tyto podniky proto nejsou z této iniciativy vyloučeny, jelikož to by zcela neutralizovalo její dopad. Návrh byl vypracován s přihlédnutím k malým a středním podnikům. Dopad tohoto návrhu na malé a střední podniky a mikropodniky je pozitivní, jelikož tyto podniky ponesou pouze malou část nákladů, jež budou více než vyrovnány přínosy plynoucími z větší mobility pracovních sil. Stanovením společných norem platných v celé Unii, jež jsou nezbytné k dosažení vnitřního trhu pro pracovníky v odvětví vnitrozemské vodní dopravy, zjednodušuje návrh právní rámec vztahující se na odborné kvalifikace v evropském odvětví vnitrozemské vodní dopravy, jenž je v současnosti roztříštěný. Návrh nahradí složitý soubor regionálních požadavků s mnohostrannými a dvoustrannými dohodami jednodušším a (co je důležitější) celounijním rámcem pro certifikaci a vzájemné uznávání. U žadatelů, kteří absolvovali schválený výcvikový program, snižuje návrh administrativní zátěž na minimum, jelikož zabraňuje, aby museli skládat zbytečné dodatečné administrativní zkoušky. Návrh usnadňuje rovněž elektronickou výměnu informací a připravuje půdu pro zavedení elektronických nástrojů k snížení administrativní zátěže, přičemž je současně zajištěno, aby byly doklady méně náchylné k falšování. Návrh zrušuje směrnici 91/672/EHS a směrnici 96/50/EC a předpokládá postupné zavádění s přechodnými opatřeními. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU. 5.NEPOVINNÉ PRVKY 5.1Monitorování, hodnocení a podávání zpráv Předpokládá se, že nejpozději do sedmi let od uplynutí lhůty pro provedení předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu hodnotící účinnost opatření zavedených tímto návrhem. 5.2Informativní dokumenty Navrhovaná směrnice obsahuje v porovnání se stávajícími směrnicemi 91/672/EHS a 96/50/ES značný počet rozsáhlejších právních povinností. Vzhledem k tomu a s ohledem na skutečnost, že návrh obsahuje ustanovení týkající se řady kvalifikací, na něž se stávající právní rámec dosud povinně nevztahuje, tj. jiné členy posádky plavidla než vůdce plavidel, odborníky na používání zkapalněného zemního plynu jako paliva a odborníky na přepravu cestujících, bude nutno připojit k oznámení prováděcích opatření informativní dokumenty, aby bylo možno jednoznačně určit opatření zavedená členskými státy.

2016/0050 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o uznávání odborných kvalifikací ve vnitrozemské plavbě a o zrušení směrnice Rady 96/50/ES a směrnice Rady 91/672/EHS (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Směrnice Rady 91/672/EHS a směrnice Rady 96/50/ES představují první kroky směrem k harmonizaci a uznávání odborných kvalifikací členů posádek plavidel ve vnitrozemské plavbě. (2)Požadavky na členy posádky plavidel provozovaných na Rýně, na něž se oblast působnosti směrnic 91/672/EHS a 96/50/ES nevztahuje, jsou stanoveny Ústřední komisí pro plavbu na Rýně podle Předpisu pro posádky lodí plujících na Rýně na základě Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně. (3)Na jiná povolání ve vnitrozemské vodní dopravě než povolání vůdce plavidla se uplatňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES, která se na ně vztahuje. Vzájemné uznávání diplomů a osvědčení podle směrnice 2005/36/ES však nepředstavuje optimální řešení v případě pravidelných a častých přeshraničních činností vykonávaných v rámci povolání v odvětví vnitrozemské vodní dopravy. (4)Hodnotící studie, kterou Komise provedla v roce 2014, vyzdvihla skutečnost, že omezení oblasti působnosti směrnic 91/672/EHS a 96/50/ES na vůdce plavidel, jakož i neexistence automatického uznávání osvědčení vůdců plavidel vydaných v souladu s těmito směrnicemi na Rýně významně brání mobilitě členů posádky v odvětví vnitrozemské plavby. (5)K usnadnění mobility a zajištění bezpečné plavby a ochrany lidského života je nezbytné, aby členové posádky plavidla, osoby pověřené řešením nouzových situací na palubách osobních lodí a osoby podílející se na doplňování paliva u lodí na zkapalněný zemní plyn měli osvědčení prokazující jejich kvalifikace. Za účelem účinného prosazování by při výkonu povolání měli mít tato osvědčení na plavidle. (6)Vůdci plavidel provozovaných za podmínek, které představují obzvláštní riziko pro bezpečnost, zejména v případě řízení velkých sestav, řízení lodí na zkapalněný zemní plyn, řízení za snížené viditelnosti, řízení na vodních cestách námořního charakteru nebo řízení na vodních cestách se zvláštními riziky pro plavbu, by měli mít zvláštní povolení. Za účelem získání takovéhoto povolení by měli vůdci plavidel prokázat dodatečné kompetence. (7)K zajištění bezpečné plavby by členské státy měly v souladu s harmonizovanými kritérii určit vodní cesty námořního charakteru. Požadavky na způsobilost pro plavbu na těchto vodních cestách je nutno stanovit na úrovni Unie. Aniž by byla zbytečně omezena mobilita vůdců plavidel, měly by mít členské státy v případě, je-li nutné zajistit bezpečnou plavbu, možnost určit rovněž vodní cesty, které představují zvláštní rizika pro plavbu, a to v souladu s harmonizovanými kritérii a postupy podle této směrnice. V tomto případě by měly být související požadavky na odbornou způsobilost stanoveny na úrovni jednotlivých členských států.

