Návrh rozhodnutí Rady o přistoupení Evropského společenství k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém /* KOM/2005/0639 konecném znení - AVC 2005/0251 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 9.12.2005 KOM(2005) 639 v konečném znění 2005/0251 (AVC) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o přistoupení Evropského společenství k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. POLITICKÉ A PRÁVNÍ SOUVISLOSTI Haagská konference o mezinárodním právu soukromém (HCCH) je zavedenou mezinárodní organizací s cílem pracovat na postupném sjednocování pravidel mezinárodního práva soukromého, a to především sjednáváním a vypracováváním mezinárodních úmluv. Výsledkem činnosti HCCH bylo přijetí významného počtu důležitých úmluv týkajících se různých oblastí mezinárodního práva soukromého. Do současné doby organizace přijala 35 úmluv a má 65 členů, včetně všech členských států Evropské unie. Poté, co Amsterdamská smlouva vstoupila v platnost, má Evropské společenství pravomoc přijímat opatření v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech s přeshraničním prvkem, pokud jsou tato opatření nutná k řádnému fungování vnitřního trhu. Společenství nově nabytou pravomoc využilo a přijalo řadu nástrojů. Další nástroje se projednávají nebo připravují. Mnohé z těchto nástrojů se překrývají, a to buď částečně, nebo úplně s oblastí činnosti HCCH. Příkladem takových nástrojů jsou: Úmluva z roku 1965 o doručování soudních a mimosoudních písemností v cizině, jež upravuje stejnou oblast jako nařízení 1348/2000 o doručování soudních a mimosoudních písemností; Úmluva z roku 1970 o provádění důkazů v cizině, která upravuje stejnou oblast jako nařízení 1206/2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování; Úmluvy z roku 1980 a 1996, jimiž se posiluje ochrana dětí, které se částečně prolínají s nařízením 2201/2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti; a v neposlední řadě Úmluva z roku 2005 o dohodách o soudní příslušnosti a předloha Úmluvy o vyživovací povinnosti, které se týkají oblastí upravených nařízením 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech. Přijetí těchto vnitřních nástrojů znamenalo implicitní přenesení vnějších pravomocí z členských států na Společenství v oblastech, které tyto nástroje upravují. Pro Společenství bylo, s ohledem na tyto nově nabyté vnější pravomoci a větší zapojení do činnosti organizace, nezbytné stát se právoplatným členem HCCH. V současné době má Společenství v organizaci pouze postavení pozorovatele. Plné členství Společenství v HCCH je nutné ze dvou důvodů: z politického hlediska členství poskytne Společenství postavení, které bude v souladu s jeho novou úlohou hlavního mezinárodního hráče na poli soudní spolupráce v občanských věcech; z právního hlediska členství umožní, aby se Společenství zcela účastnilo sjednávání úmluv v oblastech jeho pravomocí tím, že vyjádří svá stanoviska a postoje a zajistí tak soulad a soudržnost mezi jeho vlastními pravidly a navrhovanými mezinárodními nástroji. Společenství jako takové, spíše než jeho členské státy, by navíc bylo subjektem práv a povinností vyplývajících z členství v Haagské konferenci v oblastech jejích pravomocí. Z těchto důvodů Rada rozhodnutím ze dne 28. listopadu 2002 pověřila Evropskou komisi sjednat podmínky a modality přistoupení Společenství k HCCH. Společenství podalo společným dopisem Evropské komise a předsednictví ze dne 19. prosince 2002 adresovaným HCCH žádost o členství v HCCH a požádalo o zahájení jednání. V dubnu 2004 Zvláštní komise organizace pro obecné záležitosti a politiku v zásadě přijala rozhodnutí o přijetí Evropského společenství za člena HCCH. Vzhledem k tomu, že Statut HCCH připouští pouze členství států, a nikoli mezinárodních organizací, přistoupení Společenství vyžaduje, aby byl změněn Statut. Znění těchto změn bylo přijato dosažením vzájemné shody na diplomatické