Usnesení Evropského parlamentu o vztazích mezi EU a Ruskem (2004/2170(INI))



Úřední věstník 117 E , 18/05/2006 S. 0235 - 0241



P6_TA(2005)0207 Vztahy mezi EU a Ruskem Usnesení Evropského parlamentu o vztazích mezi EU a Ruskem (2004/2170(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na Dohodu o partnerství a spolupráci mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy, na straně jedné, a Ruskou federací, na straně druhé, která vstoupila v platnost dne 1. prosince 1997 [1], - s ohledem na cíl EU a Ruska, vytýčený ve společném prohlášení vydaném po petrohradské schůzce na nejvyšší úrovni dne 31. května 2003, vytvořit společný hospodářský prostor, společný prostor svobody, bezpečnosti a spravedlnosti, prostor spolupráce na poli vnější bezpečnosti a prostor výzkumu a vzdělání, včetně kulturních hledisek, - s ohledem na mnoho důvěryhodných zpráv ruských a mezinárodních nevládních organizací o pokračujícím vážném porušování lidských práv v Čečensku, na rozhodnutí Evropského soudu pro lidská práva ze dne 24. února 2005 týkající se v šesti případech Čečenska a mnoho dalších takových případů, které čekají na soudní projednání, - s ohledem na doporučení Radě o vztazích mezi EU a Ruskem [2] ze dne 26. února 2004 a usnesení ze dne 15. prosince 2004 o summitu mezi EU a Ruskem, který se konal v Haagu dne 25. listopadu 2004 [3], - s ohledem na své usnesení ze dne 13. ledna 2005 o výsledcích voleb na Ukrajině [4], - s ohledem na své usnesení ze dne 10. března 2005 o Bělorusku [5], - s ohledem na závěry 15. summitu EU-Rusko ze dne 10. května 2005, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Výboru pro mezinárodní obchod (A6-0135/2005), A. vzhledem k tomu, že dobré sousedské vztahy a spolupráce mezi EU a Ruskem jsou rozhodující pro stabilitu, bezpečnost a prosperitu na území celého evropského kontinentu; že tyto vztahy musí vycházet ze společných hodnot, které zahrnují lidská práva, tržní ekonomiku, právní řád a demokracii, B. vzhledem k tomu, že EU a Rusko mají ve svém partnerství vysoké ambice; vítaje pokrok ve vztahu k takovým záležitostem, jako je ratifikace Kjótského protokolu Ruskem a rozšíření Dohody o partnerství a spolupráci a kaliningradského tranzitu pro přechod osob a pokrok v jednání o podmínkách vstupu Ruska do Světové obchodní organizace (WTO), C. vzhledem k tomu, že Rusko zdůrazňuje význam multilateralismu a vidí své úplné zapojení do OSN, skupiny G8 a Rady Evropy jako základní kámen své zahraniční politiky, D. vzhledem k tomu, že demokracie byla v Rusku oslabena, zejména proto, že všechny hlavní televizní stanice a většina rozhlasových stanic přešla pod kontrolu vlády, mezi tiskovými sdělovacími prostředky se rozmáhá vlastní cenzura, byla nová omezení týkající se práva pořádat veřejné demonstrace, situace v Rusku se stává nepříznivou pro nevládní organizace, zvýšila se politická kontrola soudnictví a změnil se způsob volby poslanců Státní dumy, což vede k posílení moci Kremlu, E. lituje skutečnosti, že situace v Čečensku se i nadále vymyká kontrole a že na severním Kavkazu a v Moskvě byly spáchány další extrémní teroristické útoky; domnívá se, že existuje naléhavá potřeba nového přístupu, při jehož budování je EU připravena poskytnout svou pomoc, F. vzhledem k tomu, že EU si přeje mít jistotu, že její rozšíření nebude v Evropě vytvářet nové dělící linie, ale že naopak pomůže dalšímu šíření blahobytu a rozvoje; vzhledem k tomu, že EU si přeje vést dialog s Ruskem o problémech týkajících se společného sousedství, G. plně uznává ohromné úsilí a oběti