(8)Z důvodu nákladové efektivnosti by nemělo být povinné mít osvědčení Unie o kvalifikaci na vnitrostátních vnitrozemských vodních cestách, jež nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu. (9)S cílem přispět k mobilitě osob podílejících se na provozování plavidel v Unii a s ohledem na skutečnost, že by veškerá osvědčení o kvalifikaci, plavecké služební knížky a lodní deníky vydané v souladu s touto směrnicí měly splňovat minimální normy, by členské státy měly uznávat odborné kvalifikace osvědčené v souladu s touto směrnicí. Držitelé těchto kvalifikací by proto měli být schopni vykonávat své povolání na všech vnitrozemských vodních cestách v Unii. (10)Vzhledem k zavedené spolupráci mezi Unií a Ústřední komisí pro plavbu na Rýně od roku 2003, jež vedla k zřízení Evropského výboru pro vypracování norem pro vnitrozemskou plavbu (CESNI), mezinárodního orgánu zřízeného pod záštitou Ústřední komise pro plavbu na Rýně, a s cílem zjednodušit právní rámce upravující odborné kvalifikace v Evropě by osvědčení o kvalifikaci, plavecké služební knížky a lodní deníky vydané v souladu s Předpisem pro posádky lodí plujících na Rýně na základě Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně, jež stanoví požadavky, které jsou totožné s požadavky této směrnice, měly být platné na všech vnitrozemských vodních cestách v Unii. Takovéto doklady vydané třetími zeměmi by měly být v Unii uznávány s výhradou vzájemnosti. Za účelem dalšího odstranění překážek mobility pracovních sil a dalšího zjednodušení právních rámců upravujících odborné kvalifikace v Evropě mohou být na všech vodních cestách v Unii uznávána i osvědčení o kvalifikaci, plavecké služební knížky nebo lodní deníky vydané třetí zemí podle požadavků, jež jsou totožné s požadavky stanovenými v této směrnici, s výhradou posouzení Komisí a uznávání dokladů vydaných v souladu s touto směrnicí ze strany dotyčné třetí země. (11)Na členy posádky plavidla, na něž se nevztahuje povinnost mít osvědčení Unie o kvalifikaci vydané v souladu s touto směrnicí, jakož i na kvalifikace pro vnitrozemské vodní cesty, jichž se tato směrnice netýká, je i nadále použitelná směrnice 2005/36/ES. (12)Členské státy by měly osvědčení o kvalifikaci vydávat pouze osobám, které mají minimální úrovně odborné způsobilosti, minimální věk, minimální zdravotní způsobilost a dobu plavby vyžadovanou k získání konkrétní kvalifikace. (13)Aby bylo zajištěno vzájemné uznávání kvalifikací, měla by být osvědčení o kvalifikaci založena na kompetencích, které jsou pro provozování plavidel nezbytné. Členské státy by měly zajistit, aby osoby, které získají osvědčení o kvalifikaci, měly příslušné minimální úrovně odborné způsobilosti, jež jsou ověřeny na základě odpovídajícího posouzení. Tato posouzení mohou mít podobu administrativní zkoušky, nebo mohou být součástí schválených výcvikových programů prováděných v souladu se společnými normami, aby byla u jednotlivých kvalifikací ve všech členských státech zajištěna srovnatelná minimální úroveň odborné způsobilosti. (14)S ohledem na odpovědnost za bezpečnost při výkonu povolání vůdce plavidla, vedení plavidla pomocí radaru a doplňování paliva u lodí na zkapalněný zemní plyn je nutné ověřit, zda bylo skutečně dosaženo požadované úrovně odborné způsobilosti, a to prostřednictvím praktických zkoušek. V zájmu dalšího usnadnění hodnocení odborné způsobilosti mohou být tyto praktické zkoušky prováděny s použitím schválených simulátorů. (15)Schválení výcvikových programů je nezbytné k ověření toho, zda jsou tyto programy v souladu se společnými minimálními požadavky, pokud jde o obsah a organizaci. Tento soulad umožňuje odstranit zbytečné překážky přístupu k povolání, jelikož zabraňuje tomu, aby osoby, které již získaly potřebné dovednosti během odborného výcviku, musely skládat další zbytečnou zkoušku. Existence schválených výcvikových programů může usnadnit rovněž vstup pracovníků s předchozí praxí v jiných odvětvích do odvětví vnitrozemské plavby, jelikož tito pracovníci mohou využít zvláštní výcvikové programy, které přihlížejí k již získaným kompetencím. (16)V zájmu dalšího usnadnění mobility vůdců plavidel by měly mít všechny členské státy možnost (je-li to proveditelné) posoudit potřebnou způsobilost k zvládání zvláštních rizik při plavbě na všech úsecích vnitrozemských vodních cest v Unii, na nichž byla takováto rizika zjištěna. (17)Dobu plavby je nutno ověřit pomocí údajů v plaveckých služebních knížkách, které jsou potvrzeny členským státem. Aby bylo možné provádět takovéto ověřování, měly by členské státy vydávat plavecké služební knížky a lodní deníky a zajistit, aby lodní deníky obsahovaly záznam o plavbách plavidel. Zdravotní způsobilost uchazeče by měla být osvědčena autorizovaným lékařem. (18)Pokud opatření stanovená touto směrnicí vyžadují zpracovávání osobních údajů, provádí se toto zpracování v souladu s právními předpisy Unie o ochraně osobních údajů. (19)S cílem přispět k účinné správě, pokud jde o vydávání, obnovování a odnímání osvědčení o způsobilosti, by členské státy měly určit příslušné orgány pro uplatňování této směrnice a vytvořit registry pro záznam údajů o osvědčeních Unie o kvalifikaci, plaveckých služebních knížkách a lodních denících. V zájmu snazší výměny údajů mezi členskými státy a Komisí za účelem uplatňování, prosazování a hodnocení směrnice, jakož i pro statistické účely a k zajištění bezpečnosti a snadnosti plavby by členské státy měly tyto informace, včetně údajů o osvědčeních o kvalifikaci, plaveckých služebních knížkách a lodních denících, zaznamenávat v databázi spravované Komisí. (20)Orgány, včetně ve třetích zemích, vydávající osvědčení o kvalifikaci, plavecké služební knížky a lodní deníky v souladu s pravidly, která jsou shodná s pravidly stanovenými v této směrnici, zpracovávají osobní údaje. Za účelem hodnocení směrnice, pro statistické účely, k zajištění bezpečnosti a snadnosti plavby a v zájmu snazší výměny informací mezi orgány podílejícími se na uplatňování a prosazování této směrnice by přístup k databázi spravované Komisi měly mít rovněž tyto orgány a případně mezinárodní organizace, které tato totožná pravidla stanovily. Tento přístup by však měl podléhat přiměřené úrovni ochrany údajů, včetně osobních údajů. (21)V zájmu dalšího snížení administrativní zátěže při současném zajištění toho, aby byly doklady méně náchylné k falšování, by měla Komise jako druhý krok po přijetí této směrnice přezkoumat možnost zavedení elektronické verze plaveckých služebních knížek a lodních deníků, jakož i elektronických profesních průkazů obsahujících osvědčení Unie o kvalifikaci. Přitom by Komise měla vzít v úvahu stávající technologie v ostatních druzích dopravy, zejména v silniční dopravě. Po provedení posouzení dopadů, včetně nákladů a přínosů a dopadů na základní práva, zejména v souvislosti s ochranou osobních údajů, by Komise měla případně předložit návrh Evropskému parlamentu a Radě. (22)Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijímání rozhodnutí, kterými se schvalují opatření navrhovaná členskými státy v souvislosti s požadavky na způsobilost s ohledem na zvláštní rizika na určitých úsecích vnitrozemských vodních cest. (23)Prováděcí pravomoci týkající se schválení vzorů pro vydávání osvědčení Unie o kvalifikaci, plaveckých služebních knížek a lodních deníků a přijímání rozhodnutí, kterými se zavádí či pozastavuje uznávání těchto dokladů vydaných třetí zemí nebo na základě mezinárodní dohody upravující plavbu na vnitrozemských vodních cestách Unie, by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011. (24)Za účelem stanovení minimálních harmonizovaných norem pro certifikaci kvalifikací, snazší výměny informací mezi členskými státy a uplatňování, monitorování a hodnocení této směrnice ze strany Komise by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o stanovení požadavků na odbornou způsobilost, požadavků na zdravotní způsobilost, norem pro praktické zkoušky, norem pro schvalování simulátorů a norem pro stanovení vlastností a podmínek používání databáze spravované Komisí za účelem uchovávání kopie klíčových údajů týkajících se osvědčení Unie o kvalifikaci, plaveckých služebních knížek, lodních deníků a uznaných dokladů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (25)Problém spojený s používanými národními osvědčeními, včetně osvědčení, která vydala Ústřední komise pro plavbu na Rýně, pro vůdce plavidel, avšak i pro ostatní kategorie členů posádky plavidla, jež spadají od oblasti působnosti směrnice, by měla odstranit přechodná opatření. Tato opatření by měla pokud možno zaručit případné dříve přiznané nároky a poskytnout kvalifikovaným členům posádky přiměřený čas na podání žádosti o osvědčení Unie o kvalifikaci. Je proto třeba stanovit nejvýše desetileté období, během něhož lze na vodních cestách v Unii tato osvědčení používat, pokud byla platná před uplynutím lhůty pro provedení, a zajistit u všech těchto osvědčení systém přechodu na nová pravidla na základě jednotného souboru kritérií EU. (26)Výbor CESNI, který je otevřen odborníkům ze všech členských států, vypracovává normy v oblasti vnitrozemské plavby, a to i pro odborné kvalifikace. Komise může vzít tyto normy v úvahu, je-li jí svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s touto směrnicí. (27)Jelikož cíle této směrnice, totiž stanovení společného rámce pro uznávání odborných kvalifikací v odvětví vnitrozemské platby, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

