Předloha interinstitucionální dohody o interinstitucionální spolupráci v rámci mezinárodních úmluv, jejichž stranami jsou Evropské společenství pro atomovou energii a jeho členské státy {SEK(2006) 519} /* KOM/2006/0179 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 28.4.2006 KOM(2006) 179 v konečném znění Předloha INTERINSTITUCIONÁLNÍ DOHODY o interinstitucionální spolupráci v rámci mezinárodních úmluv, jejichž stranami jsou Evropské společenství pro atomovou energii a jeho členské státy (předložený Komisí) {SEK(2006) 519} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. CÍL Účelem této dohody je stanovit obecné zásady interinstitucionální koordinace mezi členskými státy zastoupenými v Radě a Komisí zastupující Evropské společenství pro atomovou energii (dále jen „Komise“) při účasti na mezinárodních akcích, které se týkají se záležitostí spadajících částečně do pravomoci Společenství, na niž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a částečně do pravomoci členských států. Při účasti jak Komise, tak členských států na takových akcích je koordinace mezi Komisí a členskými státy zastoupenými v Radě nutná k tomu, aby zastávaly své příslušné úlohy v naprostém souladu se Smlouvou a duchem Společenství. Potřeba stanovit zásady společné účasti Euratomu a jeho členských států byla nedávno zdůrazněna během zasedání, jejichž cílem bylo přezkoumat Úmluvu o jaderné bezpečnosti, a konference za účelem zvážení a přijetí navrhovaných změn Úmluvy o fyzické ochraně jaderných materiálů. 2. VNěJšÍ PRAVOMOC EURATOMU Hlavním úkolem Evropského společenství pro atomovou energii, které vzniklo v roce 1957, je podle článku 1 Smlouvy o Euratomu „přispět vytvořením podmínek nezbytných pro rychlé vybudování a růst jaderného průmyslu ke zvýšení životní úrovně v členských státech a k rozvoji vztahů s ostatními zeměmi“. K dosažení tohoto úkolu byla Společenství svěřena svrchovaná práva, která mu členské státy svým podpisem smlouvy postoupily, v těchto hlavních oblastech: výzkum, zdraví a bezpečnost (ochrana pracovníků a obyvatel před nebezpečím ionizačního záření), dodávky surovin a dozor nad jadernou bezpečností. Podle čl. 2 písm. h) Smlouvy o Euratomu může Společenství navazovat s třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi vztahy, které mohou přispět k pokroku v mírovém využití jaderné energie. Za tímto účelem se Společenství může v rámci své pravomoci zavazovat prostřednictvím dohod nebo smluv s třetí zemí, mezinárodní organizací nebo příslušníkem třetí země (článek 101 Smlouvy o Euratomu). Vnější pravomoc Společenství byla potvrzena judikaturou. Ve spojitosti s plánovaným přistoupením Společenství k Úmluvě o fyzické ochraně přezkoumal vnější pravomoci Společenství v roce 1978 Soudní dvůr Evropských společenství[1]. S poukazem na svou judikaturu o vnějších pravomocích Soud konstatoval, že zároveň s tím, jak Společenství vytváří společná vnitřní pravidla, získává také pravomoc ve vnějších jednáních, která tato společná pravidla může ovlivnit[2]. Soudní dvůr rovněž prohlásil, že má-li Společenství vnitřní pravomoc k dosažení určitého cíle, rozumí se tím také, že má výlučné vnější pravomoci v této věci, pokud je k dosažení onoho cíle takové vnější působení nezbytné[3]. Ohledně provádění mezinárodního závazku Společenství a jeho členských států navíc Soud rozhodl, že pokud jde o Společenství, lze úmluvu provádět pouze při úzkém sepětí orgánů Společenství a členských států jak v procesu vyjednávání a uzavírání smluv, tak při plnění přijatých závazků. V roce 1994 Soudní dvůr ve stanovisku 1/94[4] potvrdil, že „v případě, že předmět dohody nebo úmluvy spadá částečně do pravomoci Společenství a částečně do pravomoci členských států, je nezbytné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy zastoupenými v Radě a Komisí, ať už v procesu jednání o dohodách a úmluvách a jejich uzavírání, tak při plnění přijatých závazků“. V poslední době ve věci přistoupení Společenství k Úmluvě o jaderné bezpečnosti potvrdil generální advokát Jacobs ve svém stanovisku, na jehož základě vynesl Soud 10. prosince 2002 svůj rozsudek, že: „Podle čl. 101 odst. 1 Smlouvy může Společenství „v rámci své pravomoci“ uzavírat mezinárodní dohody. Vnější pravomoc Euratomu má proto stejný rozsah jako jeho vnitřní pravomoc, neboli jinými slovy má pravomoc uzavírat mezinárodní dohody ve všech věcech, v nichž má právo jednat interně“[5]. 