Zpráva Komise - Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2005 {SEK(2007) 335} /* KOM/2007/0118 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 21.3.2007 KOM(2007) 118 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2005 {SEK(2007) 335} OBSAH 1. Úvod 3 2. Zjištění uvedená v prohlášení o věrohodnosti za rok 2005 4 3. Příprava výroční zprávy Účetního dvora 7 4. Závěr 9 1. ÚVOD Evropský účetní dvůr (dále jen „Účetní dvůr“) musí vypracovat svou výroční zprávu v mimořádně krátkých lhůtách, jež ukládá Smlouva o ES, která požaduje, aby Účetní dvůr předložil „ prohlášení o věrohodnosti účetnictví a o legalitě a řádnosti podkladových operací… “[1]. Problémem je zejména zjištění věrohodnosti operací, která se provádí na ročním základě, v neposlední řadě proto, že Účetní dvůr provádí audity u konečných příjemců, což vyžadovalo, aby se jako součást přípravy výroční zprávy za rok 2005 v členských státech uskutečnilo více než 100 výjezdních auditů. Časový tlak vede rovněž k tomu, že je velmi obtížné dostatečně včas před dokončením výroční zprávy Účetního dvora ověřit, zda členské státy souhlasí či nesouhlasí s jeho zjištěními. Komise je však povinna vyhotovit zprávu o reakcích členských států na výroční zprávu[2]. Její útvary se tak zavazují k dalšímu podrobnému sledování zjištění Účetního dvora a provedou nutná nápravná opatření. Reakce na výroční zprávu za rok 2005 poukazují na to, že členské státy nesouhlasily s velkým počtem zjištění Účetního dvora, která byla použita jako základ pro částečné hodnocení jeho prohlášení o věrohodnosti uvedené ve výroční zprávě za rok 2005[3]. Nesouhlas byl více zřetelný u strukturálních opatření než v oblasti zemědělské politiky, zejména v případech, o nichž se usuzovalo, že mají finanční dopad na rozpočet EU. Rovněž v případě strukturálních opatření členské státy častěji diskutovaly o zjištěních, o nichž se Účetní dvůr domníval, že mají co největší finanční dopad na rozpočet EU, tj. že je nutné vyloučit celou operaci z financování EU. Při vypracování svých odpovědí na výroční zprávu za rok 2005 se Komise pokusila vzít v úvahu postoje členských států. V mnoha případech to však bylo velmi obtížné, neboť přibližně polovina odpovědí členských států na prohlášení Účetního dvora o předběžných zjištěních nebyla k dispozici dostatečně včas před zahájením řízení o sporných otázkách zprávy mezi Účetním dvorem a Komisí v červnu/červenci 2006[4]. Tato souhrnná zpráva umožňuje uvážit, jak by bylo možno zlepšit postupy a jaké lze vyvodit ponaučení. Nemá být považována za další řízení o sporných otázkách mezi Účetním dvorem a členskými státy ani za součást výměny názorů mezi Komisí a členskými státy během období podrobného sledování případů, jak se běžně stává. Komise tak nutně nesdílí názory členských států, které jsou zde uvedené. Komise místo toho doufá, že nadnesené otázky budou součástí pokračující diskuse o integrovaném rámci vnitřní kontroly, které se účastní Evropský parlament, Rada, Účetní dvůr a Komise. Zpráva představuje analýzu zjištění Účetního dvora, jež jsou základem prohlášení o věrohodnosti za rok 2005 (oddíl 2). Posuzuje rovněž stávající postup výměny informací mezi Účetním dvorem, členskými státy a Komisí s ohledem na zjištění Účetního dvora (oddíl 3). Na konci zprávy jsou vyvozeny závěry (oddíl 4). 