konferenci, která se konala v Haagu od 14. do 30. června 2005, a členové HCCH byli následně vyzváni, aby pokud možno ve lhůtě devíti měsíců odevzdali v písemné podobě své hlasy týkající se změn. Podle článku 12 Statutu se ke schválení změn Statutu vyžaduje dvoutřetinová většina hlasů. Jakmile bude dosaženo většiny, ne však před 31. březnem 2006, Generální tajemník vypracuje protokol , v jehož rámci bude informovat členské státy o výsledku hlasování, a změny vstoupí v platnost o tři měsíce později. Krátce po vstupu změn v platnost bude svoláno výjimečné zasedání Zvláštní komise pro obecné záležitosti a politiku, aby rozhodla o přijetí Společenství k HCCH. S ohledem na schválení změn Statutu na základě konsensu dne 30. června 2005 a jednomyslnou žádost všech členů HCCH o přijetí Evropského společenství je velmi pravděpodobné, že požadované dvoutřetinové většiny bude do 31. března 2006, tj. do konce devítiměsíční lhůty, snadno dosaženo. Změny Statutu by pak vstoupily v platnost dne 1. července 2006 a formální rozhodnutí o přijetí Společenství k HCCH by bylo přijato v prvním týdnu července 2006. Je nutné zahájit již nyní postup směřující k přijetí rozhodnutí Rady o přistoupení Společenství k HCCH, aby bylo Společenství připraveno přistoupit počátkem července 2006. Společenství pak bude způsobilé uložit nástroj přistoupení, jakmile HCCH přijme formální rozhodnutí o jeho přijetí. 2. VÝSLEDKY JEDNÁNÍ Komise sjednala podmínky a modality přistoupení Společenství k HCCH v souladu se směrnicemi Rady pro jednání. Všechna ustanovení týkající se přistoupení Společenství byla do Statutu zapracována. V souladu s tím byl změněn Jednací řád. Vzhledem k tomu, že členové požadovali, aby změny byly obecné povahy, předmětná ustanovení neodkazují na „Evropské společenství“ ale obecně na „organizace regionální hospodářské integrace“. Pozměněný Statut v kostce obsahuje tato ustanovení týkající se Evropského společenství: - Členství v HCCH je otevřené organizacím regionální hospodářské integrace (REIO), které se účastní jednání organizací na stejném základě jako členské státy. Aby REIO byly způsobilé podat žádost o členství, musí je tvořit výlučně suverénní státy, které na ně převedly pravomoci v oblasti spadající do kompetence HCCH, a to včetně pravomoci přijímat rozhodnutí, jimiž jsou členské státy v této oblasti vázány. Evropské společenství bezesporu tyto požadavky splňuje. - V době podání žádosti musí REIO předložit prohlášení o pravomoci, které bude upřesňovat, v jakých záležitostech členské státy na tuto organizaci převedly pravomoci. REIO a její členské státy navíc musí zajistit, aby jakákoli změna týkající se pravomoci REIO nebo jejího složení byla oznámena HCCH. Členové HCCH mohou požadovat informaci o tom, zda REIO nebo její členské státy mají pravomoci týkající se konkrétních otázek, a REIO a její členské státy musí zajistit, aby na základě takové žádosti byly poskytnuty odpovídající informace. - Rozhodnutí HCCH budou přijímána pokud možno na základě co nejširšího konsensu. K hlasování se přistoupí pouze výjimečně, nebude-li možné dosáhnout konsensu. - Co se týče hlasovacích práv, REIO může používat počet hlasů odpovídající počtu členských států, které na ni převedly pravomoci v dané záležitosti, které jsou oprávněné hlasovat a které se na příslušené jednání přihlásily. Z toho vyplývá, že není nutná skutečná fyzická přítomnost členských států v okamžiku hlasování. - REIO nepřispívá do ročního rozpočtu HCCH spolu se svými členskými státy, ale musí platit dodatečné administrativní výdaje vyplývající z jejího členství. Částku určí HCCH po dohodě s REIO. - Evropské společenství prostřednictvím písemného prohlášení ujistí HCCH, že prověří zájem o přistoupení k Haagským úmluvám, a pokud takový zájem bude existovat, ve spolupráci s HCCH vyvine veškeré úsilí k překonání těžkostí vyplývajících z neexistence doložky, jež by upravovala přistoupení REIO k těmto úmluvám. Společenství se navíc zavazuje, že umožní účast zástupců stálého úřadu HCCH na jednáních odborníků organizovaných Evropskou komisí, pokud se budou projednávat otázky spadající do oblasti zájmu Konference. 