CS   CS 
 
 
 EVROPSKÁ  
KOMISE   
V Bruselu dne 2.5.2022  
COM(2022) 134 final/2  
2022/0089 (COD)  
 
CORRIGENDUM  
This document replaces COM(2022)134 final of 31.03.2022.  
Addition of the cross -references to the linked SWD and SEC documents.  
Concerns all language versions.  
 
The text shall read as follows :  
Návrh  
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY  
o zeměpisných označeních Evropské unie pro víno, lihoviny a zemědělské produkty a o 
režimech jakosti zemědělských produktů, kterým se mění nařízení (EU) č. 1308/2013, 
(EU) 2017/1001 a (EU) 2019/787 a zrušuje nařízení (EU) č. 1151/2012  
{SEC(2022)  197 final}  - {SWD(2022)  135 final}  - {SWD(2022)  136 final}   
 
CS 1  CS ZPRÁVA  
1. SOUVISLOSTI  NÁVRHU  
• Odůvodnění a  cíle návrhu  
Zeměpisná označení označují produkty, které mají vlastnosti, charakteristiky nebo pověst 
díky přírodním a lidským faktorům spojeným s místem jejich původu. Představují právo 
duševního vlastnictví, jehož cílem je podpořit spravedlivou hospodářskou soutěž mezi 
producenty tím, že se zabrání používání názvu, které není v dobré víře, a podvodným a 
klamavým praktikám. Zeměpisná označení zaručují spotřebitelům pravost a odlišují produkt 
na trhu, čímž zajišťují vyšší hodnotu prodeje a vývozu. Zeměpisná označení jsou 
mezinárodně uznávána od roku 18831 a od 70.  let 20.  století (víno) do roku 1992 (zemědě lské 
produkty a potraviny) postupně podléhají ochraně Unie, včetně dokončení rejstříků2 v roce 
2020. V současné době obsahuje rejstřík zeměpisných označení EU téměř 3  500 názvů vín, 
lihovin, zemědělských produktů a potravin.  
Unijní systém zeměpisných označ ení je spolehlivý, avšak hodnocení politiky i proces 
posuzování dopadů ukázaly prostor pro zlepšení, zejména s ohledem na posílení systému 
zeměpisných označení, což je klíčem k poskytování vysoce kvalitních potravin a ochraně 
kulturního, gastronomického a místního dědictví v celé Unii. Týká se to především 
následujících aspektů:  
• jak nejlépe uplatnit základní právo producentů na ochranu práv duševního vlastnictví 
k jejich zeměpisným označením. Producenti, kteří jsou držiteli nehmotného aktiva v 
podobě země pisného označení, mají právo na jeho ochranu a Unie se snaží, aby to 
bylo co nejúčinnější a nejefektivnější, a to i v době zvýšeného využívání internetu,  
• jak zabránit využívání názvů produktů, které není v dobré víře, subjekty, které 
nemají žádná práva a ni spojení s původním produktem. Je třeba rovněž přezkoumat 
prosazování a ověřování souladu, zejména na internetu,  
• jak zvýšit udržitelnou výrobu produktů se zeměpisným označením. Zeměpisná 
označení jako nástroj, který zhodnocuje produkty neodmyslitelně s pjaté s přírodními 
faktory a know -how producentů v dané oblasti, jsou pro tento účel využívána 
nedostatečně,  
• jak lze lépe informovat spotřebitele o původních produktech, aby se vyřešila 
asymetrická informovanost. Rozpoznávání vyhrazených symbolů Unie spo třebiteli je 
velmi nízké, což ukazuje na obtížnost komunikace,  
• jak zajistit, aby producenti obdrželi spravedlivou odměnu za svůj produkt, jehož 
jakost souvisí s jeho produkcí, a mohli posílit své postavení v potravinovém řetězci.  
Režim zaručených tradičních specialit (ZTS) nepřinesl ani po 30 letech své existence 
očekávané výhody pro producenty a spotřebitele. Pro lepší identifikaci a podporu tradičních 
zemědělských produktů v Unii by měl být režim zaručených tradičních specialit zjednodušen 
a upře sněn.  
Návrh přispívá k cílům společné zemědělské politiky (SZP), zejména ke zlepšení reakce 
zemědělství Unie na společenské požadavky na výsledky zemědělské produkce v oblasti 
hospodářské, sociální a environmentální udržitelnosti. Posílí stávající systém z eměpisných 
                                                 
1 https://www.wipo.int/treaties/en/ip/paris/  
2 https://ec.europa.eu/info/food -farming -fisheries/food -safety -and-quality/certification/quality -
labels/geographical -indications -register/  
 
CS 2  CS označení jako práv duševního vlastnictví. Návrh zvýší hospodářské, sociální a 
environmentální výsledky produktů se zeměpisným označením, poskytne producentům více 
pravomocí a odpovědnosti, omezí nové formy porušování (internet), zlepší účinnost 
prosazování a kontrol, které zaručují pravost produktů, odstraní legislativní mezery a 
zefektivní postupy zápisu. Kromě zeměpisných označení se návrh zabývá také pravidly pro 
zaručené tradiční speciality, zejména vyjasněním jejich definice. Na druhou stran u návrh 
neprovádí změny pravidel pro nepovinné údaje o jakosti; ty byly zavedeny teprve v roce 2012 
a jejich potenciál musí členské státy nejprve plně prozkoumat. A konečně, návrh se nezabývá 
nezemědělskými zeměpisnými označeními; záměrem Komise je navrhno ut pro ně samostatný 
legislativní akt.  
Celkovým cílem revize zeměpisných označení je usnadnit zavádění zeměpisných označení v 
celé Unii jako nástrojů duševního vlastnictví přístupných všem zemědělcům a producentům 
produktů, které jsou spojeny svými vlastno stmi nebo pověstí a místem jejich produkce. V 
základní struktuře systémů zeměpisných označení se nenavrhují žádné změny, čímž se 
zachovává úloha členských států v postupu pro podávání žádostí týkajících se zeměpisných 
označení a zaručených tradičních speci alit; vysoká úroveň ochrany duševního vlastnictví; 
zvláštní úprava pro zeměpisná označení v odvětví vína a lihovin a vnitrostátní prosazování v 
rámci nařízení o úředních kontrolách i nástrojů duševního vlastnictví.  
Přestože produkce kvalitních zemědělských  produktů je silnou stránkou evropského 
zemědělství, existuje geografická nerovnováha, pokud jde o počet registrovaných 
zeměpisných označení v Unii. Odráží to rozdílné „výchozí body“ a zkušenosti s ochranou 
gastronomického a kulturního dědictví členských s tátů. Revize zeměpisných označení by 
měla věnovat zvláštní pozornost podpoře jejich využívání v těch členských státech, kde jsou 
zeměpisná označení využívána nedostatečně. Zeměpisná označení odměňují producenty za 
jejich úsilí o výrobu rozmanité škály kval itních produktů, což může být přínosem pro 
hospodářství venkova. Zejména je tomu tak v případě znevýhodněných oblastí, horských 
oblastí a vzdálených regionů, kde zemědělství tvoří významnou část hospodářství a kde jsou 
výrobní náklady a znevýhodnění vysoké . Cílem je také zvýšit počet zapsaných zeměpisných 
označení pro každý členský stát s nižším počtem uživatelů na průměr Unie.  
Návrh se proto zaměřuje na tyto  obecné cíle:  
1. zajistit účinnou ochranu práv duševního vlastnictví v Unii, včetně účinných postupů  
zápisu, a spravedlivě odměňovat producenty za jejich úsilí;  
2. zvýšit využívání zeměpisných označení v celé Unii ve prospěch hospodářství 
venkova.  
Tyto dva obecné cíle jsou podrobně rozpracovány v šesti specifických cílech:  
1. zlepšit prosazování pravidel  týkajících se zeměpisných označení, aby se lépe chránila 
práva duševního vlastnictví, a lépe chránit zeměpisná označení na internetu, včetně 
ochrany proti zápisům, které nejsou v dobré víře, podvodným a klamavým praktikám 
a používání v systému doménového jména, a bojovat proti padělání;  
2. zefektivnit a vyjasnit právní rámec s cílem zjednodušit a harmonizovat postupy pro 
podávání žádostí o zápis nových názvů a změn specifikací produktů;  
3. přispět k větší udržitelnosti potravinového systému Unie začleněním  konkrétních 
kritérií udržitelnosti;  
4. umožnit producentům a seskupením producentů lépe spravovat jejich zeměpisná 
označení a podporovat rozvoj struktur a partnerství v rámci potravinového řetězce;  
 
CS 3  CS 5. zvýšit správné vnímání trhu a informovanost spotřebite lů o politice zeměpisných 
označení a symbolech Unie, aby spotřebitelé mohli při nákupu činit informovaná 
rozhodnutí;  
6. zajistit ochranu tradičních názvů potravin s cílem lépe zhodnotit a zachovat tradiční 
produkty a výrobní postupy.  
• Soulad s  platnými př edpisy v  této oblasti politiky  
Právní předpisy Unie stanoví ochranu označení původu a zeměpisných označení pro víno od 
počátku 70.  let 20.  století, pro lihoviny od roku 1989 a pro zemědělské produkty a potraviny 
od roku 1992. Umožňují zápis cenných názvů p roduktů vyráběných podle specifikace 
produktu v dané zeměpisné oblasti producenty s uznávaným know -how. Návrh je v souladu 
se stávajícími ustanoveními politiky v oblasti zeměpisných označení. Jeho cílem je zlepšit 
stávající ustanovení a stanovit zjednoduše ný a racionalizovaný soubor pravidel, přičemž 
posiluje některé prvky ochrany zeměpisných označení, zejména posílením postavení 
seskupení producentů a zvýšením úrovně ochrany na internetu. Vybízí seskupení producentů 
produktů se zeměpisným označením, aby do  specifikace produktu dobrovolně zahrnula 
požadavky na vyšší výsledky v oblasti ekonomické, sociální a environmentální udržitelnosti. 
V zájmu zlepšení kvality zápisů a vyřizování žádostí dává Komisi pravomoc využívat 
technickou pomoc agentury při posuzován í žádostí, přičemž zápis zeměpisných označení a 
celková odpovědnost za politiku v oblasti zeměpisných označení zůstává na Komisi.  
• Soulad s  ostatními politikami Unie  
Návrh je v souladu s celkovým právním rámcem stanoveným pro SZP. Návrh doplňuje další 
opatření, jejichž cílem je zajistit jakost a rozmanitost zemědělské produkce a produkce vína a 
lihovin v Unii, spravedlivě odměňovat producenty za jejich úsilí, chránit základní práva 
producentů v oblasti vlastnictví a informovat občany a spotřebitele o ident ifikovatelných 
jedinečných vlastnostech produktů výše uvedených odvětví, zejména těch, které souvisejí s 
jejich zeměpisným původem.  
Komise se ve strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“3 zavázala přispět k přechodu na 
udržitelný potravinový systém, aby pos ílila legislativní rámec zeměpisných označení a 
případně do něj zahrnula konkrétní kritéria udržitelnosti. Zeměpisná označení jsou rovněž 
zmiňována v souvislosti se zlepšením pravidel pro posílení postavení zemědělců a seskupení 
producentů v hodnotovém řet ězci. Akční plán „od zemědělce ke spotřebiteli“ oznamuje další 
iniciativy, které mají dopad na produkty se zeměpisným označením, zejména jde o návrh 
legislativního rámce pro udržitelné potravinové systémy, který má být předložen v roce 
2023.  Současná inici ativa týkající se zeměpisných označení byla zařazena do pracovního 
programu Komise na rok 20214 v rámci iniciativ REFIT5, které souvisejí se Zelenou dohodou 
pro Evropu6. 
Pokud jde o cíl klimatické neutrality a klimatické cíle Unie do roku 2030 a 2040, tent o návrh 
nebude mít negativní dopad na klima.  
                                                 
3 https://ec.europa.eu/food/horizontal -topics/farm -fork-strategy _en 
4 https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/2021_commission_work_programme_annexes_en.pdf  
5 https://ec.europa.eu/info/law/law -making -process/evaluating -and-improving -existing -laws/refit -
making -eu-law-simpler -less-costly -and-future -proof_en  
6 https: //ec.europa.eu/info/strategy/priorities -2019 -2024/european -green -deal_cs  
 
CS 4  CS Kromě toho Komise ve sdělení o akčním plánu pro duševní vlastnictví7 oznámila, že posílí 
systém ochrany pro zeměpisná označení, aby byl účinnější, včetně boje proti porušování práv 
duševního vlastnictví.  
Rada v  závěrech o strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“8 uvítala lepší začlenění 
udržitelného rozvoje do evropské politiky v oblasti jakosti a vyzvala Komisi, aby znovu 
potvrdila relevantnost a význam evropských režimů jakosti a posílila legislativní rámec pr o 
zeměpisná označení.  
2. PRÁVNÍ  ZÁKLAD,  SUBSIDIARITA  A PROPORCIONALITA  
• Právní základ  
Návrh spadá do oblasti působnosti SZP (článek 43 SFEU9) a práv duševního vlastnictví 
(článek 118 SFEU).  
Pokud jde o SZP, požadavky a pravidla pro uvádění zemědělských pr oduktů, potravin, vín, 
aromatizovaných vinných výrobků a lihovin na vnitřní trh a zajištění integrity vnitřního trhu 
jsou v zásadě v pravomoci Unie.  
• Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)  
Nařízením (EU) č.  1308/2013, nařízením (EU) 2019/787 a naříz ením (EU) č.  1151/2012 
zavedla Unie vyčerpávající systém ochrany názvů konkrétních produktů s cílem podpořit 
jejich jedinečné vlastnosti spojené se zeměpisným původem a tradičním know -how v oblasti 
zemědělských produktů, vína a lihovin.  Členské státy prot o nemohou k dosažení tohoto 
politického cíle jednat samostatně. Posílení stávajícího systému zeměpisných označení lze 
dosáhnout pouze opatřením na úrovni Unie, konkrétně revizí těchto nařízení.  
• Proporcionalita  
Návrh zahrnuje omezené a cílené změny stávajícího legislativního rámce pro zeměpisná 
označení, které nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k dosažení cíle posílení systému 
zeměpisných označení. Zachovává zvláštní úpravu jednotlivých odvětví a zároveň 
harmonizuje ta pravidla, která jsou všem odvětvím společná, zejména postupy pro zápis 
názvu nebo změnu specifikace produktu, ochranu názvů a kontroly a prosazování.  
• Volba nástroje  
Politika v oblasti zeměpisných označení vyžaduje její přímou použitelnost v členských 
státech. Vhodným nástrojem pr o revizi systému zeměpisných označení je nařízení 
Evropského parlamentu a Rady, přičemž je třeba vzít v úvahu, že v současnosti platné právní 
předpisy zahrnují:  
• zeměpisná označení pro zemědělské produkty a potraviny – nařízení Evropského 
parlamentu a Rad y (EU) č.  1151/2012 ze dne 21.  listopadu 2012 o režimech jakosti 
zemědělských produktů a potravin10, 
• zeměpisná označení pro víno – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 
č. 1308/2013 ze dne 17.  prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů  
                                                 
7 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/12510 -Intellectual -property -
action -plan_cs  
8 https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST -12099 -2020 -INIT/cs/pdf  
9 https://eur -lex.europa.eu/legal -content/CS/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012E/TXT&from=CS  
10 Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s.  1. 
 
CS 5  CS se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č.  922/72, (EHS) 
č. 234/79, (ES) č.  1037/2001 a (ES) č.  1234/200711, 
• zeměpisná označení pro lihoviny – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 
2019/787 ze dne 17.  dubna 2019 o definici, popisu, ob chodní úpravě a označování 
lihovin, používání názvů lihovin v obchodní úpravě a při označování jiných potravin, 
ochraně zeměpisných označení lihovin, používání lihu a destilátů zemědělského 
původu při výrobě alkoholických nápojů a o zrušení nařízení (ES) č . 110/200812. 
Návrh bude zahrnovat zrušení prvního z výše uvedených nařízení a změny dalších dvou výše 
uvedených nařízení.  
3. VÝSLEDKY  HODNOCENÍ  EX POST , KONZULTACÍ  SE ZÚČASTNĚNÝMI  
STRANAMI  A POSOUZENÍ  DOPADŮ  
• Hodnocení ex post  / kontroly účelnosti platných právních předpisů  
Bylo provedeno hodnocení politiky Unie v oblasti zeměpisných označení a zaručených 
tradičních specialit chráněných v Unii. Jeho závěry byly zveřejněny 21.  prosince 2021 v 
pracovním dokumentu útvarů Komise13. Zahrnovalo celkem téměř 3  400 zeměpisných 
označení a 64 zaručených tradičních specialit pocházejících z členských států. Účelem 
hodnocení bylo posoudit, do jaké míry politika v oblasti zeměpisných označení a zaručených 
tradičních specialit dosáhla svých cí lů. Hodnocení zkoumalo účinnost, účelnost, relevanci, 
soudržnost a přidanou hodnotu rámce zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit 
na úrovni Unie.   
Cíle zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit jsou celkově účinně  
dosahovány. S politikou je spojena široká škála možných přínosů pro zúčastněné strany, jako 
je zajištění spravedlivého výnosu a hospodářské soutěže pro producenty.  Ty však nejsou ve 
všech členských státech systematické. Hlavními omezeními jsou nízká informovanost 
spotře bitelů a nízké pochopení politiky v některých členských státech a určité nedostatky 
kontrol v navazujících fázích hodnotového řetězce. Ostatní hlavní cíle politiky – zajistit 
respektování zeměpisných označení jako práv duševního vlastnictví a integritu vni třního trhu 
a pomoci producentům tradičních produktů chránit tradiční metody produkce a receptury – 
jsou obecně splněny.  
Rámec pro zeměpisná označení / zaručené tradiční speciality je hodnocen jako účelný . 
Producentům přinášejí zeměpisná označení a zaručen é tradiční speciality řadu výhod14, 
zatímco náklady veřejných orgánů (na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni) jsou nízké a 
odhadují se na 0,12  % celkové hodnoty prodeje produktů se zeměpisným označením / 
zaručených tradičních specialit. Existuje však prost or pro zjednodušení a snížení 
administrativní zátěže, zejména pokud jde o zdlouhavé postupy zápisu a změn, a to jak na 
vnitrostátní úrovni, tak na úrovni Unie.  
                                                 
11 Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s.  671. 
12 Úř. věst. L 130, 17.5.2 019, s. 1.  
13 https://ec.europa.eu/info/food -farming -fisheries/key -policies/common -agricultural -
policy/cmef/products -and-markets/geographical -indications -and-traditional -specialities -guaranteed -
protected -eu_en  
14 Průměrná cena produktů se zeměpisným označení m / zaručených tradičních specialit je dvakrát vyšší 
než cena srovnatelných produktů bez zeměpisného označení / zaručených tradičních specialit; relativně 
nižší variabilita cen produktů se zeměpisným označením; spravedlivá hospodářská soutěž pro 
producenty  v hodnotovém řetězci produktů se zeměpisným označením / zaručených tradičních specialit; 
diverzifikace činností v zemědělském podniku, např. zpracování, nové druhy prodeje (přímý prodej, 
elektronický prodej) a agroturistika.  
 
CS 6  CS Politika je hodnocena jako relevantní  jak pro soukromé zúčastněné strany, tak pro orgány 
veřejné  správy. Cíle zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit řeší skutečné 
potřeby různých zúčastněných stran. Zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality jsou 
považovány za silný přínos pro venkovská území a důležitý nástroj pro podporu regi onální 
identity. Posílení zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit prostřednictvím 
podpory rozvoje venkova reaguje především na potřebu posílit integraci. Ačkoli hlavními cíli 
produkce produktů se zeměpisným označením / zaručených tradičních specialit nejsou 
ochrana životního prostředí a dobré životní podmínky zvířat, dotázaná seskupení producentů 
prohlásila, že některé specifikace produktů zohledňují otázky životního prostředí a dobrých 
životních podmínek zvířat.  
Co se týká soudržnosti , nebyl  zjištěn žádný významný nesoulad, pokud jde o zeměpisná 
označení a ochranné známky Unie, zeměpisná označení / zaručené tradiční speciality a 
vnitrostátní/regionální systémy a zeměpisná označení / zaručené tradiční speciality a jiné 
politiky Unie.  
Kromě toh o existuje jasná unijní přidaná hodnota , protože zeměpisná označení a zaručené 
tradiční speciality přispívají zejména k integritě vnitřního trhu a spravedlivému obchodu se 
třetími zeměmi.  
Pokud jde o získané zkušenosti , lze kromě výše uvedených nedostatků v oblasti kontroly a 
prosazování (navazující trh) a nízké informovanosti a pochopení ze strany spotřebitelů 
zdůraznit následující body:  
• rozdíly v provádění způsobují obtíže při prosazování práv duševního vlastnictví 
producentů mimo členský stát produkce.  Kromě toho se zeměpisná označení vztahují 
na širokou škálu produktů a tyto produkty se prodávají prostřednictvím různých 
prodejních míst (včetně prodeje on -line), což dále ztěžuje jejich účinné prosazování,   
• další otázka úzce souvisí s novými politickým i cíli Komise, zejména se Zelenou 
dohodou pro Evropu a strategií „od zemědělce ke spotřebiteli“. Vzhledem k tomu, že 
se v posledních letech stále více zdůrazňují otázky udržitelnosti, produkce produktů 
se zeměpisným označením a zaručených tradičních specia lit je nezohledňují nebo je 
nezohledňují systematicky,  
• seskupení producentů hrají při zavádění zeměpisných označení a zaručených 
tradičních specialit klíčovou roli. Hodnocení však zjistilo, že úkoly, které mohou 
vykonávat, se v jednotlivých odvětvích a č lenských státech značně liší, neboť jsou na 
úrovni Unie vymezeny pouze pro zemědělsko -potravinářské odvětví, nikoli však pro 
vína a lihoviny,  
• zdlouhavé a složité postupy zápisu a změn, a to jak na vnitrostátní, tak na evropské 
úrovni, jsou považovány za hlavní překážku pro producenty a zdroj administrativní 
zátěže,  
• omezený počet produktů registrovaných jako zaručené tradiční speciality, které 
nepředstavují práva duševního vlastnictví, poukazuje na nedostatečný zájem o tento 
režim a na obtížnost ochrany tradičních výrobních postupů v celé Unii.  
• Konzultace se zúčastněnými stranami  
Konzultační strategie vypracovaná pro tuto iniciativu zahrnovala všechny aspekty iniciativy 
zaměřené na posílení systému zeměpisných označení. Řešila různé kategorie zúčastněný ch 
stran: orgány veřejné správy, organizace z odvětví zemědělství, organizace z odvětví 
zpracování, evropské, vnitrostátní a odvětvové federace a soukromé společnosti, organizace 
 
CS 7  CS spotřebitelů, organizace z odvětví obchodu a maloobchodu; třetí země, akademi cké a 
výzkumné instituce, širokou veřejnost a další.  
Všechny činnosti oznámené v komunikační strategii byly provedeny podle plánu: Plán – 
připomínky k počátečnímu posouzení dopadů, konference zúčastněných stran, setkání skupiny 
pro občanský dialog a dotazn ík, setkání členských států a dotazník a cílené konzultace s 
odborníky z nevládního sektoru.  
Plán – připomínky k počátečnímu posouzení dopadů    
Zúčastněné strany celkově uvítaly směry stanovené v plánu – počátečním posouzení 
dopadů15, které bylo zveřejněno k připomínkám dne 28.  října 2020. K plánu bylo vzneseno 51 
připomínek.  
Velká většina respondentů uvítala iniciativu Komise na posílení unijního systému 
zeměpisných označení. Připomínky se týkaly především aspektů udržitelnosti, které by se 
měly stát součás tí specifikace produktu, a potřeby lepší ochrany a legislativního vyjasnění. 
Respondenti, kteří se vyjádřili k budoucnosti režimu zaručených tradičních specialit, se 
domnívali, že by měl pokračovat, měl by být vyjasněn a zjednodušen. Menší počet 
respondent ů zmínil záležitosti týkající se zjednodušení, kontrol a prosazování, posílení 
postavení seskupení producentů produktů se zeměpisným označením a otázky související s 
používáním symbolu Unie na etiketě.  
Konference „Posílení ochrany zeměpisných označení“, 25.–26. listopadu 2020  
Komise a Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) společně uspořádaly 
konferenci na vysoké úrovni, která sloužila jako ústřední bod pro zúčastněné strany, aby 
vyjádřily své názory na řadu otázek řešených v procesu revize ze měpisných označení. Akce 
se zúčastnilo početné publikum složené z producentů produktů se zeměpisným označením, 
zúčastněných stran z celého potravinového řetězce, úředníků členských států, mezinárodních 
organizací a organizací občanské společnosti, úředníků  EU, jakož i studentů a zainteresované 
veřejnosti.  
Kromě plenárního zahajovacího a závěrečného zasedání se konalo patnáct panelových 
diskusí, na nichž se probíraly různé otázky přezkumu zeměpisných označení. Diskutovalo se 
také o otázkách udržitelnosti a p osílení postavení producentů, řešila se iniciativa „od 
zemědělce ke spotřebiteli“ a způsoby jak zvýšit atraktivitu zeměpisných označení a 
modernizovat a lépe prosazovat zeměpisná označení v souladu s akčním plánem pro oblast 
duševního vlastnictví.  
Záznam k onference a všechny materiály (ppt. /video/audio/galerie) jsou k dispozici na 
internetových stránkách EUROPA do listopadu 202216. 
Veřejná konzultace  
Od 15.  ledna 2021 do 9.  dubna 2021 vedla Komise otevřenou veřejnou konzultaci ve všech 
úředních jazycích EU  prostřednictvím systému EU Survey. Jejím cílem bylo shromáždit 
názory orgánů veřejné správy, zúčastněných stran a veřejnosti. Bylo obdrženo 302 příspěvků 
od respondentů z 21 členských států.  
Respondenti uvedli hlavní výzvy  pro revizi zeměpisných označení:  
• vzhledem k rostoucímu zneužívání pověsti zeměpisných označení na internetu je 
třeba zabránit podvodům  a padělání produktů se zeměpisným označením,  
                                                 
15 file:///C:/Users/dufouva/Dow nloads/090166e5d5274a42%20(1).pdf  
16 https://ec.europa.eu/info/events/strengthening -geographical -indications -digital -conference -2020 -nov-
25_en  
 
CS 8  CS • seskupení producentů produktů se zeměpisným označením by měla mít větší 
pravomoci a odpovědnost, pokud jde o správu, propagaci a prosazování jejich 
zeměpisných označení . Zatím nemohou přijímat rozhodnutí, která jsou pro jejich 
členy závazná,  
• nedostatečné povědomí o logu , což je důsledkem nedostatku informací a propagace 
výhod zeměpisných označení.  
Konzult ace se skupinou pro občanský dialog o kvalitě a propagaci  
Členové skupiny pro občanský dialog zastupují zájmy producentů, zpracovatelů, 
maloobchodníků, spotřebitelů, ochránců životního prostředí a dalších. Komise vedla se 
skupinou pro občanský dialog konz ultaci o kvalitě a propagaci na zasedáních:  
• 5. listopadu 2020: informace o procesu; první diskuse o revizi zeměpisných 
označení,  
• 9. března 2021: diskuse o hlavních potřebách revize zeměpisných označení se 
zaměřením na některé prvky včetně udržitelnosti , 
• 1. července 2021: výsledky veřejné konzultace a cílené konzultace se skupinou pro 
občanský dialog; diskuse o cílech a možnostech,  
• 30. listopadu 2021: prezentace výsledků procesu posouzení dopadů.  
Jak je podrobně uvedeno výše, Komise podobně vedla kon zultace také se skupinou pro 
občanský dialog pro víno na zasedáních 5.  května a 8.  listopadu 2021 a se skupinou pro 
občanský dialog pro lihoviny na zasedáních 9.  března a 29.  října 2021.  
Komise rovněž vedla konzultace s členy skupiny pro občanský dialog pr o kvalitu a propagaci 
prostřednictvím písemného dotazníku o udržitelnosti zeměpisných označení, označování a 
zaručených tradičních specialitách.  
• Sběr a využití výsledků odborných konzultací  
Komise konzultovala odborníky z členských států v rámci skupiny odborníků pro kvalitu a 
udržitelnost zemědělství a rozvoj venkova. Zasedání této skupiny odborníků se konala dne:  
• 23. února 2021: kontext, výzvy a cíle a zpětná vazba k plánu,  
• 22. dubna 2021: výsledky veřejné konzultace a cílené konzultace se skupinou 
odborníků; celkový přístup,  
• 23. září 2021: politické volby.  
Před těmito zasedáními Komise rovněž shromáždila zkušenosti s prováděním režimu 
zaručených tradičních specialit na zasedání Výboru pro politiku jakosti zemědělských 
produktů dne 19.  října 2020, a to i formou dotazníku.  
Komise rovněž konzultovala členy skupiny odborníků prostřednictvím písemného dotazníku o 
udržitelnosti zeměpisných označení, zjednodušení systému zeměpisných označení se 
zaměřením na vnitrostátní proces, vztahy s politikou rozvoje venkova a režim zaručených 
tradičních specialit.  
Pokud jde o udržitelnost , převládal názor, že udržitelnost by neměla být producentům 
produktů se zeměpisným označením vnucována, ale měla by být podporována a doplňována. 
Stávající postupy v souvislosti s ud ržitelností mají být uznány a podporovány. Odborníci z 
členských států zdůraznili zejména význam postupného začleňování požadavků na 
udržitelnost. Je třeba více podpory (např. pro certifikaci udržitelnosti, příslušné investice) a 
další formy pobídek (např.  přednost při financování), jakož i informační a propagační akce. 
 
