CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 12.07.2004 
KOM(2004)472 v konecném znení 
. 
SDĚLENÍ KOMISE RAD Ě, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
Řízení povod ňových rizik 
 
Protipovod ňová prevence, ochrana a zmír ňování povodní 
 
CS 2   CS 1. Ú VOD 
V letech 1998 až 2002 Evropa utrp ěla přes 100 obrovských ni čivých povodní v četně 
katastrofických povodní podél řek Dunaj a Labe v roce 2002. Od roku 1998 povodn ě 
způsobily přibližně 700 úmrtí, p řibližně půl milionu osob muselo bý t evakuováno a vznikly 
pojištěné hospodá řské škody ve výši p řinejmenším 25 miliard EUR1.  
Hodnota majetku ohroženého povodn ěmi může být obrovská. Nap říklad více než 10 milion ů 
lidí žije v oblastech podél řeky Rýn ohrožených extrémními povodn ěmi a potenciální škody 
způsobené povodn ěmi zde činí 165 miliard EUR. Pob řežní oblasti jsou rovn ěž ohroženy 
záplavami. Celková hodnota hospodá řských aktiv nacházejících se  na 500 metrech evropské 
pobřežní čáry včetně pláží, zem ědělské půdy a průmyslových za řízení se v sou časné době 
odhaduje na 500 až 1 000 miliard EUR2. 
Mimo hospodá řských a sociálních škod mohou mít povodn ě vážné dopady i na životní 
prostředí, např. v případě zaplavení čistíren odpadních vod, nebo když jsou postiženy rovn ěž 
továrny, ve kterých se nachází velké množství toxických chemikálií. Povodn ě mohou rovn ěž 
zničit oblasti mok řadů a omezit biodiverzitu. 
Povodně jsou přírodním jevem, kterému nelze zabránit. Činnost člověka však p řispívá ke 
zvyšování pravd ěpodobnosti a nep říznivých d ůsledků extrémních povodní. Mnoho členských 
států již činí opatření na ochranu p řed povodn ěmi, ale spole čná a koordinovaná akce na 
úrovni Evropské unie by byla významným p řínosem a zlepšila by celkovou úrove ň 
protipovod ňové ochrany. Vzhledem k potenciálnímu ohrožení lidských život ů, hospodá řských 
aktiv a životního prost ředí si nem ůžeme dovolit nic ned ělat. Pokud neu činíme příslušná 
opatření, mohl by být závazek Evropy v oblasti udržitelného rozvoje vážn ě zpochybn ěn. 
2. ŘEŠENÍ POVODNÍ  
2.1. Diagnóza problému 
K říčním záplavám m ůže dojít kdykoli, když si kapacita p řírodního nebo člověkem 
zhotoveného odvod ňovacího systému nedokáže poradit s objemem deš ťové vody nebo když 
selžou protipovod ňové zábrany. Zkušenosti ukázaly, že opat ření na ochranu p řed povodn ěmi 
učiněná na jednom míst ě budou mít řetězový vliv na oblasti na horním/dolním toku. Pokud 
například jedna oblast r ealizuje technická řešení, jejichž ú čelem je odstranit co nejrychleji 
vodu z vlastního úseku řeky, znamená to jednoduše to, že voda k soused ům po proudu dorazí 
rychleji. Proto je zcel a nezbytné, aby protipovod ňová ochrana byla řešena spole čným 
a koordinovaným zp ůsobem po celé délce řeky. 
Říční záplavy se zna čně liší co do rozsahu i trvání. V p řípadě velkých řek jako nap ř. Dunaj, 
Rýn a Labe m ůže k povodním dojít až zna čnou dobu po dešti a mohou trvat dny, týdny, nebo 
dokonce m ěsíce. Na druhé stran ě vodní p řívaly jsou obvykle zp ůsobeny vysoce 
lokalizovanými, velmi intenzivními dešti. Vodní p řívaly mohou mít rozsáhlé ni čivé dopady, 
zejména pokud k nim dojde soub ěžně s jinými p řírodními jevy, jako jsou nap ř. sesuvy 
                                                 
1 Evropská agentura pro životní prost ředí, Zpráva o otázkách životního prost ředí č. 35, 2003. 
2 EUrosion: http://www.eurosion.org  
 
