Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Dohody o hospodářském partnerství mezi státy západní Afriky, ECOWAS a WAEMU na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé /* COM/2014/0578 final - 2014/0267 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Přiložený návrh rozhodnutí Rady je právním nástrojem pro uzavření Dohody o hospodářském partnerství mezi státy západní Afriky, Hospodářským společenstvím států západní Afriky (ECOWAS) a Západoafrickou hospodářskou a měnovou unií (WAEMU) na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé. Dohoda o hospodářském partnerství s celým regionem západní Afriky byla sjednána v souladu s cíli stanovenými v Dohodě o partnerství AKT-EU podepsané dne 23. června 2000 v Cotonou, revidované dne 25. června 2005 v Lucemburku a dne 22. června 2010 v Ouagadougou (dohoda z Cotonou) a ve směrnicích pro jednání o dohodě o hospodářském partnerství se státy AKT, jež byly Radou přijaty dne 12. června 2002. Jednání byla na úrovni hlavních vyjednavačů uzavřena dne 6. února 2014 v Bruselu. Dohoda byla parafována dne 30. června 2014 v Ouagadougou v Burkině Faso. Od svého vstupu v platnost nahradí dohoda dvě stávající prozatímní dohody o hospodářském partnerství s regionem, konkrétně prozatímní dohodu s Pobřežím slonoviny parafovanou dne 7. prosince 2007, podepsanou dne 26. listopadu 2008 a schválenou Evropským parlamentem dne 25. března 2009 a prozatímní dohodu s Ghanou parafovanou dne 13. prosince 2007. Na Kapverdy se v současné době vztahuje zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných systému všeobecných celních preferencí (GSP+) a na Nigérii se vztahuje obecný režim systému všeobecných celních preferencí (GSP). Dohoda bude od svého vstupu v platnost v těchto režimech pokračovat. Na ostatní země regionu se v současné době vztahuje iniciativa „Vše kromě zbraní“, protože spadají mezi nejméně rozvinuté země. Dohoda po svém vstupu v platnost zajistí harmonizovaný obchodní režim mezi Evropskou unií a regionem západní Afriky, a podpoří tak regionální integraci a provádění společné vnější sazby ECOWAS. 2. POVAHA A PŮSOBNOST DOHODY Dohoda o hospodářském partnerství obsahuje ustanovení týkající se obchodu se zbožím, cel a usnadnění obchodu, technických překážek obchodu, sanitárních a fytosanitárních opatření, zemědělství a rybolovu. Ustanovení týkající se spolupráce na provádění rozvojového aspektu dohody kromě toho určují prioritní oblasti činnosti provádění dohody o hospodářském partnerství, které jsou stanoveny v rozvojovém programu dohody o hospodářském partnerství (PAPED), jehož způsoby financování jsou popsány v dohodě. Prohlášení Rady ze dne 10. května 2010 a ze dne 17. března 2014 potvrzují odhodlání Evropské unie a jejích členských států finančně podporovat rozvoj západní Afriky. Dohoda obsahuje závazky v otázkách regionální integrace, státy západní Afriky se zavazují uplatňovat recipročně preferenční zacházení udělené Evropské unii v rámci této dohody. Dohoda rovněž předpokládá, že by na regionální úrovni měla pokračovat jednání o investicích, službách, duševním vlastnictví a inovacích, běžných platbách a pohybu kapitálu, ochraně osobních údajů, hospodářské soutěži, ochraně spotřebitelů, udržitelném rozvoji a zadávání veřejných zakázek. Institucionální ustanovení stanoví zřízení Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství mezi západní Afrikou a Evropskou unií, která má dohlížet na provádění dohody o hospodářském partnerství. Rada se bude skládat ze členů ministerského výboru pro sledování dohody o hospodářském partnerství se západní Afrikou a ze členů Rady Evropské unie a Komise. Nápomocen jí bude Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství. Parlamentní výbor západní Afriky a Evropské unie bude sloužit jako fórum pro členy Evropského parlamentu a regionálních parlamentů ECOWAS a WAEMU. Smíšený poradní výbor západní Afriky a Evropské unie bude rovněž nápomocen Smíšené radě dohody o hospodářském partnerství a bude podporovat dialog a spolupráci mezi zástupci občanské společnosti a soukromého sektoru. Dohoda o hospodářském partnerství předpokládá, že bude důkladně sledován a každých pět let přezkoumán její dopad. 3. POSTUPY Komise došla k závěru, že výsledky jednání jsou uspokojivé a že jsou v souladu se směrnicemi Rady pro jednání, a žádá tedy Radu, aby: – uzavřela dohodu jménem Evropské unie. 2014/0267 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Dohody o hospodářském partnerství mezi státy západní Afriky, ECOWAS a WAEMU na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 3 a 4 a článek 208 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[1], s ohledem na souhlas Evropského parlamentu, vzhledem k těmto důvodům: (1) Dne 12. června 2002 zmocnila Rada Komisi, aby zahájila jednání o uzavření dohody o hospodářském partnerství se zeměmi AKT. (2) Jednání byla úspěšně ukončena a dne 30. června 2014 byla parafována Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy západní Afriky (Beninská republika, Burkina Faso, Kapverdská republika, Republika Pobřeží slonoviny, Gambijská republika, Ghanská republika, Guinejská republika, Republika Guinea-Bissau, Liberijská republika, Mauritánská islámská republika, Republika Mali, Nigerská republika, Nigérijská federativní republika, Senegalská republika, Republika Sierra Leone a Tožská republika), Hospodářským společenstvím států západní Afriky (ECOWAS) a Západoafrickou hospodářskou a měnovou unií (WAEMU) na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé. (3) V souladu s rozhodnutím Rady [..] ze dne [..][2] byla dne [..] uzavřena Dohoda o hospodářském partnerství mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a státy západní Afriky, ECOWAS a WAEMU na straně druhé s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu. (4) Dohoda o hospodářském partnerství se uplatňuje na prozatímním základě ode dne […] až do svého vstupu v platnost. (5) Dohody o hospodářském partnerství se zeměmi AKT jsou nezbytné k provádění obchodní politiky a rozvojové spolupráce Evropské unie se zeměmi AKT. (6) Dohoda by měla být jménem Evropské unie schválena, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Uzavírá se Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy západní Afriky, ECOWAS a WAEMU na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé. Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí. Článek 2 Předseda Rady učiní jménem Unie oznámení uvedené v čl. 107 odst. 2 dohody[3]. Článek 3 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Bruselu dne Za Radu předseda LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHY S ROZPOČTOVÝM DOPADEM VÝLUČNĚ NA STRANĚ PŘÍJMŮ 1. NÁZEV NÁVRHU: ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Dohody o hospodářském partnerství mezi státy západní Afriky, ECOWAS a WAEMU na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé. 2. ROZPOČTOVÉ LINIE: Kapitola a článek: kapitola 12 čl. 120 Částka zahrnutá do rozpočtu na rok 2014: 16 185 600 000 € 3. FINANČNÍ DOPAD ¨ Návrh nemá žádné finanční dopady x Návrh nemá finanční dopad na výdaje, má však finanční dopad na příjmy s následujícím účinkem: (v milionech EUR zaokrouhleno na 1 desetinné místo) || || Rozpočtová položka || Příjmy[4] || Období 12 měsíců ode dne dd/mm/rrrr || [Rok n] Článek 120 || Dopad na vlastní zdroje || || 4,3 Situace po akci || [n + 1] || [n + 2] || [n + 3] || [n + 4] || [n + 5] Článek 120 || 4,3 || 4,3 || 4,3 || 4,3 || 4,3 4. OPATŘENÍ K ZAMEZENÍ PODVODŮ Aby byly chráněny vlastní zdroje Evropské unie, obsahuje dohoda ustanovení, která mají za cíl zajistit, aby partnerská země řádně uplatňovala podmínky stanovené pro uplatnění obchodních opatření uvedených v bodě 3 („Finanční dopad“), zejména protokol o pravidlech původu (příloha A dohody) a protokol o vzájemné správní pomoci v celních otázkách (příloha E dohody). Tato ustanovení doplňují celní předpisy Evropské unie uplatňované na všechno dovážené zboží (zejména celní kodex Evropské unie a prováděcí předpisy), jakož i ustanovení o odpovědnosti členských států týkající se řízení vlastních zdrojů (zejména nařízení Rady č. 1150/2000). 5. DALŠÍ POZNÁMKY Tento odhad vychází z objemu dovozu v roce 2012. S výjimkou velmi omezeného množství výrobků dovážených ze zemí, které nepatří mezi nejméně rozvinuté země, ani nepodepsaly prozatímní dohodu o hospodářském partnerství, vstupuje naprostá většina dovozu ze západní Afriky do Evropské unie již nyní bez cla. [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] Úř. věst. C […], […], s. […]. [3] Datum vstupu dohody v platnost zveřejní Generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie. [4] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (zemědělské poplatky, dávky z cukru, cla), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 % nákladů na výběr. PŘÍLOHA DOHODA O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ MEZI STÁTY ZÁPADNÍ AFRIKY, ECOWAS A WAEMU NA JEDNÉ STRANĚ A EVROPSKOU UNIÍ A JEJÍMI ČLENSKÝMI STÁTY NA STRANĚ DRUHÉ Obsah Seznam stran dohody: Úvod ČÁST I: HOSPODÁŘSKÉ A OBCHODNÍ PARTNERSTVÍ PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ ČÁST II: OBCHODNÍ POLITIKA A OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU Kapitola 1: Cla Kapitola 2: Nástroje na ochranu obchodu Kapitola 3: Technické překážky obchodu a sanitární a fytosanitární opatření Kapitola 4: Jiné necelní překážky Kapitola 5: Usnadnění obchodu, celní spolupráce a vzájemná správní pomoc Kapitola 6: Zemědělství, rybolov a zabezpečení potravin ČÁST III: SPOLUPRÁCE V ZÁJMU PROVÁDĚNÍ ROZVOJOVÉHO HLEDISKA A USKUTEČNĚNÍ CÍLŮ DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ ČÁST IV: PŘEDCHÁZENÍ SPORŮM A JEJICH ŘEŠENÍ Kapitola 1: Cíl, oblast působnosti a strany Kapitola 2: Předcházení sporům: konzultace a zprostředkování Kapitola 3: Postupy řešení sporů Kapitola 4: Obecná ustanovení ČÁST V: OBECNÉ VÝJIMKY ČÁST VI: INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ ČÁST VII: ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ PŘÍLOHY Beninská republika, Burkina Faso, Kapverdská republika, Republika Pobřeží slonoviny, Gambijská republika, Ghanská republika, Guinejská republika, Republika Guinea-Bissau, Liberijská republika, Mauritánská islámská republika, Republika Mali, Nigerská republika, Nigerijská federativní republika Senegalská republika, Republika Sierra Leone, Tožská republika a HOSPODÁŘSKÉ SPOLEČENSTVÍ STÁTŮ ZÁPADNÍ AFRIKY (ECOWAS) a ZÁPADOAFRICKÁ HOSPODÁŘSKÁ A MĚNOVÁ UNIE (WAEMU) na jedné straně a BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ, BULHARSKÁ REPUBLIKA, ČESKÁ REPUBLIKA, DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ, SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO, ESTONSKÁ REPUBLIKA, IRSKO, ŘECKÁ REPUBLIKA, ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ, FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA, CHORVATSKÁ REPUBLIKA ITALSKÁ REPUBLIKA, KYPERSKÁ REPUBLIKA, LOTYŠSKÁ REPUBLIKA, LITEVSKÁ REPUBLIKA, LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ, MAĎARSKO, REPUBLIKA MALTA, NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ, RAKOUSKÁ REPUBLIKA, POLSKÁ REPUBLIKA, PORTUGALSKÁ REPUBLIKA, RUMUNSKO, REPUBLIKA SLOVINSKO, SLOVENSKÁ REPUBLIKA, FINSKÁ REPUBLIKA, ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ, SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA a EVROPSKÁ UNIE na straně druhé, S OHLEDEM NA dohodu z Georgetownu o založení skupiny afrických, karibských a tichomořských (AKT) států, smlouvy o založení Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS) a Západoafrické hospodářské a měnové unie (WAEMU) na jedné straně a Smlouvu o Evropské unii (EU) a Smlouvu o fungování Evropské unie na straně druhé; S OHLEDEM NA dohodu o partnerství AKT-ES podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 a revidovanou dne 25. června 2005 v Lucemburku a dne 22. června 2010 v Ouagadougou, dále jen „dohoda z Cotonou“; VZHLEDEM K významu jak stávajících vztahů mezi Evropskou unií, jejími členskými státy a regionem západní Afriky, tak jejich společných hodnot; VZHLEDEM K TOMU, ŽE si Evropská unie, její členské státy a region západní Afriky přejí posílit své úzké vazby a navázat trvalé vztahy založené na partnerství, rozvoji a solidaritě; PŘESVĚDČENY O TOM, ŽE je nezbytné podpořit hospodářský a sociální pokrok obyvatelstva a zároveň brát v úvahu požadavky na udržitelný rozvoj a ochranu životního prostředí; S OHLEDEM NA význam, jaký má pro strany dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a zejména dodržování lidských práv; S OHLEDEM NA svůj závazek