(28)Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými prvky směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné. (29)Směrnice 91/672/EHS a 96/50/ES by proto měly být zrušeny, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Kapitola 1 předmět, definice a oblast působnosti Článek 1

Předmět Tato směrnice stanoví podmínky a postupy pro certifikaci kvalifikací osob podílejících se na provozování plavidel pro přepravu zboží a cestujících na vnitrozemských vodních cestách v Unii, jakož i uznávání těchto kvalifikací v členských státech. Článek 2

Oblast působnosti 1.Tato směrnice se vztahuje na členy posádky plavidla, osoby, které se podílejí na doplňování paliva u lodí na zkapalněný zemní plyn, a odborníky na přepravu cestujících na níže uvedených plavidlech provozovaných na vnitrozemských vodních cestách v Unii: a)plavidla o délce (L) 20 m a více; b)plavidla, jejichž objem vyjádřený jako součin délky (L), šířky (B) a ponoru (T) dosahuje 100 m3 a více; c)remorkéry a tlačné remorkéry určené k: i) vlečení nebo tlačení plavidel uvedených v písmenech a) a b), ii) vlečení nebo tlačení plovoucích strojů, iii) bočnímu vedení plavidel uvedených v písmenech a) a b) nebo plovoucích strojů; d)osobní lodě; e)plovoucí stroje s vlastním pohonem. 2.Tato směrnice se nevztahuje na osoby podílející se na provozování:

a)rekreačních plavidel; b)převozních lodí nepohybujících se samostatně. Článek 3 Definice Pro účely této směrnice se rozumí: 1)„vnitrozemskou vodní cestou“ vodní úsek, nikoliv část moře, určený pro plavbu; 2)„plavidlem“ plavidlo vnitrozemské plavby nebo námořní loď; 3)„osobní lodí“ výletní nebo kajutová osobní loď postavená a vybavená pro přepravu více než dvanácti cestujících; 4)„rekreačním plavidlem“ plavidlo jiné než osobní loď, které je určeno pro sport nebo rekreaci; 5)„osvědčením Unie o kvalifikaci“ osvědčení vydané příslušným orgánem, které potvrzuje, že dotyčná osoba splňuje požadavky podle této směrnice; 6)„členy posádky plavidla“ osoby podílející se na provozování plavidel na vnitrozemských vodních cestách v Unii, které plní úkoly související s plavbou, manipulací s nákladem a jeho zajištěním, údržbou nebo opravami, vyjma osob přidělených výhradně k obsluze motorů a elektrického a elektronického zařízení; 7)„odborníkem na přepravu cestujících“ osoba, která je oprávněna přijímat opatření v nouzových situacích na palubě osobních lodí; 8)„vůdcem plavidla“ člen posádky plavidla, který má kvalifikaci k vedení plavidla na vnitrozemských vodních cestách členských států a který odpovídá za řízení plavidla; 9)„zvláštním rizikem“ riziko pro bezpečnost způsobené zvláštními plavebními podmínkami, které vyžadují, aby měli vůdci plavidel kompetence nad rámec odborné způsobilosti, která se předpokládá podle obecných požadavků způsobilosti pro řídící úroveň; 10)„způsobilostí“ prokázaná schopnost používat znalosti a dovednosti vyžadované podle stanovených požadavků k řádnému plnění úkolů, které jsou nezbytné při provozování plavidel vnitrozemské plavby; 11)„řídící úrovní“ úroveň odpovědnosti spojená s výkonem funkce vůdce plavidla, která zajišťuje řádné plnění všech úkolů při provozování plavidla; 12)„velkou sestavou“ tlačná sestava složená z tlačného remorkéru a sedmi či více nákladních člunů; 13)„plaveckou služební knížkou“ osobní evidence obsahující údaje o pracovních zkušenostech člena posádky, zejména o době plavby a uskutečněných plavbách; 14)„lodním deníkem“ oficiální záznam o plavbách, které plavidlo uskutečnilo; 15)„dobou plavby“ doba, kterou člen posádky plavidla strávil na palubě během plavby uskutečněné plavidlem na vnitrozemských vodních cestách, která je potvrzena příslušným orgánem;

16)„aktivní plaveckou služební knížkou nebo aktivním lodním deníkem“ služební knížka nebo lodní deník, do nichž lze zaznamenávat údaje; 17)„příslušným orgánem“ orgán nebo subjekt určený členským státem, který odpovídá za vydávání osvědčení Unie o kvalifikaci, provádění zkoušek, vydávání jiných dokladů nebo informací a přijímání potřebných rozhodnutí; 18)„provozní úrovní“ úroveň odpovědnosti spojená s výkonem funkce lodníka, kvalifikovaného námořníka nebo kormidelníka a kontrolou plnění všech úkolů v rámci vymezené oblasti odpovědnosti v souladu s náležitými postupy a pod vedením osoby vykonávající funkce na řídící úrovni. Kapitola 2 Osvědčení Unie o kvalifikaci Článek 4

Povinnost členů posádky plavidla mít na plavidle osvědčení Unie o kvalifikaci 1.Členské státy zajistí, aby členové posádky plavidel provozovaných na vnitrozemských vodních cestách Unie měli na plavidle osvědčení Unie o kvalifikaci člena posádky plavidla vydané v souladu s článkem 10 nebo osvědčení uznané v souladu s čl. 9 odst. 2 nebo 3. 2.Členské státy mohou z povinnosti stanovené v odstavci 1 vyjmout všechny členy posádky plavidla nebo skupiny členů posádky plavidla, kteří mají zvláštní kvalifikaci pro provozování plavidel výhradně na vnitrostátních vnitrozemských vodních cestách, jež nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu. Takovýto členský stát může členům posádky plavidla vydávat národní osvědčení o kvalifikaci za podmínek, které se liší od obecných podmínek stanovených v této směrnici. Platnost těchto národních osvědčení o kvalifikaci je omezena na vnitrostátní vnitrozemské vodní cesty, které nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu. 3.Odchylně od odstavce 1 jsou osvědčení o kvalifikaci jiných členů posádky plavidla než vůdců plavidel vydaná v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES platná pro námořní lodě provozované na vnitrozemských vodních cestách. Článek 5