2. ZJIšTěNÍ UVEDENÁ V PROHLÁšENÍ O VěROHODNOSTI ZA ROK 2005 Účetní dvůr zakládá své prohlášení o věrohodnosti na několika zdrojích důkazů, v neposlední řadě na skutečnostech zjištěných v průběhu auditů orgánů a konečných příjemců v členských státech[5]. Zjištění jsou zařazena do těchto kategorií: a) Zjištění související se systémy : Tato zjištění se týkají zavedení systémů dozoru a kontroly. Účetní dvůr např. ověřuje, zda jsou systémy správně vytvořeny, zda jsou funkce patřičně odděleny a zda se kontroly provádějí správně a tak často, jak se předpokládá. b) Formální zjištění : Tato zjištění se týkají plateb konečným příjemcům, např. zemědělcům, společnostem atd. a má se u nich za to, že nemají žádný potenciální finanční dopad na souhrnný rozpočet EU nebo tento potenciální dopad nelze vyčíslit. Tato kategorie zahrnuje například případy, kdy účast EU na projektu nebyla zveřejněna v souladu s požadavky, nebyly plně dodrženy postupy nabídkových řízení nebo je evidence údajů neúplná. c) Podstatná zjištění : Tato zjištění se rovněž týkají plateb konečným příjemcům, má se však za to, že mají (potenciální) finanční dopad na souhrnný rozpočet EU, který lze vyčíslit. Tato kategorie zahrnuje např. případy, kdy je velikost pozemku menší, než zemědělec vykázal, kdy chybí základní podkladová dokumentace nebo výdaje vykázané vedoucím projektu nejsou způsobilé. Všechny skutečnosti zjištěné v průběhu auditů v Komisi nebo v členských státech spolu s dalšími prvky, např. analýzou výročních zpráv o činnosti a prohlášení generálních ředitelů v Komisi, přispívají k vypracování prohlášení o věrohodnosti a mají vliv na konečné stanovisko Účetního dvora uvedené ve výroční zprávě. Za účelem přípravy této výroční zprávy Komise vyzvala členské státy, aby uvedly, zda se zjištěními Účetního dvora souhlasí zcela, souhlasí částečně nebo vůbec nesouhlasí[6]. Podrobnější analýza odpovědí týkajících se zjištění, jež jsou základem prohlášení o věrohodnosti za rok 2005, je uvedena v oddíle 2 pracovního dokumentu útvarů Komise, který je připojen k této souhrnné zprávě. Hlavní výsledky analýzy jsou tyto: - Členské státy spíše souhlasily se zjištěními Účetního dvora v oblasti zemědělské politiky než u strukturálních opatření. - Podstatná zjištění, u nichž Účetní dvůr měl za to, že nesprávná je celá výše operace, byly u strukturálních opatření dvakrát častější než v rámci zemědělské politiky. - Nesrovnalost mezi velikostí pozemku, jak ji změřil Účetní dvůr, a plochou vykazovanou zemědělcem, byla nejčastějším podstatným zjištěním v oblasti zemědělské politiky. Členské státy uznaly více než 8 z 10 těchto zjištění. - U strukturálních opatření byla nejběžnějším podstatným zjištěním neexistence základní podkladové dokumentace. Členské státy uznaly méně než 4 z 10 těchto zjištění. Členské státy někdy oznámily přijatá opatření v případech, kdy souhlasily se zjištěními Účetního dvora. Typická následná opatření zahrnovala např. poskytnutí chybějící dokumentace, zahájení řízení o vrácení finančních prostředků nebo vydání lepších obecných zásad/pokynů pro orgány realizující je v praxi. Podle výsledku zahájených řízení o vrácení finančních prostředků může být konečný finanční dopad zjištění podstatně nižší, než jak jej odhadl Účetní dvůr v době sestavování výroční zprávy. Některé členské státy rovněž uvedly, že pravidla uplatňovaná v rámci strukturálních opatření se dají mnohdy vykládat nejednoznačným způsobem. Irsko poznamenalo, že v důsledku předcházejících problémů s výkladem nebudou řídící orgány dále souhlasit se započítáváním nákladů do nároků předkládaných platebnímu orgánu. Zjištění týkající se výměry ploch (zemědělská politika) Členské státy uznaly velkou část zjištění Účetního dvora, která se týkala ploch vykázaných konečnými příjemci. U těchto zjištění byla často vypočtena poměrně malá míra chyb[7]. V poměrně málo případech, kdy