Sdělení komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů - Řešení dopadu stárnutí populace v EU (Zpráva o stárnutí populace za rok 2009) /* KOM/2009/0180 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 29.4.2009 KOM(2009) 180 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Řešení dopadu stárnutí populace v EU(Zpráva o stárnutí populace za rok 2009) 1. Úvod Poprvé v historii může většina občanů Evropy vést až do stáří aktivní a zdravý život, s plným zapojením do dění ve společnosti. Stárnutí společnosti zároveň vzhledem k poptávce po novém nebo přizpůsobeném zboží a službách přináší nové příležitosti pro inovační podniky. Kombinace stárnutí a nízké porodnosti však zároveň představuje zásadní hospodářské, rozpočtové a sociální problémy. Evropa se již na ně začala připravovat a některé členské státy dosáhly povzbuzujícího pokroku, zvláště díky reformám důchodového systému a zlepšením rovnováhy mezi profesním a rodinným životem. Bez dalších institucionálních a koncepčních změn však demografické trendy pravděpodobně značně přemění naši společnost, naruší mezigenerační solidaritu a vyvolají nové nároky na budoucí generace. Tyto trendy budou mít velký dopad na potenciální růst a vyvolají silný tlak na zvýšení veřejných výdajů nejen v oblasti důchodů a zdravotnictví, ale také pokud jde o infrastrukturu, bydlení a vzdělávání. Evropská rada uznala na svých po sobě následujících zasedáních potřebu řešit dopady stárnutí populace na evropské sociální modely. Rámec politiky zahrnuje široké spektrum úkolů: probíhající debaty o modernizaci systému sociálního zabezpečení a o prodlužování produktivního období v životě v návaznosti na vrcholnou schůzku v Hampton Court v říjnu 2005, obnovenou Lisabonskou strategii, obnovenou strategii EU pro udržitelný rozvoj a integrovanou politiku v oblasti klimatu a energetiky, otevřenou metodu koordinace v oblasti důchodů, zdravotní péče a dlouhodobé péče, strategii pro mládež[1] a zajištění pokroku ve věci udržitelných veřejných financí v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Se zřetelem na výše uvedené kontaktovala Rada ve složení pro hospodářské a finanční věci Výbor pro hospodářskou politiku a vyzvala Komisi, aby do konce roku 2009 aktualizovala dlouhodobé rozpočtové projekce. Společné projekce[2], u nichž se využívá nová, aktualizovaná metodika, obecně potvrzují projekce z roku 2006. Jsou hlavním výchozím bodem pro analýzu dopadů stárnutí populace a jsou nedílnou součástí mnohostranného rozpočtového dohledu EU. Budou jich rovněž moci využít tvůrci politik při přípravě reforem důchodových systémů a systémů zdravotní péče. Toto sdělení přináší nejnovější dlouhodobé hospodářské a rozpočtové projekce a první shrnutí názorů Komise na schopnost Evropy vypořádat se s problémem stárnutí populace s ohledem na nové údaje a aktuální hospodářský vývoj. Nedávno uskutečněná analýza potvrzuje, že příštích zhruba deset let, během kterých bude ještě docházet ke zvyšování počtu pracovních sil, budeme mít příležitost k uskutečnění strukturálních reforem potřebných v souvislosti se stárnutím společnosti[3]. Nepřijetí žádných opatření by oslabilo schopnost EU uspokojit budoucí potřeby stárnoucí populace. Kvůli hospodářské krizi se mohou problémy vyvolané stárnutím populace ještě více vyhrotit. Proto je nutné využít cílenou a dobře koordinovanou strategickou reakci na krizi, nastíněnou v Plánu evropské hospodářské obnovy[4], který Komise přijala dne 26. listopadu 2008, jako příležitost k nasměrování společného úsilí k překonání recese prostřednictvím podpory ekonomické aktivity v krátkodobém horizontu a reforem zaměřených na posílení investic v udržitelnějším hospodářství a společnosti a na udržitelnější vynakládání finančních prostředků v souvislosti se stárnutím[5]. Investice do odborné přípravy a lidského kapitálu pomohou řešit dopady krize v krátkodobém horizontu a přispějí k přípravě na stárnoucí společnost. 