Návrh směrnice Evropského Parlamentu a Rady o poplatcích za ochranu letectví před protiprávními činy {SEK(2009)615 v konečném znění} {SEK(2009)616 v konečném znění} /* KOM/2009/0217 konecném znení - 0063 /0000 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.5.2009 KOM(2009) 217 v konečném znění 2009/0063 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poplatcích za ochranu letectví před protiprávními činy (předložený Komisí){SEK(2009)615 v konečném znění}{SEK(2009)616 v konečném znění} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1) SOUVISLOSTI NÁVRHU - Obecné souvislosti V současnosti jsou systémy pro pokrytí nákladů na ochranu letectví před protiprávními činy regulovány na vnitrostátní úrovni a pro uživatele nejsou vždy transparentní. Ne na všech letištích EU dochází před stanovením poplatků nebo před změnou systému poplatků k systematické konzultaci s uživateli. - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy. - Soulad s politikou pro civilní letectví a ostatními cíli Unie Třetí balíček přijatý Radou v roce 1992 představoval poslední fázi liberalizace přístupu na trh letecké dopravy. Následné iniciativy byly zaměřeny na regulaci a liberalizaci přidružených aktivit, jako je poskytování odbavovacích služeb, přidělování letištních časů a používání počítačových rezervačních systémů. Společenství rovněž přijalo právní předpisy v oblasti bezpečnosti a ochrany letectví a řešilo otázku řízení leteckého provozu pomocí právních předpisů tvořících iniciativu Jednotné nebe. Směrnice o letištních poplatcích se vztahuje na poplatky jiné než poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy. 2) KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ - Konzultace zúčastněných stran Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Během slyšení, které se konalo dne 17. července 2008, konzultovala Komise se zúčastněnými stranami z odvětví letecké dopravy různé možnosti vypracování právních předpisů Společenství týkajících se poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy. Komise si prostřednictvím dotazníků od členských států a odvětví rovněž vyžádala informace a názory. S některými zúčastněnými stranami byly rovněž navázány dvoustranné kontakty za účelem další výměny stanovisek. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Všechny organizace v odvětví zdůraznily, že ochrana letectví před protiprávními činy je odpovědností států, které by tudíž měly nést náklady. Žádný členský stát však nepodpořil závazek, podle nějž by měl hradit náklady na ochranu letectví před protiprávními činy. - Sběr a využití výsledků odborných konzultací Příslušné vědecké/odborné oblasti Bylo provedeno hodnocení dopadů za účelem vypracování kvantitativní a kvalitativní analýzy dopadu této iniciativy, aby bylo možné vyhodnotit zvolený přístup. Pro uvedené hodnocení dopadů nebylo využito externích odborných konzultací. Generální ředitelství pro Společné výzkumné středisko však vyčíslilo dopad některých opatření. Jeho poznámky jsou uvedeny v příloze XII posouzení dopadů. V posouzení dopadů byly využity veřejně dostupné statistické údaje, především údaje úřadu Eurostat, a rovněž statistické údaje, které poskytly zúčastněné strany a členské státy. Hlavní konzultované organizace/odborníci Byly konzultovány všechny hlavní zúčastněné organizace. Prostřednictvím svých asociací byli konzultováni také uživatelé a spotřebitelé v oblasti dopravy. Shrnutí obdržených a použitých stanovisek Nebyla zmíněna existence žádných potenciálně závažných rizik s nezvratnými důsledky. Hlavním závěrem bylo, že ze čtyř zvažovaných variant politiky, které byly stanoveny jako základ pro studii, se zavedení obecného rámce obsahujícího obecné zásady (tj. varianta 3) jeví jako varianta s nejvyšší možností úspěchu, která přináší příznivou změnu ve způsobu stanovování poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy a ve vztahu, který mezi letišti a leteckými dopravci panuje v této otázce. - Posouzení dopadů Posouzení dopadů zvážilo tyto varianty politiky: První varianta („žádný zásah EU“) byla použita jako referenční bod, se kterým byly ostatní politické scénáře porovnány. Varianta 2 obsahovala scénář, ve kterém zúčastněné strany v odvětví letectví vypracují a přijmou dobrovolná samoregulační opatření v rámci celé EU. Cílem těchto opatření je řešit problémy, jež obě strany, tj. letečtí dopravci i letiště, označily za problémy způsobené neshodami a neporozuměním mezi stranami ohledně otázky, jak nejlépe řešit hlavní body sporu. Variantou 3 byl právní akt Společenství, který by stanovil obecný rámec požadující, aby způsob stanovování poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy na vnitrostátní úrovni odrážel řadu společných zásad, které by měli provozovatelé letišť dodržovat. Varianta 4 navrhuje, aby členské státy plně financovaly ochranu letišť před protiprávními činy. Tím by byly odstraněny jakékoliv poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy a jejich diskriminační aspekty. 