členské státy nesouhlasily se zjištěním Účetního dvora ohledně velikosti pozemku, někdy zdůraznily, že ve skutečnosti dodržely platné právní předpisy, a to navzdory zjištění Účetního dvora. Toto zjištění však nemusí ovlivnit celkové vypracování prohlášení o věrohodnosti Účetního dvora. Např. v jednom případě Polsko komentovalo zjištění týkající se zemědělce, kdy „ údaje uvedené v žádosti byly ověřeny jako součást administrativní kontroly na základě referenční databáze IACS . […] Vzhledem k tomu, že v průběhu sezóny 2004 byla provedena administrativní kontrola založená na dostupných referenčních údajích, která neodhalila rozdíly mezi plochou nahlášenou v žádosti a údaji obsaženými v referenční databázi, výše platby byla vypočtena správně “. Francie uvedla jako obecnou poznámku v případech, kdy Účetní dvůr ověřoval velikost pozemků, že: „ náhodný výběr dokumentací, které Účetní dvůr prověřuje, neodpovídá vzorku případů ověřovaných francouzskými orgány . Kromě toho právní předpisy stanoví kontrolu na místě v 6,73 % případů (Francie upravila tuto kvótu na 6,7 %), což vede k tomu, že 90 % případů není ověřeno na místě. “ Obdobnou výhradu uvedlo Švédsko . Právní předpisy EU jsou v podstatě založeny na proporcionalitě mezi vynaloženými finančními prostředky EU a náklady na kontroly, což vede k tomu, že od vnitrostátních orgánů se nevyžaduje, aby před provedením plateb zkontrolovaly všechny pozemky na místě[8]. Protože vnitrostátní orgány, Komise a Účetní dvůr provádějí namátkové kontroly, lze očekávat, že pravděpodobnost zjištění je vyšší v případech, které nebyly zkontrolovány vnitrostátními orgány na místě. Z toho lze odvodit, že je třeba zlepšit každodenní řízení nebo dokonce zvýšit počet kontrol prováděných na místě v případech, kdy je míra chyb vyšší než je reálný práh. Nicméně vnitrostátní orgány mohly plně dodržet platné předpisy. Zjištění týkající se chybějících podkladů V oblasti strukturálních opatření byla nejběžnějším podstatným zjištěním v rámci prohlášení o věrohodnosti za rok 2005 neexistence podkladové dokumentace. Členské státy vznesly námitky proti těmto zjištěním ve více než polovině případů na základě skutečnosti, že mezitím byly tyto dokumenty poskytnuty Účetnímu dvoru, nebo se již našly. Některé členské státy rovněž uvedly, že lhůta pro uchování dokumentů byla v období let 1994-99 stanovena velmi nejasně. Případy, kdy členské státy tvrdí, že objevily dokumenty požadované Účetním dvorem, jsou uvedeny níže. Komise nemůže bezprostředně ověřit informace poskytnuté členskými státy, ale může zajistit jejich následné prověření. Švédsko informovalo, že na základě zjištění Účetního dvora týkajících se Evropského sociálního fondu provedlo vlastní audit, „ podle něhož byla kritika Účetního dvora z velké části nepodložená . V následném auditu byla nalezena podstatná část podkladové dokumentace, která podle Účetního dvora chyběla. […] Vzhledem k tomu, že od ukončení projektu uplynulo několik let, dotyčná podkladová dokumentace se ne vždy nacházela u příjemců, ale byla uložena v archívu příslušného orgánu. Irsko tvrdilo, že právní předpisy pro období 1994-1999 nebyly jasné, pokud jde o to, odkdy měly být podklady uchovávány, tj. od poslední platby pro projekt nebo od poslední platby v rámci programu[9]. Německo rovněž zmínilo případ, kdy nesouhlasilo s výkladem Účetního dvora v souvislosti s touto částí právních předpisů. Uvedlo však, že od auditu Účetního dvora „ obdrželo spisy týkající se tří z těchto [čtyř] případů. Účetní dvůr byl informován o této situaci a o ostatních podrobnostech týkajících se vybraných případů