V nařízení se uvádí, že Komise do 31. prosince 2014 prostřednictvím důkladného posouzení na základě nových informací o trzích s CADD v členských státech a nových vědeckých informací vyhodnotí, zda by se omezení týkající se CADD mělo upravit. V této zprávě Komise předkládá analýzu dopadů CADD s úrovněmi fosforu nad i pod hraniční hodnotou 0,3 gramu na životní prostředí, zdraví, průmysl a spotřebitele, v níž se zohledňují takové aspekty, jako jsou náklady výrobců, dostupnost alternativ nahrazujících fosforečnany, komparativní čistící schopnost detergentů, které jsou v souladu s tímto omezením, a dopad na postupy a účinnost čištění odpadních vod.

Podle studie o CADD by relativně malé snížení výroby fosforu v důsledku omezení použití fosforu v CADD nemělo výrazný dopad na celosvětovou cenu fosforu. Omezením fosforečnanů se navíc vytvoří rovné podmínky pro výrobce/dovozce/obchodníky EU v odvětví CADD, neboť fosforečnanové CADD už byly v některých částech EU (např. ve Švédsku) a světa (např. v několika státech USA: Illinois, Indiana, Maryland, Massachusetts, Michigan a New York) omezeny nebo zakázány. Postupným odstraněním fosforečnanových CADD uváděných na trh EU by se tak podpořily inovace a pro výrobce a dodavatele CADD v EU by se vytvořily podnikatelské příležitosti k zaujetí vedoucího postavení v celosvětovém kontextu, což by přispělo ke konkurenceschopnosti průmyslu EU.

Při další prognóze po roce 2017 (v porovnání s rokem 2013) a po zohlednění případného konce využívání STPP na trhu s CADD, za předpokladu, že všechny ostatní trhy zůstanou nezměněny, se předpokládá, že celková výroba STPP v EU klesne přibližně o 37 % v porovnání s obdobím před tím, než vstoupil v platnost zákaz využívání fosforečnanů v CADD. Přibližně 57 % výroby by bylo určeno na vývoz, zatímco zbývajících 43 % by se podle odhadů přesměrovalo na detergenty k průmyslovému či institucionálnímu použití a použití, které nesouvisí s detergenty. Tento odhad se opírá o skutečnost, že v posledních letech byl zaznamenán nárůst určitých způsobů používání STPP, které nesouvisí s detergenty; jedna společnost ve své výroční zprávě uvedla, že pokles v odvětví detergentů kompenzuje poptávka po jiných výrobcích. Jedna zúčastněná strana se však proti tomuto scénáři absence významných dopadů na dodavatele fosforečnanů ohradila. Uvedla, že je velmi nepravděpodobné, že podniky budou schopny kompenzovat ztrátu příjmů z prodeje STPP v EU, a kromě toho je velmi obtížné v případě absence domácího trhu udržet výrobu „jen na vývoz“, pokud jde o hromadně přepravované chemikálie, mezi něž STPP patří.

Dopad na spotřebitele

Spotřebitelé mohou v rámci přechodu na bezfosforečnanové CADD očekávat jen minimální až nulovou změnu poměru ceny k účinnosti. Cenové rozpětí obou typů CADD v současnosti dostupných na trhu je podobné (spotřebitelské testy prokázaly náklady na jedno umytí v rozsahu od 0,08 EUR v případě fosforečnanových CADD a od 0,11 EUR v případě bezfosforečnanových CADD až do 0,33 EUR v případě obou typů CADD). Většina zúčastněných stran očekává, že s úplným přechodem na bezfosforečnanové CADD ceny surovin klesnou, v důsledku čehož se sníží i ceny bezfosforečnanových CADD.

Na základě zjištění ze Švédska, kde se omezení fosforečnanů v CADD zavedlo již v roce 2011 a ceny CADD v důsledku postupného odstranění fosforečnanů nevzrostly, lze důvodně předpokládat, že spotřebitelé by v souvislosti s omezením používání fosforu v CADD neměli očekávat žádný negativní hospodářský dopad.

Dopad na provozovatele v odvětví čištění odpadních vod

Úplné odstranění fosforu z detergentů (prací prostředky a CADD) v odpadních vodách EU by vedlo k vypočitatelným nákladům v rozpětí 10–86 miliónů EUR v celé EU. Snížení obsahu fosforu by znamenalo, že na terciární chemické čištění by bylo zapotřebí méně chemických látek. V rámci studie provedené pro účely Ekoznačky EU v roce 2009 se zjistilo, že zákaz používání fosforečnanů v CADD by měl mít pozitivní účinek na čističky odpadních vod snížením provozních nákladů v souvislosti s omezením použití chemických látek na vysrážení fosforečnanů. V rámci téže studie vyšlo rovněž najevo, že stávající alternativy by podle očekávání neměly ovlivnit biologický proces čištění odpadních vod. Na základě toho se dospělo k závěru, že ačkoli se omezením obsahu fosforečnanů v CADD podle nařízení (EU) č. 259/2012 zcela nezabrání průniku fosforu do odpadních vod, přesto by se dosáhlo určitého snížení jeho obsahu, a tím i snížení nákladů spojených s odstraňováním fosforu z odpadních vod.

