ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
66.

Kromě základních nedostatků návrhu, jak jsou uvedeny výše, hlavní připomínky EDPS v tomto stanovisku se týkají následujících aspektů: — Návrh by měl omezit dobu uchovávání údajů na takovou, která je odůvodněna objektivními kritérii vysvětlujícími dobu uchování; — Návrh by měl výslovněji stanovit, že údaje PNR nesmějí být použity pro jiné účely, než je prevence, odhalování, vyšetřování nebo stíhání teroristických trestných činů a závažné nadnárodní trestné činnosti; — V zásadě by měl být získán předchozí souhlas soudu nebo nezávislého správního orgánu při žádosti o přístup k údajům ze strany příslušného orgánu; — Návrh by měl odkazovat na vhodná ochranná opatření zajišťující bezpečnost dat zpracovaných PIU; — Rozsah systému PNR by měly být mnohem omezenější, pokud jde o druh trestné činnosti. Navíc, definice „závažné nadnárodní trestné“ činnosti a „bezprostředního a vážného ohrožení veřejné bezpečnosti“ by měly být upřesněny; — Kritéria požadovaná pro přístup příslušných orgánů k údajům PNR by měla být lépe definována a přesnější; — Zákonodárci se vyzývají, aby počkali až do přijetí nového balíčku opatření pro reformu ochrany údajů, aby mohli plně sladit povinnosti vyplývající z návrhu s nově přijatými ustanoveními; — Hodnocení směrnice by mělo být založeno na komplexních údajích, včetně počtu osob skutečně odsouzených, nejen stíhaných, na základě zpracování jejich údajů.
1.

Komise dne 3. června 2014 obdržela oznámení o navrhovaném spojení („navrhovaná transakce“), kterým by podnik Zimmer Holdings, Inc. („Zimmer“) získal výlučnou kontrolu nad podnikem Biomet, Inc. („Biomet“). Dne 11. června 2014 prohlásila Komise oznámení ze dne 3. června 2014 za neúplné. Společnost Zimmer předložila dne 4. července 2014 revidovaný návrh oznámení. V reakci na žádost o poskytnutí informací ze dne 14. července 2014 předložila společnost Zimmer ve dnech 15. srpna, 18. srpna a 29. srpna 2014 doplňující informace. Oznámení bylo považováno za účinné ode dne 29. srpna 2014.
I.

Částky, které mají být nahrazeny s ohledem na věcné dávky poskytnuté v roce 2013 rodinným příslušníkům, kteří nemají bydliště v témže členském státě jako pojištěná osoba, podle článku 17 nařízení (ES) č. 883/2004, se stanoví na základě těchto průměrných nákladů: Věková skupina Roční Čisté měsíční X = 0,20 Kypr Mladší 20 let 367,46 EUR 24,50 EUR 20–64 let 367,90 EUR 24,53 EUR 65 let a více 1 567,30 EUR 104,49 EUR Norsko Mladší 20 let 16 384,75 NOK 1 092,32 NOK 20–64 let 32 184,40 NOK 2 145,63 NOK 65 let a více 113 713,50 NOK 7 580,90 NOK Švédsko Mladší 20 let 13 912,42 SEK 927,49 SEK 20–64 let 18 863,65 SEK 1 257,58 SEK 65 let a více 97 747,57 SEK 6 516,50 SEK
Portugalsko — Důchodci do 65 let — Rodinní příslušníci důchodců do 65 let

710,79 EUR

47,39 EUR
38.

Po pečlivé analýze návrhu EIOÚ předkládá následující doporučení, aby byl zajištěn soulad s právními předpisy EU o ochraně údajů: 1) Pokud jde o povinné používání otisků pro TCN, měl by být vytvořen odpovídající režim pro TCN, jaký existuje pro občany EU, v souladu s platnými pravidly pro snímání otisků prstů na národní úrovni; 2) Odkazy na anonymní údaje by měly být odstraněny z návrhu a nahrazeny přesnými odkazy na proces pseudonymizace; 3) Údaje, které mají být uloženy na národní úrovni, pokud jde o odsouzené občany EU a odsouzené TCN, by neměly být rozdílně kategorizovány, tedy stejný režim, který v současnosti existuje pro občany EU (tj. „nepovinné údaje“, „dodatečné údaje“), by měl být rozšířen také na TCN; 4) Použití systému index-filtru by mělo být omezeno pouze na osobní údaje TCN, tj. na kategorii osob, do níž nepatří občané EU, kteří také mají občanství třetí země.
57.