CS 3   CS půdy/bahna. Vodní p řívaly jsou dosti b ěžné v oblasti St ředozemí a v horských oblastech. 
Představují nebezpe čí zejména pro lidi, protože k nim dochází náhle a není možné p řed nimi 
dostatečně předem varovat. 
Zaplavení pob řežních oblastí m ůže být důsledkem bou ří na moři, kdy větry tlačí velký příliv 
na pevninu. V mnoha oblastech se  náchylnost k povodním zvyšuje v d ůsledku eroze pob řeží. 
Pokud se bou ře na moři časově kryjí s vysokým stavem vody v ústích řek, pak je zde 
potenciál vzniku rozsáhlých škod. 
Klíčové příčiny povodní (deš ťové srážky a hladina mo ře) jsou přírodní jevy a jsou v zásad ě 
nekontrolovatelné. Avšak to, zda dané deš ťové srážky, bou ře nebo vysoký p říliv způsobí 
povodňové škody či nikoliv, je velmi ovlivn ěno jednáním lidí jako nap ř.: kácením les ů v 
povodí na horním toku, nap řimováním tok ů řek a potla čováním p řirozených záplavových 
oblastí, nevhodnými odvod ňovacími praktikami a – co je nejd ůležitější – rozsáhlou výstavbou 
v oblastech vysoce ohrožených povodn ěmi. 
Ke zvyšování rizika vzniku povodn ě v Evropě vedou dva trendy. Za prvé se rozsah a četnost 
povodní v budoucnosti pravd ěpodobně zvýší v d ůsledku zm ěny klimatu3 (vyšší intenzita 
dešťových srážek i stoupající hladina mo ří). Za druhé dochází k zna čnému zvyšování po čtu 
osob a hospodá řských aktiv nacházejících se v povodní ohrožených pásmech. 
Rovněž se stále zvyšuje pov ědomí o vlivu říčních povodní na lidské zdraví – jak fyzické, tak 
psychické. K zna čným následk ům na zdraví m ůže docházet nap říklad, když s sebou 
povodňové vody p řinášejí zne čišťující látky nebo jsou smíchány s kontaminovanou vodou 
z odvodňovacích stok a ze zem ědělské půdy. Dochází i ke vzniku dopad ů na duševní zdraví: 
vedle zna čného stresu vzniklého z rozsáhlých  škod, ze strachu z hrozby opakovaných 
povodní, n ěkdy ve spojení s p řípadným zrušením pojistného krytí, m ůže způsobit, že majetek 
není možné prodat. 
Riziko povodní bude v Evropské  unii stále existovat a m ůže se v nadcházejících desetiletích 
i značně zvýšit. Úkolem je p ředvídat tyto zm ěny již nyní a chránit spole čnost a životní 
prostředí před negativními dopady povodní. 
2.2. Řízení povod ňového rizika 
Cílem řízení povod ňových rizik je snížit pravd ěpodobnost a/nebo dopad povodní. Zkušenosti 
ukazují, že nejefektivn ější přístup je prost řednictvím rozvoje program ů řízení povod ňových 
rizik, jejichž sou částí jsou následující prvky: 
– Prevence: prevence škod zp ůsobených povodn ěmi neprovád ěním výstavby obytných 
domů a průmyslových budov v sou časných i budoucích oblastech náchylných k povodním, 
přizpůsobení budoucího rozvoje povod ňovému riziku, a podpora vhodného využívání 
území a zem ědělských a lesnických praktik; 
– Ochrana:  uskutečňování opat ření (jak strukturálních tak nestrukturálních), jejichž ú čelem 
je snížení pravd ěpodobnosti vzniku povodní a/nebo dopadu povodní v konkrétní oblasti; 
                                                 
3 IPCC (2001): Zm ěna klimatu: v ědecký základ. P říspěvek pracovní skupiny I k Druhé hodnotící zpráv ě 
mezivládní skupiny odborník ů o změně klimatu (TAR IGCC). J.T. Houghton et al (ed.). 
 