občanů Sovětského svazu v boji a při osvobozování mnoha zemí a jejich občanů v Evropě od nacistického terorizujícího režimu, který nemá v dějinách lidstva obdoby, ale současně odsuzuje ohromné utrpení a oběti, které sovětská okupace a následná anexe a tyranie velmi často působila několika zemím a národům, včetně pobaltských států; doufá, že Rusko zcela uzná tyto skutečnosti jako základ pro komplexní usmíření mezi Ruskem a všemi členskými státy Evropské unie, H. vzhledem k tomu, že ucelený a objektivní přístup Evropské unie a jejích členských států je nezbytnou podmínkou zdravé a účinné politiky vůči Rusku; že Komise a Rada na začátku roku 2004 přiznaly vážné nedostatky v uskutečňování politiky EU vůči Rusku a byla zavedena nová metoda pro zajištění soudržnosti, která se zakládá na dokumentu o klíčových problémech s určeným "zaujetím stanoviska" ke každému z nich; že ani toto nepřineslo dostatečné zlepšení a musí být zavedena určitá míra státní a parlamentní kontroly, Politika Evropské unie a členských států 1. uznává význam Ruska jako partnera v rámci pragmatické spolupráce, s nímž Unie sdílí nejen hospodářské a obchodní zájmy, ale i záměr působit jako strategičtí partneři na mezinárodní scéně i ve vzájemném sousedství; 2. uznává potenciál Ruska jako zvláštního strategického partnera pro zajišťování míru, stability a bezpečnosti, pro boj s mezinárodním terorismem a extremistickými silami, ale také pro řešení problémů "bezpečnosti nevojenské povahy", jako jsou ekologická a jaderná rizika, obchodování se zbraněmi a drogami a s lidmi a přeshraniční organizovaný zločin v sousedících evropských zemích ve spolupráci s OBSE a dalšími mezinárodními fóry; 3. zdůrazňuje nutnost dále za účasti výrobců, distributorů a spotřebitelů rozvíjet a plnit společnou energetickou strategii pro Evropu, zaměřenou na vytvoření transparentního a udržitelného energetického systému a na rozšíření regionální diverzity dodávek energií; konstatuje, že rozvoj této strategie je ve společném zájmu Evropské unie a Ruska; 4. vyzývá Komisi a Radu, aby prokázaly solidaritu a jednotu v rámci EU mezi starými a novými členskými státy, pokud se vůči nim bude Rusko snažit rozlišovat svůj přístup; 5. vyzývá Radu, aby vyjádřila souhlas s požadavkem na podávání zpráv a s dalšími opatřeními, která zajistí, že dohodnuté postoje budou vždy plně respektovány jak Evropskou unií, tak jednotlivými členskými státy při jejich jednáních s Ruskem, i jejich kontaktech s jinými třetími zeměmi; důrazně vyzývá členské státy, aby v rámci svých dvoustranných vztahů s Ruskem podporovaly společné postoje Evropské unie a zajistily průhlednost a odpovídající konzultace; 6. zdůrazňuje, že v rámci rozšířené Unie a zvláště v kontextu nových finančních rámců a nástrojů externích vztahů je třeba více zdůrazňovat význam regionální spolupráce a že v severních regionech Evropské unie a v severozápadních oblastech Ruska by měla rámec této regionální spolupráce vytvářet severská dimenze; Čtyři společné prostory 7. podporuje záměr vytvořit čtyři prostory společné politiky a pro každý z nich vypracovat plán; trvá na tom, aby tyto čtyři prostory byly považovány za jediný celek a aby byla dávána přednost kvalitě před rychlostí; připomíná nutnost nejen společně dohodnutého znění, ale skutečného sbližování ve věci citlivých otázek zásadní povahy; 8. vítá zejména záměr Evropské unie a Ruska spolupracovat v budoucnu při řešení regionálních konfliktů jako např. v Podněsteří, Abcházii, Jižní Osetii a Náhorním Karabachu a zdůrazňuje, že připravenost Evropské unie