3. ZÁVěR Komise vzhledem k pozitivnímu výsledku jednání doporučuje Radě, aby přijala rozhodnutí týkající se přistoupení Evropského společenství k HCCH. 2005/0251 (AVC) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o přistoupení Evropského společenství k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c), ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem a čl. 300 odst. 3 druhým pododstavcem této smlouvy, s ohledem na návrh Komise,[1] s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,[2] vzhledem k těmto důvodům: (1) Cílem Haagské konference o mezinárodním právu soukromém (HCCH) je pracovat na postupném sjednocování pravidel mezinárodního práva soukromého. Do této doby organizace přijala významné množství úmluv v různých oblastech mezinárodního práva soukromého. (2) Poté, co Amsterdamská smlouva vstoupila v platnost, má Společenství pravomoc přijímat opatření v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech s přeshraničním prvkem, pokud jsou tato opatření nutná k řádnému fungování vnitřního trhu. Společenství tuto pravomoc využilo a přijalo řadu nástrojů, z nichž se mnohé zcela nebo částečně kryjí s oblastmi činnosti HCCH. (3) Je nutné, aby bylo Společenství přiznáno postavení odpovídající jeho úloze významného mezinárodního činitele na poli soudní spolupráce v občanských věcech a aby mohlo vykonávat svou vnější pravomoc tím, že se bude jako právoplatný člen v HCCH účastnit sjednávání úmluv v oblastech její pravomoci. (4) Rozhodnutím ze dne 28. listopadu 2002 pověřila Rada Komisi, aby sjednala podmínky a modality přistoupení Společenství k HCCH. (5) Společenství podalo společným dopisem Evropské komise a Předsednictví ze dne 19. prosince 2002 adresovaným HCCH žádost o členství v HCCH a požádalo o zahájení jednání. (6) V dubnu 2004 Zvláštní komise HCCH pro obecné záležitosti a politiku vyjádřila jednomyslný názor, že by se Evropské společenství mělo v zásadě stát členem HCCH, a stanovila některá kritéria a postupy týkající se podmínek jeho členství. (7) V červnu 2005 přijala Diplomatická konference HCCH na základě konsensu změny Statutu, které umožní přistoupení organizace regionální hospodářské integrace, a členské státy HCCH byly následně vyzvány, aby pokud možno ve lhůtě devíti měsíců odevzdali své hlasy ohledně těchto změn. (8) Změny Statutu vstoupí v platnost tři měsíce poté, co Generální tajemník poskytne členským státům informaci, že bylo dosaženo dvoutřetinové většiny požadované ke změně statutu. Krátce po vstupu změn v platnost výjimečné zasedání Zvláštní komise pro obecné záležitosti a politiku formálně rozhodne o přijetí Společenství k HCCH. (9) Výsledek jednání o změně Statutu HCCH je s ohledem na zájmy Společenství uspokojivý. (10) Z článku 2A pozměněného Statutu HCCH vyplývá právo Společenství, jakožto organizace regionální hospodářské integrace, stát se členem HCCH. (11) Společenství by mělo k HCCH přistoupit. (12) Spojené království a Irsko se v souladu s článkem 3 protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství účastní přijímání tohoto rozhodnutí. (13) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí. ROZHODLA TAKTO: Jediný článek Společenství přistoupí k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém prostřednictvím prohlášení o přijetí Statutu této organizace, jak vyplývá z přílohy I, jakmile organizace přijme formální rozhodnutí o přijetí Společenství za svého člena. Společenství rovněž uloží prohlášení o pravomoci obsažené v příloze II, které bude upřesňovat, v jakých záležitostech na něj jeho členské státy převedly pravomoci, a prohlášení o některých záležitostech týkajících se Haagské konference o mezinárodním právu soukromém