Vedle toho za účelem právní jistoty EIOÚ doporučuje, aby následující zlepšení nebo objasnění byla zavedena do textu dohody nebo do vysvětlujících prohlášení, která mají být připojena k dohodě, nebo v prováděcí fázi dohody, jak je uvedeno v rámci tohoto stanoviska: 1) že čl. 5 odst. 3 je třeba vykládat tak, že respektuje úlohu orgánů dohledu tak, aby byl v souladu s čl. 8 odst. 3 Listiny; 2) že zvláštní právní důvody pro předávání (čl. 5 odst. 1) musí být plně v souladu se zárukami stanovenými v dohodě a že v případě kolize ustanovení mezi konkrétním právním základem a dohodou má přednost dohoda; 3) že v případě neúčinné ochrany pro údaje přenášené orgánům na úrovni států budou příslušná opatření podle čl. 14 odst. 2 zahrnovat, podle potřeby, opatření týkající se údajů již sdílených; 4) že definice operací zpracování a osobních informací (článek 2) budou upraveny tak, aby byly sladěny s jejich dobře zavedeným chápáním podle právních předpisů EU; v případě, že strany neprovedou plné sladění těchto definic, by vyjasnění mělo být provedeno ve vysvětlujících dokumentech doprovázejících dohodu tak, aby se použití těchto dvou pojmů podstatně nelišilo od jejich chápání v právních předpisech EU; 5) že indikativní seznam „zvláštních podmínek“, kdy jsou údaje předávány hromadně (čl. 7 odst. 3), by měl být zahrnut do vysvětlujícího prohlášení; 6) že strany mají v úmyslu použít ustanovení týkající se oznámení o narušení bezpečnosti informací (článek 10) na jedné straně s cílem omezit co nejvíce opomenutí oznámení a k zabránění nadměrnému zpožďování oznámení; 7) že ustanovení o uchovávání údajů v čl. 12 odst. 1 se doplňuje o specifikaci „pro specifické účely, pro které byly předány“ s ohledem na zásady omezení účelu, na které se odvolávají strany dohody; 8) že strany dohody zvažují zvýšení svého úsilí s cílem zajistit, aby omezení výkonu práva na přístup byla omezena na to, co je nezbytné pro zachování určeného veřejného zájmu a posílení závazku transparentnosti; 9) že podrobné vysvětlující prohlášení k dohodě bude výslovně obsahovat (článek 21): — seznam orgánů dohledu, které mají pravomoc v této záležitosti, a mechanismů, kterými se strany budou vzájemně informovat o budoucích změnách; — seznam účinných pravomocí, které mohou uplatňovat; — identitu a souřadnice kontaktního místa, které pomůže s identifikací příslušného orgánu dohledu (viz čl. 22 odst. 2).
CS Úřední věstník Evropské unie C 137/6

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení (1)

Alternátory a startéry

(AT.40028)

(2016/C 137/05)

Dne 24. září 2014 Evropská komise (dále jen „Komise“) zahájila řízení podle čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 773/2004 (2) proti podnikům Denso Corporation („Denso“), Mitsubishi Electric Corporation („Melco“) a Hitachi Ltd a dne 14. září 2015 proti Hitachi Automotive Systems, Ltd. Oba posledně uvedené právní subjekty jsou dále označovány jako „Hitachi“. Podniky Denso, Melco a Hitachi jsou společně označovány jako „strany“.

Po jednáních o narovnání a po předložení návrhů na narovnání v souladu s čl. 10a odst. 2 nařízení (ES) č. 773/2004 Komise přijala dne 23. listopadu 2015 prohlášení o námitkách. Podle prohlášení o námitkách se strany podílely na protiprávním jednání v rozporu s článkem 101 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP), které spočívalo v koordinaci cen a přidělování dodávek alternátorů a startérů výrobcům automobilů v rámci celého EHP v období od 14. září 2004 do 23. února 2010. Strany ve svých příslušných odpovědích na prohlášení o námitkách potvrdily, že v prohlášení o námitkách, které jim bylo zasláno, byl zohledněn obsah jejich návrhů na narovnání.

V souladu s článkem 16 rozhodnutí 2011/695/EU jsem přezkoumal, zda se návrh rozhodnutí zabývá pouze těmi námitkami, u nichž byla stranám poskytnuta příležitost vyjádřit své názory. Dospěl jsem ke kladnému závěru.

