ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1445/2007 ze dne 11. prosince 2007 o stanovení společných pravidel pro poskytování základních informací o paritách kupní síly a pro jejich výpočet a zveřejňování /* COM/2013/0420 final */





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1445/2007 ze dne 11. prosince 2007 o stanovení společných pravidel pro poskytování základních informací o paritách kupní síly a pro jejich výpočet a zveřejňování (Text s významem pro EHP) 1. Úvod Tato zpráva se zabývá přezkumem nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1445/2007 ze dne 11. prosince 2007 o stanovení společných pravidel pro poskytování základních informací o paritách kupní síly a pro jejich výpočet a zveřejňování (dále jen „nařízení“), a to v souladu s článkem 14 tohoto nařízení. Zpráva shrnuje stav provádění nařízení a různé aspekty vývoje, k němuž od přijetí nařízení došlo. Navrhuje se v ní revidovat regulační rámec pro parity kupní síly tak, aby se tento vývoj zohlednil a rovněž aby byl tento rámec uveden do souladu s Lisabonskou smlouvou. 2. Souvislosti Parity kupní síly (PPP) představují ukazatele rozdílů mezi cenovými hladinami v různých zemích. Ukazují, kolik měnových jednotek stojí určité dané množství zboží a služeb v různých zemích. Parity kupní síly lze použít jako měnové přepočítací koeficienty k přepočtu výdajů vyjádřených v národních měnách na umělou společnou měnu (standard kupní síly, PPS), a eliminovat tak vliv rozdílů v cenových hladinách mezi zeměmi. Parity kupní síly lze využít především k: · přepočtu souhrnných ukazatelů národních účtů na porovnatelné objemové souhrnné ukazatele. Parity kupní síly lze zejména využít k porovnání hrubého domácího produktu (HDP) různých zemí, aniž by příslušné údaje ovlivňovala skutečnost, že v těchto zemích jsou odlišné cenové hladiny. · analýze relativních cenových hladin v různých zemích. Za tímto účelem se parity kupní síly vydělí aktuálním nominálním směnným kurzem, čímž se získá index cenové hladiny, který vyjadřuje cenovou hladinu dané země v porovnání s jinými zeměmi. Parity kupní síly mají rovněž důležité využití pro správní účely. Přísluší jim úloha při vymezování kritérií způsobilosti v rámci strukturálních fondů a Fondu soudržnosti. Hlavním ukazatelem, na základě kterého se rozhoduje o způsobilosti čerpat ze strukturálních fondů, je HDP na obyvatele daného regionu upravený deflátorem parity kupní síly, zatímco v případě Fondu soudržnosti se používá stejným způsobem upravený hrubý národní důchod (HND). Mezinárodní měnový fond (MMF) používá parity kupní síly při rozhodování o členských kvótách. Členská kvóta mimo jiné určuje, kolik finančních prostředků je daná země povinna poskytovat MMF. Váha HDP upraveného deflátorem parity kupní síly ve vzorci pro výpočet kvót je 20 %. Eurostat počítá parity kupní síly pro 37 zemí: 27 členských států EU, tři členské státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), jednu přistupující zemi, čtyři kandidátské země a dvě potenciální kandidátské země[1]. Do procesu výpočtu parit kupní síly je zapojeno více stran: národní statistické úřady zúčastněných zemí, Eurostat a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Tento proces se nazývá „program výpočtu parity kupní síly“. Eurostat počítá parity kupní síly od 70. let 20. století, ovšem až v roce 2007 dostal program výpočtu parity kupní síly pevný právní základ v podobě nařízení. Toto nařízení ve své době především kodifikovalo praxi, a zajistilo tak stálý sběr základních údajů, jakož i výpočet a zveřejňování parit kupní síly. Jako hlavní nový prvek přineslo zavedení formalizovaného systému kontroly kvality. Od roku 2007 se program výpočtu parity kupní síly vyvíjel. V řadě významných oblastí, např. vzdělávání, zdravotnictví, energetika či stavebnictví (viz oddíl 4.2), byla či v nejbližší době bude zavedena nová metodika. Program výpočtu parity kupní síly úzce souvisí s programem Eurostatu k národním účtům, protože vychází z Evropského systému účtů (ESA). Přijetí verze ESA z roku 2010 a její provedení v roce 2014 se tedy v programu výpočtu parity kupní síly rovněž odrazí. Článek 14 nařízení požaduje, aby nařízení bylo pět let po vstupu v platnost přezkoumáno. V tomto článku se také uvádí: „V případě potřeby se reviduje na základě zprávy a návrhu Komise předložených Evropskému parlamentu a Radě.