2. Dlouhodobé problémy spojené se stárnutím populace Hospodářský dopad stárnutí populace Dlouhodobé projekce nejsou předpovědi a při jejich přípravě se vychází z předpokladu, že nebudou podniknuta žádná koncepční opatření. Podávají proto důležité informace o důsledcích nepřijetí opatření. Aktuální projekce uvedené ve zprávě o stárnutí populace z roku 2009 jsou založeny na nových demografických projekcích Eurostatu, které byly zveřejněny v dubnu 2008. Demografický vývoj se v jednotlivých zemích výrazně liší, avšak očekává se, že celkový počet obyvatel EU v roce 2060 zůstane na stejné úrovni jako dnes díky mírnému zvýšení míry plodnosti v některých členských státech a dynamičtějším imigračním tokům. V roce 2006 se očekávalo, že se počet obyvatel časem sníží. Nové demografické projekce se však výrazně neliší v otázce struktury obyvatelstva a potvrzují, že z důvodů předpokládané nízké porodnosti, delší střední délky života a pokračujícímu přílivu migrantů má EU do roku 2060 obývat téměř nezměněná, avšak mnohem starší populace[6]. To znamená, že v EU již nebudou čtyři lidé v produktivním věku (15–64 let) připadat na jednu osobu starší 65 let, ale poměr se změní na dva ku jedné. Největší pokles se očekává v období 2015–2035, kdy budou odcházet do důchodu silné ročníky. Očekává se, že v EU jako celku vzroste míra účasti na trhu práce ze 70,5 % v roce 2007 na 74 % v roce 2060, přičemž nejvyšší nárůst nastane do roku 2020. Rozdíly v účasti mužů a žen na trhu práce se mají postupně vyrovnávat, zvláště v zemích, kde jsou tyto rozdíly v současné době vysoké. Celkově se má míra zaměstnanosti zvýšit z 65,5 % v roce 2007 na přibližně 70 % v roce 2060. Míra zaměstnanosti starších pracovníků se má v mnoha členských státech zvyšovat díky reformám zaměřeným na prodloužení produktivního období v životě. Celkově se však očekává, že se do roku 2060 sníží počet pracovních sil přibližně o 19 milionů. Rostoucí míra účasti na trhu práce ve většině zemí a v některých také stoupající počet přistěhovalců pouze zmírní pokles zaměstnanosti, ke kterému dojde v letech 2020–2060 v důsledku poklesu populace v produktivním věku. Jelikož nabídka pracovních sil bude klesat, bude se muset stát zdrojem budoucího hospodářského růstu produktivita. S jistou mírou opatrnosti lze předpokládat, že růst produktivity práce v členských státech se přiblíží dlouholetému historickému průměru EU, který činí 1,75 %, což je hodnota, která se blíží dlouhodobě zaznamenávanému průměru v USA. V důsledku toho se roční potenciální tempo růstu HDP výrazně sníží. Zmenšující se populace v produktivním věku se stane brzdou růstu a příjmu na obyvatele. Vzhledem k rozdílům v demografickém vývoji bude tempo růstu v každém členském státě podstatně jiné. Dopad stárnutí populace na rozpočet V důsledku stárnutí populace se bude zvyšovat potřeba poskytování stárnutím podmíněných transferů a služeb z veřejných zdrojů. Fiskální dopad stárnutí populace proto má být závažný v téměř všech členských státech a začne se projevovat již v průběhu příštích deseti let. Vyjdeme-li ze současných politik, mají být v EU v roce 2060 veřejné výdaje související se stárnutím populace vyšší v průměru o 4,75 % HDP a v eurozóně o více než pět procentních bodů HDP, a to především kvůli důchodům a výdajům na zdravotní a dlouhodobou péči. V případě EU 25 se v porovnání s předchozími projekcemi ve zprávě o stárnutí populace za rok 2006 očekává mírně výraznější zvýšení, o přibližně půl procenta HDP za celé zkoumané období. Ve srovnání se zprávou o