3. ZÁVAZKY EURATOMU VYPLÝVAJÍCÍ Z JEHO MEZINÁRODNÍCH VZTAHů 3.1. Úvod V záležitostech, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, je Společenství v současnosti smluvní stranou pěti mezinárodních úmluv: Úmluvy o jaderné bezpečnosti, Společné úmluvy o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady, Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody, Úmluvy o pomoci v případě jaderné nehody nebo radiační mimořádné situace a Úmluvy o fyzické ochraně jaderných materiálů. Tyto úmluvy stanoví, že organizace regionální integrace jsou smluvními stranami pouze v rozsahu své pravomoci. Rozsah jejich pravomoci v záležitostech, jež jsou v působnosti úmluvy, jsou organizace regionální integrace povinny sdělit při uložení listiny o přistoupení. Společenství konkrétně uložilo svá prohlášení při přistoupení k těmto úmluvám. (Prohlášení jsou uvedena v pracovním dokumentu zaměstnanců Komise). 3.2. Obecné zásady Podpisem Smlouvy o Euratomu přenesly členské státy část svých pravomocí v oblasti jaderné energie na Společenství. Je tedy na Společenství samém v případě, že má výhradní pravomoc, či na Společenství společně s členskými státy v případě sdílených pravomocí, aby na mezinárodních konferencích přebíralo a plnilo závazky vůči třetím zemím, a to i s možnými důsledky pro oblast pravomocí Společenství. Společenství a členské státy jsou tedy při provádění svých mezinárodních závazků v této oblasti spadajících částečně do pravomoci Společenství a částečně do pravomoci členských států povinny dodržovat tyto zásady: - Zásada spolupráce : členské státy a orgány Společenství společně pracují na dosažení co nejlepšího výsledku. - Zásada koordinace : členské státy a orgány Společenství koordinují své postoje s cílem udržet vždy společný postoj. - Zásada solidarity : Tato zásada je uvedena v článku 192 Smlouvy o Euratomu: „Členské státy přijmou veškerá vhodná obecná i zvláštní opatření ke splnění závazků vyplývajících z této smlouvy a z aktů orgánů Společenství. Usnadňují Společenství plnění jeho poslání. Zdrží se všech opatření, která by mohla ohrozit plnění cílů této smlouvy.“ - Zásada jednoty : členské státy usnadní Společenství úlohu zajistit ve vztahu k třetím stranám jednotu jeho zastupování. - Zásada přidané hodnoty : členské státy pohlížejí na příslušnost ke Společenství jako na přidanou hodnotu, která jejich postavení na mezinárodních konferencích neztěžuje, naopak spíše posiluje. 3.3. Účast na řádných zasedáních Dvě úmluvy MAAE – Úmluva o jaderné bezpečnosti a Úmluva o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady – ukládají smluvní státům povinnost pořádat každé tři roky pravidelná řádná zasedání. Účelem těchto řádných zasedání je projednat zprávy o opatřeních učiněných pro splnění závazků vyplývajících z těchto úmluv, které předkládají smluvní strany. Komise – která zastupuje Společenství na takovém řádném zasedání – vypracuje zprávu o opatřeních, která byla učiněna jménem Euratomu pro splnění závazků úmluv, jež spadají do pravomocí, které jí přisuzuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a spolu s členskými státy se řádných zasedání účastní v rámci svých pravomocí. Komise by měla navázat styk s Radou před finalizací zprávy, v dostatečném předstihu před konáním řádného zasedání a umožnit tak projednání zprávy s členskými státy, jež má části zprávy vyjasnit. Vhodným fórem pro tato jednání je Rada. Podle výše nastíněných zásad by zpráva předložená jménem Společenství měla