·Společný rezervní fond nebude znamenat křížové subvencování mezi různými politikami, které do něj převádějí aktiva. Naopak jednotlivé podpůrné politické nástroje (např. InvestEU nebo EFSD+) budou vlastnit část aktiv společného rezervního fondu odpovídající jejich rozpočtovému příspěvku. Tato aktiva budou použita pouze ke splnění závazků plynoucích ze záruk spojených s uvedeným politickým nástrojem a nebudou k dispozici pro plnění závazků plynoucích z jiných doprovodných opatření. Z tohoto důvodu společný rezervní fond přinese výhodu jednotné správy aktiv, aniž by to vedlo k tomu, že jeden politický nástroj bude krýt ztráty vzniklé jinému nástroji.

·Společný rezervní fond sdružuje aktiva, která patří do EFSI, InvestEU a do nástroje pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci. Tato aktiva bude fond investovat do finančního zajištění (zejména dluhopisů) do doby, než bude dané aktivum nutné prodat za účelem vyhovění žádosti o čerpání záruky podané provádějícím partnerem, který má ve svém portfoliu investičních projektů, které financuje, nesplacená aktiva. Čl. 219 odst. 1 finančního nařízení stanoví, že „záruky pro kryté druhy operací jsou neodvolatelné, bezpodmínečné a splatné na požádání.“

Společný rezervní fond bude sdružovat rezervy k pokrytí finančních závazků vyplývajících z řady různých rozpočtových záruk, finanční pomoci a finančních nástrojů. Zejména bude kombinovat tvorbu rezerv na tyto programy: EFSI, InvestEU, záruka pro vnější činnost (včetně ex-EFSD a vnějšího úvěrového mandátu EIB). Kromě toho by společný rezervní fond mohl zahrnovat další rezervy týkající se příslušných nových rozpočtových záruk nebo programů finanční pomoci a finančních nástrojů. Dodatečné zdroje mohou být do společného rezervního fondu rovněž převedeny z rezerv pro stávající finanční nástroje nebo z jiných nástrojů politiky Komise, které získaly velké existující portfolio aktiv se stejnou celkovou škálou investic jako společný rezervní fond. V souladu s čl. 9 odst. 1 částečné obecné shody spolunormotvůrců ohledně návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí Program InvestEU, mohou členské státy převést správu části svých zdrojů strukturálních fondů, které představují tvorbu rezerv pro složku členského státu, do společného rezervního fondu.

Zadruhé, společný rezervní fond bude kombinovat rezervy pro několik rozpočtových záruk, finanční pomoc a finanční nástroje s různými vlastnostmi, riziky a časovými profily. Takové rozdíly v rizikových a časových profilech znamenají, že objem zdrojů potřebných pro jednotné portfolio, aby bylo vyhovět žádostem o čerpání záruk v kterémkoli daném roce, by mohl být nižší, než kdyby každý jednotlivě zřízený nástroj plnil své žádosti o záruky samostatně. Tato výhoda se odráží v efektivní míře tvorby rezerv společného rezervního fondu, která je definována v článku 213 finančního nařízení.

Zatřetí, společný rezervní fond bude zakotven v rámci, který spojuje správu rezerv úžeji s profilem a vývojem podmíněných závazků rozpočtu EU. Vzhledem k rostoucímu využívání rozpočtových záruk a zkušenostem s nimi bude společný rezervní fond řízen dynamicky, tak aby portfolio bylo přizpůsobeno s ohledem na vyvíjející se profil závazků. To umožní lepší sladění aktiv s měnící se podobou závazků tak, aby společný rezervní fond plnil úlohu likvidního polštáře účinněji.

3.Metoda, kritéria a možnosti hodnocení:

3.1.Organizace nezávislého hodnocení a kritéria:

Vzhledem k významu, jaký bude společný rezervní fond mít v rámci struktury veřejných financí EU, stanovil článek 212 finančního nařízení nezávislé hodnocení, jímž se bude řídit rozhodnutí Komise o totožnosti správce jeho aktiv. Článek 212 finančního nařízení stanoví možnosti, které je třeba zvážit:

1.společný rezervní fond bude spravovat výhradně Komise;

2.společný rezervní fond bude spravovat výhradně EIB;

3.rozdělení správy mezi Komisi a EIB.

Článek 212 finančního nařízení rovněž stanoví kritéria pro posouzení kapacit těchto dvou potenciálních správců. Patří sem např. kritéria, jako je institucionální struktura a správa, odpovědnost a transparentnost, řízení rizik, technická infrastruktura, podávání zpráv, odborné zkušenosti každé organizace, škálovatelnost, výkonnost a náklady na dané služby.

Nezávislé srovnávací posouzení se zveřejňuje společně s tímto sdělením. Jeho zjištění vycházejí z rozsáhlého přezkumu dokumentace a hloubkových pohovorů a setkání se zaměstnanci EIB i Komise. Závěry byly projednány na pracovním semináři, na němž se sešli zástupci Komise a EIB.