dodržovat zásady a pravidla, kterými se řídí mezinárodní obchod, zejména ta, která jsou obsažena v Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace (WTO); S OHLEDEM NA nezbytnou potřebu posílit integraci států západní Afriky a vztahy mezi Evropou a Afrikou; PŘIPOMÍNAJÍCE, ŽE úkolem Hospodářského společenství států západní Afriky (ECOWAS) a Západoafrické hospodářské a měnové unie (WAEMU) je podpora regionální spolupráce a integrace z hlediska západoafrické hospodářské unie, a to za účelem zlepšení životní úrovně obyvatel, zachování a zvýšení hospodářské stability, posílení vztahů mezi členskými státy a podpora pokroku a rozvoje afrického kontinentu; POTVRZUJÍCE svůj závazek spolupracovat na provedení cílů partnerství AKT a EU, jak je stanoví dohoda z Cotonou, tzn. snížení a vymýcení chudoby, trvalý rozvoj a úspěšná a harmonická integrace zemí AKT do světového hospodářství; S OHLEDEM NA to, že rozvojové cíle tisíciletí, které vycházejí z Deklarace tisíciletí, kterou v roce 2000 přijalo Valné shromáždění OSN, a mezi něž patří odstranění extrémní chudoby a hladu, a také rozvojové cíle a zásady dohodnuté na zasedáních Spojených národů nabízejí jasnou vizi a musí být základem partnerství mezi regionem západní Afriky a Evropskou unií a jejími členskými státy v rámci této dohody; S OHLEDEM NA to, že Evropská unie a její členské státy hodlají významným způsobem podpořit úsilí západní Afriky o reformu a úpravu hospodářství a sociálního rozvoje, a na jejich odhodlání provést společnou strategii Evropské unie a Afriky; S OHLEDEM NA rozdílnou úroveň hospodářského a sociálního rozvoje mezi regionem západní Afriky a Evropskou unií a jejími členskými státy a také na potřebu posílit proces integrace a hospodářského rozvoje regionu západní Afriky; S OHLEDEM zejména na to, že region západní Afriky sestává z velkého počtu nejméně rozvinutých zemí, a že proto čelí závažným problémům týkajícím se jeho zvláštní ekonomické situace a jeho specifických potřeb v oblasti rozvoje, podpory obchodu a financí; ZDŮRAZŇUJÍCE, že dohoda o hospodářském partnerství je založena především na postupné a asymetrické liberalizaci obchodu zbožím a službami ve prospěch států západní Afriky; POTVRZUJÍCE, že dohoda o hospodářském partnerství musí být nástrojem rozvoje, který má zejména podpořit udržitelný růst, zvýšit výrobní a vývozní kapacitu států západní Afriky, podpořit strukturální transformaci západoafrických ekonomik a také jejich diverzifikaci a konkurenceschopnost a vést k rozvoji obchodu, technologií, vytváření pracovních míst ve státech západní Afriky a k přilákání investic do tohoto regionu; POTVRZUJÍCE mimo jiné, že trvalá stabilita a mír jsou zásadními faktory úspěchu účinné regionální integrace západní Afriky, k níž by měla dohoda o hospodářském partnerství přispět; VYJADŘUJÍCE odhodlání dosáhnout společně výše zmíněných cílů a přitom zachovat acquis dohody z Cotonou a přejíce si za tímto účelem uzavřít vzájemně výhodnou dohodu o hospodářském partnerství, jež povede ke skutečnému rozvoji, SE DOHODLY TAKTO: ČÁST I HOSPODÁŘSKÉ A OBCHODNÍ PARTNERSTVÍ PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ Článek 1 Cíle 1. Cíle této dohody jsou následující: a) zřídit hospodářské a obchodní partnerství, jehož účelem je dosáhnout rychlého a trvalého hospodářského růstu, který povede k tvorbě pracovních míst, snížit a posléze vymýtit chudobu, zvýšit životní úroveň, dosáhnout plné zaměstnanosti, diverzifikovat hospodářství, zvýšit reálné příjmy a produkci, a to podle potřeb regionu západní Afriky a s ohledem na různé úrovně hospodářského rozvoje stran; b) podporovat regionální integraci, hospodářskou spolupráci a řádnou správu ekonomických záležitostí ve státech regionu západní Afriky; c) zvýšit obchod v rámci regionu a podpořit vznik jednotného a účinného regionálního trhu v západní Africe; d) přispět k harmonické a postupné integraci regionu západní Afriky do světového hospodářství v souladu s jeho politickými rozhodnutími, prioritami a rozvojovými strategiemi; e) posílit hospodářské a obchodní vztahy mezi stranami na základě solidarity a společných zájmů, a to v souladu s povinnostmi WTO a s přihlédnutím ke značným rozdílům v konkurenceschopnosti obou regionů. 2. Aby se dosáhlo cílů uvedených v odstavci 1 tohoto článku, zavazují se strany, že: a) budou podporovat zvýšení kapacity nabídky a konkurenceschopnost výrobních odvětví regionu západní Afriky; b) budou posilovat kapacity regionu západní Afriky v oblasti obchodních politik a pravidel týkajících se obchodu; c) budou přispívat k účinnému provádění závazků, jež strany přijaly na mezinárodních fórech, pokud jde o udržitelný rozvoj, financování rozvoje, posílení úlohy obchodu v rozvoji, zvýšení objemu a účinnosti pomoci; d) zřídí a provedou účinný, předvídatelný a transparentní regionální rámec právních předpisů v regionu západní Afriky, kterým by se podpořily investice, rozvoj západoafrického soukromého sektoru, dialog veřejné a soukromé sféry a partnerství mezi soukromými sektory západní Afriky a Evropské unie; e) zavedou účinný, předvídatelný a transparentní rámec pro opatření spolupráce, který umožní podporovat cíle této dohody, včetně rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství (PAPED) a ustanovení týkajících se jeho provádění; f) přistoupí k postupné a asymetrické liberalizaci obchodu mezi nimi a posílí spolupráci v odvětvích souvisejících s obchodem zbožím a službami. Článek 2 Zásady 1. Dohoda o hospodářském partnerství vychází ze zásad a základních prvků dohody z Cotonou, jak jsou uvedeny v článcích 2, 9, 19 a 35 zmíněné dohody. Dohoda o hospodářském partnerství vychází z acquis dohody z Cotonou a dřívějších úmluv AKT-EU v oblastech finanční spolupráce, regionální integrace a hospodářské a obchodní spolupráce. 2. Dohoda o hospodářském partnerství se provádí doplňkově s acquis dohody z Cotonou a k tomuto provádění je nezbytně nutné, aby obě strany účinně dodržovaly své závazky, a to i závazky Evropské unie v oblasti spolupráce ve financování rozvoje a podpory obchodu. 3. Strany ctí své závazky, pokud jde o rozvojovou spolupráci po celou dobu trvání dohody o hospodářském partnerství a zavazují se, že zavedou mechanismy nezbytné k zajištění souladu potřeb souvisejících s dohodou o hospodářském partnerství, jak jsou uvedeny v rozvojovém programu dohody o hospodářském partnerství (PAPED) v části III této dohody, a rozvojové spolupráce, a to po celou dobu. 4. Obchodní vztahy mezi oběma regiony se budou zakládat na reciprocitě a na rozdílu mezi úrovněmi rozvoje. V tomto ohledu jsou závazky přijaté v rámci této dohody v souladu s článkem 34 dohody z Cotonou, který stanoví zvláštní a diferencované zacházení v závazcích mezi oběma stranami. Strany budou dbát zejména na to, aby se bral ohled na zranitelnost hospodářství regionu západní Afriky, aby se do procesu liberalizace obchodu začlenily zásady progresivity, flexibility a asymetrie ve prospěch regionu západní Afriky. 5. V souladu s obchodními závazky, které strany v rámci této dohody přijaly, nebudou brzdit provádění zemědělských politik a politik týkajících se zabezpečení potravin, veřejného zdraví, vzdělávání ani jakýchkoli jiných hospodářských a sociálních politik, které přijímá region západní Afriky v rámci své strategie udržitelného rozvoje. 6. K úspěšnému provedení dohody o hospodářském partnerství je zapotřebí zavést náročné partnerství založené na společné odpovědnosti stran za její provádění. Zavazují se tudíž k tomu, že budou usilovat o zajištění jeho udržitelnosti. 7. Strany opětovně potvrzují své závazky přijaté v rámci rozvojového programu z Dohá omezit opatření, jež by mohla vést k narušení obchodu, a jejich podporu nebo se jim úplně vyhnout, a to ve prospěch ambiciózního výsledku na tomto poli. 8. S ohledem na účinné provádění dohody zřizují strany společné instituce a zavádějí trvalý mechanismus řízení a sledování či hodnocení, který umožní provést v případě potřeby úpravy právních předpisů nezbytné k dosažení cílů této dohody. Článek 3 Hospodářský růst a udržitelný rozvoj 1. Strany znovu potvrzují, že se cíl udržitelného rozvoje musí uplatnit a začlenit na všech úrovních jejich hospodářského partnerství při plnění závazků stanovených v článcích 1, 2, 9, 19, 21, 22, 23, 28 a 29 dohody z Cotonou, a zejména obecného závazku hospodářského rozvoje, omezení a následně vymýcení chudoby způsobem, který je ve shodě s cíli udržitelného rozvoje. 2. V rámci této dohody považují strany cíl udržitelného rozvoje za závazek, jenž musí plně zohlednit zájmy lidí, kulturní, hospodářské, sociální, zdravotní a environmentální zájmy jejich občanů a budoucích generací. 3. Strany opětovně potvrzují své závazky v rámci boje proti chudobě vypracovat a provádět programy, jež by podpořily makroekonomický rámec, rychlý a udržitelný hospodářský růst a vytvořily infrastruktury nezbytné k rozvoji obchodu mezi regiony a mezinárodního obchodu regionu západní Afriky. Za tímto účelem strany podporují institucionální reformy, jejichž cílem je přizpůsobit vnitrostátní a regionální správu požadavkům na liberalizaci obchodu a posílit kapacity výrobního odvětví regionu západní Afriky. 4. Strany podporují úsilí regionu západní Afriky ve věci udržitelného obhospodařování lesů, rybolovu a moderního zemědělství. Za tímto účelem podněcují a provádějí inovativní formy obchodu, jež pomáhají uchovávat přírodní zdroje. 5. Strany usilují o posílení kapacit a technických schopností činitelů v zájmu podpory vytváření pracovních míst a úpravy dohody o hospodářském partnerství týkající se sociálních věcí. Článek 4 Regionální integrace 1. Strany uznávají, že regionální integrace je zásadním prvkem jejich partnerství a důležitým nástrojem dosažení cílů této dohody a je třeba ji plně podpořit. 2. Aby bylo dosaženo cíle uvedeného v odstavci 1, přispívá strana Evropské unie podle ustanovení části III technickou pomocí a také finančně k úsilí regionu, pokud jde o integraci, zejména k realizaci celní unie a společného trhu, provádění makroekonomického a obchodního dozoru a vypracování regionálních pravidel, jež by umožnila obchod v regionu západní Afriky zatraktivnit. ČÁST II OBCHODNÍ POLITIKA A OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU KAPITOLA 1 CLA Článek 5 Oblast působnosti Ustanovení této kapitoly se vztahují na obchod se zbožím mezi stranami. Článek 6 Pravidla původu 1. Ve smyslu tohoto článku se za původní považuje zboží splňující pravidla původu stanovená v příloze A protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a metodách správní spolupráce. 2. Nejpozději pět let po dni vstupu této dohody v platnost vypracují strany nová pravidla původu s cílem zjednodušit pojmy a metody používané ke stanovení původu s ohledem na rozvojové cíle regionu západní Afriky a integrační proces Africké unie. V tomto rámci strany zohlední technologický rozvoj, výrobní proces a všechny ostatní důležité aspekty, které by mohly vyžadovat změny protokolu o pravidlech původu. 3. Veškeré změny nebo úpravy pravidel původu zmíněné v odstavci 1 se provedou rozhodnutím Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství. Článek 7 Cla 1. Cly se rozumí jakékoli odvody nebo poplatky, včetně jakékoli formy přirážky k dani nebo příplatku, jež se ukládají v souvislosti s dovozem nebo vývozem zboží, avšak nezahrnují: a) daně a ostatní vnitřní poplatky uložené podle článku 35; b) antidumpingová, vyrovnávací nebo ochranná opatření uplatňovaná podle kapitoly 2; c) poplatky a jiné dávky používané podle článku 8 o poplatcích a jiných dávkách. 2. Základní celní sazba pro každý produkt, na nějž se mají uplatňovat postupná snížení podle dohody, je skutečně použitelná ode dne vstupu této dohody v platnost. Článek 8 Poplatky a jiné dávky Poplatky a jiné dávky, jež zmiňuje článek 7, podléhají zvláštní sazbě odpovídající reálné hodnotě poskytnutých služeb a nesmí představovat nepřímou ochranu vnitrostátních produktů nebo zdanění dovozu či vývozu pro daňové účely. Článek 9 Zachování současného stavu 1. Od data vstupu této dohody v platnost nebude na produkty, jichž se týká liberalizace mezi stranami, zavedeno žádné nové dovozní clo, ani nebude zvýšeno clo stávající. 2. Bez ohledu na odstavec 1 bude moci region západní Afriky v rámci finalizace zavádění společné vnější sazby ECOWAS nejpozději do 31. prosince 2014 revidovat svá základní cla uplatňovaná v případě zboží pocházejícího z Evropské unie, nebude-li obecný dopad těchto cel vyšší než dopad cel stanovených v příloze C. Smíšená rada dohody o hospodářském partnerství odpovídajícím způsobem změní přílohu C. Článek 10 Odstranění dovozních cel 1. Produkty pocházející ze strany západní Afriky se dovážejí do Evropské unie bez cla podle článku 7, s výjimkou produktů uvedených v příloze B a za podmínek v ní stanovených. 