[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 17.3.2011 KOM(2011) 135 v konečném znění 2006/0084 (COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a kterým se zrušuje nařízení (EURATOM) č. 1074/1999 SEK(2011) 343 v konečném znění DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „úřad“) byl zřízen v roce 1999. Základními dokumenty právního rámce, na jehož základě úřad funguje, jsou nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999[1] a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999[2] ze dne 25. května 1999, která definují podmínky vnitřních i vnějších vyšetřování vedených úřadem OLAF, a rozhodnutí Komise č. 1999/352/ES, ESUO, Euratom ze dne 28. dubna 1999, kterým se úřad zřizuje[3]. V roce 2006 předložila Komise návrh na změnu nařízení č. 1073/1999[4]. Legislativní návrh se zaměřoval na zvýšení operační účinnosti a zlepšení řízení úřadu pomocí následujících kroků: - zlepšení toku informací mezi úřadem, evropskými orgány a subjekty, členskými státy a informátory, - vyjasnění vztahů mezi dozorčím výborem, úřadem a orgány a dalšími subjekty, úřady a agenturami a zavedení „strukturovaného dialogu“ mezi dozorčím výborem, Evropským parlamentem, Radou a Komisí o klíčových otázkách řízení, - posílení procesních práv osob, jichž se týkají vyšetřování (stanovením procesních záruk, které je nutno během vnitřních i vnějších vyšetřování dodržovat, a zavedením funkce poradce-auditora). Diskuse o návrhu Komise proběhla v Radě i v Evropském parlamentu . Ten přijal dne 20. listopadu 2008[5] v prvním čtení v rámci postupu spolurozhodování usnesení , které obsahovalo přibližně sto pozměňovacích návrhů k návrhu Komise. Komise mnoho z nich přijala. Na žádost českého předsednictví v Radě (leden–červen 2009) předložila Komise v červenci 2010 Evropskému parlamentu a Radě Diskusní dokument o reformě Evropského úřadu pro boj proti podvodům[6] . Ten vymezuje možná řešení dalšího postupu v rámci současného legislativního procesu. Evropský parlament tento diskusní dokument v říjnu 2010 přijal a požádal Komisi, aby znovu zahájila legislativní postup. Dne 6. prosince 2010 schválila Rada závěry o diskusním dokumentu navrženém Komisí. Dozorčí výbor OLAF přispěl do diskuse svými stanovisky k diskusnímu dokumentu a ohledně dodržování základních práv a procesních záruk při svých vyšetřováních.[7] Komise nyní připravila pozměněný návrh, který zohledňuje dosud vyjádřené postoje, a ráda by co nejdříve dokončila současnou legislativní reformu. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ neuvedeno 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 3.1. Zvýšení efektivity vyšetřování prováděných úřadem Pozměněný návrh zahrnuje další ustanovení ke zvýšení efektivity vyšetřování a posílení spolupráce s členskými státy s cílem dosáhnout zrychlení vyšetřovacích postupů. Za tímto účelem Komise navrhuje, aby dozorčí výbor přezkoumal délku vyšetřování na základě informací poskytnutých úřadem. V případech, kdy nelze vyšetřování uzavřít do 12 měsíců, by měl úřad v intervalech šesti měsíců informovat dozorčí výbor o důvodech, proč nelze vyšetřování ukončit. Zajistí se tak průběžné monitorování délky vyšetřování až do jejich uzavření. Pozměněný návrh dále přispívá k efektivitě práce úřadu tím, že zlepšuje jeho spolupráci a výměnu informací s dalšími orgány, úřady, subjekty a agenturami EU a rovněž se členskými státy ve všech fázích vyšetřovacího procesu. Orgány, subjekty, úřady a agentury , jejichž členové/zaměstnanci nebo rozpočet jsou dotčeni vyšetřováním, by o tom měly být úřadem informovány co nejdříve, aby mohly přijmout preventivní správní opatření. Jejich odpovědností je zajistit nejlepší ochranu finančních zájmů EU a zabránit pokračování protiprávního jednání nebo případnému zvýšení finanční újmy. Je tudíž nezbytně nutné, aby byly informovány. Ve výjimečných případech, kdy důvěrnost vyšetřování nemůže být zajištěna (například když se vyšetřování týká nejvyšších vedoucích pracovníků nebo politické úrovně orgánu, úřadu, subjektu nebo agentury), by měl úřad využít vhodných alternativních cest k podání informací. Pokud jde o přístup úřadu k informacím, které mají v držení orgány, subjekty, úřady a agentury , úřad má podle čl. 4 odst. 2 nařízení č. 1073/1999 nadále právo na okamžitý a neohlášený přístup k jakýmkoli relevantním informacím týkajícím se předmětu vyšetřování, které mají orgány, úřady, subjekty a agentury v držení, aniž jsou dotčeny výjimky podle právního základu pro zřízení Europolu[8]. Tento pozměněný návrh potvrzuje a dále rozvíjí přístup de minimis zavedený v návrhu z roku 2006 a politiku nulové tolerance vůči podvodům: pokud jde o zahájení vyšetřování, měl by úřad brát v úvahu priority politiky vyšetřování a potřebu efektivity ve využívání zdrojů úřadu. Úřad by měl se zvláštním ohledem na interní vyšetřování zvážit, zda taková vyšetřování lépe provede dotčený orgán, subjekt, úřad nebo agentura, nebo úřad sám. V případech, kdy se úřad poté, co provedl interní vyšetřování, domnívá, že vzhledem k povaze skutečností a rozsahu finanční újmy bude vhodnější zavést následná interní opatření, měl by předat věc Úřadu pro vyšetřování a disciplinární opatření Komise (IDOC) nebo dotčenému orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře místo toho, aby ji předal příslušnému vnitrostátnímu soudnímu orgánu. Pozměněný návrh tak vyjasňuje politiku de minimis (případy, kdy se úřad rozhodne nezahájit vyšetřování nebo nepředat svá zjištění příslušnému vnitrostátnímu soudnímu orgánu). Při provádění politiky de minimis by měl úřad uplatňovat přesné pokyny, jak navrhla Rada ve svých závěrech ze dne 6. prosince 2010. Za účelem zlepšení spolupráce mezi úřadem a příslušnými orgány členských států by členské státy měly určit orgán (koordinační službu pro boj proti podvodům), který by úřadu pomáhal spolupracovat s příslušnými vnitrostátními orgány. To neznamená, že by se měl zřídit nový orgán. Zkušenosti ukazují, že vzhledem k rozdílným strukturám v každém členském státě je pro úřad často velmi obtížné obrátit se na příslušný orgán v daném členském státě. Pravidelné monitorování je obzvlášť důležité u interních vyšetřování, neboť umožňuje Úřadu pro vyšetřování a disciplinární opatření Komise nebo odpovídajícím útvarům v jiných orgánech, subjektech, úřadech a agenturách, aby přijaly disciplinární nebo jiná opatření. Navrhuje se proto, aby členské státy na žádost úřadu podávaly zprávu o opatřeních přijatých na základě informací , které jim úřad předal. Aby nedošlo ke zbytečnému zvýšení administrativní zátěže členských států, pozměněný návrh stanoví, že podají úřadu zprávu o přijatých opatřeních a dosaženém pokroku na základě informací, které jim úřad předal, na jeho žádost. V zájmu podpory spolupráce úřadu s Europolem a Eurojustem , a to i s ohledem na možný další vývoj jejich odpovědnosti, jakož i s příslušnými úřady třetích zemí a s mezinárodními organizacemi se navrhuje vložit do nařízení ustanovení, na základě kterého by úřad mohl uzavírat správní ujednání s těmito subjekty za účelem usnadnění výměny informací. Mezi úřadem a Eurojustem již takové ujednání o spolupráci existuje. Podle rozhodnutí Rady o zřízení Eurojustu se může Eurojust dohodnout s Komisí na potřebných praktických ujednáních[9]. Úřad má taková ujednání rovněž s některými třetími zeměmi. Pokud jde o Europol, nové rámcové rozhodnutí, použitelné od roku 2010, stanoví, že Europol uzavře s úřadem pracovní ujednání. Z toho důvodu je pro úřad třeba stanovit odpovídající pravidlo. V souladu s rozhodnutím Rady ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (2010/427/EU), které v čl. 3 odst. 4 počítá se spoluprací mezi ESVČ a OLAF, poskytují orgány zaměstnancům OLAF při plnění jejich úkolů nezbytnou pomoc. Způsoby spolupráce OLAF s úřady třetích zemí by měly být vymezeny v memorandech o porozumění s ESVČ a s příslušnými útvary Komise. Jelikož je generální ředitel úřadu nadále odpovědný za zahajování a vedení vyšetřování, měl by mu být nápomocen interní subjekt, se kterým povede konzultace při zahajování vyšetřování, před jeho ukončením a kdykoli to bude považovat za potřebné. V zájmu vyjasnění interních rozhodovacích postupů, pokud jde o úlohu generálního ředitele úřadu, může generální ředitel přímým prováděním vyšetřování rovněž písemně pověřit jednotlivé zaměstnance úřadu. Neobnovitelnost mandátu generálního ředitele by měla posílit jeho nezávislost. Titul „generální ředitel“, který byl zaveden v návrhu z roku 2006, se zachovává. To je nutné z toho důvodu, aby se zohlednil statut úřadu OLAF jakožto generálního ředitelství