a umístění podkladové dokumentace v průběhu běžného připomínkového řízení." V případech, kdy chybí základní dokumentace a nemůže být případně poskytnuta žádná jiná dokumentace, klasifikoval Účetní dvůr tato zjištění jako podstatná s mírou chyby ve výši 100 procent, tj. s významným finančním dopadem na souhrnný rozpočet EU. Pokud však Komise následně zjistila, že členské státy podkladovou dokumentaci předložily (i když s určitým zpožděním), může být dotyčná platba posuzovaná jako legální a správná v očích nestranného orgánu ustaveného ze zákona a neexistují důvody pro zahájení řízení o vrácení finančních prostředků. Tato zjištění by mohla být správně posuzována jako „neexistence jistoty ve lhůtě vymezené pro provádění auditu“ a ne jako podstatné chyby. 3. PřÍPRAVA VÝROčNÍ PRÁVY ÚčETNÍHO DVORA Výroční zpráva za rok 2005 byla první zprávou, která měla být po revizi finančního nařízení v roce 2002 zveřejněna do 31. října. Účetní dvůr proto musel dodržet lhůtu, která byla o jeden měsíc kratší než v předcházejících letech, a měl tedy o jeden měsíc méně než obvykle pro naplánování a provedení výjezdních auditů, analýzu zjištění (což často zahrnovalo překlad dokumentů, jež obdržel během výjezdního auditu), informování auditovaných subjektů o zjištěních a obdržení a analýzu jejich odpovědí. Při posuzování níže uvedených nedostatků v postupu výměny informací mezi Účetním dvorem, Komisí a členskými státy je nutno mít na paměti vážné časové omezení, kterému Účetní dvůr při přípravě výroční zprávy za rok 2005 čelil. Obtíže, které se objevily v tomto roce (ačkoliv byly vážnější než obvykle), se však objevily již v předcházejících letech. Pro získání podkladů k vypracování prohlášení o věrohodnosti provádí Účetní dvůr audity jak u Komise, tak u členských států. V oblasti sdíleného řízení bylo prohlášení o věrohodnosti za rok 2005 založeno na zjištěních vyplývajících z více než 100 výjezdních auditů v členských státech, kde Účetní dvůr prověřoval kontrolní systémy a operace u konečných příjemců, např. zemědělců a společností, které dostávají finanční prostředky ze strukturálních fondů. Po dokončení výjezdních auditů a provedení analýzy zjištění Účetní dvůr zasílá dopis nazvaný prohlášení o předběžných zjištěních nejvyššímu kontrolnímu orgánu v členském státě, jehož se zjištění týkají. Účetní dvůr obvykle nejvyšší kontrolní orgán daného státu vyzve, aby jej informoval o své reakci na zjištění do 6-8 týdnů. Komise obdrží kopii prohlášení o předběžných zjištěních i následné odpovědi[10]. Na základě svých zjištění jak v Komisi, tak v členských státech Účetní dvůr vypracuje předlohu zprávy, která je před konečným schválením Účetním dvorem projednána mezi Účetním dvorem a útvary Komise. Účetní dvůr je externím auditorem Komise (a pouze Komise) v souladu se zásadou, že Komise je odpovědna za plnění souhrnného rozpočtu EU. Řízení o sporných otázkách mezi auditorem a auditovaným subjektem se proto týká pouze Účetního dvora a Komise. Samotné prohlášení o věrohodnosti, tj. dvoustránkové prohlášení na začátku kapitoly 1 ve výroční zprávě, není v předloze zprávy zahrnuto. Není Komisi předloženo v průběhu řízení o sporných otázkách, a z tohoto důvodu k němu není připojena žádná odpověď Komise. Účetní dvůr přijímá prohlášení o věrohodnosti po ukončení řízení o sporných otázkách. V praxi přibližně 80 procent souhrnného rozpočtu EU provádějí členské státy a v souladu s tím Účetní dvůr své stanovisko do značné míry zakládá na skutečnostech zjištěných v členských státech. Reakce členských států na zjištění Účetního dvora proto mají pro Komisi velký