2. Region západní Afriky postupně sníží a odstraní cla podle článku 7 na produkty pocházející z Evropské unie podle harmonogramu stanoveného v příloze C. Článek 11 Autonomní zdroje regionálních hospodářských společenství západní Afriky V rámci této dohody strany souhlasí, že bude zachován autonomní mechanismus financování západoafrických organizací pověřených regionální integrací (ECOWAS A WAEMU), a to až do zavedení nového způsobu financování. Článek 12 Změny závazků v oblasti celních sazeb západní Afriky a společné odvětvové politiky regionu západní Afriky 1. Aniž jsou dotčena ustanovení článku 10 o odstranění cel regionu západní Afriky, s ohledem na zvláštní potřeby tohoto regionu v oblasti rozvoje, zejména na nezbytnou podporu jeho společných odvětvových politik, může strana západní Afriky po dohodě v rámci Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství rozhodnout o změně úrovně cel stanovených v příloze C a uplatňovaných na zboží pocházející ze strany Evropské unie při dovozu do západní Afriky. Za tímto účelem přijme Smíšená rada dohody o hospodářském partnerství rozhodnutí do šesti (6) měsíců po žádosti strany Evropské unie. 2. Strany dbají o to, aby jakákoli taková změna nevedla k neslučitelnosti této dohody s požadavky článku XXIV Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) z roku 1994. 3. Změny závazků v oblasti celních sazeb se zachovávají pouze po dobu nezbytnou k řešení zvláštních rozvojových potřeb západní Afriky. Článek 13 Vývozní cla a daně 1. Ode dne vstupu této dohody v platnost nebude v rámci obchodu mezi stranami zavedeno žádné nové vývozní clo, daň ani poplatky s rovnocenným účinkem a žádné stávající vývozní clo, daň ani poplatky s rovnocenným účinkem nebudou zvýšeny. 2. Vývozní cla, daně ani poplatky s rovnocenným účinkem nebudou vyšší než stejná cla a daně platné pro podobné zboží vyvážené do jakékoli jiné země, jež není stranou této dohody. 3. Může-li strana západní Afriky odůvodnit zvláštní potřeby, pokud jde o příjmy, podporu vznikajícího průmyslu nebo ochranu životního prostředí, může výjimečně, dočasně a po konzultaci se stranou Evropské unie zavést vývozní cla, daně nebo poplatky s rovnocenným účinkem u omezeného počtu dalšího zboží nebo zvýšit zatížení stávajících cel. 4. Strany se dohodly, že v souladu s ustanovením o přezkumu této dohody přezkoumají ustanovení tohoto článku ve Smíšené radě dohody o hospodářském partnerství, přičemž plně zohlední jejich dopad na rozvoj a diverzifikaci hospodářství strany západní Afriky. Článek 14 Pohyb zboží 1. Zboží pocházející z jedné ze stran podléhá clu na území druhé strany pouze jednou. Může se na území druhé strany pohybovat volně, aniž by podléhalo dodatečnému clu. 2. Aby se uplatnila ustanovení odstavce 1, má region západní Afriky na provedení režimu volného oběhu k dispozici přechodné období pěti (5) let počínající datem vstupu této dohody v platnost. Tuto lhůtu lze ve spolupráci s Evropskou unií změnit podle výsledků fiskálních reforem, které region západní Afriky provede. Za tímto účelem strany periodicky posuzují provádění těchto reforem. 3. Strany spolupracují za účelem usnadnění oběhu zboží a zjednodušení celních postupů v souladu s ustanoveními kapitoly 5 o usnadnění obchodu. Článek 15 Zařazení zboží Zařazení zboží, na něž se vztahuje tato dohoda, odpovídá příslušné celní nomenklatuře každé strany v souladu s harmonizovaným systémem popisu a číselného označování zboží (dále jen „HS“). Článek 16 Doložka nejvyšších výhod 1. Strany opětovně potvrzují svůj závazek týkající se zmocňovací doložky. 2. Strana Evropské unie udělí straně západní Afriky příznivější celní zacházení, jaké udílí třetím stranám, pokud se strana Evropské unie stane po podpisu této dohody stranou preferenční dohody s dotčenou třetí stranou. 3. Strana západní Afriky udělí straně Evropské unie příznivější celní zacházení, než po podpisu této dohody udělí jinému obchodnímu partnerovi než africkým zemím a státům AKT, jejichž podíl na světovém obchodu přesahuje v roce předcházejícím vstupu preferenční dohody podle tohoto odstavce 1,5 % a podíl průmyslu měřený poměrem přidané hodnoty výroby k HDP je vyšší než 10 %. Je-li preferenční dohoda podepsána se skupinou zemí jednajících samostatně, kolektivně nebo prostřednictvím dohody o volném obchodu, zvýší se práh, pokud jde o podíl na světovém obchodu, na 2 %. K tomuto výpočtu se používají oficiální údaje Světové obchodní organizace o předních vývozcích na světovém trhu se zbožím (mimo obchod v EU) a Organizace OSN pro průmyslový rozvoj (UNIDO), pokud jde o přidanou hodnotu výroby. 4. Obdrží-li strana západní Afriky od obchodního partnera podle odstavce 3 výrazně příznivější zacházení, než jaké nabízí strana Evropské unie, strany věc projednají a společně rozhodnou o provedení ustanovení odstavce 3. 5. Strany se snaží veškeré spory ohledně výkladu a uplatňování tohoto článku řešit v dobré víře konzultacemi s cílem dohodnout se na vzájemně přijatelném řešení. 6. Ustanovení této kapitoly nelze vykládat jako povinnost stran vzájemně si udělit preferenční zacházení na základě toho, že ke dni vstupu této dohody v platnost je jedna ze stran stranou preferenční dohody se třetí stranou. Článek 17 Zvláštní ustanovení o správní spolupráci 1. Strany se dohodly, že pro provádění a kontrolu preferenčního zacházení poskytovaného podle této kapitoly má zásadní význam správní spolupráce, a zavazují se bojovat proti nesrovnalostem a podvodům v oblasti cel a v souvisejících záležitostech. 2. Získá-li jedna ze stran důkaz, zakládající se na prokázaných informacích, o nedostatečné správní spolupráci a/nebo o nesrovnalostech nebo podvodu, může tato strana v souladu s tímto článkem dočasně pozastavit preferenční zacházení poskytované danému produktu nebo produktům. 3. Pro účely tohoto článku se nedostatečná správní spolupráce mimo jiné definuje jako: a) opakované porušování povinnosti ověřit status původu dotčeného produktu / dotčených produktů; b) opakované odmítnutí nebo neoprávněné zpoždění při provádění a/nebo sdělování výsledků následného ověření dokladu o původu; c) opakované odmítnutí nebo neoprávněné zpoždění při udílení povolení ke spolupráci při ověřování pravosti dokumentů či přesnosti informací významných pro udělení daného preferenčního zacházení. 4. Použití dočasného pozastavení je podmíněno následujícími podmínkami: a) strana, která získá důkaz zakládající se na prokázaných informacích o nedostatečné správní spolupráci a/nebo o nesrovnalostech nebo podvodu, musí bezodkladně tento důkaz a prokázané informace oznámit Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství a musí s tímto výborem na základě veškerých důležitých informací a objektivních důkazů vést konzultace a nalézt řešení přijatelné pro obě strany; b) jednají-li strany se Smíšeným výborem pro provádění dohody o hospodářském partnerství, jak je stanoveno výše, a nemohou se dohodnout na přijatelném řešení do tří (3) měsíců po oznámení, může dotčená strana dočasně pozastavit preferenční zacházení poskytované dotčenému produktu nebo produktům. Dočasné pozastavení musí být bezodkladně oznámeno Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství; c) dočasné pozastavení podle tohoto článku se omezuje pouze na případy, kdy je to nezbytně nutné k ochraně finančních zájmů dotčené strany. Nepřekročí dobu šesti (6) měsíců, kterou lze obnovit. Dočasné pozastavení musí být bezodkladně po svém přijetí oznámeno Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství. Ve Smíšeném výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství se o nich pravidelně jedná, zejména s cílem zrušit je ihned poté, co pominou podmínky pro jejich použití. 5. Současně s oznámením Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství podle odst. 4 písm. a) tohoto článku dotčená strana ve svém úředním věstníku zveřejní oznámení dovozcům. V tomto oznámení dovozcům uvede, že v souvislosti s dotčeným produktem byl na základě prokázaných informací získán důkaz o nedostatečné správní spolupráci a/nebo o nesrovnalostech či podvodu. Článek 18 Řešení správních chyb Dojde-li k pochybení orgánů odpovědných za správu preferenčních systémů vývozu, zejména pak při uplatňování protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a metodách správní spolupráce uvedeného v příloze A, a má-li tato chyba následky pro dovozní cla, může strana vystavená těmto následkům požádat Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství, aby prošetřil možnosti přijetí veškerých vhodných opatření nezbytných k nápravě situace a tato opatření přijal. KAPITOLA 2 NÁSTROJE NA OCHRANU OBCHODU Článek 19 Cíle 1. Cílem této kapitoly je stanovit podmínky, za nichž budou moci obě strany podporovat rozvoj vzájemného obchodu zbožím, současně však přijímat opatření na ochranu obchodu odchylně od ustanovení článků 9, 10 a 34 této dohody. 2. Strany budou dbát na to, aby přijatá opatření v rámci ustanovení této kapitoly nepřekračovala to, co je nezbytné k předcházení zde popsaných situací nebo k jejich nápravě. Článek 20 Antidumpingová a vyrovnávací opatření 1. Žádná ustanovení této dohody nemohou Evropské unii nebo státům strany západní Afriky, ať už jednají samostatně nebo kolektivně, zabránit v tom, aby přijaly antidumpingová nebo vyrovnávací opatření v souladu s příslušnými dohodami v rámci WTO, zejména s Dohodou WTO o provádění článku VI dohody GATT 1994 a Dohodou o WTO o dotacích a vyrovnávacích opatřeních. 2. Za účelem provádění tohoto článku se původ stanoví podle nepreferenčních pravidel původu stran na základě ustanovení dohody WTO o pravidlech původu. 3. Při zvažování, zda budou uplatněna antidumpingová nebo vyrovnávací opatření, se přihlédne ke konkrétní situaci rozvojových zemí mezi státy regionu západní Afriky. Před uložením konečných antidumpingových nebo vyrovnávacích opatření zváží strany možná konstruktivní řešení, která stanoví příslušné dohody WTO. Orgány pověřené šetřením budou moci za tímto účelem vést rovněž příslušné konzultace. 4. Antidumpingová cla nebo vyrovnávací opatření zůstanou v platnosti pouze po dobu nezbytnou k vyrovnání dumpingu nebo subvencí, které způsobily újmu. 5. Žádný produkt pocházející z jedné ze stran a dovezený na území druhé strany nesmí podléhat antidumpingovým clům a současně vyrovnávacím clům s cílem napravit tutéž situaci vyplývající z dumpingu nebo vývozních subvencí. Strany zaručují, že antidumpingová ani vyrovnávací opatření nemohou být použita současně na tentýž produkt na státní úrovni na jedné straně a na regionální nebo nižší úrovni na straně druhé. 6. Strany se dohodly, že každá z nich zřídí jedinou instanci soudního přezkumu, a to včetně pro případy odvolání. Rozhodnutí této jediné instance musí být účinná na území všech států, v nichž je dotčené opatření v platnosti. 7. Ustanovení tohoto článku jsou použitelná na všechna šetření zahájená po vstupu této dohody v platnost. 8. Ustanovení tohoto článku nepodléhají ustanovením mechanismu řešení sporů vymezeného v této dohodě. Článek 21 Vícestranná ochranná opatření 1. S výhradou ustanovení tohoto článku nebrání žádné ustanovení této dohody žádné ze stran přijmout výjimečná dočasná opatření v souladu s článkem XIX Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) z roku 1994, dohodou o ochranných opatřeních a článkem 5 dohody WTO o zemědělství. 2. Za účelem provádění tohoto článku se původ stanoví podle nepreferenčních pravidel původu stran na základě ustanovení dohody WTO o pravidlech původu. 3. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1, a s ohledem na obecné rozvojové cíle této dohody a malou velikost hospodářství států západní Afriky vyloučí strana Evropské unie dovoz ze států západní Afriky z působnosti jakýchkoli opatření přijatých v souladu s článkem XIX GATT 1994, dohodou o ochranných opatřeních a článkem 5 dohody WTO o zemědělství. 4. Ustanovení odstavce 3 se použijí po dobu pěti (5) let počínaje dnem vstupu této dohody v platnost. Nejpozději sto dvacet (120) dní před koncem tohoto období přezkoumá Smíšená rada dohody o hospodářském partnerství provádění těchto ustanovení s ohledem na rozvojové potřeby států regionu západní Afriky s cílem určit, zda je třeba prodloužit jejich působnost na další období. 5. Ustanovení tohoto článku nepodléhají ustanovením mechanismu řešení sporů vymezeného v této dohodě. Článek 22 Dvoustranná ochranná opatření 1. S výhradou ustanovení tohoto článku může jedna ze stran přijmout dočasná ochranná opatření odchylně od ustanovení článků 9 a 10. 