Komise, a odlišil se tak generální ředitel od ostatních členů nejvyššího vedení, kteří mají ředitelskou funkci. Pro zajištění kontinuity a s ohledem na zkušenosti z poslední doby obsahuje pozměněný návrh pravidla pro zastupování. Rozlišování vnitřních a vnějších vyšetřování by se mělo omezit na nezbytně nutnou míru. To by usnadnilo vedení vyšetřování. Podle zkušeností mohou být vyšetřování zahájena jako vnější a vést později k vyšetřováním vnitřním a naopak. Podle stávajícího právního rámce jsou osoby dotčené vnitřním vyšetřováním povinny spolupracovat s úřadem v souladu se služebním řádem nebo s Protokolem o výsadách a imunitách Evropské unie. V rámci vnitřního vyšetřování jsou vyšetřovací pravomoci úřad rovněž přesněji stanoveny. Během vnitřního i vnějšího vyšetřování je třeba plně dodržovat procesní a základní práva dotčených osob. 3.2. Řízení úřadu: rovnováha mezi nezávislostí a odpovědností úřadu Posílení řízení spolu se zavedením kontrolního postupu a ustanovením o toku informací mezi úřadem a dotčenými orgány, subjekty, úřady a agenturami bude přispívat k vytvoření rovnováhy mezi nezávislostí a odpovědností úřadu. Dozorčí výbor úřadu bude nadále zajišťovat, aby úřad vykonával svoje poslání zcela nezávisle. Úloha dozorčího výboru je navíc dále upřesněna. Měl by mít výslovný mandát k monitorování výměny informací mezi úřadem a orgány, subjekty, úřady a agenturami a vývoje v oblasti uplatňování procesních záruk. Měl by rovněž sledovat na obecné a systémové úrovni vývoj ohledně délky vyšetřování, aniž by zasahoval do jejich vedení. Pokud jde o jmenování členů dozorčího výboru, v zájmu zachování jeho odborné úrovně se navrhuje obnovování s určitým časovým odstupem. Konzultace s dozorčím výborem by měla proběhnout při jmenování generálního ředitele a určování zástupců ředitele a dozorčí výbor by měl být informován o předávání případů soudním orgánům. Namísto formálního strukturovaného dialogu mezi dozorčím výborem a orgány o vyšetřovací funkci úřadu se nyní navrhuje periodická výměna názorů s cílem posílit řízení úřadu, a současně zaručit jeho funkční nezávislost. Rada ve svých závěrech ze dne 6. prosince 2010 rovněž zdůrazňuje, že formální strukturovaný dialog by mohl oslabovat nezávislost úřadu. V zásadě je méně formální přístup v souladu s původním záměrem Komise zpevnit řízení, a současně zachovat nezávislost úřadu při jeho vyšetřováních. Výměny názorů se zúčastní Evropský parlament, Rada, Evropská komise a též úřad a dozorčí výbor. Tato výměna názorů by měla přispět k výměně informací a názorů mezi zúčastněnými stranami s cílem zvýšit efektivitu činností, které úřad provádí. Neměla by však mít vliv na vedení vyšetřování a měla by se týkat strategických priorit vyšetřovací politiky úřadu, zpráv o činnostech dozorčího výboru a generálního ředitele úřadu a vztahů mezi úřadem a orgány, subjekty, úřady a agenturami EU, vztahů mezi úřadem a příslušnými orgány členských států a efektivity činnosti úřadu s ohledem na vyšetřování a efektivity činnosti dozorčího výboru. V souladu s míněním, které vyjádřily jednotlivé orgány, bude výměna názorů flexibilní: bude se konat periodicky nebo na žádost jednoho z výše uvedených orgánů, úřadu nebo dozorčího výboru. Jedním z hlavních cílů revidovaného návrhu je dále posílit procesní práva osob dotčených vyšetřováním ze strany úřadu (článek 7a). Je vhodné dále vyjasnit a zprůhlednit procesní záruky a uplatnit je na všechna vnitřní i vnější vyšetřování, která úřad vede. Tyto záruky jsou v souladu se základními právy, která vycházejí zejména z Listiny základních práv Unie. Tento návrh obsahuje společná procesní práva pro vnitřní i vnější vyšetřování (právo osoby dotčené vyšetřováním vyjádřit se dříve, než budou vyvozeny závěry, které se jí jmenovitě týkají, právo obdržet shrnutí záležitostí, kterých se vyšetřování týká, a být vyzván k vyjádření k těmto záležitostem; právo využít při výslechu pomoc osoby, kterou si dotčená osoba sama zvolí, právo používat jazyk EU podle vlastního výběru; zásada, že osoba dotčená vyšetřováním má právo neobviňovat sama sebe). Praktické uplatňování těchto práv by mělo být popsáno v příručce úřadu o vyšetřovacích postupech (příručka OLAF) přijaté ředitelem. Komise v návrhu z roku 2006 navrhovala jmenování poradce-auditora, na kterého by bylo možné se obrátit v jednotlivých případech s žádostí o nezávislé stanovisko týkající se procesních záruk. S cílem zabránit překrývání jeho úkolů s úkoly dozorčího výboru a vytváření dodatečných formálních struktur, a současně zaručit efektivní, účinné a nezávislé zpracování jednotlivých stížností, navrhuje nyní Komise, aby generální ředitel zavedl v úřadu kontrolní postup . Osoba nebo osoby pověřené kontrolním postupem budou jednat zcela nezávisle. Generální ředitel úřadu podá orgánům zprávu o opatřeních přijatých pro zavedení kontrolního postupu. Pokud jde o základní právo na ochranu osobních údajů , uvedené v článku 8 Listiny a v článku 16 Smlouvy o fungování EU, pozměněný návrh obsahuje jasnější a podrobnější ustanovení provádějící zásady nařízení (ES) č. 45/2001[10], zejména požadavek, aby OLAF určil inspektora ochrany údajů. V rámci komunikace úřadu s veřejností je třeba zachovat důvěrnost vyšetřování a presumpci neviny. Komunikace by měla být vždy opatrná a nestranná. Článek 8 stávajícího nařízení stanoví povinnost týkající se důvěrnosti a ochrany údajů. Generální ředitel by měl přijmout po konzultaci s dozorčím výborem, s osobou nebo osobami pověřenými kontrolním postupem a s inspektorem ochrany údajů působícím v úřadu výše uvedenou příručku úřadu o vyšetřovacích postupech . Tato příručka bude obsahovat pokyny k praktickému provádění správních vyšetřování ze strany úřadu. Vzhledem k tomu, že po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost budou pravomoci podle Smlouvy o Euratomu spadat do oblasti působnosti článku 325 Smlouvy o fungování EU, který bude novým právním základem nařízení č. 1073/1999, mělo by být nařízení (Euratom) č. 1074/1999 zrušeno. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Finanční výkaz, který je připojen v příloze návrhu, uvádí, že návrh nemá vliv na rozpočet EU. 5. NEPOVINNÉ PRVKY neuvedeno 2006/0084 (COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a kterým se zrušuje nařízení (EURATOM) č. 1074/1999 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 325 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Účetního dvora[11], s ohledem na stanovisko evropského inspektora ochrany údajů[12], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Vzhledem k významu preventivních opatření při ochraně finančních zájmů Unie je zapotřebí, v rámci boje proti podvodům a úplatkářství, vyjasnit úlohu Evropského úřadu pro boj proti podvodům (dále jen „úřad“) při vedení vyšetřování podle nařízení (ES) č. 1073/1999[13]. Úřad by měl s využitím svých praktických zkušeností spolupracovat na přípravě a vývoji metod prevence a boje proti podvodům na unijní úrovni a měl by podporovat společné kroky v boji proti podvodům uskutečňované členskými státy na dobrovolném základě. 2. Aby se posílila efektivita postupu vyšetřování uplatňovaného úřadem a s ohledem na hodnocení činnosti úřadu provedená některými orgány Unie, zejména ve vztahu k hodnotící zprávě Komise z dubna 2003 a ke zvláštní zprávě Účetního dvora č. 1/2005[14] o řízení úřadu, je třeba vyjasnit některé aspekty vedení vyšetřování úřadem a zlepšit některá opatření, která úřad může v průběhu vyšetřování přijmout. Úřad má možnost provádět inspekce a kontroly stanovené nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996[15] o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem v rámci vnitřních vyšetřování a v případech podvodů spojených se smlouvami týkajícími se finančních prostředků Evropské unie. Úřad by proto měl mít v rámci vnějších vyšetřování přístup k informacím, které mají k dispozici orgány, subjekty, úřady a agentury. 3. Akční prostředky, které má úřad k dispozici při vnějších vyšetřováních, by se měly vyjasnit tam, kde stávající systém neposkytuje právní jistotu, a měly by být posíleny tam, kde je možné zabezpečit vedení spolehlivých vnějších vyšetřování pouze prostřednictvím účinnějšího zásahu úřadu. 4. Úřad by měl své úkoly v rámci vyšetřování vykonávat, aniž by tím byly dotčeny kontrolní a auditní funkce ostatních útvarů Komise, zejména pověřených schvalujících osob, které stanoví odvětvová právní úprava. 