Toto druhé vydání výhledu pro čisté ovzduší posuzuje vyhlídky na dosažení cílů směrnice o národních emisních stropech do roku 2030 a dále, s ohledem na ambice Zelené dohody pro Evropu v oblasti nulového znečištění a cíl programu Čisté ovzduší snížit dopad znečištění ovzduší na zdraví do roku 2030 na polovinu ve srovnání s rokem 2005. Tento druhý výhled pro čisté ovzduší aktualizuje analýzu a závěry prvního výhledu zveřejněného v roce 2018 s přihlédnutím k četným změnám vyplývajícím ze směrnice o národních emisních stropech a dalších příslušných právních předpisů a politik. Toto vydání rovněž ukazuje dopad politiky v oblasti změny klimatu na dosažení těchto cílů a konstatuje, že splnění klimatického cíle do roku 2030 přispěje rozhodujícím způsobem ke snížení dopadů znečištění ovzduší na zdraví do roku 2030 na polovinu.

EU již desítky let pracuje na zlepšování kvality ovzduší pomocí omezování emisí škodlivých látek do atmosféry a začleňováním požadavků na ochranu životního prostředí do odvětví dopravy, průmyslu, energetiky, zemědělství a stavebnictví. Cílem je snížit znečištění ovzduší na úroveň, která minimalizuje škodlivé dopady na lidské zdraví a životní prostředí v celé EU.

Členské státy se v prosinci 2018 zavázaly k plnění cílů v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, což vyžaduje zavedení příslušných politik a opatření. S těmito opatřeními a uplatněním stávajících právních předpisů zabývajících se znečištěním ovzduší u zdroje by bylo v období od roku 2030 s výjimkou amoniaku dosaženo snížení všech emisí látek znečišťujících ovzduší požadované směrnicí o národních emisních stropech v celé EU. Nejsou zde však patrné rozdíly mezi členskými státy v plnění jejich národních závazků.

Pokud budou plně provedeny všechny stávající právní předpisy, závazku snížit emise SO2 do roku 2030 by dosáhly všechny členské státy kromě jednoho. Opatření oznámená v národních programech oznamování znečištění ovzduší by to usnadnila. Pokud jde o NOx, PM2,5 a NMVOC, dva členské státy by své závazky nesplnily ani s opatřeními oznámenými v jejich národních programech oznamování znečištění ovzduší, a proto by musely zavést další opatření. Zásadnější problém by nastal u amoniaku, u nějž by ke splnění závazků v oblasti snižování emisí do roku 2030 stávající právní předpisy nestačily v případě 22 členských států. Přestože členské státy ve svých národních programech oznamování znečištění ovzduší oznámily, že ke snížení emisí amoniaku zavedou další opatření, v případě patnácti členských států by to ke splnění jejich závazků týkajících se amoniaku do roku 2030 stále nestačilo.

Obecně musí členské státy co nejdříve plně provést všechny stávající právní předpisy a opatření, která oznámily. V případě patnácti členských států, pro které budou závazky týkající se amoniaku představovat problémy, i když zavedou opatření naplánovaná ve svých národních programech oznamování znečištění ovzduší, budou muset být naléhavě vypracována další opatření. To požaduje i směrnice o národních emisních stropech, pokud se předpokládá, že členský stát nesplní jeden ze svých závazků ke snížení emisí.

Modelování v rámci tohoto výhledu pro čisté ovzduší určilo nákladově nejefektivnější opatření k omezování znečišťování ovzduší, která by všem členským státům umožnila splnit jejich závazky podle směrnice o národních emisních stropech, a to i bez zohlednění možných synergií s opatřeními v oblasti klimatu. V případě SO2, PM2,5 a NOx většinou souvisejí s opatřeními v průmyslových procesech a průmyslovém spalování. Ke snížení NMVOC by valná většina nákladově efektivních opatření řešila emise ze spalování biomasy při vytápění domácností a v menší míře emise z používání rozpouštědel. Opatření, která by nákladově nejefektivnějším způsobem snížila emise amoniaku, se týkají zemědělství a do značné míry souvisí s postupy krmení zvířat, nakládáním s hnojem a používáním hnojiv.

4.Vyhlídky na dosažení dlouhodobých cílů

V souvislosti s cílem snížit dopady znečištění ovzduší na zdraví do roku 2030 na polovinu ve srovnání s rokem 2005 dospěl První výhled pro čisté ovzduší k závěru, že dopad (vyjádřený počtem předčasných úmrtí v důsledku znečištění ovzduší) by skutečně do roku 2030 klesl o více než 50 %, pokud by členské státy provedly všechny právní předpisy ke snížení emisí látek znečišťujících ovzduší přijaté v letech 2014 až 2017; tato analýza rovněž zohlednila účinky opatření schopných řešit více znečišťujících látek současně. První výhled pro čisté ovzduší byl však z hlediska dopadů na ekosystémy méně pozitivní, protože žádné z nových opatření zavedených v letech 2014 až 2017 se nezabývalo emisemi amoniaku ze zemědělství, které je primárním zdrojem znečištění ovzduší ovlivňujícího ekosystémy.