S ohledem na výše uvedené a s přihlédnutím k tomu, že mi strany nezaslaly žádnou žádost ani stížnost (3), se domnívám, že v této věci byl zajištěn účinný výkon procesních práv všech stran řízení.

V Bruselu dne 25. ledna 2016. Wouter WILS

(1) Podle článků 16 a 17 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, 20.10.2011, s. 29).

(2) Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 18).

(3) Podle čl. 15 odst. 2 rozhodnutí 2011/695/EU se účastníci řízení v případech kartelů, kteří vstupují do jednání o narovnání podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004, mohou obrátit na úředníka pro slyšení v kterékoli fázi postupu při narovnání v zájmu zajištění účinného výkonu svých procesních práv. Viz rovněž bod 18 oznámení Komise 2008/C-167/01 o postupu při narovnání s cílem přijmout rozhodnutí podle článků 7 a 23 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 v případech kartelů (Úř. věst. C 167, 2.7.2008, s. 1).
7.

V prohlášení o námitkách dospěla Komise k předběžnému závěru, že by navrhovaná transakce vedla k zásadnímu narušení účinné hospodářské soutěže, zejména proto, že by na relevantních zeměpisných trzích v rámci EHP vyústila v dominantní postavení v odvětví nápojových plechovek, a byla by tudíž neslučitelná s vnitřním trhem a Dohodou o EHP.
12.

Žalobci ve věci Ministerstvo zdravotnictví a další v. Servier Laboratories Limited a další (The Secretary of State for Health and Others v Servier Laboratories Limited and Others) řešené u Vrchního soudu Anglie a Walesu (High Court of Justice of England and Wales) se na mne obrátili s žádostí, aby mohli být vyslyšeni jako zúčastněné třetí osoby. Jejich žádosti jsem vyhověl. Měl jsem za to, že prokázali dostatečný zájem (7), neboť jsou součástí britské Národní zdravotní služby, která zastává důležitou úlohu v nákupech perindoprilu v Anglii, a kromě toho byli žalobci ve vnitrostátním řízení, jež se do značné míry překrývalo s řízením ve věci AT.39612.
(10)

Společnost Markit požádala o zpřístupnění odpovědí ostatních adresátů na prohlášení o námitkách, přičemž tvrdila, že je to nezbytné pro řádný výkon jejího práva na slyšení. V dubnu 2014 poskytlo GŘ pro hospodářskou soutěž přístup k nedůvěrným verzím dokumentů připojených k odpovědím ostatních adresátů a seznam dokumentů, na které se v těchto odpovědích odkazuje, avšak nejsou k nim připojeny. Další žádost společnosti Markit o přístup k úplnému znění odpovědí jsem zamítl. Měl jsem za to, že vyviňující důkazy budou s největší pravděpodobností obsahovat dokumenty připojené k odpovědím nebo zmiňované v odpovědích a že v daném stadiu nic nenasvědčuje tomu, že odpovědi obsahují další informace, které by měly být v souladu s příslušnou judikaturou poskytnuty. Rovněž jsem byl toho názoru, že dokumentům, jež byly poskytnuty, a případným skutečnostem zprošťujícím viny, jež tyto dokumenty obsahují, bude v zásadě možné porozumět i bez přístupu k samotným odpovědím. Společnost Markit předložila doplnění své odpovědi na sdělení o námitkách po ústním slyšení poté, co obdržela výše uvedené dokumenty, v červnu 2014.
(1)

Návrh rozhodnutí podle čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 (2) je určen sdružení The International Swaps and Derivatives Association, Inc. („ISDA“) a týká se části řízení ve věci AT.39745 – Trh informací o CDS.
15.

Po vyslechnutí zúčastněných stran a odchylně od prohlášení o námitkách Komise již nezastává stanovisko uvedené v návrhu rozhodnutí, že transakce by mohla mít koordinované účinky na trh pro maloobchodní mobilní telefonní služby ve Spojeném království. V návrhu rozhodnutí Komise potvrzuje svůj názor, že transakce by významně narušila účinnou hospodářskou soutěž na podstatné části vnitřního trhu ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení o spojování, a to prostřednictvím nekoordinovaných i koordinovaných vertikálních účinků na trh pro maloobchodní mobilní telefonní služby ve Spojeném království, jakož i prostřednictvím nekoordinovaných účinků na velkoobchodní trh přístupu a zahájení volání ve veřejných mobilních sítích ve Spojeném království. Podle čl. 8 odst. 3 nařízení o spojování návrh rozhodnutí proto prohlašuje transakci za neslučitelnou s vnitřním trhem.
(21)

