[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 15.3.2007

KOM(2007) 106 v konečném znění

SDĚLENÍ KOMISE RADĚ

v souladu s čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES (místní veřejná osobní doprava, zdravotně postižené osoby)

1. Úvod

Podle čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES[1], kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (dále jen „směrnice o energetické dani“ nebo „směrnice“), může Rada, kromě ustanovení směrnice, zejména článků 5, 15 a 17, jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu (který o to požádal), aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení daní z důvodů některé zvláštní politiky.

Komise žádost posoudí. Následně Komise buď předloží Radě návrh, nebo uvědomí Radu o důvodech, proč povolení tohoto opatření nenavrhla.

V širším rámci přezkumu odchylek, jejichž platnost podle směrnice o energetické dani končí na konci roku 2006, předložily Irsko a Dánsko žádost o povolení využívat od roku 2007 odchylku od ustanovení směrnice o energetické dani. Tyto členské státy mají v úmyslu uplatnit na pohonné hmoty částečné nebo plné osvobození od daně v souvislosti s některými použitími stanovenými v čl. 5 třetí odrážce směrnice o energetické dani. Zamýšlená opatření nejsou v souladu s jednou podmínkou stanovenou v článku 5, podle níž sazby nesmí být „nižší než minimální úrovně zdanění předepsané“ směrnicí o energetické dani. Uvedené žádosti zaevidovalo generální ředitelství pro daně a celní unii[2].

Účelem tohoto sdělení je uvědomit Radu o důvodech, proč Komise požadovaná povolení nenavrhuje.

2. Shrnutí žádostí

2.1. ŽÁDOSTI IRSKA

Zaprvé by Irsko chtělo požádat o sníženou sazbu spotřební daně (22,72 EUR na 1 000 litrů) na motorovou naftu používanou provozovateli silniční osobní dopravy, která je povolena vnitrostátním orgánem vydávajícím licence nebo která je jinak povolena právními předpisy, provozovateli autobusové dopravy, provozovateli školní dopravy a zájezdových autobusů.

Účelem tohoto opatření je podle Irska podpořit rozvoj místní veřejné osobní dopravy a na horizontální úrovni pak naplňovat cíl ochrany životního prostředí.

Irsko uvádí, že přizpůsobení režimu podmínkám stanoveným v článku 5 by vedlo ke zvýšení cen a vyžádalo by si úpravu jízdného. To by vedlo k menšímu využívání veřejné dopravy a mělo za následek následné zvýšené využívání osobní dopravy. Dopad tohoto nárůstu by přispěl k dopravnímu přetížení a k většímu znečišťování.

Navíc se Irsko domnívá, že opatření by zasáhlo zejména osoby ze skupin s nižšími příjmy, které častěji využívají veřejnou dopravu, a méně ziskové trasy (trasy do řídce osídlených oblastí).

Podle Irska by opatření zasáhlo zejména autobusy, jeden ze základních prostředků veřejné dopravy v Irsku a to ten nejvíce flexibilní.

Zadruhé si Irsko přeje osvobodit od daně pohonné hmoty používané ve vozidlech určených pro dopravu osob s těžkým zdravotním postižením, a to až do výše 600 galonů nebo 2 728 litrů ročně. Tyto limity by se zvýšily na 900 galonů a 4 092 litrů pro organizace, které zastupují postižené osoby. Irsko se domnívá, že opatření je velmi restriktivní a uplatňuje se pouze na osoby, které splňují určitá přísná kritéria. Účelem opatření je kompenzovat značné náklady na mobilitu, které nesou osoby s těžkým postižením. Irsko rovněž uvádí, že mnoho osob s těžkým postižením má omezený příjem. A konečně Irsko uvádí, že opatření naprosto neovlivní fungování vnitřního trhu. Opatření je součástí širšího souboru podpory, která existuje v Irsku a používá se ve prospěch osob s těžkým postižením.

V žádostech není uvedeno žádné datum ukončení.