představovat dokument Společenství a – jako taková – by neměla být předmětem diskuse členských států na mezinárodních fórech. Na těchto fórech se zprávy předložené smluvními stranami projednávají a hodnotí v tzv. „skupinách zemí“, dosud podle zásady vzájemného přezkoumání. Účastnit se těchto jednání smějí v zásadě pouze zástupci delegací zastoupených v dané skupině zemí. Zástupci Komise zprávu předkládají jménem Euratomu. Jednotlivé členské státy součást delegace Euratomu netvoří. Navrhovaná dohoda stanoví, že členské státy, které si to přejí, mohou mít v zájmu zajištění jednoty zastupování Společenství ve vztahu k třetím stranám v delegaci Euratomu zastoupení. 3.4. Účast na konferencích o revizích a změnách Všechny zmíněné úmluvy si stanovily mechanismus pro revize a změny. Společenství jakožto smluvní strana těchto úmluv se účastní takových konferencí s cílem zajistit slučitelnost závazků vyplývajících z úmluv s politikami a ustanoveními Smlouvy o Euratomu a příslušných sekundárních právních předpisů. Pokud předmět konference o revizi nebo změně spadá částečně do pravomoci Společenství, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a částečně do pravomoci členských států, je třeba účast Společenství koordinovat. Před konferencí je proto Komise povinna uspořádat nezbytné konzultace s členskými státy v Radě, aby bylo dosaženo společného postoje, který je poté prosazován jménem Společenství. Na žádost Komise nebo kteréhokoli členského státu by se navíc měly konat operativní konzultace, a to v požadovaném počtu, tak aby se dosáhlo společného postoje, který bude během konference představen jménem Společenství. 4. ZÁVěR Tento návrh interinstitucionální dohody stanoví obecné zásady interinstitucionální spolupráce mezi členskými státy zasedajícími v Radě a Komisí zastupující Evropské společenství pro atomovou energii při účasti na zasedáních konaných v rámci mezinárodních úmluv, jejímiž smluvními stranami jsou Euratom a jeho členské státy, s cílem zajistit jednotu zastupování ve vztahu k třetím zemím a dodržování závazků Společenství i závazků vnitrostátních. Předloha INTERINSTITUCIONÁLNÍ DOHODY o interinstitucionální spolupráci v rámci mezinárodních úmluv, jejichž stranami jsou Evropské společenství pro atomovou energii a jeho členské státy KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 192 uvedené smlouvy, vzhledem k těmto důvodům: (1) V případě, že předmět dohody nebo úmluvy spadá částečně do pravomoci Společenství a částečně do pravomoci členských států, je nezbytné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy zastoupenými v Radě a Komisí, ať už v procesu jednání o dohodách a úmluvách a jejich uzavírání, tak při plnění přijatých závazků. Tento závazek ke spolupráci plyne z požadavku na jednotnost mezinárodního zastupování Společenství. Komise a členské státy by měly podniknout veškeré nutné kroky k zajištění co nejlepší spolupráce v tomto ohledu. (2) Evropské společenství pro atomovou energii je v současnosti smluvní stranou pěti mezinárodních úmluv, zejména Úmluvy o jaderné bezpečnosti[6], Společné úmluvy o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady[7], Úmluvy o včasném oznamování jaderné nehody[8], Úmluvy o pomoci v případě jaderné nehody nebo radiační mimořádné situace[9] a Úmluvy o fyzické ochraně jaderných materiálů[10]. (3) Účast na mezinárodních fórech by měla vycházet z jasných a odsouhlasených zásad. (4) Úmluva o jaderné bezpečnosti a Úmluva o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady smluvním stranám stanoví povinnost pravidelně pořádat řádná zasedání za účelem zhodnocení zpráv o opatřeních, jež byla učiněna pro splnění závazků vyplývajících z těchto úmluv, předložených smluvními stranami. Rada by měla být příslušným způsobem konzultována, pokud jde o zprávy, které má jménem Euratomu vypracovat a předložit Komise. (5) Spolu s členskými státy se Komise jakožto zástupce Evropského společenství pro