Žádost společnosti Dell o účast na ústním slyšen jsem odmítl. Ve smyslu článku 6 rozhodnutí 2011/695/ES jsem to nepovažoval za „případné“ (12). Za prvé, přítomnost společnosti Dell by byla žadatele o poskytnutí ochrany před pokutami nebo o shovívavost pravděpodobně odradila od plné a aktivní účasti v ústním slyšení. Za druhé, a obecněji, umožnění potenciálnímu žalobci požadujícímu náhradu škody, aby se zúčastnil ústního slyšení, by mohlo mít utlumující účinek na program shovívavosti Komise. Za třetí, přítomnost společnosti Dell by byla mohla snížit otevřenost výměny názorů mezi Komisí a adresáty prohlášení o námitkách a tím by se bylo riskovalo oslabení schopnosti dotčených stran uplatnit účinnou obhajobu. Za čtvrté, nepovažuji za pravděpodobné, že by společnost Dell, před kterou se skrývalo podezřelé tajné ujednání, byla na ústním slyšení schopna podstatně přispět k vysvětlení skutečností případu (13). Za páté, společnost Dell nedostala přístup k prohlášení o námitkách nebo k vyšetřovacímu spisu, jelikož se zdálo, že jednání v rámci slyšení se pravděpodobně zaměří na výklad prohlášení o námitkách a důkazů v uvedeném spise. A nakonec se muselo vzít v úvahu – i když to nebyl hlavní důvod mého rozhodnutí – že žádosti třetích osob, jako je společnost Dell, by v pokročilém stádiu přípravy na ústní slyšení byly pravděpodobně narušily organizaci ústního slyšení (14).
94.

Další doporučení EIOÚ vyjádřená v tomto stanovisku se týkají následujících aspektů a článků: — Článek 14 by se měl rozpracovat tak, aby v případě, že je zobrazení obličeje pořizováno naživo, bylo u těchto snímků dosaženo minimální úrovně kvality, a článek 33 by měl uvádět, že Komise poskytne podrobné informace o tom, jak dosáhnout nezbytné úrovně kvality pro zobrazení obličeje pořízené naživo. — Čl. 15 odst. 3 by se měl upravit tak, aby specifikoval, jaké informace můžou pohraniční orgány shromažďovat, uchovávat a používat, když požadují bližší vysvětlení, proč není poskytnutí otisků prstů dočasně možné. — Článek 39 by měl upravovat silnou potřebu koordinace mezi eu-LISA a členskými státy při zajišťování bezpečnosti systému EES. — V návrhu by měla být jasně vymezena odpovědnost za zajištění bezpečnosti v případě propojení národních podpůrných programů z členských států se systémem EES. Nový článek 8e Schengenského hraničního kodexu by měl uvádět, že bezpečnost musí být zajištěna v souladu s řádným posouzením rizik v oblasti informační bezpečnosti, a popisovat nezbytná bezpečnostní opatření. — Návrh by měl jasně uvádět, že eu-LISA nese odpovědnost za bezpečnost webové služby, za bezpečnost osobních údajů v ní obsažených a za proces předávání osobních údajů z centrálního systému do webové služby. — Čl. 44 odst. 1 by se měl upravit tak, aby informace poskytované subjektům údajů obsahovaly: dobu uchovávání jejich údajů, právo osob překračujících povolenou délku pobytu nechat svoje osobní údaje vymazat, pokud doloží, že překročily povolenou délku pobytu v důsledku nepředvídatelných a vážných událostí, a vysvětlení skutečnosti, že do údajů v systému EES bude nahlíženo za účelem ochrany hranic a usnadnění souvisejících procesů. — Čl. 46 odst. 1 by měl stanovit přísnou jednotnou lhůtu pro vyřízení žádostí o přístup, která by neměla být delší než několik měsíců. — Čl. 9 odst. 2 by měl být upraven tak, aby obsahoval jasný popis opatření, která by měla zajistit, že bude věnována řádná pozornost údajům týkajícím se dětí, starších osob a osob se zdravotním postižením. — Článek 57 by se měl upravit a měl by požadovat, aby agentura eu-LISA vyvinula funkce, které členským státům, Komisi, agentuře eu-LISA a agentuře Frontex umožní automaticky získávat potřebné statistické údaje přímo z centrálního systému EES bez potřeby dalšího registru. — Návrh by měl evropskému inspektorovi ochrany údajů poskytnout odpovídající informace a zdroje umožňující efektivní a účinné vykonávání jeho nových povinností v oblasti dohledu nad budoucím systémem EES. — Čl. 28 odst. 2 by měl stanovit přísnou lhůtu, ve které orgány provádějící ověření musí provést následné ověření podmínek přístupu k údajům v systému EES za účelem vymáhání práva v naléhavých případech. — Čl. 28 odst. 3 by se měl upravit tak, aby stanovil, že určené orgány a orgán provádějící ověření nesmí být součástí stejné organizace.
6.