CS 9  CS Pokud jde o obavy o výživné potraviny a zdravou stravu, převládal názor, že zaměření na 
nutriční hodnoty a výživové potřeby by v zeměpisných označeních nemělo rozmělnit 
koncepci původu, tj. kvality dosažené souvztažností lidských a přírodních činitelů v dané 
zeměpisné oblasti.  
Odborníci sice uvítali další zjednodušení postupů  a snížení administrativní zátěže, zároveň 
však uvedli, že před rychlostí by mělo mít přednost důkladné a přesné posouz ení žádostí o 
zeměpisné označení. Několik odborníků se vyslovilo pro lepší harmonizaci procedurálních 
pravidel pro všechna odvětví a obhajovalo lepší pokyny a výměnu informací s cílem usnadnit 
šíření osvědčených postupů v kombinaci s lépe fungujícím použív áním IT.  
Pokud jde o hlavní obtíže vnitrostátního řízení , vynikají dva hlavní prvky. Zaprvé, 
sdružování producentů do aktivní organizace se zdá být obtížné z důvodu omezeného času a 
zdrojů. Producenti neprojevují ochotu spolupracovat v rané fázi zápisu zem ěpisného označení 
a nemusí se shodnout na definici výrobního postupu ve specifikaci produktu. Druhým 
problémem, se kterým se producenti setkávají, je vypracování specifikace produktu: potíže při 
shromažďování důkazů potvrzujících, že produkt splňuje požada vky na zeměpisné označení, 
nejasný popis specifických vlastností produktu, neznalost toho, které informace jsou 
požadovány, atd.  
Pokud jde o vztah k intervencím v oblasti rozvoje venkova , většina odborníků uvedla, že 
cílem by nemělo být pouze zvyšování pov ědomí spotřebitelů a prosazování politiky 
zeměpisných označení, ale také zvyšování konkurenceschopnosti producentů, jejich 
podněcování k podávání žádostí o ochranu a zlepšování udržitelnosti.  
Odborníci vysvětlili, že postup zápisu pro zaručené tradiční speciality  považují za složitý a 
zatěžující, a proto by se mohlo uvažovat o upřesnění kritérií. Uváděli, že povolení volné 
výroby zaručených tradičních specialit mimo zemi původu odrazuje producenty od účasti v 
režimu, neboť nevidí důvod, aby na sebe brali  břemeno zápisu.  
• Posouzení dopadů  
Práce na posouzení dopadů probíhaly od října 2020 do září 2021, během nichž se čtyřikrát 
sešla meziútvarová řídící skupina. Skupiny se účastnili zástupci dvanácti generálních 
ředitelství a útvarů Komise (ISSG) a Úřadu Ev ropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO). 
Obsah zprávy o posouzení dopadů byl vypracován za přispění útvarů, které se této 
meziútvarové řídící skupiny aktivně účastnily a jejichž připomínky byly do zprávy 
zapracovány.  
Výbor pro kontrolu regulace vydal p o zasedání dne 30.  června 2021 k návrhu zprávy o 
posouzení dopadů záporné stanovisko. Hlavní připomínky výboru zahrnovaly:  
• zpráva neposkytuje jasné odůvodnění a dostatečné důkazy na podporu nutnosti 
opatření v oblasti udržitelnosti, zdravé stravy, použív ání log a nerovnováhy v 
dodavatelském řetězci,  
• zpráva dostatečně jasně neuvádí dostupné politické možnosti. Nezkoumá dostatečně 
alternativní kombinace politických opatření, které by mohly nabídnout lepší 
kombinaci nebo které jsou politicky nejvhodnější,  
• zpráva není dostatečně jasná, pokud jde o zapojení agentury a související náklady,  
• zpráva dostatečně nerozlišuje názory jednotlivých zúčastněných stran na klíčové 
otázky.  
 
CS 10  CS V období od 10. do 15.  září 2021 byla meziútvarová řídící skupina písemně konzult ována 
ohledně revidované verze zprávy o posouzení dopadů v návaznosti na připomínky Výboru pro 
kontrolu regulace. Připomínky byly v revidované verzi řádně zohledněny.  
Požadovaná upřesnění a doplnění byla zapracována do zprávy o posouzení dopadů a jejích 
příloh a zpráva byla výboru znovu předložena dne 25.  září 2021. Na tomto základě vydal 
výbor dne 24.  října 2021 kladné stanovisko s výhradami17. Výbor sice uznal, že zpráva 
doznala zlepšení, ale vyžádal si další vysvětlení k následujícím otázkám:  
• výběr upře dnostňovaného souboru politických opatření není v souladu se zbytkem 
zprávy. Zpráva neuvádí jasnou identifikaci a konzistentní posouzení a srovnání 
alternativních souborů politických opatření,  
• zpráva dostatečně neodůvodňuje upřednostňované politické opat ření týkající se 
zapojení agentury,  
• v hlavní zprávě nejsou dostatečně zohledněny názory různých kategorií zúčastněných 
stran.  
V konečné verzi zprávy o posouzení dopadů a v jejím shrnutí byly všechny připomínky 
výboru zohledněny18. 
V rámci procesu posuzování dopadů byly testovány tři možnosti politiky revize zeměpisných 
označení.  
První možnost – Zlepšení a podpora  – je zaměřena na zlepšení již existujících nástrojů a 
poskytnutí další podpory producentům, orgánům členských států a dalším zúčastněným 
stranám. Hlavní důraz je kladen na poradenství (např. spojené s prosazováním, posuzováním 
spisů a právním výkladem/objasněním), posílenou spolupráci mezi členskými státy a činnosti 
v oblasti budování kapacit, včetně otázek udržitelnosti. Postupy budou zlep šeny jejich 
sladěním napříč odvětvími. Pružnější přístup k logům Unie je zaměřen na jejich větší 
používání ze strany producentů.  
Režim zaručených tradičních specialit je nahrazen úředním uznáváním tradičních 
zemědělských produktů a potravin orgány členskýc h států s omezeným seznamem kritérií, 
která budou stanovena na úrovni Unie, zatímco členské státy budou oznamovat názvy 
tradičních produktů Komisi, aby byly zveřejněny.  
Druhá možnost – Lepší vymezení a posílení  – posiluje ochranu zeměpisných označení a 
zlepšuje rovné podmínky pro všechny hospodářské subjekty prostřednictvím jednotného 
souboru kontrolních postupů pro všechna odvětví a vypracováním podrobných pravidel pro 
dodržování zeměpisných označení v souvislosti s internetovým prodejem. Vymezuje rovněž 
úlohu, kterou mohou na dobrovolném základě hrát seskupení producentů produktů se 
zeměpisným označením při přispívání k řešení společenských obav týkajících se udržitelnosti 
prostřednictvím zahrnutí kritérií udržitelnosti do specifikací produktů a při posilo vání správy 
a prosazování svých zeměpisných označení. Zvláštní úlohy seskupení producentů produktů se 
zeměpisným označením, které uznávají orgány členských států, by se rozšířily na všechna 
odvětví. Použití loga na etiketě produktu není povinné a producent i mohou rozhodnout o jeho 
velikosti a umístění na etiketě. Legislativa bude těžit z upřesnění právní terminologie, 
začleněné flexibility týkající se výrobního procesu a vytvoření jednotného souboru 
zjednodušených procesních pravidel.  
Součástí této možnosti  je posílení řídících struktur Unie pro posuzování zeměpisných 
označení prostřednictvím zapojení stávající agentury do postupu zápisu. Zatímco posuzování 
                                                 
17 Vložit hypertextový odkaz při zveřejnění  
18 Vložit hypertextový odkaz při zveřejnění  
 
CS 11  CS na vnitrostátní úrovni by zůstalo na členských státech, agentura by poskytovala Komisi 
technickou pomo c při kontrole žádostí a námitek na úrovni EU. Ačkoli zpráva o posouzení 
dopadů implicitně předpokládá, že rozhodnutí bude přijímat také agentura, z důvodu 
zachování důsledné legislativní kontroly bude veškerá právní rozhodnutí přijímat Komise.  
Třetí možno st – Harmonizace a modernizace  – zajišťuje úplnou harmonizaci vytvořením 
jediného nařízení obsahujícího jednotná pravidla pro prosazování a kontrolu. Stejně tak 
ustanovení týkající se ochranných a procedurálních pravidel budou sloučena do jediného 
základní ho aktu. Používání předepsaných log je povinné ve všech odvětvích. Harmonizace se 
však nedotkne definic zeměpisných označení a zachová zvláštní úpravu jednotlivých odvětví. 
Kritéria udržitelnosti produkce se zeměpisným označením budou definována v právních  
předpisech Unie a jejich dodržování bude vynucováno prostřednictvím jejich začlenění do 
specifikace produktu, čímž se stanou předmětem úředních kontrol. Kromě opatření 
stanovených v rámci předchozí možnosti politiky posílí zvláštní pokyny pro fungování 
seskupení producentů produktů se zeměpisným označením jejich postavení v hodnotových 
řetězcích zeměpisných označení a umožní lepší správu jejich aktiv v podobě zeměpisných 
označení.  
Tato možnost předpokládá, že postup zápisu bude plně svěřen stávající agentu ře, a poskytuje 
možnost odvolání k odvolacímu orgánu. Umožňuje různé stupně zapojení členských států: 
počáteční posouzení na vnitrostátní úrovni jako podle stávajících pravidel, konzultace s 
členskými státy nebo žádné zapojení členských států.  
Režim zaruče ných tradičních specialit by byl zrušen. Tradiční názvy potravin, které jsou 
schopny splnit kritéria pro chráněné označení původu (CHOP) nebo chráněné zeměpisné 
označení (CHZO), by mohly být jako takové zapsány, zatímco ostatní tradiční názvy by 
mohly být zapsány jako ochranná známka.  
V posouzení dopadů byl učiněn závěr, že největší výhody přináší druhá možnost . Tato 
možnost získala nejvyšší hodnocení, pokud jde o srovnání nákladů a přínosů pro producenty 
produktů se zeměpisným označením. Zatímco producenti  budou mít prospěch z rychlejší a 
lepší ochrany, náklady, zejména v souvislosti s délkou postupu zápisu a potřebnými zdroji, se 
sníží. Dobrovolné zahrnutí kritérií udržitelnosti do specifikace produktu seskupením 
producentů produktů se zeměpisným označením  by znamenalo dodatečné náklady na 
dodržování předpisů a certifikaci, které by mohly být částečně kompenzovány podpůrnými 
opatřeními v rámci politiky rozvoje venkova; tím by se splnila očekávání spotřebitelů ohledně 
produktů s vyššími ambicemi v oblasti ud ržitelnosti.  
• Účelnost právních předpisů a zjednodušení  
Návrh vychází z kontroly účelnosti právních předpisů a z analýzy možností zjednodušení.  
Navrhované nařízení zjednodušuje správu zeměpisných označení tím, že stanoví jednotný 
soubor procedurálních a k ontrolních pravidel pro všechna odvětví. Harmonizuje také 
ustanovení o ochraně pro všechna odvětví. Zajišťuje tak soudržnost a činí systém 
zeměpisných označení pro zúčastněné strany srozumitelnějším.  
Hlavními prvky zjednodušení jsou:  
• jednotný soubor prav idel pro postupy podávání žádostí a jejich kontrolu, který by 
přinesl výhody v podobě soudržnosti pravidel napříč odvětvími a odstranil by 
současné rozdíly v postupech,  
• upřesnění jsou provedena zejména ve vztahu k právům duševního vlastnictví,  
• zavádí se jednodušší pojmy, zejména v režimu zaručených tradičních specialit, aby 
jim producenti a spotřebitelé lépe rozuměli.  
 
CS 12  CS Pokud jde o snížení administrativní zátěže, návrh počítá s technickou pomocí při postupu 
zápisu ze strany stávající agentury EU a s plný m využitím digitálních nástrojů. Z posouzení 
dopadů vyplývá, že technická pomoc povede ke zlepšení délky lhůt, kvality žádostí (díky 
připomínkování), kvality posouzení a snížení zátěže producentů i členských států. Bude to 
vyžadovat méně kapacit a zdrojů v eřejné správy a zkrátí se doba zápisu.  
Nový informační a výstražný systém pro doménová jména, který zřídí Úřad Evropské unie 
pro duševní vlastnictví, poskytne žadatelům o zeměpisná označení další digitální nástroj, 
který bude součástí procesu podávání žádo stí, aby mohli lépe chránit a prosazovat svá práva k 
zeměpisným označením.  
• Základní práva  
Unie je podle Listiny základních práv EU19 (čl. 17 odst. 2) povinna chránit duševní 
vlastnictví. Předpokládaná opatření vytvoří lepší podmínky pro ochranu zeměpisnýc h 
označení a sníží riziko přivlastňování, napodobování a zneužívání názvů zeměpisných 
označení, což přispěje k zajištění příjmů producentů. Harmonizovanější přístup k 
procedurálním pravidlům by měl vést k efektivnějšímu procesu zápisu, kratším lhůtám pro 
zápis, menší zátěži pro producenty a vyšší kvalitě postupů zápisu, čímž bude dodržena 
povinnost Komise vyřizovat žádosti o zeměpisná označení nestranně, spravedlivě a v 
přiměřené lhůtě.  
4. ROZPOČTOVÉ  DŮSLEDKY  
Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet.  
5. OSTAT NÍ PRVKY  
• Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv  
Provádění opatření bude monitorováno a budou o něm podávány zprávy na základě klíčových 
monitorovacích ukazatelů pro hlavní operační cíle, které jsou uvedeny ve zprávě o posouzen í 
dopadů.  
Aby bylo možné sledovat přínos zeměpisných označení k udržitelnému rozvoji a zajistit 
transparentnost, obsahuje portál GIview u každého zapsaného zeměpisného označení oddíl, 
do kterého orgány členských států zahrnou prohlášení o udržitelnosti.  
Interinstitucionální dohoda o zdokonalení tvorby právních předpisů z roku 2016 stanoví, že se 
tyto tři instituce dohodly na soustavném zvažování používání ustanovení o přezkumu v 
právních předpisech a že budou brát v úvahu čas potřebný k provedení a shromážd ění důkazů 
o výsledcích a dopadech. Na základě toho Komise provede hodnocení nejdříve po pěti letech 
od data použitelnosti nařízení. Hodnocení bude provedeno v souladu s pokyny Komise pro 
zlepšování právní úpravy.  
• Podrobné vysvětlení konkrétních ustanove ní návrhu  
Návrh se skládá ze souboru pravidel, jejichž cílem je zavést ucelený systém pro zeměpisná 
označení, který by producentům pomohl lépe informovat o kvalitě, charakteristikách a 
vlastnostech jejich produktů se zeměpisným označením a zajistit odpovíd ající informovanost 
spotřebitelů. Návrh dále vyjasňuje a zlepšuje režim zaručených tradičních specialit, zatímco 
režim nepovinných údajů o jakosti nemění.  
                                                 
19 https://ec.europa.eu/info/ aid-development -cooperation -fundamental -rights/your -rights -eu/eu -charter -
fundamental -rights_cs  
 
CS 13  CS Návrh obsahuje tato ustanovení:  
Hlava  I: Obecná ustanovení  
Obecná ustanovení vymezují předmět zeměpis ných označení, která chrání názvy vín, lihovin 
a zemědělských produktů. Obsahují rovněž definice pojmů, které jsou v nařízení konkrétně 
použity, a pravidla pro ochranu údajů.  
Hlava  II: Zeměpisná označení  
Kapitola  1: Obecná ustanovení  
Obecná ustanovení vysv ětlují, že cílem systému zeměpisných označení je vytvořit jednotný a 
výlučný systém ochrany názvů vín, lihovin a zemědělských produktů, které mají vlastnosti, 
přívlastky a pověst související s místem jejich produkce. [LS: Uvádějí klasifikaci produktů, na 
které se vztahují. Uvádějí rovněž definice pojmů, které jsou v této hlavě konkrétně použity.  
Kapitola  2: Zápis zeměpisných označení  
Tato kapitola stanoví zejména jednotná pravidla pro zápis, a to jak na vnitrostátní úrovni, tak 
na úrovni Unie, včetně námitkového řízení; definuje žadatele a uvádí požadavky na žadatele; 
specifikuje obsah dokumentace žádosti a vymezuje úlohu rejstříku. Stanoví přechodnou 
ochranu a přechodná opatření. Obsahuje rovněž ustanovení o změnách specifikace produktu a 
o zrušení za psaného zeměpisného označení.  
Kapitola  3: Ochrana zeměpisných označení  
V této kapitole je stanovena úroveň ochrany zeměpisných označení. Kapitola rovněž stanoví 
pravidla pro produkty se zeměpisným označením používané jako přísady, objasňuje druhové 
výrazy a zápis homonymních zeměpisných označení, jakož i vztah k ochranným známkám. 
Stanoví pravidla pro uznaná seskupení producentů. Definuje vztah k používání výrazů v 
internetových doménových jménech. V neposlední řadě tato kapitola obsahuje pravidla pro 
použí vání symbolů Unie, označení a zkratek na etiketách a v reklamních materiálech 
dotčeného produktu.  
Kapitola  4: Kontroly a  vynucování  
V této kapitole jsou stanovena pravidla pro kontroly, včetně ověřování, zda byl produkt 
označený zeměpisným označením vyrobe n v souladu s příslušnou specifikací produktu, a 
sledování používání zeměpisných označení na trhu. Upravuje rovněž vzájemnou pomoc mezi 
orgány členských států. Dále požaduje, aby donucovací orgány poskytly producentovi na jeho 
žádost doklad o certifikaci.  
Kapitola  5: Doplňkové prvky postupu zápisu  
V rámci této kapitoly jsou stanovena kritéria pro sledování činnosti Úřadu Evropské unie pro 
duševní vlastnictví (EUIPO), který bude Komisi poskytovat technickou pomoc při kontrole 
žádostí.  
Kapitola  6: Zeměpisná označení zemědělských produktů  
Tato kapitola stanoví definici chráněného označení původu a chráněného zeměpisného 
označení pro zemědělské produkty. Předepisuje obsah specifikace produktu a jednotného 
dokumentu pro zeměpisná označení zemědělských produktů. Kromě toho obsahuje pravidla, 
která jsou pro toto odvětví specifická, zejména pravidla týkající se odrůd rostlin a plemen 
zvířat, zdrojů krmiv a surovin.  
Kapitola  7: Procedurální ustanovení  
Tato kapitola stanoví, že Komisi je nápomocen Výbor pro zeměpisná označení.  
 
CS 14  CS Kapitola  8: Přechodná a závěrečná ustanovení (zeměpisná označení)  
Tato kapitola stanoví, že Komisi je nápomocen Výbor pro zeměpisná označení. Stanoví 
rovněž kontinuitu rejstříků a objasňuje pravidla pro žádosti podané před vstupem tohoto 
nařízení  v platnost.  
Hlava  III: Režimy jakosti  
Kapitola  1: Zaručené tradiční speciality  
Tato kapitola stanoví pravidla pro režim ZTS. Oproti stávajícím pravidlům upřesňuje kritéria 
pro zápis ZTS; zejména již nevyžaduje, aby tyto ZTS měly jedinečné vlastnosti. Rovn ěž jsou 
vyjasněna a zjednodušena procedurální pravidla.  
Kapitola  2: Nepovinné údaje o jakosti  
Tato kapitola stanoví pravidla pro nepovinné údaje o jakosti. V této oblasti nebyly provedeny 
žádné změny stávajících právních předpisů.  
Kapitola  3: Procesní usta novení  
Tato kapitola stanoví, že Komisi je nápomocen Výbor pro jakost zemědělských produktů.  
Hlava  IV: Změny nařízení (EU) č.  1308/2013, (EU) 2019/787 a (EU) 2017/1001 [BT: 
pořadí nařízení]  
Tato hlava obsahuje ustanovení, kterými se mění nařízení (EU) č.  1308/2013 a nařízení (EU) 
2019/787, zejména z důvodu nového harmonizovaného souboru pravidel pro ochranu, postup 
zápisu a kontrolu a prosazování stanovených v předchozích kapitolách tohoto nařízení. Mění 
nařízení (EU) 2017/1001 s cílem svěřit úřadu EUIPO úk oly správy zeměpisných označení.  
Hlava V: Přechodná a  závěrečná ustanovení  
Pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených 
v tomto nařízení. Tato kapitola rovněž objasňuje přechodná pravidla, zejména to, že žádosti 
podané před vstupem tohoto nařízení v platnost musí dodržovat pravidla platná před jeho 
vstupem v platnost. Vstup nařízení v platnost je stanoven na […] den následující po jeho 
vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . 
 
CS 15  CS 2022/0089 (COD)  
Návrh  
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY  
o zeměpisných označeních Evropské unie pro víno, lihoviny a zemědělské produkty a o 
režimech jakosti zemědělských produktů, kterým se mění nařízení (EU) č. 1308/2013, 
(EU) 2017/1001 a (EU) 2019/787 a zrušuje nařízení (EU) č. 1151/2012  
EVROPSKÝ PARLAMENT A  RADA EVROPSKÉ UNIE,  
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a čl. 118 první 
pododstavec této smlouvy,  
s ohledem na návrh Evropské komise,  
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,  
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a  sociálního výboru20, 
s ohledem na stanovisko Výboru regionů21, 
v souladu s  řádným legislativním postupem,  
vzhledem k  těmto důvodům:  
(1) Zelená dohoda pro Evropu22 zahrnula vytvoření spravedlivého, zdravého 
potravinového systému šetrného k životnímu prostředí („od zemědělce ke 
spotřebiteli“) mezi politiky, jejichž cílem je transformace ekonomiky Unie pro 
udržitelnou budoucnost.  
(2) Sdělení Komise ze dne 20.  května 2020 nazvané „Strategie „od zemědělce ke 
spotřebiteli“ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy“, které vyzývá 
k přechodu na udržitelné potravinové systémy, rovněž vyzývá k posílení legislativního 
rámce pro země pisná označení a případnému začlenění specifických kritérií 
udržitelnosti. Ve sdělení se Komise zavázala posílit mimo jiné postavení producentů 
produktů se zeměpisným označením, jejich družstev a organizací producentů v 
potravinovém řetězci.  
(3) Ve svém sd ělení ze dne 25.  listopadu 2020 nazvaném „Maximální využití inovačního 
potenciálu EU – Akční plán pro duševní vlastnictví na podporu oživení a odolnosti 
EU“ se Komise zavázala, že se bude zabývat způsoby jak posílit, modernizovat, 
zjednodušit a lépe vymáha t zeměpisná označení pro zemědělské produkty, vína a 
lihoviny.  
(4) Jakost a rozmanitost vína, lihovin a zemědělské produkce Unie představují jednu z 
jejích důležitých silných stránek, neboť producentům z Unie poskytují konkurenční 
výhodu a významným způsob em přispívají k jejímu živoucímu kulturnímu a 
gastronomickému dědictví. Je tomu tak díky dovednostem a odhodlání producentů z 
                                                 
20 Úř. věst. C XX, XX.X.2022, s. XX.  
21 Úř. věst. C XX, XX.X.2022, s. XX.  
22 https://ec.europa.eu/info/publications/communication -european -green -deal_en  
 
CS 16  CS Unie, kteří dokázali uchovat tradice při současném zohlednění vývoje nových metod 
produkce a materiálu.  
(5) Občané a spotřebitelé v Unii stále více požadují jakostní produkty i produkty tradiční. 
Záleží jim též na zachování rozmanitosti zemědělské produkce v Unii. Z toho vyplývá 
poptávka po víně, lihovinách a zemědělských produktech, u nichž lze rozpoznat 
jedinečné vlastnosti, zejmén a vlastnosti související s jejich zeměpisným původem.  
(6) Jedním ze základních práv je ochrana fyzických osob v  souvislosti se zpracováváním 
osobních údajů.  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/172523 stanoví 
pravidla ochrany fyzických osob v sou vislosti se zpracováním osobních údajů orgány, 
institucemi a jinými subjekty Unie a volného pohybu těchto údajů. V zájmu zajištění 
vysoké úrovně ochrany je třeba jasně vymezit úlohy Komise a členských států v 
souvislosti se zpracováním osobních údajů v pos tupech, které jsou v jejich pravomoci. 
Zpracování osobních údajů je zákonné, pokud je nezbytné pro plnění úkolů 
prováděných ve veřejném zájmu. Postupy zápisu, změny nebo zrušení zápisu 
zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit prováděné v rámc i tohoto 
nařízení, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.  1308/201324 a nařízení 
Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/78725 by měly být prováděny řádně. Pro 
správné řízení těchto postupů je nezbytné zpracovávat odkazy týkající se žadatelů o 
zápis, z měnu nebo zrušení, osob, které podaly námitky, osob, na něž se vztahují 
přechodná období, a subjektů a fyzických osob pověřených některými úkoly úřední 
kontroly v rámci postupu zápisu, změny nebo zrušení zeměpisných označení a 
zaručených tradičních special it. Tyto postupy mají navíc veřejnou povahu. Pro 
umožnění spravedlivé hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty a pro 
veřejnou identifikaci soukromých a veřejných hospodářských zájmů spojených s 
těmito postupy je nezbytná transparentnost. Aby se mini malizovala expozice osobních 
údajů, neměly by dokumenty, které mají být předloženy v  průběhu příslušných 
postupů, pokud možno obsahovat požadavky na předložení osobních údajů. Může 
však nastat situace, kdy Komise a  členské státy budou nuceny zpracovávat in formace 
obsahující osobní údaje, jako jsou například osobní jména a  kontaktní údaje. V tomto 
rámci by z důvodů veřejného zájmu a v souladu s nařízením (EU) 2018/1725 mělo být 
Komisi a členským státům umožněno zpracovávat tyto osobní údaje a uvádět je nebo 
je zveřejňovat, pokud je to nutné k identifikaci žadatelů o zápis, změnu nebo zrušení, 
osob, které podaly námitky v námitkovém řízení, osob, na něž se vztahuje přechodné 
období udělené pro výjimku z ochrany zapsaného názvu a subjektů pověřených 
prováděním ověřování souladu se specifikací produktu.   
(7) Pro účely uplatňování nařízení (EU) 2018/1725 je Komise orgánem, u něhož mohou 
vlastníci osobních údajů uplatňovat související práva, a to zasíláním připomínek, 
vznášením dotazů či obav nebo podáváním stížnos tí týkajících se shromažďování a 
                                                 
23 Nařízení  Evropského parlamentu a  Rady (EU) 2018/1725 ze dne 23.  října 2018 o  ochraně fyzických 
osob v  souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a  jinými subjekty Unie 
a o volném pohybu těchto údajů a  o zrušení nařízení (ES) č.  45/2001 a  rozhodn utí č.  1247/2002/ES (Úř. 
věst. L  295, 21.11.2018, s.  39). 
24 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.  1308/2013 ze dne 17.  prosince 2013, kterým se 
stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č.  922/72, 
(EHS)  č. 234/79, (ES) č.  1037/2001 a (ES) č.  1234/2007 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 671).  
25 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 ze dne 17.  dubna 2019 o  definici, popisu, 
obchodní úpravě a  označování lihovin, používání názvů lihovin v  obchodn í úpravě a  při označování 
jiných potravin, ochraně zeměpisných označení lihovin, používání lihu a  destilátů zemědělského 
původu při výrobě alkoholických nápojů a  o zrušení nařízení (ES) č.  110/2008 (Úř. věst. L  130, 
17.5.2019, s.  1). 
 