2. Ochranná opatření uvedená v odstavci 1 mohou být přijata, dováží-li se produkt pocházející z jedné strany na území druhé strany v natolik zvýšeném množství a za takových podmínek, že tento dovoz působí nebo hrozí způsobit: a) vážnou újmu domácímu průmyslu vyrábějícímu obdobné nebo přímo konkurující produkty na území dovážející strany; b) narušení v hospodářském odvětví, zejména pokud tato narušení působí výrazné sociální problémy nebo obtíže, jež by mohly vést k vážnému zhoršení hospodářské situace dovážející strany, nebo c) narušení na trzích s obdobnými nebo přímo konkurujícími zemědělskými produkty[1] nebo mechanismů organizace těchto trhů. 3. Ochranná opatření uvedená v tomto článku nepřekročí mez potřebnou k nápravě nebo zabránění vzniklé vážné újmě nebo narušení, jak jsou stanoveny v odstavcích 2, 4 a 5. Tato ochranná opatření dovážející strany mohou sestávat pouze z jednoho nebo více následujících opatření: a) pozastavení jakéhokoli nového snižování sazby dovozního cla použitelné na dotčený produkt, jak je stanoveno v této dohodě; b) zvýšení celní sazby pro dotčený produkt na úroveň, která nepřevýší clo použité v případě ostatních členů WTO, a c) zavedení celních kvót pro dotčený produkt. 4. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 1 až 3 tohoto článku, dováží-li se produkt pocházející z jednoho nebo několika států strany západní Afriky v natolik zvýšeném množství a za takových podmínek, že v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech strany Evropské unie působí nebo hrozí způsobit některou ze situací uvedených v odst. 2 písm. a), b) a c), může strana Evropské unie přijmout kontrolní nebo ochranná opatření omezující se na tento dotčený region nebo regiony v souladu s postupy stanovenými v odstavcích 6 až 11 tohoto článku. 5. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavců 1 až 3 tohoto článku, dováží-li se produkt pocházející z jednoho nebo několika států strany Evropské unie v natolik zvýšeném množství a za takových podmínek, že v jednom nebo více státech strany západní Afriky působí nebo hrozí způsobit některou ze situací uvedených v odst. 2 písm. a), b) a c), může tento stát nebo tyto státy přijmout kontrolní nebo ochranná opatření omezující se na území tohoto dotčeného státu nebo států v souladu s postupy stanovenými v odstavcích 6 až 11 tohoto článku. 6. Ochranná opatření uvedená v tomto článku budou zachována pouze po dobu, která je nezbytná pro zabránění vážné újmě nebo narušením vymezeným v odstavcích 2, 4 a 5 výše nebo k jejich nápravě. 7. Ochranná opatření uvedená v tomto článku budou uplatňována po dobu nepřesahující čtyři (4) roky. Přetrvají-li okolnosti odůvodňující uložení ochranných opatření, může být platnost těchto opatření prodloužena na nové období čtyř (4) let. 8. Pro ochranná opatření uvedená v tomto článku, která přesahují jeden (1) rok, bude nejpozději do konce stanoveného období sestaven jasný harmonogram jejich postupného odstraňování. 9. Kromě případů výjimečných okolností, které posuzuje Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství, se ochranná opatření uvedená v tomto článku nepoužijí u produktů, na které se taková opatření dříve vztahovala, po dobu nejméně jednoho (1) roku od uplynutí platnosti těchto opatření. 10. Pro používání výše uvedených odstavců platí tato ustanovení: a) je-li jedna ze stran toho názoru, že nastala některá z okolností stanovených v odstavcích 2, 4 a 5, neprodleně o tom uvědomí Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství; b) Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství může vydat jakékoli doporučení nezbytné k nápravě vzniklých okolností. Nevydá-li Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství doporučení k nápravě okolností nebo nenalezne-li uspokojivé řešení do třiceti (30) dní po oznámení tomuto výboru, dovážející strana může v souladu s tímto článkem přijmout vhodná opatření k nápravě situace; c) před přijetím jakýchkoli opatření podle tohoto článku nebo v případech, na které se vztahuje odstavec 11 tohoto článku, předloží dotčená strana Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství co možná nejdříve všechny údaje potřebné k důkladnému posouzení situace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany; d) při výběru ochranných opatření je třeba upřednostnit ta, která umožňují účinně a rychle napravit vzniklý problém a přitom co nejméně narušují řádné fungování této dohody; e) přijetí jakýchkoli ochranných opatření v souladu s tímto článkem se okamžitě oznámí Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství a je v jeho rámci předmětem pravidelných jednání, jejichž cílem je zejména stanovit harmonogram odstranění těchto opatření, jakmile to okolnosti umožní. 11. Vyžadují-li výjimečné okolnosti okamžité přijetí opatření, dotčená dovážející strana, ať již se jedná o stranu Evropské unie, nebo stranu západní Afriky, může v případě potřeby přijmout opatření stanovená v odstavcích 3, 4 a 5 prozatímně, aniž by vyhověla požadavkům odstavce 10. Tato opatření lze přijmout na období nejdéle sto osmdesáti (180) dní, jde-li o opatření přijatá stranou Evropské unie, a dvou set čtyřiceti (240) dní, jde-li o opatření přijatá stranou západní Afriky nebo omezují-li se opatření přijatá stranou Evropské unie na jeho jeden nebo více nejvzdálenějších regionů. Doba trvání těchto prozatímních opatření se započítává jako součást počátečního období nebo jakéhokoliv prodloužení uvedeného v odstavcích 7 a 8 tohoto článku. Při přijímání těchto prozatímních opatření musí být zohledněny zájmy všech zúčastněných stran. Dotčená dovážející strana informuje druhou stranu a předá věc okamžitě Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství k posouzení. 12. Podrobí-li dovážející strana dovoz produktu správnímu postupu, jehož účelem je rychlé poskytnutí informací o vývoji obchodních toků, které by mohly způsobovat problémy uvedené v tomto článku, neprodleně o tom informuje Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství. 13. Nepoužije se Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace s cílem zabránit jedné straně, aby přijala ochranná opatření v souladu s ustanoveními tohoto článku. Článek 23 Doložka týkající se vznikajících průmyslových odvětví 1. Strana západní Afriky může dočasně pozastavit snižování celních sazeb nebo celní sazby zvýšit na úroveň nepřesahující úroveň cel ukládaných jiným členům WTO, pokud je produkt pocházející z Evropské unie po snížení celní sazby dovážen na její území v natolik zvýšeném množství a za takových podmínek, jež ohrožují vznikající průmyslové odvětví nebo působí nebo hrozí způsobit narušení vznikajícího průmyslového odvětví, jež vyrábí obdobné nebo přímo konkurující produkty. 2. a) Domnívá-li se strana západní Afriky, že nastaly okolnosti uvedené v odstavci 1, okamžitě věc předloží k posouzení Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství. b) Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství může vydat jakékoli doporučení nezbytné k nápravě vzniklých okolností. Nevydá-li Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství doporučení k nápravě okolností nebo nenalezne-li uspokojivé řešení do třiceti (30) dní po oznámení tomuto výboru, strana západní Afriky může v souladu s tímto článkem přijmout vhodná opatření k nápravě situace. c) Před přijetím jakýchkoli opatření podle tohoto článku předloží strana západní Afriky Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství všechny údaje potřebné k důkladnému posouzení situace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany. d) Při výběru opatření přijatých v souladu s tímto článkem se upřednostňují taková opatření, která co nejméně narušují řádné fungování této dohody. e) Veškerá opatření přijatá v souladu s tímto článkem se neprodleně oznámí Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství, kde budou předmětem pravidelných konzultací. f) Za kritických okolností, pokud by prodlení způsobilo obtížně napravitelnou újmu, může strana západní Afriky prozatímně přijmout opatření uvedená v odstavci 1, aniž by musela dodržet požadavky písmen a) až e). K takovému kroku lze přistoupit na dobu nejdéle dvou set (200) dní. Doba trvání těchto prozatímních opatření se započítává jako součást období uvedeného v odstavci 3 tohoto článku. Strana západní Afriky informuje stranu Evropské unie a předá věc okamžitě Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství k posouzení. 3. Tato opatření lze použít po dobu až osmi (8) let. Použití opatření lze prodloužit rozhodnutím Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství. Článek 24 Spolupráce 1. Strany uznávají význam spolupráce v oblasti nástrojů na ochranu obchodu k zajištění spravedlivého a transparentního vzájemného obchodu. 2. Strany se dohodly, že budou spolupracovat, a to rovněž díky jednodušším opatřením pomoci podle ustanovení části III, zejména v těchto oblastech: a) příprava právních předpisů a zakládání institucí k zajištění ochrany obchodu; b) budování kapacit, zejména příslušných správních orgánů států západní Afriky, v zájmu lepšího ovládání a využití nástrojů na ochranu obchodu stanovených v této dohodě. KAPITOLA 3 TECHNICKÉ PŘEKÁŽKY OBCHODU A SANITÁRNÍ A FYTOSANITÁRNÍ OPATŘENÍ Článek 25 Cíle 1. Cílem této kapitoly je usnadnit obchod se zbožím mezi stranami a zároveň zvýšit schopnost stran zjišťovat zbytečné překážky obchodu plynoucí z technických předpisů, norem a postupů posuzování shody uplatňovaných jednou či druhou stranou, předcházet jim a odstraňovat je, a přitom zachovat schopnost stran chránit rostliny, živočichy a veřejné zdraví. 2. Každá strana v rámci provádění ustanovení této kapitoly zajistí, aby bylo dováženým produktům pocházejícím z území druhé strany uděleno nediskriminační zacházení ve vztahu k zacházení, které se udílí podobným produktům domácího původu a podobným produktům pocházejícím ze třetích zemí. 3. V souladu s ustanoveními čl. 2 odst. 2 a 3 Dohody o sanitárních a fytosanitárních opatřeních WTO (dále jen „dohoda o SFO“) zajistí každá ze stran, aby sanitární a fytosanitární opatření přijatá za účelem ochrany zdraví či bezpečnosti osob, života nebo zdraví zvířat a za účelem ochrany rostlin a životního prostředí neměla cíl nebo účinek vytvářet zbytečné překážky obchodu zbožím mezi oběma stranami. Za tímto účelem nebudou zmíněná opatření pro obchod více omezující, než je nezbytně nutné. Článek 26 Oblast působnosti a definice 1. Ustanovení této kapitoly se vztahují na technické předpisy a normy, na postupy posuzování shody, jak je vymezuje Dohoda o technických překážkách obchodu WTO, a na sanitární a fytosanitárních opatření (dále jen „SFS opatření“) WTO, pokud ovlivňují obchod mezi stranami. 2. Pro účely této kapitoly, a není-li stanoveno jinak, se použijí definice užívané v Dohodě o technických překážkách obchodu a Dohodě o sanitárních a fytosanitárních opatřeních WTO, v příslušných normách a dokumentech přijatých Komisí pro Codex Alimentarius, v Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin a v rámci Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE), včetně všech odkazů na produkty v této kapitole. Článek 27 Příslušné orgány 1. Orgány obou stran příslušné pro provádění opatření uvedených v této kapitole jsou popsány v dodatku II přílohy D této dohody. 2. V souladu s článkem 31 se strany vzájemně a včas uvědomí o veškerých důležitých změnách v odpovědných orgánech uvedených v dodatku II přílohy D. Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství přijme veškeré nezbytné změny dodatku II přílohy D této dohody. Článek 28 Vzájemné povinnosti 1. Strany opětovně potvrzují svá práva a povinnosti v rámci příslušných dohod WTO a zejména dohod o technických překážkách obchodu a o sanitárních a fytosanitárních opatřeních. Strany rovněž znovu potvrzují svá práva a povinnosti plynoucí z příslušných norem a dokumentů přijatých Mezinárodní úmluvou o ochraně rostlin, Komisí pro Codex Alimentarius a Světovou organizací pro zdraví zvířat. Státy, které nejsou členy WTO, potvrzují rovněž závazek dodržovat povinnosti uvedené v dohodách o technických překážkách obchodu a o sanitárních a fytosanitárních opatřeních, pokud jde o veškeré otázky týkající se obchodních vztahů mezi stranami. 2. Strany opětovně potvrzují závazek přispívat ke zlepšení veřejného zdraví na svých příslušných územích, zejména posilováním svých kapacit pro zjišťování produktů, které nejsou v souladu. 