přispět humanitárně a politicky ke stabilizaci i v čečenském konfliktu musí být nyní Ruskem odpovídajícím způsobem přijata; 9. očekává, že Rada a Komise, ale také Rusko se chopí podnětu vytvořeného na summitu a učiní další konkrétní opatření pro splnění akčních plánů; doporučuje, aby byla věnována zvláštní pozornost těmto záležitostem ve čtyřech společných prostorách: - společný hospodářský prostor: vítá dohodu o posílení spolupráce v oblasti životního prostředí, zlepšení spolupráce v oblasti telekomunikací, dopravy a energie, ale zdůrazňuje, že je třeba zlepšit hospodářskou soutěž a podmínky investování na základě zvýšené předvídatelnosti a právní bezpečnosti; - společný prostor svobody, bezpečnosti a spravedlnosti: zdůrazňuje, že pokrok v tomto prostoru nelze omezit pouze na nové povolení pro vstup a usnadnění vízového styku, ale musí rovněž zahrnovat posílení demokracie, právního státu a nezávislost sdělovacích prostředků; zdůrazňuje, že otázka lidských práv se musí stát stálým jevem v partnerství EU-Rusko; - společný prostor splupráce v oblasti vnější bezpečnosti: očekává uskutečnění konktrétních kroků v souvislosti s následujícím znovu přijatým závazkem vyřešit přetrvávající konflikt na Kavkaze a v Podněstří (Transdnistria) a s užším dialogem týkajícím se krizového managementu a bezpečnosti; - společný prostor výzkumu, vzdělání a kultury: vítá rozhodnutí o zřízení Evropského institutu v Moskvě v roce 2006, který vnímá jako konkrétní krok směrem ke zvýšené spolupráci v této oblasti; 10. zdůrazňuje, že uzavření readmisní dohody je podmínkou podpisu dohody mezi Evropskou unií a Ruskem k usnadnění vízového styku; domnívá se, že Evropská unie by měla přivítat záměr Ruska zavést jednodužší vízový režim se zeměmi schengenské oblasti s dlouhodobým cílem zavedení bezvízového styku a stanovit všechny nezbytné podmínky v jasném akčním plánu s uvedením konkrétních opatření; 11. podporuje snahu Ruska o přistoupení k WTO a považuje za věc společného zájmu podporu Ruska, aby se stalo partnerem s otevřeným, dynamickým a diverzifikovaným hospodářstvím; zdůrazňuje potřebu posilování nezávislosti a transparentnosti soudnictví, aby se zlepšilo investiční prostředí; 12. konstatuje, že členství ve WTO vyšle důležitý signál zahraničním investorům, a tím přispěje k posílení a rozšíření škály obchodních vztahů; 13. vyzývá Komisi, aby nadále s ruskými orgány a hospodářskými partnery vedla a prohlubovala dialog o otázkách obchodní a hospodářské spolupráce, zejména v oblasti technických předpisů a standardizace celních postupů, liberalizace služeb, odstranění monopolů a otevření bankovního systému a aby zajistila, že Rusko zavede opatření pro vymáhání práva duševního vlastnictví, což se před vstupem Ruska do Světové obchodní organizace (WTO) projeví podstatným snížením porušování práv duševního vlastnictví; 14. vyzývá ruskou vládu, aby zvolila systém stanovení cen energetických zdrojů (plynu), který bude v souladu s požadavky WTO a udělala tečku za diskriminační politikou v souvislosti se železničními sazebníky, která zvýhodňuje ruské přístavy nad přístavy v Baltském moři, které nejsou ruské, což je v rozporu se zásadami tržního hospodářství a nepříznivě ovlivňuje trh mezi Evropskou unií a Ruskem; 15. vyzývá EU a Rusko, aby neprodleně po přistoupení Ruska ke Světové obchodní organizaci (WTO) rozvinuly hlubší integraci přípravou a zahájením jednání o oblasti volného obchodu; domnívá se, že dohoda o oblasti volného obchodu mezi EU a Ruskem bude náročnou fází ve vytváření společného hospodářského