CS 17  CS používání osobních údajů. Mělo by proto být vyjasněno, že Komise je považována za 
správce ve smyslu nařízení (EU) 2018/1725 ve vztahu ke zpracování osobních údajů 
v rámci postupů, za které je odpovědná podle tohoto nařízení , nařízení (EU) č. 
1308/2013, nařízení (EU) 2019/787 a předpisů přijatých na jejich základě.    
(8) Zpracovávání osobních údajů prováděné členskými státy v  průběhu příslušných 
postupů se řídí nařízením Evropského parlamentu a  Rady (EU) 2016/67926. Pro účely 
uplatňování uvedeného nařízení jsou příslušné orgány členských států orgánem, u 
něhož mohou vlastníci osobních údajů uplatňovat související práva, a to zasíláním 
připomínek, vznášením dotazů či obav nebo podáváním stížností týkajících se 
shromažďování a po užívání osobních údajů. Mělo by proto být vyjasněno, že členské 
státy mají být považovány za správce ve smyslu nařízení (EU) 2016/679 ve vztahu ke 
zpracování osobních údajů v  rámci postupů, za které jsou odpovědní podle tohoto 
nařízení, nařízení (EU) č. 13 08/2013, nařízení (EU) 2019/787 a předpisů přijatých na 
jejich základě.   
(9) Prioritou, jíž lze účinně dosáhnout pouze na úrovni Unie, je zajistit, aby byla jednotně 
v celé Unii dodržována a chráněna práva duševního vlastnictví související s názvy, jež 
v U nii požívají ochrany. Zeměpisná označení chránící názvy vín, lihovin a 
zemědělských produktů, které mají vlastnosti, přívlastky nebo pověst související s 
místem jejich výroby, jsou ve výlučné pravomoci Unie. Je proto třeba zajistit jednotný 
a výlučný systé m zeměpisných označení. Zeměpisná označení jsou kolektivním 
právem všech způsobilých producentů v určené oblasti, kteří jsou ochotni dodržovat 
specifikaci produktu. Producenti jednající kolektivně mají větší pravomoci než 
jednotliví producenti a přebírají kolektivní odpovědnost za správu svých zeměpisných 
označení, včetně reakce na společenskou poptávku po produktech, které jsou 
výsledkem udržitelné produkce.  Provozovaná zeměpisná označení spravedlivě 
odměňují producenty za jejich úsilí o produkci rozmanité  škály kvalitních produktů. 
Zároveň to může být přínosem pro hospodářství venkova, což platí zejména pro 
oblasti s přírodními nebo jinými specifickými omezeními, jako jsou horské oblasti a 
nejvzdálenější regiony, kde zemědělské odvětví tvoří významnou část  hospodářství a 
kde jsou vysoké výrobní náklady. Tímto způsobem mohou režimy jakosti přispívat k 
politice rozvoje venkova a doplňovat ji, stejně jako politiku podpory trhu a příjmů v 
rámci SZP. Zejména mohou přispět k rozvoji zemědělského odvětví, zvláště pak 
znevýhodněných oblastí. Rámec pravidel Unie, který chrání zeměpisná označení tím, 
že stanoví jejich začlenění do rejstříku na úrovni Unie, usnadňuje rozvoj 
zemědělského odvětví, neboť výsledný jednotnější přístup zajišťuje spravedlivou 
hospodářskou sou těž mezi producenty produktů nesoucích tato označení a v očích 
spotřebitelů zvyšuje důvěryhodnost těchto produktů.  Cílem systému zeměpisných 
označení je umožnit spotřebitelům činit informovanější rozhodnutí při nákupu a 
prostřednictvím označování a reklamy  jim pomoci správně identifikovat jejich 
produkty na trhu. Zeměpisná označení, která jsou druhem práva duševního vlastnictví, 
pomáhají hospodářským subjektům a podnikům zhodnotit jejich nehmotný majetek. 
Aby se zabránilo vytváření nerovných podmínek hospod ářské soutěže a aby se udržel 
vnitřní trh, každý producent, včetně producentů ze třetích zemí, by měl mít možnost 
používat název zapsaný do rejstříku a uvádět na trh produkty se zeměpisným 
označením v celé Unii a v rámci elektronického obchodování za předp okladu, že 
dotčený produkt splňuje požadavky příslušné specifikace a producent podléhá systému 
kontrol. S ohledem na zkušenosti získané při provádění nařízení Evropského 
                                                 
26 odkaz  
 
CS 18  CS parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, (EU) 2019/787 a (EU) č. 1151/201227 je třeba 
řešit některé právní otázky, vyjasnit a zjednodušit některá pravidla a zefektivnit 
postupy.  
(10) V zájmu souladu s definicí zemědělských produktů v mezinárodním rámci, tj. rámci 
Světové obchodní organizace, by se pro zeměpisná označení měla používat 
kombinovaná  nomenklatura.  
(11) Unie již delší dobu usiluje o zjednodušení regulačního rámce společné zemědělské 
politiky. Tento přístup by se měl uplatnit i na nařízení v oblasti zeměpisných označení, 
aniž by se přitom zpochybnily jedinečné vlastnosti jednotlivých od větví. V zájmu 
zjednodušení zdlouhavých postupů zápisu a změn by měla být harmonizovaná 
procedurální pravidla pro zeměpisná označení vína, lihovin a zemědělských produktů 
stanovena v jediném právním nástroji, přičemž by měla být zachována zvláštní 
ustanove ní pro různé produkty, a to pro víno v nařízení (EU) č. 1308/2013, pro 
lihoviny v nařízení (EU) 2019/787 a pro zemědělské produkty v tomto nařízení. 
Postupy pro zápis, změny specifikace produktu a zrušení zápisu zeměpisných označení 
pocházejících z Unie, v četně námitkových řízení, by měly provádět členské státy a 
Komise. Členské státy a Komise by měly být odpovědné za jednotlivé fáze každého 
postupu. Členské státy by měly být odpovědné za první fázi postupu, která spočívá 
v obdržení žádosti od seskupení pro ducentů, v  jejím posouzení včetně vedení 
vnitrostátního námitkového řízení a  na základě výsledků tohoto posouzení v  podání 
žádosti Komisi. Komise by měla být odpovědná za přezkum žádostí v druhé fázi 
postupu, včetně zahájení celosvětového námitkového řízen í a za přijetí rozhodnutí 
o přiznání či nepřiznání ochrany danému zeměpisnému označení. Zeměpisná označení 
by měla být zapsána pouze na úrovni Unie. S účinností ode dne podání žádosti o 
takový zápis na úrovni Unie u Komise by však členské státy měly být sc hopny 
poskytnout přechodnou ochranu na vnitrostátní úrovni, aniž by tím ovlivnily vnitřní 
trh nebo mezinárodní obchod. Ochrana, kterou poskytuje toto nařízení po provedení 
zápisu, by měla být rovněž k dispozici pro zeměpisná označení třetích zemí, která 
splňují příslušná kritéria a jsou chráněna ve své zemi původu. Komise by měla 
provádět odpovídající postupy v  případě zeměpisných označení pocházejících ze 
třetích zemí.  
(12) Aby se přispělo k přechodu na udržitelný potravinový systém a reagovalo na 
společen ské požadavky na udržitelné podmínky šetrné k životnímu prostředí a klimatu 
zajišťující dobré zacházení se zvířaty, účinné využívání zdrojů a sociálně a eticky 
odpovědné výrobní metody, měli by být producenti produktů se zeměpisným 
označením povzbuzováni k  dodržování norem udržitelnosti, které jsou přísnější než 
povinné normy a jdou nad rámec osvědčených postupů. Tyto konkrétní požadavky by 
mohly být stanoveny ve specifikaci produktu.   
(13) Aby bylo zajištěno soudržné rozhodování o žádostech o ochranu a nám itkách proti 
nim podaných v rámci vnitrostátního řízení, měla by být Komise včas a pravidelně 
informována o zahájení řízení před vnitrostátními soudy nebo jinými orgány ohledně 
žádosti o zápis, kterou členský stát předal Komisi, a o jejich konečných výsled cích.  Ze 
stejného důvodu by měl členský stát v případě, že se domnívá, že vnitrostátní 
rozhodnutí, na němž je založena žádost o ochranu, bude v důsledku vnitrostátního 
soudního řízení pravděpodobně zrušeno, o tomto posouzení informovat Komisi. Pokud 
člensk ý stát požádá o pozastavení přezkumu žádosti na úrovni Unie, měla by být 
                                                 
27 Nařízení Evr opského parlamentu a Rady (EU) č.  1151/2012 ze dne 21.  listopadu 2012 o režimech 
jakosti zemědělských produktů a potravin (Úř. věst. L  343, 14.12.2012, s.  1).  
 
CS 19  CS Komise zproštěna povinnosti dodržet lhůtu pro přezkum stanovenou v tomto 
rozhodnutí.  K ochraně žadatele před šikanózními právními postupy a  k zachování jeho 
práva na  zajištění ochrany  názvu v  přiměřené lhůtě by se zproštění mělo omezovat 
na případy, kdy byla žádost o  zápis na  vnitrostátní úrovni prohlášena za  neplatnou 
na základě okamžitě použitelného, nikoli však konečného soudního rozhodnutí, nebo 
pokud se členský stát domnívá, že op atření směřující k  napadení platnosti žádosti je 
založeno na  platných důvodech.  
(14) Aby bylo hospodářským subjektům, jejichž zájmy jsou zápisem názvu dotčeny, 
umožněno tento název po omezenou dobu nadále používat, což představuje porušení 
ochranného režim u stanoveného v článku 27, měly by být uděleny zvláštní výjimky 
pro používání názvů formou přechodných období. Taková období mohou být rovněž 
povolena k překonání dočasných obtíží a s dlouhodobým cílem zajistit, aby všichni 
producenti dodržovali specifikaci produktu.  
(15) Pro zajištění transparentnosti a jednotnosti ve všech členských státech je nezbytné 
zřídit a vést elektronický unijní rejstřík zeměpisných označení zapsaných jako 
chráněná označen í původu nebo chráněná zeměpisná označení. Rejstřík by měl 
poskytovat informace spotřebitelům a subjektům v oblasti obchodu. Rejstřík by měl 
být elektronická databáze uložená v  informačním systému a  měl by být veřejně 
přístupný.   
(16) Unie sjednává se svým i obchodními partnery mezinárodní dohody, včetně dohod 
týkajících se ochrany označení původu a zeměpisných označení. S cílem usnadnit 
poskytování informací veřejnosti o názvech chráněných těmito mezinárodními 
dohodami, a zejména s cílem zajistit ochranu a kontrolu používání takových názvů 
mohou být tyto názvy zapsány do unijního rejstříku zeměpisných označení. Nejsou -li 
v takových mezinárodních dohodách názvy výslovně označeny jako označení původu, 
měly by být do rejstříku zapsány jako chráněná zeměpisná oz načení.  
(17) Pro optimální fungování vnitřního trhu je důležité, aby producenti a další dotčené 
hospodářské subjekty, orgány a spotřebitelé měli rychlý a snadný přístup k příslušným 
informacím týkajícím se zapsaného chráněného označení původu nebo chráněné ho 
zeměpisného označení. Tyto informace by měly případně zahrnovat informace o názvu 
seskupení producentů uznaného na vnitrostátní úrovni.  
(18) Názvy zapsané do unijního rejstříku zeměpisných označení by měly být chráněny s 
cílem zajistit jejich řádné použ ívání a zabránit praktikám, které by mohly spotřebitele 
uvádět v omyl.  V zájmu posílení ochrany zeměpisných označení a v zájmu účinnějšího 
boje proti padělání by se ochrana označení původu a zeměpisných označení měla 
vztahovat i na doménová jména na intern etu. 
(19) Pro zjištění, zda jsou produkty srovnatelné s produkty zapsanými jako produkty se 
zeměpisným označením, je třeba vzít v úvahu všechny relevantní faktory. Měly by 
zahrnovat skutečnost, zda mají produkty společné objektivní vlastnosti, jako je meto da 
produkce, fyzický vzhled nebo použití stejných surovin; za jakých okolností jsou 
produkty využívány z hlediska příslušné veřejnosti; zda jsou často distribuovány 
stejnými kanály a zda podléhají podobným pravidlům uvádění na trh.  
(20) Vzhledem k obchodní m zvyklostem a judikatuře Unie je třeba vyjasnit použití 
zeměpisného označení v prodejním názvu zpracovaného produktu, jehož přísadou je 
produkt označený zeměpisným označením. Mělo by být zajištěno, aby takové použití 
bylo v souladu s poctivými obchodními praktikami a neoslabovalo, nezhoršovalo ani 
nepoškozovalo pověst produktu se zeměpisným označením. K povolení takového 
 
CS 20  CS použití by měl být vyžadován souhlas valné většiny dotčených producentů produktů se 
zeměpisným označením.   
(21) Pravidla týkající se dalš ího používání druhových názvů by měla být vyjasněna tak, aby 
si druhové výrazy, které jsou podobné názvu nebo údaji, který je chráněn, nebo jsou 
jeho součástí, svou druhovost zachovaly.  
(22) Rozsah ochrany poskytované podle tohoto nařízení by měl být vyjas něn, zejména s 
ohledem na ta omezení zápisu nových ochranných známek stanovená ve směrnici 
Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/243628, která jsou v rozporu se zápisem 
zeměpisných označení.  Takové vyjasnění je rovněž nezbytné v případě držitelů 
starších p ráv duševního vlastnictví, zejména těch, která se týkají ochranných známek a 
homonymních názvů zapsaných jako zeměpisná označení.  
(23) Seskupení producentů hrají zásadní úlohu v procesu podávání žádostí o zápis 
zeměpisných označení, jakož i v souvislosti s e změnami specifikací a žádostí o zrušení 
zápisu. Měla by být vybavena prostředky, které jim umožní lépe označovat a uvádět na 
trh jedinečné vlastnosti jejich produktů. Úloha seskupení producentů by proto měla být 
vyjasněna.  
(24) Vzhledem k tomu, že producenti produktů se zeměpisným označením jsou většinou 
malé nebo střední podniky, čelí v rámci potravinového řetězce konkurenci ze strany 
jiných subjektů, což může vést k nekalé soutěži mezi místními producenty a těmi, kteří 
působí ve větším měřítku. V této souvislosti je v zájmu všech dotčených producentů 
nezbytné umožnit jednomu seskupení producentů provádět jménem producentů 
konkrétní činnosti. Za tímto účelem by měla být zavedena kategorie uznaného 
seskupení producentů, jakož i kritéria nezbytná pro to, aby se seskupení mohlo 
kvalifikovat jako uznané seskupení producentů, a související zvláštní dodatečná práva, 
zejména proto, aby se uznaným seskupením producentů poskytly správné nástroje k 
lepšímu prosazování jejich práv duševního vlastnictví proti ne kalým praktikám.  
(25) Vztah mezi internetovými doménovými jmény a ochranou zeměpisných označení by 
měl být vyjasněn, pokud jde o rozsah použití nápravných opatření, uznávání 
zeměpisných označení při řešení sporů a spravedlivé používání doménových jmen. 
Osoby, které mají oprávněný zájem na zeměpisném označení, o jehož zápis bylo 
požádáno před zápisem doménového jména, by v případě shodujících se názvů měly 
být oprávněny požádat o zrušení nebo převod doménového jména.  
(26) Měl by být vyjasněn vztah mezi ochra nnými známkami a zeměpisnými označeními v 
souvislosti s kritérii pro zamítnutí žádostí o zápis ochranných známek, prohlášení 
ochranných známek za neplatné a koexistencí ochranných známek a zeměpisných 
označení.  
(27) Aby se zabránilo vytváření nerovných pod mínek hospodářské soutěže, každý 
producent, včetně producentů ze třetích zemí, by měl mít možnost používat zapsané 
zeměpisné označení za předpokladu, že dotčený produkt splňuje požadavky příslušné 
specifikace produktu nebo jednotného dokumentu nebo jeho ek vivalentu, tj. úplného 
shrnutí specifikace produktu.  Systém stanovený členskými státy by měl rovněž zaručit, 
že producenti, kteří dodržují pravidla, mají právo na to, aby se na ně vztahovalo 
ověření souladu se specifikací výrobku.  
(28) Symboly, označení a zkratky identifikující zapsané zeměpisné označení a práva s tím 
související ve vztahu k Unii by měly být v Unii i ve třetích zemích chráněny s cílem 
                                                 
28 Úř. věst. L 336, 23.12.2015, s. 1.  
 
CS 21  CS zajistit, aby se používaly na pravých produktech a aby spotřebitelé nebyli uváděni v 
omyl, pokud jde o vlas tnosti produktů.   
(29) Označování vína, lihovin a zemědělských produktů a  potravin by mělo podléhat 
obecným pravidlům stanoveným v  nařízení Evropského parlamentu a  Rady (EU) 
č. 1169/201129, a zejména ustanovením, jejichž cílem je zabránit označování, které 
může být pro spotřebitele matoucí nebo zavádějící.  
(30) Používání symbolů Unie nebo označení na obalech produktů se zeměpisným 
označením by mělo být povinné za účelem lepšího seznámení spotřebitelů s touto 
kategorií produktů a s nimi spojenými zárukami a p ro snazší rozeznávání těchto 
produktů na trhu, čímž se usnadní kontroly. S ohledem na zvláštní povahu produktů, 
na které se toto nařízení vztahuje, by však měla být zachována zvláštní ustanovení 
týkající se označování vína a lihovin. Používání těchto symbo lů nebo označení mělo 
zůstat dobrovolné pro zeměpisná označení a označení původu třetích zemí.  
(31) Přidaná hodnota zeměpisných označení vychází z  důvěry spotřebitele. Systém 
zeměpisných označení se významně opírá o sebekontrolu, náležitou péči a individuá lní 
odpovědnost producentů, přičemž je úkolem příslušných orgánů členských států 
přijmout nezbytná opatření k zabránění nebo zastavení používání názvů produktů, 
které jsou v rozporu s pravidly upravujícími zeměpisná označení. Úkolem Komise je 
zasáhnout v p řípadě systémového selhání při uplatňování práva Unie. Zeměpisná 
označení by měla podléhat systému úředních kontrol v souladu se zásadami 
stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/62530, což by mělo 
zahrnovat systém kontrol ve všech fází ch produkce, zpracování a distribuce. Každý 
hospodářský subjekt by měl podléhat kontrolnímu systému, který ověřuje soulad se 
specifikací produktu. Vzhledem k tomu, že víno podléhá zvláštním kontrolám 
definovaným v odvětvových právních předpisech, mělo by t oto nařízení stanovit 
kontroly pouze pro lihoviny a zemědělské produkty.  
(32) S cílem zajistit nestrannost a účinnost příslušných orgánů by tyto orgány určené k 
provádění ověřování souladu se specifikací produktu měly splňovat řadu kritérií 
týkajících se f ungování. Mělo by se počítat s ustanoveními o přenesení některých 
pravomocí při provádění konkrétních kontrolních úkolů na subjekty pro certifikaci 
produktů, aby se usnadnil úkol kontrolních orgánů a systém byl účinnější.   
(33) Informace o příslušných orgá nech a subjektech pro certifikaci produktů by měly být 
zveřejněny, aby byla zajištěna transparentnost a aby se na ně mohly zúčastněné strany 
obrátit.  
(34) Na akreditaci kontrolních subjektů, jakož i na jejich činnost by se měly použít 
evropské normy vyprac ované Evropským výborem pro normalizaci a mezinárodní 
normy vypracované Mezinárodní organizací pro normalizaci. Akreditace těchto 
subjektů by měla probíhat v souladu s  nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) 
č. 765/200831. 
(35) Prosazování zeměpisných o značení na trhu je důležité, aby se zabránilo podvodným a 
klamavým praktikám, a tím se zajistilo, že producenti budou řádně odměněni za 
přidanou hodnotu svých produktů se zeměpisným označením a že se nelegálním 
uživatelům těchto zeměpisných označení zabrán í v prodeji jejich produktů. Kontroly 
by měly být prováděny na základě posouzení rizik nebo oznámení od hospodářských 
                                                 
29 Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18.  
30 Úř. věst. L 95, 7.4 .2017, s. 1.  
31 Úř. věst. L 218, 13.8.2008, s. 30.  
 
CS 22  CS subjektů a měly by být podniknuty příslušné správní a soudní kroky k zabránění nebo 
zastavení používání názvů na produktech nebo službách,  které jsou v rozporu s 
chráněnými zeměpisnými označeními.  
(36) K prodeji výrobků, včetně výrobků označených jako produkty se zeměpisným 
označením, se stále častěji používají online platformy a v některých případech mohou 
představovat důležitý prostor, pok ud jde o prevenci podvodů. V tomto ohledu by toto 
nařízení mělo stanovit pravidla pro zajištění vhodného označování produktů 
prodávaných prostřednictvím online platforem a poskytnout členským státům 
pravomoci k zamezení přístupu k obsahu, který je v rozpor u s těmito pravidly. Těmito 
pravidly by nemělo být dotčeno nařízení Evropského parlamentu a  Rady (EU) 
2022/XX32. 
(37) Vzhledem k tomu, že produkt označený zeměpisným označením vyrobený v jednom 
členském státě může být prodáván v jiném členském státě, měla b y být zajištěna 
správní pomoc mezi členskými státy, aby byly umožněny účinné kontroly, a měly by 
být stanoveny její praktické podmínky.  
(38) Pro optimální fungování vnitřního trhu je důležité, aby producenti v  různých 
souvislostech rychle a  snadno prokázal i, že jsou oprávněni používat chráněný název, 
například při celních kontrolách, při kontrolách trhu nebo na požádání hospodářských 
subjektů. Za tímto účelem by měl mít producent k dispozici úřední osvědčení nebo 
jiný doklad o oprávnění vyrábět produkt ozna čený zeměpisným označením.  
(39) Postupy zápisu, změny a výmazu zeměpisných označení, včetně přezkumného řízení a 
námitkového řízení, by měly být prováděny co nejúčinnějším způsobem. Toho lze 
dosáhnout využitím pomoci při kontrole žádostí, kterou poskytuje Úřad Evropské unie 
pro duševní vlastnictví (EUIPO). Ačkoli se zvažovalo částečné přenesení 
odpovědnosti na EUIPO, Komise by zůstala odpovědná za zápis, změnu a zrušení, a to 
z důvodu silného vztahu ke společné zemědělské politice a k odborným znalostem 
potřebným k zajištění toho, aby byly náležitě posouzeny specifické vlastnosti vína, 
lihovin a zemědělských produktů.  
(40) Měla by být stanovena kritéria pro hodnocení výkonnosti úřadu EUIPO. Tato kritéria 
by měla zajistit kvalitu, soudržnost a účinnost posky tované pomoci. Komise by měla 
vypracovat zprávu pro Parlament a Radu o výsledcích a zkušenostech s plněním těchto 
úkolů úřadem EUIPO.  
(41) S ohledem na stávající praxi by měly být dále definovány a zachovány dva různé 
nástroje pro určení souvislosti mezi p roduktem a jeho zeměpisným původem, a to 
označení původu a zeměpisné označení. Měla by být vyjasněna pravidla a definice 
odrůd rostlin a plemen zvířat, aby bylo možné lépe pochopit jejich souvislost se 
zeměpisnými označeními v případě shodujících se názvů.  Pravidla týkající se zdrojů 
krmiv a surovin by měla zůstat nezměněna.  
(42) Produkt se zeměpisným označením by měl splňovat určité podmínky stanovené ve 
specifikaci produktu. Aby byly tyto informace snadno srozumitelné i pro zúčastněné 
strany, měla by být specifikace produktu shrnuta v jednotném dokumentu.  
(43) Při provádění pravidel týkajících se zeměpisných označení by měl být Komisi 
nápomocen výbor složený ze zástupců členských států.  
                                                 
32 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) […] ze dne […] o jednotném trhu digitálních služeb (akt 
o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES (Úř. věst. L …, XXX, dd/mm/rrrr, s. X).  
 