5. Je třeba stanovit konkrétní povinnost úřadu poskytovat informace orgánům, subjektům, úřadům a agenturám Unie o probíhajících vyšetřováních v případě, že se vyšetřovaný případ některého člena nebo zaměstnance osobně týká, nebo v případě, že bude ochrana finančních zájmů Unie vyžadovat přijetí preventivních správních nebo trestněprávních opatření. 6. S ohledem na značné výhody vyplývající z posílené spolupráce úřadu s Evropským policejním úřadem (Europol) a Eurojustem by měl mít úřad možnost uzavřít s těmito dvěma agenturami správní ujednání. Aby mohlo dojít k posílení spolupráce mezi Eurojustem, úřadem a příslušnými orgány členských států ve vztahu ke skutečnostem, které mohou být předmětem trestního stíhání, měl by úřad informovat Eurojust zejména o těch případech, kdy existuje podezření na nedovolenou činnost poškozující finanční zájmy Unie, která zahrnuje závažné formy trestné činnosti. 7. Efektivita činnosti úřadu závisí z velké části na spolupráci s členskými státy. Je třeba, aby členské státy určily své příslušné orgány, které budou schopny poskytnout úřadu potřebnou podporu při výkonu jeho úkolů. V případech, kdy členské státy nezřídily zvláštní útvar na vnitrostátní úrovni, jehož úkolem by bylo koordinovat ochranu finančních zájmů Unie a bojovat proti podvodům, měl by být určen orgán (koordinační služba pro boj proti podvodům), který by zajišťoval efektivní spolupráci a výměnu informací s úřadem. 8. Je třeba stanovit jasná pravidla, která umožní orgánům, subjektům, úřadům a agenturám Unie rychle prošetřit případy, do nichž se úřad rozhodne nezasahovat, přičemž potvrdí prioritní pravomoc úřadu vést vnitřní vyšetřování ve věcech týkajících se finančních zájmů Unie. 9. Úřad musí za účelem zlepšení své efektivity vědět, jaké důsledky byly vyvozeny ze závěrů jeho vyšetřování. Příslušným orgánům členských států a orgánům, subjektům, úřadům a agenturám Unie by proto měla být uložena povinnost informovat úřad na jeho žádost o přijatých opatřeních a dosaženém pokroku v návaznosti na informace, které jim úřad předal. 10. V zájmu právní jistoty je nezbytné vyjasnit procesní záruky použitelné při vyšetřováních vedených úřadem. Vyjasnění procesních záruk by mělo zohlednit správní povahu vyšetřování vedených úřadem. 11. V zájmu posílení ochrany individuálních práv vyšetřovaných osob by v závěrečné fázi vyšetřování neměly být činěny závěry týkající se výslovně dotčené osoby, aniž by byla této osobě dána možnost vyjádřit se ke skutečnostem, které se jí týkají. Pokud se člen, zaměstnanec nebo fyzická osoba domnívá, že nebyly dodrženy procesní záruky, musí mít možnost podat žádost o stanovisko osobě nebo osobám pověřeným kontrolním postupem, jak stanoví toto nařízení. 12. V případě, že by skutečnosti uvedené v závěrečné zprávě z interního vyšetřování mohly být základem pro trestní stíhání, musí být tyto skutečnosti předány soudním orgánům dotčených členských států, ledaže by byla k dispozici, s ohledem na povahu těchto skutečností a rozsah finančního dopadu, interní opatření umožňující vhodnější následné kroky. 13. Mělo by být zaručeno soustavné dodržování základních práv osob, kterých se vyšetřování týká, a to zejména při sdělování informací o probíhajícím vyšetřování. Úřad by měl poskytovat informace o svých vyšetřováních, které podává Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru, a to jak v případě dvoustranného sdělování informací, tak v rámci výměny názorů, a přitom zachovávat důvěrnost vyšetřování, dodržovat zákonná práva dotčených osob a případně vnitrostátní předpisy vztahující se na soudní řízení. Informace předané nebo obdržené během vyšetřování by měly být zpracovávány v souladu s právními předpisy Unie o ochraně údajů. Výměna informací by měla probíhat v souladu se zásadami proporcionality a „potřeby vědět“. 14. Generální ředitel by měl dohlížet na to, aby při jakémkoli sdělování informací veřejnosti byla dodržována zákonná práva dotčených osob. 15. S ohledem na objem finančních prostředků Unie vyčleněných pro odvětví vnější pomoci, na počet vyšetřování, která úřad v tomto odvětví vede, i na mezinárodní spolupráci pro účely vyšetřování by měl mít úřad při plnění svých úkolů možnost zajistit si prostřednictvím správních ujednání pomoc příslušných orgánů třetích zemí a mezinárodních organizací. 16. Je zapotřebí upravit kritéria a postupy pro jmenování členů dozorčího výboru a dále upřesnit úkoly dozorčího výboru, které vyplývají z jeho mandátu. 17. Aby mohl dozorčí výbor vykonávat svoje poslání účinně, měl by úřad zajistit nezávislé fungování jeho sekretariátu. 18. Mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí by měla probíhat pravidelná výměna názorů. Předmětem této výměny názorů by měly být strategické priority vyšetřovací politiky a efektivita práce úřadu, aniž by došlo k jakémukoli zásahu do jeho nezávislosti při vedení vyšetřování. 19. Generální ředitel by měl být jmenován na neobnovitelné funkční období sedmi let v zájmu upevnění úplné nezávislosti fungování úřadu. 20. S ohledem na zkušenosti z operativní činnosti by bylo vhodné umožnit generálnímu řediteli úřadu pověřit výkonem některých svých funkcí jednoho nebo více zaměstnanců úřadu. V zájmu zajištění kontinuity je rovněž třeba výslovně stanovit pravidla pro zastupování. 21. Generálnímu řediteli by měl být nápomocen vnitřní subjekt, s nímž by vedl konzultace. 22. Generální ředitel by měl mít možnost přijmout příručku postupů, která by obsahovala pokyny k praktickému provádění správních vyšetřování ze strany úřadu. 23. Stávající ustanovení o soudním přezkumu by mělo být zrušeno, neboť je obsaženo v článku 90a služebního řádu. 24. Nařízení (ES) č. 1073/99 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. 25. V návaznosti na vstup Lisabonské smlouvy v platnost, která rozšířila použitelnosti článku 325 Smlouvy o fungování EU na Evropské společenství pro atomovou energii (EURATOM), by měla být pravidla pro vyšetřování vedená úřadem a týkající se Unie použitelná i pro EURATOM. Nařízení (Euratom) č. 1074/99 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF)[16] je tudíž třeba zrušit. 26. Toto nařízení v plné míře dodržuje zásadu subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o fungování EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů. 27. Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie, a zejména jejími články 41, 47 a 48, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 28. Nařízení (ES) č. 1073/1999 se mění takto: 29. Článek 1 se nahrazuje tímto: „Článek 1 Cíle a úkoly 1. Za účelem posílení boje proti podvodům, úplatkářství a jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen podle kontextu ‚Unie‘) vykonává Evropský úřad pro boj proti podvodům, zřízený rozhodnutím Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratom (dále jen ‚úřad‘), pravomoci týkající se vyšetřování svěřené Komisi: a) právem Unie a nařízeními platnými v těchto oblastech a b) dohodami o spolupráci a vzájemné pomoci, které Unie v těchto oblastech uzavřela se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi. 2. Úřad pomáhá členským státům při organizování úzké a pravidelné spolupráce mezi jejich příslušnými orgány za účelem koordinace jejich činnosti směřující k ochraně finančních zájmů Unie před podvody. Úřad přispívá k vytváření a rozvoji metod prevence a boje proti podvodům, úplatkářství i proti jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie. Úřad podporuje a koordinuje sdílení provozních zkušeností a osvědčených postupů se členskými státy a mezi nimi v oblasti ochrany finančních zájmů Unie a rovněž podporuje společné kroky v boji proti podvodům uskutečňované členskými státy na dobrovolném základě. 3. V rámci orgánů, subjektů, úřadů a agentur založených Smlouvami nebo na jejich základě (dále jen ‚orgány, subjekty, úřady a agentury‘) provádí úřad správní vyšetřování za účelem boje proti podvodům, úplatkářství a jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie. Vyšetřuje proto závažné skutečnosti související s výkonem odborných činností, které by mohly znamenat zanedbání povinností ze strany úředníků a zaměstnanců Unie a mohly by vést k disciplinárnímu, popřípadě trestnímu stíhání, nebo zanedbání obdobných povinností členy orgánů a subjektů, řídícími pracovníky úřadů a agentur nebo zaměstnanci orgánů, subjektů, úřadů a agentur, na které se nevztahuje služební řád úředníků ani pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen ‚členové nebo zaměstnanci‘).