prostoru, která se bude týkat obchodu se zbožím, služeb, usazování, pravidel pro vládních zakázky, právní slučitelnosti a dalších aspektů obchodu; 16. vítá současná jednání o rozšíření spolupráce mezi evropským programem Galileo a ruským satelitním navigačním systémem Glonass a podporuje myšlenku na uzavření dohody o kompatibilitě a vzájemné komplementaritě obou systémů; Demokracie, lidská práva a právní stát v Rusku 17. vyjadřuje znepokojení nad zřejmým oslabením závazku Ruska k prosazování demokracie, tržního hospodářství a ochraně lidských práv; lituje omezení provozování svobodných a nezávislých sdělovacích prostředků; znovu opakuje svou kritiku používání soudního systému ke zjevnému dosahování politických cílů; konstatuje, že tento vývoj ovlivňuje jak situaci ruských obyvatel, tak zahraniční vztahy Ruska, a že dokud se nezmění, bude vývoj partnerství mezi Ruskem a EU obtížnější; 18. v této souvislosti je toho názoru, že případ Jukos je základní zkouškou, zda Rusko dodržuje principy právního státu, majetková práva, průhlednost a spravedlivý a investorům otevřený trh; 19. bere na vědomí konání pravidelných konzultací o lidských právech a základních svobodách, včetně o právech příslušníků menšin, které nedávno zahájily Evropská unie a Rusko; v této souvislosti zdůrazňuje, že tyto konzultace musí být v souladu s předpisy Evropské unie pro dialog o lidských právech a tedy by se jich měl zúčastnit i Evropský parlament a nevládní organizace, aby bylo možno nalézt nejvýznamnější body k projednání; 20. zdůrazňuje, že by všechny státy měly plně respektovalo své vnitrostátní i mezinárodní závazky v oblasti práv menšin; je znepokojen zprávami o diskriminaci určitých etnických skupin, jako například Marijců; 21. se znepokojením poukazuje na projevy antisemitismu v Rusku; Sousedství a zahraniční politika 22. odmítá zahraniční politiku zaměřenou na vytváření sfér vlivu; zdůrazňuje potřebu plně respektovat suverenitu a územní integritu všech států, včetně práva každého státu rozvíjet vztahy s dalšími státy a organizacemi na základě svých vlastních zájmů a v souladu se zásadami stanovenými v rámci OSN, OBSE a Rady Evropy; 23. žádá, aby Rusko nepovažovalo rozšiřování demokracie ve svém sousedství a v posilování vztahů s Evropskou unií, včetně členství, za ohrožení postavení Ruska, ale za možnost obnovit politickou a hospodářskou spolupráci s těmito zeměmi na základě rovnoprávnosti a vzájemné úcty; 24. vyzývá Rusko a členské státy Evropské unie, aby otevřely tajné archívy týkající se 2. světové války a zpřístupnily je historikům v zájmu vzájemného studia a vytváření důvěry; 25. vyzývá Rusko, aby řešilo vztahy s OBSE, které se dostaly do slepé uličky, splněním svých závazků týkajících se příspěvků do rozpočtu OBSE; konstatuje, že nedostatek rozpočtových prostředků brzdí provoz OBSE, z čehož vyplývá, že se rozvoj demokratizace a bezpečnosti ve střední a východní Evropě dostal na mrtvý bod; podporuje další rozvoj aktivit OBSE v oblasti bezpečnosti a vyjadřuje politování, že nedostatek podpory ze strany Ruska znemožnil pokračování činnosti pozorovatelské mise na hranicích s Gruzií; vyjadřuje v této souvislosti lítost, že Rada se rozhodla neposkytnout za takovou misi nějaký druh náhrady; také podporuje další zkoumání možností posílení rozvoje spolupráce v rámci OBSE v hospodářských a ekologických záležitostech, jak to požaduje Rusko; ovšem důrazně se staví proti oslabování pozorovatelské úlohy OBSE při volbách a dalších činnostech "humanitární povahy", které jsou konkrétním vyjádřením společných