stárnutí populace za rok 2006 byly největší úpravy dopadu stárnutí populace na rozpočet směrem dolů provedeny v případě Portugalska, Maďarska a České republiky (což odráží zejména dopad reforem důchodového systému) a naopak velké úpravy směrem nahoru byly nahlášeny ze strany Řecka, Lucemburska, Malty, Estonska, Rakouska, Polska a Litvy (což odráží především upravené očekávané změny ve výdajích na důchody, které vyplývají ze zastavení reformního úsilí a zlepšení prognostických metod). Pokud jde o dopad stárnutí populace, jsou obecně mezi jednotlivými členskými státy značné rozdíly: - Nárůst veřejných výdajů bude pravděpodobně velmi významný (nejméně sedm procent HDP) v devíti členských státech EU (Lucembursko, Řecko, Slovinsko, Kypr, Malta, Nizozemsko, Rumunsko, Španělsko a Irsko), přestože v některých zemích půjde o velký nárůst z poměrně nízkých hodnot. - Ve druhé skupině zemí, kam patří Belgie, Finsko, Česká republika, Litva, Slovensko, Spojené království, Německo a Maďarsko, budou výdaje spojené se stárnutím populace nižší, avšak stále velmi vysoké (v rozmezí čtyř až sedmi procent HDP). - K mírnějšímu nárůstu dosahujícímu nejvýše čtyř procent HDP pak dojde v Bulharsku, Švédsku, Portugalsku, Rakousku, Francii, Dánsku, Itálii, Lotyšsku, Estonsku a v Polsku. Většina těchto zemí provedla rozsáhlé reformy důchodového systému, v několika případech zároveň došlo k částečnému přechodu na soukromé důchodové systémy (Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Polsko a Švédsko). V důsledku demografického vývoje by mělo dojít k velmi výraznému zvýšení veřejných výdajů na důchody ve všech členských státech. Reformy důchodového systému zavedené v mnoha členských státech však s ohledem na udržitelnost veřejných financí přinášejí pozitivní výsledky. Téměř všechny členské státy zpřísnily podmínky způsobilosti pro získání státního důchodu , zejména zvýšením věku pro odchod do důchodu a omezením možnosti předčasného odchodu do důchodu. Tyto reformy, pro něž je charakteristické postupné dlouhodobé zavádění, mají vést k vyšší účasti starších pracovníků na trhu práce, k níž může rovněž přispět užší souvislost mezi důchodovými dávkami a příspěvky na důchodové pojištění, a tedy větší motivace k setrvání na trhu práce. Přestože míra zaměstnanosti starších pracovníků v posledních letech stoupá, existuje stále mnoho prostoru ke zlepšení. V EU setrvává v pracovním procesu pouze asi 50 % osob, které dosáhly šedesáti let. Reformy rovněž vedou k postupnému snížení podílu důchodových dávek z veřejných zdrojů na celkovém objemu vyplácených důchodů . Toho bude dosaženo prostřednictvím mnoha mechanismů, včetně změn v indexaci důchodů, kvůli nimž se budou v některých zemích důchodové dávky zvyšovat pomaleji než mzdy. Z nedávno uskutečněné analýzy vyplývá, že v mnoha členských státech se budoucí relativní příjmy důchodců výrazně sníží[7]. Při posuzování udržitelnosti veřejných financí je nutno brát v úvahu riziko spojené s nepřiměřenými důchody, které mohou vést k nepředvídanému tlaku na jejich ad hoc zvyšování nebo k vyšší poptávce po jiných dávkách, a proto je nutné řešit otázky přiměřenosti a udržitelnosti důchodů společně[8]. V některých členských státech (například v Estonsku) nedávno došlo ke zlepšení budoucí přiměřenosti důchodů, přičemž finanční udržitelnost ohrožena nebyla. Kromě reformy veřejného důchodového systému mnoho zemí zavedlo a hodlá rozšířit doplňkové důchodové systémy . Některé země (Bulharsko, Estonsko, Lotyšsko, Maďarsko, Polsko, Slovensko a Švédsko) dokonce přesunuly část příspěvků z veřejných systémů do povinných fondových a soukromých důchodových systémů. Tyto fondové systémy jsou nyní v počáteční fázi, avšak v nadcházejících desetiletích budou mít