“ Tato zpráva navrhuje, aby bylo nařízení revidováno, přičemž v tomto směru nabízí řadu podnětů. 3. Provádění nařízení 3.1. Předávání základních údajů Všechny členské státy EU a členské státy ESVO zcela dodržují požadavky na předávání údajů, jež nařízení stanoví. Patří sem úplnost údajů, četnost, včasnost a plnění minimálních norem kvality vymezených v příloze I nařízení. Výše uvedené požadavky zcela dodržují také všechny přistupující a kandidátské země (s výjimkou Černé Hory). Černá Hora a dvě potenciální kandidátské země ze západního Balkánu tyto požadavky plní ve střední až vysoké míře. Hlavní zjištěné slabiny u těchto zemí spočívají v poskytování podrobných údajů z národních účtů. 3.2. Výpočet a zveřejňování parit kupní síly Eurostat počítá a zveřejňuje parity kupní síly každoročně, a to nad rámec minimálních požadavků daných nařízením. První odhady parit kupní síly pro rok t se zveřejňují v červnu roku t+1, přičemž k následným opravám dochází v prosinci roku t+1, prosinci roku t+2 a prosinci roku t+3 (konečné odhady). Tyto konečné parity kupní síly se už v souladu s nařízením dále neopravují. Eurostat zveřejňuje parity kupní síly, indexy cenových hladin, objemové indexy na obyvatele a řadu dalších ukazatelů pro 60 kategorií. 3.3. Metodická příručka Nařízení Eurostatu ukládá vypracovat a spravovat metodickou příručku. První verze „Metodické příručky Eurostatu a OECD“ („Eurostat-OECD Methodological Manual on Purchasing Power Parities“) byla zveřejněna na konci roku 2006. V roce 2012 byla tato příručka zcela revidována a plně aktualizována tak, aby odrážela nejnovější metodiku. K dispozici je na internetových stránkách Eurostatu[2]. 3.4. Kontrola kvality Nařízení (článkem 7) zavedlo v rámci programu výpočtu parity kupní síly formální proces kontroly kvality. Všechny země poskytly ke svým zdrojům a metodám sběru a poskytování základních údajů strukturovaný soubor dokumentů. Soubor sestává ze zpráv o jednotlivých šetřeních cen spotřebitelského zboží (srov. oddíl 5 přílohy I nařízení) a ze „soupisu“ zdrojů a metod, který podává úplný popis způsobu, jak je nařízení prováděno (srov. bod 5.3.1 přílohy I nařízení). Strukturu pro oba typy informací stanoví nařízení Komise (EU) č. 193/2011 ze dne 28. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1445/2007, pokud jde o systém kontroly kvality pro parity kupní síly. Toto nařízení Komise bylo přijato na základě požadavku čl. 7 odst. 4 nařízení. S prováděním formálních hodnocení praxe členských států začal Eurostat v roce 2011 (srov. bod 5.3.2 přílohy I nařízení) po uplynutí období, v němž jednotlivé země zpracovávaly své soupisy. Do konce roku 2012 bylo navštíveno a zhodnoceno 10 zemí. Hodnotící zprávy jsou k dispozici na internetových stránkách Eurostatu. Součástí těchto hodnocení je hloubková analýza zdrojů a metod používaných jednotlivými zeměmi a ověřování jejich souladu s nařízením a metodickou příručkou. 3.5. Financování Statistika parity kupní síly je z podstaty mezinárodní, její využití na vnitrostátní úrovni je omezené. Proto článek 13 nařízení stanoví, že členské státy obdrží od Komise finanční příspěvek. Tento příspěvek dosahuje výše maximálně 70 % uznatelných nákladů podle pravidel Komise pro poskytování grantů. Komise navrhuje zachovat tuto finanční podporu, jež je nezbytná k zajištění udržitelnosti programu výpočtu parity kupní síly. 4. Vývoj od přijetí nařízení 4.1. Průběžný přezkum V roce 2010 proběhl v souvislosti s rámcem Eurostatu pro zajišťování kvality průběžný přezkum programu výpočtu parity kupní síly. Průběžný přezkum sestával ze šetření u uživatelů, šetření u partnerů (především národních statistických úřadů) a sebehodnocení Eurostatu. Shrnutí závěrečné zprávy je k dispozici na internetových stránkách Eurostatu[3]. Závěrem přezkumu bylo, že uživatelé i partneři hodnotí kvalitu zveřejněných parit kupní síly vysoce kladně. Uvádí se v něm: „Výpočet evropských parit kupní síly vychází z nařízení o paritách kupní síly, což zajišťuje vysokou úroveň harmonizace údajů k paritám kupní síly. Sběr údajů nadto spočívá na pevném metodickém základě, přičemž do něj byly začleněny dobře zavedené evropské i mezinárodní definice a nomenklatury. Práci v programu výpočtu parity kupní síly efektivně organizují, koordinují a vedou Eurostat a OECD. Zatížení respondentů je velmi nízké, jak u jednotlivců, tak u podniků. Využívání společných softwarových nástrojů pro správu seznamů položek, zadávání údajů a jejich ověřování a norem pro předávání údajů značně zjednodušuje práci Eurostatu i jeho partnerů.