3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU - Shrnutí navrhovaných opatření Návrh definuje řadu základních zásad, které by měli provozovatelé letišť při stanovování svých poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy dodržovat. K nim patří tyto otázky: Nediskriminace: Systémy poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy by neměly diskriminovat určité přepravce nebo cestující. Konzultace a náprava: Řídící orgán letiště a letečtí dopravci využívající letiště nebo jejich zastupující organizace musí zahájit dialog o systému poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy, který se vztahuje na dané letiště, nejen v případě, kdy je tento systém upravován, ale také při stanovování výše těchto poplatků. Smyslem tohoto požadavku je, aby si obě strany pravidelně vyměňovaly stanoviska týkající se výše poplatků, jakož i všech faktorů a regulativních požadavků, které mají vliv na jejich stanovení. Transparentnost: Navrhovaná směrnice neobsahuje ustanovení o způsobech výpočtu poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy, které by měly být uplatněny v každém členském státě. Ačkoliv Komise uznává, že v různých členských státech existují značné rozdíly v regulaci letišť, je nicméně nezbytné, aby provozovatel leteckým dopravcům poskytl přiměřené množství informací, a proces konzultací mezi letišti a leteckými dopravci tak byl smysluplný. V tomto ohledu směrnice určuje, které informace musí řídící orgán letiště pravidelně poskytovat. Letečtí dopravci musí na oplátku poskytovat informace o prognózách své přepravy, o zamýšleném využití leteckého parku a svých současných a budoucích specifických požadavcích na letiště, aby řídícímu orgánu letiště umožnili optimálně využít jejich kapitál a rozdělit jejich kapacitu. Letečtí dopravci by rovněž měli mít právo být informováni o opatřeních v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy, která jsou přísnější, než vyžadují právní předpisy Společenství. Účelovost poplatků: Příjmy z poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy se použijí pouze na náklady na ochranu letectví před protiprávními činy Dozorčí orgán: Navrhovaná směrnice obsahující zásady, které by měli hlavní partneři v oblasti letecké dopravy (tj. letiště a letečtí dopravci, jejichž zájmy se rozcházejí) dodržovat, musí být řádně uplatňována a dodržována na úrovni členských států. Vhodnou zárukou dodržování jejích ustanovení by bylo zřízení orgánu odpovědného za zajištění řádného uplatňování této směrnice v každém členském státě. - Právní základ Návrh směrnice vychází z čl. 80 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství. - Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci Společenství. Členské státy nemohou dostatečně dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů. Cíle návrhu nemohou být uspokojivě dosaženy každým členským státem jednotlivě, neboť systémy poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy a jejich stanovení nejsou u jednotlivých letišť v rámci EU regulovány jednotným způsobem. V členských státech stále existují různé systémy poplatků. Tato situace brání vytvoření skutečně rovných podmínek pro letiště i letecké dopravce. Cílů návrhu bude lépe dosaženo prostřednictvím opatření na úrovni Společenství z těchto důvodů: Uplatnění společného souboru základních pravidel, která se týkají poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy, v celé EU zajistí rovné podmínky mezi partnery v oblasti letecké dopravy při definování parametrů pro rozdělení nákladů na ochranu letišť před protiprávními činy. V členských státech existují různé systémy poplatků. Ne všechny systémy zahrnují základní zásady, které jsou jednotně uplatňovány při stanovování poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy a určování způsobu jejich výpočtu. Navrhovaná směrnice zajistí jednotné uplatňování. Návrh je omezen na definování minimálních pravidel, která se mají dodržovat při stanovování výše poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy členskými státy a/nebo provozovateli letišť. Navrhovaná směrnice neukládá určitý systém poplatků. Určení takových systémů je ponecháno členským státům. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. - Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z níže uvedených důvodů. Navrhovanou směrnicí se nemění oblast působnosti základního rámce pro stanovování výše poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy na vnitrostátní úrovni a směrnice ponechává letištím možnost, aby si své poplatky určovala sama. Tato směrnice zajišťuje, že uživatelům letišť bude podáno zřetelnější zdůvodnění poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy. Administrativní zátěž pro členské státy a regionální orgány zúčastněné v procesu definování regulačního rámce bude omezena do míry nezbytné k tomu, aby své stávající právní předpisy přizpůsobily směrnici, pokud tyto předpisy nejsou v souladu se základními zásadami stanovenými ve směrnici. - Volba nástrojů Navrhované nástroje: směrnice. Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu. Směrnice je nejvhodnějším prostředkem regulace poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy, protože stanovuje jasné, ale základní zásady týkající se uvedených poplatků, které musí provozovatelé letišť dodržovat při uplatňování a výběru poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy. Provedení směrnice do vnitrostátního práva každého členského státu těmto státům umožní, aby ve svých vnitrostátních právních předpisech zohlednily specifickou situaci letišť v daném členském státě, a to vždy za předpokladu uplatnění ustanovení směrnice v plném rozsahu. 4) ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. 5) DALŠÍ INFORMACE - Srovnávací tabulka Od členských států se vyžaduje, aby Komisi oznámily znění vnitrostátních předpisů k provedení této směrnice, jakož i srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí. - Evropský hospodářský prostor Navrhovaný akt se týká EHP, a proto by jeho oblast působnosti měla být rozšířena i na Evropský hospodářský prostor. 2009/0063 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poplatcích za ochranu letectví před protiprávními činy EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 80 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[4], vzhledem k těmto důvodům: (1) Ochrana letectví před protiprávními činy na evropských letištích je v podstatě odpovědností státu. Každý členský stát rozhodne o metodách financování ochrany letectví před protiprávními činy. Je však nezbytné zřídit společný rámec upravující základní prvky poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy a způsob jejich stanovování, neboť při neexistenci takového rámce by nemusely být dodržovány základní požadavky ve vztahu mezi řídícími orgány letišť a uživateli letišť. (2) Výběr poplatků za poskytování letových navigačních služeb je již upraven nařízením Komise (ES) č. 1794/2006 ze dne 6. prosince 2006, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby[5], a výběr poplatků za poskytování služeb pozemního odbavování upravuje směrnice Rady 96/67/ES ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství[6]. (3) Je nezbytné, aby uživatelé letiště dostávali pravidelně od řídícího orgánu letiště informace o tom, jakým způsobem a na jakém základě se poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy vypočítávají. Tyto informace poskytnou leteckým dopravcům povědomí o nákladech vyplývajících z poskytování služeb ochrany před protiprávními činy a o produktivitě souvisejících investic. Aby mohl řídící orgán letiště řádně posoudit požadavky, pokud jde o jeho budoucí investice, měli by být uživatelé letišť povinni včas řídící orgán letiště informovat o všech svých provozních prognózách, vývojových projektech a specifických požadavcích a přáních. (4) Vzhledem k tomu, že se způsoby stanovení a výběru částek splatných na pokrytí nákladů na ochranu letectví před protiprávními činy v rámci Společenství liší, je nezbytné harmonizovat základ pro vybírání poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy u těch letišť ve Společenství, kde se náklady na ochranu letectví před protiprávními činy odráží na poplatcích za ochranu. U těchto letišť by měl být poplatek spojen s náklady na zajištění ochrany, s přihlédnutím k případnému financování nákladů na ochranu ze státních zdrojů. (5) Je důležité zavést transparentnost v souvislosti s hospodářským dopadem vnitrostátních opatření týkajících se ochrany letectví před protiprávními činy, která jsou přísnější než běžné základní normy ustanovené