“ 30. Článek 2 se nahrazuje tímto: „Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: - ‚správním vyšetřováním‘ (dále jen ‚vyšetřování‘) všechny inspekce, kontroly a jiná opatření prováděná úřadem podle článků 3 a 4 za účelem dosažení cílů uvedených v článku 1 a případně označení vyšetřovaných činností za nedovolené. Těmito vyšetřováními nejsou dotčeny pravomoci členských států zahájit trestní stíhání. - ‚dotčenými osobami‘ osoby podezřelé ze spáchání protiprávního jednání nebo podvodu, a kterých se proto týká vyšetřování ze strany úřadu. - ‚služebním řádem‘ služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie[17].“ - Článek 3 se nahrazuje tímto: „Článek 3 Vnější vyšetřování 1. Úřad vykonává pravomoc svěřenou Komisi nařízením (Euratom, ES) č. 2185/96 provádět kontroly a inspekce na místě v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací. V rámci své vyšetřovací funkce provádí úřad kontroly a inspekce podle čl. 9 odst. 1 nařízení (Euratom, ES) č. 2988/95[18] a podle odvětvových předpisů, na něž se odkazuje v čl. 9 odst. 2 výše uvedeného nařízení, v členských státech a v souladu s platnými dohodami o spolupráci ve třetích zemích a v prostorách mezinárodních organizací. 2. Za účelem zjištění podvodu, úplatkářství a jakékoli jiné nedovolené činnosti podle článku 1, které souvisejí s dohodou nebo rozhodnutím o finanční pomoci nebo smlouvou týkající se financování ze strany Unie, má úřad oprávnění provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, a to v souladu s postupy uvedenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96. 3. Během kontrol a vyšetřování na místě jednají zaměstnanci úřadu podle pravidel a zvyklostí zavedených pro správní vyšetřování v dotyčném členském státě a v souladu s procesními zárukami uvedenými v tomto nařízení. Příslušný orgán dotyčného členského státu poskytne na žádost úřadu zaměstnancům úřadu pomoc nezbytnou ke splnění jejich úkolu, upřesněného v písemném zmocnění uvedeném v čl. 6 odst. 2. Dotčený členský stát musí dbát na to, aby byl zaměstnancům úřadu umožněn přístup ke všem informacím a dokumentům týkajícím se skutečností, které jsou předmětem šetření a jsou nezbytné pro efektivní a účinné provedení kontrol a inspekcí na místě, a to za stejných podmínek jako příslušným orgánům tohoto členského státu a v souladu s vnitrostátními právními předpisy. 4. Členské státy určí službu, která bude napomáhat řádné koordinaci všech příslušných orgánů na vnitrostátní úrovni (dále jen ‚koordinační služba pro boj proti podvodům‘). Tato služba zajistí efektivní spolupráci a výměnu informací s úřadem. 5. V průběhu vnějšího vyšetřování, v případě, že je to nutné pro účely zjištění podvodu, korupce nebo jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie, má úřad přístup ke všem relevantním informacím souvisejícím se šetřenými skutečnostmi, které mají k dispozici orgány, subjekty, úřady a agentury. Za tímto účelem se použijí ustanovení čl. 4 odst. 2 a 4. 6. Pokud se úřad ještě před vnějším vyšetřováním zabývá informacemi o tom, že pravděpodobně došlo k podvodu, úplatkářství nebo jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie, může informovat příslušnou koordinační službu pro boj proti podvodům a příslušné orgány dotčených členských států, případně příslušné útvary Komise. Aniž by tím byly dotčeny odvětvové předpisy, na které se odkazuje v čl. 9 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95, zajistí příslušné orgány, že budou podniknuty vhodné kroky, a případně provedou vyšetřování v souladu s vnitrostátními právními předpisy, jehož se může úřad zúčastnit. Dotčené členské státy informují úřad o podniknutých krocích a o zjištěních založených na těchto informacích.“ 31. Článek 4 se mění takto: a) v odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Tato vnitřní vyšetřování se provádějí za podmínek stanovených tímto nařízením a rozhodnutími přijatými každým orgánem, subjektem, úřadem a agenturou.“ b) V odstavci 2 se druhá odrážka nahrazuje tímto: „úřad může požadovat ústní a písemné informace od členů nebo zaměstnanců orgánů, subjektů, úřadů a agentur.“ c) v odstavci 3 se první pododstavec nahrazuje tímto: „3. V souladu s postupy uvedenými v nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 může úřad provádět inspekce na místě u přímo nebo nepřímo dotčených hospodářských subjektů, aby získal přístup k relevantním informacím o skutečnostech, které jsou předmětem vnitřního vyšetřování.“ d) Odstavce 4 až 6 se nahrazují tímto: „4. Orgány, subjekty, úřady a agentury jsou informovány, pokud úřad provádí v jejich prostorách vyšetřování nebo nahlíží do dokumentů nebo žádá informace, které mají tyto orgány, subjekty, úřady a agentury v držení. Aniž jsou dotčeny články 8 a 9 tohoto nařízení, může úřad kdykoli předat příslušnému orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře informace získané při vnitřních vyšetřováních. 5. Orgány, subjekty, úřady a agentury zavedou vhodné postupy a přijmou potřebná opatření k tomu, aby byla zajištěna důvěrnost vyšetřování. 6. Pokud se při vyšetřování zjistí, že by se vnitřní vyšetřování mohlo týkat někoho ze členů nebo zaměstnanců, je o tom informován orgán, subjekt, úřad nebo agentura, ke kterému dotyčný patří. Ve výjimečných případech, kdy důvěrnost vyšetřování nemůže být zajištěna, využije úřad vhodných alternativních cest k podání informací. 7. Rozhodnutí, které má podle odstavce 1 přijmout každý orgán, subjekt, úřad nebo agentura, obsahuje zejména povinnost členů nebo zaměstnanců orgánů, subjektů, úřadů a agentur loajálně spolupracovat s úřadem a poskytovat mu informace.“ 32. Článek 5 se nahrazuje tímto: „Článek 5 Zahájení vyšetřování 1. Úřad může zahájit vyšetřování v případě, že existují dostatečně závažná podezření, že došlo k podvodu, úplatkářství nebo jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie. Anonymní informace mohou být také zohledněny. Rozhodnutí zahájit nebo nezahájit vyšetřování zohledňuje priority politiky v oblasti vyšetřování a roční plán řízení úřadu stanovené podle čl. 12 odst. 4. Toto rozhodnutí rovněž zohledňuje potřebu účinného využívání zdrojů úřadu a přiměřenosti uplatňovaných prostředků. V případě vnitřních vyšetřování je třeba brát zvláštní ohled na to, který orgán, subjekt, úřad nebo agentura se nachází v nejvýhodnější pozici k jejich vedení, a to zejména na základě: povahy skutečností, skutečného nebo potenciálního finančního dopadu věci a perspektivy následných soudních opatření. 2. Rozhodnutí, zda zahájit či nezahájit vyšetřování, přijímá generální ředitel. Rozhodnutí o zahájení vnějšího vyšetřování přijímá generální ředitel, který jedná buď z vlastního podnětu, nebo na žádost dotčeného členského státu nebo jednoho z orgánů, subjektů, úřadů nebo agentur Unie. Rozhodnutí o zahájení vnitřního vyšetřování přijímá generální ředitel, který jedná buď z vlastního podnětu, nebo na žádost jednoho z orgánů, subjektů, úřadů nebo agentur, ve kterých má vyšetřování probíhat. 3. Pokud úřad vede vnitřní vyšetřování, dotčené orgány, subjekty, úřady ani agentury nezahájí souběžné vyšetřování týchž skutečností. 4. Rozhodnutí o zahájení nebo nezahájení vyšetřování v této fázi se přijme do dvou měsíců ode dne, kdy byla úřadu doručena žádost podle odstavce 2. Rozhodnutí se bezodkladně oznámí členskému státu, orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře, které žádost podaly. Rozhodnutí o nezahájení vyšetřování musí být odůvodněno. V případě, že člen nebo zaměstnanec orgánu, subjektu, úřadu nebo agentury, který jedná v souladu s článkem 22a služebního řádu, poskytne úřadu informace týkající se podezření ze spáchání podvodu nebo protiprávního jednání, úřad ho informuje o rozhodnutí o zahájení nebo nezahájení vyšetřování těchto skutečností. 5. Pokud úřad rozhodne, že vnitřní vyšetřování nezahájí, bezodkladně předá informace, které má k dispozici, dotčenému orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře, aby na jejich základě mohly přijmout opatření v souladu s pravidly, která se na něj vztahují. Úřad se v případě potřeby dohodne s orgánem, subjektem, úřadem nebo agenturou na vhodných opatřeních na ochranu důvěrnosti zdroje těchto informací, a bude-li to nutné, požádá o poskytnutí informací ohledně následně přijatých opatření.“ 33. Článek 6 se mění takto: a) Odstavce 1 až 4 se nahrazují tímto: „1. Vyšetřování řídí generální ředitel. Vedením vyšetřování může písemně pověřit jednotlivé zaměstnance úřadu. Vyšetřování jsou vedena pod jeho vedením zaměstnanci, které jmenoval. 2. Zaměstnanci úřadu provádějí své úkoly po předložení písemného zmocnění, ve kterém je uvedena jejich totožnost a jejich funkce. Ve zmocnění, které vydává generální ředitel, jsou uvedeny jak předmět a účel vyšetřování, tak i právní základ pro provádění tohoto vyšetřování a vyšetřovací pravomoci, které z tohoto základu vyplývají. 3. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné orgány v souladu s vnitrostátními předpisy poskytovaly zaměstnancům úřadu při plnění jejich úkolů nezbytnou pomoc. Orgány, subjekty, úřady a agentury zajistí, aby jejich členové a jejich zaměstnanci poskytovali zaměstnancům úřadu při plnění jejich úkolů nezbytnou pomoc.“ b) Odstavec 5 se označuje jako odstavec 4 a odstavec 6 se nahrazuje se tímto: „5. Pokud se při vyšetřování zjistí, že by mohlo být vhodné přijmout preventivní správní opatření k ochraně finančních zájmů Unie, informuje úřad dotčený orgán, subjekt, úřad nebo agenturu co nejdříve o probíhajícím vyšetřování. Předávané informace obsahují následující údaje: a) totožnost dotčeného člena nebo zaměstnance a shrnutí předmětných skutečností; b) veškeré informace, které mohou orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře pomoci při rozhodování o tom, zda je vhodné přijmout preventivní správní opatření na ochranu finančních zájmů Unie; c) veškerá doporučená zvláštní opatření na ochranu důvěrnosti, zejména v případech, které vyžadují použití vyšetřovacích opatření, která spadají do pravomocí vnitrostátního soudního orgánu, nebo v případě vnějšího vyšetřování, do kompetencí vnitrostátního orgánu, v souladu s použitelnými ustanoveními vnitrostátního práva týkajícími se vyšetřování. Dotčený orgán, subjekt, úřad nebo agentura může kdykoli přijmout jakákoli vhodná preventivní správní opatření a informuje úřad neprodleně o rozhodnutí přijmout tato opatření. 6. Pokud se zjistí, že nelze vyšetřování ukončit do dvanácti měsíců od jeho zahájení, informuje úřad pravidelně každých šest měsíců dozorčí výbor o důvodech.“ 34. Článek 7 se nahrazuje tímto: „Článek 7 Povinnost informovat úřad „1. Orgány, subjekty, úřady a agentury sdělí neprodleně úřadu veškeré informace týkající se možných případů podvodů nebo úplatkářství nebo jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie. 2. Orgány, subjekty, úřady a agentury a v rozsahu umožněném vnitrostátními právními předpisy členské státy předají na žádost úřadu nebo z vlastního podnětu všechny dokumenty a informace, které mají v držení a které souvisejí s vyšetřováním, jež úřad právě provádí. 3. Orgány, subjekty, úřady a agentury, a v rozsahu umožněném vnitrostátními právními předpisy členské státy, předají úřadu rovněž všechny další dokumenty nebo informace, které považují za významné, které mají v držení a které se týkají boje proti podvodům, úplatkářství a jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie. 4. Úřad, dotčené orgány, subjekty, úřady a agentury a koordinační služby pro boj proti podvodům mohou uzavřít správní ujednání o předávání veškerých informací úřadu.“ 35. Vkládají se nové články 7a a 7b, které znějí: „Článek 7a Procesní záruky „1. Úřad v rámci svého vyšetřování shromažďuje důkazy ve prospěch i v neprospěch dotčené osoby. Vyšetřování musí být prováděna objektivně a nestranně a musí dodržovat jak zásadu presumpce neviny, tak procesní záruky upřesněné v tomto článku. 2. Výzva k výslechu svědka nebo jakékoli dotčené osoby se musí zaslat deset pracovních dní před jeho uskutečněním; tuto lhůtu lze zkrátit, pokud s tím osoba, která má být vyslechnuta, výslovně souhlasí, nebo s ohledem na naléhavost vyšetřování s řádným odůvodněním. Výzva obsahuje seznam práv vyslýchané osoby. Úřad vyhotoví záznam každého výslechu a vyslýchané osobě umožní k tomuto záznamu přístup, aby ho mohla potvrdit nebo k němu podat připomínky. Vyslýchaná osoba obdrží kopii tohoto záznamu. Tato pravidla neplatí pro záznam prohlášení v rámci kontrol na místě. Pokud v průběhu výslechu zjištěné skutečnosti nasvědčují tomu, že by vyslýchaná osoba mohla být dotčena vyšetřováním, bezodkladně se postupuje podle pravidel uvedených v odstavci 3 a 4. 3. Pokud se v rámci vyšetřování zjistí, že některý člen nebo zaměstnanec orgánu, subjektu, úřadu nebo agentury může být případem dotčen, je tento člen nebo zaměstnanec o této skutečnosti informován za předpokladu, že tato informace nebude překážkou při vyšetřování. 4. Aniž jsou dotčeny čl. 4 odst. 6 a čl. 6 odst. 5, nelze po skončení vyšetřování učinit závěry, které se výslovně týkají dotčené osoby, dokud nebylo této dotčené osobě umožněno se písemně nebo v průběhu pohovoru s určenými zaměstnanci úřadu vyjádřit ke skutečnostem, které se jí týkají, a dokud jí nebyly poskytnuty informace, které vyžadují články 11 a 12 nařízení č. 45/2001. Závěrečná zpráva o případu musí na tato vyjádření odkazovat. Shrnutí těchto skutečností musí být uvedeno ve výzvě k poskytnutí vyjádření adresované dotčené osobě, která předloží své vyjádření ve lhůtě stanovené úřadem podle odstavce 2. Dotčená osoba si může zvolit osobu, která jí bude při pohovoru pomáhat. Každá dotčená osoba má právo vyjadřovat se v některém z úředních jazyků Unie podle vlastního výběru; úředníci nebo jiní zaměstnanci Unie však mohou být vyzváni k vyjádření v jiném úředním jazyce Unie, který dobře ovládají. Dotčená osoba má právo neobviňovat sebe sama. Generální ředitel může v případech, kdy je to nezbytné k zachování důvěrnosti vyšetřování nebo kdy se použije vyšetřovacích postupů, které spadají do pravomoci vnitrostátního soudního orgánu, rozhodnout o odložení splnění povinnosti vyzvat dotčenou osobu, aby podala připomínky. V případě vnitřního vyšetřování přijme generální ředitel rozhodnutí po dohodě s orgánem, subjektem, úřadem nebo agenturou, ke kterým dotčená osoba náleží. Pokud orgán, subjekt, úřad nebo agentura do jednoho měsíce neodpoví, považuje se to za souhlas. 5. Uplatňováním pravidel podle tohoto nařízení nejsou dotčeny: a) Listina základních práv Evropské unie; b) Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie; c) statut poslanců Evropského parlamentu; d) služební řád. Článek 7b Kontrolní postup 1. Generální ředitel úřadu zavede v rámci úřadu kontrolní postup. 2. Osoba nebo osoby pověřené kontrolním postupem při výkonu svých úkolů od nikoho nepřijímají žádné pokyny. Pokud se osoba nebo osoby pověřené kontrolním postupem domnívají, že opatření přijatá generálním ředitelem ohrožují jejich nezávislost, okamžitě o tom informují dozorčí výbor. Před zahájením jakéhokoli disciplinárního řízení týkajícího se osoby nebo osob pověřených kontrolním postupem je třeba, v souladu s ustanoveními služebního řádu, konzultovat dozorčí výbor. 3. Člen, zaměstnanec nebo fyzická osoba, jíž se vyšetřování týká, může požádat osobu nebo osoby pověřené kontrolním postupem o stanovisko v souvislosti s procesními zárukami uvedenými v čl. 6 odst. 4 a v článku 7a. Žádost lze podat během vyšetřování nebo nejpozději jeden měsíc poté, co byl(a) dotčený(á) člen, zaměstnanec nebo fyzická osoba informován(a) o tom, že bylo vyšetřování uzavřeno. Osoba nebo osoby pověřené kontrolním postupem sdělí do jednoho měsíce po obdržení žádosti generálnímu řediteli své stanovisko a zašlou dotčené osobě odůvodněnou odpověď. Generální ředitel přijme vhodná opatření. 4. Podání žádosti podle odstavce 3 nepozastavuje vyšetřování. 5. Osoba nebo osoby pověřené kontrolním postupem podávají pravidelně zprávu o svých činnostech dozorčímu výboru; dozorčímu výboru a Komisi předkládají pravidelné statistické a analytické zprávy o otázkách souvisejících s procesními zárukami. Tyto zprávy se nevztahují na jednotlivě vyšetřované případy.“ 36. V článku 8 se odstavce 2 až 4 nahrazují tímto: „2. Na informace sdělené nebo získané v rámci vnitřního vyšetřování v jakékoli formě se vztahuje služební tajemství a jsou chráněny podle předpisů použitelných pro orgány Unie. 3. Dotčené orgány, subjekty, úřady nebo agentury zajišťují dodržování důvěrnosti vyšetřování prováděných úřadem, zachování zákonných práv dotčených osob a v případě soudních řízení dodržování všech vnitrostátních předpisů vztahujících se na tato řízení. 4. Úřad zpracovává pouze ty osobní údaje, které potřebuje k plnění svých úkolů podle tohoto nařízení. Toto zpracovávání osobních údajů musí být prováděno v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001, včetně poskytování relevantních informací subjektu údajů, jež vyžadují články 11 a 12 tohoto nařízení. Tyto informace nemohou být sděleny jiným osobám než těm, které se s nimi mají seznámit ze své funkce v rámci orgánů Unie nebo členských států, a nemohou být použity k jiným účelům než k boji proti podvodům, úplatkářství nebo jakékoli jiné nedovolené činnosti. Úřad jmenuje v souladu s článkem 24 nařízení (ES) č. 45/2001 inspektora ochrany údajů. 5. Generální ředitel úřadu zajistí, aby byly veškeré informace veřejnosti poskytovány neutrálním a nestranným způsobem a v souladu se zásadami tohoto článku a článku 7a.