hodnot, z nichž partnerství mezi Evropskou unií a Ruskem vychází; 26. zdůrazňuje význam vytvoření společného prostoru vnější bezpečnosti, který by časem mohl vést k vytvoření specifického fóra na vysoké úrovni pro dialog mezi EU a Ruskem o otázkách bezpečnosti, předcházení konfliktů a jejich řešení, nešíření zbraní a odzbrojování; podporuje ruskou účast na krizovém řízení uskutečňovaném EU na základě podmínek stanovených na zasedání Evropské rady v Seville v červnu 2002 [6], za předpokladu, že ruské vojenské síly prokáží schopnost přizpůsobit se zásadám a provozním postupům EU a rozvíjející se evropské bezpečnostní a obranné kultuře obecně; 27. zdůrazňuje význam mírového a politického řešení veškerých územních a politických konfliktů týkajících se části Ruské federace nebo sousedního státu v kavkazském regionu a konfliktu v moldavském Podněstří; vyzývá Rusko, aby respektovalo veškerá nenásilná reformní hnutí ve státech SNS a podporovalo demokratické reformy ve státech Střední Asie; 28. vyzývá Rusko, aby opět potvrdilo své stanovisko k územní integritě Gruzie a Moldávie a stáhlo své vojenské jednotky z Gruzie a Moldávie v souladu se závazky Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) i v souladu s požadavkem těchto svrchovaných států; 29. je přesvědčen, že úspěšné reformy na Ukrajině společně s nově vybojovanou demokracií zlepší perspektivy hospodářského, sociálního a morálního prospěchu jak Ruska, tak EU; vyzývá Radu a Komisi, aby vynaložily své síly a umožnily dosažení takových výsledků; 30. důrazně vyzývá Radu, aby řešila s Ruskem otázku Běloruska, a upozorňuje, že demokratizace této země je v zájmu Evropské unie i Ruské federace a že proto by měly být podniknuty společné kroky; 31. zdůrazňuje význam novátorské přeshraniční složky návrhu nástroje pro evropské sousedství a partnerství, který by měl nahradit program TACIS v Rusku a v dalších zemích; zdůrazňuje význam podpory přeshraničních hospodářských a sociálních vazeb a potřeby podstatného posílení příslušných akcí Evropské unie; 32. zdůrazňuje význam multilateralismu a spolupráce mezi Evropskou unií a Ruskem na podporu orgánu OSN a koordinace postojů k reformám OSN, zejména co se týká Rady bezpečnosti; zdůrazňuje význam podpory, kterou Rusko poskytuje Mezinárodnímu trestnímu soudu a Kjótskému protokolu; 33. konstatuje, že boj proti terorismu přivedl problém šíření zbraní hromadného ničení a bezpečnosti jaderného arzenálu na přední místo seznamu zájmů globální bezpečnosti; vyzývá Rusko, aby globálně pracovalo na nešíření zbraní a odzbrojování, včetně Iránu, a jednalo zejména tak, aby se distancovalo od vývoje nových druhů jaderných zbraní a aby pracovalo na bezpečném odstraňování jaderného odpadu a na stálé a kontrole podléhající likvidaci jaderných zbraní; vyzývá Komisi a Radu, aby nabídly Rusku podstatnou technickou a materiální pomoc při této likvidaci; vyzývá Radu a členské státy, aby — v duchu "účinného multilateralismu" a solidarity a ve snaze o strategii EU zaměřené proti šíření zbraní hromadného ničení — rozvíjely a podporovaly nové iniciativy za jaderné odzbrojování a obnovení konference OSN o odzbrojování; 34. uznává zásadní význam Ruska při vytváření potenciálně nadmíru významných přepravních koridorů spojujících Evropu a Asii a vede Ruskou federaci k úzké spolupráci při rozvoji dopravní infrastruktury; 35. vyzývá Rusko, aby přestalo využívat státem kontrolované společnosti působící v oblasti energetiky jako nástroj politického nátlaku na sousední země; Konkrétní problémy týkající se pobaltských