Bilance živin je definována jako rozdíl mezi vstupy živin, které do zemědělského systému vstupují (zejména hnojiva), a výstupy živin, které systém opouští (zejména plodiny a krmivo). K nadbytku živin dochází, když rostliny nevstřebají všechny živiny, a může tak dojít k jejich úniku do životního prostředí, zatímco záporná bilance je známkou toho, že je půda těžena a že hrozí ztráta její úrodnosti. Eurostat prosazuje používat pro výpočet bilance živin společnou metodologii , ale ne všechny členské státy ji využívají, což znemožňuje srovnání. Některé státy pak Eurostatu zprávy o bilanci živin vůbec nepodávají .

Zhruba 81 % vstupu zemědělského dusíku do vodních systémů a 87 % amoniaku ze zemědělských emisí do atmosféry pochází ze živočišné výroby .

Strategie v oblasti biologické rozmanitosti a strategie „Od zemědělce ke spotřebiteli“ určily za společný cíl snížit úniky živin do životního prostředí do roku 2030 alespoň o 50 % a zároveň zachovat úrodnost půdy. Směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (dále jen „směrnice o dusičnanech“) je důležitým právním předpisem pro dosažení tohoto cíle a dalších cílů Zelené dohody EU .

V některých členských státech, například v Bulharsku, Itálii, Maďarsku, na Slovensku nebo ve Španělsku jsou oblasti ohrožené znečištěním dusičnany velmi omezené a nezahrnují celé povodí, což vede k velmi fragmentovanému vymezení a snižuje účinnost akčních programů.

Navzdory tomu, co požadují právní předpisy, bylo zjištěno, že eutrofizace není při určování a vymezování znečištěných oblastí dostatečně zohledněna. Komise očekává, že se všechny členské státy začnou těmito nedostatky neodkladně zabývat, aby zajistily dostatečné a účinné vymezení oblastí ohrožených znečištěním dusičnany.

5.CO S TÍM ČLENSKÉ STÁTY DĚLAJÍ

Akční programy se vztahují na oblasti ohrožené znečištěním dusičnany nebo na celé území. Je třeba je aktualizovat alespoň jednou za čtyři roky. Několik členských států také přijalo akční programy na regionální úrovni.

Opatření v rámci akčních programů by měla zajistit vyvážené hnojení, tedy to, že hnojiva, a zejména dusíkatá hnojiva, budou používána co nejefektivněji tak, aby se minimalizovalo unikání dusičnanů do životního prostředí, čímž se sníží a předejde znečišťování. Stále více členských států (v tomto sledovaném období sedmnáct) také zahrnuje opatření související s fosforečnými hnojivy, která jsou nezbytná v případech, kdy úniky fosforu vedou k eutrofizaci vod.

Vědecká a technická doporučení k vytvoření akčních programů jsou pro členské státy dostupná od roku 2012, a to pro každý typ opatření .

Většina členských států přijala v průběhu sledovaného období 2016–2019 nové nebo upravené akční programy. Úpravy jsou stále nutné u Belgie (Valonsko), Finska, Kypru a Rumunska.

Stěžejní úspěch 3 – Informační systém akčního programu pro dusičnany (NAPINFO) Komise zpřístupnila veřejnosti unikátní kompilaci všech přístupů a opatření ze všech akčních programů členských států podle směrnice 91/676/EHS . Tato komplexní databáze, vytvořená ve spolupráci s členskými státy, zahrnuje také analýzu potenciálu těchto opatření v boji proti znečištění živinami .

Analýza zprávy v informačním systému akčního programu pro dusičnany odhalila, že mezi akčními programy existují významné rozdíly, a to z hlediska uplatňovaných opatření a úrovně ambicí těchto opatření. Existuje prostor pro to, aby se členské státy vzájemně učily, zejména pokud mají podobné regionální podmínky (klimatické, půdní). Výměna osvědčených postupů, kterou databáze umožňuje, by měla být využita k optimalizaci akčních programů.