“ 37. Článek 9 se mění takto: a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Po skončení vyšetřování vypracuje úřad pod vedením generálního ředitele zprávu, v níž jsou uvedeny právní základ pro vyšetřování, popis procesního postupu, zjištěné skutečnosti a jejich právní kvalifikace, dodržení procesních záruk v souladu se článkem 7a, případný finanční dopad na finanční zájmy Unie a závěry vyšetřování včetně doporučení ohledně dalších kroků, které je potřeba podniknout.“ b) Odstavce 3 a 4 se nahrazují tímto: „3. Zpráva vypracovaná po skončení vnějšího vyšetřování a jakékoli jiné potřebné dokumenty, které s ní souvisí, se podle předpisů o vnějších vyšetřováních předají příslušným orgánům dotčených členských států a Komisi. Příslušné orgány dotčených členských států podávají úřadu na jeho žádost včas informace o krocích podniknutých a pokroku dosaženém poté, co jim úřad předal své zprávy o vyšetřování. 4. Zpráva vypracovaná po skončení vnitřního vyšetřování a jakékoli jiné potřebné dokumenty, které s ní souvisí, se předají dotčenému orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře. Orgán, subjekt, úřad nebo agentura musí na základě výsledků interního vyšetřování přijmout zejména disciplinární nebo právní opatření a uvědomit o nich úřad ve lhůtě, která je v doporučeních zprávy stanovena. 5. V případě, že jsou ve zprávě z interního vyšetřování odhaleny skutečnosti, které by mohly být základem pro trestní stíhání, jsou tyto skutečnosti předány soudním orgánům dotčených členských států, ledaže by byla k dispozici, s ohledem na povahu těchto skutečností a rozsah finančního dopadu, interní opatření umožňující vhodnější následné kroky. 6. Aniž je dotčena druhá věta odstavce 4, pokud není možné na základě vyšetřování získat žádné důkazy proti členu nebo zaměstnanci orgánu, subjektu, úřadu nebo agentury nebo proti fyzické či právnické osobě, generální ředitel vyšetřování této osoby uzavře a o této skutečnosti ve lhůtě deseti pracovních dní vyrozumí dotčenou osobu.“ 7. Informátor, který poskytl úřadu informace o podezření z podvodu nebo jiného protiprávního jednání, může požádat úřad, aby ho informoval o skončení vyšetřování a případně o předání závěrečné zprávy příslušným orgánům. Úřad však může tuto žádost zamítnout, domnívá-li se, že by touto žádostí mohla být dotčena práva dotčené osoby vyplývající z právních předpisů, účinnost vyšetřování a opatření přijatých na jeho základě nebo požadavky na zachování důvěrnosti.“ 38. Článek 10 se nahrazuje tímto: „Článek 10 Výměna informací mezi úřadem a orgány členských států 1. Aniž jsou dotčeny články 8 a 9 tohoto nařízení a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96, může úřad kdykoli předat příslušným orgánům dotčených členských států informace získané při vnějších vyšetřováních, a to v dostatečném předstihu, tak aby mohly uskutečnit vhodné kroky. 2. Aniž jsou dotčeny články 8 a 9, může generální ředitel předat v průběhu vnitřních vyšetřování soudním orgánům dotčeného členského státu informace, které úřad získal o skutečnostech, jež vyžadují použití vyšetřovacích postupů spadajících do pravomoci vnitrostátního soudního orgánu. Nejprve to však oznámí dotčenému orgánu, subjektu, úřadu nebo agentuře. Předávané informace obsahují zejména údaje o totožnosti dotčené osoby, shrnutí zjištěných skutečností, předběžnou právní kvalifikaci a odhad případného finančního dopadu. Použije se čl. 7a odst. 4. 3. Pokud tomu nebrání vnitrostátní právní předpisy, informují příslušné orgány, a zejména soudní orgány dotčeného členského státu, úřad neprodleně nebo na jeho žádost o následných opatřeních na základě informací, které jim byly podle tohoto článku poskytnuty. 4. Úřad může předkládat důkazy v řízeních před vnitrostátními soudy v souladu s vnitrostátními právními předpisy a se služebním řádem.“ 39. Vkládá se nový článek 10a, který zní: „Článek 10a Spolupráce úřadu s Eurojustem, Europolem a mezinárodními organizacemi 1. Úřad podle potřeby spolupracuje s Eurojustem, Evropským policejním úřadem (Europolem) a mezinárodními organizacemi v oblasti boje proti podvodům, úplatkářství a jakékoli jiné nedovolené činnosti poškozující finanční zájmy Unie. Pokud to může podpořit a posílit koordinaci a spolupráci mezi vnitrostátními orgány pověřenými vyšetřováním a stíháním nebo pokud úřad předal příslušným orgánům členských států informace nasvědčující tomu, že mohlo dojít k podvodu, úplatkářství nebo jakékoli jiné nedovolené činnosti uvedené v článku 1, která by mohla nabýt závažných forem trestné činnosti, podá úřad relevantní informace Eurojustu. 2. Úřad může uzavřít správní ujednání s Eurojustem a Europolem, která tuto spolupráci usnadní. Tato pracovní ujednání se mohou týkat výměny operativních, strategických nebo technických informací, včetně osobních údajů a utajovaných informací. 3. Úřad může případně rovněž uzavřít správní ujednání s příslušnými úřady ve třetích zemích a s mezinárodními organizacemi. Úřad by měl koordinovat svoji činnost s dotčenými útvary Komise a s Evropskou službou pro vnější činnost.“ 40. Článek 11 se mění takto: a) Odstavce 1 až 4 se nahrazují tímto: „1. Dozorčí výbor posiluje nezávislost úřadu pravidelnou kontrolou plnění jeho vyšetřovací funkce. Dozorčí výbor zejména: a) monitoruje fungování výměny informací mezi úřadem a orgány, subjekty, úřady a agenturami; b) dohlíží na vývoj v oblasti dodržování procesních záruk a délky vyšetřování na základě informací, které mu podává generální ředitel, a na základě stanovisek a analýz, které pravidelně vypracovávají osoby pověřené kontrolním postupem. Dozorčí výbor předává stanoviska generálnímu řediteli. Může tato stanoviska vydávat ze svého vlastního podnětu. Může je rovněž vydávat na žádost generálního ředitele nebo na žádost orgánu, subjektu, úřadu nebo agentury, do provádění právě probíhajících vyšetřování však nezasahuje. Kopie těchto stanovisek se zašle orgánům, subjektům, úřadům nebo agenturám. Dozorčí výbor může požádat úřad o doplňující informace o vyšetřováních, pokud ho k tomu situace opravňuje, do provádění právě probíhajících vyšetřování však nezasahuje. 2. Dozorčí výbor se skládá z pěti nezávislých členů, kteří mají zkušenosti z vysoké soudní, vyšetřovací nebo podobné funkce související s oblastmi činnosti úřadu. Tyto osoby jmenuje vzájemnou dohodou Evropský parlament, Rada a Komise na základě užšího seznamu uchazečů předloženého Komisí. 3. Funkční období členů je pětileté a není obnovitelné. Každých 30 měsíců dojde k částečné obměně. Střídavě se budou obměňovat dva a tři členové. 4. Po uplynutí funkčního období zůstávají členové ve funkci, dokud nejsou nahrazeni.“ b) Odstavce 6 až 8 se nahrazují tímto: „6. Dozorčí výbor jmenuje svého předsedu. Přijme svůj jednací řád, který je před přijetím pro informaci předložen Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. Schůze dozorčího výboru svolává jeho předseda nebo generální ředitel. Výbor se schází nejméně desetkrát ročně. Dozorčí výbor přijímá rozhodnutí většinou svých členů. Jeho sekretariát zajišťuje úřad. 7. Generální ředitel předloží dozorčímu výboru každoročně roční plán řízení úřadu. Pravidelně informuje dozorčí výbor o činnosti úřadu, o plnění jeho vyšetřovací funkce a o opatřeních přijatých na základě vyšetřování. Generální ředitel pravidelně informuje dozorčí výbor: a) o případech, ve kterých dotčený orgán, subjekt, úřad či agentura nebo příslušné orgány členských států nepostupovaly v souladu s doporučeními úřadu; b) o případech, v nichž byly informace předány soudním orgánům členských států, a o případech, v nichž rozhodl o nepředání informací z vnitřního vyšetřování dotčeným vnitrostátním soudním orgánům v souladu s čl. 9 odst. 5; c) o délce vyšetřování v souladu s čl. 6 odst. 6. 8. Dozorčí výbor vydává ročně nejméně jednu zprávu o své činnosti, jejímž předmětem je především posouzení nezávislosti úřadu, uplatňování procesních záruk a délka vyšetřování. Tyto zprávy se zasílají rovněž Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Výbor může předkládat zprávy o výsledcích vyšetřování úřadu a následných opatřeních přijatých na jejich základě Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.“ 41. Vkládá se nový článek 11a, který zní: „Článek 11a Výměna názorů s orgány 1. Evropský parlament, Rada a Komise se scházejí pravidelně nebo na žádost jednoho z orgánů, úřadu nebo dozorčího výboru, aby si vyměnily názory na politické úrovni a diskutovaly o vyšetřovací politice úřadu. Výměny názorů se účastní generální ředitel a předseda dozorčího výboru. Členové Europolu, Eurojustu a Účetního dvora mohou být pozváni k účasti příležitostně na žádost jednoho z výše uvedených orgánů, úřadu nebo dozorčího výboru. 