Úplné hodnocení je dostupné on-line. Hlavní závěry týkající se každého z rozměrů analýzy jsou následující:

Kritérium Klíčová zjištění: institucionální struktura a správa. EIB i Komise mají zavedeny vhodné řídicí a organizační struktury pro své činnosti v oblasti správy aktiv, přičemž respektují zásady dobré správy a řízení s jasným přenesením rozhodovací pravomoci, odpovídajícím oddělením funkcí, jasně vymezenými úlohami a jasně vymezenými a zdokumentovanými postupy a procesy. Obě instituce mají řádné postupy a kodexy pro řešení možných střetů zájmů. Obě organizace se řídí zásadami řádné správy aktiv a prokazují odhodlání řídit se osvědčenými postupy v odvětví. Odpovědnost a transparentnost V obou organizacích existuje jasné vymezení odpovědností. Celkové řízení rizik a kontrolní struktury v obou organizacích odpovídajícím způsobem pokrývají jejich činnosti související se správou aktiv EU. EIB by mohla zvýšit nákladovou transparentnost svých činností v oblasti správy aktiv. Řízení rizik a technická infrastruktura Jak Komise, tak EIB mají řádně zdokumentované postupy řízení rizik, které splňují normy, které lze očekávat u správců aktiv jejich postavení. Obě instituce mají přístup ke kapacitám služeb v oblasti IT, které jim umožňují plnit jejich funkce. Obě instituce mají systémy k zajištění kybernetické bezpečnosti a kontinuity činností. Podávání zpráv Obě instituce vypracovávají jasné, dobře strukturované a fundované zprávy. Informace o rizicích a výkonnosti externě zajišťovaných portfolií jsou poskytovány především čtvrtletně a jednou za měsíc jsou doplněny zprávou o portfoliových investicích. To je v souladu s požadavky na podávání zpráv stanovenými v interinstitucionálních dohodách, ale mezi srovnatelnými institucemi je typická vyšší četnost podávání zpráv (měsíční). Odborné znalosti Obě organizace mají vysoce kvalifikované a zkušené správce aktiv s příslušnou odbornou praxí a akademickými/odbornými kvalifikacemi. Škálovatelnost Z hlediska infrastruktury mohou obě organizace zvládnout očekávaný nárůst spravovaných aktiv, který lze po vytvoření společného rezervního fondu očekávat. Historické výsledky Hodnocení porovnávalo výkonnost dvou portfolií Komise se dvěma podobnými (stejně dlouhé časové období a podobné pokyny pro správu aktiv a podobná škála investic) portfolii EIB. Dvě portfolia Komise přinesla vyšší výnosy (za období 10 let do června 2019 kumulativní zisk ve výši 23,4 % a 24,2 %) než portfolia EIB (20,61 % a 12,4 %). Historické náklady Bylo zjištěno, že Komise vykonávala svoji úlohu správce aktiv s nižšími náklady, než byly poplatky, jež si účtuje EIB (0,03 % za miliardu oproti 0,05 % za miliardu).

Komise poskytla srovnatelné výnosy za nižší náklady. Proces řízení a technická infrastruktura pro správu aktiv v Komisi i EIB jsou „vhodné pro daný účel“. Zdá se, že Komise je vůči Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému účetnímu dvoru odpovědnější a transparentnější. EIB má výhody vyplývající z jejích odborných znalostí v oblasti repo obchodů a existence interního ratingového modelu, které jsou relevantní pro některé konkrétní finanční transakce.

3.2.Posouzení možností ze strany Komise:

Komise se domnívá, že na základě závěrů hodnocení týkajícího se nákladů, účinnosti a transparentnosti je nejlepší možností ponechat správu aktiv společného rezervního fondu v přímé odpovědnosti Komise.

a) Rozdělená odpovědnost za správu společného rezervního fondu (možnost 3):

Nezávislý hodnotitel vidí v rozdělení odpovědnosti za portfolio společného rezervního fondu mezi Komisi a EIB možné dynamické výhody. Mezi tyto výhody patří potenciální přínosy diverzifikace rizika (nemít všechna vejce v jednom košíku) a udržování meziinstitucionální soutěže za účelem zastavení setrvačnosti.

Komise se domnívá, že tyto výhody jsou nehmotné a spekulativní. Téměř jistě by byly převáženy technickými a provozními obtížemi, které by bránily Komisi v plnění povinnosti vykonávat dohled nad společným rezervním fondem. Pokud by Komise a EIB spravovaly část aktiv odděleně, byly by pro účely účetnictví a vykazování výkonnosti zapotřebí komplexní procesy sesouhlasení. Rozdělená správa by rovněž vyžadovala integrovaný rámec řízení rizik pro výpočet a stanovení konsolidovaných ukazatelů rizika a výkonnosti pro jediné spojené portfolio. Konečným výsledkem by byly procesy správy portfolia, které by byly komplexní, časově náročné, náchylné k provozním problémům, a informace by nemusely být včas k dispozici.

Komise se domnívá, že tato možnost nepředstavuje dobrý základ pro organizaci správy takového důležitého portfolia. Konkurence mezi Komisí a EIB by nemělo být dosaženo rozdělením mandátu společného rezervního fondu, ale prostřednictvím uvážlivého přidělování investičních mandátů způsoby, které umožní využít silných stránek a zájmů Komise i EIB.