3. V rámci jejich vzájemného obchodu si strany zakazují vyvážet nebo opětovně vyvážet produkty, jež nesplňují platné právní předpisy vyvážející strany. Vývoz či opětovný vývoz produktů, na něž se vztahují sanitární nebo fytosanitární opatření, se však povoluje, pokud tak výslovně stanoví orgány strany dovozu. Vývoz ostatních produktů je povolen, nezakazují-li ho právní předpisy strany dovozu. 4. Tyto závazky, práva a povinnosti se týkají činností stran ve smyslu této kapitoly. Článek 29 Rovnocennost 1. Strany přijímají sanitární a fytosanitární opatření druhé strany jako rovnocenná, a to i pokud jsou tato opatření odlišná od jejich vlastních opatření nebo od opatření používaných třetími zeměmi, jež obchodují se stejným produktem, pokud vyvážející strana objektivně prokáže dovážející straně, že pomocí vnitrostátních opatření bude na území strany dovozu dosaženo příslušné úrovně platné sanitární a fytosanitární ochrany. Za tím účelem je straně dovozu na požádání umožněn rozumný přístup pro inspekci, provedení zkoušek nebo jiných příslušných kroků. 2. Strany spolu na vyžádání a po vzájemné dohodě konzultují, aby v případě nutnosti dospěly k dvoustranným a vícestranným dohodám o uznání rovnocennosti konkrétních sanitárních a fytosanitárních opatření. Článek 30 Určení sanitárních a fytosanitárních oblastí V otázce dovozních podmínek mohou strany s odkazem na článek 6 dohody o sanitárních a fytosanitárních opatřeních jednotlivě navrhnout a určit oblasti se stanoveným sanitárním a fytosanitárním statusem. Strany zejména zajistí, aby se jejich sanitární nebo fytosanitární opatření přizpůsobila sanitárním a fytosanitárním podmínkám oblasti, v níž má výrobek původ, a oblasti, do které je určen, ať už se to týká celé země, jedné části země nebo několika zemí nebo jejich částí. Článek 31 Transparentnost obchodních podmínek a výměna informací 1. K zajištění souladu jejich předpisů se strany vzájemně informují o veškerých změnách svých právních a správních požadavků týkajících se produktů v souladu s postupy oznamování podle dohod o SFO a o technických překážkách obchodu. 2. Strany v případě nutnosti souhlasí s tím, že se budou vzájemně písemně informovat o opatřeních, jež byla přijata za účelem zákazu dovozu zboží s cílem co nejrychleji řešit určitý problém týkající se zdraví (veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin), předcházení rizikům a životního prostření v souladu s doporučeními obsaženými v dohodě SFO. 3. Strany souhlasí s tím, že si ve snaze o spolupráci budou vyměňovat informace, jež zajistí, aby jejich produkty splňovaly požadované technické předpisy a normy, a mohly tak mít přístup na trhy stran. 4. Strany si budou rovněž v případě nutnosti přímo vyměňovat informace o dalších oblastech, u kterých se strany dohodnou, že mají potenciální význam pro jejich obchodní vztahy, včetně otázek zajišťování bezpečnosti potravin, náhlého výskytu nákaz živočichů a rostlin, vědeckých stanovisek a dalších významných událostí souvisejících s bezpečností výrobků. 5. Strany v případě nutnosti souhlasí s výměnou informací v oblasti epizootologického dohledu nad nákazami zvířat. Pokud jde o ochranu rostlin, budou si strany rovněž na vyžádání vyměňovat informace o výskytu parazitů představujících známé a bezprostřední nebezpečí pro druhou stranu. 6. Strany souhlasí s tím, že budou spolupracovat za účelem vzájemného a rychlého varování v případě, že by nová regionální pravidla mohla mít dopad na jejich vzájemný obchod, a to v souladu s postupy oznamování podle dohod o SFO a o technických překážkách obchodu. Článek 32 Regionální integrace 1. Za účelem usnadnění vzájemného obchodu se strany zavazují na regionální úrovni a v co největší možné míře harmonizovat normy, opatření a podmínky pro dovoz. 2. Existují-li již v době vstupu této dohody v platnost podmínky pro dovoz, platí, že než budou zavedeny harmonizované dovozní podmínky, uplatňují je státy regionu západní Afriky a Evropské unie v souladu se zásadou, podle níž produkt pocházející z jedné ze stran a umístěný na trh jednoho státu druhé strany v souladu s pravidly může být zákonně umístěn rovněž na trhy všech ostatních států dotčené strany bez dalších omezení či správních požadavků. 3. Pokud jde o opatření podle této kapitoly, státy západní Afriky dbají o to, aby zacházení, jež udílejí produktům pocházejícím ze západní Afriky, nebylo méně příznivé, než je zacházení, jež uplatňují na obdobné produkty pocházející z Evropské unie a vstupující do regionu západní Afriky. Článek 33 Spolupráce 1. Strany uznávají, že pro dosažení cílů této kapitoly je důležitá spolupráce v oblasti technických předpisů, sanitárních a fytosanitárních opatření, posuzování shody a také sledovatelnosti. 2. Strany se dohodly, že budou spolupracovat na zvýšení kvality a konkurenceschopnosti prioritních produktů států regionů západní Afriky, jež jsou uvedeny v dodatku I přílohy D této dohody, a zlepšení přístupu na trh Evropské unie, a to rovněž pomocí opatření finanční pomoci, podle ustanovení části III, zejména v těchto oblastech: a) zavádění příslušného rámce pro výměnu informací a sdílení odborných zkušeností mezi stranami; b) spolupráce s mezinárodními normalizačními, metrologickými a akreditačními organizacemi, včetně zprostředkování účasti zástupců strany západní Afriky na zasedáních těchto organizací; c) přijímání technických norem a předpisů, postupů posuzování shody a sanitárních a fytosanitárních opatření harmonizovaných na regionální úrovni, na základě příslušných mezinárodních norem; d) posilování kapacit veřejných a soukromých zúčastněných stran, včetně informací a vzdělávání, za účelem dodržování fytosanitárních norem, předpisů a opatření Evropské unie a účasti v mezinárodních normalizačních orgánech; e) rozvoj vnitrostátních kapacit pro dodržování norem, posuzování shody, sledovatelnost produktů a přístup na trh Evropské unie. KAPITOLA 4 JINÉ NECELNÍ PŘEKÁŽKY Článek 34 Zákaz množstevních omezení Při vstupu této dohody v platnost se zruší veškeré zákazy či omezení dovozu nebo vývozu týkající se obchodu mezi oběma stranami, kromě cel, daní, poplatků a jiných výdajů uvedených v článcích 7 a 8 této dohody o clech, které jsou uplatňovány prostřednictvím kvót, dovozních nebo vývozních licencí nebo jiných opatření. Nemohou být zavedena žádná nová opatření. Ustanoveními tohoto článku nejsou dotčena ustanovení ohledně nástrojů ochrany obchodu podle kapitoly 2 a ustanovení o platební bilanci podle článku 89 této dohody. Článek 35 Národní zacházení v souvislosti s vnitřními daněmi a předpisy 1. Dovážené produkty pocházející z jedné strany nemohou podléhat přímo ani nepřímo vnitřním daním ani žádným jiným vnitřním poplatkům, které by převyšovaly daně nebo poplatky uvalené přímo nebo nepřímo na obdobné produkty druhé strany. Strany nebudou používat žádný jiný způsob vnitřních daní nebo jiných poplatků s cílem poskytnout ochranu domácí výrobě. 2. Dovážené produkty pocházející z jedné strany využívají neméně příznivého zacházení, jakého se dostává obdobným produktům druhé strany v rámci všech právních a správních předpisů a požadavků uplatňovaných na jejich prodej, uvedení do prodeje, nákup, přepravu, distribuci nebo používání na domácím trhu. Ustanoveními tohoto odstavce není dotčeno uplatnění rozdílných sazeb za vnitrostátní dopravu, které vycházejí výhradně z hospodářského provozu dopravních prostředků, a nikoli z místa původu produktu. 3. Žádná strana nebude zavádět či zachovávat v platnosti jakékoli vnitřní předpisy vztahující se k míchání, zpracování nebo použití produktů v určeném množství nebo podílech, které by přímo či nepřímo vyžadovalo, aby jakékoli takto stanovené množství nebo podíl produktu musel pocházet z domácích zdrojů. Kromě toho žádná strana nebude jakýmkoli jiným způsobem využívat vnitřních množstevních opatření s cílem poskytnout ochranu své výrobě. 4. Ustanoveními tohoto článku není dotčeno vyplácení subvencí určených výhradně domácím výrobcům, včetně plateb pocházejících z výnosů vnitřních daní nebo poplatků uplatňovaných v souladu s ustanoveními tohoto článku a subvencí ve formě nákupu domácích produktů orgány veřejné moci. 5. Ustanovení tohoto článku se neuplatní na právní a správní předpisy, postupy nebo praxi týkající se veřejných zakázek. 6. Ustanoveními tohoto článku nejsou dotčena ustanovení této dohody týkající se nástrojů ochrany obchodu. KAPITOLA 5 USNADNĚNÍ OBCHODU, CELNÍ SPOLUPRÁCE A VZÁJEMNÁ SPRÁVNÍ POMOC Článek 36 Cíle 1. Strany uznávají význam celní spolupráce a usnadnění obchodu s ohledem na vývoj světového obchodu. Strany souhlasí s tím, že posílí spolupráci v této oblasti s cílem zajistit, aby příslušné právní předpisy a postupy a rovněž správní kapacita příslušných správních orgánů splňovaly cíle stanovené v oblasti účinné kontroly a usnadňování obchodu a pomáhaly rozvoji a regionální integraci signatářských států dohody o hospodářském partnerství. 2. Strany uznávají, že nebudou nijak ohroženy legitimní cíle veřejné politiky, včetně cílů týkajících se bezpečnosti a předcházení podvodům. 3. Strany se zavazují, že na svých územích zajistí volný pohyb zboží, na které se vztahuje tato dohoda. Článek 37 Celní spolupráce a vzájemná správní pomoc 1. Ve snaze zajistit, že ustanovení této kapitoly budou dodržována a že bude účinně dosaženo cílů stanovených v článku 36, strany: a) provádějí výměny informací o celních předpisech a postupech; b) rozvíjejí společné iniciativy související s postupy dovozu, vývozu a tranzitu a také iniciativy, jejichž cílem je poskytnout obchodnímu společenství efektivní služby; c) spolupracují na automatizaci celních a jiných obchodních postupů a na vypracování společných norem pro výměnu informací; d) nakolik je to možné, zaujímají společné postoje v mezinárodních organizacích v oblasti cel, jako je WTO, Světová celní organizace (WCO), Organizace spojených národů (OSN) a Konference OSN o obchodu a rozvoji (UNCTAD); e) spolupracují v oblasti plánování a provádění technické pomoci, zejména v oblasti celních reforem a usnadnění obchodu v souladu s ustanoveními této dohody, a f) podporují spolupráci mezi všemi dotčenými správami, organizacemi a jinými dotčenými orgány, a to jak v rámci země, tak mezi zeměmi. 2. Bez ohledu na odstavec 1 si celní správy stran poskytují vzájemnou správní pomoc v celních otázkách v souladu s ustanoveními protokolu o vzájemné správní pomoci v celních otázkách podle přílohy E. Článek 38 Celní předpisy a postupy 1. Strany zajistí a přijmou kroky, aby jejich právní a správní předpisy a postupy v oblasti obchodu a cel byly založeny na: a) platných mezinárodních nástrojích a normách v celní a obchodní oblasti, zejména na podstatných prvcích Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů (revidované Kjótské úmluvy), rámcových normách Světové celní organizace (WCO) pro zabezpečení a zjednodušení celosvětového obchodu, modelu celních údajů WCO a Mezinárodní úmluvě o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen „HS“); b) používání jednotného správního dokumentu nebo jeho elektronického ekvivalentu k zavedení celního prohlášení o dovozu a vývozu; c) předpisech, které brání uvalování zbytečných a diskriminačních opatření na hospodářské subjekty, poskytují záruky proti podvodům a stanoví další úlevy pro subjekty, které ve vysoké míře dodržují celní předpisy; d) používání moderních celních postupů, včetně posouzení rizika, zjednodušených postupů pro vstup a propouštění zboží, kontroly po propuštění zboží a auditů společností; e) postupném rozvoji systémů, včetně systémů založených na informačních technologiích, pro usnadnění elektronické výměny dat mezi hospodářskými subjekty, celními správami a dalšími příslušnými strukturami; f) systému závazných informací v celní oblasti, zejména pokud jde o celní klasifikaci a pravidla původu, v souladu s pravidly stanovenými právními předpisy každé ze stran, pokud celní orgány disponují všemi informacemi, jež považují za nezbytné; g) pravidlech týkajících se pokut za porušení celních předpisů nebo procesních požadavků, jež jsou přiměřené a nediskriminační a jejichž uplatňování nevede k neoprávněným zpožděním; h) transparentních, nediskriminačních a přiměřených pravidlech ohledně udělování oprávnění celním agentům. Strany uznávají, že hodlají v budoucnu dospět k odstranění povinnosti využívat služeb celních agentů. Strany se budou touto záležitostí zabývat ve Zvláštním výboru pro celní otázky a usnadnění obchodu; i) dodržování ustanovení dohody WTO o kontrole před odesláním. Strany uznávají, že hodlají v budoucnu dospět k odstranění povinnosti provádět povinné kontroly před odesláním zboží nebo v místě určení. Strany se budou touto záležitostí zabývat ve Zvláštním výboru pro celní otázky a usnadnění obchodu. 