“ Zpráva z přezkumu zformulovala řadu doporučení, na jejichž základě Eurostat podniká příslušné následné kroky. 4.2. Nová metodika ve zvláštních oblastech Metodika pro srovnávání cen a objemů různých zboží a služeb mezi různými zeměmi se neustále vyvíjí. · V oblasti vzdělávání zavedl Eurostat novou metodiku v roce 2008. Touto metodikou se objem výstupu měří přímo namísto toho, aby parity kupní síly vycházely z cen vstupů (např. platů učitelů). Tato metoda se používá pro vykazované parity kupní síly počínaje rokem 2005. · V oblasti zdraví se bude nová metodika vyvinutá společně s OECD zavádět v roce 2013, a to na vykazované roky počínaje rokem 2010. Tato nová metoda vychází z hodnocení kvazicen u souboru standardních zdravotních výkonů. · V oblasti stavebnictví došlo v roce 2010 ke změně v provádění šetření: sběr údajů byl rozložen na období dvou let a zároveň byl snížen počet stavebních projektů, u nichž má být zjištěna cena. · Konečně, v oblasti energetiky (přesněji pokud jde o spotřebu plynu a elektřiny) využívá Eurostat synergií se statistikami cen energie[4]. Ke zlepšování metodiky dochází průběžně a bude se v něm i nadále pokračovat. Každé zavedení nové metody s sebou však nese zlom v časové řadě parit kupní síly, protože údaje z doby před danou inovací nejsou přísně vzato porovnatelné s údaji, které se sestavují po ní[5]. V čl. 9 odst. 4 nařízení se uvádí, že zveřejněné konečné parity kupní síly se obvykle neopravují. Článek tak v podstatě brání Eurostatu poskytovat uživatelům lepší službu, což by bylo možné, pokud by se nová metoda používala v časové řadě zpětně co nejdále. Tato zpráva proto navrhuje prozkoumat, zda by tato pravidla týkající se oprav daná nařízením nebylo možné zmírnit. Při přijetí nové metodiky v každé z oblastí je zapotřebí upravit klasifikaci základních položek v příloze II nařízení. 4.3. Klasifikace individuální spotřeby podle účelu (COICOP) Při výpočtu parit kupní síly se spotřeba domácností rozděluje na kategorie odvozené z klasifikace individuální spotřeby podle účelu (COICOP). Mezinárodně dohodnutá verze klasifikace COICOP končí na čtyřmístné úrovni, tedy úrovni třídy. Pro některé statistické aplikace to není dost podrobné, a existují proto různé verze klasifikace COICOP na pětimístné úrovni, tedy na úrovni podtřídy. V rámci Evropské unie byly vypracovány tři pětimístné verze klasifikace COICOP: jedna pro šetření statistiky rodinných účtů (HBS), jedna pro harmonizovaný index spotřebitelských cen (HICP) a jedna pro parity kupní síly (PPP). Tyto tři verze nejsou totožné, což snižuje srovnatelnost mezi těmito třemi statistickými oblastmi. Harmonizace COICOP-PPP a COICOP-HICP je pro program výpočtu parity kupní síly zvláště významná: zlepší totiž kvalitu extrapolací parit kupní síly z let, v nichž proběhla šetření, na léta, v nichž neproběhla, pomocí indexů HICP. V roce 2010 zahájil Eurostat proces vytváření pětimístné verze klasifikace COICOP, která bude využívána pro všechny statistiky Eurostatu. Tento proces se omezoval na pětimístnou úroveň. Změny na čtyřmístné úrovni by bylo nutné projednat v souvislosti s širší revizí, do níž by se musel zapojit i Statistický úřad OSN, správce klasifikace COICOP. Na pětimístné úrovni je cílem hlavní klasifikaci s podtřídami vymezit tak, aby splňovaly potřeby programu výpočtu parity kupní síly, programu výpočtu harmonizovaného indexu spotřebitelských cen a HBS. Proces byl dokončen v roce 2012. Tato klasifikace má být v oblasti harmonizovaných indexů spotřebitelských cen, parit kupní síly a šetření statistiky rodinných účtů zavedena do roku 2014/2015. Harmonizace COICOP-PPP a COICOP-HICP by měla přinést větší soulad základních položek parit kupní síly s harmonizovanými indexy spotřebitelských cen, které se používají k jejich extrapolaci. Jejím výsledkem by měla být i větší soudržnost v prezentaci výsledků v oblasti parit kupní síly a harmonizovaných indexů spotřebitelských cen, a možná i v rámci samotných výsledků. Konečně v rámci klasifikace COICOP-PPP již nebude zapotřebí sbírat informace o indexu spotřebitelských cen odděleně, jako je tomu nyní, což sníží zátěž zemí v souvislosti s prováděním šetření. K zavedení harmonizované pětimístné klasifikace COICOP v rámci výpočtu parit kupní síly je zapotřebí upravit klasifikaci základních položek v příloze II nařízení. 