na celkovém důchodovém systému významný podíl. Mnohé země (např. Švédsko, Dánsko, Nizozemsko, Spojené království a Irsko) se již nyní ve velké míře spoléhají na soukromá zaměstnanecká penzijní pojištění, přičemž některé z nich mají v úmyslu jejich význam dále posilovat. Očekává se, že se systémy zdravotní péče v EU v budoucnosti budou muset vypořádat s velkými problémy. Veřejné výdaje na zdravotní péči v EU se mají do roku 2060 zvýšit o 1,5 procent HDP. Zdravější životní styl může v budoucnosti přispět k nižším výdajům. Výdaje na zdravotní péči také úzce souvisí s růstem příjmů a technologickým pokrokem. Nově vyvinuté metody včasné diagnózy a léčby sice značně přispívají k růstu výdajů, avšak z dlouhodobého hlediska může mít pokrok lékařské vědy v určitých oblastech také úsporné účinky. Investice do prevence a zdravotnických technologií přispívají k zachování dlouhodobě zdravé a produktivní populace. Rozvoj léčby méně známých onemocnění rovněž nabízí příležitosti v oblasti zaměstnanosti a růstu. Účinné řízení technologie je tedy významným faktorem ovlivňujícím budoucí výdaje. Stárnutí populace také povede k vyšším veřejným výdajům na dlouhodobou péči . Na základě současného koncepčního rámce se mají veřejné výdaje na dlouhodobou péči do roku 2060 zvýšit o 1,25 % HDP, neboť v budoucnosti budou nejrychleji rostoucí věkovou skupinou v populaci velmi staří lidé (osoby starší osmdesáti let). I zde platí, že demografické faktory nebudou jediným činitelem. V současnosti jsou slabé starší osoby velmi často v neformální péči svých příbuzných. Změny ve struktuře rodiny, vyšší účast žen na trhu práce a zvýšená geografická mobilita mohou snížit dostupnost neformální péče. V případě zemí, jejichž systémy formální péče jsou méně rozvinuté, by se mohlo stát, že se v rámci očekávaného nárůstu veřejných výdajů na dlouhodobou péči podcení budoucí tlak na veřejné finance způsobený pravděpodobnou vyšší poptávkou po poskytování formální péče. Pokud jde o veřejné výdaje v oblasti vzdělávání , navzdory klesajícímu počtu dětí v příštích desetiletích si mohou současné cíle v oblasti politiky vzdělávání v EU a výrazné zlepšení kvality vzdělávání v budoucnosti vyžádat vyšší výdaje na vzdělávání. Pro růst produktivity budou v budoucnosti určující investice do lidského kapitálu mladých lidí a do dospělých pracovníků. Z těchto důvodů nemusí dojít podle projekcí ve zkoumaném období k menšímu snížení veřejných výdajů na vzdělávání, které by bylo způsobeno výhradně změnami v demografickém složení (méně dětí v budoucnosti). 3. Příprava na stárnutí populace v době hospodářské recese Současná finanční a hospodářská krize vedla k neobvykle prudkému a rychlému poklesu hospodářské činnosti a k celosvětové recesi. Stávající hospodářský útlum výrazně postihuje zaměstnanost, míra nezaměstnanosti se rychle zvyšuje a Evropské unii hrozí snížení jejího potenciálního růstu, který je již ohrožen stárnutím populace. Finanční potíže a hospodářský útlum rychle zhoršují dobré výsledky, kterých členské státy dosáhly v posledních letech při usilování o vyvážené státní rozpočty a snižování zadluženosti, neboť vlády musí podnikat opatření ke stabilizaci finančního systému a k podpoře hospodářského oživení. Krátkodobé výhledy pro oblast veřejných financí se proto zhoršily a výsledky dosažené v posledních letech při fiskální konsolidaci přišly do velké míry vniveč. Krize kromě toho zesiluje hospodářský dopad stárnutí populace na důchodový systém, ačkoli vlastní důsledky budou záviset primárně na hloubce a délce hospodářského útlumu. V případě průběžných důchodových systémů vyvolává zpomalení reálné ekonomiky další fiskální tlaky na financování a příspěvky. U fondových systémů krize ukázala jejich