Povinnost mít na plavidle osvědčení Unie o kvalifikaci pro specifické druhy provozu 1.Členské státy zajistí, aby odborníci na přepravu cestujících a osoby, které se podílejí na doplňování paliva u lodí na zkapalněný zemní plyn, měli na plavidle osvědčení Unie o kvalifikaci vydané v souladu s článkem 10 nebo osvědčení uznané v souladu s čl. 9 odst. 2 nebo 3. 2.Členský stát může z povinnosti stanovené v odstavci 1 vyjmout všechny osoby uvedené v odstavci 1 nebo skupiny těchto osob, které mají zvláštní kvalifikaci pro provozování plavidel výhradně na vnitrostátních vnitrozemských vodních cestách, jež nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu. Takovýto členský stát může členům posádky plavidla vydávat národní osvědčení o kvalifikaci za podmínek, které se liší od obecných podmínek stanovených v této směrnici. Platnost těchto národních osvědčení o kvalifikaci je omezena na vnitrostátní vnitrozemské vodní cesty, které nejsou napojeny na síť splavných vodních cest jiného členského státu. 3.Odchylně od odstavce 1 jsou osvědčení o kvalifikaci osob uvedených ve zmíněném odstavci, která byla vydána v souladu se směrnicí 2008/106/ES, platná pro námořní lodě provozované na vnitrozemských vodních cestách. Článek 6

Povinnost vůdců plavidel mít zvláštní povolení Členské státy zajistí, aby měli vůdci plavidel zvláštní povolení vydaná v souladu s článkem 11, pokud: a)řídí plavidla na vnitrozemských vodních cestách námořního charakteru podle článku 7; b)řídí plavidla na úsecích vnitrozemských vodních cest se zvláštními riziky podle článku 8; c)vedou plavidlo pomocí radaru; d)řídí plavidla používající jako palivo zkapalněný zemní plyn;

e)řídí velké sestavy. Článek 7

Klasifikace vnitrozemských vodních cest námořního charakteru 1.Členské státy klasifikují určitý úsek vnitrozemské vodní cesty na svém území jako vnitrozemskou vodní cestu námořního charakteru, je-li splněno jedno z těchto kritérií: a)jsou použitelná mezinárodní pravidla pro zabránění srážkám na moři; b)bóje a značky odpovídají námořnímu systému; c)je nutná pobřežní plavba nebo d)pro plavbu je nezbytné námořní zařízení, jehož obsluha vyžaduje zvláštní znalosti. 2.Členské státy oznámí Komisi klasifikaci určitého úseku vnitrozemských vodních cest na svém území jako vnitrozemské vodní cesty námořního charakteru. K oznámení pro Komisi je připojeno odůvodnění založené na těchto kritériích. Komise zveřejní seznam oznámených vnitrozemských vodních cest námořního charakteru. Článek 8

Úseky vnitrozemských vodních cest se zvláštními riziky 1.Je-li to nezbytné pro zajištění bezpečné plavby, mohou členské státy určit kromě vnitrozemských vodních cest námořního charakteru uvedených v článku 7 i úseky vnitrozemských vodních cest se zvláštními riziky, jsou-li tato rizika způsobena: a)často se měnícím směrem a rychlostí proudu; b)neexistencí odpovídajících informačních služeb plavebních drah na vnitrozemských vodních cestách nebo vhodných map ve spojení s hydromorfologickými vlastnostmi vnitrozemské vodní cesty; c)existencí zvláštního místního dopravního předpisu, který není součástí Evropského předpisu pro vnitrozemské vodní cesty a který je odůvodněn zvláštními hydromorfologickými vlastnostmi. 2.Členské státy oznámí Komisi opatření, která zamýšlejí přijmout podle odstavce 1 tohoto článku a podle článku 18, spolu s odůvodněním těchto opatření. Členské státy nesmí opatření přijmout po dobu šesti měsíců ode dne oznámení. 3.V šestiměsíční lhůtě ode dne oznámení vydá Komise prováděcí rozhodnutí, kterým se navrhovaná opatření schvalují, jsou-li v souladu s tímto článkem a článkem 18, nebo v případě, není-li tomu tak, požádá dotyčný členský stát, aby navrhované opatření pozměnil, či je nepřijal. 4.Opatření přijatá členskými státy podle tohoto článku jsou oznámena Komisi. Komise zveřejní opatření přijatá členskými státy spolu s odůvodněním uvedeným v odstavci 2. 5.Pokud se úseky vnitrozemských vodních cest uvedené v odstavci 1 nacházejí na hranici mezi dvěma či více členskými státy, dotyčné členské státy vzájemně konzultují a vyrozumí Komisi společně. Článek 9

Uznávání

1.Osvědčení Unie o kvalifikaci uvedená v článcích 4 a 5, jakož i plavecké služební knížky a lodní deníky uvedené v článku 16, které byly vydány příslušnými orgány v souladu s touto směrnicí, jsou platné na všech vnitrozemských vodních cestách Unie. 2.Osvědčení o kvalifikaci, plavecké služební knížky nebo lodní deníky vydané podle Předpisu pro posádky lodí plujících na Rýně na základě Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně, jež stanoví požadavky, které jsou shodné s požadavky uvedenými v této směrnici, jsou platné na všech vnitrozemských vodních cestách Unie. Pokud tato osvědčení, plavecké služební knížky nebo lodní deníky vydala třetí země, jsou platné na všech vnitrozemských vodních cestách Unie pouze tehdy, uznává-li dotyčná třetí země ve své jurisdikci doklady Unie vydané podle této směrnice. 3.Aniž je dotčen odstavec 2, osvědčení o kvalifikaci, plavecké služební knížky nebo lodní deníky vydané v souladu s vnitrostátními pravidly třetí země, která stanoví požadavky shodné s požadavky podle této směrnice, jsou platné na všech vnitrozemských vodních cestách Unie s výhradou postupu a podmínek stanovených v odstavcích 4 a 5 tohoto článku. 4.Kterákoli třetí země může Komisi podat žádost o uznávání osvědčení, plaveckých služebních knížek nebo lodních deníků, které byly vydány jejími orgány. K žádosti jsou připojeny veškeré informace nezbytné pro rozhodnutí, zda vydávání těchto dokladů podléhá požadavkům shodným s požadavky, jež jsou stanoveny podle této směrnice. 5.Po obdržení žádosti uvedené v odstavci 4 posoudí Komise systémy certifikace ve třetí zemi, s ohledem na něž byla žádost o uznávání podána, s cílem rozhodnout, zda vydávání těchto dokladů podléhá požadavkům shodným s požadavky, jež jsou stanoveny v této směrnici. Je-li tento požadavek splněn, přijme Komise prováděcí akt o uznávání osvědčení, plaveckých služebních knížek a lodních deníků vydaných touto třetí zemí v Unii pod podmínkou, že dotyčná třetí země uznává ve své jurisdikci doklady Unie vydané podle této směrnice. Při přijímání tohoto prováděcího aktu Komise upřesní, kterých dokladů uvedených v odstavci 4 tohoto článku se uznávání týká. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 29 odst. 2. 6.Pokud Komise rozhodne, že požadavky stanovené v odstavci 2 nebo 4 již nejsou splněny, přijme prováděcí akt, kterým se na všech vnitrozemských vodních cestách v Unii pozastavuje platnost osvědčení o kvalifikaci, plaveckých služebních knížek a lodních deníků vydaných v souladu s těmito požadavky. Komise může pozastavení kdykoli ukončit, byly-li zjištěné nedostatky v souvislosti s uplatňovanými normami odstraněny. 7.Komise zveřejní seznam třetích zemí uvedených v odstavci 3 spolu s doklady, které se uznávají jako platné na všech vnitrozemských vodních cestách Unie. Kapitola 3 Certifikace odborné kvalifikace Oddíl I Postup vydávání osvědčení Unie o kvalifikaci a zvláštních povolení Článek 10