obsažené v příloze III. Předseda Rady je tímto oprávněn k uskutečnění postupů nutných k tomu, aby výše uvedené nabylo účinku. Znění Statutu Haagské konference o mezinárodním právu soukromém je připojeno k tomuto rozhodnutí v příloze IV. V Bruselu Za Radu předseda PŘÍLOHA I Dokument o přistoupení k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém Pan J.H.A. VAN LOON Generální tajemník Haagská konference o mezinárodním právu soukromém Scheveningseweg 6 NL – 2517 HAAG Vážený pane, Je mi ctí Vám sdělit, že se Evropské společenství rozhodlo přistoupit k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém. Žádám Vás proto o přijetí tohoto dokumentu, jímž Evropské společenství přijímá Statut Haagské konference v souladu s článkem 2 A tohoto Statutu. Připojuji prohlášení Evropského společenství, jímž se upřesňuje, v jakých záležitostech na něj jeho členské státy převedly pravomoci, a prohlášení o některých záležitostech týkajících se Haagské konference o mezinárodním právu soukromém. Evropské společenství formálně a bezvýhradně přijímá povinnost vyplývající z jeho členství v Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém, jak stanoví Statut, a formálně se zavazuje, že ode dne přistoupení bude tyto povinnosti plnit. S úctou, Předseda Rady Evropské unie PŘÍLOHA II Prohlášení o pravomoci Evropského společenství upřesňující, v jakých záležitostech na něj jeho členské státy převedly pravomoci 1. Prohlášení se vydává podle čl. 2A odst. 3 Statutu Haagské konference o mezinárodním právu soukromém a upřesňuje, v jakých záležitostech členské státy převedly pravomoci na Evropské společenství. 2. Evropské společenství má pravomoc přijímat obecná o konkrétní opatření k prosazování jednotných pravidel týkajících se práva použitelného v jeho členských státech v různých oblastech. Co se týče záležitostí, jež jsou v pravomoci HCCH, má Evropské společenství především podle Hlavy IV Smlouvy o ES pravomoc přijímat opatření v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech s přeshraničním prvkem, pokud je to nutné k řádnému fungování vnitřního trhu (čl. 61 písm. c) a článek 65 Smlouvy o ES). Tato opatření obsahují 1. zlepšování a zjednodušování systému přeshraničního doručování soudních a mimosoudních písemností; spolupráci při opatřování důkazů; uznání a výkon soudních a mimosoudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech; 2. podporu slučitelnosti kolizních norem platných v členských státech; 3. odstraňování překážek řádného průběhu občanskoprávního řízení, popřípadě podporou slučitelnosti úpravy občanskoprávního řízení v členských státech. 3. Společenství má navíc pravomoc v jiných oblastech, které mohou být upraveny úmluvami Haagské konference, ať již v oblasti vnitřního trhu (článek 95 Smlouvy o ES), anebo ochrany spotřebitele (článek 153 Smlouvy o ES). 4. Evropské společenství svou pravomoc využilo a přijalo řadu opatření podle čl. 61 písm. c) Smlouvy o ES, jako například - nařízení (ES) č. 1346/2000 o úpadkovém řízení, - nařízení (ES) č. 1348/2000 o doručování písemností, - nařízení (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, - nařízení (ES) č. 1206/2001 o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských nebo obchodních věcech, - směrnice (ES) č. 8/2003 o právní pomoci, - nařízení (ES) č. 2201/2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a - nařízení (ES) č. 805/2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky. Ustanovení týkající se mezinárodního práva soukromého se mohou vyskytovat i v jiných právních předpisech Společenství, především v oblasti ochrany spotřebitele, pojištění, finančních služeb a duševního vlastnictví. Směrnice Společenství ovlivněné Haagskou úmluvou o právu použitelném na některá práva k cenným papírům drženým zprostředkovatelem byly tudíž přijaty na základě článku 95 Smlouvy o ES. 5. I když Smlouva o ES výslovně neupravuje vnější pravomoc, z judikatury Evropského soudního dvora vyplývá, že výše uvedená ustanovení Smlouvy o ES nepředstavují právní základ pouze pro vnitřní akce Společenství, ale rovněž pro uzavírání mezinárodních dohod Společenstvím. Společenství může uzavřít mezinárodní dohody, pokud již dříve uplatnilo svou vnitřní pravomoc za účelem přijetí opatření k provádění společných politik, jak je uvedeno výše, nebo pokud je mezinárodní dohoda nutná k dosažení cílů Společenství.