Na základě písemné žádosti ze dne 15. října 2015 byla společnost United Parcel Service Inc. (dále jen „UPS“) dne 21. října 2015 uznána jako zúčastněná třetí osoba. Podle čl. 16 odst. 1 prováděcího nařízení o spojování (3) informovalo GŘ pro hospodářskou soutěž společnost UPS dopisem ze dne 27. října 2015 o povaze a předmětu řízení a vyzvalo ji, aby předložila dodatečné písemné připomínky, se zohledněním skutečnosti, že společnost UPS se již s GŘ pro hospodářskou soutěž setkala a předložila v průběhu šetření daného spojení několik dokumentů, čímž uplatnila své právo být slyšena podle čl. 18 odst. 4 nařízení o spojování. Ve svém písemném podání ze dne 4. listopadu 2015 adresovaném jak GŘ pro hospodářskou soutěž, tak úředníkovi pro slyšení oznámila společnost UPS své stanovisko týkající se spojení, přičemž tvrdila, že Komise neposkytla žádné informace o povaze a předmětu řízení, které by nebyly již veřejně známé na základě tiskové zprávy Komise IP/15/5463 ze dne 31. července 2015. Společnost UPS se proto domnívala, že Komise nesplnila právní požadavky stanovené ve výše uvedeném čl. 16 odst. 1 prováděcího nařízení o spojování. GŘ pro hospodářskou soutěž odpovědělo společnosti UPS dopisem ze dne 11. listopadu 2015, v němž uvedlo, že hloubka a podrobnosti podání společnosti UPC ze dne 4. listopadu 2015 ukázaly, že společnost UPS byla dostatečně informována o povaze a předmětu řízení v projednávané věci, tak aby mohla vyjádřit své stanovisko. GŘ pro hospodářskou soutěž kromě toho vyjádřilo ochotu spolupracovat se společností UPS a poskytnout jí další příležitost k vyjádření jejího stanoviska během následného jednání, ke kterému skutečně došlo dne 18. listopadu 2015. V dopise ze dne 25. listopadu 2015 zaslaném úředníkovi pro slyšení však společnost UPS zastává názor, že omezenost poskytnutých informací společnosti UPS neumožňuje vykonávat svá práva obhajoby, a společnost UPS proto žádá o další podrobné informace zejména ohledně odůvodnění Komise a předběžných závěrů jejího šetření. Žádost společnosti UPS jsem přezkoumal ve světle článku 18 nařízení o spojování a článků 11 a 16 prováděcího nařízení o spojování, příslušné judikatury a účasti společnosti UPS na řízení Komise. Dospěl jsem k závěru, že pokud jde o právo společnosti UPS být slyšena jako uznaná zúčastněná třetí osoba, byla společnost UPS o povaze a předmětu řízení podle článku 16 prováděcího nařízení o spojování dostatečně informována. Společnost UPS byla navíc do řízení v projednávané věci úzce zapojena, takže mohla účinně vykonávat své právo být slyšena v souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení o spojování. Na základě uvedených skutečností jsem zamítl žádost společnosti UPS rozhodnutím podle čl. 7 odst. 2 písm. d) rozhodnutí 2011/695/EU.
3)

Komise dne 23. července 2015 vydala v případu AT.40023 prohlášení o námitkách (dále jen „PN“). PN bylo určeno níže uvedeným právním subjektům (dále jen „adresáti PN“) v sedmi skupinách (dále jen „strany“): i) Sky UK a Sky Plc. (společně „Sky“); ii) Viacom Global (Netherlands) B.V. a Viacom Inc. (tj. Paramount); iii) Universal Studios International B.V. a Comcast Corporation (společně „NBCUniversal“); iv) CPT Holdings, Inc., Colgems Productions Limited a Sony Corporation (společně „Sony“); v) The Walt Disney Company Limited a The Walt Disney Company; vi) Twentieth Century Fox Telecommunications International Inc. a Twenty-First Century Fox, Inc. (společně „Fox“); a vii) Warner Bros. International Television Distribution Inc. a Time Warner Inc. (společně „Warner“).
4.