CS 23  CS (44) Zvláštním cílem režimu zaručených tradičních specialit je pomáhat  producentům 
tradičních produktů informovat spotřebitele o vlastnostech jejich produktů, které 
představují přidanou hodnotu. Aby se zabránilo vytváření nerovných podmínek 
hospodářské soutěže, každý producent, včetně producenta ze třetí země, by měl mít 
možnost používat název zaručené tradiční speciality zapsaný do rejstříku za 
předpokladu, že dotčený produkt splňuje požadavky příslušné specifikace a producent 
podléhá systému kontrol.  
(45) Protože je však v současném režimu zaručených tradičních specialit za psáno pouze 
několik názvů, režim nedokázal využít svého potenciálu. Stávající ustanovení by se 
proto měla zlepšit, vyjasnit a konkretizovat, tak aby byl režim více srozumitelný, 
funkční a přitažlivý pro případné žadatele. Aby se zajistilo, že budou zapsány  názvy 
skutečných tradičních produktů, je třeba upravit kritéria a podmínky pro zápis názvu, 
zejména odstranit podmínku, že zaručené tradiční speciality musí mít jedinečné 
vlastnosti.  
(46) S cílem zajistit, aby zaručené tradiční speciality byly v souladu s e svými specifikacemi 
a byly soudržné, by měli produkt ve specifikaci definovat samotní producenti sdružení 
do seskupení. Možnost zápisu názvu jako zaručené tradiční speciality do rejstříku by 
měla být otevřená i producentům ze třetích zemí.  
(47) V zájmu z ajištění transparentnosti by měly být zaručené tradiční speciality zapsány do 
rejstříku.  
(48) Aby se zabránilo vytváření nerovných podmínek hospodářské soutěže, každý 
producent, včetně producenta ze třetí země, by měl mít možnost používat název 
zaručené tr adiční speciality zapsaný do rejstříku za předpokladu, že dotčený produkt 
splňuje požadavky příslušné specifikace a producent podléhá systému kontrol. V 
případě zaručených tradičních specialit vyprodukovaných v Unii by měl být na etiketě 
použit symbol Unie , který by mělo být možno spojit s označením „zaručená tradiční 
specialita“. Používání názvů, symbolu Unie a označení by mělo být upraveno tak, aby 
byl zajištěn jednotný přístup na celém vnitřním trhu.  
(49) Zaručené tradiční speciality by měly být na trhu účinně chráněny, aby jejich 
producenti byli za svou přidanou hodnotu náležitě odměňováni a aby se zabránilo 
prodeji produktů nelegálních uživatelů zaručených tradičních specialit.   
(50) Aby nedocházelo ke klamání spotřebitelů, měly by být zaručené tradiční  speciality 
chráněny před jakýmkoli zneužitím nebo napodobováním, mimo jiné i  ve vztahu 
k produktům používaným jako přísada, jakož i  před jakýmikoli jinými praktikami, jež 
by mohly uvést spotřebitele v  omyl. V zájmu téhož cíle by měla být stanovena 
pravidl a pro zvláštní způsoby použití zaručených tradičních specialit, zejména pokud 
jde o používání výrazů, které jsou v Unii druhové, označování, které sestává z názvu 
odrůdy rostlin nebo plemene zvířat nebo je obsahuje, a ochranné známky.  
(51) Účast v režimu zaručených tradičních specialit by měla zajistit, aby měl každý 
hospodářský subjekt, který dodržuje pravidla tohoto režimu, nárok na to, aby se na něj 
vztahovalo ověření souladu se specifikací produktu.  
(52) Postupy pro zápis, změny specifikace produktu a zrušení zápisu v souvislosti se 
zaručenými tradičními specialitami pocházejícími z Unie, včetně námitkových řízení, 
by měly provádět členské státy a Komise. Členské státy a Komise by měly být 
odpovědné za jednotlivé fáze každého postupu. Členské státy by m ěly být odpovědné 
za první fázi postupu, která spočívá v  obdržení žádosti od seskupení producentů, 
v jejím posouzení včetně vedení vnitrostátního námitkového řízení a  na základě 
 
CS 24  CS výsledků tohoto posouzení v  podání žádosti Unie Komisi. Komise by měla být 
odpovědná za přezkum žádosti, včetně zahájení celosvětového námitkového řízení, 
a za přijetí rozhodnutí o  přiznání či nepřiznání ochrany zaručené tradiční specialitě. 
Ochrana, kterou poskytuje toto nařízení po provedení zápisu, by měla být rovněž k 
dispozici pro zaručené tradiční speciality třetích zemí, které splňují příslušná kritéria a 
jsou chráněny ve své zemi původu. Komise by rovněž měla provádět odpovídající 
postupy v  případě zaručených tradičních specialit pocházejících ze třetích zemí.  
(53) Nařízením (EU) č. 1151/2012 byl zaveden režim nepovinných údajů o jakosti. Týká se 
zvláštních horizontálních charakteristik jedné či více kategorií produktů, způsobů 
hospodaření nebo zpracování, jimiž se vyznačují určité oblasti. Nepovinný údaj o 
jakosti „horský pro dukt“ splnil podmínky stanovené pro nepovinné údaje o jakosti a 
byl uvedeným nařízením zaveden. Horským producentům poskytl účinný nástroj pro 
lepší uvádění jejich produktů na trh a pro snížení skutečných rizik uvádění spotřebitele 
v omyl, pokud jde o hors ký původ produktů na trhu. Možnost producentů používat 
nepovinné údaje o jakosti by měla být zachována, neboť tento režim zatím v členských 
státech plně nevyužil svůj potenciál z důvodu krátké doby jeho uplatňování.  
(54) Při provádění pravidel týkajících s e zaručených tradičních specialit a nepovinných 
údajů o jakosti stanovených v tomto nařízení by měl být Komisi nápomocen výbor 
složený ze zástupců členských států.  
(55) Ustanovení týkající se zeměpisných označení v nařízeních (EU) č. 1308/2013, které se 
týká odvětví vína, a (EU) 2019/787, které se týká odvětví lihovin, je třeba změnit, aby 
byla sladěna se společnými pravidly pro zápis, změnu, námitky, zrušení, ochranu a 
kontroly zeměpisných označení stanovenými v tomto nařízení. Zejména v případě vína 
jsou nutné další změny definice chráněných zeměpisných označení v souladu s 
Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví. Z důvodu souladu s 
tímto nařízením by mělo být rovněž změněno ustanovení o úkolech úřadu EUIPO 
stanovené v nařízení Evropské ho parlamentu a Rady (EU) 2017/100133. 
(56) Za účelem doplnění nebo změny některých nepodstatných prvků tohoto nařízení by 
měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 
Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o vymezení no rem udržitelnosti a 
stanovení kritérií pro uznávání stávajících norem udržitelnosti; vyjasnění nebo 
doplnění položek, které mají být uváděny jako součást doprovodných informací; 
svěření úkolů souvisejících s kontrolou námitek a námitkovým řízením, správou 
rejstříku, zveřejňováním standardních změn specifikace produktu, konzultacemi v 
souvislosti s řízením o zrušení, zřízením a správou systému upozornění informujícího 
žadatele o dostupnosti jejich zeměpisného označení jako doménového jména, 
kontrolou zeměpis ných označení třetích zemí jiných než zeměpisných označení podle 
Ženevského aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných 
označeních34, která jsou navržena k ochraně na základě mezinárodních jednání nebo 
mezinárodních dohod, úřadu EUIPO; stanoven í vhodných kritérií pro sledování 
výkonu úřadu EUIPO při plnění úkolů, které mu byly svěřeny; stanovení dalších 
pravidel pro používání zeměpisných označení k určení složek ve zpracovaných 
produktech; stanovení dalších pravidel pro určení druhovosti výrazů;  stanovení 
omezení a odchylek, pokud jde o zdroj krmiv v případě označení původu; stanovení 
omezení a odchylek, pokud jde o porážku živých zvířat nebo o zdroj surovin; 
                                                 
33 Nařízení  Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14. června 2017 o ochranné známce 
Evropské unie (Úř. věst. L 154, 16.6.2017, s. 1).  
34 https://www.wipo.int/publications/en/details.jsp?id=3983  
 
CS 25  CS stanovení pravidel pro určení používání názvu odrůdy rostlin nebo plemene zvířat; 
stanov ení pravidel, která omezují informace obsažené ve specifikaci produktu pro 
zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality; stanovení dalších podrobností o 
kritériích způsobilosti pro zaručené tradiční speciality; stanovení dalších pravidel pro 
určení vh odných postupů certifikace a akreditace, které se použijí pro subjekty pro 
certifikaci produktů; stanovení dalších pravidel pro další úpravu ochrany zaručených 
tradičních specialit; stanovení dalších pravidel pro zaručené tradiční speciality pro 
určení dru hovosti výrazů, podmínek pro používání názvů odrůd rostlin a plemen zvířat 
a vztahu k právům duševního vlastnictví; stanovení dalších pravidel pro společné 
žádosti týkající se více než jednoho území státu a doplnění pravidel postupu podávání 
žádostí o zaru čené tradiční speciality; doplnění pravidel pro námitkové řízení u 
zaručených tradičních specialit za účelem stanovení podrobných postupů a lhůt; 
doplnění pravidel týkajících se procesu podávání žádostí o změnu u zaručených 
tradičních specialit; doplnění p ravidel týkajících se procesu zrušení u zaručených 
tradičních specialit; stanovení podrobných pravidel týkajících se kritérií pro nepovinné 
údaje o  jakosti; vyhrazení dalšího nepovinného údaje o jakosti a stanovení podmínky 
jeho použití; stanovení výjimek z používání výrazu „horský produkt“ a stanovení 
metod produkce a dalších kritérií pro používání tohoto nepovinného údaje o jakosti, 
zejména stanovení podmínek, za kterých je povoleno, aby suroviny nebo krmiva 
pocházely z jiných než horských oblastí. Je obz vláště důležité, aby Komise v rámci 
přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto 
konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě 
ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právn ích předpisů35. Pro zajištění rovné 
účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a 
Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci 
mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise,  jež se věnují přípravě 
aktů v přenesené pravomoci.            
(57) Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být 
Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o vymezení technické podoby a 
online přístupu ke klasifikaci produktů označených zeměpisnými označeními podle 
kombinované nomenklatury; vymezení harmonizované podoby závazků udržitelnosti; 
vymezení formátu a online podoby průvodní dokumentace a stanovení vyloučení nebo 
anonymizace chráněných osobních údajů; stanoven í podrobných pravidel pro postupy, 
formy a podávání žádostí Unie o zápis, a to i v případě žádostí týkajících se více než 
jednoho vnitrostátního území; vymezení formátu a online podoby námitek a úředních 
připomínek a stanovení vyloučení nebo anonymizace ch ráněných osobních údajů; 
poskytnutí přechodného období, které umožní používání zapsaného názvu vedle jiných 
názvů, které by jinak byly v rozporu se zapsaným názvem, a prodloužení tohoto 
přechodného období; zamítnutí žádosti; rozhodování o zápisu zeměpisnéh o označení, 
pokud nebylo dosaženo dohody; zápis zeměpisných označení týkající se produktů ze 
třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie 
smluvní stranou; vymezení obsahu a podoby unijního rejstříku zeměpisných označe ní; 
vymezení formátu a online podoby výpisů z unijního rejstříku zeměpisných označení a 
stanovení vyloučení nebo anonymizace chráněných osobních údajů; stanovení 
podrobných pravidel pro postupy, formu a podání žádostí o změnu Unie a pro postupy, 
formu a sd ělování standardní změny Komisi; zrušení zápisu zeměpisného označení; 
stanovení podrobných pravidel pro postupy a formu zrušení zápisu a pro podávání 
žádostí o zrušení; stanovení symbolů Unie pro zeměpisná označení, vymezení 
                                                 
35 Úř. věst. L 123, 12.5.2016, s. 1.  
 
CS 26  CS technických vlastností symbolů Unie a označení, jakož i pravidel týkajících se jejich 
používání na produktech uváděných na trh pod zapsaným zeměpisným označením, 
včetně pravidel týkajících se příslušných jazykových znění, jež mají být použita; 
podrobné vymezení povahy a druhu informací,  které se mají vyměňovat, a metod 
výměny informací v rámci vzájemné pomoci pro účely kontrol a prosazování; 
stanovení pravidel pro podobu specifikace produktu u zeměpisných označení 
zemědělských produktů; vymezení formátu a online podoby jednotného dokumen tu u 
zeměpisných označení zemědělských produktů a stanovení vyloučení nebo 
anonymizace chráněných osobních údajů; u zaručených tradičních specialit: stanovení 
pravidel pro podobu specifikace produktu; stanovení podrobných pravidel pro podobu 
a obsah unijní ho rejstříku zaručených tradičních specialit; stanovení symbolu Unie pro 
zaručené tradiční speciality; stanovení pravidel pro jednotnou ochranu označení, 
zkratek a symbolu Unie, pravidel pro jejich používání a technických vlastností 
symbolu Unie; stanovení  procedurálních a formálních požadavků na ochranu 
zaručených tradičních specialit; stanovení podrobných pravidel pro postupy, podobu a 
podání žádostí o zápis, včetně žádostí týkajících se více než jednoho vnitrostátního 
území, podání námitek a žádostí o zm ěnu specifikace produktu a žádostí o zrušení 
zápisu; přechodná období pro používání označení zaručená tradiční specialita; 
zamítnutí žádosti o  zápis; rozhodování o zápisu zaručené tradiční speciality, pokud 
nebylo dosaženo dohody; zrušení zápisu zaručené t radiční speciality;  u nepovinných 
údajů o jakosti a režimů jakosti: stanovení technických údajů nezbytných pro 
oznámení nepovinných údajů o jakosti a režimů jakosti; stanovení pravidel týkajících 
se formulářů, postupů nebo jiných technických údajů; stanove ní pravidel pro 
používání nepovinných údajů o jakosti. Tyto pravomoci by měly být vykonávány 
v souladu s  nařízením Evropského parlamentu a  Rady (EU) č.  182/201136.             
(58) Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty bez použití naří zení 
(EU) č. 182/2011 týkající se: zápisu názvu do rejstříku, pokud není podána přípustná 
námitka, nebo v případě přípustné námitky, pokud bylo dosaženo dohody pro 
zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality, a v případě potřeby změny 
zveřejněných in formací, pokud tyto změny nejsou podstatné; zřízení a vedení veřejně 
přístupného elektronického rejstříku zeměpisných označení a elektronického rejstříku 
zaručených tradičních specialit; poskytnutí přechodného období pro používání 
zeměpisných označení v ná vaznosti na námitky podané v rámci vnitrostátního 
řízení;  zrušení zapsaných zeměpisných označení, která jsou v rozporu s již zažádaným 
nebo zapsaným zcela nebo částečně stejnojmenným zeměpisným 
označením;  stanovení způsobu zveřejnění názvu a adresy přísluš ných orgánů a 
subjektů pro certifikaci produktů u zaručených tradičních specialit.  
(59) Nařízení (EU) č. 1308/2013, (EU) 2017/1001 a (EU) 2019/787 by proto měla být 
odpovídajícím způsobem změněna a nařízení (EU) č. 1151/2012 by mělo být 
zrušeno.    
(60) Chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční 
speciality již zapsané podle nařízení (EU) č. 1151/2012, chráněná označení původu a 
chráněná zeměpisná označení již zapsaná podle nařízení (EU) č. 1308/2013 a 
zeměpisná označení již zap saná podle nařízení (EU) 2019/787 by měly být nadále 
chráněny podle tohoto nařízení a měly by být automaticky zařazeny do příslušného 
rejstříku.  
                                                 
36 Úř. věst. L 55, 28.2.2 011, s. 13.  
 
CS 27  CS (61) Měla by být přijata vhodná opatření k  usnadnění hladkého přechodu z pravidel 
stanovených v nařízeních (EU)  č. 1151/2012, (EU) č. 1308/2013 a (EU) 2019/787 na 
pravidla stanovená v tomto nařízení,  
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:  
Hlava I  
Obecná ustanovení  
Článek 1  
Předmět  
Toto nařízení stanoví pravidla pro:  
a) zeměpisná označení pro víno, lihoviny a zemědělské produkty;  
b) zaručené tradiční speciality a nepovinné údaje o jakosti pro zemědělské produkty.   
Článek 2  
Definice  
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:  
a) „seskupením producentů“ sdružení složené převážně z producentů nebo 
zpracovatelů stejného produktu, bez ohled u na jeho právní formu;  
b) „tradičním“ a „tradicí“ v souvislosti s produktem pocházejícím ze zeměpisné 
oblasti prokázané historické používání producenty v dané komunitě po dobu, 
která umožňuje předávání mezi generacemi; tato doba musí být nejméně 30 let 
a uvedené používání může zahrnovat změny, které si vyžádaly měnící se 
hygienické a bezpečnostní postupy;  
c) „označením“ definice ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. j) nařízení (EU) č. 
1169/2011;  
d) „výrobním krokem“ jakákoli fáze výroby, zpracování, přípravy nebo  zrání až 
do okamžiku, kdy je produkt v podobě, v níž má být uveden na vnitřní trh;  
e) „zpracovanými produkty“ potraviny vzniklé zpracováním nezpracovaných 
produktů ve smyslu čl. 2 písm. m) a o) nařízení č.  852/2004;  
f) „subjekty pro certifikaci produktů“ subjekty ve smyslu hlavy II kapitoly III 
nařízení (EU) 2017/625, které osvědčují, že produkty označené zeměpisným 
označením nebo zaručené tradiční speciality jsou v souladu se specifikací 
produktu;  
g) „druhovým výrazem“:  
i) název produktů, který se stal ob ecným názvem produktu v Unii, přestože se 
vztahuje k místu, regionu nebo zemi, kde byl produkt původně vyroben nebo 
uveden na trh,  a 
ii) společný výraz popisující druhy produktů, přívlastky produktů nebo jiné 
výrazy, které neodkazují na konkrétní produkt;  
 
CS 28  CS h) „názvem odrůdy rostlin“ název dané odrůdy, který se běžně používá nebo který 
je úředně zapsán podle směrnic Rady 2002/53/ES37, 2002/55/ES38, 
2008/90/ES39 nebo nařízení Rady (EU) č.  2100/9440, v jazyce nebo jazycích, v 
nichž je takto používán nebo uveden, ke  dni podání žádosti o zápis příslušného 
zeměpisného označení;   
i) „názvem plemene zvířat“ názvy plemen ve smyslu článku 2 nařízení 
Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/101241, které jsou ke dni podání 
žádosti o zápis příslušného zeměpisného označení uvede ny v plemenných 
knihách nebo chovných registrech v jazyce nebo jazycích, v nichž jsou takto 
uvedeny.  
Článek 3  
Ochrana údajů  
1. Komise a  členské státy zpracovávají a zveřejňují osobní údaje získané v  průběhu 
postupů pro registraci, schvalování změn, zrušení, námitek, poskytnutí přechodného 
období a  kontrolu podle tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 1308/2013 a nařízení (EU) 
2019/787 v souladu s nařízeními (EU) 2018/1725 a (EU) 2016/679.   
2. Komise je správcem ve smyslu nařízení (EU) 2018/1725 ve vztahu ke zpracování 
osobních údajů v  rámci postupu, pro který je příslušná v  souladu s  nařízením (EU) 
2019/787, nařízením Komise v  přenesené pravomoci (EU) 2021/123542 a tímto 
nařízením.  
3. Příslušné orgány členských států jsou správci ve smyslu nařízení (EU) 201 6/679 ve 
vztahu ke zpracování osobních údajů v  rámci postupů, pro které jsou příslušné 
v souladu s  nařízením (EU) 2019/787, nařízením v  přenesené pravomoci (EU) 
2021/1235 a  tímto nařízením.  
                                                 
37 Směrnice Rady 2002/53/ES ze dne 13. června 2002 o Společném katalogu odrůd druhů zemědělských 
rostlin (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 1).  
38 Směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (Úř. věst. L 193, 
20.7.2002, s. 33).  
39 Směrnice Rady 2008/90/ES ze dne 29. září 2008 o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných 
rostlin a ovocných rostlin určených k p rodukci ovoce (Úř. věst. L 267, 8.10.2008, s. 8).  
40 Nařízení Rady (ES) č.  2100/94 ze dne 27.  července  1994 o  odrůdových právech Společenství (Úř. věst. 
L 227, 1.9.1994, s.  1). 
41 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1012 ze dne 8.  června 2016 o zootechnických a 
genealogických podmínkách pro plemenitbu čistokrevných plemenných zvířat, hybridních plemenných 
prasat a jejich zárodečných produktů v Unii, pro obchod s nimi a pro jejich vstup do Unie, o  změně 
nařízení (EU) č. 652/2014 a směrnic Rady 89/ 608/EHS a 90/425/EHS a o zrušení některých aktů v 
oblasti plemenitby zvířat („nařízení o plemenných zvířatech“) (Úř.  věst. L  171, 29.6.2016, s.  66). 
42 Nařízení Komise v  přenesené pravomoci (EU) 2021/1235 ze dne 12.  května 2021, kterým se doplňuje 
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 o pravidla týkající se žádostí o zápis 
zeměpisných označení lihovin, změn specifikace produktu, zrušení zápisu a rejstříku (Úř. věst. L  270, 
29.7.2021, s. 1).  
 
CS 29  CS Hlava II  
Zeměpisná označení  
Kapitola 1  
Obecná ustanovení  
Článek 4 
Cíle 
1. Tato hlava stanoví jednotný a výlučný systém zeměpisných označení, který chrání 
názvy vín, lihovin a zemědělských produktů, jejichž vlastnosti, přívlastky nebo 
pověst jsou spojeny s místem jejich produkce, a zajišťuje tak toto:  
a) producenti, kte ří jednají kolektivně, mají nezbytné pravomoci a odpovědnosti k 
řízení svého zeměpisného označení, včetně reagování na společenskou 
poptávku po produktech, které jsou výsledkem udržitelné produkce v jejích 
třech rozměrech ekonomické, environmentální a soci ální hodnoty, a včetně 
působení na trhu;   
b) spravedlivou hospodářskou soutěž pro producenty v obchodním řetězci;  
c) spotřebitelé dostávají spolehlivé informace a záruku pravosti těchto produktů a 
mohou je na trhu snadno identifikovat, a to i při elektroni ckém obchodování;  
d) účinný zápis zeměpisných označení s ohledem na vhodnou ochranu práv 
duševního vlastnictví a  
e) účinné prosazování a uvádění na trh v celé Unii a při elektronickém 
obchodování, což zajišťuje integritu vnitřního trhu.  
Článek 5  
Oblast půs obnosti  
1. Tato hlava se vztahuje na víno, lihoviny a zemědělské produkty, včetně potravin a 
produktů rybolovu a produktů akvakultury, uvedené v kapitolách 1 až 23 
kombinované nomenklatury stanovené v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2658/8743, 
a na další z emědělské produkty podle položek a kódů kombinované nomenklatury 
stanovených v příloze I tohoto nařízení.  
2. Registrací a ochranou zeměpisných označení není dotčena povinnost producentů 
dodržovat ostatní předpisy Unie, zejména pravidla týkající se uvádění produktů na 
trh, hygienické a rostlinolékařské předpisy, pravidla společné organizace trhů, 
pravidla hospodářské soutěže a poskytování informací o potravinách spotřebitelům.  
3. Na systém zeměpisných označení stanovený v tomto nařízení se nevztahuje směrnic e 
Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/153544. 
                                                 
43 Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1 987 o celní a statistické nomenklatuře a o 
společném celním sazebníku (Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1).  
44 Směrnice Evropského parlamentu a  Rady (EU) 2015/1535 ze dne 9.  září 2015 o  postupu při 
poskytování informací v  oblasti technických předpisů a  předpis ů pro služby informační společnosti (Úř. 
věst. L  241, 17.9.2015, s.  1). 
 
CS 30  CS Článek 6  
Klasifikace  
1. Produkty označené zeměpisnými označeními se zařazují podle kombinované 
nomenklatury na dvou, čtyř nebo šestimístné úrovni. Pokud se zeměpisné označení 
vztahuje na produkty více než jed né kategorie, uvede se každá položka. Klasifikace 
produktů se používá pouze pro účely zápisu, statistiky a evidence. Uvedená 
klasifikace se nepoužívá k určení srovnatelných produktů pro účely ochrany před 
přímým a nepřímým obchodním využitím podle čl. 27 o dst. 1 písm. a).  
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými vymezí technickou podobu 
klasifikace uvedené v odstavci 1 a online přístup k ní. Tyto prováděcí akty se 
přijímají přezkumným postupem podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 7  
Definice  
1. Pro účely této hlavy se rozumí:  
a) „zeměpisným označením“, není -li uvedeno jinak, označení původu a 
zeměpisná označení vína, jak jsou definována v článku 93 nařízení (EU) č. 
1308/2013, označení původu a zeměpisná označení zemědělských produktů, 
jak jsou definována v článku 48 tohoto nařízení, a zeměpisná označení lihovin, 
jak jsou definována v čl. 3 odst. 4 nařízení (EU) 2019/787, o která bylo 
požádáno nebo která byla zapsána do unijního rejstříku zeměpisných označení 
uvedeného v čl ánku 23; 
b) „vínem“ produkty uvedené v části II bodech 1, 3 až 6, 8, 9, 11, 15 a 16 přílohy 
VII nařízení (EU) č. 1308/2013;  
c) „lihovinami“ lihoviny ve smyslu článku 2 nařízení (EU) 2019/787;  
d) „zemědělskými produkty“ produkty uvedené v čl. 5 odst. 1 s výjimkou vína a 
lihovin;  
e) „kombinovanou nomenklaturou“ nomenklatura zboží stanovená článkem 1 
nařízení (EHS) č. 2658/87;  
f) „uznaným seskupením producentů“ formální sdružení s právní subjektivito u, 
které je příslušnými vnitrostátními orgány uznáno jako jediné seskupení 
jednající jménem všech producentů;  
g) „producentem“ hospodářský subjekt, který se podílí na jakémkoli kroku 
produkce produktu chráněného zeměpisným označením, včetně 
zpracovatelskýc h činností, na něž se vztahuje specifikace produktu.  
Kapitola 2  
Zápis zeměpisných označení  
Článek 8  
Žadatel  
1. Žádosti o zápis zeměpisného označení může podat pouze seskupení producentů 
produktu („žádající seskupení producentů“), jehož název je navržen k zápisu. S 
 
CS 31  CS přípravou žádosti a souvisejícím postupem mohou pomoci regionální nebo místní 
veřejné orgány.   
2. Pro účely této hlavy může být za žádající seskupení producentů, pokud jde o 
zeměpisná označení lihoviny, považován orgán určený členským státem, nen í-li 
vytvoření seskupení pro dotčené producenty možné z  důvodu jejich počtu, 
zeměpisného umístění nebo organizačních zvláštností.  V takovém případě jsou 
v žádosti podle čl.  9 odst.  2 tyto důvody uvedeny.  
3. Pro účely této hlavy lze za žádající seskupení producentů považovat jediného 
producenta, pokud je prokázáno, že jsou splněny obě následující podmínky:  
a) dotčená osoba je jediným producentem, který chce žádost o zápis zeměpisného 
označ ení podat, a  
b) daná zeměpisná oblast je vymezena přírodními charakteristikami bez ohledu na 
hranice pozemků a má vlastnosti, které jsou zjevně odlišné od charakteristik 
sousedních oblastí, nebo se vlastnosti daného produktu liší od vlastností 
produktů pro dukovaných v sousedních oblastech.  
4. V případě zeměpisného označení, které označuje přeshraniční zeměpisnou oblast, 
může několik seskupení producentů z  různých členských států nebo třetích zemí 
podat společnou žádost o  zápis zeměpisného označení.  
Článek 9  
Vnitrostátní fáze postupu zápisu   
1. Žádost o zápis zeměpisného označení týkající se produktu pocházejícího z Unie se 
podává příslušným orgánům členského státu, z něhož produkt pochází.  
2. Žádost podle odstavce 1 musí obsahovat:  
a) specifikaci produktu podle článku  11; 
b) jednotný dokument uvedený v článku 13; 
c) průvodní dokumenty uvedené v čl. 14 odst. 1 písm. b), c) a d).  
3. Členský stát žádost o zápis přezkoumá, aby zkontroloval, zda splňuje podmínky pro 
zápis podle příslušných ustanovení pro víno, l ihoviny nebo zemědělské produkty.  
4. V rámci přezkumu podle odstavce 3 provede členský stát vnitrostátní námitkové 
řízení. Ve vnitrostátním námitkovém řízení se zajistí zveřejnění žádosti o  zápis a 
stanoví lhůta nejméně dvou měsíců ode dne zveřejnění, během níž může každá 
fyzická nebo právnická osoba, která má oprávněný zájem a je usazena nebo má 
bydliště na území členského státu, z něhož dotčený produkt pochází, podat u tohoto 
členského stá tu námitky proti žádosti o zápis.  
5. Členský stát stanoví podmínky námitkového řízení. Tyto podmínky mohou 
zahrnovat kritéria přípustnosti námitky, lhůtu pro konzultace mezi žádajícím 
seskupením producentů a každým namítajícím a předložení zprávy žádajícíh o 
seskupení producentů o výsledku konzultací, včetně všech změn, které žádající 
seskupení producentů v žádosti o zápis provedlo.  
6. Pokud se členský stát po přezkoumání žádosti o zápis a posouzení výsledků 
případných obdržených námitek a případných změn žádosti dohodnutých s žádajícím 
seskupením producentů domnívá, že jsou splněny požadavky tohoto nařízení, může 
přijmout kladné rozhodn utí a podat žádost Unie uvedenou v článku 15. 
 