2. Aby mohly být zlepšeny pracovní postupy a aby bylo možno dohlížet na dodržování zásad nediskriminace, transparentnosti a účinnosti, zavazují se strany k tomu, že: a) přijmou opatření nezbytná ke snížení, zjednodušení a normalizaci údajů a dokumentů požadovaných celními orgány a jinými souvisejícími strukturami; b) pokud možno zjednoduší celní požadavky a formality v zájmu rychlého propuštění a odbavení zboží; c) zajistí účinné, rychlé, nediskriminační a pro žadatele dostupné postupy, které zaručí právo na odvolání proti postupu nebo rozhodnutí celní správy ve věci dovozu nebo vývozu zboží nebo zboží v režimu tranzitu; d) budou dohlížet na dodržování etických norem prostřednictvím uplatňování opatření, která odrážejí zásady příslušných mezinárodních úmluv a nástrojů v této oblasti, zejména prohlášení z Arushe revidovaného v roce 2003. Článek 39 Usnadnění tranzitu 1. Strany dbají na volný tranzit zboží přes své území za použití co nejpříhodnější trasy pro tento tranzit. Za tímto účelem musí být omezení, kontroly nebo případné požadavky založeny na objektivní veřejné politice, musí být nediskriminační, přiměřené a musí být uplatňovány jednotně. 2. Aniž je dotčeno další provádění zákonných celních kontrol, udílí strany zboží v režimu tranzitu pocházejícímu z území druhé strany zacházení neméně příznivé, než je zacházení udílené zboží domácího trhu v případě vývozu, dovozu a jejich pohybu. 3. Strany zavádějí celní režimy tranzitu umožňující pohyb zboží, aniž by bylo nutné zaplatit clo a jiné poplatky, s výhradou poskytnutí přiměřených záruk. 4. Strany usilují o podporu a zavádění regionálních režimů tranzitu, jejichž cílem je odstranění překážek obchodu. 5. Strany využívají normy a příslušné mezinárodní nástroje týkající se tranzitu zboží. 6. Strany zajišťují spolupráci a koordinaci všech dotčených orgánů na svých územích v zájmu usnadnění tranzitní dopravy a podpory přeshraniční spolupráce. Článek 40 Vztahy s obchodním společenstvím Strany se dohodly, že: a) budou dbát na to, aby veškeré právní předpisy, postupy, dávky a poplatky byly veřejně dostupné vhodnými prostředky, a to pokud možno elektronicky; b) budou podporovat spolupráci mezi hospodářskými subjekty a dotčenými správními orgány uplatněním objektivních a veřejně dostupných postupů, jako jsou protokoly k dohodě založené na dohodách Světové celní organizace; c) budou dbát na to, aby jejich celní a související požadavky a předpisy a postupy s tím spojené nadále odpovídaly potřebám obchodního společenství, byly v souladu s osvědčenými postupy a byly i nadále pro obchod co nejméně omezující; d) jsou nutné včasné a pravidelné konzultace legislativních návrhů a postupů týkajících se celních a obchodních otázek se zástupci obchodu. Za tímto účelem jednotlivé strany stanoví vhodné a pravidelné mechanismy konzultací mezi správními orgány a obchodním společenstvím; e) mezi zveřejněním a vstupem v platnost veškerých nových nebo změněných právních předpisů, postupů, cel nebo poplatků musí uplynout dostatečně dlouhá doba. Strany zveřejňují správní informace týkající se zejména požadavků agentur, postupů pro vstup, pracovní doby a provozních postupů celních orgánů v přístavech a na hraničních přechodech a také na kontaktních nebo informačních místech. Článek 41 Celní hodnota Dohoda Světové obchodní organizace ohledně provedení článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 upravuje stanovení celní hodnoty uplatňované na reciproční obchod stran. Strany spolupracují za účelem dosažení společného přístupu k otázkám týkajícím se celní hodnoty. Článek 42 Regionální integrace v regionu západní Afriky 1. Strany souhlasí s tím, že budou v zájmu usnadnění obchodu v regionu západní Afriky podporovat celní reformy, zejména harmonizaci postupů a předpisů. 2. Za výše uvedeným účelem zavedou strany úzkou spolupráci všech příslušných struktur podílejících se na provádění příslušných mezinárodních norem v celní oblasti. Článek 43 Spolupráce 1. Strany uznávají význam celní spolupráce a usnadnění obchodu pro provedení této dohody. 2. V souladu s odstavcem 6 přílohy D Rozhodnutí Generální rady WTO ze dne 1. srpna 2004 a s výhradou ustanovení části III se strany dohodly, že zavedou vhodné programy technické a finanční pomoci, jež umožní provedení ustanovení této kapitoly, zejména pokud jde o: a) vypracování vhodných a jednoduchých právních a správních předpisů; b) zvyšování informovanosti a povědomí hospodářských subjektů, včetně vzdělávání dotčených zaměstnanců; c) posilování kapacit, modernizaci a propojení celních správ a souvisejících služeb. Článek 44 Přechodná opatření 1. Strany uznávají, že je třeba zavést přechodná opatření, jež zajistí hladké provádění ustanovení této kapitoly. 2. Aniž jsou dotčeny závazky v rámci WTO, bude strana západní Afriky využívat přechodného období pěti (5) let počínaje vstupem této dohody v platnost, aby splnila povinnosti stanovené v čl. 38 odst. 1 písm. b) a d). Tuto lhůtu lze ve spolupráci s Evropskou unií změnit podle výsledků reforem, které region západní Afriky provede. Článek 45 Zvláštní výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu 1. Strany ustavují Zvláštní výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu tvořený zástupci stran. 2. Zvláštní výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu plní následující úkoly: a) zajistí kontrolu provádění a řízení této kapitoly, protokolu o pravidlech původu a protokolu o vzájemné správní pomoci; b) slouží jako konzultační a diskuzní fórum ohledně veškerých otázek týkajících se cel, zejména celních režimů a postupů celního odbavení, pravidel původu, celní hodnoty, sazebního zařazení, celní spolupráce a vzájemné správní pomoci; c) rozvíjí spolupráci na vypracování, zavedení a kontrole provádění celních režimů a postupů celního odbavení, pravidel původu a vzájemné správní pomoci. 3. Zvláštní výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu se schází jednou za rok v den a s programem jednání, který si strany dohodnou předem. Strany se mohou rozhodnout, že v případě potřeby svolají schůze výboru ad hoc. 4. Zvláštnímu výboru pro celní otázky a usnadnění obchodu předsedají střídavě jednotlivé strany. 5. Zvláštní výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu podává zprávy Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství. KAPITOLA 6 ZEMĚDĚLSTVÍ, RYBOLOV A ZABEZPEČENÍ POTRAVIN Článek 46 Cíle 1. Strany uznávají, že v regionu západní Afriky představují zemědělství, včetně chovatelství, a rybolov významnou součást HDP, hrají nesmírně důležitou roli v boji proti neschopnosti zabezpečit potraviny a zajišťují příjem a zaměstnání pro většinu aktivní populace. 2. Tato dohoda musí svými hospodářskými a obchodními důsledky a opatřeními v rámci rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství přispívat ke zvýšení produktivity, konkurenceschopnosti a diverzifikace výroby v zemědělství a rybolovu. Musí rovněž usnadnit rozvoj zpracovatelských odvětví a rozšíření obchodu se zemědělskými produkty, potravinami a produkty rybolovu mezi stranami, a to v souladu s udržitelným řízením přírodních zdrojů. 3. Strany uznávají, že v zemědělství regionu západní Afriky existuje dosud nevyužitý potenciál a že je třeba podporovat provádění národních a regionálních zemědělských politik v rámci politik spolupráce prováděných oběma stranami podle ustanovení části III této dohody. 4. Strany uznávají, že rybolovné, biologické a námořní zdroje mají pro Evropskou unii a region západní Afriky velký význam a že v důsledku existujícího rizika vyčerpání těchto zdrojů, zejména v důsledku průmyslového rybolovu, musí podporovat udržitelné řízení rybolovných a vodních zdrojů. 5. Strany rovněž uznávají, že rybolov a mořské ekosystémy ve státech západní Afriky jsou složité, biologicky rozmanité a citlivé a že při jejich využívání je třeba k tomu přihlížet prostřednictvím ochrany a udržitelného a účinného řízení rybolovu a souvisejících ekosystémů, a to na základě odborného poradenství a zásady předběžné opatrnosti stanovené v kodexu chování pro odpovědný rybolov Organizace pro výživu a zemědělství OSN (FAO). 6. Strany rovněž uznávají ekonomický a sociální význam aktivit týkajících se rybolovu a využívání živých mořských zdrojů států západní Afriky a potřebu maximalizace jejich přínosu k zajišťování potravin, zaměstnanosti, omezování chudoby, zvyšování příjmů a sociální stabilitě rybářských komunit. 7. Strany uznávají, že zásadními faktory snížení chudoby, jež je třeba začlenit do širšího rámce udržitelného rozvoje, rozvojových cílů tisíciletí, jsou zabezpečení potravin pro obyvatelstvo a zvýšení prostředků pro obživu ve venkovských oblastech. Dohodly se proto, že budou společně usilovat o to, aby na trzích se zemědělskými produkty a potravinami v západní Africe nedocházelo k výpadkům. 8. Evropská unie se zavazuje, že bude v rámci svých politik, včetně politiky rybolovu, podporovat státy západní Afriky v jejich úsilí vypracovat účinný systém pro sledování, kontrolu a dohled v oblasti rybolovu. 9. Strany se mimo jiné dohodly na tom, že pro region je důležité zavést politiky, jež umožní zvýšit užitek rybolovu ve prospěch obyvatel regionu západní Afriky. 10. Při provádění cílů uvedených v tomto článku mají strany plně na vědomí různorodost hospodářských, sociálních a environmentálních charakteristik a potřeb a také rozvojových strategií strany západní Afriky. Článek 47 Zabezpečení potravin Vzhledem k tomu, že provádění této dohody způsobí nebo hrozí způsobit ve straně západní Afriky nebo v některém ze států regionu západní Afriky potíže, pokud jde o dostupnost nebo přístup k produktům nezbytným k zabezpečení potravin, bude moci strana západní Afriky nebo stát regionu západní Afriky přijmout vhodná opatření v souladu s postupy stanovenými v článku 22. Článek 48 Spolupráce v oblasti zemědělství a zabezpečení potravin 1. Spolupráce v oblasti zemědělství a zabezpečení potravin je uvedena v článcích 53 a 69 dohody z Cotonou. Strany se dohodly, že ustanovení dohody z Cotonou týkající se této kapitoly a této dohody se provedou tak, aby byla zajištěna doplňkovost a vzájemné posilování. 2. Aby mohly země regionu západní Afriky zajistit zabezpečení potravin pro své obyvatele a podporovat životaschopné a udržitelné zemědělství, přezkoumají obě strany podle ustanovení části III veškerá opatření spolupráce, jejichž cílem je zejména: a) podpořit provádění programů zavlažování a vodohospodářství; b) podpořit technický pokrok, inovace a diverzifikaci v zemědělství; c) propagovat používání zemědělských vstupů, jež jsou šetrné k životnímu prostředí; d) rozvíjet výzkum za účelem výroby kvalitnějších osiv a jejich používání venkovským obyvatelstvem; e) rozvíjet integrovaný systém zemědělství a chovatelství; f) zlepšit skladování a uchovávání zemědělských produktů; g) posílit roli státu jakožto poskytovatele podpory a poradenství pro soukromé provozovatele; h) posílit zemědělská odvětví; i) vybudovat cesty pro obslužnost na venkově, čímž se zlepší sběr a oběh zemědělských produktů; j) přispět ke zlepšení systémů včasného varování pro předcházení krizím; k) přispět k rozvoji regionálních burz sloužících ke zlepšení centralizace informací o regionální dostupnosti potravinářských plodin; l) podpořit smluvní zemědělství s partnery z Evropské unie, pokud jde například o nabídku biologických produktů; m) vyhledávat nové příležitosti k rozvoji a vývozu produktů, po nichž je velká mezinárodní poptávka; n) podpořit reformy pozemkového práva, jejichž cílem je zvýšit právní jistotu zemědělců, a podpořit tak rozvoj účinného zemědělství a poskytování úvěrů na soukromé investice do zemědělství. 3. Strany se dohodly, že konkrétní situace nedostatku potravin si mohou vyžádat zavedení specifických a přesných programů potravinové pomoci ve prospěch zemí, jež se s těmito problémy potýkají. Tyto programy by však v žádném případě neměly narušit politiky zabezpečení potravin, jež se uplatňují ve státech, jež tuto pomoc čerpají. 4. Aby se omezily případné nepříznivé dopady dovozu potravinové pomoci do regionu západní Afriky, obě strany se zavazují, že budou využívat přednostně třístranného mechanismu potravinové pomoci, který podporuje obchod s místními zemědělskými produkty. 