Poradní výbor souhlasí se závěry Komise, že: 4.1. mezinárodní zakázky pro B2B distribuci kancelářských produktů představují na rozdíl od zakázek, které nemají mezinárodní charakter, samostatný výrobkový trh. 4.2. Zakázky nemající mezinárodní charakter pro B2B distribuci tradičních kancelářských potřeb nebo jednotlivých kategorií těchto výrobků v rámci smluvního kanálu na vnitrostátním trhu pro firemní zákazníky s více než 100 až 200 administrativními pracovníky nebo 250 zaměstnanci představují samostatný výrobkový trh, a to na rozdíl od zakázek nemajících mezinárodní charakter pro B2B distribuci tradičních kancelářských potřeb nebo jednotlivých kategorií těchto výrobků v rámci smluvního kanálu na vnitrostátním trhu pro firemní zákazníky s méně než 100 až 200 administrativními pracovníky nebo 250 zaměstnanci. 4.3. Jelikož by oznámená transakce významně narušila účinnou hospodářskou soutěž na jakkoliv vymezeném výrobkovém trhu, lze ponechat otevřenou otázku, zda je relevantní výrobkový trh vymezen pro komplexní zakázky, nebo zda se rozlišují samostatné trhy podle jednotlivých kategorií výrobků. 4.4. Relevantní zeměpisné trhy pro mezinárodní zakázky B2B by měly být vymezeny v celém EHP. 4.5. Relevantní zeměpisný trh pro zakázky B2B nemající mezinárodní charakter by měl být vymezen na vnitrostátní úrovni. 4.6. Výrobkový trh ve velkoobchodním distribučním kanálu by měl být vymezen jako trh, který zahrnuje přinejmenším komplexní dodávky tří tradičních kategorií kancelářských potřeb (papír, inkoust/toner a psací potřeby). 4.7. Zeměpisný trh pro velkoobchodní distribuční kanál by měl být vnitrostátní. 4.8. Jelikož je nepravděpodobné, že oznámená transakce zásadně naruší účinnou hospodářskou soutěž i na co nejúžeji vymezeném výrobkovém trhu v případě přímého prodeje, lze ponechat otázku přesného vymezení výrobkového trhu otevřenou. 4.9. Jelikož je nepravděpodobné, že oznámená transakce významně naruší účinnou hospodářskou soutěž i na co nejúžeji vymezeném výrobkovém trhu, lze ponechat otázku přesného vymezení relevantního zeměpisného trhu pro přímý prodejní kanál otevřenou.
14.

To se samo o sobě nezdá, že by mělo přímý dopad na úroveň ochrany osobních údajů vzhledem k tomu, že článek 8, v každém případě zahrnuje „veškeré jiné zdroje údajů“. Nicméně v zájmu jasnosti by zákonodárci měli zvážit revizi čl. 2 písm. e) a užší definici „administrativních záznamů“. Popřípadě by zákonodárci mohli čl. 2 písm. e) zcela vypustit a místo něj v článku 8 odkázat na „administrativní záznamy vytvořené organizací, obvykle veřejným subjektem, pro jiné než statistické účely a jakékoliv jiné zdroje, metody nebo inovativní přístupy…“.
Finsko — Důchodci do 65 let — Rodinní příslušníci důchodců do 65 let

1 624,99 EUR

108,33 EUR
15.

Společnosti Philips a Samsung nebyly s to odpovědět během ústního slyšení na jednu otázku a souhlasily s tím, že své odpovědi poskytnou písemně dne 4. prosince 2013. Uvedené společnosti však následně požádaly o prodloužení lhůty do dne 11. resp. 18. prosince 2013 a této žádosti bylo vyhověno. Obě společnosti poskytly odpovědi v těchto nových lhůtách. Dotyčné odpovědi jsem následně předal všem účastníkům ústního slyšení. Odpověď společnosti Samsung přiměla společnosti Philips a Infineon k odpovědi, a to dne 13. resp. 16. ledna 2014.