42. 2. Výměna názorů se týká: a) strategických priorit vyšetřovací politiky úřadu; b) zpráv o činnosti a stanovisek dozorčího výboru podle čl. 11 odst. 1; c) zpráv generálního ředitele podle čl. 12 odst. 3 druhého pododstavce; d) vztahů mezi úřadem a orgány, subjekty, úřady a agenturami; e) vztahů mezi úřadem a příslušnými orgány členských států; f) efektivity činností úřadu v oblasti vyšetřování a činností dozorčího výboru. 3. Výměna názorů nezasahuje do průběhu vyšetřování. 4. Úřad podnikne kroky, které jsou vhodné s ohledem na stanoviska vyjádřená při výměně názorů, a podá o těchto krocích informaci ve zprávách podle čl. 12 odst. 3 druhého pododstavce.“ 43. Článek 12 se nahrazuje tímto: „Článek 12 Generální ředitel 1. V čele úřadu stojí generální ředitel. Generálního ředitele jmenuje Komise postupem podle odstavce 2. Funkční období generálního ředitele je sedm let a není obnovitelné. 2. S cílem jmenovat nového generálního ředitele zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie výzvu k podávání přihlášek . Tato výzva se zveřejňuje nejpozději šest měsíců před koncem funkčního období stávajícího generálního ředitele. Komise poté, co zorganizuje výběrové řízení, sestaví seznam uchazečů s potřebnou kvalifikací, s Evropským parlamentem, Radou a dozorčím výborem o něm provede řádnou konzultaci a přijme rozhodnutí. 3. Generální ředitel úřadu nesmí při plnění svých úkolů týkajících se zahájení a provádění vnějších a vnitřních vyšetřování nebo vypracování zpráv z těchto vyšetřování vyžadovat ani přijímat pokyny od žádné vlády ani orgánu, subjektu, úřadu nebo agentury. Pokud se generální ředitel úřadu domnívá, že opatření přijaté Komisí ohrožuje jeho nezávislost, okamžitě o tom informuje dozorčí výbor, který vydá stanovisko, a rozhodne o tom, zda proti tomuto orgánu podá žalobu k Soudnímu dvoru. Generální ředitel pravidelně podává zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi o výsledcích vyšetřování prováděných úřadem, podniknutých krocích a problémech, se kterými se setkal, při zachování důvěrnosti vyšetřování, dodržení zákonných práv dotčených osob a v případě potřeby při dodržení vnitrostátních předpisů použitelných na soudní řízení. 4. Generální ředitel každoročně v rámci ročního plánu řízení určí priority politiky úřadu v oblasti vyšetřování. 5. Generální ředitel může pověřit jednoho nebo více zaměstnanců úřadu výkonem některých svých funkcí podle článku 5 a čl. 6 odst. 1, a to písemným dokumentem, který stanoví podmínky a rozsah tohoto pověření. 6. Generálnímu řediteli je nápomocen vnitřní subjekt, se kterým vede konzultace o zahájení vyšetřování, před uzavřením vyšetřování a kdykoli to uzná za vhodné. 7. Generální ředitel může přijmout příručku postupů, a to po konzultaci s dozorčím výborem, s inspektorem ochrany údajů působícím v úřadu a s osobou nebo osobami pověřenými kontrolním postupem v souladu s článkem 7b. Tato příručka bude obsahovat pokyny k praktickému provádění správních vyšetřování ze strany úřadu. 8. Před uvalením jakékoli disciplinární sankce vůči generálnímu řediteli konzultuje Komise dozorčí výbor. Disciplinární sankce vůči generálnímu řediteli jsou předmětem odůvodněných rozhodnutí, o kterých je informován Evropský parlament, Rada a dozorčí výbor. 9. Veškeré odkazy na ‚ředitele‘ úřadu ve služebním řádu, ve finančním nařízení[19] a v jakémkoli jiném právním textu se považují za odkaz na generálního ředitele.“ 44. Vkládá se nový článek 12a, který zní: „Článek 12a Zástupci ředitele Použijí se pravidla Komise pro zastupování. Odchylně může generální ředitel, po poradě s dozorčím výborem, určit jednoho nebo dva své ředitele jako zástupce ředitele. Pokud není k dispozici žádný z ředitelů, použijí se opět pravidla Komise pro zastupování.“ 45. Článek 13 se nahrazuje tímto: „Článek 13 Financování Prostředky úřadu, jejichž celková výše se zapisuje do zvláštní rozpočtové linie oddílu souhrnného rozpočtu Unie, který se týká Komise, jsou podrobně uvedeny v příloze tohoto oddílu. Přehled pracovních míst úřadu je uveden v příloze k plánu pracovních míst Komise.“ 46. Článek 14 se nahrazuje tímto: „Článek 14 Hodnotící zpráva Nejpozději k [ datu přijetí tohoto nařízení + 4 roky ] předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, doplněnou o stanovisko dozorčího výboru. Tato zpráva stanoví, zda je nutné toto nařízení pozměnit.“ 47. Článek 15 se zrušuje. Článek 2 Nařízení (Euratom) č. 1074/1999 se zrušuje. Článek 3 1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . 2. Článek 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1073/1999 ve znění tohoto nařízení se uplatní na dobu trvání funkčního období členů dozorčího výboru, kteří budou ve funkci v době, kdy toto nařízení vstoupí v platnost. Ihned po vstupu tohoto nařízení v platnost zvolí předseda Evropského parlamentu losem dva členy, jejichž služební povinnosti budou, odchylně od první věty čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 1073/1999 ve znění tohoto nařízení, ukončeny po uplynutí prvních 30 měsíců jejich funkčního období. 3. Třetí věta čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 1073/1999 ve znění tohoto nařízení se uplatní na dobu trvání funkčního období generálního ředitele, který bude ve funkci v době, kdy toto nařízení vstoupí v platnost. 4. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […] Za Evropský parlament Za Radu předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně PŘÍLOHA […] LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ NÁVRHU [přiložený ke všem návrhům nebo podnětům předkládaným legislativnímu orgánu (článek 28 finančního nařízení a článek 22 prováděcích pravidel)] 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1. Název návrhu/podnětu: Pozměněný návrh, kterým se mění nařízení č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a kterým se zrušuje nařízení (EURATOM) č. 1074/1999 1.2. Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB: Boj proti podvodům 1.3. Povaha návrhu/podnětu: legislativní 1.4. Cíl(e): zlepšit celkovou efektivitu a řízení OLAF 1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu: článek 325 Smlouvy o fungování EU, článek 106a EURATOM 1.6. Doba trvání akce a finančního dopadu: neuvedeno 1.7. Předpokládané metody řízení: Přímé centralizované řízení Komisí 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv: viz čl. 14 pozměněného návrhu 2.2. Systém řízení a kontroly: neuvedeno 2.3. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí: V oblasti působnosti tohoto nařízení 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1. Dotčené okruhy víceletého finančního rámce a výdajové rozpočtové linie 24.010600.03.01.00 Výdaje vyplývající z funkčního období členů dozorčího výboru 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje Žádný dopad 3.2.2. Odhadovaný dopad na operační prostředky Žádný dopad 3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy Žádný dopad 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem Žádný dopad 3.2.5. Příspěvky třetích stran Žádný dopad 3.3. Odhadovaný dopad na příjmy Žádný dopad LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ NÁVRHU RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU Název návrhu/podnětu Pozměněný návrh, kterým se mění nařízení č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a kterým se zrušuje nařízení (EURATOM) č. 1074/1999 Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB[20] 24.01. Správní výdaje v politické oblasti boje proti podvodům 24.02. Boj proti podvodům Povaha návrhu/podnětu ( Návrh/podnět se týká nové akce ( Návrh/podnět se týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[21] ( Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce ( Návrh/podnět se týká akce přesměrované na jinou akci Cíle Víceleté strategické cíle Komise sledované návrhem/podnětem Boj proti podvodům Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB Specifický cíl č. 7.1.a Příslušné aktivity ABM/ABB 24.01. Správní výdaje v politické oblasti boje proti podvodům 24.02. Boj proti podvodům Očekávané výsledky a dopady Upřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílovou skupinu obyvatelstva. Zlepšení spolupráce OLAF se zúčastněnými stranami na všech úrovních: na úrovni EU s orgány, subjekty, úřady a agenturami EU, s příslušnými orgány členských států a s orgány třetích zemí a mezinárodními organizacemi. Ukazatele výsledků a dopadů Upřesněte ukazatele, podle kterých je možno sledovat uskutečňování návrhu/podnětu. Podle článku 14 Odůvodnění návrhu/podnětu Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu Plná odpovědnost OLAF za podmínek, které plně respektují základní záruky, a jeho nezávislost. Přidaná hodnota ze zapojení EU Článek 325 Smlouvy o fungování EU umožňuje společný postup Komise a členských států při ochraně finančních zájmů Unie a v boji proti podvodům. Tento článek tudíž přiznává Komisi při ochraně finančních zájmů Unie zvláštní odpovědnost. Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulosti - Provázanost a možná synergie s dalšími relevantními nástroji Pozměněný návrh je slučitelný s relevantními právními nástroji Evropské unie. Doba trvání akce a finanční dopad ( Časově omezený návrh/podnět - ( Návrh/podnět s platností od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR - ( Finanční dopad od RRRR do RRRR ( Časově neomezený návrh/podnět - Provádění s obdobím rozběhu od RRRR do RRRR, - poté plné fungování. Předpokládaný způsob řízení[22] ( Přímé centralizované řízení Komisí: ( Nepřímé centralizované řízení ze strany následujících subjektů pověřených úkoly plnění rozpočtu: - ( výkonných agentur - ( subjektů zřízených Společenstvími[23] - ( vnitrostátních veřejných subjektů / subjektů pověřených veřejnou službou - ( osob pověřených prováděním zvláštních opatření podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označených v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního nařízení ( Sdílené řízení s členskými státy ( Decentralizované řízení se třetími zeměmi ( Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte) Pokud vyberete více způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“. Poznámky […] […] SPRÁVNÍ OPATŘENÍ Pravidla pro sledování a podávání zpráv Upřesněte četnost a podmínky. Dozorčí výbor bude monitorovat vyšetřovací činnost OLAF v souladu s článkem 11. Kromě povinností, kterých se pozměněný návrh nedotýká, budou dozorčímu výboru pravidelně podávat zprávy o své činnosti osoby pověřené kontrolním postupem (článek 7b). Systém řízení a kontroly Zjištěná rizika neuvedeno Předpokládané metody kontroly neuvedeno Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí Upřesněte stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření. Uplatňování v souladu s finančním nařízením. […] ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie - Stávající rozpočtové linie výdajů V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií. Okruh víceletého finančního rámce | Rozpočtová linie | Druh výdaje | Příspěvek | Číslo [Název..…...….] | RP/NRP ([24]) | zemí ESVO[25] | kandidátských zemí[26] | třetích zemí | ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení | 24.0106 | 24.010600.030100 Výdaje související s mandátem členů dozorčího výboru | NRP | NE | NE | NE | NE | - Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií. Okruh víceletého finančního rámce | Rozpočtová linie | Druh výdaje | Příspěvek | Číslo [Název…...….] | RP/NRP | zemí ESVO | kandidátských zemí | třetích zemí | ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení | […] | [XX.YY.YY.YY] […] | […] | ANO/NE | ANO/NE | ANO/NE | ANO/NE | Odhadovaný dopad na výdaje Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Okruh víceletého finančního rámce: | Číslo | [Název…...….] | v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) - Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů - ( Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů. - ( Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále: Odhad vyjádřete v celých číslech (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo) Rok N | Rok N+1 | Rok N+2 | Rok N+3 | … zadat počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) | ( Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) | XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) | 8 | XX 01 01 02 (při delegacích) | XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) | 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) | ( Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky:FTE)[34] | XX 01 02 01 (SZ, DZ, VNO z celkového rámce) | XX 01 02 02 (SZ, DZ, MOD, MZ a VNO při delegacích) | 10 01 05 02 (SZ, DZ, VNO v přímém výzkumu) | Jiné rozpočtové linie (upřesněte) | CELKEM | 8 | XX je oblast politiky nebo dotčená hlava rozpočtu. Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. Popis úkolů: Úředníci a dočasní zaměstnanci | Administrativní podpora členů dozorčího výboru | Externí zaměstnanci | Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem - ( Návrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým finančním rámcem. - ( Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého finančního rámce. Upřesněte požadovanou změnu, příslušné rozpočtové linie a odpovídající částky. […] - ( Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje flexibility nebo změnu víceletého finančního rámce[37]. Upřesněte potřebu, příslušné okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky. […] Příspěvky třetích stran - (Návrh/podnět nepočítá se spolufinancováním od třetích stran. - Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího odhadu: prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Rok N | Rok N+1 | Rok N+2 | Rok N+3 | … zadat počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) | Celkem | Rok N | Rok N+1 | Rok N+2 | Rok N+3 | ... vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) | Článek … | | | | | | | | | |U účelově vázaných různých příjmů upřesněte dotčené výdajové rozpočtové linie. […] Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy. […][pic][pic][pic] [1] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1. [2] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 8. [3] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 20. [4] KOM(2006)244 [5] Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 20. listopadu 2008 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), P6_TA-PROV(2008) 553. Přípravnou zprávu lze nalézt pod číslem A6-0394/2008. [6] SEK(2010) 859. [7] Stanovisko č. 2/2010 ze dne 23. září 2010 a stanovisko č. 5/2010 ze dne 29. listopadu 2010 zveřejněná ve Výroční zprávě dozorčího výboru OLAF (červen 2009 – prosinec 2010)http://ec.europa.eu/anti_fraud/reports/sup_comm/2009-2010/Activity-report-2009-2010_en.pdf [8] Rozhodnutí Rady 2009/371/SVV ze dne 6. dubna 2009, Úř. věst. L 121, s. 37. [9] Rozhodnutí Rady ze dne 28. února 2002, Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 1 (čl. 11 odst. 3). [10] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů, Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1–22. [11] Úř. věst. C […], […], s. […]. [12] Úř. věst. C […], […], s. […]. [13] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1. [14] Zvláštní zpráva č. 1/2005 (Úř. věst. C 202, 18.8.2005, s. 1) schválená Radou v jejích závěrech ze dne 8. listopadu 2005. [15] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2. [16] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 8. [17] Úř. věst. L 56, 4.3.1968. [18] Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1–4. [19] Úř. věst. L 248, 16.9. 2002, s. 1–48. [20] ABM: řízení podle činností (Activity-Based Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting). [21] Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b) finančního nařízení. [22] Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [23] Podle ustanovení článku 185 finančního nařízení. [24] RP = rozlišené prostředky, NRP = nerozlišené prostředky. [25] ESVO: Evropské sdružení volného obchodu. [26] Kandidátské země a případně potenciální kandidátské země západního Balkánu. [27] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět. [28] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum. [29] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět. [30] Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány (např. počet financovaných studentských výměn, počet vybudovaných kilometrů silnic atd.). [31] Popsaný v části 1.4.2. „Specifické cíle ...“. [32] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět. [33] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum. [34] SZ = smluvní zaměstnanec; DZ = dočasný zaměstnanec; MOD = mladý odborník při delegaci; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník. [35] Dílčí strop pro externí pracovníky z operačních prostředků (bývalé linie „BA“). [36] V podstatě na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský fond (ERF). [37] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody. [38] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25% nákladů na výběr.