Vydávání a platnost osvědčení Unie o kvalifikaci 1.Členské státy zajistí, aby žadatelé o osvědčení Unie o kvalifikaci pro členy posádky plavidla a pro specifické druhy provozu předložili uspokojivé písemné doklady o:

a)jejich totožnosti; b)splnění minimálních požadavků stanovených v příloze I, pokud jde o věk, odbornou způsobilost, administrativní soulad a dobu plavby, které odpovídají požadované kvalifikaci; c)případně splnění požadavků na zdravotní způsobilost v souladu s článkem 21. 2.Členské státy ověří pravost a platnost předložených dokladů. 3.Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví vzory osvědčení Unie o kvalifikaci. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 30 odst. 2. Při přijímání těchto aktů může Komise uvést odkaz na normy stanovené mezinárodním orgánem. 4.Platnost osvědčení Unie o kvalifikaci člena posádky plavidla je omezena na dobu do příští lékařské prohlídky vyžadované podle článku 21. 5.Aniž je dotčeno omezení uvedené v odstavci 4, jsou osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci vůdce plavidel platná po dobu nejvýše deseti let. 6.Osvědčení Unie o kvalifikaci pro specifické druhy provozu jsou platná po dobu nejvýše pěti let. Článek 11 Vydávání zvláštních povolení vůdcům plavidel 1.Členské státy zajistí, aby žadatelé o zvláštní povolení stanovená v článku 6 vyjma povolení podle čl. 6 písm. b) předložili uspokojivé písemné doklady o: a)jejich totožnosti; b)splnění minimálních požadavků stanovených v příloze I, pokud jde o věk, odbornou způsobilost, administrativní soulad a dobu plavby, které odpovídají požadovanému zvláštnímu povolení. 2.S ohledem na zvláštní povolení pro plavbu na úsecích vnitrozemských vodních cest se zvláštními riziky, která se vyžadují podle čl. 6 písm. b), předloží žadatelé příslušným orgánům členských států uvedeným v čl. 18 odst. 2 uspokojivé písemné doklady o: a)jejich totožnosti; b)splnění požadavků na způsobilost s ohledem na zvláštní rizika v určitém úseku, pro nějž se požaduje povolení, jak je stanoveno v souladu s článkem 18; c)vlastnictví osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci vůdce plavidla nebo osvědčení uznaného podle čl. 9 odst. 2 nebo 3 či splnění minimálních požadavků vztahujících se na osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci vůdce plavidla, které jsou stanoveny v této směrnici. 3.Členské státy ověří pravost a platnost předložených dokladů. 4.Příslušný orgán vydávající osvědčení Unie o kvalifikaci vůdcům plavidel v osvědčení upřesní případné zvláštní povolení vydané podle článku 6 v souladu se vzorem uvedeným v čl. 10 odst. 3. 5.Odchylně od odstavce 4 se zvláštní povolení uvedené v čl. 6 písm. d) vydává jako zvláštní osvědčení Unie o kvalifikaci v souladu se vzorem uvedeným v čl. 10 odst. 3.

Článek 12 Obnovení osvědčení Unie o kvalifikaci Po skončení platnosti osvědčení Unie o kvalifikaci členské státy na žádost osvědčení obnoví, pokud jsou: a)s ohledem na osvědčení Unie o kvalifikaci člena posádky předloženy uspokojivé písemné doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a c); b)s ohledem na osvědčení Unie o kvalifikaci pro specifické druhy provozu předloženy uspokojivé písemné doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a b). Článek 13 Odnímání osvědčení Unie o kvalifikaci nebo zvláštních povolení Jsou-li k dispozici informace o tom, že požadavky na osvědčení o kvalifikaci nebo zvláštní povolení již nejsou splněny, provedou členské státy veškerá potřebná posouzení a tato osvědčení případně odejmou. Oddíl II Odborná způsobilost Článek 14

Požadavky na odbornou způsobilost 1.Členské státy zajistí, aby osoby uvedené v článcích 4, 5 a 6 měly potřebnou odbornou způsobilost pro bezpečné provozování plavidla, jak je stanoveno v článku 15. 2.Odchylně od odstavce 1 se posouzení způsobilosti s ohledem na zvláštní rizika uvedená v čl. 6 písm. b) prokazuje v souladu s článkem 18. Článek 15

Posouzení odborné způsobilosti 1.Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem stanovení požadavků na odbornou způsobilost a odpovídajících znalostí a dovedností v souladu se základními požadavky stanovenými v příloze II. 2.Osoby, které žádají o doklady uvedené v článcích 4, 5 a 6, prokážou, že splňují požadavky na odbornou způsobilost uvedené v odstavci 1, a to složením zkoušky organizované: a)v rámci odpovědnosti správního orgánu v souladu s článkem 16, nebo b)jako součást výcvikového programu schváleného v souladu s článkem 17. 3.Prokázání splnění požadavků na odbornou způsobilost zahrnuje praktickou zkoušku za účelem získání:

a)osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci vůdce plavidel; b)zvláštního povolení pro vedení plavidla pomocí radaru, jak je uvedeno v čl. 6 písm. c); c)osvědčení Unie o kvalifikaci odborníka na používání zkapalněného zemního plynu jako paliva. Za účelem získání dokladů uvedených v písmenech a) a b) se praktické zkoušky mohou uskutečnit na palubě plavidla nebo na simulátoru, který je v souladu s článkem 19. S ohledem na písmeno c) se praktické zkoušky mohou uskutečnit na palubě plavidla nebo odpovídajícím pobřežním zařízení. 4.Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem stanovení požadavků na praktické zkoušky uvedené v odstavci 3 s upřesněním zvláštních kompetencí a podmínek, jež je nutno během praktických zkoušek ověřit, a minimálních požadavků na plavidla, na nichž se mohou praktické zkoušky konat. Článek 16

Zkouška v rámci odpovědnosti správního orgánu Členské státy zajistí, aby byly zkoušky uvedené v čl. 15 odst. 2 písm. a) organizovány v rámci jejich odpovědnosti. Členské státy rovněž zajistí, aby tyto zkoušky prováděli zkoušející, kteří mají kvalifikaci pro posouzení odborné způsobilosti a odpovídajících znalostí a dovedností uvedených v čl. 15 odst. 1. Článek 17