CS 4   CS – Připravenost : informování ve řejnosti o povod ňových rizicích a o tom, co d ělat v případě 
povodně; 
– Reakce v p řípadě mimořádné události : vytvoření plánů reakce na mimo řádné události 
pro případ povodn ě; 
– Regenerace a pou čení: návrat do normálního stavu co možná nejd říve a zmírn ění jak 
sociálních, tak hospodá řských dopad ů na dotčenou populaci. 
3. N A ČEM SE JIŽ PRACUJE , BUDOUCÍ INICIATIVY A PERSPEKTIVY  
3.1. Na evropské úrovni 
3.1.1. Evropská politika výzkumu Evropská komise podporuje výzkum povodní již od po čátku 80. let 20. století prost řednictvím 
série rámcových program ů (RP) pro výzkum a technologický rozvoj
4. Výzkum v Evrop ě je 
úspěšný v oblasti zlepšování  pochopení povodní a jejich d ůsledků i naší schopnosti odhadnout 
pravděpodobnost a rozsah povodní v daných oblastech.  
Výsledky výzkumu rovn ěž poukázaly na meze technických metod protipovod ňové prevence 
a potřebu poskytování p říležitostí k obnov ě a ochraně vysoce cenných ekosystém ů. 
Rovněž byly vyvinuty vhodné metody a nástroje pro p ředpovídání a zvládá ní povodní a rizik 
s nimi souvisejících. N ěkteré z těchto nástroj ů a technik se již používají v povodích po celé 
Evropě. Právě byl zahájen nový výzkumný pr ojekt FLOODsite financovaný částkou 
10 milion ů EUR, který p řispívá ke zlepšování integrované analýzy povod ňových rizik a 
metod jejich řízení5. 
Předpovídání povodní6, mapování povod ňových rizik a vytvá ření scénářů jsou důležité složky 
předpokládaného p říspěvku Spole čného výzkumného st řediska v oblasti povodní. Budoucí 
výzkum bude p řizpůsoben analýze dopad ů změny klimatu a strategiím jejich zmír ňování a 
přizpůsobování se t ěmto dopad ům. 
Existuje zjevná pot řeba nadále pokra čovat ve výzkumných činnostech zam ěřených na 
protipovod ňovou ochranu. Namísto uvažování o zvlá dání povodní v povodích v izolaci je 
nutné vid ět protipovod ňovou ochranu jako sou část integrovaného a komplexního p řístupu ke 
správě povodí. Budoucí výzkum v oblasti životního prost ředí7 se bude mimo jiné  zabývat 
otázkami jako kvantifikace a p ředpovídání zm ěn životního prost ředí (např. klimatu), 
hodnocení celé řady jejich dopad ů a podpora hodnocení, prevence a zmír ňování přírodních 
a průmyslových rizik. V této so uvislosti bude mít protipovod ňová ochrana bezpochyby 
vysokou prioritu. 
                                                 
4 http://www.eu-medin.org/floods-rtd-projects.php  
5 http://www.floodsite.net  
6 http://natural-hazards.jrc .it/floods/Preparedness/  
7 KOM(2004) 101 v kone čném znění 
 