atomovou energii, jež je smluvní stranou úmluv, v rámci svých pravomocí účastní konferencí o revizích a změnách. Aby bylo Společenství ve vztahu ke třetím stranám zastupováno jednotně, měly by se uskutečňovat nezbytné konzultace s cílem dosáhnout společného postoje, jehož prostřednictvím lze zajistit konzistentní účast jak Komise, tak členských států. SE DOHODLY TAKTO: 1. Účel Účelem této dohody je stanovit obecné zásady koordinace účasti členských států a Komise zastupující Evropské společenství pro atomovou energii na mezinárodních akcích týkajících se záležitostí, které částečně spadají do pravomoci Společenství, na niž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a částečně do pravomoci členských států. 2. Obecné zásady Při účasti na takových mezinárodních akcích členské státy jednají v úzké spolupráci s Komisí a Radou podle těchto obecných zásad. 1. Spolupráce: členské státy a orgány Společenství společně pracují na dosažení co nejlepšího výsledku. 2. Koordinace: své postoje členské státy a orgány Společenství koordinují s cílem udržet společný postoj. 3. Solidarita: členské státy přijímají všechna příslušná opatření, aby zajistily plnění mezinárodních závazků Společenství, a zdrží se jakýchkoliv opatření, která by jejich plnění ohrozila. 4. Jednota: členské státy Společenství usnadní úlohu, kterou zastává ve vztahu ke třetím stranám, zajištěním jednoty jeho zastupování. 5. Přidaná hodnota: členské státy pohlížejí na příslušnost ke Společenství jako na přidanou hodnotu, která jejich postavení na mezinárodních konferencích spíše posiluje, než znesnadňuje. 3. Účast na řádných zasedáních 1. Komise naváže styk s Radou v dostatečném předstihu před tím, než se koná řádné zasedání, před finalizací zprávy o opatřeních, jež byla učiněna pro splnění závazků vyplývajících z úmluv. 2. Zprávy Komise se projednají s členskými státy a Komisí pouze v rámci Rady. Jednání na jiných fórech je třeba vyloučit. 3. Členské státy mohou jmenovat své zástupce, kteří se řádných zasedání zúčastňují v rámci delegace Komise. Půjde nicméně o jiné zástupce než o ty, kteří tvoří součást delegací jednotlivých členských států. 4. Účast na konferencích o revizích a změnách 1. Před každou konferencí za účelem revize nebo změny Komise a členské státy uskuteční konzultace v Radě s cílem zaujmout společný postoj. 2. Během konání konference organizují Komise a Rada společně přípravné schůzky na místě, jež zahrnou všechny přítomné členské státy. Tyto schůzky se svolávají pokaždé, když je to nutné, anebo na žádost některého členského státu či na žádost Komise a jejich cílem je dosáhnout společného postoje, který má být předložen na plenárním zasedání jménem Společenství. 3. Během konání konference předkládá společný postoj jménem Společenství Komise, pokud se týká záležitosti, jež je ve výhradní pravomoci Společenství, nebo Rada, pokud se týká vnitrostátních pravomocí, anebo jej, v případě sdílených pravomocí, předkládají Rada a Komise společně. Komise a členské státy mohou vystoupit na podporu společného postoje. 4. Členské státy hlasují v souladu s dohodnutým společným postojem. 5. Zveřejnění Tato dohoda bude zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie . V Bruselu dne […]. Za Komisi Za Radu předseda předseda / předsedkyně [1] Rozsudek Soudu ze dne 14. listopadu 1978, rozsudek 1/78. [2] Věc 22/70 ze dne 31.3.1971, Komise v. Rada, Sb. rozh. 1971, s. 263 – AETR. [3] Stanovisko 1/76 ze dne 26.4.1977, Předloha dohody, kterou se zakládá evropský útlumový fond pro plavidla vnitrozemské vodní dopravy, Sb. rozh. 1977, s. 741. [4] Stanovisko 1/94 ze dne 15.11.1994 [5] Stanovisko generálního advokáta Jacobse vydané 13. prosince 2001, věc C-29/99. Sbírka rozhodnutí Evropského soudu 2002, s. I-11221. [6] Úř. věst. L 318, 11.12.1999, s. 20 [7] Úř. věst. L 185, 16.7.2005, s. 33-34. [8] Úř. věst. L […], […], s. […]. [9] Úř. věst. L […], […], s. […]. [10] Úř. věst. L 149, 17.6.1980, s. 41