států 36. opakuje a zdůrazňuje svoji výzvu, aby Rusko podepsalo a ratifikovalo dohody o hranicích s Estonskem a Lotyšskem bez dalšího odkladu; považuje konečné vymezení všech hranic, které Rusko sdílí s novými členskými státy EU a uzavření readmisní dohody za hlavní předpoklady pro podepsání dohody o usnadnění vízové povinnosti mezi EU a Ruskem, a domnívá se, že jakmile budou všechny nezbytné podmínky stanovené EU v jasném akčním plánu se seznamem konkrétních opatření Ruskem splněny, Evropská unie přivítá plán volnějšího vízového režimu Ruska s schengenskou oblastí a dlouhodobý cíl bezvízového styku při cestování; 37. navrhuje, aby Rusko vypustilo z platných právních předpisů v sociální oblastí odkazy na pobaltské země jako na oblast, kde může být, dokonce i nyní, umístěna ruská armáda a kde může utrpět škody v ozbrojené akci; Kaliningrad 38. vítá pokrok dosažený při řešení problémů tranzitu a pohybu osob mezi oblastmi, které jsou součástí Ruska; poukazuje na potřebu zvýšeného úsilí Ruska a podpory EU k posílení sociálního a hospodářského rozvoje v kaliningradské oblasti jako vzoru pro další vztahy a na potřebu zvláštní pozornosti věnované zdravotní problematice (včetně šíření HIV/AIDS), boji proti korupci a kriminalitě; zdůrazňuje nutnost plného uplatňování svobody při plavbě v Baltském moři, včetně zálivu Vistula a Kaliningradského zálivu a volného průplavu úžinou Pilava/baltským průplavem; Čečensko 39. odsuzuje zabití pana Maschadova, posledního prezidenta Čečenské republiky, který měl opravdový lidový mandát; vyzývá všechny strany k ukončení násilí; 40. domnívá se, že je nezbytně nutné dosáhnout politického řešení, které zahrne všechny demokratické složky čečenské společnosti a zajistí všem obyvatelům žijícím v Čečensku nebo se tam navrátivším mimo jiné skutečné právo na život, svobodu a bezpečnost, a čečenskému lidu úctu ke kulturní a národní identitě a důstojnosti; toto rozhodnutí bude současně respektovat územní integritu Ruské federace a bude plně slučitelné s úsilím zajistit legitimními a účinnými prostředky stabilitu a bezpečnost v rámci Severního Kavkazu a celé Ruské federace; 41. je hluboce znepokojen trvajícím neúspěchem snah ukončit bezpráví v Čečensku, mezi federálními i místními vládními silami; vyzývá k okamžitému ukončení beztrestnosti a násilí na obou stranách a k nalezení politického řešení a k respektování územní celistvosti Ruska; 42. připomíná svá doporučení Radě, která se týkají Čečenska, tak jak jsou stanovena v odstavci 14 usnesení ze dne 26. února 2004, včetně potřeby aktivněji hledat politické řešení a včetně připravenosti EU napomáhat mírovému a konstruktivnímu dialogu; listuje, že Rada se těmito doporučeními neřídila, je přesvědčen, že nadále zůstávají platná a vyzývá Radu, aby přistoupila k činům; 43. vyjadřuje hluboké znepokojení nad skutečností, že obránci lidských práv, kteří vyšetřují případy porušování lidských práv v souvislosti s ozbrojeným konfliktem v Čečensku a hovoří o nich, ve stále vyšší míře čelí útokům na svou svobodu a bezpečnost; důrazně vyzývá ruské úřady, aby ukončily toto zastrašování; v tomto ohledu vyzývá Radu, aby věnovala zvláštní pozornost ochraně těchto lidí v souladu s obecnými zásadami EU o ochráncích lidských práv, přijatými v červnu 2004 a aby tuto záležitost zařadila na jedno z prvních míst na program konzultací o lidských právech mezi Evropskou unií a Ruskem; 44. vyzývá Rusko, aby chránilo ochránce lidských práv, kteří jsou stále ve vyšší míře napadáni, a umožnilo přístup do Čečenska zvláštním zpravodajům OSN a