Dopad na malé a střední podniky

Výrobci detergentů mění složení přípravků průměrně jednou za tři a půl roku, aby si udrželi konkurenceschopnost a drželi krok s novými technologiemi, takže náklady, které vzniknou v důsledku tohoto omezení složení CADD, lze považovat za běžné náklady, zejména s ohledem na skutečnost, že výrobci detergentů by měli celkově 5 let na to, aby se na přechod na bezfosforečnanové CADD připravili. Vzhledem k tomu, že některé alternativní látky jsou molekuly chráněné patentem, mohlo by to mít dopad na malé a střední podniky, které možná nebudou schopny získat přístup k těmto alternativním látkám, podle toho, jaké smlouvy o exkluzivitě nebo prioritních dodávkách vyjednají významní výrobci CADD s dodavateli. Ve Švédsku se však prokázalo, že malí výrobci se uměli velmi dobře přizpůsobit. Po ohlášení plánů na omezení zazněly obavy, že se tímto omezením vytvoří překážka pro vstup menších domácích výrobců na trh. Během přechodného období však domácí výroba bezfosforečnanových CADD vzrostla na 96 %, z čehož vyplývá, že švédští malí výrobci se dokázali omezením lehce přizpůsobit. Lví podíl na švédském trhu patří společnostem a značkám, které svoje výrobky uvádějí na trh i v ostatních zemích EU. Tyto skutečnosti proto naznačují, že omezení fosforečnanů v CADD na úrovni EU nezvýhodní velké podniky oproti malým, ale může být obchodní příležitostí i pro menší podniky.

Dopad na zaměstnanost

Možné dopady na zaměstnanost bylo obtížné posoudit z důvodu nedostatku údajů. Dodavatelé STPP poskytli omezené informace. Tři výrobci STPP v EU poskytují celkově přibližně 2 000 pracovních míst přímo v EU, buď v rámci celé společnosti (je-li společnost zaměřená na fosforečnany) nebo v rámci části podniku, která se věnuje fosforečnanům (v případě společností s různými činnostmi). Zároveň vytvářejí přibližně třikrát tolik pracovních míst nepřímo, u příslušných dodavatelů a souvisejících služeb.

2.4.2. Dopady na životní prostředí

Ekotoxicita

Ve studii posouzení dopadů z roku 2010 v rámci přípravy změny nařízení o detergentech se zjistilo, že úplný zákaz fosforečnanů v detergentech by bylo nejefektivnějším opatřením ke snížení rizika s fosforem související eutrofizace povrchové vody v celé EU. Úplné odstranění fosforu v CADD by tedy sice ještě více snížilo riziko eutrofizace, ale není technicky proveditelné. I omezení na 0,3 % gramu v jedné standardní dávce ovšem znamená snížení množství fosforu v CADD v průměru o víc než 75 %.

Ve studii o CADD se zjistilo, že v případě některých konkrétních alternativních látek stále existují nedostatky v údajích, u kterých nelze dokončit komplexní posouzení environmentálního dopadu alternativ nahrazujících fosforečnany v CADD. V této souvislosti zúčastněné strany vyjádřily určité obavy a nejistotu, které odrážejí rozdílné názory na vědecké důkazy nebo rozdílnou úroveň informovanosti o účinnosti bezfosforečnanových CADD.

Informace o ekotoxicitě většiny nejčastěji uváděných alternativ STPP a o jejich dopadu na životní prostředí byly k dispozici a staly se předmětem posouzení. Informace byly získány z registrační dokumentace podle nařízení REACH, z informací od zúčastněných stran a z jiných hodnotících zpráv. Jen tři alternativy (glukonát sodný; sodné soli kyseliny L-asparagové-N,N-dioctové a kyselina B-alanin-dioctová) vykazovaly nedostatky v údajích. Podle studie žádné jiné posuzované náhrady na základě současných vědeckých poznatků nepředstavují nepřijatelné riziko pro životní prostředí. Kromě toho se zjistilo, že nahrazení STPP fosforitany, křemičitanem sodným nebo IDS(A) by vedlo k environmentálním koncentracím těchto látek stále pod úrovní odpovídajících předpokládaných koncentrací, při nichž nedochází k žádným účinkům (PNEC), takže nepředstavují environmentální riziko.

Čištění odpadních vod