Schvalování výcvikových programů 1.Výcvikové programy vedoucí k diplomům nebo osvědčením prokazujícím splnění požadavků na odbornou způsobilost podle čl. 15 odst. 1 schvalují příslušné orgány členských států, na jejichž území se nachází příslušná instituce vzdělávání nebo odborné přípravy. 2.Členské státy mohou výcvikové programy uvedené v odstavci 1 schválit pouze tehdy, pokud: a)cíle výcviku, vzdělávací obsah, výukové metody a prostředky, postupy a pedagogické materiály jsou náležitě zdokumentovány a umožňují žadatelům dosáhnout úrovně odborné způsobilosti stanovené v čl. 15 odst. 1; b)programy posuzování příslušných kompetencí provádějí kvalifikované osoby s důkladnou znalostí výcvikového programu; c)zkoušku za účelem ověření splnění požadavků na odbornou způsobilost uvedených v čl. 15 odst. 1 provádějí kvalifikovaní zkoušející. 3.Členské státy oznámí seznam schválených výcvikových programů Komisi, která tyto informace zveřejní. V seznamu je uveden název výcvikového programu, označení udělovaných diplomů nebo osvědčení, název orgánu udělujícího diplom nebo osvědčení, rok vstupu schválení v platnost a příslušná kvalifikace a zvláštní povolení, k nimž diplom nebo osvědčení umožňuje přístup. Článek 18 Posouzení způsobilosti s ohledem na zvláštní rizika 1.Členské státy, jež určily úseky vnitrozemských vodních cest se zvláštními riziky ve smyslu čl. 8 odst. 1, stanoví dodatečné kompetence, které se vyžadují u vůdců plavidel provozovaných na těchto úsecích, a způsoby prokázání splnění těchto požadavků. Tyto způsoby mohou spočívat v omezeném počtu plaveb uskutečněných na dotyčném úseku, zkoušce na simulátoru, zkoušce ve formě otázek s výběrem odpovědi či jejich kombinaci. Při uplatňování tohoto odstavce používají členské státy objektivní, transparentní, nediskriminační a přiměřená kritéria. 2.Tyto členské státy zavedou postupy posuzování způsobilosti žadatelů s ohledem na zvláštní rizika a veřejně zpřístupní příslušné nástroje s cílem usnadnit vůdcům plavidel s osvědčením Unie o kvalifikaci získání způsobilosti s ohledem na zvláštní rizika.

3.Členský stát může provádět posuzování způsobilosti žadatelů s ohledem na zvláštní rizika na úsecích nacházejících se v jiném členském státě, a to na základě požadavků stanovených v souladu s odstavcem 1. Na žádost zpřístupní členské státy v případě zkoušky ve formě otázek s výběrem odpovědí nebo zkoušky na simulátoru uvedené v odstavci 1 ostatním členským státům nástroje umožňující provádět toto posouzení. Článek 19 Používání simulátorů 1.Simulátory používané při posuzování odborné způsobilosti podléhají schválení ze strany členských států. Toto schválení je vydáno na žádost, je-li prokázáno, že zařízení odpovídá normám pro simulátory, které jsou stanoveny v aktech v přenesené pravomoci uvedených v odstavci 2. Ve schválení je upřesněno konkrétní posouzení způsobilosti, které je u daného simulátoru přípustné. 2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem stanovení norem pro schvalování simulátorů, které upřesňují minimální funkční a technické požadavky a správní postupy v tomto ohledu, s cílem zajistit, aby simulátory používané při posuzování odborné způsobilosti byly navrženy tak, aby bylo možno ověřit kompetence stanovené v požadavcích na praktické zkoušky uvedené v čl. 15 odst. 3. 3.Členské státy oznámí seznam schválených simulátorů Komisi, která tyto informace zveřejní. Oddíl III Doba plavby a zdravotní způsobilost Článek 20

Plavecká služební knížka a lodní deník 1.Doba plavby uvedená v čl. 10 odst. 1 písm. b) a uskutečněné plavby uvedené v čl. 18 odst. 1 se zaznamenávají do plavecké služební knížky uvedené v odstavci 5 nebo do plavecké služební knížky uznané podle čl. 9 odst. 2 nebo 3. 2.Na žádost člena posádky plavidla potvrdí členské státy platnost údajů předložených vůdcem plavidla po ověření pravosti a platnosti potřebných písemných dokladů, včetně lodního deníku uvedeného v odstavci 4 tohoto článku. 3.Údaje o době plavby a uskutečněných plavbách jsou platné po dobu patnácti měsíců, než jsou potvrzeny členským státem. Jsou-li zavedeny elektronické nástroje, včetně elektronických plaveckých služebních knížek a lodních deníků, ve spojení s náležitými postupy k zajištění pravosti dokladů, lze příslušné údaje považovat za potvrzené bez dodatečných postupů. Doba plavby může být získána na jakýchkoli vnitrozemských vodních cestách členských států. V případě vnitrozemských vodních cest, jejichž tok se nenachází zcela na území Unie, se vezme v úvahu doba plavby získaná na veškerých úsecích nacházejících se na těchto vodních tocích a mimo ně. 4.Členské státy zajistí, aby byly plavby plavidel podle čl. 2 bodu 1 zaznamenány v lodním deníku uvedeném v odstavci 5 nebo v lodním deníku uznaném podle čl. 9 odst. 2 nebo 3. Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví vzory plaveckých služebních knížek a lodních deníků. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 30 odst. 2, přičemž se zohlední informace, které jsou nezbytné pro uplatňování této směrnice, pokud jde o identifikaci osoby a určení doby plavby a uskutečněných plaveb. Při přijímání těchto vzorů vezme Komise v úvahu skutečnost, že se lodní deník používá rovněž k uplatňování směrnice Rady 2014/112/EU za účelem ověření požadavků na obsazení lodi posádkou a zaznamenávání plaveb plavidel, a může uvést odkaz na normy stanovené mezinárodním orgánem. 5.Členské státy zajistí, aby měli členové posádky jednu aktivní plaveckou služební knížku a aby plavidla měla jeden aktivní lodní deník. Článek 21

Zdravotní způsobilost 1.Osoby uvedené v čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 mají platné osvědčení zdravotní způsobilosti, které vydal lékař uznaný příslušným orgánem, a to po úspěšném absolvování vyšetření zdravotní způsobilosti. Členské státy určí, kteří lékaři mohou tato osvědčení zdravotní způsobilosti vydávat.

2.Osvědčení zdravotní způsobilosti jsou příslušnému orgánu předložena za účelem: a)vydání prvního osvědčení Unie o kvalifikaci žadateli; b)vydání osvědčení Unie o kvalifikaci vůdcům lodí; c)obnovení osvědčení Unie o kvalifikaci, jsou-li splněny podmínky uvedené v odstavci 3 tohoto článku. Osvědčení zdravotní způsobilosti vydaná za účelem získání osvědčení Unie o kvalifikaci nesmí mít datum starší než tři měsíce přede dnem podání žádosti o osvědčení Unie o kvalifikaci. 3.Po dosažení 60 let věku musí držitel osvědčení Unie o kvalifikaci do tří měsíců úspěšně absolvovat vyšetření zdravotní způsobilosti a poté musí toto vyšetření úspěšně absolvovat co pět let. Po dosažení 70 let věku musí držitel osvědčení úspěšně absolvovat toto vyšetření co dva roky. 4.Zaměstnavatelé, vůdci plavidel a orgány členských států vyžadují od členů posádky plavidla lékařské vyšetření v případě, jsou-li k dispozici objektivní údaje, že požadavky na zdravotní způsobilost uvedené v odstavci 6 tohoto článku již nemusí být splněny. 5.Není-li možné zdravotní způsobilost plně prokázat, lze přijmout opatření k snížení rizika, která zajistí odpovídající bezpečnost plavby, nebo lze uložit omezení. V tomto případě je nutno tato opatření k snížení rizika a omezení v souvislosti se zdravotní způsobilostí zaznamenat v osvědčení Unie o kvalifikaci podle vzoru uvedeného v čl. 10 odst. 3. 6.Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 a na základě základních požadavků na zdravotní způsobilost uvedených v příloze III stanovit normy zdravotní způsobilosti, které upřesňují požadavky na zdravotní způsobilost, zejména co se týká testů, jež musí lékaři provádět, kritérií, která musí použít k zjištění práceschopnosti, a seznamu omezení a opatření k snížení rizika. Kapitola 4 Správní ustanovení Článek 22 Ochrana osobních údajů 1.Veškeré zpracovávání osobních údajů uskutečněné členskými státy na základě této směrnice musí být v souladu s právními předpisy Unie o ochraně osobních údajů, zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXX/2016 (číslo bude doplněno po formálním přijetí) o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (obecné nařízení o ochraně údajů). 2.Veškeré zpracovávání osobních údajů uskutečněné Evropskou komisí na základě této směrnice musí být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů. 3.Osobní údaje mohou být zpracovávány pouze pro účely: a)uplatňování, prosazování a hodnocení této směrnice; b)výměny informací mezi orgány, které mají přístup k databázi uvedené v článku 23, a Komisí; c)vypracování statistik. Anonymizované informace odvozené z těchto údajů lze použít při provádění politik na podporu vnitrozemské vodní dopravy.