Metodika použitá v rámci Druhého výhledu pro čisté ovzduší zohledňuje vývoj politiky a právních předpisů od roku 2018 (týkajících se politiky EU v oblasti klimatu a dodatečného omezování znečištění) a informace (například lepší emisní inventury a lepší pochopení dopadu emisí na zdraví a jejich ekonomické hodnoty), které nebyly zahrnuty do Prvního výhledu pro čisté ovzduší. V důsledku toho není možné výsledky těchto dvou zpráv o výhledu přímé porovnat. Je však stále užitečné posoudit nejnovější výsledky plnění cílů programu čistého ovzduší a vyvozování pokroku, kterého bylo na tomto základě dosaženo.

4.1.Pozaďová koncentrace znečišťujících látek

Pokud by členské státy provedly všechny stávající odvětvové právní předpisy upravující znečištění ovzduší a opatření potřebná k dosažení cílů v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, jak bylo dohodnuto v prosinci 2018, emise látek znečišťujících ovzduší by dostatečně klesly, aby splňovaly požadavky směrnice o národních emisních stropech na úrovni EU v roce 2030 pro všechny znečišťující látky kromě amoniaku. Kromě toho by žádná zóna řízení kvality ovzduší nepřekročila pozaďovou koncentraci PM2,5 ve výši 25 mikrogramů/m3: v roce 2019 bylo ve čtyřech členských státech čtrnáct takových zón.

Očekává se, že počet zón, pro které by vypočtené úrovně pozaďové koncentrace PM2,5 byly v souladu s hodnotou 10 µg/m³ podle aktuálních pokynů WHO, se zvýší ze 41 % všech zón v roce 2015 na 90 % v roce 2030, a to opět za předpokladu, že budou všechny stávající právní předpisy plně provedeny. Pokud by byla zavedena všechna technicky proveditelná opatření na omezování znečišťování ovzduší, zvýšil by se tento podíl na 98 %. Nejambicióznější situace z hlediska politiky v oblasti ovzduší i v oblasti klimatu (zahrnující změny životního stylu ke zmírnění změny klimatu a zavedení všech technicky možných opatření ke zmírnění znečištění ovzduší) by v roce 2050 přinesla pozaďové koncentrace ve všech zónách nižší, než je hodnota podle současných pokynů WHO.

Tento trend lze pozorovat také ve vývoji expozice obyvatel EU znečištěnému ovzduší. Podíl obyvatelstva EU žijící v oblastech s pozaďovou koncentrací PM2,5 pod hodnotou podle pokynů WHO 10 µg/m³ by se v letech 2015 až 2030 více než zdvojnásobil, pokud by byly provedeny všechny přijaté zákony o čistém ovzduší a klimatu (graf 2). Přesto by však 12 % populace EU v roce 2030 zůstalo vystaveno hladinám jemných částic vyšším než hodnota stanovená v pokynech WHO. Při nejambicióznější politice v oblasti čistého ovzduší (se zavedenými všemi technicky proveditelnými zmírňujícími opatřeními) by se tento podíl snížil na 4 %. Tento zbývající podíl je způsoben znečištěním ovzduší pocházejícím ze zemí mimo EU (sousední země a mezinárodní lodní doprava) a znečištěním přírodního původu. Tyto pozitivní trendy se však týkají pouze pozaďové koncentrace a nezahrnují možné exponované oblasti znečištění, které by bylo třeba řešit, včetně těch, kde znečištění překračuje doporučené hodnoty WHO.

Graf 2: Rozložení expozice obyvatelstva PM2,5 pro klíčové scénáře, EU-27 (zdroj: IIASA)

Pozn.: MTFR znamená „maximální technicky proveditelná opatření ke snížení znečištění ovzduší“.

4.2.Dopady na zdraví

Předpokládá se, že předčasná úmrtí v důsledku PM2,5 poklesnou v letech 2005 až 2030 přibližně o 55 %, pokud budou plně provedeny všechny politiky, na nichž se členské státy již dohodly; to by znamenalo pokles odhadovaného počtu těchto předčasných úmrtí v letech 2020 až 2030 o 28 %. Opatření oznámená v národních programech oznamování znečištění ovzduší by pokles v letech 2020 až 2030 urychlila a dosáhla by 31% snížení. Pokud by byla zavedena maximální opatření na omezování znečišťování ovzduší, předčasná úmrtí by v letech 2020 až 2030 poklesla o 44 %. I tak by však v EU stále docházelo k více než 130 000 předčasných úmrtí ročně pouze kvůli znečištění PM2,5.