2.2. Žádost Dánska

Dánsko by chtělo osvobodit od daní zkapalněný ropný plyn (LPG) a motorovou naftu (s nízkým obsahem síry nebo neobsahující síru) používané ve vozidlech místní veřejné osobní dopravy. Účelem opatření je podpořit ochranu životního prostředí nejenom prostřednictvím podpory veřejné dopravy, ale také upřednostňováním pohonných hmot, které jsou šetrnější k životnímu prostředí.

Žádost předpokládá, že platnost odchylky skončí k 31. prosinci 2008.

3. Souvislosti žádostí

PODLE čL. 5 TřETÍ ODRÁžKY SMěRNICE O ENERGETICKÉ DANI MOHOU čLENSKÉ STÁTY UPLATňOVAT ROZLIšENÉ SAZBY PRO NÁSLEDUJÍCÍ POUžITÍ: MÍSTNÍ VEřEJNÁ OSOBNÍ DOPRAVA (VčETNě TAXISLUžBY), ODVOZ ODPADů, OZBROJENÉ SÍLY A VEřEJNÁ SPRÁVA, ZDRAVOTNě POSTIžENÉ OSOBY, VOZIDLA ZÁCHRANNÉ SLUžBY. HLAVNÍ PODMÍNKOU, KTERÁ S TOUTO MOžNOSTÍ SOUVISÍ, JE, žE TYTO SAZBY NESMÍ BÝT NIžšÍ NEž MINIMÁLNÍ ÚROVNě ZDANěNÍ PřEDEPSANÉ UVEDENOU SMěRNICÍ.

Toto volitelné ustanovení bylo do směrnice o energetické dani zahrnuto na základě zkušeností z 90. let minulého století souvisejících s několika odchylkami, které Rada přiznala podle čl. 8 odst. 4 směrnice Rady 92/81/EHS[3]; cílem bylo poskytnout členským státům volnost v některých oblastech, zároveň však zajistit, aby byly plně zohledněny zájmy vedoucí ke stanovení minimální úrovně zdanění ve směrnici. Tento záměr je nejzřetelnější u veřejné dopravy . Ve své zprávě zveřejněné v roce 1996, která se týkala odchylek přiznaných podle čl. 8 odst. 4 směrnice 92/81/EHS[4], dospěla Komise k rozhodnutí, aby „odchylky byly zachovány až do zavedení všeobecného pravidla, které bude součástí společných rámcových předpisů Společenství pro zdanění energetických produktů, a přinejmenším do 31. prosince 1998“[5].

Tento přístup se rovněž promítl do návrhu z roku 1997[6], který vedl k přijetí směrnice o energetické dani v roce 2003. Cílem návrhu bylo poskytnout členským státům určitou míru volnosti při sledování vlastních politických cílů a současně zajistit, aby byl dodržen zájem Společenství. Požadavek dodržovat minimální úrovně zdanění je odrazem nejen potřeb vnitřního trhu, ale i nutnosti zachovávat podněty zaměřené na energetickou účinnost a ochranu životního prostředí, přičemž tato nezbytnost platí i pro veřejnou dopravu. Během jednání o směrnici o energetické dani v Radě byla oblast působnosti příslušného ustanovení dále rozpracována, avšak její základní zásada, a tedy i požadavek dodržovat minimální úrovně zdanění, byly zachovány.

Ve sdělení Přezkum odchylek v přílohách II a III směrnice Rady 2003/96/ES, jejichž platnost skončí do konce roku 2006, z června 2006 (dále jen „sdělení z roku 2006“)[7] přišla Komise s přehledem rozsáhlé flexibility poskytované směrnicí o energetické dani a potvrdila, že odchylky pro pohonné hmoty používané ve výše uvedených případech již nejsou potřebné, neboť v čl. 5 třetí odrážce uvedené směrnice je příslušné ustanovení výslovně zakotveno.