v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002[7]. (6) V každém členském státě by měl nezávislý dozorčí orgán zajišťovat řádné a účinné uplatňování této směrnice. Tento orgán by měl mít k dispozici všechny potřebné zdroje, pokud jde o personál, odbornost a finanční prostředky k plnění svých úkolů. (7) Vzhledem k tomu, že členské státy nemohou uspokojivě dosáhnout cílů přijatého opatření, protože systémy poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy nelze na úrovni členských států zavést jednotným způsobem v celém Společenství, a z důvodu rozsahu a účinku opatření jich tedy může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity, definovanou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Předmět 1. Tato směrnice stanoví společné zásady pro výběr poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy na letištích ve Společenství. 2. Tato směrnice se týká všech letišť nacházejících se na území, na které se vztahují ustanovení Smlouvy. Tato směrnice se nepoužije na poplatky vybírané za účelem platby traťových a terminálových letových navigačních služeb v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1794/2006, ani na poplatky vybírané za účelem platby odbavovacích služeb, na které se odkazuje v příloze směrnice Rady 96/67/ES. Článek 2 Vymezení pojmů Pro účely této směrnice se: a) „letištěm“ rozumí jakýkoliv pozemek zvlášť přizpůsobený pro přistávání, vzlet a manévrování letadel, včetně pomocných zařízení, která tyto operace mohou zahrnovat v souvislosti s provozem a obsluhou letadel, a zařízení potřebných k zajištění obchodních leteckých služeb; b) „řídícím orgánem letiště“ rozumí orgán, který případně ve spojení s dalšími činnostmi má podle vnitrostátních právních předpisů za úkol správu a řízení letištní infrastruktury a koordinaci a kontrolu činností různých dopravců přítomných na daných letištích; c) „uživatelem letiště“ rozumí jakákoliv fyzická nebo právnická osoba provozující leteckou přepravu cestujících, pošty a/nebo nákladu z daného letiště nebo na dané letiště; d) „bezpečnostním poplatkem“ rozumí poplatek, který je speciálně určen na pokrytí všech nákladů nebo části nákladů na opatření ochrany, jejichž cílem je ochrana civilního letectví před nezákonným jednáním. Článek 3 Nediskriminace Členské státy zajistí, aby poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy nediskriminovaly uživatele letišť nebo cestující v letecké dopravě. Článek 4 Konzultace 1. Členské státy zajistí, aby řídící orgán letiště měl přístup ke všem nezbytným informacím o nákladech souvisejících s poskytováním služeb ochrany letectví před protiprávními činy na letišti. 2. Členské státy zajistí, aby byl s ohledem na systém poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy a výši těchto poplatků na každém letišti zřízen povinný a pravidelný postup konzultací mezi řídícím orgánem letiště a uživateli letiště. Tyto konzultace se uskuteční nejméně jednou za rok. 3. Řídící orgán letiště předloží uživatelům letiště jakýkoli návrh na změnu systému či výše poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy nejpozději čtyři měsíce před jejich vstupem v platnost, společně s odůvodněním navrhovaných změn. Řídící orgán letiště konzultuje navrhované změny s uživateli letiště a před přijetím rozhodnutí zohlední jejich stanoviska. 4. Řídící orgán letiště zveřejní své rozhodnutí nejpozději dva měsíce před jeho vstupem v platnost. Nebude-li dosaženo dohody mezi řídícím orgánem letiště a uživateli letiště ve věci navrhovaných změn, odůvodní řídící orgán letiště své rozhodnutí s ohledem na uživatele letišť. Článek 5 Transparentnost 1. Členské státy zajistí, aby řídící orgán letiště jednou ročně poskytoval každému uživateli letiště a zástupcům či sdružením uživatelů letišť informace o prvcích sloužících jako základ pro stanovení výše všech poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy vybíraných na letišti. Tyto informace musejí obsahovat přinejmenším: a) seznam jednotlivých služeb a infrastruktury poskytovaných za vybírané poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy; b) způsob výpočtu poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy; c) tržby a náklady pro každou kategorii poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy vybíraných na letišti; d) celkový počet zaměstnanců určených na poskytování služeb, za které se poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy vybírají; e) prognózy výše poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy; f) jakékoliv zamýšlené