CS 32  CS 7. Členský stát zajistí, aby jeho rozhodnutí o vyhovění nebo nevyhovění žádosti bylo 
zveřejněno a aby každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem měla 
možnost podat odvolání. Členský stát rovněž zajistí, aby byla zveřejněna specifikace 
produktu, na jehož základě bylo žádosti vyhověno, a  zajistí přístup k  této specifikaci 
produktu elektronickou cestou.  
Článek 10  
Přechodná a  vnitrostátní ochran a 
1. S účinkem ode dne podání žádosti Unie o zápis Komisi může členský stát dočasně 
poskytnout přechodnou ochranu názvu na vnitrostátní úrovni.  
2. Tato vnitrostátní ochrana zaniká dnem, kdy vstoupí v platnost prováděcí akt, kterým 
se rozhoduje o žádosti o zápis, přijatý v souladu s článkem 22, nebo dnem, kdy je 
žádost o zápis vzata zpět.  
3. Pokud název není zapsán podle tohoto nařízení, nese výlučnou odpovědnost za 
následky takové přechodné vnitros tátní ochrany dotčený členský stát.  
4. Opatření přijatá členskými státy podle tohoto článku jsou účinná pouze na 
vnitrostátní úrovni a nemají vliv na vnitřní trh ani na mezinárodní obchod.  
Článek 11  
Specifikace produktu  
Pro účely této hlavy se „specifikací  produktu“ u zeměpisného označení rozumí dokument 
uvedený v:  
a) článku 94 nařízení (EU) č. 1308/2013 u vína;  
b) článku 22 nařízení (EU) 2019/787 u lihovin;  
c) článku 51 tohoto nařízení u zemědělsk ých produktů.  
Článek 12  
Závazky udržitelnosti  
1. Seskupení producentů se může dohodnout na závazcích udržitelnosti, které je třeba 
dodržovat při produkci produktu označeného zeměpisným označením. Cílem těchto 
závazků je uplatňovat vyšší standard udržitelno sti, než nařizují právní předpisy Unie 
nebo vnitrostátní právní předpisy, a jít nad rámec osvědčených postupů ve 
významných ohledech, pokud jde o sociální, environmentální nebo hospodářské 
závazky. Tyto závazky musí být konkrétní, musí zohledňovat stávajíc í udržitelné 
postupy používané u produktů označených zeměpisným označením a mohou 
odkazovat na stávající systémy udržitelnosti.  
2. Závazky udržitelnosti uvedené v odstavci 1 se uvedou do sp ecifikace produktu.  
3. Závazky udržitelnosti uvedené v odstavci 1 nejsou dotčeny požadavky na dodržování 
hygienických a bezpečnostních norem a pravidel hospodářské soutěže.  
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článk em 84 definující normy udržitelnosti v různých odvětvích a stanovující kritéria 
pro uznávání stávajících norem udržitelnosti, které mohou dodržovat producenti 
produktů označených zeměpisným označe ním.  
 
CS 33  CS 5. Komise může přijmout prováděcí akty vymezující harmonizovanou podobu závazků 
udržitelnosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 53 
odst. 2. 
Článek 13  
Jednotný dokument  
1. „Jednotným dokumentem“ se u zeměpisného označení rozumí:  
a) dokument shrnující specifikace produktu podle článku  94 nařízení v  přenesené 
pravomoci (EU) č.  1308/2013 u vína;  
b) dokument uvedený v článku 23 nařízení (EU) 2019/787 u liho vin; 
c) dokument uvedený v článku 52 tohoto nařízení u zemědělských produktů.  
Článek 14  
Průvodní doklady  
1. Dokumentace přiložená k žádosti o zápis musí obsahovat:  
a) informace o všech navrhovaných omezeních používání nebo ochrany 
zeměpisného označení, případně o všech přechodných opatřeních, která 
navrhlo žádající seskupení producentů nebo vnitrostátní orgány, zejména po 
vnitrostátním kontrolním a námitkovém řízení;  
b) název a kontaktní  údaje žádajícího seskupení producentů;  
c) název a kontaktní údaje příslušného orgánu a/nebo subjektu pro certifikaci 
produktů, který ověřuje soulad s ustanoveními specifikace produktu podle:  
i) článku 116a nařízení (EU) č.  1308/2013, pokud jde o víno;  
ii)  článku 39 tohoto nařízení, pokud jde o zemědělské produkty a lihoviny;  
d) veškeré další informace, které členský stát, případně žádající seskupení 
producentů považuje za vhodné.  
2. Komisi je svě řena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými se toto nařízení doplňuje o ustanovení upřesňující požadavky 
nebo uvádějící další položky průvodní dokumentace, je ž má být předložena.  
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými vymezí formát a online podobu 
průvodní dokumentace podle odstavce 1 a stanoví vyloučení nebo anonymizaci 
chráněných osob ních údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem 
podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 15  
Žádost Unie o  zápis  
1. V případě zeměpisných označení týkajících se produktů pocházející ch z Unie musí 
žádost o zápis do rejstříku Unie obsahovat:    
a) jednotný dokument uvedený v  článku 13; 
b) průvodní dokumentaci uvedenou v  článku 14; 
 
CS 34  CS c) prohlášení členského státu, kterému byla žádost původně adresována, 
potvrzující, že žádost splňuje podmínky pro zápis, a  
d) odkaz na elektronické zveřejnění specifikace produktu, který musí být 
udržován v aktuálním stavu.  
2. V případě zeměp isných označení týkajících se produktů nepocházejících z Unie musí 
žádost o zápis do rejstříku Unie obsahovat:  
a) specifikaci produktu s odkazem na její zveřejnění;  
b) jednotný dokument uvedený v  článku 13; 
c) průvodní dokumentaci uvedenou v  článku 14;  
d) právní doklad o ochraně zeměpisného označení v zemi původu  a 
e) plnou moc, pokud je žadatel zastoupen zmocněncem.  
3. Společnou žádost o  zápis podle čl.  8 odst.  4 podá jeden z dotčených členských států 
nebo žádající seskupení producentů v třetí zemi přímo, nebo prostřednictvím orgánů 
této třetí země.  
4. Společná žádost o  zápis podle čl. 8 odst. 4 obsahuje podle potřeby doklady uvedené 
v odstavci 1 nebo 2 ze všech dotčených členských států nebo třetích 
zemí.  Související vnitrostátní řízení, včetně námitk ových řízení, proběhnou ve všech 
dotčených členských státech.  
5. Doklady uvedené v tomto článku musí být vyhotoveny v některém z úředních jazyků 
Unie.  
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými stanoví postupy a podmínky pro přípravu a podávání žádostí 
Unie o zápis.  
7. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla ohledně 
postupů, formy a předkládání žádostí Unie o  zápis, a to i v případě žádostí týkajících 
se více než jednoho vnitrostátního území. Tyto prováděcí akty se přijímají 
přezkumným postupem podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 16  
Podání žádosti Unie  o zápis   
1. Žádost Unie o zápis zeměpisného označení se Komisi předkládá elektronicky 
prostřednictvím digitálního systému. Tento digitální systém musí umožňovat 
podávání žádostí vnitrostátním orgánům členského státu a musí umožňovat, aby jej 
členský stát mohl používat ve svém vnitrostátním řízení.  
2. Pokud se žádost o zápis vztahuje k  zeměpisné oblasti mimo Unii, podává se Komisi, 
a to buď přímo, nebo prostřednictvím orgánů dotčené třetí země. Digitální systém 
uvedený v odstavci 1 musí umožňovat podávání ž ádostí žádajícím seskupením 
producentů usazeným mimo Unii a vnitrostátními orgány v dotčené třetí zemi.  
3. Žádost Unie o  zápis zveřejní Komise prostřednictvím digitálního systému uvedeného 
v odstavci 1.  
Článek 17  
Přezkum ze  strany Komise a  zveřejnění pro účely námitkového řízení  
 
CS 35  CS 1. Komise přezkoumá každou žádost o zápis, kterou obdrží podle čl. 16 odst. 1. Tento 
přezkum spočívá v kontrole, zda v žádosti nejsou zjevné chyby, zda jsou informace 
poskytnuté v souladu s článkem 15 úplné a zda je jednotný dokument uvedený v 
článku 13 přesný a svou formou odborný. Zohle dní výsledek vnitrostátního postupu 
provedeného dotyčným členským státem. Zaměří se zejména na jednotný dokument 
uvedený v článku 13. 
2. Doba přezkumu by neměla přesáhnout šest měsíců. V případě, že doba přezkumu 
přesáhne nebo pravděpodobně přesáhne 6 měsíců, Komise písemně informuje 
žadatele o důvodech prodlení.  
3. Komise si může od žadatele vyžádat doplňující informace.  
4. Pokud se Komise na základě přezkumu provedeného podle odstavce 1 domnívá, že 
jsou splněny podmínky stanovené v tomto nařízení, případně v nařízeních (EU) č. 
1308/2013 a (EU) 2019/787, zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie  jednotný 
dokument a odkaz na zveřejněnou specifikaci produktu.  
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými toto nařízení doplní o pravidla pro pověření úřadu EUIPO 
úkoly stanovenými v tomto článku.  
Článek 18  
Vnitrostátní napadení žádosti o zápi s 
1. Členské státy informují Komisi o  všech vnitrostátních správních nebo soudních 
řízeních, která mohou mít vliv na zápis zeměpisného označení.  
2. Komise je osvobozena od povinnosti dodržet lhůtu pro provedení přezkumu 
uvedeného v čl. 17  odst. 2 a informovat žadatele o  důvodech prodlení, pokud obdrží 
sdělení od členského státu ohledně žádosti o  zápis v  souladu s  čl. 9 odst.  6, v němž 
členský stát:  
a) informuje Komisi o  tom, že rozhodnutí podle čl. 9 odst. 6 bylo na  vnitrostátní 
úrovni prohlášeno za  neplatné na  základě okamžitě použitelného, avšak nik oli 
konečného soudního rozhodnutí, nebo  
b) žádá Komisi o  pozastavení přezkumu z  důvodu zahájení vnitrostátního správního 
nebo soudního řízení za  účelem zpochybnění platnosti žádosti, o  kterém se členský 
stát domnívá, že je založeno na  oprávněných důvodech.  
3. Toto osvobození platí až do  okamžiku, kdy je Komise členským státem informována 
o tom, že původní žádost byla obnovena nebo že členský stát svoji žádost 
o pozastavení vzal zpět.  
4. Pokud byla žádost pravomocným rozhodnutím vnitrostátního soudu prohláše na za 
neplatnou, zváží členský stát vhodná opatření, jako je stažení, případně změna 
žádosti Unie o zápis.  
Článek 19  
Námitkové řízení Unie  
1. Ve lhůtě tří měsíců ode dne zveřejnění jednotného dokumentu a odkazu na 
specifikaci produktu podle čl. 17 odst. 4 v Úředním věstníku Evropské unie  mohou 
orgány členského státu nebo třetí země anebo fyzická nebo právnická osoba s 
 
CS 36  CS oprávněným zájmem usazená nebo mající bydliště ve třetí zemi podat Kom isi 
námitku nebo připomínku.  
2. Každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která je usazena nebo 
má bydliště v jiném členském státě, než ze kterého byla žádost Unie o  zápis podána, 
může podat námitku členskému státu, ve kterém je usazena nebo má bydliště, ve 
lhůtě stanovené pro podání námitky nebo připomínky podle odstavce 1. 
3. V námitce se uvede, že by žádost mohla porušovat podmínky stanovené v tomto 
nařízení, případně v naří zení (EU) č. 1308/2013 nebo (EU) 2019/787, a uvedou se 
důvody. Námitka, která neobsahuje uvedené tvrzení, je neplatná.   
4. Komise posoudí přípustnost námitek. Pokud se Komise domnívá, že je  námitka 
přípustná, do  pěti měsíců ode dne zveřejnění v  Úředním věs tníku Evropské unie  
vyzve orgán nebo osobu, které námitku podaly, nebo žádající seskupení producentů, 
které podalo žádost, aby po přiměřenou dobu v  délce nejvýše tří měsíců vedly 
náležité konzultace. Kdykoli během tohoto období může Komise na žádost orgánu  
nebo žádajícího seskupení producentů prodloužit lhůtu pro konzultace o nejvýše tři 
měsíce.  
5. Orgán nebo osoba, které podaly námitku, a orgán nebo žádající seskupení 
producentů, které podaly žádost, zahájí tyto náležité konzultace bez zbytečného 
odkladu. Vzájemně si poskytnou relevantní informace s  cílem posoudit, zda žádost 
o zápis splňuje podmínky tohoto nařízení, případně nařízení (EU) č. 1308/2013 nebo 
(EU) 2019/787.  
6. Do jednoho měsíce od ukončení konzultací uvedených v odstavci 4 oznámí žádající 
seskupení producentů usazené v třetí zemi nebo orgány členského státu nebo třetí 
země, z níž byla žádost Unie o  zápis podána, Komisi výsledek konzultací, včetně 
všech vyměněných informací, zda  bylo dosaženo dohody s jednou nebo všemi 
osobami, které podaly námitky, a případné následné změny žádosti o zápis. Orgán 
nebo osoba, která podala námitku Komisi, může Komisi po ukončení konzultací 
rovněž oznámit své stanovisko.  
7. Pokud byly po ukončení konzultací uvedených v odstavci 4 údaje zveřejněné v 
souladu s čl. 17 odst. 4 změněny, Komise zopakuje přezkum žádosti o zápis v 
pozměněné podobě. Pokud byla žádost o zápis podstatným způsobem změněna a 
Komise se domnívá, že změněná žádost splňuje podmínky pro zápis, zveřejní žádost 
znovu v souladu s uvedeným odstavcem.   
8. Doklady  uvedené v tomto článku musí být vyhotoveny v některém z úředních jazyků 
Unie.  
9. Po ukončení námitkového řízení Komise dokončí posouzení žádosti Unie o zápis do 
rejstříku, přičemž zohlední případné žádosti o přechodná období, výsledek 
námitkového řízení, případná obdržená oznámení o připomínkách a další záležitosti, 
které vyvstanou po jejím přezkumu a které mohou znamenat změnu jednotného 
dokumentu.  
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými doplní toto nařízení o podrobné postupy a lhůty pro námitkové 
řízení, pro úřední předkládání připomínek vnitrostátními orgány a osobami s 
oprávněným zájmem, které nevyvolají zahájení námitkového řízení, a o pravidla pro 
svěření svých úkolů stanovených v tomto článku úřadu EUIPO.  
 
CS 37  CS 11. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými vymezí formát a případnou online 
podobu námitek a úředních připomínek a stanoví vyloučení nebo anonymizaci 
chráněných osobních údajů . Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem 
podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 20  
Důvody námitek  
1. Námitka podaná v souladu s článkem 19 je přípustná pouze tehdy, pokud osoba, 
která ji podala, prokáže, že:  
a) navrhované zeměpisné označení není v souladu s definicí zeměpisného 
označení nebo s požadavky uvedenými v tomto nařízení, případně v nařízení 
(EU) č. 1308/2013 nebo v  nařízení (EU) 2019/787;  
b) zápisu navrhovaného zeměpisného označení by bránila jedna nebo více 
okolností uvedených v článcích 29, 30, 31 nebo čl. 49 odst. 1; 
c) zápis navrhovaného zeměpisného označení by ohrozil existenci zcela nebo 
částečně totožného názvu nebo  ochranné známky nebo existenci produktů, 
které se po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění podle čl.  17 odst.  4 
nacházely na trhu v  souladu s  právem.  
2. Přípustnost námitky posuz uje Komise ve vztahu k území Unie.  
Článek 21  
Přechodné období pro používání zeměpisných označení  
1. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví přechodné období v délce až 
pěti let s cílem umožnit produktům pocházejícím z členského státu nebo třet í země a 
nesoucím označení, jež sestává z názvu, který je v rozporu s čl. 27 odst. 1, nebo tento 
název obsahuje, aby i nadále používaly toto označení, s nímž byly uváděny na trh, za 
podmínky, že přípustná námitka podle čl. 9 odst. 4 nebo článku 19 proti žádosti o 
zápis zeměpisného označení, jehož ochrana je v rozporu, dokládá, že:  
a) zápis dotčeného zeměpisného označení by ohrozil existenci zcela nebo 
částečně totožného názvu v označení produktu nebo  
b) tyto produkty byly legálně uváděny na trh s t ímto názvem v označení produktu 
na dotčeném území po dobu nejméně pěti let před zveřejněním podle čl. 17 
odst. 4 písm. a).  
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají přezkumným  postupem podle čl. 53 
odst. 2 s výjimkou případů, kdy byla podána přípustná námitka podle čl. 9 odst. 4; v 
těchto případech se přijímají bez použití uvedeného přezkumného postupu.   
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými prodlouží délku přechodného období 
podle odstavce 1 na nejvýše 15 let nebo  umožní další používání zeměpisného 
označení po dobu nejvýše 15 let, pokud je dodatečně prokázáno, že:  
a) název v označení podle odstavce 1 tohoto článku byl v souladu s právem 
používán nep řetržitě a řádně po dobu nejméně 25 let před podáním žádosti o 
zápis dotčeného zeměpisného označení Komisi;  
b) název v označení podle odstavce 1 nebyl nikdy používán za účelem využívání 
pověsti názvu produktu, který je zapsán jako zeměpisné označení, a  
 
CS 38  CS c) spotřebitel nebyl ani nemohl být uveden v  omyl, pokud jde o  skutečný původ 
produktu.  
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 3 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 53 
odst. 2 s výjimkou případů, kdy byla podána přípustná námitka podle čl. 9 odst. 4; v 
těchto případech se přijímají bez použití uvedené ho přezkumného postupu.  
5. Při používání označení uvedených v  odstavcích 1 a  3 musí být na etiketě jasně 
a viditelně uvedeno označení země původu.  
6. K překonání dočasných obtíží v souvislosti s dosažením dlouhodobého cíle, jímž je 
zajistit, aby všichni pr oducenti produktu označeného zeměpisným označením v dané 
oblasti dodržovali související specifikace produktu, může členský stát stanovit 
přechodné období na jejich dodržení v délce až deseti let s účinností ode dne podání 
žádosti Komisi, pokud dané hospodá řské subjekty uváděly dotčené produkty na trh v 
souladu s právem, používaly dotyčné názvy nepřetržitě nejméně po dobu pěti let před 
podáním žádosti orgánům tohoto členského státu a tuto skutečnost uvedly ve 
vnitrostátním námitkovém řízení podle čl. 9 odst.  4. 
7. Odstavec 6 se použije obdobně na zeměpisná označení týkající se zeměpisné oblasti 
ve třetí zemi s výjimkou námit kového řízení.  
Článek 22  
Rozhodnutí Komise o žádosti o  zápis  
1. Pokud se Komise na základě informací jí dostupných a vyplývajících z přezkumu 
provedeného podle článku 17 domnívá, že nebyl splněn některý z uvedených 
požadavků, přijme prováděcí akty, kterými žádost o  zápis zamítne. Tyto prováděcí 
akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 53 odst. 2. 
2. Pokud Komise neobdrží žádnou přípustnou námitku, přijme prováděcí akty, aniž by 
použila postup uvedený v čl. 53 odst. 2, a zapíše zeměpisné označení do 
rejstříku.  Komise může zohle dnit oznámení o připomínkách obdržená v souladu s čl. 
19 odst. 1.    
3. Pokud Komise obdrží přípustnou námitku, po konzultacích podle čl. 19 odst. 4 a s 
přihlédnutím k výsledkům těchto konzultací:   
a) přijme prováděcí akt o zápisu zeměpisného označení do rejstříku bez použití 
postupu uvedeného v čl. 53 odst. 2, jestliže bylo dosaženo dohody, po kontrole, 
zda je dohoda v souladu s právem Unie, a v případě potřeby změní informace 
zveřejněné podle čl. 17 odst. 4 za předpokladu, že t yto změny nejsou podstatné, 
nebo  
b) přijme prováděcí akty, kterými rozhodne o žádosti o zápis, jestliže nebylo 
dosaženo dohody.  Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem 
podle čl. 53 odst. 2. 
4. V aktech o zápisu zeměpisného označení se stanoví všechny podmínky vztahující se 
k zápisu a k opětovnému zveřejnění jednotného dokumentu zveřejněného pro účely 
námitek v Úředním věstníku Evropské unie  pro informaci v případě nezbytných  
změn, které nejsou podstatné.  
5. Nařízení o zápisu a  rozhodnutí o  zamítnutí žádosti se zveřejní v  Úředním věstníku 
Evropské unie v řadě L.  
 
CS 39  CS Článek 23  
Unijní rejstřík zeměpisných označení  
1. Komise přijme bez použití postupu podle čl. 53 odst. 2 prováděcí akty obsahující 
ustanovení o zřízení a správě veřejně přístupného elektronického rejstříku 
zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení („unijní rejstřík 
zeměpisných označení“).  Rejstřík má tři části odpovídající zeměpisným označením 
vína, lihovin a zemědělských produktů.  
2. Každé zeměpisné označení vína a zemědělských produktů se v unijním rejstříku 
zeměpisných označení uvede jako „chráněné označení původu“, případně „chráněné 
zeměpisné označení“, a každé zeměpisné označení lihovin se uvede jako „zeměpisné 
označení“.  
3. V unijním rejstříku zeměpisných označení mohou být zapsána zeměpisná označení 
týkající se produktů ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě 
mezináro dní dohody, jíž je Unie smluvní stranou. Komise zapíše tato zeměpisná 
označení do rejstříku prostřednictvím prováděcích aktů přijatých přezkumným 
postupem podle čl. 53 odst. 2. Pokud jd e o víno a zemědělské produkty, nejsou -li v 
těchto dohodách výslovně označeny jako chráněná označení původu, zapíší se názvy 
těchto produktů do unijního rejstříku zeměpisných označení jako chráněná 
zeměpisná označení.  
4. Každé zeměpisné označení se zapíše do unijního rejstříku zeměpisných označení 
původním písmem. Není -li původním písmem latinka, zeměpisné označení se přepíše 
do latinky a do unijního rejstříku zeměpisných označení se zapíší obě verze 
zeměpisného označení, které mají stejný status.  
5. Komise zveřejní a pravidelně aktualizuje seznam mezinárodních dohod uvedených v 
odstavci 3 a seznam zeměpisných označení podle těchto dohod chráněných.  
6. Komise uchová dokumentaci spojenou  se zápisem zeměpisného označení v  digitální 
nebo papírové podobě po dobu platnosti zeměpisného označení a  po dobu deseti let 
v případě zrušení.  
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými toto nařízení doplní o pravidla pro pověření úřadu EUIPO 
vedením unijního rejstříku zeměpisných označení.  
8. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými vymezí obsah a podobu unijního 
rejstříku zeměpisných oz načení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným 
postupem podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 24  
Výpisy z unijního rejstříku zeměpisných označení  
1. Každá osoba má možnost stáhnout si úředn í výpis z unijního rejstříku zeměpisných 
označení, který poskytuje důkaz o zápisu zeměpisného označení, a příslušné údaje 
včetně data podání žádosti o zápis zeměpisného označení nebo jiného dne vzniku 
práva přednosti. Tento úřední výpis lze použít jako veř ejné osvědčení v soudním 
řízení, u soudu, rozhodčího soudu nebo podobného orgánu.  
2. Pokud vnitrostátní orgány uznaly seskupení producentů v souladu s článkem 33, je 
toto seskupení uvedeno jako no sitel práv k zeměpisnému označení v unijním 
rejstříku zeměpisných označení a v úředním výpisu uvedeném v odstavci 1. 
 
CS 40  CS 3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými vymezí formát a online pod obu 
výpisů z unijního rejstříku zeměpisných označení a stanoví vyloučení nebo 
anonymizaci chráněných osobních údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají 
přezkumným postupem podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 25  
Změny specifikace produktu  
1. Seskupení producentů, které má oprávněný zájem, může požádat o schválení změny 
specifikace produktu se zapsaným zeměpisným označením.  
2. Změny specifikace produktu se dělí do dvou kategorií:  
a) změny na úrovni  Unie vyžadující námitkové řízení na unijní úrovni  a 
b) standardní změny k  projednání na úrovni členského státu nebo třetí země.  
3. Změna je změnou na úrovni Unie, pokud má za následek změnu jednotného 
dokumentu a:  
a) zahrnuje změnu názvu nebo použití názvu, nebo v případě vína a lihovin 
změnu kategorie produktu nebo produktů označených zeměpisným označením, 
nebo v případě lihovin změnu zákonného názvu, nebo  
b) rizika, která ruší vazbu na zeměpisnou oblast uvedenou v jednotném 
dokumentu,  nebo  
c) zahrnuj e další omezení pro uvádění produktu na  trh. 
4. Jakákoli jiná změna specifikace produktu se zapsaným zeměpisným označením, 
která není změnou na úrovni Unie podle odstavce 3, se považuje za standardní 
změnu.  
5. Standardní změna se považuje za změnu dočasnou , pokud se týká dočasné změny 
specifikace produktu z  důvodu povinných hygienických a  fytosanitárních opatření 
stanovených orgány veřejné správy nebo dočasné změny nutné z  důvodu přírodní 
katastrofy či nepříznivých povětrnostních podmínek formálně uznaných příslušnými 
orgány.  
6. Změny prováděné na úrovni Unie schvaluje Komise. Schvalovací postup se obdobně 
řídí postupem stanoveným v  článcích  8 až 22. 
7. Žádosti o  změny na úrovni Unie podané třetí zemí nebo producenty v třetí zemi musí 
obsahovat důkaz, že požadovaná změna je v  souladu s  právními předpisy o  ochraně 
zeměpisných označení, které platí v  této třetí zemi.   
8. Pokud žádost o změnu na úrovni Unie týkající se specifikace produktu u zapsaného 
zeměpisného označení zahrnuje také standardní změny nebo dočasné změny, Komise 
přezkoumá pouze změnu na úrovni Unie.  Jakékoli standardní změny nebo dočasné 
změny se nepovažují za podané. Přezkum těch to žádostí se zaměří na  změny 
prováděné na úrovni Unie. Komise nebo dotčený členský stát mohou případně 
vyzvat žadatele, aby pozměnil další prvky specifikace produktu.  
9. Standardní změny schvalují členské státy nebo třetí země, na jejichž území se 
nachází  zeměpisná oblast dotčeného produktu, a  oznamují je Komisi. Komise tyto 
změny zveřejní.   
 
