CS Úřední věstník Evropské unie CE 16/49

Finanční pomoc členským státům

P6_TA(2008)0562

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 20. listopadu 2008 o zavedení systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států

(2010/C 16 E/09)

Evropský parlament,

— s ohledem na návrh Komise ze dne 31. října 2008 na nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (KOM(2008)0717),

— s ohledem na doporučení Komise ze dne 31. října 2008 k rozhodnutí Rady o poskytnutí vzájemné pomoci Maďarsku a její návrh rozhodnutí Rady o poskytnutí střednědobé finanční pomoci Maďarsku (KOM(2008)0716),

— s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (1), a na své usnesení ze dne 6. září 2001 o střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (2),

— s ohledem na články 100 a 119 Smlouvy o ES,

— s ohledem na čl. 103 odst. 2 jednacího řádu,

A. vzhledem k tomu, že Komise doporučuje, aby se Maďarsku na základě článku 119 Smlouvy poskytla za přispění MMF střednědobá finanční pomoc až do výše 6 500 000 000 EUR,

B. vzhledem k tomu, že je třeba v souvislosti s poskytováním střednědobé finanční pomoci členským státům upřednostňovat komplexní přístup,

C. vzhledem k tomu, že je třeba zohlednit dopad současné celosvětové finanční a hospodářské krize,

D. vzhledem k tomu, že hospodářství členských států, které jsou členy Evropské unie kratší dobu, nemají k dispozici vlastní rezervní měnu, již by mohly využít,

E. vzhledem k tomu, že měny těchto členských států čelily v poslední době silným spekulativním útokům, a vzhledem k tomu, že rozsah současné nerovnováhy platební bilance se zvětšuje zejména v důsledku výrazného nárůstu nevládních úvěrů,

F. vzhledem k tomu, že v kontextu celosvětové finanční krize a šířící se recese v Evropě je nutné vytvořit strategie, na jejichž základě bude možné specifické hospodářské problémy těchto členských států řešit,

G. vzhledem k tomu, že možnosti rozpočtové politiky řešit problém výrazné nerovnováhy platební bilance a předcházet finanční nestabilitě mohou být v kontextu hospodářské recese šířící se v Evropské Unii značně omezené,

1. domnívá se, že členské státy, které nejsou členy eurozóny a mají problémy se zápornou platební bilancí, by měly být vybízeny k tomu, aby se dříve, než začnou hledat finanční pomoc na mezinárodní úrovni, pokoušely nalézt střednědobou finanční pomoc v rámci Společenství;

2. zastává názor, že stávající situace je dalším důkazem toho, že euro má význam z hlediska ochrany členských států v eurozóně, a vyzývá členské státy mimo eurozónu, aby do ní vstoupily, jakmile splní maastrichtská kritéria;

3. vyzývá Komisi, aby podrobně analyzovala, jakým způsobem se na platební bilanci Maďarska projevilo, že jednotlivé banky poté, co byla v jiných členských státech přijata záchranná opatření, přesunuly z Maďarska svá aktiva;

4. vyzývá Komisi, aby důkladně prozkoumala spekulativní útoky (krátké prodeje) na měny členských států, které do Unie vstoupily v poslední době, a aby zvážila, co by bylo možné udělat, aby nedošlo k dramatickému narušení důvěry v měny těchto států a v tamní bankovní systémy;

5. vyzývá Komisi, aby sdělila výsledky těchto analýz skupině, jíž předsedá Jacques de Larosière, a příslušnému výboru Parlamentu;

6. uznává, že je třeba významným způsobem zvýšit horní hranici pro celkovou výši úvěrů, které mohou být členským státům poskytnuty na základě nařízení (ES) č. 332/2002, jelikož od jeho přijetí se množství členských států mimo eurozónu výrazně zvýšilo; zdůrazňuje, že zvýšení této hranice by Společenství umožnilo, aby reagovalo flexibilněji na další žádosti o střednědobou finanční pomoc, např. v kontextu současné celosvětové finanční krize;

7. upozorňuje na to, že posunutí horní hranice pro poskytování úvěrů by nemělo žádné rozpočtové důsledky, neboť Komise by tyto půjčky získala na finančních trzích a členský stát, kterému by byly příslušné prostředky poskytnuty, by je musel splatit; zdůrazňuje, že dopad na rozpočet by tato změna měla, pouze pokud by daný členský stát svůj dluh nesplácel;

8. připomíná, že od přijetí nařízení (ES) č. 332/2002 v roce 2002 až do doby, kdy se Maďarsko dostalo do své současné tíživé finanční situace, nebylo toto nařízení uplatněno ani jednou a že předcházející nařízení (EHS) č. 1969/88 (3), kterým se prováděl mechanismus stanovený článkem 119 Smlouvy, bylo uplatněno dvakrát, jednou pro Řecko v roce 1991 a jednou pro Itálii v roce 1993, a že jak Řecko, tak Itálie svým závazkům vůči Komisi plně dostály;

9. připomíná, že Parlament požádal Radu, aby každé dva roky na základě zprávy Komise a po tom, co proběhne konzultace s Parlamentem a Hospodářský a měnový výbor vydá své stanovisko, prověřila, zda zřízený systém splňuje požadavky, které byly důvodem jeho vytvoření; táže se, zda byly tyto zprávy od přijetí nařízení (ES) č. 332/2002 vypracovány;

10. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropské centrální bance, euroskupině a vládám členských států.

(1) Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1.

(2) Úř. věst. C 72 E, 21.3.2002, s. 312.

(3) Úř. věst. L 178, 8.7.1988, s. 1.