investice, které mohou významným způsobem ovlivnit výši poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy. 2. Členské státy zajistí, aby uživatelé letiště před každou konzultací podle čl. 4 poskytli řídícímu orgánu informace zejména o: a) prognóze provozu; b) prognóze složení a předpokládaného využití svého letadlového parku; c) svých rozvojových projektech na daném letišti; d) svých požadavcích na daném letišti. Článek 6 Posouzení dopadů 1. Před přijetím přísnějších opatření podle článku 6 nařízení (ES) č. 300/2008 vypracují členské státy posouzení dopadů v souvislosti s dopady na výši poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy. S ohledem na přísnější vnitrostátní opatření, která k [datum vstupu této směrnice v platnost] již existují, provedou členské státy posouzení dopadů v průběhu přechodného období tří let od data vstupu této směrnice v platnost. 2. Členské státy oznámí Komisi výsledky posouzení dopadů uvedeného v odstavci 1 a v souladu s článkem 4 v této souvislosti konzultují i uživatele letišť. Článek 7 Účelovost poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy Poplatky za ochranu letectví před protiprávními činy se použijí výhradně k pokrytí nákladů na ochranu letectví před protiprávními činy. Tyto náklady se stanoví při dodržení zásad účetnictví a oceňování obecně přijatých v každém z členských států. Členské státy nicméně zajistí, aby byly zohledněny zejména: - náklady na financování zařízení a instalací určených pro operace týkající se ochrany letectví před protiprávními činy, včetně přípustných odpisů hodnoty těchto zařízení a instalací, - výdaje na personál podílející se na ochraně letectví před protiprávními činy a výdaje na operace týkající se takové ochrany, - dotace a subvence udělené státními orgány na účely ochrany letectví před protiprávními činy. Článek 8 Nezávislý dozorčí orgán 1. Členské státy jmenují nebo zřídí nezávislý subjekt jako svůj vnitrostátní nezávislý dozorčí orgán pro zajištění správného uplatňování opatření přijatých za účelem plnění této směrnice. Takový subjekt může být týž jako subjekt, který byl členským státem pověřen k uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 12/2009 o letištních poplatcích[8]. 2. Členské státy zaručí nezávislost nezávislého dozorčího orgánu tím, že zajistí, aby byl právně i funkčně nezávislý na jakémkoli řídícím orgánu letiště nebo leteckém dopravci. Členské státy, které nadále vlastní nebo řídí letiště, řídící orgány letiště či letečtí dopravci zajistí účinné strukturální oddělení regulativní funkce od činností souvisejících s vlastnictvím nebo řízením. Členské státy zajistí, aby nezávislý dozorčí orgán vykonával své pravomoci nestranně a transparentně. 3. Členské státy oznámí Komisi jméno a adresu nezávislého dozorčího orgánu, jeho přidělené úkoly a odpovědnosti a opatření přijatá pro zajištění splnění požadavků odstavce 2. 4. Členské státy zajistí, aby pro případy sporů týkajících se poplatků za ochranu letectví před protiprávními činy byla přijata opatření s cílem: a) stanovit postup pro řešení sporů mezi řídícím orgánem letiště a uživateli letiště; b) určit podmínky, za nichž lze spor předložit nezávislému dozorčímu orgánu, a zejména stanovit postup pro to, aby orgán mohl odmítnout stížnosti, které podle jeho názoru nejsou řádně odůvodněny nebo náležitě doloženy; a c) stanovit kritéria, podle kterých se spory posuzují za účelem vyřešení. Tyto postupy, podmínky a kritéria musí být nediskriminační, transparentní a objektivní. 5. Nezávislý dozorčí orgán zveřejňuje výroční zprávu o své činnosti. Článek 9 Zpráva a revize 1. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o používání této směrnice nejpozději čtyři roky od jejího vstupu v platnost, včetně případného návrhu, bude-li to vhodné. 2. Členské státy a Komise spolupracují při uplatňování této směrnice, zejména pokud jde o shromažďování informací pro zprávu uvedenou v odstavci 1. Článek 10 Provedení 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do […]. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 11 Vstup v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 12 Určení Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne [...]. Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda [1] Úř. věst. C , , s. . [2] Úř. věst. C , , s. . [3] Úř. věst. C , , s. . [4] Úř. věst. C , , s. . [5] Úř. věst. L 341, 7.12.2006, s. 3. [6] Úř. věst. L 272, 25.10.1996, s. 36. [7] Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72. [8] Úř. věst. L 70, 14.3.2009, s. 11.