5. Strany zdůrazňují význam zemědělství pro ekonomiku a zabezpečení potravin v západní Africe a zejména zranitelnost odvětví závislých na mezinárodních trzích. Každá strana zajistí transparentnost svých politik a vnitřních podpůrných opatření. Za tímto účelem Evropská unie pravidelně a jakýmikoli vhodnými prostředky podává západní Africe zprávy o svých opatřeních, včetně zejména právního základu, forem opatření a příslušných částek. Strany si mohou na vyžádání druhé strany vyměňovat informace o veškerých opatřeních zemědělské politiky. 6. Strana Evropské unie se zavazuje, že nevyužije vývozních subvencí na zemědělské produkty vyvážené do západní Afriky. 7. S cílem zavedení spolupráce v oblasti zemědělství a zabezpečení potravin strany zřídí mechanismus trvalého dialogu o všech oblastech, jichž se týká tento článek. Podmínky tohoto dialogu budou upřesněny na základě vzájemné dohody stran. Článek 49 Spolupráce v oblasti rybolovu 1. S cílem rozvíjet a podporovat spolupráci v oblasti rybolovu se strany podle ustanovení části III zavazují k(e): a) spolupráci na udržitelném řízení rybolovných zdrojů regionu západní Afriky a provádění zásady předběžné opatrnosti při určování udržitelné úrovně úlovků a stanovení podmínek přístupu k rybolovným zdrojům, které je třeba dodržovat, aby se zabránilo nadměrnému rybolovu a jakémukoli negativnímu důsledku pro životní prostředí a ekosystém; b) podpoře zvýšení kapacity nabídky a konkurenceschopnosti produktů rybolovu. Za tímto účelem se Evropská unie zavazuje podporovat členské státy regionu a reagovat na potřeby vyplývající z použití sanitárních a fytosanitárních opatření a také rozvíjet regionální trh s produkty rybolovu; c) podpoře investic a přístupu k financování za účelem zvýšení produktivity podniků zabývajících se rybolovem v regionu; d) spolupráci na udržitelném řízení tradičního rybolovu a vypracování a provádění politiky rozvoje akvakultury v západní Africe; e) přípravě a návrhu minimálních opatření, jež musí dodržovat plavidla, aby nad nimi mohly být lépe vykonávány sledování, kontrola a dohled; f) vynaložení koordinovaného úsilí ke zlepšení prostředků, jimiž lze zabránit nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, odrazovat od něj a eliminovat ho, a k přijetí vhodných opatření za tímto účelem. V tomto rámci se strany zavazují, že přijmou veškerá účinná opatření, aby zabránily nezákonnému rybolovu a zamezily jeho pokračování, aniž by byly dotčeny jiné činnosti, jež považují za vhodné; g) zavedení systému kontrol plavidel v celé západní Africe a k tomu, že budou všechny státy západní Afriky odpovídající systém kontroly plavidel využívat; h) kromě povinného kompatibilního systému kontrol plavidel se celá západní Evropa společně se stranou Evropské unie zavazuje k vypracování jiných mechanismů, jimiž zajistí účinné politiky kontroly a dohledu; i) usnadnění postupů a podmínek sledovatelnosti a certifikace produktů rybolovu vyvážených z regionu na trh Evropské unie; j) zlepšení a posílení mechanismů a režimů kontroly, dohledu a sledování rybolovu s cílem boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, včetně přijetí minimálních opatření, jež musí dodržovat plavidla, aby mohl být nad jejich činnostmi lépe vykonáván dohled a kontrola; k) povolení přijetí vhodných ochranných opatření založených na vědeckých doporučeních a po konzultacích s různými zúčastněnými stranami, včetně Evropské unie, pokud je ohroženo udržitelné řízení rybolovných a vodních zdrojů v regionu; l) posílení vědeckého výzkumu o stavu rybolovných zdrojů v regionu západní Afriky; m) zlepšení a posílení systému informací a zpracování rybolovných statistik, zejména migrujících druhů; n) posílení spolupráce ve všech oblastech společného zájmu, pokud jde o rybolov. Článek 50 Regionální integrace 1. Strany uznávají, že větší integrace zemědělských a potravinářských trhů a odvětví mezi státy západní Afriky prostřednictvím postupného odstraňování přetrvávajících překážek a přijetí vhodného rámce právních předpisů napomůže prohloubení regionálního integračního procesu a splnění cílů této kapitoly. 2. Budou usilovat podle ustanovení části III a rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství o vypracování a provádění regionálních odvětvových zemědělských a rybolovných politik a zvýší účinnost regionálních zemědělských a rybolovných trhů. Článek 51 Výměna informací a konzultace v otázkách zemědělství a rybolovu 1. Strany souhlasí s výměnou zkušeností, informací a osvědčených postupů a s konzultacemi ve všech oblastech souvisejících s dosažením cílů této kapitoly a týkajících se obchodu mezi stranami. 2. Strany souhlasí s tím, že by tento dialog byl zvláště užitečný zejména v těchto oblastech: a) výměna informací o zemědělské výrobě, spotřebě a obchodu a o příslušném vývoji na trhu se zemědělskými produkty a produkty rybolovu; b) výměna informací o politikách a právních a správních předpisech v oblasti zemědělství, rozvoje venkova a rybolovu; c) diskuse o změnách politik a institucí potřebných pro transformaci zemědělství a rybolovu a rovněž vypracování a provádění regionálních politik týkajících se zemědělství, potravinářství, rozvoje venkova a rybolovu při usilování o regionální integraci; d) výměny stanovisek k novým technologiím, politikám a opatřením kontroly kvality; e) výměny stanovisek k lepšímu poznání a sledování platných soukromých norem v Evropské unii. ČÁST III SPOLUPRÁCE V ZÁJMU PROVÁDĚNÍ ROZVOJOVÉHO HLEDISKA A USKUTEČNĚNÍ CÍLŮ DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ Článek 52 Cíle 1. Strany se v rámci této dohody zavazují, že posílí spolupráci, a společně se zavazují k provádění dohody o hospodářském partnerství a jejích cílů. Strana Evropské unie se zavazuje, že bude straně západní Afriky při provádění dohody o hospodářském partnerství, jejímž cílem je rozvoj, pomáhat. 2. Společný závazek stran má vést k rozvoji regionu západní Afriky a přispěje k realizaci priorit stanovených v části I této dohody. Za tímto účelem strany uznávají, že lepší přístup na trh Evropské unie není dostatečnou podmínkou pro prospěšné začlenění regionu západní Afriky do světového obchodu. Zavazují se rovněž k provedení účinných opatření, jež by měla v regionu západní Afriky přispět ke zřízení pevné, konkurenceschopné a diverzifikované ekonomické základny, k prohloubení jeho hospodářské integrace a přizpůsobení novým skutečnostem plynoucím z této dohody tak, aby měl region z hospodářského partnerství prospěch. Článek 53 Zásady 1. Strany se dohodly, že budou spolupracovat na technické a finanční podpoře úsilí západní Afriky o splnění závazků přijatých v rámci této dohody. Spolupráce má rovněž pomoci regionu západní Afriky vypořádat se s problémy, jež přináší diverzifikace a zvýšení produkce, a to s cílem rozšířit vnitroregionální obchod a využít otevření evropského trhu. Zavazují se k provedení rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství (PAPED), aby zajistily splnění cílů této dohody. Za tímto účelem budou ustanovení dohody z Cotonou týkající se hospodářské a regionální spolupráce a integrace prováděna s cílem získat co největší užitek z této dohody. 2. Strany se dohodly, že zajistí soulad mezi rozvojovou spoluprací a mezinárodními závazky stran v oblasti udržitelného rozvoje a regionálních rozvojových strategií. 3. Nový obchodní režim zřízený touto dohodou a závazky přijaté v rámci rozvojové spolupráce se vzájemně doplňují a tvoří společně rozvojový rozměr dohody. V souladu s čl. 2 odst. 4 této dohody vychází nový obchodní režim z reciprocity, zohledňuje různé úrovně rozvoje a zavádí zvláštní a diferencované zacházení a také postupnou a asymetrickou liberalizaci pro západní Afriku. 4. Strany se rovněž dohodly, že ustanovení této části nelze vykládat tak, že by bránila straně západní Afriky pokračovat v plnění svých cílů růstu a rozvoje, provádět své politiky a regionální integraci. Článek 54 Způsoby financování 1. Evropská unie se zavazuje podporovat činnosti a projekty související s rozvojovým rozměrem dohody. Financování ze strany Evropské unie[2] související s rozvojovou spoluprací mezi západní Afrikou a Evropskou unií na podporu provedení této dohody probíhá v rámci: a) příslušných pravidel a postupů stanovených v dohodě z Cotonou, zejména programových postupů Evropského rozvojového fondu; b) příslušných nástrojů financovaných souhrnným rozpočtem Evropské unie; c) ostatních finančních mechanismů, jež budou ustaveny v případě, že skončí platnost dohody z Cotonou. 2. Členské státy Evropské unie se kolektivně zavazují k podpoře rozvojových činností napomáhajících regionální hospodářské spolupráci a provádění této dohody, a to jak na celostátní, tak na regionální úrovni, prostřednictvím svých příslušných rozvojových politik a nástrojů, mimo jiné v rámci podpory obchodu, v souladu se zásadami účinnosti, koordinace a doplňkovosti pomoci. 3. Evropská unie a její členské státy se zavazují, že budou financovat rozvojový rozměr dohody v období odpovídajícím přinejmenším době trvání liberalizace obchodu západní Afrikou v rámci této dohody, a to v souladu s finančními nástroji, právními ustanoveními stran a zásadami stanovenými v článku 2 této dohody. 4. Evropská unie a její členské státy se zavazují, že budou podporovat západní Afriku při zajišťování doplňkového financování rozvojového rozměru dohody u jiných dárců. Článek 55 Rozvojový program dohody o hospodářském partnerství Strany podporují autonomní úsilí regionu zajistit svůj rozvoj a současně přijímají finanční a technická ustanovení, jež jsou nutná k provedení rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství (PAPED) a k dosažení jeho cílů, a to v souladu s ustanoveními článku 54 níže s cílem realizovat rozvojový rozměr této dohody. Článek 56 Cíle PAPED 1. Rozvojový program dohody o hospodářském partnerství je součástí dlouhodobého plánu na dosažení rozvojových cílů dohody. Jeho obecným cílem je vytvořit konkurenceschopnou regionální ekonomiku, která bude harmonickou součástí světové ekonomiky a bude stimulovat udržitelný růst a rozvoj. PAPED, program pomoci na podporu obchodu v regionu západní Afriky a také regionální strategie rozvoje hospodářství a odvětvového rozvoje v tomto regionu se vzájemně doplňují. 2. Konkrétním cílem rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství je umožnit regionu západní Afriky plně využít možností, jež dohoda o hospodářském partnerství nabízí, a čelit nákladům na přizpůsobení a výzvám spojeným s prováděním dohody. 3. Za tímto účelem by měl program přispívat k: a) dosažení rychlého hospodářského růstu, který bude podporovat zaměstnanost a vytvářet nová pracovní místa, přispěje k udržitelnému hospodářskému rozvoji a ke snížení chudoby v regionu západní Afriky; b) větší diverzifikaci a konkurenceschopnosti hospodářství regionu západní Afriky; c) zvýšení produkce a příjmů obyvatelstva; d) prohloubení procesu regionální integrace a zvýšení vnitroregionálního obchodu; e) zvýšení podílu trhu regionu západní Afriky na evropském trhu mimo jiné prostřednictvím lepšího přístupu na tento trh; f) podpoře investic v západní Africe, partnerství mezi soukromými sektory Evropské unie a západní Afriky a zlepšení podnikatelského prostředí v regionu západní Afriky. Článek 57 Hlavní rysy PAPED Oblasti činností zahrnuté do rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství lze shrnout do pěti hlavních rysů: a) rozrůznění a navýšení výrobních kapacit; b) rozvoj vnitroregionálního obchodu a usnadnění přístupu na mezinárodní trhy; c) zlepšení a posílení vnitrostátních a regionálních obchodních infrastruktur; d) provedení nezbytných úprav a zohlednění dalších potřeb souvisejících s obchodem; e) provedení a následné posouzení dohody o hospodářském partnerství regionem západní Afriky. Článek 58 Podmínky provádění PAPED 1. Rozvojový program dohody o hospodářském partnerství je předmětem protokolu, který je nedílnou součástí dohody a je obsažen v příloze F. Podmínky provádění programu budou stanoveny v protokolu. 2. PAPED se provádí na základě schématu činností, finančního posouzení, harmonogramu a ukazatelů pro kontrolu provádění. Schéma činností je předmětem finančního závazku Evropské unie a jejích členských států k jejich realizaci, a to v souladu s ustanoveními článku 54 níže. 3. PAPED je průběžně, podle toho, jak se strany dohodnou, posuzován. Je pravidelně revidován na základě výsledků jeho provádění a dopadů dohody. Za tímto účelem umožňuje mechanismus vycházející ze společně definovaných ukazatelů trvale sledovat provádění programu a posouzení dopadů. 