zranitelnost vůči propadu na finančních trzích. Pokud jde o systémy dávek financovaných shromažďováním kapitálu, rostoucí schodky v důsledku poklesu hodnoty aktiv postihují členy fondů prostřednictvím úprav pravidel indexace nebo sazeb příspěvků a uzavření těchto systémů novým členům. V případě osob přispívajících do příspěvkově definovaných penzijních fondů závisí dopad krize primárně na umístění aktiv fondu a na věku příslušného člena. Nejvíce postiženou skupinou jsou starší pracovníci s vysokou akciovou expozicí, neboť mají brzy odejít do důchodu a hodnota jejich aktiv se výrazně snížila. Tyto skutečnosti jen zdůrazňují, jak je nutné, aby tvůrci politik, regulační orgány a orgány dohledu prosazovaly obezřetné řízení penzijních úspor občanů. Bude zapotřebí zajistit pečlivé sledování a uspořádat podrobné a otevřené diskuse o důchodových systémech v Evropě, a zejména provést kritické přehodnocení relativní úlohy, koncepce a fungování soukromého pilíře. Za současné situace, kterou charakterizuje pokles hospodářské činnosti a velmi nejisté vyhlídky, je pro schopnost Evropy rychle se zotavit z hospodářského útlumu a řešit problematiku stárnutí populace nezbytné sladit opatření na podporu hospodářského oživení s dlouhodobými strukturálními reformami. Cílená a dobře koordinovaná koncepční opatření mají v souladu s Plánem evropské hospodářské obnovy podpořit „chytré“ investice, podnítit odpovídající dovednosti k podpoře energetické účinnosti, čistých technologií, infrastruktury a vzájemného propojení, s cílem podpořit účinnost a inovace, a tímto způsobem posílit růstový potenciál Evropy. Hlavní prioritou proto musí být beze sporu provedení Plánu evropské hospodářské obnovy, aby se EU kvůli finanční krizi a recesi trvale nepotýkala s nízkým růstem zaměstnanosti a produktivity práce, což by také nepříznivě ovlivnilo její schopnost vypořádat se s důsledky stárnutí populace. Po skončení krize budou dlouhodobé výhledy záviset také na míře odhodlání k rychlému návratu ke zdravým veřejným financím (v souladu s doporučením v Plánu evropské hospodářské obnovy) a k prosazování reforem nezbytných v důsledku demografické změny, což bude mít v současnosti ještě větší význam k nastolení důvěry v rámci strategie k překonání krize. Stejný význam má potřeba posílit program strukturálních reforem zaměřených na řešení demografických problémů. Bude to znamenat výrazné zvýšení míry zaměstnanosti a zejména pomoc a podporu stárnoucím silným ročníkům, aby zůstávaly na trhu práce a neodcházely do předčasného důchodu, k čemuž často docházelo v předchozích generacích. K tomu, aby stárnutí populace nebylo vnímáno jako hrozba, nýbrž jako historický úspěch, nesmí Evropa promarnit potenciál těchto silných ročníků. Nadále platí návrh řešení hospodářských a rozpočtových problémů způsobených stárnutím populace vypracovaný v podobě trojsměrné strategie schválené Evropskou radou na zasedání ve Stockholmu v roce 2001, tj.: i) rychlé snižování zadluženosti, ii) zvyšování míry zaměstnanosti a produktivity, a iii) reforma důchodových systémů a systémů zdravotní a dlouhodobé péče; stejně tak platí pět cílů politiky stanovených v říjnu 2006 ve sdělení Komise o demografické budoucnosti Evropy[9]. Tyto cíle jsou zaměřeny na: - podporu demografické obnovy v Evropě vytvořením lepších podmínek pro rodiny, - podporu zaměstnanosti v Evropě vytvořením většího počtu pracovních míst a prodloužením a zkvalitněním produktivního období v životě, - produktivnější a dynamickou Evropu, - přijímaní a integraci migrantů v Evropě, - zajištění udržitelných veřejných financí v Evropě, což zaručí odpovídající sociální zabezpečení a mezigenerační spravedlnost. - Vytvoření lepších podmínek pro rodiny a demografickou obnovu Pro