CS 5   CS 3.1.2. Regionální politika a povodn ě  
Strukturální fondy8 (zejména Evropský fond pro regionální rozvoj)9 a Fond soudržnosti 
mohou financovat preventivní (inf rastrukturální) investice v četně investic pro ú čely 
protipovod ňové ochrany. Evropský fond pro regionální rozvoj m ůže rovněž přispívat k 
financování výzkumu a technologického roz voje souvisejícího s infrastrukturou.  
Iniciativa INTERREG v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj podporuje zlepšenou 
přeshraniční spolupráci v oblasti protipovod ňové ochrany. Projekt IRMA („INTERREG 
Rhine-Meuse Activities“ – „ činnosti na řekách Rýn a Meuse v rámci INTERREG“) je 
úspěšným příkladem p řeshraniční spolupráce a integrovaného p řístupu k boji proti povodním. 
Devastace zp ůsobené povodn ěmi na řekách Rýn a Meuse v le tech 1993 a 1995 daly podn ět k 
vytvoření nadnárodního preven čního programu, na kterém se podílelo Nizozemsko, Belgie, 
Francie, Lucembursko, N ěmecko a Švýcarsko. IRMA disponuje celkovým rozpo čtem ve výši 
419 milion ů EUR, z čehož třetina pochází z iniciativy INTERREG. 
Projekt SCALDIT, který je další iniciati vou v rámci INTERREG, byl zahájen v roce 2003 a 
týká se povodí řek Scheldt/Escaut. Jsou do n ěj zapojeny francouzské, nizozemské a belgické 
regiony a zabývá se problematikou plánování povodí a protipovod ňové ochrany. 
Komise ve své nedávno zve řejněné Třetí zpráv ě o hospodá řské a sociální soudržnosti 
navrhuje, aby se akce podporované politikou soudržnosti soust ředily na investice do 
omezeného po čtu prioritních témat zohled ňujících lisabonskou a göteborskou agendu, kde se 
dá očekávat, že intervence Spole čenství zp ůsobí pákový efekt a p řinese zna čnou přidanou 
hodnotu. Téma „životního prost ředí a prevence rizik“ je jednou z klí čových otázek, kterými se 
budou zabývat budoucí akce v oblas ti politiky soudržnosti. Budouc í cíl „územní spolupráce 
v Evropě“ zachová a posílí nezbytné činnosti v oblasti nadnárodní spolupráce a bude stav ět na 
výsledcích iniciativy INTERREG v této oblasti. 
3.1.3. Fond solidarity Evropské unie 
Po povod ňových událostech ve st řední Evrop ě v roce 2002 vytvo řila EU Fond solidarity 
Evropské unie10 (FSEU) jako specifický finan ční nástroj pro poskytování rychlé finan ční 
pomoci v p řípadě velké katastrofy (která se definuje jako p římá škody p řesahující 3 miliardy 
EUR nebo 0,6 % hrubého národního d ůchodu), jež má pomoci dot čeným oblastem v návratu 
do co možná nejnormáln ějších životních podmínek. 
FSEU může poskytovat pomoc pouze na opat ření spojená s mimo řádnými událostmi. Nebyl 
založen s cílem pokrýt všechny náklady související s p řírodními katastrofami a FSEU 
neposkytuje náhradu za ztráty nebo škody vz niklé soukromým osobám, které jsou kryty 
pojištěním. Dlouhodobé akce (nap ř. obnova, hospodá řská rekonstrukce, prevence) mohou 
získat pomoc v rámci jiných nástroj ů, zejména ze strukturálních fond ů. 
3.1.4. Zem ědělská politika a povodn ě  
Způsob, jakým se využívají zem ědělské a lesní oblasti, je d ůležitý pro protipovod ňovou 
prevenci a ochranu. Je rozhodující pro schopnost p ůdy a rostlin zadržovat vodu. Reforma 
                                                 
8 Ú ř. věst. L 161, 26.6.1999. 
9 Ú ř. věst. L 213, 13.8.1999. 
10 Úř. věst. L 311, 14.11.2002. 
 
CS 6   CS společné zemědělské politiky (SZP) z roku 2003 p řispěje pozitivn ě k protipovod ňové ochran ě 
prostřednictvím mechanismu odd ělení vyplácení p římé podpory od produkce („decoupling“) a 
stanovení povinných standard ů, zejména v oblasti životního prost ředí, které musejí zem ědělci 
dodržovat, aby mohli získat podporu („cross-compliance“), a to nap říklad podporou ochrany 
půdy a udržováním stálých pastvin, čímž se zlepšuje schopnost p ůdy zadržovat vodu. 
Reformovaná spole čná zemědělská politika m ůže rovněž přispět ke snížení pravd ěpodobnosti 
vzniku povodní tím, že se zabývá zm ěnou klimatu. Opat ření, jejichž sou částí je nap ř. podpora 
biomasy zam ěřená na p ěstování energetických plodin nebo snižování emisí skleníkových 
plynů podporou mén ě intenzivní hustoty ustájení, budou mít p římý pozitivní vliv na 
protipovod ňovou ochranu. 
Odhaduje se, že v rámci reformy SZP bude v roce 2007 dáno k dispozici dalších 1,2 miliard 
EUR na rozvoj venkova. Vedle lepšího využití zem ědělských a lesních oblastí mohou tato 
opatření rovněž přispět ke zmírňování následk ů povodní tím, že poskytnou pomoc na obnovu 
zemědělské a lesnické produkce poškozené p řírodními katastrofami (v četně povodní) 
a zavedou vhodné nástroje prevence. 
3.1.5. Politika životního prost ředí a povodn ě  
Přijetím rámcové sm ěrnice o vod ě (RSV) EU zcela restrukturalizovala svou politiku ochrany 
vod. Tato sm ěrnice vyžaduje vytvo ření integrovaných plán ů pro každé povodí v zájmu 
dosažení dobrého ekologického a chemického stavu. I když RSV p řispěje ke zmírn ění 
důsledků povodní, není to je dním z hlavních cíl ů této směrnice. 
Za účelem podpory koherentního provád ění RSV v celé EU se vodní ředitelé z 25 členských 
států11 a Evropská komise pravideln ě setkávají s cílem pracovat na spole čné provád ěcí 
strategii. V reakci na povod ňové události z léta/podzimu r oku 2002 zahájili vodní inspekto ři a 
Komise akci v oblasti protipovod ňové ochrany, na jejímž základ ě vznikla p říručka nejlepší 
praxe, která byla schválena v červnu 2003. Skupina vodních inspektor ů vyjádřila svůj zájem 
o pokračování prací na problematice protipovod ňové ochrany.  
Za účelem zlepšení p řipravenosti vnitrostátních orgán ů civilní ochrany v souvislosti s 
katastrofami vyvinula Komise řadu monitorovacích nástroj ů, které upravují p ředpovídání a 
monitorování povodní na celoevropské úrovni. V p řípadě potenciální povod ňové události 
budou výsledky doru čeny příslušným vnitrostátním orgán ům a útvar ům civilní ochrany a 
zároveň monitorovacímu a informa čnímu středisku Komise12,13. Toto st ředisko koordinuje 
zásahy vzájemné pomoci, kdykoli je taková  pomoc požadována. Mimoto Komise po řádá 
školicí kurzy pro vnitrostátní interven ční týmy a velká cvi čení. 
Komise bude nadále podporovat spole čné přístupy zam ěřené na snižování rizik souvisejících 
s katastrofami, jako jsou nap ř. povodn ě, požáry a velké pr ůmyslové havárie. Jedním z 
nástrojů, které budou spole čné pro řešení všech takových problém ů, je mapování rizik. Mapy 
rizik poskytují ve řejnosti podstatné informace, ale jsou rovn ěž důležitým nástrojem pro 
orgány provád ějící plánování a pro pojiš ťovnictví. Vytvá ření map rizik bude úzce spojeno se 
                                                 
11 Jednání vodních ředitelů se rovněž účastnilo Bulharsko, Rumunsko, Island, Lichtenštejnsko, Norsko 
a Švýcarsko. 
12 Bylo z řízeno rozhodnutím Rady 2001/792/ES. 
13 Úř. věst. L 297, 15.11.2001, s. 7. 
 
CS 7   CS souvisejícími iniciativami EU, jejichž ú čelem je shromaž ďování, ukládání a vým ěna údajů 
o životním prost ředí14. 
3.2. Činnosti členských stát ů 
Charakter povodní a stupe ň povodňových rizik je v jednotlivých částech Evropy odlišný. 
V některých členských státech jako nap ř. v Maďarsku, Rakousku, České republice a na 
Slovensku dochází k zaplavení výhradn ě z řek. Ostatní členské státy jako nap ř. Spojené 
království, N ěmecko a Nizozemsko čelí jak říčním, tak pob řežním záplavám. 
Pro účely nakládání s povod ňovými riziky definovalo n ěkolik členských stát ů (např. 
Rakousko, Finsko, Špan ělsko, Irsko a Nizozemsko) úrovn ě ochrany p řed povodn ěmi 
v úředních pokynech nebo právních textech. Obecn ě vychází úrovn ě ochrany z po čtu osob a 
hospodářských a kulturních hodnot v povodní ohrožených oblastech. V jiných členských 
státech mají orgány odpov ědné za protipovod ňovou ochranu rozsáhlé pravomoci provád ět 
práce nutné pro zvládání povodní. Neexistují  však žádná práva na konkrétní úrove ň ochrany, 
která by vyplývala ze zákona.  
Nedávné povod ňové události p řiměly členské státy k vytvo ření plánů nebo strategií 
protipovod ňové ochrany. Ve Spojeném království se vytvá řejí plány, jejichž cílem je podpo řit 
holistický a udržitelný p řístup k řízení povod ňových rizik. Finan ční prostředky, které se ve 
Spojeném království v ěnují na podporu výstavby a údržbu zábran a modernizaci 
protipovod ňových varovných systém ů, se v sou časné době pohybují okolo 500 milion ů GBP 
ročně: vytvoření plánů zvládání povodní v povodí ve Spojeném království se odhaduje na cca 
45–55 milion ů EUR. Ma ďarsko nedávno zahájilo program udr žitelného zvládání povodní a 
regionálního rozvoje pro údolí řeky Tisza. 
Navíc mnoho členských stát ů vytvořilo nebo vytvá ří mapy povod ňových rizik. Cíle 
a struktura/charakter t ěchto map se liší, ale obecn ě se používají ke zvýšení pov ědomí o 
rizikových oblastech a pro územní plánování. Ve Francii byly novelizací zákona v roce 1995 
územní mapy rizik zlepšeny zav edením „preventivních plán ů pro předvídatelná rizika“. 
Výše uvedené p říklady nejsou vy čerpávající, ale slouží k nastín ění různorodosti iniciativ, 
které jsou v sou časné době podnikány na vnitrostátní úrovni. 
3.3. Mezinárodní spolupráce u p řeshraničních řek 
V minulosti byla protipovod ňová ochrana řešena z velké míry na místní úrovni bez 
koordinace mezi horní m a dolním tokem, čímž se často problém p řesunul z jedné oblasti do 
druhé. Zem ě v povodí řek, které p řesahují hranice stát ů (jako nap ř. Rýn, Odra, Meuse, Dunaj, 
Sára, Mosela a Labe), z řídily orgány zajiš ťující koordinovaný p řístup ke správ ě povodí. V 
mnoha těchto povodích plány protipovod ňové ochrany již byly vytvo řeny nebo se na nich 
právě pracuje.  
V souvislosti s Rýnským ak čním plánem protipovod ňové ochrany se odhaduje, že celkové 
investice do opat ření protipovod ňové ochrany v období let 1998 až 2020 dosáhnou 12,3 
miliard EUR. Navíc byl vytvo řen atlas Rýna, aby byli obyvatelé údolí Rýna upozorn ěni na 
riziko povodní. Tento atlas obsahuje mapy, které znázor ňují nebezpe čí povodní (základní 
                                                 
14 Globální monitorování životního prost ředí a bezpe čnosti (GMES), prostorová informa ční infrastruktura 
v Evropě (INSPIRE) a GALILEO.  
 
CS 8   CS mapy) a ukazují nebezpe čí povodní pro člověka a hmotné statky v p řípadě extrémních 
povodní. Náklady na vytvo ření atlasu činily přibližně 270 000 EUR. 
4. S POLEČNÝ AKČNÍ PROGRAM PROTIPOVOD ŇOVÉ OCHRANY EU 
4.1. Ak ční program EU 
Povodňové události mohou podkopat úsilí EU v oblas ti udržitelného rozvoje. Navíc se četnost 
a vážnost závažných povod ňových událostí pravd ěpodobně v budoucnosti v d ůsledku 
globálního oteplování zna čně zvýší. Problém lze řešit komplexn ě pouze spole čnou akcí 
v každém dot čeném povodí a pob řežní oblasti. P řeshraniční povaha mnoha nejd ůležitějších 
povodí Evropy znamená, že spolupráce na úrovni EU m ůže významn ě podpořit snahy 
jednotlivých členských stát ů. 
Proto se navrhuje, aby členské státy a Komise spoluprac ovaly na rozvoji a realizaci 
koordinovaného ak čního programu protipovod ňové prevence, ochrany a zmír ňování povodní. 
Hlavní rysy tohoto ak čního program by zahrnovaly: 
a) zlepšování spolupráce a koordinace vytvo řením a zavedením plán ů řízení 
povodňových rizik pro každé povodí a pob řežní zónu, kde m ůže být povodn ěmi 
negativně ovlivněno lidské zdraví, životní prost ředí, hospodá řské činnosti nebo 
kvalita života; 
b) vytvo ření a provedení map povod ňových rizik jako nástroje plánování a komunikace; 
c) zlepšování vým ěny informací, sdílení zkušeností a koordinované vytvá ření a podpora 
nejlepší praxe; 
d) vytvá ření silnějších vazeb mezi oblastí výzkumu a orgány odpov ědnými za vodní 
hospodářství a protipovod ňovou ochranu; 
e) zlepšování koordinace mezi p říslušnými politikami Spole čenství; 
f) zvyšování pov ědomí o povod ňových rizicích prost řednictvím širší ú časti 
zainteresovaných stran a efektivn ější komunikace. 
4.2. Jak mohou členské státy, Komise a ostatní zainteresované strany spolupracovat 
Vytvoření a provedení takového ak čního programu by vyžadovalo akce na r ůzných úrovních: 
Členské státy budou prost řednictvím p říslušných orgán ů povodí a vnitrostátních, 
regionálních a místních orgán ů odpovědné za plány řízení povod ňových rizik a vytvo ření map 
povodňových rizik. Hlavní rysy t ěchto plánů a map jsou uvedeny v p říloze.  
Komise  bude usnad ňovat koordinaci a vým ěnu informací týkajících se protipovod ňové 
ochrany a podporování nejlepš í praxe. Komise bude rovn ěž zajistí, aby všechny p říslušné 
politiky EU p řípadně přispívaly k protipovod ňové ochran ě. Podle rámcových program ů pro 
výzkum, technologický vývoj a dem onstrace bude Komise provád ět přímý i nep římý výzkum 
otázek souvisejících s povodn ěmi. 
 
CS 9   CS Členské státy a Komise  budou spole čně v souvislosti s pravidelnými sch ůzkami vodních 
ředitelů a zástupc ů Komise odpovídat za celkovou koordinaci ak čního programu.  
Ostatní zainteresované strany budou v celém rozsahu zapojeny do vytvá ření a provád ění 
plánů řízení povod ňových rizik a jakýchkoli odborných disk usí, které organizuje Komise. 
4.3. Náklady a o čekávané výhody spole čné akce EU  
Je obtížné vy číslit v pen ězích přidanou hodnotu/další výhody spole čných akcí, které jsou 
navrhovány v tomto sd ělení. Pokud jde o kvalitu, bude p řidaná hodnota akce EU zahrnovat: 
a) nákladov ě efektivn ější a udržiteln ější opatření zaměřená na řízení povod ňových 
rizik, a to díky lepší koordinaci akcí v rámci celé EU; 
b) komplexní p řístup ke snižování ohrožení udržitelného rozvoje v Evrop ě souvisejícího 
s povodňovými škodami; 
c) zlepšené úrovn ě ochrany vyplývající ze sdílení zkušeností a informací a ze 
společného vytvá ření nejlepší praxe; 
d) lepší soust ředění akcí v oblasti výzkumu a siln ější rozhraní mezi v ědeckým 
společenstvím a tv ůrci politik; 
e) koherentní p řístup k vytvá ření plánů řízení povod ňových rizik a jejich vazeb na 
programy EU poskytující financování; 
f) v ětší povědomí a zapojení ve řejnosti do otázek protipovod ňové ochrany. 
5. Z ÁVĚR 
Komise vyzývá členské státy, aby: 
a) podpo řily hodnocení Komise týkající se d ůležitosti protipovod ňové ochrany; 
b) vzaly na v ědomí probíhající nebo plánované akce na úrovni EU a na vnitrostátní, 
regionální a mezinárodní úrovni; 
c) podpo řily nutnost spole čné akce na úrovni EU v oblastech protipovod ňové prevence, 
ochrany a zmír ňování povodní; 
d) podpo řily hlavní rysy spole čné akce na úrovni EU, jak ji p ředstavuje Komise, a 
dohodly se na krocích, které je t řeba učinit, aby bylo možné takovou spole čnou akci 
vypracovat a provést. 
 