Dvacet členských států předložilo prognózu ohledně jakosti vody; devět z nich předpovědělo další snížení koncentrace dusičnanů v podpovrchových a povrchových vodách, šest uvedlo negativní trend a pět zachování současného stavu. Je třeba poznamenat, že směrnice vyžaduje, aby členské státy přijaly preventivní opatření, pokud jakost vody stagnuje a nezlepšuje se. Komise vyzývá všechny členské státy, aby využívaly prognózy ohledně jakosti vod a podávaly o nich zprávy s cílem náležitě zamezit jakémukoli riziku dalšího znečištění vody.

Členské státy často uvádí, že dopady změny klimatu znemožňují předpovídat jakost povrchových a podpovrchových vod v budoucnu. Nečekané sucho po celé Evropě v letech 2018 a 2019 způsobilo nižší výnosy plodin, ale také vyšší znečištění živinami. Změna klimatu také vede k obdobím výrazně vyšších srážek, což může způsobit zavodňování půd, záplavy a vysoké riziko úniku živin.

Stávající akční programy se těmto rizikům zatím možná dostatečně nevěnují a nemusí být při omezování úniků živin během období sucha a záplav a po nich účinné. Komise trvá na tom, aby členské státy tyto prognózy a rizika zohlednily v revizích svých akčních programů a uplatňovaly zásadu předběžné opatrnosti.

6.OMEZENÍ POUŽÍVÁNÍ STATKOVÝCH HNOJIV VE ZNEČIŠTĚNÝCH OBLASTECH

Jedním z nejdůležitějších opatření směrnice je, že v oblastech, na které se akční program vztahuje, zemědělci nesmí na svých polích rozmetat více než 170 kg dusíku pocházejícího ze statkových hnojiv na hektar za rok. Toto omezení platí v celé EU, ať už je voda znečištěná, nebo jí znečištění hrozí, nehledě na klimatické či půdní podmínky ani na pěstované plodiny.

Avšak podmínky pěstování v chladnějších severních oblastech mohou být jiné než v mírných západních atlantských oblastech nebo v teplém a suchém podnebí Středozemního moře. Z tohoto důvodů předpokládá směrnice o dusičnanech možnost využít větší množství dusíku na hektar za rok. Je však nezbytně důležité zdůraznit, že tyto výjimky lze udělit pouze tehdy, pokud daná množství nezabrání dosažení cílů směrnice z hlediska jakosti vody. Aby členské státy mohly hranici 170 kg/ha přesáhnout, musí požádat o výjimku a předložit vědecký důkaz, že použití většího množství u daných plodin v místních podmínkách nijak nenaruší jakost vody.

Možnost použití většího množství statkových hnojiv stanoví rozhodnutí Komise, která určují druhy zemědělských podniků a stanovují přísnější agroenvironmentální podmínky. Tato rozhodnutí jsou přijata na základě kladného stanoviska členských států ve Výboru pro přizpůsobování vědeckému a technickému pokroku a pro provádění směrnice o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů , který je Komisi při provádění směrnice nápomocen.

Během sledovaného období byly uděleny výjimky následujícím členským státům: Belgii pro region Flandry, Dánsku, Irsku, Itálii pro Lombardii a Piemonte (výjimka vypršela v prosinci 2019 a nebyla znovu obnovena) a Nizozemsku. Pokud jde o Spojené království, rozhodnutí o Anglii, Skotsku a Walesu vypršelo v prosinci 2016 a nová výjimka byla udělena Severnímu Irsku (platná po celé sledované období).

7.CO DĚLÁ KOMISE PRO ZAJIŠTĚNÍ SOULADU

Komise vede s členskými státy průběžný dialog s cílem zajistit soulad se směrnicí. Dialog se zaměřuje na obsah akčních programů, potřebu dalších opatření, vymezení nových oblastí ohrožených znečištěním dusičnany či jejich úpravu a na posílení monitorování jakosti vody. Přitom Komise také zohledňuje požadavky na jakost vody podle rámcové směrnice o vodě a rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí i rizika emisí amoniaku z hnojiv podle směrnice o snížení národních emisí .