[3] Vnější pravomoc Společenství je výlučná v té míře, v jaké mezinárodní dohoda ovlivňuje vnitřní pravidla Společenství nebo mění rozsah jejich působnosti.[4] V těchto případech je na Společenství, nikoli na členských státech, aby vstupovalo do vnějších závazků s třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi. Mezinárodní dohoda může zcela nebo pouze jen do určité míry spadat do výlučné pravomoci Společenství. 6. Nástroje Společenství jsou běžně závazné pro všechny členské státy EU. Co se týče Hlavy IV Smlouvy o ES, která obsahuje právní základ pro soudní spolupráci v občanských věcech, zvláštní režim se vztahuje na Dánsko, Irsko a Spojené království. Opatření přijatá podle Hlavy IV Smlouvy o ES nejsou pro Dánsko závazná ani použitelná. Irsko a Spojené království se právního nástroje přijatého na základě Hlavy IV účastní, pokud to oznámí Radě. Oba členské státy se rozhodly, že přijmou všechna opatření výše uvedená v bodu 4. 7. Rozsah pravomoci, kterou členské státy přenesly na Společenství podle Smlouvy o ES, ze své podstaty závisí na postupném vývoji. Evropské společenství a jeho členské státy zajistí, aby jakákoli změna v pravomoci Společenství byla neprodleně oznámena Sekretariátu HCCH, jak stanoví čl. 2A odst. 6. PŘÍLOHA III Prohlášení Evropského společenství o některých záležitostech týkajících se Haagské konference o mezinárodním právu soukromém Evropské společenství se zavazuje prověřit, zda je v jeho zájmu, aby přistoupilo ke stávajícím Haagským úmluvám s ohledem na existující pravomoc Společenství. Pokud to bude v jeho zájmu, Evropské společenství ve spolupráci s Haagskou konferencí vyvine veškeré úsilí k překonání těžkostí vyplývajících z neexistence doložky, jež by upravovala přistoupení organizace regionální hospodářské integrace k těmto úmluvám. Evropské společenství se dále zavazuje, že umožní účast zástupců stálého úřadu Haagské konference na jednáních odborníků organizovaných Evropskou komisí, pokud se budou probírat otázky spadající do zájmu Haagské konference. PŘÍLOHA IV STATUTHAAGSKÉ KONFERENCE O MEZINÁRODNÍM PRÁVU SOUKROMÉM Vlády níže uvedených zemí: Spolkové republiky Německo, Rakouska, Belgie, Dánska, Španělska, Finska, Francie, Itálie, Japonska, Lucemburska, Norska, Nizozemska, Portugalska, Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, Švédska a Švýcarska, s ohledem na trvalou povahu Haagské konference o mezinárodním právu soukromém, přejíce si zdůraznit tuto povahu, považujíce v tomto směru za vhodné, aby Konference měla vlastní Statut, se shodly na této úpravě: Článek 1 Účelem Haagské konference je pracovat na postupném sjednocování pravidel mezinárodního práva soukromého. Článek 2 Členy Haagské konference o mezinárodním právu soukromém jsou státy, které se účastnily jednoho nebo více zasedání Konference a které přijímají tento Statut. Členem může být jakýkoli další stát, jehož účast je z právního hlediska pro činnost Konference důležitá. O přijetí nových členských států budou rozhodovat na základě návrhu jednoho nebo více států účastnících se Konference vlády těchto států. Rozhodnutí se přijímá většinou hlasů odevzdaných ve lhůtě šesti měsíců od okamžiku, kdy byl vládám návrh předložen. Přijetí nabývá účinku, jakmile daný stát přijme tento Statut. Článek 2A 1. Členské státy mohou na jednání týkajícím se obecných záležitostí a politiky, jehož se účastní většina členských států, rozhodnout na základě většiny odevzdaných hlasů, že jako člena přijmou i organizaci regionální hospodářské integrace, která předložila žádost o členství generálnímu tajemníkovi. Pokud tento Statut odkazuje na členy, odkaz se vztahuje rovněž na tuto členskou organizaci, není-li výslovně stanoveno jinak. Přijetí nabývá účinku, jakmile daná organizace regionální hospodářské integrace přijme tento Statut. 