4. Hodnocení Komise

V TÉTO čÁSTI KOMISE POSOUDÍ žÁDOSTI, ZDA SE NA OPATřENÍ ZAMÝšLENÁ žÁDAJÍCÍMI čLENSKÝMI STÁTY NEVZTAHUJE čL. 15 ODST. 1 PÍSM. I) SMěRNICE O ENERGETICKÉ DANI (VIZ TÉž DůVODY NA KONCI TOHOTO SDěLENÍ).

Komise má za to, že většina zájmů, které oba žádající členské státy uvedly k opodstatnění potřeby požadovaného povolení, je zcela shodná se zájmy, které již dříve vedly k zahrnutí čl. 5 třetí odrážky do směrnice o energetické dani.

Proto nemohou být považovány za důvody zvláštní politiky pro účely článku 5. Již toto ustanovení přijaté na základě článku 93 Smlouvy o ES se týká rovnováhy mezi politickými důvody hovořícími ve prospěch příznivějšího daňového zacházení s pohonnými hmotami používanými v oblastech, na něž se vztahuje, na jedné straně a zájmy hovořícími ve prospěch uplatňování určitých minimálních úrovní zdanění. Tyto zájmy se vztahují k zájmům a politikám Společenství výslovně uvedeným v čl. 19 odst. 1 třetím pododstavci směrnice o energetické dani, které ospravedlňují zejména podněty na zvýšení energetické účinnosti a ochrany životního prostředí. Proto nemůže být odchylka podle článku 19 povolena pouze na základě úplně stejných argumentů, které vedly k přijetí článku 5 směrnice. To již Komise vysvětlila ve svém sdělení týkajícím se podobných žádostí přijatém dne 30. listopadu 2006[8].

Toto odůvodnění se týká rovněž žádosti předložené Irskem a vztahující se na postižené osoby. Jejich situaci opravdu výslovně zohledňuje článek 5 směrnice o energetické dani. Toto ustanovení totiž přesně odráží odchylku, kterou Irsko využívalo podle předchozího právního rámce.

Pokud jde o sociální důvody, které předložilo Irsko, Komise by ráda připomněla, že Irsko samo potvrzuje, že ne všechny osoby s těžkým poškozením musí nutně potřebovat sociální podporu a úplné všeobecné osvobození od daně pro všechny to neumožňuje zohlednit. Specifické potřeby týkající se finančních prostředků dotyčných osob by mohly být vhodnějším způsobem řešeny cílenými prostředky, které budou v souladu s minimálními úrovněmi zdanění stanovenými směrnicí o energetické dani.

Pokud jde o zvláštní otázku provozovatelů zájezdových autobusů uvedenou v žádosti Irska o povolení odchylky pro „vozidla místní veřejné osobní dopravy“, Komise by chtěla zdůraznit, že výše uvedené důvody se vztahují i na tuto část žádosti, protože tito provozovatelé zájezdových autobusů mohou být zahrnuti pod pojem „místní veřejná osobní doprava“. Co se týče situací, na které se pojem již nevztahuje, chtěla by Komise odkázat na článek 7 směrnice, který umožňuje členským státům zavést za určitých okolností rozdílné daňové sazby na motorovou naftu používanou pro některá vozidla osobní dopravy (viz zejména odstavec 2 a odst. 3 písm. b) tohoto ustanovení). Irsko neuvedlo žádné důvody zvláštní politiky, které by odůvodnily povolení daňového zvýhodnění nad rámec toho, co umožňuje článek 7 směrnice. V tomto ohledu Komise poznamenává, že požadavek uvedený v odstavci 2 tohoto ustanovení odpovídá normě použitelné podle článku 5 směrnice, zejména pokud jde o místní veřejnou osobní dopravu, přičemž musí být dodrženy minimální úrovně zdanění.