4.Členské státy zajistí, aby osoby uvedené v článcích 4 a 5, jejichž osobní údaje, a zejména zdravotní údaje, jsou zpracovávány v registrech uvedených v čl. 23 odst. 1 a databázi uvedené v čl. 23 odst. 2, byly informovány předem. Těmto osobám je umožněn přístup k osobním údajům, které se jich týkají, a na žádost jim je kdykoli poskytnuta kopie těchto údajů. Článek 23

Registry 1.S cílem přispět k účinné správě, pokud jde o vydávání, obnovování a odnímání osvědčení způsobilosti, vedou členské státy registry všech osvědčení Unie o kvalifikaci, plaveckých služebních knížek a lodních deníků vydaných v rámci jejich pravomoci v souladu s touto směrnicí a případně dokladů uznaných podle čl. 9 odst. 2, které byly vydány nebo obnoveny, jejichž platnost skončila nebo byla pozastavena, které byly odebrány nebo oznámeny jako ztracené, zcizené nebo zničené. V případě osvědčení Unie o kvalifikaci obsahují registry údaje uvedené na těchto osvědčeních a název vydávajícího orgánu. V případě plaveckých služebních knížek obsahují registry identifikační číslo držitele, identifikační číslo plavecké služební knížky, jméno držitele, datum vydání a název vydávajícího orgánu. V případě lodních deníků obsahují registry název plavidla, evropské identifikační číslo plavidla (ENI), identifikační číslo lodního deníku, datum vydání a název vydávajícího orgánu. V zájmu dalšího usnadnění výměny informací mezi členskými státy je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem doplnění informací v registrech pro plavecké služební knížky a lodní deníky o další údaje vyžadované ve vzorech plaveckých služebních knížek a lodních deníků, které byly přijaty podle čl. 20 odst. 5. 2.Za účelem uplatňování, prosazování a hodnocení této směrnice, zajištění bezpečnosti a snadnosti plavby a pro statistické účely a v zájmu snazší výměny informací mezi orgány uplatňujícími tuto směrnici zaznamenávají členské státy v databázi spravované Komisí spolehlivě a neprodleně údaje týkající se osvědčení o kvalifikaci, plaveckých služebních knížek a lodních deníků uvedených v odstavci 1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 týkající se norem, které stanoví vlastnosti a podmínky používání této databáze, a zejména upřesňují: a)pokyny ke kódování údajů v databázi; b)přístupová práva uživatelů, případně s rozlišením podle kategorií uživatelů, druhu přístupu a účelu použití údajů; c)maximální dobu uchovávání údajů v souladu s odstavcem 3, případně s rozlišením podle jednotlivých druhů dokladů; d)pokyny týkající se fungování databáze a její vztah k registrům uvedeným v odstavci 1. 3.Osobní údaje obsažené v registrech uvedených v odstavci 1 a databázi uvedené v odstavci 2 se uchovávají po dobu ne delší, než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny nebo ke kterým jsou dále zpracovávány podle této směrnice. Nejsou-li informace již pro tyto účely zapotřebí, osobní údaje se zničí. 4.Komise může umožnit přístup k databázi orgánu třetí země nebo mezinárodní organizaci, je-li to nezbytné pro účely uvedené v odstavci 2, pokud jsou splněny požadavky stanovené v článku 9 nařízení (ES) č. 45/2001 a pouze po posouzení jednotlivých případů. Komise se ujistí, že tato třetí země nebo mezinárodní organizace nepředá údaje jiné třetí zemi nebo mezinárodní organizaci bez výslovného písemného souhlasu a splnění podmínek stanovených Komisí. Článek 24

Příslušné orgány 1.Členské státy určí příslušné orgány, které: a)organizují zkoušky uvedené v článku 16 a dohlížejí na ně; b)schvalují výcvikové programy uvedené v článku 17; c)vydávají osvědčení a zvláštní povolení uvedená v článcích 4, 5 a 6, jakož i plavecké služební knížky a lodní deníky uvedené v článku 20;

d)vedou registry uvedené v článku 23; e)odhalují podvody a jiné nezákonné praktiky uvedené v článku 27 a bojují proti nim. 2.Členské státy oznámí Komisi všechny příslušné orgány na svém území, které jsou uvedeny v odstavci 1 tohoto článku. Komise tyto informace zveřejní. Článek 25

Monitorování Členské státy zajistí, aby: a)byly veškeré činnosti související s výcvikem, posuzováním odborné způsobilosti, vydáváním a aktualizací osvědčení Unie o kvalifikacích, plaveckých služebních knížek a lodních deníků vykonávané vládními a nevládními subjekty v rámci jejich pravomoci průběžně sledovány na základě systému norem kvality s cílem zajistit dosažení cílů stanovených v této směrnici; b)byly jednoznačně stanoveny cíle výcviku a související úrovně odborné způsobilosti, jichž má být dosaženo, a aby byly určeny úrovně znalostí a dovedností, které budou posuzovány a ověřovány v souladu s touto směrnicí; c)oblasti uplatňování norem kvality zahrnovaly vydávání, obnovování, nahrazování a odnímání osvědčení Unie o kvalifikaci, plaveckých služebních knížek a lodních deníků, veškeré výcvikové kurzy a programy, zkoušky a posouzení prováděné členským státem nebo v rámci jeho pravomoci a kvalifikaci a praxi vyžadovanou u školitelů a zkoušejících, s přihlédnutím k politikám, systémům, kontrolám a vnitřním přezkumům zajištění kvality zavedeným k zajištění dosažení stanovených cílů. Článek 26

Hodnocení 1.Členské státy zajistí, aby získávání a posuzování odborné způsobilosti a správu osvědčení Unie o kvalifikacích, plaveckých služebních knížek a lodních deníků hodnotily nezávislé subjekty nejméně každých pět let. 2.Výsledky těchto nezávislých hodnocení jsou řádně zdokumentovány a předloženy dotyčným příslušným orgánům. Členské státy přijmou vhodná opatření k nápravě případných nedostatků, jež byly při nezávislém hodnocení zjištěny. Článek 27