2. Aby byla organizace regionální hospodářské integrace způsobilá k členství v Konferenci, musí být tvořena výlučně suverénními státy, které na ni přenesly pravomoc v oblasti spadající do pravomoci Konference, a to včetně pravomoci přijímat rozhodnutí, jimiž v těchto oblastech budou její členské státy vázány. 3. Každá organizace regionální hospodářské integrace, která žádá o členství, předloží v okamžiku podání žádosti prohlášení o pravomoci upřesňující, v jakých záležitostech členské státy přenesly na tuto organizaci pravomoci. 4. Každá členská organizace a její členské státy zajistí, aby každá změna týkající se pravomoci členské organizace nebo jejího členství byla oznámena generálnímu tajemníkovi, který toto oznámení předá ostatním členům Konference. 5. Pokud nedošlo k výslovnému prohlášení nebo oznámení o přenesení pravomocí, předpokládá se, že si členské státy členské organizace v těchto záležitostech své pravomoci ponechaly. 6. Jakýkoli člen Konference může požádat členskou organizaci a její členské státy, aby poskytly informace, zda členská organizace má pravomoc týkající se jakékoli otázky předložené Konferenci. Členská organizace a její členské státy zajistí, aby na základě takové žádosti byla informace poskytnuta. 7. Členská organizace bude vykonávat práva vyplývající z členství na alternativním základě se svými členskými státy, které jsou členy Konference, v oblastech jejich příslušných pravomocí. 8. Členská organizace může na jakémkoli zasedání Konference v záležitostech spadajících do její pravomoci uplatnit počet hlasů odpovídající počtu jejích členských států, které na členskou organizaci v dané záležitosti přenesly pravomoci, které mají hlasovací právo a na dané zasedání se přihlásily. Kdykoli členská organizace uplatňuje své hlasovací právo, její členské státy jej neuplatní a naopak. 9. „Organizací regionální hospodářské integrace“ se rozumí mezinárodní organizace, kterou tvoří výlučně suverénní státy a na niž členské státy přenesly pravomoci v některých záležitostech, včetně pravomoci přijímat rozhodnutí, kterými jsou její členské státy v těchto záležitostech vázány. Článek 3 1. Rada pro obecné záležitosti a politiku (dále jen „Rada“), kterou tvoří všichni členové, odpovídá za fungování Konference. Jednání Rady se budou v zásadě konat jednou ročně. 2. Rada zajišťuje toto fungování prostřednictvím stálého úřadu, jehož činnost řídí. 3. Rada přezkoumá všechny návrhy, které mají být zařazeny na jednání Konference. Má právo určit opatření, která mají být ohledně těchto návrhů přijata. 4. Nizozemský stálý vládní výbor založený královskou vyhláškou ze dne 20. února 1897 s cílem prosazovat kodifikaci mezinárodního práva soukromého určí po konzultaci s členy Konference datum konání diplomatických zasedání. 5. Stálý vládní výbor se obrátí na vládu Nizozemska, aby svolala jednotlivé členy. Předseda stálého vládního výboru předsedá zasedáním Konference. 6. Běžná zasedání Konference se zpravidla konají jednou za čtyři roky. 7. V případě potřeby může Rady po konzultaci se Stálým vládním výborem požádat vládu Nizozemska, aby svolala mimořádné zasedání Konference. 8. Rada se může na Stálý vládní výbor obrátit s jakoukoli jinou záležitostí týkající se Konference. Článek 4 1. Sídlem stálého úřadu je Haag. Tvoří jej generální tajemník a čtyři tajemníci, které jmenuje vláda Nizozemska na základě návrhu Stálého vládního výboru. 2. Generální tajemník a tajemníci musí mít dostatečné právní znalosti a praktické zkušenosti. V rámci jejich jmenování se rovněž zohlední různorodost zeměpisného zastoupení a právní odbornost. 