CS 41  CS 10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými toto nař ízení doplní o pravidla pro pověření úřadu EUIPO 
zveřejňováním standardních změn uvedených v odstavci 9. 
11. Komise může přijímat prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se 
postupů, formy a  podání žádosti o  změnu na úrovni Unie a postupů, formy a 
sdělování standardních změn Komisi. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným 
postupem podle čl. 53 odst. 2. 
Článek 26  
Zrušení zápisu  
1. Komise může z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti 
členského státu, třetí země nebo kterékoli fyzické nebo právnické osoby s 
oprávněným zájmem přijmout prováděcí akty s cílem zrušit zápis zeměpisného 
označení v těchto případech:  
a) pokud již nemůže být zajištěn soulad s  požadavky na specifikaci produktu, 
nebo  
b) pokud po dobu nejméně sedmi po sobě následujících let není na trh uveden 
žádný produkt nesoucí toto zeměpisné označení.  
2. Komise může rovněž při jmout prováděcí akty, kterými zruší zápis na žádost 
producentů produktu uváděného na trh pod zapsaným názvem.  
3. Prováděcí akty uvedené v  odstavcích 1 a  2 se přijímají přezkumným postupem podle 
čl. 53 odst.  2. 
4. Obdobně se na zrušení použijí články 9, 15 až 20 a 22. 
5. Komise před přijetím prováděcích aktů podle odstavců 1 a  2 konzultuje orgány 
členského státu, orgány třetí země nebo, je -li to možné, producenta ze třetí země, 
který původně požádal o  zápis příslušného zeměpisného označení, ledaže o  zrušení 
zápisu přímo požádal původní žadatel.  
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými toto na řízení doplní o pravidla pro pověření úřadu EUIPO 
úkoly stanovenými v odstavci 5. 
7. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla ohledně 
postupů a formy zrušení záp isu, jakož i ohledně předkládání žádostí uvedených v 
odstavcích 1 a 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 
53 odst. 2. 
Kapitola 3  
Ochrana zeměpisných označení  
Článek 27  
Ochrana zeměpisných označení  
1. Zeměpisná označení zapsaná v unijním rejstříku zeměpisných označení jsou 
chráněna proti:  
a) jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití zeměpisného označení 
pro produkty, na  které se zápis nevztahuj e, pokud jsou tyto produkty 
 
CS 42  CS srovnatelné s  produkty zapsanými pod tímto názvem nebo pokud je při 
používání tohoto názvu využívána, oslabována, zhoršována nebo poškozována 
pověst chráněného názvu;  
b) jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí, a to i tehdy, je -li uveden 
skutečný původ produktů nebo služeb nebo je -li chráněný název přeložen nebo 
doprovázen výrazy jako „druh“‚ „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, 
„napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;  
c) jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o provenienci, 
původu, povaze nebo základních vlastnostech produktu, který je použit na 
vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamních materiálech, dokladech nebo 
informacích uváděných na internetových stránkách týkajících se daného 
produktu , jakož i proti použití obalů, které by mohly vyvolat mylný dojem, 
pokud jde o původ produktu;  
d) všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde 
o skutečný původ produktu.  
2. Pro účely odst. 1 písm. b) jde o připomínání zeměpisného označení zejména tehdy, 
pokud výraz, označení nebo jiný způsob označování nebo balení představuje v mysli 
rozumně uvažujícího spotřebitele přímou a jasnou souvislost s produkte m, na který 
se vztahuje zapsané zeměpisné označení, a tím zneužívá, oslabuje, zhoršuje nebo 
poškozuje pověst zapsaného názvu.  
3. Odstavec 1 se vztahuje také na doménové jméno, které obsahuj e zapsané zeměpisné 
označení nebo se z něj skládá.  
4. Ochrana podle odstavce 1 se vztahuje rovněž na:  
a) zboží vstupující na  celní území Unie, aniž by bylo na  tomto území propuštěno 
do volného oběhu, a  
b) zboží prodávané prostřednictvím některé z  forem prodeje na  dálku, jako je 
elektronické obchodování.   
5. Uznané seskupení producentů nebo jakýkoli hospodářský subjekt, který je oprávněn 
používat chráněné označení původu nebo chráněné zeměpis né označení, má nárok 
bránit všem třetím stranám v  tom, aby v  rámci obchodního styku přivezly do  Unie 
zboží, aniž by v  ní bylo propuštěno do  volného oběhu, pokud toto zboží, včetně 
obalů, pochází ze třetích zemí a  porušuje odstavec 1. 
6. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení nesmějí v  Unii zdruhovět.  
7. Pokud je zeměpisným označením složený název, který obsahuje výraz považovaný 
za druhový, nepředstavuje použití tohoto výrazu jed nání uvedené v odst. 1 písm. a) a 
b). 
Článek 28  
Složky ve zpracovaných produktech  
1. Článkem 27 není dotčeno používání zeměpisného označení hospodářskými subjekty 
v souladu s článkem 36 k označení toho, že zpracovaný produkt obsahuje jako složku 
produkt označený tímto zeměpisným označením, pokud je toto používání v souladu s 
poctivými obchodními praktikami a neoslabuje, nezhoršuje ani nepoškozuje pověst 
zeměpisného označení.  
 
CS 43  CS 2. Zeměpisné označení označující složku produktu se nesmí používat v názvu potraviny 
souvisejícího zpracovaného produktu, s výjimkou případů dohody se seskupením 
producentů, které zastupuje dvě třetiny producentů.   
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými toto nařízení doplní o další pravidla pro používání zeměpisných 
označení k identifikaci složek zpracovaných produktů uvedených v odstavci 1 tohoto 
článku.  
Článek 29  
Druhové výrazy  
1. Jako zeměpisná označení nelze zapsat druhové výrazy.  
2. Pro určení toho, zda výraz zdruhověl, se přihlíží ke všem relevantním činitelům, 
zejména:  
a) ke stávající situaci v oblastech spotřeby;  
b) k příslu šným vnitrostátním právním aktům nebo právním aktům Unie.  
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými toto nařízení doplní o další pravidla pr o určení druhovosti 
výrazů uvedených v odstavci 1 tohoto článku.  
Článek 30  
Homonymní zeměpisná označení  
1. Zeměpisné označení, o které bylo požádáno poté, co bylo v Unii požádáno o zcela 
nebo částečně homonymní zeměpisné označení, nebo poté, co mu byla v Unii 
poskytnuta ochrana, se nezapíše, pokud v praxi neexistuje dostatečný rozdíl mezi 
podmínkami místního a tradičního používání a podobou obou homonymních 
označení, přičemž se zohlední potř eba zajistit spravedlivé zacházení s dotčenými 
producenty a to, aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl ohledně skutečné totožnosti 
nebo zeměpisného původu produktů.  
2. Nesmí být zapsán zcela nebo částečně homonymní název, který uvádí spotřebitele v 
omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o produkty pocházející z jiného území, a to 
ani v případě, že název danému území, regionu nebo místu původu příslušných 
produktů odpovídá.  
3. Pro účely tohoto článku se homonymním zeměpisným označením, o které se žádá 
nebo kt eré je chráněno v Unii, rozumí:  
a) zeměpisná označení zapsaná v unijním rejstříku zeměpisných označení;  
b) zeměpisná označení, o která bylo požádáno, pokud jsou následně zapsána do 
unijního rejstříku zeměpisných označení;  
c) označení původu a zeměpisná označení chráněná v Unii podle nařízení 
Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/175345 a 
                                                 
45 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1753 ze dne 23. října 2019 o opatřeních Unie po 
jejím přistoupení k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisnýc h 
označeních (Úř. věst. L 271, 24.10.2019, s. 1).  
 
CS 44  CS d) zeměpisná označení, názvy původu a rovnocenné výrazy chráněné podle 
mezinárodní dohody mezi Unií a jednou nebo více třetími zeměmi.  
4. Komise zruší zeměpisná označení  zapsaná v rozporu s odstavci 1 a 2. 
5. Prováděcí akty podle odstavce 4 se přijímají bez použití postupu uvedeného v čl. 53 
odst. 2. 
Článek 31  
Ochranné známky  
Název nesmí být zapsán jako zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné 
známky a  její proslulosti mohl zápis navrhovaného názvu jako zeměpisného označení uvést 
spotřebitele v  omyl ohledně skutečné totožnosti produktu.  
Článek 32  
Seskupení producentů  
1. Seskupení producentů se zřizuje z podnětu zúčastněných st ran, včetně zemědělců, 
zemědělských dodavatelů, zpracovatelů meziproduktů a zpracovatelů konečných 
produktů, jak určí vnitrostátní orgány a podle povahy dotčeného produktu. Členské 
státy ověří, zda seskupení producentů funguje transparentním a demokratický m 
způsobem a zda mají všichni producenti produktu označeného zeměpisným 
označením právo na členství v seskupení. Členské státy mohou stanovit, že se práce 
seskupení producentů účastní také veřejní činitelé a další zúčastněné strany, jako jsou 
skupiny spotř ebitelů, maloobchodníci a dodavatelé.  
2. Seskupení producentů může vykonávat zejména tyto pravomoci a povinnosti:  
a) vypracovávat specifikaci produktu a řídit vnitřní kontroly, které zajišťují 
soulad výrobních kroků produktu označeného zeměpisným označením  s 
uvedenou specifikací;  
b) podnikat právní kroky s cílem zajistit ochranu zeměpisného označení a práv 
duševního vlastnictví, která s tímto označením přímo souvisejí;   
c) dohodnout závazky udržitelnosti, ať už jsou či nejsou součástí specifikace 
produktu, nebo jsou samostatným podnětem, včetně opatření pro ověřování 
dodržování těchto závazků a zajištění jejich přiměřené publicity, zejména v 
informačním systému poskytovaném Komisí;   
d) přijímat opatření ke zlepšení výkonnosti zeměpisného označení, včetně:  
i) vývoje, organizace a provádění kolektivních marketingových a 
reklamních kampaní;  
ii) šíření informací a propagačních činností zaměřených na informování 
spotřebitelů o vlastnostech produktu označeného zeměpisným 
označením;  
iii) provádění analýz ekonomické výkonnosti, udržitelnosti produkce, 
výživového profilu a organoleptického profilu produktu označeného 
zeměpisným označením;    
iv) šíření informací o zeměpisném označení a příslušném symbolu Unie  a 
 
CS 45  CS v) poskytování poradenství a školení současným i budoucím p roducentům, 
mimo jiné v oblasti začleňování hlediska rovnoprávnosti žen a mužů a 
rovnosti pohlaví;  
e) bojovat na vnitřním trhu proti padělání a podezření na podvodné používání 
zeměpisného označení označujícího produkty, které nejsou v souladu se 
specifikac í produktu, sledováním používání zeměpisného označení na celém 
vnitřním trhu a na trzích třetích zemí, kde jsou zeměpisná označení chráněna, 
včetně používání na internetu, a v případě potřeby informovat donucovací 
orgány pomocí dostupných důvěrných systémů . 
Článek 33  
Uznaná seskupení producentů  
1. Na žádost seskupení producentů, která splňují podmínky odstavce 3, určí členské 
státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy jedno seskupení 
producentů jako uznané seskupení producentů pro každé zeměp isné označení 
pocházející z jejich území, které je zapsáno nebo je předmětem žádosti o zápis, nebo 
pro názvy produktů, které jsou potenciálním předmětem žádosti o zápis.  
2. Seskupení producentů může být označeno jako uznané seskupení producentů na 
základě předchozí dohody uzavřené mezi nejméně dvěma třetinami producentů 
produktu se zeměpisným označením, kteří zastupují nejméně dvě třetiny produkce 
tohoto produktu v zeměpisné oblasti uvedené ve specifikaci produktu. Výjimečně se 
za uznané seskupení producent ů považuje orgán uvedený v čl. 8 odst. 2 a jediný 
producent uvedený v čl. 8 odst. 3.  
3. Kromě pravomocí a povinností uvedených v čl. 32 odst. 2 může uznané seskupení 
producentů vykonáva t tyto pravomoci a povinnosti:  
a) spolupracovat s orgány pro vymáhání práv duševního vlastnictví a orgány pro 
boj proti padělání a účastnit se sítí pro vymáhání práv duševního vlastnictví 
jako držitel práva na zeměpisné označení;  
b) přijímat donucovací kroky, včetně podávání žádostí o kroky u celních orgánů, 
za účelem zabránění nebo potlačení jakýchkoli opatření, která poškozují nebo 
mohou poškodit pověst jejich produktů;  
c) doporučovat vnitrostátním orgánům závazná pravidla, která mají být přijata v 
souladu s článkem 166a nařízení (EU) č. 1308/2013 pro regulaci nabídky 
produktů označených zeměpisným označením;  
d) za účelem ochrany zeměpisného označení v systémech internetových 
doménových jmen mimo jurisdikci Unie zapsat individuální, kolektivní nebo 
certifikační ochrannou známku v závislosti na příslušném systému ochranných 
známek, která obsahuje zeměpisné označení jako jeden z výrazných prvků a je 
omezena na produkt odpovídající příslušné specifikaci produktu.  
4. Pravomoci a povinnosti uvedené v odstavci  2 jsou podmíněny předchozí dohodou 
uzavřenou mezi nejméně dvěma třetinami producentů produktu označeného 
zeměpisným označením, kteří zastupují nejméně dvě třetiny produkce tohoto 
produktu v zeměpisné oblasti uvedené ve specifikaci produktu.  
 
CS 46  CS 5. Členské stá ty provádějí kontroly k  zajištění toho, že podmínky stanovené v  odstavci 
2 jsou splněny. Pokud příslušné vnitrostátní orgány zjistí, že tyto podmínky nebyly 
splněny, členské státy zruší rozhodnutí o uznání seskupení producentů.  
Článek 34  
Ochrana práv k zem ěpisným označením v doménových jménech  
1. Rejstříky národních doménových jmen nejvyšší úrovně zřízené v Unii mohou na 
žádost fyzické nebo právnické osoby s oprávněným zájmem nebo právy zrušit nebo 
převést doménové jméno zaregistrované pod takovou národní d oménou nejvyšší 
úrovně uznanému seskupení producentů produktů s dotčeným zeměpisným 
označením, a to na základě vhodného postupu alternativního řešení sporů nebo 
soudního řízení, pokud takové doménové jméno zaregistroval jeho držitel bez práv 
na zeměpisné o značení či oprávněného zájmu na něm nebo pokud nebylo 
zaregistrováno nebo není používáno v dobré víře a jeho používání je v rozporu s 
článkem 27. 
2. Rejstříky národních doménových jmen nejvyšší úr ovně zřízené v Unii zajistí, aby 
každý postup alternativního řešení sporů zavedený pro řešení sporů týkajících se 
registrace doménových jmen podle odstavce 1 uznával zeměpisná označení jako  
práva, která mohou zabránit registraci nebo používání doménového jména, jež není v 
dobré víře.  
3. Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 
84, kterými toto nařízení doplní o ustanovení pověřující úřad EUIPO zřízením a 
správou informačního a výstražného systému pro doménová jména, který by žadateli 
po podání žádosti o zeměpisné označení poskytl informace o dostupnosti 
zeměpisného označení jako doménového jména a volitelně o registraci doménového 
jména shodného s jeho zem ěpisným označením. Uvedený akt v přenesené pravomoci 
rovněž zahrnuje povinnost rejstříků národních doménových jmen nejvyšší úrovně 
zřízených v Unii poskytovat úřadu EUIPO příslušné informace a údaje.   
Článek 35  
Kolidující ochranné známky  
1. Zápis ochranné známky, jejíž užívání by bylo v rozporu s článkem 27, se zamítne, 
pokud je žádost o zápis ochranné známky podána po datu podání žádosti o zápis 
zeměpisného označení Komisi.  
2. Ochranné známky zaps ané v rozporu s odstavcem 1 prohlásí úřad EUIPO a případně 
příslušné vnitrostátní orgány za neplatné.  
3. Jestliže tuto možnost stanoví příslušné právní předpisy, lze ochrannou známku, jejíž  
užívání je v rozporu s článkem 27 a jejíž užívání bylo zažádáno, jež je zapsána nebo 
zavedena užíváním v dobré víře na území Unie přede dnem podání žádosti o zápis 
zeměpisného označení Komisi, na dále užívat a obnovovat bez ohledu na zápis 
zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za 
neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice (EU) 2015/2436 nebo nařízení (EU) 
2017/1001. V takových případech je povoleno používat zeměpisné označení, pokud 
je v té době zapsáno, a příslušnou ochrannou známku.  
 
CS 47  CS 4. U zeměpisných označení zapsaných v Unii bez podání žádosti o zápis v Unii se pro 
účely odstavců 1 a 3 za datum prvního dne ochrany považuje datum podání žádosti o 
zápis zeměp isného označení Komisi.     
5. Aniž je dotčeno nařízení (EU) č. 1169/2011, mohou být na etiketách spolu se 
zeměpisným označením použity garanční nebo certifikační ochranné známky 
uvedené v čl. 28 odst. 4 směrnice (EU) 2015/2436 a kolektivní ochranné známky 
uvedené v čl. 29 odst. 3 uvedené směrnice.  
Článek 36  
Užívací právo  
Zapsané zeměpisné označení může používat každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh 
produkt odpovídající příslušné specifikaci produktu nebo jednotnému dokumentu, případně 
jeho ekvivalen tu. 
Členské státy zajistí, aby se na každý hospodářský subjekt, který dodržuje pravidla stanovená 
v této hlavě, vztahovalo ověření souladu se specifikací produktu stanovené podle článku 39. 
Člensk é státy mohou účtovat poplatek na pokrytí svých nákladů na správu kontrolního 
systému.   
Okolnost, že zeměpisné označení sestává z názvu pozemků jednoho žádajícího producenta 
nebo jej obsahuje, nebrání ostatním producentům a hospodářským subjektům v používá ní 
zapsaného zeměpisného označení za předpokladu, že je použito k označení produktu, který je 
v souladu se specifikací produktu.  
Článek 37  
Symboly Unie, označení a zkratky  
1. Stanovují se následující symboly Unie určené k označování a propagaci zeměpisných  
označení:  
a) symbol označující chráněné označení původu vína a zemědělských produktů a  
b) symbol označující chráněná zeměpisná označení vína a zemědělských produktů 
a zeměpisná označení lihovin.  
2. V případě produktů pocházejících z  Unie, které jsou uváděny na  trh pod zeměpisným 
označením, se na  etiketě a  reklamních materiálech uvede s  nimi související symbol 
Unie. Zeměpisné označení se uvede ve stejném zorném poli jako symbol 
Unie.  Na zeměpisné označení se vztahují požadavky na  označování stanovené 
v čl. 13 odst.  1 nařízení (EU) č.  1169/2011, pokud jde o  způsob uvádění povinných 
údajů.  
3. Odchylně od odstavce 2 mohou být v případě vína a lihovin pocházejících z Unie, 
které jsou uváděny  na trh pod zeměpisným označením, symboly Unie z označení a 
reklamních materiálů dotčeného produktu vynechány.  
4. V popisu, obchodní úpravě a  označení lihovin, jejichž názvy jsou zeměpisným 
označením, lze použít symbol Unie pro chráněná zeměpisná označení zavedený 
podle odstavce  1. 
5. Pokud jsou víno, zemědělské produkty nebo lihoviny označeny zeměpisným 
označením, uvede se na etiketě vína „chráněné označení původu“ nebo „chráněné 
zeměpisné označení“, na etiketě zemědělských produktů může být uvedeno 
 
CS 48  CS „chráněné označení původu“ nebo „chráněné zeměpisné označení“ a na etiketě 
lihovin může být uvedeno „zeměpisné označení“.   
Zkratky „CHOP“ nebo „CHZO“, které odpovídají „chráněnému označení původu “ 
nebo „chráněnému zeměpisné označení“, se mohou uvádět na etiketách vína a 
zemědělských produktů označených zeměpisným označením.  
6. Označení, zkratky a symboly Unie se mohou používat na etiketách a v reklamních 
materiálech zpracovaných produktů, pokud se  zeměpisné označení vztahuje na jejich 
složku. V takovém případě se označení, zkratka nebo symbol Unie umístí vedle 
názvu složky, která je jasně označena jako složka. Symbol Unie nesmí být umístěn 
ve spojení s názvem potraviny ve smyslu článku 17 nařízení (EU) č. 1169/2011 nebo 
způsobem, který by spotřebiteli naznačoval, že předmětem zápisu je zpracovaný 
produkt, a nikoli složka.  
7. Po podání žádosti Unie o zápis zeměpisného označení mohou producenti na označení 
a v obchodní úpravě produktu uvést, že byla p odána žádost o zápis do rejstříku v 
souladu s právem Unie.  
8. Symboly Unie pro chráněné označení původu nebo chráněné zeměpisné označení a 
unijní označení „chráněné označení původu“, „chráněné zeměpisné označení“ a 
„zeměpisné označení“ a  zkratky „CHOP“, př ípadně „CHZO“ se mohou na etiketách 
použít až po zveřejnění aktu o zápisu daného zeměpisného označení.  
9. Je-li žádost zamítnuta, mohou být všechny produkty označené v  souladu s  odstavcem 
6 uváděny na  trh až do  vyčerpání zásob.  
10. Na etiketě se mohou uvést také následující údaje:  
a) vyobrazení zeměpisné oblasti původu uvedené ve specifikaci produktu  a 
b) text, grafika nebo symboly odkazující na členský stát a region, ve kterém se 
nachází ze měpisná oblast původu.   
11. Symboly Unie spojené se zeměpisnými označeními zapsanými v unijním rejstříku 
zeměpisných označení, které označují produkty pocházející ze třetích zemí, se 
mohou uvést na označeních produktů a v reklamním materiálu; v takovém pří padě se 
symboly použijí v souladu s odstavci 2 a 4. 
12. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví symbo ly Unie pro zeměpisná 
označení, vymezí technické vlastnosti symbolů Unie pro zeměpisná označení, jakož i 
pravidla týkající se jejich používání a používání označení a zkratek na produktech 
uváděných na trh pod zapsaným zeměpisným označením, včetně pravidel týkajících 
se příslušných jazykových znění, jež mají být použita. Tyto prováděcí akty se 
přijímají přezkumným postupem podle čl. 53 odst. 2. 
Kapitola 4  
Kontroly a vynucování  
Článek 38  
Oblast působnosti  
1. Tato kapitola se zabývá kontrolou a vynucováním zeměpisných označení lihovin a 
zemědělských produktů.  
2. Pro účely této kapitoly se kontrolou rozumí:  
 
CS 49  CS a) ověření, že produkt označený zeměpisným označením byl vyroben v souladu s 
příslušn ou specifikací produktu, a  
b) sledování používání zeměpisných označení na trhu.  
3. Při provádění činností v rámci kontroly a vynucování stanovených v  této hlavě 
dodržují příslušné odpovědné orgány a subjekty pro certifikaci produktů požadavky 
stanovené v  nařízení (EU) 2017/625. Na kontrolu zeměpisných označení se však 
nevztahuje hlava VI kapitola 1 nařízení (EU) 2017/625.  
Článek 39  
Ověření souladu se specifikací produktu  
1. Členské státy vypracují a aktualizují seznam producentů produktů označených 
zeměpisn ým označením zapsaným v unijním rejstříku zeměpisných označení, které 
pocházejí z jejich území.  
2. Producenti jsou odpovědní za vnitřní kontrolu, která zajišťuje soulad se specifikací 
produktů označených zeměpisným označením před uvedením produktu na trh.  
3. Kromě interních kontrol uvedených v odstavci 2 se před uvedením produktu 
označeného zeměpisným označením a pocházejícího z Unie na trh provádí ověření 
souladu se specifikací produktu třetí stranou, a to:  
a) jedním nebo více příslušnými orgány ve smyslu čl. 3 bodu 3 nařízení (EU) 
2017/625 nebo  
b) jedním nebo více subjekty pro certifikaci produktů, na které byly přeneseny 
povinnosti uvedené v hlavě II kapitole III nařízení (EU) 2017/625.   
4. Pokud jde o  zeměpisná označení, která označují produkty pocházející ze třetí země, 
provádí ověření souladu se specifikací produktu před uvedením produktu na trh:  
a) příslušný orgán veřejné správy určený třetí zemí nebo  
b) jeden nebo více subjektů pro certifikaci produktů.  
5. Pokud v souladu se specifikací produ ktu provádí určitý výrobní krok jeden nebo více 
producentů v jiné zemi, než je země původu zeměpisného označení, musí být ve 
specifikaci produktu uvedena ustanovení o ověření souladu těchto producentů. Pokud 
se příslušný výrobní krok uskutečňuje v Unii, oz námí se producenti příslušným 
orgánům členského státu, v němž se výrobní krok uskutečňuje, a tito producenti 
podléhají ověření jako producenti produktu označeného zeměpisným označením.  
6. Pokud členský stát použije ustanovení čl.  8 odst.  2, ověření souladu se specifikací 
produktu zajistí orgán odlišný od orgánu, který je považován za seskupení 
producentů podle uvedeného ustanovení.  
7. Náklady na ověření souladu se specifikací produktu moh ou nést hospodářské 
subjekty, u nichž se tyto kontroly provádějí. Na těchto nákladech se mohou podílet 
rovněž členské státy.  
Článek 40  
Veřejné informace o příslušných orgánech a subjektech pro certifikaci produktů  
1. Členské státy zveřejní názvy a  adresy p říslušných orgánů a  subjektů pro certifikaci 
produktů uvedených v  čl. 39 odst. 3 a pravidelně tyto údaje aktualizují.  
 
CS 50  CS 2. Komise zveřejní názvy a  adresy příslušných orgánů a  subjektů pro certifikaci 
produktů uvedených v  čl. 39 odst. 4 a pravidelně tyto údaje aktualizuje.  
3. Komise může zřídit digitální por tál, na němž budou zveřejněny názvy a adresy 
příslušných orgánů a subjektů pro certifikaci produktů uvedených v odstavcích 1 a 2.  
Článek 41  
Akreditace subjektů pro certifikaci produktů  
1. Subjekty pro certifikaci produktů uvedené v čl. 39 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 
písm. b) musí dodržovat tyto normy a být akreditovány v souladu s nimi:  
a) evropskou normu ISO/IEC 17065:2012 „Posuzování shody – Požadavky na 
orgány certifikující produkty, procesy a služby“, včetně evropské normy 
ISO/IEC 17020:2012 „Posuzování shody – Požadavky pro činnost různých 
typů orgánů provádějících inspekci“,  nebo   
b) jiné vhodné mezinárodně uznávané normy, včetně všech revizí nebo 
pozměněných verzí evropských norem uvedených v písmenu a).  
2. Akreditaci uvedenou v odstavci 1 provádí akreditační orgán uznaný v souladu s 
nařízením (ES) č. 765/2008, který je členem Evropské a kreditace, nebo akreditační 
orgán mimo Unii, který je členem Mezinárodního akreditačního fóra.  
Článek 42  
Kontrola a  vynucování zeměpisných označení na trhu  
1. Členské státy určí jeden nebo více donucovacích orgánů, které mohou být totožné s 
příslušnými org ány uvedenými v čl. 39 odst. 3 a které odpovídají za kontrolu na trhu 
a vynucování zeměpisných označení poté, co produkt označený zeměpisným 
označením prošel všemi výrobními kroky, ať u ž je ve skladu, v tranzitu, v distribuci 
nebo je nabízen k prodeji na velkoobchodní či maloobchodní úrovni, včetně 
elektronického obchodování.  
2. Donucovací orgán provádí kontrolu produktů označených zeměpisnými označeními, 
aby zajistil soulad se specifika cí produktu nebo jednotným dokumentem, případně 
jeho ekvivalentem.  
3. Členské státy přijmou náležitá opatření na správní a  soudní úrovni s  cílem zabránit 
užívání názvů produktů nebo služeb, jež jsou na jejich území vyráběny, provozovány 
nebo uváděny na trh  a jež jsou v rozporu s ochranou zeměpisných označení podle 
článků 27 a 28. 
4. Orgán určený v souladu s odstavcem 1 koordinuje vynucován í zeměpisných 
označení mezi příslušnými útvary, agenturami a orgány, včetně policie, agentur pro 
boj proti padělání, celních úřadů, úřadů pro duševní vlastnictví, orgánů 
potravinového práva a obchodních inspektorů.  
Článek 43  
Povinnosti vztahující se na pos kytovatele zprostředkovatelských služeb  
 
CS 51  CS 1. Prodej zboží, k němuž mají přístup osoby usazené v Unii, který je v rozporu s 
článkem 27, se považuje za nezákonný obsah ve smyslu čl. 2 písm. g) nařízen í 
Evropského parlamentu a Rady (EU) 2022/xxx46. 
2. Příslušné orgány členských států mohou vydat příkaz k přijetí opatření v souladu s 
článkem 8 nařízení (EU) 2022/xxx proti nezákonnému obsahu podle odstavce 1 
tohoto článku.   
3. Podle článku 14 nařízení (EU) 2022/xxx může kterákoli fyzická nebo právnická 
osoba oznámit poskytovatelům hostingových služeb výskyt určitého obsahu, který je 
v rozporu s článkem 27 tohoto nařízen í. 
4. Tímto nařízením není dotčeno nařízení (EU) 2022/xxx.  
Článek 44  
Vzájemná pomoc a výměna informací  
1. Členské státy si vzájemně pomáhají při provádění kontrol a vynucování stanovených 
v této kapitole v souladu s nařízením (EU) 2017/625.  
2. Komise může přijmout prováděcí akty, v nichž podrobně stanoví povahu a druh 
vyměňovaných informací a způsoby výměny informací pro účely kontroly a 
vynucování podle této kapitoly.  Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným 
postupem podle čl. 53 odst. 2. 
3. Správní pomoc v  případě potřeby a  na základě dohody mezi dotčenými příslušnými 
orgány může zahrnovat zapojení příslušných orgánů členského státu do kontrol na 
místě, které provádějí příslušné orgá ny jiného členského státu.  
4. V případě možného porušení ochrany přiznané zeměpisnému označení přijmou 
členské státy opatření, která usnadní předávání informací o tomto možném porušení 
ze strany donucovacích orgánů, státních zástupců a soudních orgánů přís lušným 
orgánům uvedeným v čl. 39 odst. 3. 
5. Konkrétně za účelem usnadnění výměny informací o nedodržování předpisů nebo o 
podvodech týkajících se zapsaných zeměpisných označení používa jí členské státy 
systém správy informací zřízený podle nařízení (EU) 2017/625 nebo jakýkoli jiný 
systém, který by mohl být za tímto účelem v budoucnu zřízen.  
Článek 45  
Osvědčení o oprávnění k výrobě  
1. Producent, u jehož produktu se po ověření souladu podl e článku 39 zjistí, že je v 
souladu se specifikací produktu se zeměpisným označením chráněným v souladu s 
tímto nařízením, má nárok na úřední osvědčení nebo jiný doklad o certifikaci 
způsobilosti k výrobě produktu označeného dotyčným zeměpisným označením, 
pokud jde o výrobní kroky provedené uvedeným producentem.  
2. Doklad o  certifikaci uvedený v  odstavci 1 se předloží na vyžádání donucovacím 
orgánům, celním orgánům nebo jiným orgánům v  Unii, které se zabývají ověřováním 
používání zeměpisných označení na zboží deklarovaném k  propuštění do volného 
                                                 
46 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) […] ze dne […] o jednotném trhu digitálních služeb (akt 
o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES (Úř. věst. L …, XXX, dd/mm/rrrr, s. X).  
 