Předcházení podvodům a jiným nezákonným praktikám 1.Členské státy přijmou a vymáhají vhodná opatření k předcházení podvodům a jiným nezákonným praktikám, které souvisejí s osvědčeními Unie o kvalifikaci, plaveckými služebními knížkami, lodními deníky, osvědčeními zdravotní způsobilosti a registry stanovenými v této směrnici. 2.Členské státy si s příslušnými orgány ostatních členských států vyměňují informace týkající se certifikace osob podílejících se na provozování plavidla. Článek 28

Sankce Členské státy stanoví pravidla týkající se sankcí za porušení vnitrostátních předpisů přijatých podle této směrnice a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění uplatňování těchto sankcí. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy sdělí Komisi tyto předpisy nejpozději do [lhůta pro provedení směrnice] a neprodleně jí oznámí všechny následné změny, které se jich dotýkají. Kapitola 5 Závěrečná ustanovení



Článek 29

Výkon přenesené pravomoci

1.Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. 2.Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 15 odst. 1 a 4, článcích 19 a 21 a čl. 23 odst. 1 a 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje (*den vstupu v platnost). 3.Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v tomto článku kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů přijatých v přenesené pravomoci. 4.Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5.Akt v přenesené pravomoci přijatý podle tohoto článku vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. 6.Při výkonu přenesené pravomoci uvedené v čl. 15 odst. 1 a 4, článcích 19 a 21 a čl. 23 odst. 1 a 2 může Komise přijmout akty v přenesené pravomoci, které odkazují na normy stanovené mezinárodním orgánem. 7.Komise může určit subjekt za účelem přijímání oznámení a zpřístupňování informací stanovených v této směrnici veřejnosti. Článek 30

Výbor 1.Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011. Odkazy na výbor zřízený podle článku 7 směrnice 91/672/EHS, která je touto směrnicí zrušena, se považují za odkazy na výbor zřízený touto směrnicí. 2.Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud má být stanovisko výboru získáno písemným postupem, může předseda výboru rozhodnout o ukončení postupu bez výsledku ve lhůtě pro podání stanoviska. Článek 31

Přezkum 1.Komise tuto směrnici společně s prováděcími akty a akty v přenesené pravomoci uvedenými v článcích 8, 10, 20 a 29 vyhodnotí a výsledky hodnocení předloží Evropskému parlamentu a Radě nejpozději sedm let ode dne uvedeného v čl. 33 odst. 1. 2.Do [dva roky přede dnem uvedeným v odstavci 1] zpřístupní každý členský stát Komisi informace potřebné ke sledování uplatňování a hodnocení směrnice v souladu s pokyny ke sběru údajů a jejich formátu a obsahu, které Komise vydá po konzultaci s členskými státy. Článek 32

Postupné zavádění 1.Do jednoho roku od vstupu této směrnice v platnost přijme Komise postupně akty v přenesené pravomoci, kterými se stanoví: a)normy týkající se vlastností a podmínek používání databáze uvedené v článku 23; b)požadavky na odbornou způsobilost uvedené v čl. 15 odst. 1; c)požadavky na zdravotní způsobilost stanovené v článku 21; d)vzory stanovené v článcích 10 a 20; e)normy pro praktické zkoušky stanovené v čl. 15 odst. 3;

f)normy pro schvalování simulátorů podle článku 19. 2.Databáze uvedená v článku 23 bude vytvořena nejpozději do dvou let od schválení parametrů databáze stanovených v odst. 1 písm. a) tohoto článku. Článek 33

Zrušení Směrnice 96/50/ES a 91/672/EHS se zrušují s účinkem ode dne [vložit datum po uplynutí lhůty pro provedení]. Článek 34

Přechodná ustanovení 1.Osvědčení vůdců plavidel, jež byla vydána v souladu se směrnicí 96/50/ES, jakož i oprávnění k plavbě na Rýně uvedená v čl. 1 odst. 5 zmíněné směrnice, která byla vydána přede dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení stanovené v článku 35 této směrnice, jsou na vodních cestách Unie platná i nadále, pokud byla platná před tímto dnem, a to po dobu nejvýše deseti let od zmíněného data. Před skončením platnosti vydá členský stát, který tyto doklady vystavil, vůdcům plavidel, kteří jsou držiteli těchto osvědčení, osvědčení Unie o kvalifikaci podle vzoru stanoveného touto směrnicí nebo osvědčení za použití čl. 9 odst. 2 této směrnice pod podmínkou, že předloží uspokojivé písemné doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a c) této směrnice a: a)právní předpisy, na jejichž základě bylo osvědčení vydáno, vyžadují jako předpoklad pro získání osvědčení vůdce plavidla, které je platné na všech vodních cestách v Unii, dobu plavby v délce nejméně 720 dnů nebo b)v případě, že právní předpisy, na jejichž základě bylo osvědčení vydáno, vyžadují jako předpoklad pro získání osvědčení vůdce plavidla, které je platné na všech vodních cestách v Unii dobu plavby kratší než 720 dnů, vůdce plavidla prostřednictvím plavecké služební knížky doloží dobu plavby odpovídající rozdílu mezi 720 dny a praxí získanou podle právních předpisů, na jejichž základě bylo osvědčení vydáno. 2.Při vydávání osvědčení Unie o kvalifikaci v souladu s odstavcem 1 tohoto článku členské státy pokud možno zaručí dříve přiznané nároky, zejména co se týká zvláštních povolení uvedených v článku 6. 3.Jiní členové posádky než vůdci plavidel, kteří jsou držiteli osvědčení o kvalifikaci vydaného členským státem přede dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení stanovené v článku 35 této směrnice nebo kteří mají kvalifikaci, která byla uznána v jednom či více členských státech, se mohou na toto osvědčení nebo kvalifikaci spoléhat po dobu nejvýše deseti let od zmíněného dne. Během tohoto období se jiní členové posádky než vůdci plavidel mohou, pokud jde o uznávání kvalifikací orgány ostatních členských států, nadále opírat o směrnici 2005/36/ES. Před koncem tohoto období mohou požádat o osvědčení Unie o kvalifikaci nebo o osvědčení za použití čl. 9 odst. 2 příslušný orgán, který tato osvědčení vydává, pod podmínkou, že předloží uspokojivé doklady uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) a c) této směrnice a prostřednictvím plavecké služební knížky doloží tuto dobu plavby: a)v případě osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci lodníka: dobu plavby v délce 540 dnů včetně nejméně 180 dnů ve vnitrozemské plavbě; b)v případě osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci kvalifikovaného námořníka: dobu plavby v délce 900 dnů včetně nejméně 540 dnů ve vnitrozemské plavbě; c)v případě osvědčení Unie o kvalifikaci pro funkci kormidelníka: dobu plavby v délce 1 080 dnů včetně nejméně 720 dnů ve vnitrozemské plavbě. 4.Plavecké služební knížky a lodní deníky vydané přede dnem následujícím po uplynutí lhůty pro provedení stanovené v článku 35 v souladu s jinými pravidly, než jsou pravidla obsažená v této směrnici, mohou být aktivní po dobu nejvýše deseti let ode dne následujícího po uplynutí lhůty pro provedení stanovené v článku 35. Článek 35

Provedení 1.Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do [tři roky po vstupu v platnost]. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2.Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 36

Vstup v platnost