Co se týče žádosti Dánska ohledně veřejné dopravy, požadavek podle názoru Komise okrajově odkazuje na cíle podpory veřejné dopravy a podpory pohonných hmot šetrnějších k životnímu prostředí, konkrétněji k motorové naftě neobsahující síru nebo pouze s nízkým obsahem síry[9]. Pokud jde o první cíl, Komise by ráda odkázala na důvody uvedené výše a ve sdělení přijatém v listopadu roku 2006. Podobné důvody se však týkají i cíle, jímž je podpora vyšší kvality pohonných hmot. V této souvislosti lze dodat, že zájem na spravedlivé hospodářské soutěži je další argumentem toho, aby byly dodrženy minimální úrovně zdanění Společenství.

5. Závěr

Na základě výše uvedeného má Komise za to, že pokud jde o místní veřejnou osobní dopravu nebo osoby s postižením, žádná z žádostí neobsahuje důvody některé zvláštní politiky, které by se lišily od důvodů, jež vedly k zahrnutí čl. 5 třetí odrážky do směrnice o energetické dani. V článku 5 je vyjádřena nutnost uvést tyto zájmy do souladu se zájmy, které vedly ke stanovení minimálních úrovní zdanění, tj. vytvořit rovné podmínky na vnitřním trhu a zachovat podněty zaměřené na lepší energetickou účinnost a ochranu životního prostředí. Tato hlediska jsou součástí zájmů a politik Společenství, které jsou výslovně uvedeny v čl. 19 odst. 3 třetí odrážce. Protože existuje článek 7 směrnice o energetické dani a Irsko nepředložilo žádné zvláštní argumenty, vztahují se podobné důvody na žádost tohoto členského státu, pokud jde o jinou osobní dopravu než místní.

Uvedené členské státy měly dostatek času na to, aby se přizpůsobily rovnováze ustavené legislativním orgánem Společenství. Pro velmi specifické sociální a/nebo místní potřeby by byly mnohem vhodnějším řešením jiné nástroje než spotřební daně (takové, které neporušují minimální požadavky směrnice o energetické dani)[10].

Komise proto dochází k závěru, že podmínky uvedené v článku 19 nejsou splněny. Z tohoto důvodu Komise nenavrhuje povolení požadovaná oběma žádajícími členskými státy.

Pokud se žádost předložená Dánskem vztahuje k použití alternativních pohonných hmot zvýhodněných podle čl. 15 odst. 1 písm. i), je nutné poznamenat, že osvobození od daně nebo snížení může členský stát přiznat podle uvedeného ustanovení bez jakéhokoli zásahu Komise a Rady. Z tohoto důvodu a podle litery a ducha článku 19 takováto osvobození ani snížení nespadají do oblasti působnosti tohoto ustanovení. Z toho rovněž plyne, že se na ně nevztahuje závěr formulovaný bezprostředně výše.

[1] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51); směrnice naposledy pozměněná směrnicemi 2004/74/ES a 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100).

[2] Dopisy zaevidované dne 13. listopadu 2006 (Dánsko) a dne 14. prosince 2006 (Irsko).

[3] Směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů (Úř. věst. L 316, 31.10.1992); směrnice zrušená spolu se směrnicí Rady 92/82/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřebních daní z minerálních olejů ode dne 31. prosince 2003 směrnicí Rady 2003/96/ES.

[4] KOM (96) 549 ze dne 14. listopadu 1996.

[5] Bod 5.5 zprávy.

[6] KOM (97) 30 ze dne 12. března 1997. Viz zejména návrh článku 5.

[7] KOM(2006) 342 ze dne 30. června 2006. Přezkum odchylek v přílohách II a III směrnice Rady 2003/96/ES, jejichž platnost skončí do konce roku 2006.

[8] KOM(2006) 741 ze dne 30. listopadu 2006, sdělení Komise Radě v souladu s čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES (místní veřejná osobní doprava, ozbrojené síly, veřejná správa, vozidla záchranné služby).

[9] LPG používaný jako pohonná hmota spadá konkrétně do ustanovení čl. 15 odst. 1 bodu. i) směrnice o energetické dani. Viz poznámky na konci tohoto sdělení.

[10] Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Společenství, zejména pravidla pro státní podpory stanovená ve Smlouvě.