CS 52  CS oběhu nebo uváděném na vnitřní trh. Producent může doklad o certifikaci poskytnout 
veřejnosti nebo jakékoli osobě, která si takový doklad v  rámci běžné činn osti vyžádá.  
Kapitola 5  
Technická pomoc  
Článek 46  
 Přezkum zeměpisných označení třetích zemí  
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 84, 
kterými toto n ařízení doplní o pravidla pro pověření úřadu EUIPO přezkumem zeměpisných 
označení třetích zemí jiných než zeměpisných označení podle Ženevského aktu Lisabonské 
dohody o označeních původu a zeměpisných označeních, navržených k ochraně na základě 
mezinárodní ch jednání nebo mezinárodních dohod.  
Článek 47  
 Monitorování a podávání zpráv  
1. Pokud Komise vykonává některou z pravomocí stanovených v tomto nařízení a 
svěřuje úřadu EUIPO úkoly, je rovněž zmocněna přijímat akty v přenesené 
pravomoci v souladu s článkem 84, kterými doplní t oto nařízení o kritéria pro 
sledování výkonu při plnění těchto úkolů. Tato kritéria mohou zahrnovat:  
a) rozsah začlenění zemědělských faktorů do procesu přezkumu;  
b) kvalitu hodnocení;  
c) soulad hodnocení zeměpisných označení z různých zdrojů;  
d) efektivit u úkolů  a 
e) spokojenost uživatelů.  
2. Nejpozději pět let po prvním pověření úřadu EUIPO jakýmikoli úkoly Komise 
vypracuje a předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích a 
zkušenostech s výkonem těchto úkolů ze strany úřadu EUIPO.  
 
Kapitola 6  
Zeměpisná označení zemědělských produktů  
Článek 48  
Označení původu a zeměpisná označení  
1. „Označení původu“ zemědělského produktu je název, který identifikuje produkt:  
a) pocházející z určitého místa či regionu nebo ve výjimečných případech z určité 
země;  
b) jehož jakost nebo vlastnosti jsou zásadně nebo výlučně dány konkrétním 
zeměpisným prostředím s jeho vlastními přírodními a lidskými činiteli a  
c) u něhož všechny fáze produkce probíhají ve vymezené zeměpisné oblasti.  
2.  „Zeměpisné označení “ zemědělského produktu je název, který identifikuje produkt:  
 
CS 53  CS a) jenž pochází z  určitého místa či regionu nebo z  určité země;  
b) jehož danou jakost, pověst nebo jiné vlastnosti lze přičíst především jeho 
zeměpisnému původu a  
c) u něhož alespoň jedna z  fází produkce probíhá ve vymezené zeměpisné oblasti.  
3. Z chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení jsou 
vyloučeny následující zemědělské produkty:  
a) produkty, které ze své podstaty nemohou být obchodovány na vnitřním trhu a 
mohou být sp otřebovány pouze v místě nebo v blízkosti místa jejich produkce, 
jako jsou restaurace;  
b) aniž jsou dotčena pravidla uvedená v čl. 5 odst. 2, produkty, které jsou v 
rozporu s veřejným pořádkem nebo dobrými mravy a nesmějí být uváděny na 
vnitřní trh.  
4. Odchylně od odstavce 1 se jako označení původu zapíší rovněž některé názvy, i když 
suroviny pro dotyčné produkty pocházejí ze zeměpisné oblasti širší nebo jiné, než je 
vymezená zeměpisná oblast, pokud jsou splněny tyto podmínky:  
a) je vymezena oblast produkce surovin;  
b) existují zvláštní podmínky produkce surovin;  
c) existuje režim kontroly zajišťující dodržování podmínek uvedených v písmeni 
b) a 
d) dotyčná označení původu byla uznána za označení původ u v zemi původu před 
1. květnem 2004.  
Pro účely tohoto odstavce lze za suroviny považovat pouze živá zvířata, maso a 
mléko.  
5. Pro účely odst. 2 písm. b) mohou „jiné vlastnosti“ zahrnovat tradiční výrobní 
postupy, tradiční vlastnosti produktů a zemědělské postupy, které chrání 
environmentální hodnoty včetně biologické rozmanitosti, stanovišť, národně 
uznávaných environmentálních zón a krajiny.  
6. Komisi je  svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84 týkající se omezení a odchylek, pokud jde o určování původu krmiva v 
případě označení původu.  
7. Komisi je svěřena prav omoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84 týkající se omezení a odchylek, pokud jde o porážku živých zvířat nebo 
o získávání surovin. Tato omezení a odchylky zohlední na zákl adě objektivních 
kritérií jakost nebo užití a uznané know -how nebo přírodní činitele.  
Článek 49  
Odrůdy rostlin a plemena zvířat  
1. Název nesmí být zapsán jako zeměpisné označení, pokud se shoduje s  názvem 
odrůdy rostlin nebo plemene zvířat a  mohl by uvést spotřebitele v  omyl ohledně 
skutečné totožnosti nebo původu produktu se zeměpisným označením nebo způsobit 
záměnu mezi produkty se zeměpisným označením a  dotčenou odrůdou nebo 
plemenem.  
 
CS 54  CS 2. Podmínky uvedené v  odstavci 1 se posuzují ve vztahu ke skutečnému používání 
shodujících se názvů, včetně používání názvu odrůdy rostlin nebo plemene zvířat 
mimo jejich oblast původu a  používání názvu odrůdy rostlin chráněné odrůdovými 
právy Společenství.  
3. Toto nařízení nebrání uvádět na trh produkt, který neodpovídá specifikaci produktu 
zapsaného zeměpisného označení, jehož označení obsahuje název nebo část názvu 
tohoto zeměpisného označení, který obsahuje nebo se skládá z označení odrůdy 
rostlin nebo pleme ne zvířat, pokud jsou splněny tyto podmínky:  
a) dotyčný produkt uvedenou odrůdu nebo plemeno obsahuje nebo je z nich 
získán;  
b) spotřebitelé nejsou uváděni v omyl;  
c) použití názvu odrůdy nebo názvu plemene představuje spravedlivou 
hospodářskou soutěž;  
d) použitím názvu se nevyužívá pověsti zapsaného zeměpisného označení a  
e) daný produkt byl produkován a uváděn na trh mimo svou oblast původu přede 
dnem podání žádosti o zápis zeměpisného označení.  
4. Komisi je v souladu s článkem 84 svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené 
pravomoci týkající se pravidel pro stanovení používání názvů odrůd rostlin a plemen 
zvířat.  
Článek 50  
Zvláštní pravidla pro původ krmiva a  surovin  
1. Pro účely článku 48 musí krmivo pocházet výhradně z vymezené zeměpisné oblasti, 
pokud jde o produkty živočišného původu, jejichž název je zapsán jako označení 
původu.  
2. Pokud získávání krmiva výhradně z  vymezené zeměpisné oblasti není technicky 
proveditelné, lze přidávat krmivo pocházející z  území mimo uvedenou oblast, a  to za 
podmínky, že nedojde k  ovlivnění jakosti nebo vlastností produktu daných zejména 
zeměpisným prostředím. Krmivo pocházející z  území mimo vymezenou zem ěpisnou 
oblast nesmí překročit 50  % sušiny ročně.  
3. Veškerá omezení původu surovin uvedená ve specifikaci produktu, jehož název je 
zapsán jako zeměpisné označení, musí být odůvodněna s ohledem na souvislost 
uvedenou v čl. 51 odst. 1 písm. f). 
Článek 51  
Specifikace produktu  
1. Produkty, jejichž názvy jsou zapsány jako označení původu nebo zeměpisné 
označení, musí splňovat specifikaci produktu, která obsahuje alespoň:  
a) název, který má být chráněn jako označení původu nebo zeměpisné označení, 
což může být buď zeměpisný název místa produkce určitého produktu, nebo 
název používaný při obchodování nebo v běžném jazyce k popisu konkrétního 
produktu ve vymezené zeměpisné oblasti;  
 
CS 55  CS b) popis produktu, včetně případných surovin, odrůd rostlin a plemen zvířat, 
včetně obchodního označení druhu a jeho vědeckého názvu, jakož i základních 
fyzikálních, chemických, mikrobiologických nebo organoleptických vlastností 
produktu;  
c) definici zeměpisn é oblasti vymezené s ohledem na souvislost uvedenou v písm. 
f) bodě i) nebo ii) a tam, kde je to vhodné, údaje dokládající splnění požadavků 
čl. 48 odst. 4; 
d) důkaz, že produkt pochází z vymezené zeměpisné oblasti uvedené v souladu s 
čl. 48 odst. 1 písm. c) nebo odst. 2 písm. c); 
e) popis metody získání produktu a případně autentických a neměnných místních 
metod; jakož i údaje o balení, pokud tak stanoví seskupení žadatelů a ve vztahu 
k danému produktu dostatečně odůvodní, proč musí být produkt v zájmu 
zachování jakosti, zajištění původu či zajištění kontroly zabalen ve vymezené 
zeměpisné oblasti, s ohledem na právo Unie, zejména v oblasti volného pohybu 
zboží a služeb;  
f) údaje, které dokládají:  
i) v případě chráněného označení původu souvislost mezi jakos tí nebo 
vlastnostmi produktu a zeměpisným prostředím podle čl. 48 odst. 1 písm. 
b). Podrobnosti týkající se lidských činitelů v  tomto zeměpisném 
prostředí mohou být případně o mezeny na  popis způsobu hospodaření 
s půdou a  péče o  krajinu, pěstitelských postupů nebo jakékoli jiné lidské 
činnosti přispívající k  zachování přírodních činitelů zeměpisného 
prostředí podle uvedeného ustanovení;  
ii) v případě zeměpisného označení souvisl ost mezi danou jakostí, pověstí či 
jinou vlastností produktu a  zeměpisným původem podle čl.  48 odst.  2 
písm. b);   
g) jakékoli zvláštní pravidlo týkající se označování dotyčné ho produktu;  
h) další platné požadavky, pokud je stanoví členské státy, případně seskupení 
producentů, přičemž tyto požadavky musí být objektivní, nediskriminační a 
slučitelné s vnitrostátním právem a právem Unie.  
2. Specifikace produktu může rovněž obsaho vat závazky udržitelnosti.  
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84 týkající se pravidel omezujících informace obsažené ve specifikaci podle 
odstavce 1 tohoto článku, pokud je toto omezení nezbytné s cílem zamezit nadměrně 
objemným žádostem o zápis.  
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající  se podoby 
specifikace produktu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle 
čl. 53 odst. 2.  
Článek 52  
Jednotný dokument  
1. Jednotný dokument obsahuje:  
 
CS 56  CS a) hlavní body sp ecifikace produktu, a to: název, popis produktu, případně včetně 
zvláštních pravidel o balení a označování, a stručné vymezení zeměpisné 
oblasti;  
b) popis souvislosti mezi produktem a zeměpisným prostředím nebo zeměpisným 
původem podle čl. 51 odst. 1 písm.  f), případně včetně zvláštních údajů 
týkajících se popisu produktu nebo metody produkce, které uvedenou 
souvislost odůvodňují.  
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými  vymezí formát a online podobu 
jednotného dokumentu podle odstavce 1 a stanoví vyloučení nebo anonymizaci 
chráněných osobních údajů. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem 
podle čl. 53 odst. 2. 
Kapitola 7  
Procedurální ustanovení  
Článek 53  
Postup projednávání ve výboru  
1. Komisi je nápomocen výbor nazvaný „Výbor pro zeměpisná označení“. Tento výbor 
je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.   
2. Odkazuje -li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.  
Hlava III  
Režimy jakosti  
Kapitola 1  
Zaručené tradiční speciality  
Článek 54  
Cíl a  oblast působnosti  
1. Režim pro zaručené tradiční speciality se zřizuje s cílem zachovat tradiční metody 
produkce a t radiční receptury prostřednictvím pomoci poskytované producentům 
tradičních produktů při uvádění jejich produktů na trh a informování spotřebitelů o 
vlastnostech jejich tradičních receptur a produktů představujících přidanou hodnotu.  
2. Tato kapitola se vz tahuje na zemědělské produkty.  
Pro účely této kapitoly se zemědělskými produkty rozumí zemědělské produkty 
určené k lidské spotřebě uvedené v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie a 
další zemědělské produkty a potraviny uvedené v příloze II tohoto na řízení.  
Tato kapitola se nevztahuje na lihoviny, aromatizovaná vína ani produkty z vinné 
révy podle definice v části II přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou 
vinných octů.  
3. Zápisem a ochranou zaručených tradičních specialit není dotčena povi nnost 
producentů dodržovat ostatní předpisy Unie, zejména pravidla týkající se uvádění 
produktů na trh, jednotné společné organizace trhů a označování potravin.  
 
CS 57  CS Článek 55  
Kritéria způsobilosti  
1. Název je způsobilý k zápisu jako zaručená tradiční specialit a, pokud popisuje 
konkrétní produkt, který:  
a) je výsledkem způsobu produkce, zpracování nebo složení odpovídajících 
tradičním postupům pro dotyčný produkt či potravinu nebo  
b) je vyroben ze surovin nebo přísad, které jsou tradičně používány.  
2. Aby mohl b ýt název zapsán jako zaručená tradiční specialita, musí:  
a) být tradičně používán jako název produktu nebo  
b) označovat tradiční povahu produktu.  
3.  Pokud z námitkového řízení podle článku 62 vyplyne, že název je používán rovněž v 
jiném členském státě nebo ve třetí zemi, může rozhodnutí o zápisu přijaté v souladu s 
čl. 65 odst. 3 v zájmu rozlišení srovnatelných produktů neb o produktů s totožným či 
podobným názvem stanovit, že název zaručené tradiční speciality má být doprovázen 
slovy „vyrobeno v souladu s tradicemi“, po nichž bezprostředně následuje název 
příslušné země nebo regionu.  
4. Název nesmí být zapsán, pokud se vztah uje pouze k údajům obecné povahy 
používaným pro skupinu produktů nebo k údajům stanoveným zvláštními právními 
předpisy Unie.  
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat v  souladu s  článkem  84 akty v  přenesené 
pravomoci, kterými toto nařízení doplní o  další podrobnosti kritérií způsobilosti 
stanovených v tomto článku.  
Článek 56  
Specifikace produktu  
1. Zaručená tradiční specialita musí být v souladu se specifikací produktu, která musí 
obsahovat:  
a) název produktu navržený k zápisu v příslušných jazykových zněních;  
b) popis produktu, včetně hlavních fyzikálních, chemických, mikrobiologických 
nebo organoleptických vlastností;  
c) popis metody produkce, kterou musí producenti dodržovat, případně včetně 
povahy a vlastností používaných surovin nebo přísad, případně včetně 
obchodního označení příslušného druhu a jeho vědeckého názvu, a způsobu, 
jakým je produkt připravován, a  
d) hlavní prvky vytvářející tradiční povahu produktu.  
2. Komisi je svěřena pravomoc přijí mat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými stanoví pravidla omezující informace obsažené ve specifikaci 
podle odstavce 1 tohoto článku, pokud je toto omezení nezbytné s cílem z amezit 
nadměrně objemným žádostem o zápis.  
3. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se podoby 
specifikace produktu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle 
čl. 80 odst. 2. 
 
CS 58  CS Článek 57  
Vnitrostátní fáze postupu zápisu   
1. Žádosti o zápis zaručené tradiční speciality mohou podávat pouze seskupení 
producentů produktů s názvem, který má být chráněn. Společnou žádost o zápis 
může podat několik  seskupení z různých členských států nebo třetích zemí.   
2. Žádost o zápis názvu jako zaručené tradiční speciality musí obsahovat:  
a) název a adresu žádajícího seskupení producentů;  
b) specifikaci produktu podle článku 56. 
3. Pokud žádost připravuje seskupení producentů usazených v členském státě, podává 
se orgánům tohoto členského státu. Členský stát žádost vhodným způsobem 
přezkoumá, aby ověřil, zda je oprávněná a zda splňuje podmínky kritérií zp ůsobilosti 
uvedených v článku 55. V rámci přezkumu vede členský stát vnitrostátní námitkové 
řízení. Pokud se členský stát domnívá, že požadavky této kapitoly jsou splněny, 
může žádosti vyhovět a p odat Komisi žádost Unie o zápis.  
4. Členský stát zajistí, aby jeho rozhodnutí o vyhovění nebo nevyhovění žádosti bylo 
zveřejněno a aby každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem měla 
možnost toto rozhodnutí napadnout. Členský stát rovněž zajist í, aby byla zveřejněna 
specifikace produktu, na jehož základě bylo žádosti vyhověno, a  zajistí přístup k  této 
specifikaci produktu elektronickou cestou.  
5. Pokud žádost, včetně společné žádosti, připravuje skupina nebo seskupení 
producentů usazených ve tře tí zemi, žádost se podává buď přímo, nebo 
prostřednictvím orgánů dotčené třetí země.  
Článek 58  
Žádost Unie o  zápis   
1. Žádost Unie o zápis zaručené tradiční speciality musí obsahovat:  
a) prvky uvedené v  čl. 57 odst.  2 a 
b) pouze v případě členských států prohlášení členského státu, že se domnívá, že 
žádost podaná žádajícím seskupením splňuje podmínky registrace.  
2. Pokud je podána společná žádost podle čl. 57 odst. 1, podává ji Komisi jeden z 
dotčených členských států. Obsahuje podle potřeby náležitosti uvedené v čl. 57 odst. 
2, jakož i prohlášení všech dotčených členských států podle odst. 1 písm. b) tohoto 
článku. Související vnitrostátní řízení, včetně námitkových řízení, proběhnou ve 
všech dotčených členských státech.   
3. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci  v souladu s článkem 84, 
kterými toto nařízení doplní o další pravidla pro společné žádosti o zápis zaručené 
tradiční speciality týkající se více než jednoho vnitrostátního území a pro postup 
podá vání žádostí.   
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla ohledně 
postupů, formy a předkládání žádostí o zápis, včetně žádostí o zápis zaručené 
tradiční speciality týkající se více než jednoho vnitrostátního území. Tyto prová děcí 
akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
 
CS 59  CS Článek 59  
Podání žádosti Unie o  zápis  
1. Žádost Unie o zápis zaručené tradiční speciality se Komisi předkládá elektronic ky 
prostřednictvím digitálního systému. Tento digitální systém musí umožňovat 
podávání žádostí vnitrostátním orgánům členského státu a musí umožňovat, aby jej 
členský stát mohl používat ve svém vnitrostátním řízení.  
2. Digitální systém musí umožňovat podáv ání žádostí žadateli usazenými mimo Unii a 
vnitrostátními orgány třetích zemí.  
3. Informace o žádostech Unie o  zápis zveřejní Komise po jejich podání 
prostřednictvím digitálního systému uvedeného v odstavci 1.  
Článek 60  
Přezkum ze  strany Komise a zveřejnění pro účely námitkového řízení  
1. Komise přezkoumá každou žádost, kterou obdrží podle čl. 65 odst. 1, aby 
zkontrolovala, zda neobsahuje zjevné chyby, zda jsou informace poskytnuté v 
souladu s článkem 58 úplné, zda je specifikace produktu přesná a svou formou 
odborná a zda jsou splněny požadavky stanovené v článcích 55 a 56. Tento přezkum 
zohlední výsledek vnitrostátní fáze postupu provedeného dotyčným členským státem.  
2. Doba přezkumu by  neměla přesáhnout šest měsíců. V případě, že doba přezkumu 
přesáhne nebo pravděpodobně přesáhne 6 měsíců, Komise písemně informuje 
žadatele o důvodech prodlení.  
3. Komise si může od žadatele vyžádat doplňující informace.  
4. Pokud se Komise na základě přez kumu provedeného podle odstavce 1 domnívá, že 
jsou splněny podmínky stanovené v této kapitole, zveřejní specifikaci produktu v 
Úředním věstníku Evropské unie.  
Článek 61  
Vnitrostátní napadení žádosti o zápis  
1. Členské státy informují Komisi o  všech vnitros tátních správních nebo soudních 
řízeních, která mohou mít vliv na zápis zaručené tradiční speciality. V takovém 
případě mohou členské státy požádat Komisi o pozastavení přezkumného postupu na 
dobu dvanácti měsíců, která může být prodloužena.  
2. Členský stá t neprodleně informuje Komisi, pokud byla žádost podaná Komisi na 
vnitrostátní úrovni prohlášena za neplatnou na základě bezprostředně použitelného, 
avšak nikoli konečného soudního rozhodnutí. V tomto případě je Komise 
osvobozena od povinnosti dodržet lhůt u pro provedení přezkumu podle čl. 60 odst. 2 
a informovat žadatele o důvodech prodlení.  
3. Pokud byla žádost Komisi pravomocným rozhodnutím vnitrostátního soudu 
prohlášena za ne platnou, zváží členský stát vhodná opatření, jako je stažení, případně 
změna žádosti.  
Článek 62  
Námitkové řízení Unie  
 
CS 60  CS 1. Ve lhůtě tří měsíců ode dne zveřejnění specifikace produktu v Úředním věstníku 
Evropské unie podle čl. 60 odst. 4 mohou orgány členského státu nebo třetí země 
anebo fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem a usazená ve třetí zemi 
podat Komisi námitku.  
2. Každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zá jmem, která je usazena nebo 
má bydliště v jiném členském státě, než ze kterého byla žádost Unie o  zápis podána, 
může podat námitku členskému státu, ve kterém je usazena, ve lhůtě stanovené pro 
podání námitky podle prvního odstavce.  
3. V námitce se uvede, ž e by žádost mohla porušovat podmínky stanovené v této 
kapitole, a uvedou se důvody. Námitka, která neobsahuje uvedené tvrzení, je 
neplatná.   
4. Komise posoudí přípustnost námitek. Pokud se Komise domnívá, že je  námitka 
přípustná, do  pěti měsíců ode dne zve řejnění specifikace produktu v  Úředním 
věstníku Evropské unie vyzve orgán nebo osobu, které námitku podaly, nebo 
žadatele, který podal žádost, aby po přiměřenou dobu v  délce nejvýše tří měsíců 
vedli náležité konzultace. Kdykoli během tohoto období může Kom ise na žádost 
orgánu nebo žadatele prodloužit lhůtu pro konzultace o nejvýše tři měsíce.  
5. Orgán nebo osoba, které podaly námitku, a orgán nebo žadatel, který podal žádost, 
zahájí konzultace bez zbytečného odkladu. Vzájemně si poskytnou relevantní 
informa ce s cílem posoudit, zda žádost o zápis splňuje podmínky tohoto nařízení.  
6. Do jednoho měsíce od ukončení konzultací uvedených v odstavci 4 oznámí žadatel 
usazený v třetí zemi nebo orgány členského státu nebo třetí země, z níž byla žádost 
Unie o  zápis pod ána, Komisi výsledek konzultací, včetně všech vyměněných 
informací, zda bylo dosaženo dohody s jednou nebo všemi osobami, které podaly 
námitky, a případné následné změny žádosti. Orgán nebo osoba, která podala 
námitku Komisi, může Komisi po ukončení konzul tací rovněž oznámit své 
stanovisko.  
7. Pokud byla po ukončení konzultací specifikace produktu zveřejněná v souladu s čl. 
60 odst. 4 změněna, Komise zopakuje přezkum žádosti o záp is v pozměněné podobě. 
Pokud byla žádost podstatným způsobem změněna a Komise se domnívá, že 
změněná žádost splňuje podmínky pro zápis, zveřejní žádost znovu v souladu s 
uvedeným odstavcem.  
8. Doklady uvedené v tomto článku musí být vyhotoveny v některém z  úředních jazyků 
Unie.  
9. Po ukončení námitkového řízení Komise dokončí posouzení žádosti Unie o zápis do 
rejstříku, přičemž zohlední případné žádosti o přechodná období, výsledek 
námitkového řízení a další záležitosti, které vyvstanou po jejím přezkumu a které 
mohou znamenat změnu specifikace produktu.  
10. Komisi je v souladu s článkem 84 svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené 
pravomoci, kterými doplní pravidla pro námitkové řízení s cílem sta novit podrobné 
postupy a lhůty.  
11. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se 
postupů, formy a předkládání námitek. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným 
postupem podle čl. 80 odst. 2. 
 