4.4. Evropský systém účtů 2010 Nařízení v čl. 2 odst. 2 zajišťuje, že definice používané v programu výpočtu parity kupní síly plně odpovídají definicím z Evropského systému účtů 1995 (ESA 95)[6]. Systém ESA 95 je v současnosti aktualizován, přičemž členské státy budou od září 2014 používat nové nařízení ESA („ESA 2010“). ESA 2010 zachovává teoretický rámec systému, který nahradí. Radikálně se od svého předchůdce neodchyluje. Přesto dojde ke změnám v tvorbě hrubého fixního kapitálu, a to v důsledku změn v klasifikaci dlouhodobých aktiv. Nejvýznamnější změny v tomto ohledu představuje reklasifikace výdajů na výzkum a vývoj a na vojenské zbraňové systémy na výdaje za dlouhodobá aktiva, které je třeba zahrnout do tvorby kapitálu. Dříve se tyto výdaje považovaly za mezispotřebu. Posunutí hranice aktiv tak, aby mezi aktiva byly zařazeny i výdaje na výzkum a vývoj, povede k růstu úrovně tvorby hrubého fixního kapitálu a také HDP. Zařazení výdajů na vojenské zbraňové systémy do této kategorie zvýší úroveň tvorby hrubého fixního kapitálu a v menší míře i úroveň HDP, sníží však rovněž úroveň kolektivních služeb vzhledem k tomu, že jejich odhad se provádí na základě souvisejících výrobních nákladů, přičemž jeden z nich tvoří právě mezispotřeba. K zařazení výzkumu a vývoje a vojenských zbraňových systémů do tvorby hrubého kapitálu je zapotřebí upravit základní položky klasifikace v příloze II nařízení. 4.5. Klasifikace produkce podle činností (CPA) Klasifikace CPA 2008 je poslední verzí klasifikace produkce podle činností. Jedná se o revizi klasifikace CPA 2002, která zase představuje revizi klasifikace CPA 96. Klasifikace CPA 96 je verze, která byla použita v příloze II nařízení k definici tříd výdajů v rámci tvorby hrubého fixního kapitálu. Klasifikace CPA 2008 byla v národních účtech členských států zavedena v roce 2011. K uvedení parit kupní síly do souladu s novou klasifikací CPA 2008 je tedy nutná revize přílohy II nařízení. 4.6. Lisabonská smlouva Nařízení je třeba upravit tak, aby se zohlednila skutečnost, že v roce 2009 vstoupila v platnost Lisabonská smlouva. Zejména je třeba revidovat články o „postupu projednání ve výborech“ (články 11 a 12) a uvést je do souladu s novými postupy. 5. Závěr Nařízení o paritách kupní síly zajistilo spolehlivost a kvalitu parit kupní síly zveřejňovaných Eurostatem. Výše uvedené shrnutí vývoje od přijetí tohoto nařízení v roce 2007 nicméně ukazuje, že je zapotřebí všeobecné aktualizace, jež by zohlednila stávající praxi a požadavky právních předpisů. V roce 2013 proto Komise plánuje navrhnout revizi rámce upravujícího parity kupní síly, která by jej uvedla do souladu s ustanoveními Lisabonské smlouvy a zohlednila vývoj za posledních pět let, přičemž by tato revize zahrnovala i klasifikaci v příloze II. [1] Nařízení samozřejmě platí pouze pro členské státy a země ESVO. Ostatní země se účastní v souvislosti s přípravou na vstup či potenciální vstup od EU. [2] Viz http://epp.eurostat.ec.europa.eu/cache/ITY_OFFPUB/KS-RA-12-023/EN/KS-RA-12-023-EN.PDF. [3] Viz http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/quality/documents/PPP%20Final%20Report_Executive%20Summary_0.pdf. [4] Podrobnosti o nových metodikách lze nalézt v revidované příručce k paritám kupní síly. [5] Z tohoto důvodu se v databázi Eurostatu pro zveřejňování statistik u údajů pro rok 2005 navíc používá označení „b“ („break in series“, tj. zlom v časové řadě), a to u všech proměnných, které jsou dotčeny zavedením nové metody pro oblast vzdělávání. [6] Nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství.