CS Úřední věstník Evropské unie C 261/3

Oznámení o zahájení postupu přezkoumání překážek obchodu ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 3286/94, které spočívají opatřeních, jež Uruguayská východní republika ukládá, a v postupech, jež uplatňuje, a které ovlivňují obchod se skotskou whisky

(2004/C 261/03)

Dne 2. září 2004 obdržela Komise stížnost podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 3286/94 (1) (dále jen „nařízení“).

1. STĚŽOVATEL

Stížnost byla podána sdružením Scotch Whisky Association (SWA) jménem 54 členských společností, z nichž všechny destilují, míchají, vlastní obchodní značku, zprostředkovávají či vyvážejí skotskou whisky a společně tvoří 95 % destilačních a míchacích kapacit Skotska.

SWA je sdružení, které jedná jménem jednoho či více podniků Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 2 odst. 6 nařízení.

2. VÝROBEK

Stížnost se týká skotské whisky vyráběné z obilovin ve Skotsku v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1576/89 a klasifikované v kapitole 22 harmonizované celní nomenklatury pod položkou HS 2208 30.

Přezkoumání, které Komise zahajuje, se však rovněž může týkat jiných výrobků, zejména těch, u nichž mohou zúčastněné strany, které se ohlásí v níže uvedených lhůtách (viz oddíl 8), prokázat, že jsou údajnými postupy ovlivňovány.

3. VĚC

Stížnost se týká čtyř samostatných aspektů uruguayských daňových režimů vztahujících se na dováženou whisky.

1. Požadavek na zrání „whisky“

Podle stížnosti jsou uruguayské spotřební daně za lihoviny (IMESI) založeny na systému cenových pásem a fiktivních cen, aby bylo možné u každé lihoviny určit daňový základ. Poté se použije paušální daňová sazba, aby se stanovila závěrečná daňová povinnost.

Cenová pásma u whisky jsou stanovena na úrovních, které zajišťují, že všechny domácí značky mají výhodu nejnižšího zdanění. Uruguay současně z nejnižšího cenového pásma vylučuje veškerou whisky, která zrála déle než tři roky. Některé předpisy EU vyžadují, aby whisky zrála alespoň po dobu tří let, a proto je v důsledku požadavku Uruguaye na stárnutí whisky EU vyloučena z nejnižší daňové kategorie.

2. Platba daně předem

Podle stížnosti Uruguay vyžaduje, aby dovozci předem platili daň za dovozy v sazbě 80 % celní hodnoty zboží. Na domácí výrobce se podobný požadavek nevztahuje. Ačkoli je platba předem započtena do závěrečné daňové povinnosti, přesto nepříznivě ovlivňuje peněžní tok dovozců, a dovážené lihoviny jsou tak ve srovnání s domácími lihovinami méně konkurenceschopné.

3. Používání pruhových kolků

Stěžovatel tvrdí, že rovněž dochází k diskriminaci dovážených výrobků vzhledem k požadavku, aby se pruhové kolky připevňovaly na výrobky při vstupu na trh, ačkoli na domácích výrobcích kolky požadovány nejsou.

4. Nedostatek transparentnosti

Závěrem stížnost zmiňuje údajný nedostatek transparentnosti a předvídatelnosti systému IMESI, a to z důvodu častých změn prahů cenových pásem a fiktivních cen a kvůli naprostému nedostatku metodiky nebo kritérií, na jejichž základě by bylo možné dané hodnoty stanovit.

4. OBVINĚNÍ Z PŘEKÁŽEK OBCHODU

SWA považuje postupy popsané v oddílu 3 za překážky obchodu ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení.

a) Požadavek na zrání „whisky“

SWA tvrdí, že požadavek Urugaye na zrání způsobuje, že se s dováženou skotskou whisky zcela jasně zachází méně výhodněji než s podobnými výrobky vnitrostátního původu, čímž jsou porušeny články III.2 a III.4 dohody GATT.

Podle SWA požadavek tříletého zrání způsobuje, že je dovážená whisky vyloučena z nejnižšího cenového pásma, do něhož by jinak náležela. Tímto požadavkem je dotčena pouze dovážená whisky, neboť uruguayské normy pro lihoviny vyžadují u whisky pouze zrání dvouleté. SWA dále tvrdí, že cenová pásma u whisky jsou stanovena na úrovních, které zajišťují, že všechny domácí značky mají výhodu nejnižšího zdanění.

b) Platba daně předem

SWA je toho názoru, že pokud uruguayské požadavky na platbu předem za dovážené lihoviny omezují dovoz lihovin z jiných členů Světové obchodní organizace, jsou v rozporu s článkem XI.1 dohody GATT. Navíc tím, že na dovážené výrobky uplatňují vnitřní zdanění s cílem poskytnout ochranu domácí výrobě, jsou zmiňovaná opatření v rozporu s článkem III.2 dohody GATT.

c) Pruhové kolky

SWA je přesvědčena, že uruguayský režim týkající se pruhových kolků u dovážených lihovin omezuje dovoz zboží a je v rozporu s článkem XI.1 dohody GATT. Za další, opatření jsou v rozporu s článkem III.4 dohody GATT, neboť je na jejich základě s dováženými lihovinami zcela jasně zacházeno méně výhodněji než s podobnými výrobky vnitrostátního původu.

d) Nedostatek transparentnosti

SWA tvrdí, že daňové režimy IMESI jsou v rozporu s čl. X.3 písm. a) dohody GATT, neboť nejsou spravovány jednotným, nestranným a rozumným způsobem, a to vzhledem k jejich nedostatečné transparentnosti a předvídatelnosti.