3. Počet tajemníků může být po konzultaci s Radou a v souladu s článkem 9 zvýšen. Článek 5 Stálý úřad pod vedením Rady odpovídá za: 4. přípravu a organizaci zasedání Haagské konference, jednání Rady a jakýchkoli zvláštních komisí; 5. práci sekretariátu jednotlivých výše uvedených zasedání a jednání; 6. úkoly spočívající v činnosti sekretariátu. Článek 6 1. Vláda každého členského státu určí vnitrostátní orgán a každá členská organizace kontaktní orgán za účelem zjednodušení komunikace mezi členy konference a stálým úřadem. 2. Stálý úřad je v písemném kontaktu s orgány k tomu určenými a s příslušnými mezinárodními organizacemi. Článek 7 1. Zasedání Konference a v období mezi jednotlivými zasedáními Rada mohou zřídit zvláštní komise za účelem přípravy návrhů úmluv nebo studia veškerých otázek mezinárodního práva soukromého, které spadají do oblasti působnosti Konference. 2. Zasedání Konference, Rada a zvláštní komise v co nejvyšší možné míře fungují na základě konsensu. Článek 8 1. Rozpočtové náklady Konference budou rozděleny mezi členské státy Konference. 2. Po členské organizaci se nepožaduje, aby přispívala do ročního rozpočtu spolu se svými členskými státy, ale platí částku ke krytí dodatečných administrativních nákladů vyplývajících z jejího členství, která bude po konzultacích s členskou organizací určena Konferencí. 3. Náklady na dopravu a ubytování zástupců v Radě a zvláštních komisích budou v každém případě hrazeny zastupovaným členem. Článek 9 1. Rozpočet Konference bude každoročně předložen ke schválení Radě diplomatických zástupců v Haagu. 2. Zástupci také rozdělí náklady, které mají jednotlivé členské státy do rozpočtu zaplatit. 3. Diplomatičtí zástupci se k těmto účelům schází pod vedením ministra zahraničních věcí Nizozemského království. Článek 10 1. Náklady na řádná a mimořádná zasedání Konference nese vláda Nizozemska. 2. Náklady na dopravu a ubytování zástupců v každém případě hradí příslušný člen. Článek 11 (pouze francouzské znění) Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n’est pas contraire au présent Statut ou aux Règlements. Článek 12 1. Změny tohoto Statutu musí být na základě konsensu členských států, které se účastní jednání ohledně obecných záležitostí a politiky. 2. Tyto změny vstoupí v platnost pro všechny členské státy tři měsíce poté, co je schválila dvoutřetinová většina členských států v souladu s jejich příslušnými vnitřními postupy, ne však dříve než devět měsíců od jejich přijetí. 3. Jednání uvedené v odstavci 1 může na základě konsensu změnit lhůty uvedené v odstavci 2. Článek 13 Ustanovení tohoto Statutu budou, za účelem jejich provádění, doplněna nařízeními. Nařízení vypracuje stálý úřad a předloží je diplomatickému zasedání, Radě diplomatických zástupců nebo Radě pro obecné záležitosti a politiku ke schválení. Článek 14 1. Tento Statut bude předložen k přijetí vládám států, které se účastní jednoho nebo více zasedání Konference. Statut vstoupí v platnost, jakmile bude schválen většinou států přítomných na sedmém zasedání. 2. Prohlášení o přijetí bude uloženo u vlády Nizozemska, která je oznámí vládám uvedeným v prvním odstavci tohoto článku. 3. V případě přijetí nového člena vláda Nizozemska oznámí všem členským státům prohlášení o přijetí tohoto nového člena. Článek 15 1. Každý člen může tento Statut napadnout po uplynutí pěti let od doby, kdy vstoupilo v platnost, za podmínek uvedených v čl. 14 odst. 1. 2. Oznámení o napadení se předá ministerstvu zahraničních věcí Nizozemského království nejpozději šest měsíců před koncem rozpočtového roku Konference a nabude účinku ke konci tohoto roku, avšak pouze ve vztahu k členu, který uvedené oznámení předložil. Anglické a francouzské znění tohoto Statut, ve znění změn z …….. 