CS 10   CS PŘÍLOHA  
Pokyny pro vytvá ření a provád ění plánů řízení povod ňových rizik a map 
povodňových rizik 
A. ZÁSADY 
1. Plány řízení povod ňových rizik by m ěly být vytvo řeny na základ ě následujících 
obecných zásad: 
a) přeshraniční řeky: členské státy by se m ěly dohodnout na spolupráci p ři 
vytváření a provád ění těchto plán ů. U povodí, která zasahují do zemí, které 
nejsou sou částí EU, budou využity stávající koordina ční mechanismy nebo 
budou vytvo řeny nové; 
b) plány řízení povod ňových rizik: u řek by m ěly být v plném rozsahu 
integrovány do plán ů povodí a program ů opatření, které jsou vytvo řeny podle 
rámcové sm ěrnice o vod ě. Ve stejném časovém horizontu by se m ěly 
vypracovat plány řízení povod ňových rizik na pob řeží; 
c) dlouhodobý strategický p řístup: je nutné zahrnout  rozvoj, který se o čekává 
z dlouhodobého hlediska (50–100 let); 
d) mezioborový p řístup: na všech úrovních (vnitrostátní, regionální a místní) je 
třeba vzít v úvahu všechny p říslušné aspekty vodního hospodá řství, územního 
plánování, využívání území, zem ědělství, dopravy a rozvoje m ěst a ochrany 
přírody; 
e) zásada solidarity: opat ření protipovod ňové ochrany by nem ěla ohrozit 
schopnost ostatních region ů/členských stát ů (ať již na dolním či horním toku) 
dosáhnout úrovn ě ochrany, kterou samotné regiony/ členské státy považují za 
vhodnou. Vhodná strategie sestává z t řístupňového přístupu: zadržení, uložení 
a odvodnění; 
f) musí být zahrnuty všechny prvky řízení povod ňových rizik: viz oddíl 2.2.  
B. CÍLE 1. Celkové cíle plán ů řízení povod ňových rizik budou: 
– snížit negativní dopad povodní a pravd ěpodobnost vzniku povodní,  
– podporovat udržitelná opat ření zaměřená na řízení povod ňových rizik, 
– hledat příležitosti, jak pracovat s p řírodními procesy a jak získávat – pokud je to možné – 
více výhod z řízení povod ňových rizik,  
– informovat ve řejnost a p říslušné orgány o povod ňovém riziku a o tom, jak jej řešit. 
 
CS 11   CS C. KLÍ ČOVÉ VÝSTUPY 
1. Klí čové výstupy plynoucí z plán ů řízení povod ňových rizik by m ěly být následující: 
– získání p řehledu a porozum ění o velikosti, povaze a rozložení aktuálních povod ňových 
rizik a o scéná řích budoucích povod ňových rizik, 
– pochopení záplavových proces ů a jejich citlivosti na zm ěny, 
– seznam nákladov ě efektivních opat ření v oblasti řízení povod ňových rizik, která budou 
učiněna, 
– mapy povod ňových rizik (viz oddíl D), 
– dlouhodobé politiky řízení povod ňových rizik, které spl ňují cíle povodí, 
– soubor dalších p řípadných akcí/studií pro povodí se řazených podle d ůležitosti. 
D. MAPY POVOD ŇOVÝCH RIZIK 
1. Jeden z klí čových výstup ů plánů řízení povod ňových rizik budou mapy 
povodňových rizik na úrovni povodí. 
2. Ú čelem mapy povod ňových rizik je: 
– zvýšit pov ědomí veřejnosti o oblastech, které js ou vystaveny riziku zaplavení; 
– poskytnout informace o rizikových oblastech definováním zón, které jsou vystaveny 
povodňovým rizik ům, s cílem poskytnout vstupy pro územní plánování; 
– podpořit proces stanovování priorit, ospravedl ňování a cílení investic, aby bylo možné řídit  
a snižovat riziko hrozící lidem , majetku a životnímu prost ředí. 
3. Mapy povod ňových rizik by m ěly: 
– být vytvo řeny prostřednictvím koordinace na úrovni povodí, 
– zahrnovat jak říční záplavy, tak vodní p řívaly a případně i pobřežní povodn ě, 
– poskytovat spolehlivé, dosta čující a snadno pochopitelné informace, 
– rozlišovat minimáln ě tři úrovně rizika: 
A. oblasti s často se vyskytujícími povod ňovými událostmi,  
B. oblasti s mén ě často se vyskytujícími povod ňovými událostmi,  
C. velmi z řídkavé povod ňové události v četně případného porušení hrází, 
 
CS 12   CS – zabývat se hloubkou vody/povodn ě a potenciální škodou,  
– zabývat se jak aktuální situací, tak scéná ři pro budoucí povod ňová rizika a 
– zohlednit ostatn í cíle v povodí.