S ohledem na skutečně dostupné informace a předložené důkazy došla Komise k závěru, že stížnost obsahuje dostatečné přímé důkazy o existenci překážek obchodu ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení.

5. OBVINĚNÍ Z NEPŘÍZNIVÉHO VLIVU NA OBCHOD

V roce 2002 členové SWA vyvezli do Uruguaye skotskou whisky v hodnotě přibližně 20 milionů eur, čímž z ní učinili čtvrtý nejdůležitější trh v tomto průmyslovém odvětví v Latinské Americe. Mezi dováženými kategoriemi whisky představuje skotská whisky v Uruguayi 90 % celkového prodeje dovážené whisky.

Stěžovatel tvrdí, že postupy, jichž se stížnost týká, přispěly v Uruguayi ke značnému poklesu spotřeby skotské whisky. Na konci roku 2003 klesl podíl celkového trhu s „whisky“ z úrovně o málo přesahující 40 % (na konci roku 2002) na úroveň těsně pod 35 %, neboť spotřebitelé v souvislosti s hospodářskými obtížemi přešli k levnějším a méně zdaněným domácím výrobkům. Vzhledem ke skutečnosti, že cena je pro spotřebitele důležitým hlediskem při rozhodování o nákupu, má diskriminace skotské whisky v souvislosti s poměrem mezi hodnotou a cenou podle stěžovatele obzvláště nepříznivý dopad.

Stěžovatel předložil odhady pravděpodobného dopadu na regálovou cenu výběru nejlevnější skotské whisky, bude-li odstraněn stávající požadavek na zrání. Regálové ceny řady oblíbených značek by klesly zhruba o 15 %, čímž by se zvýšila jejich konkurenceschopnost s domácími výrobky. Řada jiných značek skotské whisky by navíc mohla být zařazena do nejnižšího cenového pásma. V současnosti neexistuje žádný podnět pro snížení marží, neboť veškeré značky skotské whisky jsou automaticky vyloučeny z nejnižšího cenového pásma bez ohledu na jejich cenu v okamžiku prvního prodeje. Údajné diskriminační uplatňování požadavků na předběžné platby a pruhové kolky navíc ovlivňuje maloobchodní cenu dovážené whisky, což má nepříznivý dopad na její konkurenční postavení na trhu.

Závěrem stěžovatel obecněji zmiňuje také tržní výkonnost dovážených lihovin v Uruguayi, kde i jiné typy mezinárodně obchodovaných lihovin, jako brandy, gin, rum a vodka, prorazily na trh jen v malém měřítku, a to zejména ve srovnání s úrovní dosaženou na sousedních trzích.

Komise došla k závěru, že stížnost obsahuje dostatečné přímé důkazy o nepříznivých dopadech na obchod ve smyslu čl. 2 odst. 4 nařízení TBR.

6. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ

Průmysl zabývající se skotskou whisky vyváží každoročně zboží v hodnotě 3,5 miliardy eur na 200 světových trhů. Ve výrobě skotské whisky je přímo zaměstnáno přes 10 000 lidí a dalších 50 000 pracovních míst po celém Spojeném království na tomto průmyslu částečně závisí.

Komise považuje za důležité, aby se na trhu ve třetích zemích zajistily rovné soutěžní podmínky pro náš vývozní průmysl, zejména pokud jde o vnitřní daně. Celní ochranu by neměly nahrazovat jiné ochranné bariéry, jež jsou v rozporu s mezinárodními závazky. To je obzvláště důležité u alkoholických nápojů, neboť je na ně obvykle uvalována vysoká daňová zátěž v podobě kombinace spotřebních daní a daní z přidané hodnoty.

S ohledem na výše uvedené skutečnosti se má za to, že je v zájmu Společenství zahájit postup přezkoumání.

7. POSTUP

Poté co Komise po důkladné konzultaci s poradním výborem zřízeným nařízením rozhodla, že existuje dostatek důkazů, které opravňují zahájení postupu přezkoumání za účelem zvážení náležitých právních a faktických záležitostí, a že je toto přezkoumání zájmem Společenství, zahájila v souladu s článkem 8 nařízení přezkoumání.

Zúčastněné strany se mohou ohlásit a písemně předložit stanoviska k jednotlivým otázkám vzneseným stěžovatelem, přičemž musejí svá tvrzení doložit.

Komise dále vyslechne strany, které o to při ohlášení písemně požádají, pokud se jich přímo týká výsledek postupu.

Toto oznámení se zveřejní v souladu s čl. 8 odst. 1 písm. a) nařízení.

8. LHŮTA

Jakékoli informace týkající se této záležitosti a žádosti o slyšení by měly být Komisi doručeny nejpozději do 30 dnů po dni zveřejnění tohoto oznámení a měly by být zaslány písemně Generálnímu ředitelství pro obchod na adresu:

European Commission Directorate-General for Trade Mr. Ignacio Garcia Bercero, DG Trade F.2 CHAR 9/74 B-1049 Brussels Fax: (+32 2) 299 32 64

(1) Nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (WTO) (Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71), nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 356/95 (Úř. věst. L 41, 23.2.1995, s. 3).