demografickou obnovu jsou nezbytná opatření k vytvoření celkového společenského prostředí, které bude reagovat na potřeby rodin, posun ke společnosti vstřícné k dětem a vytvoření podmínek umožňujících lepší sladění pracovního a rodinného života. V zemích, kde lze obtížně sladit pracovní a soukromý život, je spíše nízká míra zaměstnanosti žen, které kvůli mateřství často odcházejí z trhu práce, a nízká natalita, neboť se mnoho lidí domnívá, že si nemohou děti dovolit. Prioritou by měla zůstat jak koncepční opatření podporující soulad mezi pracovním a soukromým životem a rovnost žen a mužů, která zahrnují především lepší podmínky rodičovské dovolené a motivaci pro otce, aby této možnosti využívali, tak širší poskytování kvalitní péče o děti. Rovněž by se mohlo zvážit snížení daní u druhého výdělečně činného partnera, který, jak bylo zjištěno, z hlediska účasti na trhu práce na snížení daní více reaguje. Taková opatření jsou z dlouhodobého hlediska přínosná, neboť především ženám umožňují zůstat na trhu práce. Většina členských států nicméně stále nesplňuje cíle ohledně zajištění přístupu k formální péči o děti, které byly stanoveny Evropskou radou na zasedání v Barceloně, a neuvědomuje si pozitivní vliv raného vzdělávání na rozvoj dítěte a na šířku spektra možností otevírajících se dětem ze znevýhodněného prostředí. Investice do vysoce kvalitní péče o děti a do zaměstnatelnosti rodičů, kteří přerušili kariéru, jsou investicemi s obrovským potenciálem návratnosti. Nabízí se tak rovněž možnosti rozvoje nových služeb a tím vytváření nových pracovních míst. - Více pracovních míst a delší produktivní život Zvyšování účasti na pracovním trhu a zaměstnatelnosti. Pro veřejné finance představuje stárnutí populace problém z toho důvodu, že je třeba podporovat větší počet starších lidí, a to za stavu snižujícího se počtu pracujících obyvatel. Zde existuje široký prostor pro zlepšení. Z celkové populace v produktivním věku pracují v současné době téměř dvě třetiny lidí (65,4 % v roce 2007), což je několik procent pod sedmdesátiprocentní cílovou úrovní stanovenou v rámci Lisabonské strategie na rok 2010. V oblasti zvyšování účasti na trhu práce, zejména mezi staršími pracovníky a ženami, bylo dosaženo značných pokroků. Současná recese by však mohla zasáhnout především mladé lidi a starší pracovníky. Příslušná koncepční opatření musí především zajistit, aby se mladí lidé, kterým se nepodaří vstoupit na trh práce, nestali trvale závislými na sociálních dávkách a aby se propuštění starší pracovníci byli schopni vrátit do pracovního procesu, jakmile se situace na trhu práce zlepší. V nedávných letech byly provedeny reformy daňového systému a systému sociálních dávek , jejichž cílem bylo především zlepšit využívání pracovních sil. Hlavním záměrem řady nedávných reformních strategií bylo snížit závislost na sociálních dávkách tím, že se z ekonomického hlediska bude spíše vyplácet pracovat než pobírat sociální dávky a že příjemci dávek budou motivováni k aktivnímu hledání zaměstnání. Oslabení demotivačních aspektů vůči práci a zaměstnávání pracovníků, zejména v případě osob s nízkou kvalifikací, zakotvené v daňovém systému a v systému sociálních dávek a větší provázanost s cílenými aktivačními opatřeními jsou faktory, které přispívají ke strukturálnímu zlepšení ve fungování trhů práce. Navzdory těmto zlepšením je však s ohledem na stárnutí populace a rychlé technologické změny nutný větší pokrok, aby se dále zvyšovala a udržela vysoká míra zaměstnanosti a účasti na trhu práce, zejména mezi ženami a staršími pracovníky, a aby se snížila strukturální nezaměstnanost. Zvyšování míry zaměstnanosti u starších pracovníků. Reformy systémů invalidních důchodů a předčasného odchodu