4. V rámci společného posouzení zmíněného v odstavci 3 hledají strany synergie mezi rytmem provádění závazků, jež přijal region západní Afriky, na jedné straně a na straně druhé pokrokem, jehož bylo v provádění činností a programů PAPED dosaženo, a to včetně uvolnění zdrojů na jeho financování, a pokrokem při zlepšování konkurenceschopnosti a výrobních kapacit regionu. Strany přijmou v rámci Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství opatření v souladu s ustanoveními této dohody, zejména s článkem 54, k posílení této synergie. Článek 59 Podpora provádění pravidel Strany souhlasí, že provádění pravidel týkajících se obchodu, pro něž jsou oblasti spolupráce podrobně uvedeny v různých kapitolách této dohody, je zásadním prvkem pro dosažení jejich cílů. Spolupráce v této oblasti bude probíhat v souladu s podmínkami stanovenými v článku 54. Článek 60 Úprava daní 1. Strany uznávají, že odstraňování nebo podstatné snižování cel stanovené touto dohodou mohou pro region západní Afriky představovat problém, a souhlasí se zahájením dialogu a spolupráce v této oblasti. 2. S ohledem na harmonogram odstraňování cel dohodnutý stranami této dohody strany souhlasí se zahájením hlubšího dialogu o reformách a opatřeních daňových úprav, jež mají odstranit rozpočtový schodek a zajistit rozpočtovou rovnováhu zemí regionu západní Afriky. 3. Západní Afrika se zavazuje, že provede fiskální reformy v rámci fiskálního přechodu, k němuž povede liberalizace. Evropská unie se zavazuje, že západní Afriku při provádění těchto reforem podpoří. S ohledem na tyto reformy se Evropská unie zavazuje poskytnout finanční prostředky na pokrytí čistého fiskálního dopadu dohodnutého mezi stranami za období odstraňování cel. Článek 61 Nástroje 1. V rámci provádění ustanovení části III této dohody se strany dohodly, že zavedou tyto nástroje: a) středisko pro sledování konkurenceschopnosti; b) regionální fond dohody o hospodářském partnerství. 2. Středisko pro sledování konkurenceschopnosti je jedním z nástrojů sledování a hodnocení provádění dohody. Stanoví jasné ukazatele pro sledování a hodnocení, aby mohl být posouzen dopad dohody o hospodářském partnerství. Tyto ukazatele budou zavedeny po podpisu dohody. 3. Strany uznávají, že mechanismy regionálního financování přinášejí užitek. Regionální fond dohody o hospodářském partnerství je hlavním nástrojem financování rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství. Jedná se o preferovaný nástroj k usměrnění toku podpory Evropské unie a jejích členských států. 4. Z tímto účelem zřizuje region regionální fond dohody o hospodářském partnerství, jehož úkolem je usměrňovat tok financí na regionální úrovni a případně na celostátní úrovni a provádět účinně podpůrná opatření této dohody. 5. Evropská unie a její členské státy se zavazují, že budou svou podporu usměrňovat do regionu buď prostřednictvím řádných finančních mechanismů, nebo prostřednictvím mechanismů, jež si zvolí signatářské země této dohody. Tyto mechanismy budou provedeny v souladu se zásadami účinnosti pomoci obsaženými v Pařížské deklaraci s cílem zajistit jednoduché, účinné a rychlé provádění. Strany se budou moci dohodnout na jakýchkoli jiných mechanismech nebo způsobech financování. 6. Podmínky fungování dvou nástrojů uvedených v odstavci 1 tohoto článku upřesní Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství. ČÁST IV PŘEDCHÁZENÍ SPORŮM A JEJICH ŘEŠENÍ KAPITOLA 1 CÍL, OBLAST PŮSOBNOSTI A STRANY Článek 62 Cíl Cílem této části dohody je zavést metody pro předcházení sporům, které by mohly mezi stranami vzniknout, a jejich řešení tak, aby se dosáhlo oboustranně uspokojivého řešení. Článek 63 Oblast působnosti 1. Tato část se uplatní při jakýchkoli sporech týkajících se výkladu nebo použití této dohody, s výhradou ustanovení článků 20 a 21. 2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 se v případě sporu ohledně financování rozvojové spolupráce použije postup stanovený v článku 98 dohody z Cotonou. Článek 64 Strany sporu 1. Evropská unie a její členské státy se v rámci předcházení sporům vzniklým v důsledku používání této dohody a jejich řešení považují za jednu stranu. 2. ECOWAS, WAEMU a všechny státy západní Afriky, včetně Mauritánie, se v rámci předcházení sporům vzniklým v důsledku používání této dohody a jejich řešení rovněž považují za jednu stranu. KAPITOLA 2 PŘEDCHÁZENÍ SPORŮM: KONZULTACE A ZPROSTŘEDKOVÁNÍ Článek 65 Konzultace 1. Strany usilují o řešení sporů, na něž se vztahuje článek 63, prostřednictvím konzultací vedených v dobré víře s cílem dosáhnout oboustranně uspokojivého řešení. 2. Kterákoli strana, jež si přeje zahájit konzultace, podá druhé straně a v kopii Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství písemnou žádost, ve které uvede dotčené opatření a ustanovení dohody, s nímž je podle jejího názoru toto opatření v rozporu. 3. Konzultace se uskuteční do čtyřiceti (40) dní od podání žádosti. Konzultace se považují za ukončené do šedesáti (60) dní od podání žádosti, pokud se obě strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Veškeré informace sdělené během konzultací zůstávají důvěrné. 4. V naléhavých situacích, zejména těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti (15) dní od podání žádosti a považují se za ukončené do třiceti (30) dní od podání žádosti. 5. V kterékoli fázi předcházení sporům nebo jejich řešení věnuje strana Evropské unie zvláštní pozornost konkrétní situaci, obavám a zájmům států a regionu západní Afriky. 6. Pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo odstavci 4 nebo pokud se konzultace uskuteční, ale nevedou k oboustranně přijatelnému řešení, pak může žalující strana využít postupu rozhodčího řízení podle této dohody. Článek 66 Zprostředkování 1. Pokud nelze v rámci konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po dohodě vyhledat prostředníka. Nerozhodnou-li strany jinak, jsou podmínky pro zprostředkování stejné jako podmínky uvedené v žádosti o konzultace. 2. Nedohodnou-li se strany sporu na osobě prostředníka do deseti (10) dní ode dne, kdy podaly žádost o zprostředkování, vybere předseda Smíšeného výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce, jehož vybere iniciativnější strana, prostředníka losem z osob, které jsou uvedeny na seznamu podle článku 83 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do dvaceti (20) dní od podání žádosti o zprostředkování za přítomnosti zástupců jednotlivých stran. 3. Prostředník se do třiceti (30) dní od svého jmenování sejde se stranami. Strany předloží prostředníkovi veškeré podklady nejpozději patnáct (15) dní před setkáním a prostředník vydá své stanovisko do čtyřiceti pěti (45) dní od svého jmenování. 4. Stanovisko prostředníka může obsahovat doporučení pro řešení sporu v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 63. Stanovisko prostředníka není pro strany sporu závazné. 5. Lhůty uvedené v odstavci 3 mohou strany po vzájemné dohodě změnit. Tyto lhůty může změnit také prostředník na základě žádosti některé ze stran nebo z vlastní iniciativy s ohledem na konkrétní problémy dotčené strany nebo z důvodu složitosti případu. 6. Vlastní zprostředkování a zejména všechny sdělované údaje a stanoviska zaujímaná stranami v těchto řízeních zůstávají důvěrná. KAPITOLA 3 POSTUPY ŘEŠENÍ SPORŮ Oddíl I – Rozhodčí řízení Článek 67 Zahájení rozhodčího řízení 1. Pokud se stranám nepodaří urovnat spor v rámci konzultací podle článku 65, ani zprostředkováním podle článku 66, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího tribunálu. 2. Písemná žádost o ustavení rozhodčího tribunálu se zašle žalované straně a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství. Ve své žádosti vysvětlí žalující strana konkrétní situaci a/nebo dotčené opatření a uvede důvody, z nichž je tato situace a/nebo tato opatření v rozporu s ustanoveními této dohody. Článek 68 Ustavení rozhodčího tribunálu 1. Rozhodčí tribunál se skládá ze tří rozhodců. 2. Do deseti (10) dní ode dne doručení žádosti o ustavení rozhodčího tribunálu Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího tribunálu. 3. Pokud se strany nejsou schopny dohodnout na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může každá ze stran požádat předsedu Smíšeného výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce, aby vybral všechny tři členy tribunálu losem ze seznamu podle článku 83, přičemž mezi nimi bude jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob navržených oběma stranami, která bude jednat jako předseda. V případě, že se strany na jednom či více členech tribunálu dohodnou, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem. 4. Předseda Smíšeného výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce vybere členy tribunálu losem do pěti (5) dní od obdržení žádosti uvedené v odstavci 3 za přítomnosti zástupců každé strany. Stranám je oznámeno datum a čas, kdy bude výběr proveden. Opomene-li některá ze stran své zástupce po obdržení pozvánky vyslat, nebude to mít vliv na platnost výběru. 5. Za datum ustavení rozhodčího tribunálu se považuje datum, kdy byli vybráni všichni tři rozhodci. 6. Podmínky úhrady výdajů za rozhodčí řízení jsou stanoveny v jednacím řádu. Článek 69 Průběžná zpráva rozhodčího tribunálu Rozhodčí tribunál stranám obvykle nejpozději do sto dvaceti (120) dní od svého ustavení předloží průběžnou zprávu obsahující jak popisnou část, tak zjištění a závěry. Kterákoli strana může do patnácti (15) dní od předložení průběžné zprávy tribunálu předložit písemné poznámky ke konkrétním aspektům jeho průběžné zprávy. Článek 70 Rozhodnutí rozhodčího tribunálu 1. Rozhodčí tribunál oznámí své rozhodnutí stranám a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství nejpozději do sto padesáti (150) dní ode dne ustavení rozhodčího tribunálu. Pokud usoudí, že tuto lhůtu není možno dodržet, musí o tom předseda tribunálu písemně uvědomit strany a Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství s uvedením důvodů zpoždění a data předpokládaného dokončení práce tribunálu. Rozhodnutí tribunálu nesmí být v žádném případě učiněno později než do sto osmdesáti (180) dní od ustavení tribunálu. 2. V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze a sezónního zboží, vyvine tribunál veškeré úsilí, aby bylo rozhodnutí vydáno do sedmdesáti pěti (75) dní ode dne ustavení tohoto tribunálu. Rozhodnutí tribunálu nesmí být v žádném případě učiněno později než do devadesáti (90) dní od ustavení tribunálu. Pokud se rozhodčí tribunál domnívá, že jde o naléhavý případ, může vydat předběžné rozhodnutí do deseti (10) dní ode dne svého ustavení. 3. Každá strana může požádat rozhodčí tribunál, aby vydal doporučení, jakým způsobem by žalovaná strana měla splnit požadavky rozhodnutí. Oddíl II – Splnění požadavků Článek 71 Splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu a strany se snaží dohodnout na lhůtě pro splnění požadavků rozhodnutí. Článek 72 Přiměřená lhůta pro splnění požadavků rozhodnutí 1. Nejpozději do třiceti (30) dní poté, co byly strany informovány o rozhodnutí tribunálu, oznámí žalovaná strana písemně žalující straně a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství lhůtu nezbytnou k tomu, aby splnila požadavky rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“). 2. V případě neshody stran v otázce definice přiměřené lhůty pro splnění požadavků rozhodnutí tribunálu požádá žalující strana do dvaceti (20) dní od oznámení podle odstavce 1 písemně tribunál, aby stanovil dobu trvání přiměřené lhůty. Tato žádost je současně sdělena rovněž druhé straně a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství. Tribunál své rozhodnutí oznámí stranám a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství do třiceti (30) dní od podání žádosti. 3. Rozhodčí tribunál při určování délky přiměřené lhůty vezme v úvahu dobu, kterou obvykle trvá žalované straně přijmout právní či správní opatření srovnatelná s těmi, jejichž přijetí tato strana považuje za nezbytné pro zajištění souladu. Každá ze stran může předložit svůj odhad obvyklé lhůty pro přijetí takových opatření. Tribunál může rovněž vzít v úvahu prokazatelná omezení kapacit, která mohou ovlivnit přijímání potřebných opatření žalovanou stranou. 4. V případě, že není možné znovu svolat rozhodčí tribunál nebo některé jeho členy, použijí se postupy uvedené v článku 68. Lhůta pro oznámení rozhodnutí je čtyřicet pět (45) dní ode dne podání žádosti uvedené v odstavci 2. 5. Přiměřenou lhůtu lze na základě vzájemné dohody mezi stranami prodloužit. Článek 73 Přezkum opatření přijatých s cílem provést rozhodnutí rozhodčího tribunálu 1. Žalovaná strana oznámí druhé straně a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství do konce přiměřené lhůty opatření, která přijala s cílem s