význam při přípravě jejích odpovědí, které jsou ve výroční zprávě zveřejněny spolu s výhradami Účetního dvora. Není neobvyklé, že auditovaný subjekt nesouhlasí zcela se zjištěními auditora. Auditor musí provést audit a přitom dodržet mezinárodní auditorské standardy a (v případě souhrnného rozpočtu EU) respektovat právní předpisy, na nichž jsou provedené operace založeny. V určitých případech může být výklad některých záležitostí nejednotný a auditor a auditovaný subjekt mohou mít rozdílné názory. Cílem Komise je zahrnout do svých odpovědí názory členských států, pokud členské státy zcela nesouhlasí se zjištěními Účetního dvora a pokud Komise zjistí, že členské státy jsou schopny svůj postoj odůvodnit. Komise si však při přijetí konečné předlohy zprávy uvědomuje, že během následujícího období nebudou všechna zbývající zjištění odůvodněna[11]. V případě výroční zprávy za rok 2005 se řízení o sporných otázkách uskutečnilo v červnu/červenci 2006, kdy se Účetní dvůr a Komise několikrát sešly, aby projednaly předlohu zprávy Účetního dvora (která byla schválena v květnu/červnu 2006) a předlohu odpovědí Komise (vypracovanou v červnu/červenci 2006). Účetní dvůr schválil své prohlášení o věrohodnosti za rok 2005 v září 2006. Lhůta do zveřejnění zprávy (konec října 2006) byla potřebná pro překlad a vytištění výroční zprávy ve všech úředních jazycích. Účetní dvůr členským státům zaslal téměř 75 prohlášení o předběžných zjištěních a od velké většiny z nich obdržel odpověď. Polovina odpovědí byla předána ve dvouměsíční lhůtě a zbývající odpovědi v dodatečné lhůtě jednoho měsíce. Přibližně 3 ze 4 odpovědí Účetní dvůr nicméně neměl k dispozici při schválení předlohy zprávy a polovina odpovědí došla příliš pozdě nato, aby mohla být zohledněna v odpovědích Komise. Důsledky této nedostatečné zpětné vazby ze strany členských států před přípravou konečné výroční zprávy zaznamenalo Španělsko, které uvedlo, že: „ Zpráva odkazuje na záležitosti vyplývající z inspekcí, jejichž konečné závěry Španělsko neobdrželo. Proto se zdá, že závěry uvedené ve výroční zprávě za rok 2005 v některých případech závisí na hodnocení prohlášení a připomínek předložených členským státem po předběžné zprávě o inspekci. Proto by mohlo být užitečné, odkazovat na stav zvláštních postupů (zda se jedná o konečné nebo předběžné závěry inspekcí a zda členský stát podal připomínky) .“ Zvláštní potíže se objevily rovněž v souvislosti se zajištěním správnosti údajů uvedených v kapitole o společné zemědělské politice. Výroční zpráva za rok 2005 byla první zprávou, která obsahovala údaje pro 10 nových členských států. Slovinsko, Malta a Polsko ve svých reakcích na zveřejněnou výroční zprávu poukázaly na to, že některé údaje týkající se jejich výsledků v oblasti zemědělské politiky, které se objevily ve výroční zprávě za rok 2005, byly následně revidovány. Ve výjimečném případě Slovinska byly v průběhu auditu zjištěny nesprávné údaje týkající se podpor „na plochu“ a chov krav, které pak byly zahrnuty do výroční zprávy za rok 2005. Pokud jde o podporu „na plochu“, podíl zkontrolovaných žádostí, u nichž byla původně na základě dostupných údajů vykázána nadměrná plocha dosahoval výše 53,5 %, při následném ověřování byl však snížen na 1,8 %, což však nemohlo být včas zohledněno ve výroční zprávě[12]. Podobně údaje, které původně zemědělci vykázali o hospodářských zvířatech, u nichž se však zjistilo, že neexistují nebo nejsou způsobilá pro dotaci, správně činily 11,8 procent u krav bez tržní produkce mléka a 7,7 procent u zvláštních prémií na hovězí maso místo 48,2 procent, resp. 56,2 procent[13]. Ačkoliv se údaje pro Slovinsko jednoznačně velmi odlišovaly od údajů pro ostatní členské státy a ačkoliv Komise ve své odpovědi zahrnuté ve výroční zprávě uvedla, že údaje bude pravděpodobně nutné upravit, opravy nemohly být včas zohledněny při vypracování výroční zprávy a v mezinárodním i vnitrostátním tisku se objevily kritické komentáře založené na nesprávných údajích. Tento problém se mezitím objasnil. 