do důchodu a zvýšení věkové hranice pro odchod do důchodu zůstávají nadále prioritou, neboť tato opatření zvyšují nabídku pracovních sil starších pracovníků a přispívají k udržitelnému hospodářskému růstu s ohledem na nepříznivý demografický vývoj. Tímto způsobem je také možné zajistit, aby se u otázky odchodu do důchodu náležitě zohledňovalo budoucí prodloužení střední délky života. Generace silných ročníků (nyní padesátiletí až čerství šedesátníci) představuje významnou část evropských pracovních sil. Mají-li tito lidé zůstat aktivní, je třeba, aby se odstranily překážky, které jim brání v setrvání v zaměstnání, jako je například povinná věková hranice pro odchod do důchodu, a aby byl zaveden flexibilní mechanismus umožňující, aby si tito lidé věk pro odchod do důchodu zvolili sami a aby získali doplňkové nároky na důchod. Zaměstnání na částečný úvazek může být pro starší lidi dobrým způsobem, jak si zajistit přiměřený příjem a zvýšit nabídku pracovních sil. Kromě motivačních pobídek stanovených v důchodovém a daňovém systému a v systému sociálních dávek[10] musí reformní strategie přinést změnu pohledu na starší pracovníky a rozvoj jejich dovedností a zaměstnatelnosti prostřednictvím účinného celoživotního vzdělávání. Kromě pracovních příležitostí pro stárnoucí pracovní síly je třeba zajistit i vhodné pracovní podmínky včetně pružnější úpravy pracovní doby a organizace práce. Tato opatření by měla přispět ke zvýšení míry zaměstnanosti i kvality života starších lidí. Zdravější starší populace. Zdravější populace bude moci pracovat déle do vyššího věku, umožní vyšší produktivitu a účast na pracovním trhu a bude potřebovat méně zdravotní péče, což by v konečném důsledku mělo vést k nižšímu tlaku na veřejné finance. Prodloužení délky života prožité ve zdraví bude klíčovým faktorem pro dosažení cíle Lisabonské strategie, který se týká přivedení vyššího počtu osob do zaměstnání a jejich udržení na trhu práce. Zároveň je stárnutí společnosti příležitostí k rychlému vytvoření pracovních míst v oblasti zdravotních a sociálních služeb a bude vyžadovat aktivační a vzdělávací opatření. - Produktivnější a dynamická Evropa Produktivita práce, která ve velké míře závisí na úrovni dosaženého vzdělání, se do deseti let stane hlavním činitelem budoucího hospodářského růstu. Avšak 13 % žen a 17 % mužů ve věku 18–24 let předčasně ukončí školní docházku a dosáhne pouze základního nebo nižšího sekundárního vzdělání. Tato čísla představují mírné zlepšení v porovnání se situací na začátku tohoto desetiletí, stále se však pohybují vysoko nad nejvýše desetiprocentní cílovou úrovní stanovenou pro rok 2010. Vysoká úroveň dosaženého vzdělání je dávána do souvislosti s vyšší účastí na trhu práce, je předpokladem pro celoživotní vzdělávání a vzdělanější starší pracovníci také déle zůstávají na trhu práce. Budoucí růst produktivity také závisí na technickém pokroku; technický pokrok pak závisí na univerzitách, jejichž absolventi jsou schopni zapojit se do výzkumu, a na investicích do výzkumu a vývoje. Růst produktivity je také podmíněn rychlým zavedením nových technologií ze strany podniků a opatřeními na zlepšení evropského výzkumu a vývoje a inovačních systémů. Společnosti, v nichž lidé žijí déle, nabízejí příležitosti pro vývoj nových výrobků a služeb. Na takových budoucích trzích jsou velké možnosti růstu a vzhledem k tomu, že prodloužení délky života není jevem omezeným pouze na Evropu, mohou být vyvinutá řešení, výrobky a služby vyváženy do třetích zemí a otevírat tam nové trhy[11]. Výzkum a vývoj se dále musí zaměřit na rozvoj nákladově efektivnější léčby a na strategie prevence. Současně s tím by mělo být více propagováno racionální využívání zdrojů, které mohou