dalším mezinárodním pozorovatelům dodržování lidských práv, nezávislým sdělovacím prostředkům a mezinárodním humanitárním organizacím a podle možnosti jim zajistilo nezbytné bezpečnostní podmínky pro výkon jejich práce; 45. opětovně odsuzuje veškeré teroristické činy; vyjadřuje přesvědčení, že terorismus má hluboké kořeny v sociálně ekonomické situaci na Severním Kavkaze, jak to uznal prezident Putin po tragédii v Beslanu; jako jeden z rozpočtových orgánů vyjadřuje svoji ochotu zvážit návrhy na účast Evropské unie na rekonstrukci a na mírovém úsilí, pokud bude v budoucnosti možno toto úsilí vynaložit jako součást opatření k zajištění míru v Čečensku, včetně přiměřených záruk, že se tato pomoc dostane k těm, jimž je určena; Boj proti terorismu 46. zdůrazňuje, že je nutné zefektivnit mezinárodní spolupráci v boji proti terorismu a že odlišné pohledy na příčiny terorismu a problematické určování, kdo je terorista vytváří překážky této spolupráce; znovu zdůrazňuje, že tento boj nemůže být veden na úkor lidských práv a občanských svobod; Životní prostředí a jaderná bezpečnost 47. vyzývá k rozšíření spolupráce v oblasti námořní bezpečnosti, zvláště pokud jde o zákaz vstupu jednotrupových tankerů do ruských výsostných vod v Baltickém a Černém moři,vyzývá k uzavření dohody mezi společností LUKOIL, ovládanou ruskou vládou, a litevskou vládou o zárukách poskytnutí náhrady v případě environmentální katastrofy na vrtném zařízení D-6 poblíž Kuronské Kosy, která je organizací UNESCO zapsaná na seznamu světového dědictví; 48. vyzývá Rusko, aby vyřadilo své jaderné generátory první generace a zvýšilo úsilí zaměřené na zajištění bezpečné likvidace jaderného odpadu; zdůrazňuje význam ochoty Ruska spolupracovat v rámci Fondu severní dimenze na podporu partnerství při ochraně životního prostředí; 49. opakuje a zdůrazňuje podporu otevření trhu Evropské unie vývozu elektřiny z Ruska pod podmínkou, že příslušné ruské bezpečnostní normy, zvláště v souvislosti s jadernými elektrárnami a s bezpečným zpracováním a likvidací jaderného odpadu, budou přizpůsobeny úrovni platné v Evropské unii, aby se vyloučilo nebezpečí poškození životního prostředí; 50. vítá ratifikaci Kjótského protokolu ruskou Státní dumou v říjnu 2004 a doufá, že zbývající velcí producenti emisí CO2 budou následovat tohoto příkladu; vyzývá ke společnému prozkoumání budoucích strategií Evropské unie a Ruska zaměřených na další snížení emisí skleníkových plynů během období po uplynutí platnosti protokolu v roce 2012, v duchu závěrů jarního zasedání Evropské rady v roce 2005; 51. vyzývá Komisi a Radu, aby pokračovaly ve svém úsilí zaměřeném na vypracování skutečně společné strategie týkající se vztahů s Ruskem, s ohledem na rozšíření Evropské unie v roce 2004, včetně čtyř oblastí společného zájmu a uvedení obav vztahujících se k vývoji v Rusku v oblasti demokracie a ochrany lidských práv; vyzývá Radu, aby tak jednala v duchu předchozí společné strategie Evropské unie vůči Rusku; * * * 52. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a Ruské federace. [1] Úř. věst. L 327, 28.11.1997, s. 1. [2] Úř. věst. C 98E, 23.4.2004, s. 182. [3] P6_TA(2004)0099. [4] Přijaté texty, P6_TA(2005)0009. [5] P6_TA(2005)0080. [6] "Opatření o konzultacích a spolupráci mezi EU a Ruskem v krizovém řízení" — příloha IV zprávy předsednictví o Evropské bezpečnostní a obranné politice (10160/2/02 REV2), zmíněná v příloze VIII k závěrům předsednictví Evropské rady ve Sevile konané ve dnech 21.- 22. června 2002. --------------------------------------------------