4. ZÁVěR Reakce členských států po zveřejnění výroční zprávy za rok 2005 naznačily některé záležitosti, jež bude nutno dále zvážit: Úroveň kontrol na místě, které jsou požadovány právními předpisy, by se musela podstatně zvýšit, pokud by Účetní dvůr neměl při svých auditech nacházet chyby přesahující rozumnou míru – tento poměr by měl odpovídat poměru nákladů a přínosů. Členské státy budou provádět minimální počet požadovaných kontrol na místě[14]. Pokud bude Účetní dvůr ověřovat operace, které nebyly členskými státy zkontrolovány na místě, najde s největší pravděpodobností několik chyb, které mohou zabránit poskytnutí pozitivního prohlášení ohledně podkladových operací. Účetní dvůr se s tímto problémem bude potýkat tak dlouho, dokud nebude mít od Parlamentu a Rady politický pokyn týkající se přijatelné úrovně rizik, která by vždy měla zohlednit náklady a přínosy kontrol[15]. Účetní dvůr je nucen předkládat roční prohlášení o věrohodnosti. Tato přísně dodržovaná praxe může vést k tomu, že Účetní dvůr přecení finanční dopad chyb na souhrnný rozpočet EU, dokud mu nebude umožněno, aby zohlednil později přijatá opatření na opravu chyb, jež byly zjištěny Účetním dvorem, Komisí nebo členskými státy. Skutečný finanční dopad zjištění Účetního dvora na souhrnný rozpočet EU bude záviset například na tom, zda budou zahájená řízení o vrácení finančních prostředků úspěšná nebo na tom, zda budou předloženy chybějící dokumenty. Účetní dvůr samozřejmě nemůže čekat nekonečně dlouho, než zformuluje své stanovisko k prohlášení o věrohodnosti, Komise a členské státy však mohou dojít k závěru, že první podstatná zjištění Účetního dvora mohou být nakonec opravena. Užitečný by mohl být návrh Španělska, aby se ve výroční zprávě jednoznačně uváděla předběžná povaha některých zjištění, nebo aby se používalo označení „nedostatečné k nabytí jistoty“ namísto „podstatná zjištění“. Zdá se, že zlepšení komunikace mezi Účetním dvorem a členskými státy je možné a důležité. Účetní dvůr není samozřejmě schopen ukončit všechny audity v rozpočtovém roce, jehož se audity týkají. Např. některé audity týkající se rozpočtového roku 2005 musely být provedeny v roce 2006, aby byly zahrnuty operace, které se uskutečnily koncem roku 2005. Proto je obtížné zajistit, aby v průběhu řízení o sporných otázkách Účetní dvůr i Komise měly k dispozici reakce všech členských států na zjištění Účetního dvora. K vyřešení tohoto problému či alespoň jeho zmírnění by mohla být prospěšná společná dohoda na operativní úrovni mezi Účetním dvorem, Komisí a členskými státy ohledně postupů, jež se budou dodržovat při kontrolách operací na místě, zpracování chyb, dotazníků, jež se budou používat, a formátů vykazování údajů a podávání odpovědí. Komise (s pomocí členských států) každý rok odpovídá za využití více než 120 miliard EUR od daňových poplatníků. Účetní dvůr ověřuje, zda byly operace provedeny legálním a řádným způsobem, což je doplněno dalšími audity, které zjišťují, zda byly finanční prostředky vynaloženy dobře. Na základě práce Účetního dvora vydává Rada doporučení a Parlament s konečnou platností rozhoduje, zda by Komisi mělo být uděleno absolutorium. Vyřešení