CS 61  CS Článek 63  
Důvody námitek  
1. Námitka podaná v souladu s článkem 62 je přípustná pouze tehdy, pokud strana, 
která námitku podala:  
a) uvede řádně podložené důvody neslučitelnosti navrhovaného zápisu s 
ustanoveními této kapitoly nebo  
b) prokáže, že daný název je v souladu s právem a je obecně známý a hospodářsky 
významný pro podobné zemědělské produkty.  
2. Splnění kritérií uvedených v odst. 1 písm. b ) se posuzuje ve vztahu k území Unie.  
Článek 64  
Přechodná období pro používání označení zaručená tradiční specialita  
1. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit přechodné období v délce 
až pěti let s  cílem umožnit, aby produkty nesoucí označen í, jež sestává z  názvu, který 
je v rozporu s  článkem  69, nebo tento název obsahuje, mohly i  nadále používat toto 
označení, s  nímž byly uváděny na  trh, pokud přípustná námitka podle čl.  57 odst.  3 
nebo článku  62 proti žádosti o zápis zaručené tradiční speciality, jejíž ochrana je v 
rozporu s tímto článkem, dokládá, že ta kové označení bylo na  vnitřním trhu 
používáno v  souladu s  právem po dobu nejméně pěti let přede dnem zveřejnění 
stanoveným v  čl. 60 odst.  4. 
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají přezkumným postupem podle čl. 80 
odst. 2 s výjimkou případů, kdy byla podána přípustná námitka podle čl. 57 odst. 3; v 
těchto případech se přijímají bez použití uvedeného přezkumného postupu.  
Článek 65  
Rozhodnutí Komise o žádosti o  zápis  
1. Pokud se Komise na základě informací jí dostupných a vyplývajících z přezkumu 
provedeného podle čl. 58 odst. 3 domnívá, že nebyl splněn některý z požadavků v 
něm uvedených, přijme prováděcí akty, kterými žádost zamítne. Tyto prováděcí akty 
se přijímají přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
2. Pokud Komise neobdrží žádnou přípustnou námitku, přijme prováděcí akty, aniž by 
použila postup uvedený v čl. 80 odst. 2, a zapíše zaručenou tradiční specialitu do 
rejstříku.    
3. Pokud byla podána přípustná námitka, Komise:  
a) zapíše název prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez použití postupu 
uvedeného v čl. 80 odst. 2, jestliže bylo dosaženo dohody, po kontrole, zda je dohoda 
v souladu s právem Unie, a v případě potřeby změní informace zveřejněné podle čl. 
60 odst. 4 za předpokladu, že tyto změny nejsou podstatné, nebo  
b) přijme prováděcí akty, kterými rozhodne o žádosti o zápis, jestliže nebylo 
dosaženo dohody. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 
80 odst. 2. 
4. V aktech o zápisu zaručené tradiční speciality se stanoví všechny podmínky 
vztahující se na zápis a na opětovné zveřejnění jednotného dokumentu zveřejněného 
 
CS 62  CS pro účely námitek v Úřed ním věstníku Evropské unie  pro informaci v případě 
nezbytných změn, které nejsou podstatné.  
5. Nařízení o zápisu a  rozhodnutí o  zamítnutí žádosti se zveřejní v  Úředním věstníku 
Evropské unie v řadě L.  
Článek 66  
Unijní rejstřík zaručených tradičních special it 
1. Komise přijme bez použití postupu podle čl. 80 odst. 2 prováděcí akty, kterými zřídí 
a povede veřejně přístupný elektronický rejstřík zaručených tradičních specialit 
uznaných podl e tohoto nařízení („unijní rejstřík zaručených tradičních specialit“).  
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se 
podoby a obsahu unijního rejstříku zaručených tradičních specialit. Tyto prováděcí 
akty se přijímaj í přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
Článek 67  
Změny specifikace produktu    
1. Seskupení producentů, které má oprávněný zájem, může požádat o schválení změny 
specifikace produktu  s označením zaručená tradiční specialita. V  žádosti se uvedou 
požadované změny a  jejich odůvodnění.  
2. Postup změny specifikace produktu se obdobně řídí postupem stanoveným 
v článcích  57 až 65. 
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými doplní pravidla týkající se postupu pro  změnu specifikace 
produktu.  
4. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se 
postupů, formy a podání žádosti o změnu specifikace produktu. Tyto prováděcí akty 
se přijímají přezkumným postupem podle čl.  80 odst.  2. 
Článek 68  
Zrušení zápisu  
1. Komise může z vlastního podnětu nebo na žádost kterékoli fyzické nebo právnické 
osoby s oprávněným zájmem přijmout prováděcí akty s cílem zrušit zápis zaručené 
tradiční speciality v těchto případech:  
a) pokud není zajištěn soulad se specifikací produktu;  
b) pokud není po dobu nejméně sedmi let na trh uveden žádný produkt s 
označením zaručená tradiční specialita.  
2. Komise může rovněž přijmout prováděcí akty, který mi zruší zápis na žádost 
producentů produktu uváděného na trh pod zapsaným názvem.  
3. Prováděcí akty uvedené v  odstavcích 1 a  2 se přijímají přezkumným postupem podle 
čl. 80 odst.  2. 
4.  Na postup zrušení použijí obdobně články 57 až 63 a 65. 
 
CS 63  CS 5. V případech uve dených v  odstavcích 1 a  2 Komise před přijetím prováděcího aktu 
konzultuje orgány dotčeného členského státu, orgány dotčené třetí země nebo, je -li to 
možné, producenta ze třetí země, který původně požádal o  zápis zaručené tradiční 
speciality, ledaže o  zrušení zápisu přímo požádali tito původní žadatelé.  
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými doplní pravidla týkající se postupu zrušení.  
7. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví podrobná pravidla týkající se 
postupů, formy a podání žádosti o zrušení zápisu. Tyto prováděcí akty se přijímají 
přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
Článek 69  
Omezení používání zapsaného označení zaručená tradiční specialita  
1. Zapsané zaručené tradiční speciality jsou chráněny před jakýmkoli zneužitím nebo 
napodobením, mimo jiné i  ve vztahu k  produktům používaným jako přísada, ja kož 
i před jakýmikoli jinými praktikami, jež by mohly uvést spotřebitele v  omyl.  
2. Členské státy zajistí, aby názvy potravin používané na vnitrostátní úrovni 
neumožňovaly záměnu se zapsanými zaručenými tradičními specialitami.  
3. Ochrana podle odstavce 1 se vztahuje rovněž na  produkty prodávané prostřednictvím 
některé z  forem prodeje na  dálku, jako je elektronické obchodování.  
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými stanoví dodatečná pravidla pro další upřesnění ochrany 
zaručených tradičních specialit.   
5. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví procedurální a formální 
požadavky na ochranu zaručených tradičních specialit. Tyto p rováděcí akty se 
přijímají přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
Článek 70  
Výjimky týkající se některých použití  
1. Ustanoveními této kapitoly není dotčeno:  
a) používání výrazů, kte ré jsou v Unii druhové, a to i v případě, že je druhový 
výraz součástí názvu, který je chráněn jako zaručená tradiční specialita;  
b) uvádění produktů, jejichž označení obsahuje označení odrůdy rostlin nebo 
plemene zvířat použité v dobré víře nebo se z nich  skládá, na trh;  
c) uplatňování pravidel Unie nebo členských států upravujících duševní 
vlastnictví, zejména pravidel týkajících se zeměpisných označení a ochranných 
známek a práv udělených podle těchto pravidel.  
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými toto nařízení doplní o další pravidla pro stanovení druhovosti 
výrazů, podmínek pro používání názvů o drůd rostlin a plemen zvířat pro zaručenou 
tradiční specialitu a jejich vztahu k právům duševního vlastnictví uvedeným v tomto 
článku.  
 
CS 64  CS Článek 71  
Název, symbol Unie a označení zaručené tradiční speciality  
1. Název zapsaný do rejstříku jako zaručená tradiční  specialita může používat každý 
hospodářský subjekt, který uvádí na trh produkt, jenž vyhovuje odpovídající 
specifikaci produktu.  
2. Stanoví se symbol Unie, který se bude používat na etiketách produktů označených 
jako zaručená tradiční specialita. Označení  „zaručená tradiční specialita“, zkratka 
„ZTS“ a symbol Unie odkazující na zaručenou tradiční specialitu lze použít pouze v 
souvislosti s produkty vyrobenými v souladu s příslušnou specifikací produktu.  
3. V případě produktů pocházejících z  Unie, které jso u uváděny na  trh jako zaručená 
tradiční specialita zapsaná v  souladu s  tímto nařízením, musí být symbol Unie 
uvedený v  odstavci 2 tohoto článku zobrazen na  etiketě a  reklamních materiálech. 
Na zapsanou zaručenou tradiční specialitu se vztahují požadavky na  označování 
stanovené v  čl. 13 odst.  1 nařízení (EU) č.  1169/2011, pokud jde o  způsob uvádění 
povinných údajů. Na  etiketě může být uvedeno označení „zaručená tradiční 
specialita“ nebo odpovídající zkratka „ZTS“.  
4. V případě zaručených tradičních specialit  produkovaných mimo Unii je použití 
symbolu Unie na  etiketě nepovinné.  
5. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví symbol Unie a podmínky jeho 
povinného používání, pravidla pro jednotnou ochranu označení, zkratky a symbolu 
Unie uvedeného v odstavci 2, jeho používání a technické vlastnosti. Tyto prováděcí 
akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
Článek 72  
Účast v režimech jakosti  
1. Členské státy zajistí, aby se na každý hospodářský subjekt, který dodržuje pravidla 
stanovená v této kapitole, vztahovalo ověření souladu se specifikací produktu 
stanovené podle článku 73. Členské státy mohou účtovat poplatek na pokrytí svých 
nákladů na ověření souladu.  
2. Kontrolám a  vynucování stanoveným v článku 73 podléhají i hospodářské subjekty, 
které připravují a skladují produkt uváděný na trh jako zaručená tradiční specialita, 
nebo hospodářské subjekty, které takové produkty uvádějí na trh.  
Článek 73  
Kontrola a vynucování  
1.  Kontrola zaručených tradičních specialit zahrnuje:  
a) ověření, že produk t označený jako zaručená tradiční specialita byl vyroben v 
souladu s příslušnou specifikací produktu, a  
b) sledování používání zaručených tradičních specialit na trhu, včetně internetu.  
2. V souladu s nařízením (EU) 2017/625 členské státy určí:  
a) jeden ne bo více příslušných orgánů odpovědných za kontrolu zaručených 
tradičních specialit a  
 
CS 65  CS b) jeden nebo více donucovacích orgánů odpovědných za prosazování pravidel 
pro zaručené tradiční speciality, které mohou být stejné jako příslušné orgány 
uvedené v písmenu  a).  
3. Úkoly uvedené v odst. 2 písm. a) mohou být v souladu s nařízením (EU) 2017/625 
delegovány na jeden nebo v íce subjektů pro certifikaci produktů.  
4. Členské státy provádějí kontroly na základě analýzy rizik, aby zajistily dodržování 
požadavků této kapitoly, a v případě jejich porušení ukládají vhodné sankce.  
5. Při provádění činností v rámci kontroly a vynucová ní stanovených v  tomto článku 
dodržují příslušné orgány a subjekty pro certifikaci produktů příslušné požadavky 
stanovené v  nařízení (EU) 2017/625. Hlava VI kapitola I nařízení (EU) 2017/625 se 
však nevztahuje na kontrolu zaručených tradičních specialit.  
6. Pokud jde o  označení zaručená tradiční specialita, které označuje produkty 
pocházející ze třetí země, provádí ověření souladu se specifikací produktu před 
uvedením produktu na trh:  
a) jeden nebo více orgánů veřejné správy určených třetí zemí a/nebo  
b) jeden nebo více subjektů pro certifikaci produktů.  
7. Členské státy zveřejní název a  adresu příslušných orgánů uvedených v  odst. 2 písm. 
a) a subjektů pro certifikaci produktů uvedených v odstavci 3 a  pravidelně tyto údaje 
aktualizují.  
8. Komise zveřejní náz ev a  adresu příslušných orgánů a  subjektů pro certifikaci 
produktů uvedených v odstavci 6 a  pravidelně tyto údaje aktualizuje.  
9. Komise může zřídit digitální portál, na němž bude zveřejněn název a adresa 
příslušných orgánů a subjektů pro certifikaci produktů uvedených v odst. 2 písm. a) a 
v odstavcích 3 a 6.  
10. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými toto nařízení doplní o další pravidla , jimiž se stanoví vhodné 
certifikační a akreditační postupy, které se použijí ve vztahu k subjektům pro 
certifikaci výrobků uvedeným v odstavcích 2 a 5.  
11. Komise může bez použití postupu podle čl. 80 odst. 2 přijmout prováděcí akty, jimiž 
stanoví způsob zveřejnění názvu a adresy příslušných orgánů a subjektů pro 
certifikaci produktů uvedených v tomto článku.  
Kapitola 2  
Nepovinné údaje o jakosti  
Článek 74  
Cíl a  oblast působnosti  
1. S cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo 
charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a 
charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu, se zřizuje režim nepovinných 
údajů o jakosti.   
2. Tato kapitola se vztahuje na zemědělské produkty.  
 
CS 66  CS Pro účely této kapitoly se zemědělskými produkty rozumí zemědělské produkty 
určené k lidské spotřebě uvedené v příloze I Smlouvy a další zemědělské produkty a 
potraviny uvedené v příloze II tohoto nařízení.  
Tato kapitola se nevztahuje na lihoviny, aromatizovaná vína ani produkty z vinné 
révy podle definice v části II přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou 
vinných octů.  
Článek 75  
Vnitrostátní pravidla  
1. Členské státy mohou zachovat vnitrostátní pra vidla týkající se nepovinných údajů o 
jakosti a režimů jakosti, na které se toto nařízení nevztahuje, jsou -li tato pravidla v 
souladu s právem Unie.  
2. Komise může zřídit digitální systém pro zařazení údajů a režimů uvedených v 
odstavci 1 s cílem podpořit znalost produktů a režimů v celé Unii. Komise může 
přijmout prováděcí akty, kterými stanoví technické podrobnosti nezbytné pro 
oznamování nepovinných údajů o jakosti. Tyto prováděcí akty se přijímají 
přezkumným postupem podle čl. 80 odst. 2. 
Článek 76  
Nepovinné údaje o jakosti  
1. Nepovinné údaje o jakosti musí splňovat tato kritéria:  
a) týkají se určité vlastnosti jedné nebo více kategorií produktů nebo 
charakteristiky produkce či zpraco vání ve specifických oblastech;  
b) jejich použití zvyšuje hodnotu produktu v porovnání s produkty podobného 
typu a  
c) mají unijní rozměr.  
2. Do oblasti působnosti této kapitoly nespadají nepovinné údaje o jakosti, které 
popisují technické vlastnosti produk tu pro účely provedení povinných obchodních 
norem a které nejsou určeny k informování spotřebitelů o těchto vlastnostech 
produktu.  
3. V nepovinných údajích o jakosti nejsou obsaženy nepovinné vyhrazené údaje, které 
podporují a doplňují zvláštní obchodní no rmy stanovené podle odvětví nebo 
kategorie produktu.  
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci v  souladu 
s článkem  84, kterými toto nařízení doplní o podrobná pravidla týka jící se kritérií 
uvedených v odstavci 1.  
5. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se 
formulářů, postupů nebo jiných technických podrobností nezbytných k uplatňování 
této kapitoly. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným  postupem podle čl. 80 
odst. 2. 
6. Komise při přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů v souladu s 
odstavci 4 a 5 zohlední všechny příslušné mezinárodní normy.  
 
CS 67  CS Článek 77  
Výhrada dalších nepovinných údajů o jakosti  
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, kterými vyhrazuje další nepovinné údaje o jakosti a stanoví podmínky 
jejich použití.  
Článek 78  
Horský produkt  
1. Jako nepovinný údaj o jakosti se zavádí označení „horský produkt“. Toto označení se 
použije pouze k popisu produktů určených k lidské spotřebě a uvedených v příloze I 
Smlouvy, v jejichž případě:  
a) suroviny i krmivo pro hospodářská zvířata pocházejí v zásadě z horských 
oblastí;  
b) jedná -li se o zpracované produkty, zpracování probíhá rovněž v horských 
oblastech.  
2. Pro účely tohoto článku se horskými oblastmi v Unii rozumějí oblasti vymezené 
podle čl . 32 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/201347. V 
případě produktů ze třetích zemí horské oblasti zahrnují oblasti, jež za horské oblasti 
úředně označila třetí země nebo jež splňují kritéria rovnocenná kritériím stanoveným 
v uvedeném  odstavci.  
3. V řádně odůvodněných případech je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v 
přenesené pravomoci v souladu s článkem 84, kterými stanoví odchylky od 
podmínek použití uvedených v odstavc i 1 tohoto článku, zejména podmínky, za 
nichž mohou suroviny nebo krmivo pocházet z jiných než horských oblastí, 
podmínky, za nichž mohou být produkty zpracovávány mimo horské oblasti ve 
vymezené zeměpisné oblasti, jakož i vymezení této zeměpisné oblasti.  
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s 
článkem 84, pokud jde o stanovení metod produkce a další kritéria týkající se 
používání nepovinného údaje o jakosti uv edeného v odstavci 1 tohoto článku.  
Článek 79  
Omezení používání a monitorování  
1. Nepovinný údaj o jakosti lze použít pouze k popisu produktů, které splňují 
odpovídající podmínky použití.  
2. Komise může přijmout prováděcí akty, kterými stanoví pravidla pro  používání 
nepovinných údajů o jakosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným 
postupem podle čl. 80 odst. 2. 
3. Členské státy provádějí kontroly na základě analýzy rizik, aby zaji stily dodržování 
požadavků této kapitoly, a v případě jejich porušení ukládají vhodné správní sankce.  
                                                 
47 Nařízen í Evropského parlamentu a Rady (EU) č.  1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro 
rozvoj venkova z  Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení 
Rady (ES) č.  1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487).  
 
CS 68  CS Kapitola 3  
Procedurální ustanovení   
Článek 80  
Postup projednávání ve výboru  
1. Komisi je nápomocen výbor nazvaný „Výbor pro jakost zemědělských 
produktů“ . Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.  
2. Odkazuje -li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.  
Hlava IV  
Změny nařízení (EU) č. 1308/2013, (EU) 2017/1001 a (EU) 
2019/787  
Článek 81  
Změny nařízení (EU) č. 13 08/2013  
Nařízení (EU) č. 1308/2013 se mění takto:  
1) V čl. 93 odst.  1 se písmeno b) nahrazuje tímto:  
„b) „zeměpisným označením“ název, včetně tradičně používaného názvu, identifikující 
výrobek podle čl.  92 odst.  1: 
i) jehož určitou jakost, pověst nebo jiné  vlastnosti lze přičíst jeho zeměpisnému původu;  
ii) který pochází z  určitého místa či regionu nebo z  určité země;  
iii) u  něhož alespoň 85  % hroznů použitých na  jeho výrobu pochází výlučně z  této zeměpisné 
oblasti;  
iv) jehož výroba probíhá v  této zeměpisné  oblasti a  
v) který se získává z  odrůd druhu réva vinná ( Vitis vinifera  L.) nebo z  křížení révy vinné 
s jinými druhy rodu Vitis.“ 
2) Článek 94 se nahrazuje tímto:  
„Článek 94  
Specifikace produktu  
1. Specifikace produktu umožňuje zúčastněným stranám zkontrolovat příslušné podmínky 
produkce týkající se daného označení původu nebo zeměpisného označení. Specifikace 
produktu obsahuje:  
a) název, který má být chráněn;  
b) druh zeměpisného označení, kterým je chráněné označení původu nebo 
chráněné zeměpisné o značení;  
c) popis vína nebo vín, včetně základních analytických organoleptických 
vlastností;  
d) případně zvláštní enologické postupy používané při výrobě daného vína nebo 
daných vín a příslušná omezení pro jejich výrobu;  
 
CS 69  CS e) definici zeměpisné oblasti vymez ené s  ohledem na souvislost uvedenou 
v písmeni h);  
f) maximální hektarový výnos;  
g) označení moštové odrůdy nebo odrůd, ze kterých se dané víno nebo daná vína 
vyrábí;  
h) podrobnosti potvrzující souvislost uvedenou v  čl. 93 odst.  1 písm. a) bodě i), 
případn ě písm. b) bodě i):  
i) v případě chráněného označení původu souvislost mezi jakostí nebo 
vlastnostmi produktu a zeměpisným prostředím podle čl. 93 odst. 1 písm. 
a) bodu i); podrobnosti týkající se lidských faktorů v  tomto zeměpisném 
prostředí mohou být pří padně omezeny na  popis způsobu hospodaření 
s půdou, rostlinným materiálem a  péče o  krajinu, pěstitelských postupů 
nebo jakékoli jiné relevantní lidské činnosti přispívající k  zachování 
přírodních faktorů zeměpisného prostředí podle uvedeného bodu;  
ii) v případě chráněného zeměpisného označení souvislost mezi určitou 
jakostí, pověstí či jinou vlastností produktu a  zeměpisným původem 
podle čl.  93 odst.  1 písm. b) bodu i);  
i) další platné požadavky, pokud je stanoví členské státy, případně uznané 
seskupení pro ducentů, přičemž tyto požadavky musí být objektivní, 
nediskriminační a slučitelné s vnitrostátním právem a právem Unie.  
2. Specifikace produktu může obsahovat závazky udržitelnosti podle článku 12 nařízení 
Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… [ nařízení o zeměpisných označeních ]*. 
3. Pokud víno nebo vína mohou být částečně dealkoholizovaná, specifikace produktu obdobně 
obsahuje rovněž popis částečně dealkoholizovaného vína nebo vín v  souladu s  odst. 2 písm. c) 
a případně zvláštní enologické postupy používané při výrobě tohoto částečně 
dealkoholizovaného vína nebo vín, jakož i  příslušná omezení pro jejich výrobu.  
* Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… ze dne […][…] (Úř. věst. L […, s. 
…]).“  
3) Články 95 až 99, 101 až 106 a 107 se zrušují.  
Článek 82  
Změny nařízení (EU) 2017/1001  
Nařízení (EU) 2017/1001 se mění takto:  
1) V čl. 151 odst. 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:  
„f) spravovat zeměpisná označení, zejména plnit úkoly, které mu byly svěřeny 
prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých Komisí v souladu s článkem […] 
nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… [nařízení o zeměpisných označeních]*.  
* Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… ze dne […][…] (Úř. věst. L […,  s. 
…]).“  
Článek 83  
Změny nařízení (EU) 2019/787  
Nařízení (EU) 2019/787 se mění takto:  
 
CS 70  CS 1) V článku  3 se zrušují body 6 a  7. 
2) Články 16 a  21 se zrušují.  
3) Článek 23 se nahrazuje tímto:  
„Článek 23  
Jednotný dokument  
Jednotný dokument obsahuje tyto údaje:  
a) hlavní body specifikace produktu, včetně názvu, který má být chráněn, kategorie, do níž 
lihovina patří, nebo výrazu „lihovina“, výrobního postupu, popisu vlastností lihoviny, 
stručného vymezení zeměpisné oblasti a  případně včetně zvláštních pravidel týk ajících se 
balení a  označování;  
b) popis souvislosti mezi lihovinou a  jejím zeměpisným původem podle čl.  3 bodu 4, případně 
včetně zvláštních údajů týkajících se popisu produktu nebo výrobního postupu, které 
uvedenou souvislost odůvodňují.“  
4) Články 24 až  33 a 35 až 40 se zrušují.  
Hlava V  
Přenesení pravomoci, přechodná a  závěrečná ustanovení  
Článek 84  
Přenesení pravomocí  
1. Pravomoc přijímat akty v  přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek 
stanovených v  tomto článku.  
2. Pravomoc přijímat akty v př enesené pravomoci uvedená v čl. 12 odst. 4, čl. 14 odst. 
2, čl. 15 odst. 6, čl. 17 odst. 5, čl. 19 odst. 10, čl. 23 odst. 7, čl. 25 odst. 10, čl. 26 
odst. 6, čl. 28 odst. 3, čl. 29 odst. 3, čl. 34 odst. 3, čl. 46 odst. 1, článku 46, čl. 47 
odst. 1, čl. 48 odst. 6, čl. 48 odst. 7, čl. 49 odst. 4, čl. 51 odst. 3, čl. 55 odst. 5, čl. 56 
odst. 2, čl. 73 odst. 10, čl. 69 odst. 4, čl. 70 odst. 2, čl. 58  odst. 3, čl. 62 odst. 10, čl. 
67 odst. 3, čl. 68 odst. 6, čl. 76 odst. 4, čl. 77 odst. 1, čl. 78 odst. 3 a čl. 78 odst. 4 se 
svěřuje Komisi na dobu sedmi let od [datum vstupu tohoto nařízení v 
platn ost]. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců 
před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky 
prodlužuje o stejně dlouhé období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví 
proti tomuto prodloužení n ámitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z 
těchto období.  
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci týkající se článků 
uvedených v odstavci 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o  zrušení se ukončuje přenesení 
pravomoci v  něm určené. Rozhod nutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění 
v Úředním věstníku Evropské unie nebo k  pozdějšímu dni, který je v  něm upřesněn. 
Nedotýká se platnosti žádných již platných aktů v přenesené pravomoci.  
4. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede kon zultace s odborníky 
jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v 
interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních 
předpisů.  
 
CS 71  CS 5. Přijetí aktu v  přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí součas ně 
Evropskému parlamentu a  Radě.  
6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků uvedených v odstavci 2 vstoupí v 
platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky 
ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen,  nebo pokud Evropský 
parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky 
nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o 
dva měsíce.  
Článek 85  
Přechodná období pro klasifikaci zeměpisných označení  
Klasifikace zeměpisných označení zapsaných nebo přihlášených přede dnem vstupu tohoto 
nařízení v platnost podle čl. 6 odst. 1 se provádí v souladu s tabulkou uvedenou v příloze III.  
Článek 86  
Přechodná ustanovení pro nevyřízené žádosti  
1. Pravidla platná před vstupem tohoto nařízení v platnost se nadále použijí na žádosti o 
zápis, žádosti o schválení změny specifikace produktu na úrovni Unie a žádosti o 
zrušení zeměpisných označení, k teré Komise obdržela před datem vstupu tohoto 
nařízení v platnost.   
2. Články 19 až 22 se však použijí na ty žádosti a požadavky, u nich ž ke zveřejnění 
žádosti o zápis, žádosti o schválení změny specifikace produktu na úrovni Unie nebo 
žádosti o zrušení zeměpisného označení v Úředním věstníku EU za účelem podání 
námitek dojde po [datum vstupu tohoto nařízení v platnost].  
3. Pravidla platná  před vstupem tohoto nařízení v platnost se nadále použijí na žádosti o 
zápis, žádosti o schválení změny specifikace produktu Unie a žádosti o zrušení 
zaručených tradičních specialit, které Komise obdržela před datem vstupu tohoto 
nařízení v platnost.   
4. Články 62 až 65 se však použijí na ty žádosti a požadavky, u nichž ke zveřejnění 
žádosti o zápis, žádosti o schválení změny specifikace produktu na úrovni Unie nebo 
žádosti o zrušení zaručené tradiční speciality v Úředním věstníku EU za účelem 
podání námitek dojde po [datum vstupu tohoto nařízení v platnost].   
Článek 87  
Kontinuita rejstříků   
1. Každé označení původu a zeměpisné označení vína a zemědělských produktů a 
každé zeměpisné označení lihovin se všemi příslušnými údaji a údaje o nevyřízených 
žádostech o zápis, změnu nebo zrušení, které jsou zapsány v příslušných rejstřících 
zeměpisných označení, se automaticky zapíší do unijního re jstříku zeměpisných 
označení.   
2. Každá zaručená tradiční specialita zapsaná do rejstříku zaručených tradičních 
specialit se všemi příslušnými údaji a údaje o nevyřízených žádostech o změnu nebo 
zrušení zápisu ke dni předcházejícímu dni vstupu tohoto naříz ení v platnost se 
automaticky zapíší do unijního rejstříku zaručených tradičních specialit.  
 
CS 72  CS Článek 88  
Zrušení  
Nařízení (EU) č. 1151/2012 se zrušuje.  
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.  
Článek 89  
Vstup v  platnost  
Toto nařízení  vstupuje v  platnost […] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . 
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.  
V Bruselu dne  
Za Evropský parlament  Za Radu  
předseda/předsedkyně  předseda/předsedkyně  
[…] […]