200 , jsou stejně závazná. LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1. NÁZEV NÁVRHU Rozhodnutí Rady o přistoupení Evropského společenství k Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém 2. RÁMEC ABM / ABB Oblast (oblasti) politiky a související aktivita (aktivity), kterých se návrh týká: 18.06 Vytvořit skutečnou oblast trestního a civilního soudnictví 3. ROZPOČTOVÉ LINIE 3.1 Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex – linie B.A) včetně okruhů: Rámcový program „Základní práva a spravedlnost na období 2007–2013“; specifický program „Občanská spravedlnost“; zápis rozpočtové linie bude proveden v předběžném návrhu rozpočtu (PNR) na rok 2007. 3.2. Doba trvání akce a finančního dopadu: od roku 2007 3.3. Rozpočtové charakteristiky Nepoužije se 4. SHRNUTÍ ZDROJŮ 4.1. Finanční zdroje 4.1.1. Shrnutí položek závazků (PZ) a položek plateb (PP) v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Druh výdajů |oddíl č. | | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 |n + 5 a násl. | Celkem | | Provozní výdaje[5] | | | | | | | | | |Položky závazků (PZ) |8.1 |a |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 | | |Položky plateb (PP) | |b | | | | | | | | | Spoluúčast Pokud financování návrhu předpokládá spoluúčast členského státu či jiných subjektů (uveďte, o které se jedná), je třeba v níže uvedené tabulce vyplnit odhadovanou výši finanční spoluúčasti (pokud se předpokládá finanční spoluúčast jiných subjektů, lze doplnit další řádky): v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Spolufinancující subjekt | | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 |n + 5 a násl. | Celkem | |…………………… |f | | | | | | | | |PZ CELKEM včetně spolufinancování |a+c+d+e+f | | | | | | | | | 4.1.2. Soulad s finančním plánem Částka týkající se tohoto návrhu (+/- 1000 EUR ročně) je zahrnuta v celkové částce navrhované pro specifický program „Občanská spravedlnost“, který je součástí rámcového programu „Základní práva a spravedlnost“, na období 2007–2013. Položky jsou čistě orientační a musí být v souladu s rozhodnutím, které bude přijato ohledně střednědobého finančního rámce finančních výhledů na roky 2007–2013. ( Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánem. ( Návrh si vyžádá změnu plánu a úpravu příslušného okruhu finančního výhledu. ( Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody[6] (tj. nástroje pro flexibilitu nebo revizi finančního výhledu). 4.1.3. Finanční dopad na straně příjmů x Návrh nemá žádné finanční dopady na příjmy ( Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem: 4.2. Lidské zdroje – pracovníci na plný úvazek (včetně úředníků, dočasných zaměstnanců a externích pracovníků) – viz podrobnosti v bodě 8.2.1. Roční potřeba | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 a násl. | |Celkový objem lidských zdrojů | | | | | | | | 5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE Přistoupení Evropského společenství k mezinárodní organizaci „Haagská konference o mezinárodním právu soukromém“ představuje roční finanční příspěvek, který organizace určí po konzultaci s Evropským společenstvím a který bude pokrývat dodatečné administrativní výdaje související s jeho členstvím. Příspěvek bude poprvé zaplacen v roce 2007. Konkrétní částka nebyla dosud stanovena. Vzhledem k tomu, že je příspěvek určen ke krytí „dodatečných administrativních výdajů“, částka nepřesáhne 1000 EUR ročně. 6. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH Nepoužije se [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] Úř. věst. C […], […], s. […]. [3] Stanovisko Soudního dvora 1/76, Sb. rozh. 1977 s. 741; stanovisko 2/91, Sb. rozh. s. I-1061; věc 22/70 („AETR“); Komise proti Radě, Sb. rozh. 1971 s. 263; věc C-467/98 („otevřená nebe“), Komise proti Dánsku, Sb. rozh. 2002 s. I-9519. [4] Věc 22/70 („AETR“), Komise proti Radě, věc C-467/98 („otevřená nebe“), Komise proti Dánsku. [5] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx01 příslušné hlavy xx. [6] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.