výše uvedených záležitostí je důležité, aby daňoví poplatníci mohli být ujištěni o tom, že základ pro proces udělení absolutoria je v rámci limitů stanovených Smlouvou pokud možno co nejucelenější a nejpřesnější. [1] Článek 248 Smlouvy o založení Evropského společenství . [2] Podle čl. 143 odst. 6 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství , nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25.6.2002, zaslala Komise dne 23. října 2006 všem členským státům dopis s žádostí o připomínky k výhradám Účetního dvora ve výroční zprávě za rok 2005 (k dispozici na internetové stránce Účetního dvora www.eca.eu), jakož i reakce na zjištění Účetního dvora týkající se jednotlivých členských států. [3] Viz oddíl 2 pracovního dokumentu útvarů Komise připojený k této zprávě, která uvádí podrobnější analýzu reakcí členských států na zjištění Účetního dvora. Na základě obdržených reakcí Komise odhaduje, že členské státy nesouhlasí s 4-5 z 10 zjištění Účetního dvora týkajících se prohlášení o věrohodnosti za rok 2005. [4] Viz oddíl 2 pracovního dokumentu útvarů Komise připojený k této zprávě, který uvádí podrobnější analýzu prohlášení o předběžných zjištěních zaslaných Účetním dvorem členským státům, na nichž je založeno prohlášení o věrohodnosti za rok 2005. [5] Prohlášení o věrohodnosti za rok 2005 bylo založeno na čtyřech zdrojích důkazů: a) na zkoumání způsobu, jakým fungují systémy dozoru a kontroly zavedené v orgánech Společenství, členských státech a třetích zemích, b) na namátkových kontrolách vzorků operací v každé hlavní oblasti, a to prováděním kontrol u konečného příjemce, c) na analýze výročních zpráv o činnosti a na analýze prohlášení generálních ředitelů a postupů používaných pro jejich vypracování, d) v případě, kde je to možné, na šetření jiných auditorů, kteří jsou nezávislí na postupech řízení Společenství. Viz bod 1.59 výroční zprávy za rok 2005. [6] Členské státy reagovaly na přibližně 60 procent případů. Počet reakcí byl velmi vysoký u zjištění v oblasti zemědělské politiky (téměř 90 procent), ale poněkud nižší u strukturálních opatření (přibližně 50 procent). [7] 28 procent zjištění vykazovalo míru chyb menší než 2 procenta. U dalších 25 procent zjištění se míra chyb pochybovala mezi 2 a 5 procenty. [8] Intenzita a kvalita primárních kontrol za období 2000 – 2006 je u strukturálních fondů stanovena v nedávném oznámení o ověřených postupech. Kontrola na úrovni členských států však může být stále nevyhovující. [9] Čl. 23 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 2082/93 ze dne 20. července 1993 uvádí, že: „ Po dobu tří let po poslední platbě týkající se jakékoli akce ponechají odpovědné subjekty a orgány Komisi k dispozici veškeré dokumenty týkající se výdajů na akci a souvisejících kontrol .“ [10] Komise rovněž obdrží prohlášení o předběžných zjištěních auditů, které Účetní dvůr uskutečnil v rámci Komise. [11] Komise nemůže vyžadovat finanční opravy na základě zjištění jiných auditorů, aniž by provedla vlastní posouzení každého případu (čl. 4 odst. 3 nařízení 448/2001), neboť vůči jejímu rozhodnutí lze podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru. [12] Viz graf 5.3 v kapitole 5 výroční zprávy za rok 2005. [13] Bod 5.21 v kapitole 5 výroční zprávy za rok 2005. [14] Právní předpisy stanovují minimální požadavky. Členské státy mohou zvýšit počet prováděných kontrol, a měly by tak učinit v případě, kdy je míra chyb vyšší, než se původně očekávalo. [15] Tento bod je spolu s dalšími problémy zmiňován v akčním plánu vytvoření integrovaného rámce vnitřní kontroly, KOM(2006) 9.