významně snížit výdaje. Měnící se demografické složení Evropy může být rovněž příležitostí pro vývoj výrobků a služeb zaměřených na potřeby starších osob. Mohou být vyvíjeny nové technologie, které starším lidem umožní autonomní a delší život ve vlastních domovech a které změní způsob poskytování péče mimo jiné tím, že přizpůsobí služby individuálním potřebám a přáním pacientů[12]. Investice do vzdělávání, výzkumu a vývoje mají do budoucna velký potenciál návratnosti a v období krize by neměly být snižovány. V zájmu usnadnění přístupu všech občanů k veřejným službám a posílení práv cestujících se sníženou pohyblivostí budou také vyžadovány investice do modernizace dopravní infrastruktury, které mohou přispět k udržení poptávky během krize. - Přijímání a integrace migrantů V několika členských státech došlo k posílení růstu v důsledku přistěhovalectví ze třetích zemí. Přestože krize způsobí pokles pracovních příležitostí a z krátkodobého hlediska zmírní nedostatek pracovních sil a kvalifikací, z dlouhodobého hlediska bude při doplňování nedostatku pracovních sil hrát významnou úlohu dobře řízená politika legálního přistěhovalectví. Hlavní výzvou však zůstává integrace, u níž je nutno zohlednit rovněž otázku sociální soudržnosti. Migranti a jejich potomci mají často nižší úroveň dosaženého vzdělání nebo svou kvalifikaci jen obtížně uplatňují. Proto bývají častěji nezaměstnaní a více ohrožení chudobou. Přestože evropské trhy práce jsou nyní v důsledku krize pod tlakem, kvůli zhoršujícím se sociálním podmínkám v zemích původu migrantů může dojít k trvalému přílivu migrantů do EU a tito lidé budou obtížněji hledat zaměstnání. V této souvislosti by se integrace migrantů a jejich potomků mohla stát ještě větším problémem, který by bylo nutno řešit rovněž na úrovni EU[13]. - Zajištění udržitelných veřejných financí Podle posledních projekcí bude nárůst veřejných výdajů u některých členských států pravděpodobně velmi vysoký (přestože v některých případech je výchozí úroveň veřejných výdajů poměrně nízká). V případě členských států, u nichž je dopad na veřejné finance nejvyšší, bude nutné provést reformy sociálních systémů, zejména v oblasti důchodů, ale také v jiných oblastech, jako například ve zdravotnictví, aby se tento trend vynakládání prostředků z dlouhodobého hlediska omezil. Existuje značný prostor pro zefektivnění systémů zdravotní péče a dlouhodobé péče. Efektivnějšího zhodnocení prostředků vynaložených na zdravotní péči a omezení nerovností v této oblasti lze dosáhnout posílením primární péče a prevence, podporou zdraví a lepší koordinací a racionálním využíváním zdrojů. Zdravotnictví některých zemí však nedisponuje dostatečným množstvím zdrojů[14]. Recese tedy nesmí být záminkou k pozastavení reforem důchodového systému a systémů zdravotní a dlouhodobé péče nebo ke snižování nezbytných investic do vzdělávání a výzkumu. Rozhodnutí o reformách jsou nyní totiž ještě naléhavější než kdykoliv předtím. Tato opatření jsou zásadní pro budoucí ekonomickou sílu Evropy. 4. Řešení problémů Je třeba zasáhnout hned v celé řadě strategických oblastí. Koordinace na evropské úrovni může usnadnit výměnu osvědčených postupů, rozvíjet součinnost a snížit negativní dopady. Otázka veřejných financí se nadto řeší podle pravidel rámce Paktu o stabilitě a růstu. Problematika stárnutí populace by proto měla být řešena v návaznosti na koncepční rámce, které byly zavedeny v několika posledních letech, zejména v návaznosti na Lisabonskou strategii, která poskytuje všeobecný rámec pro další kroky. Příspěvek Evropské komise k řešení daných problémů by měl zahrnovat následující opatření: - Prohloubení a rozšíření dohledu i v oblastech mimo fiskální politiku, aby se zajistilo lepší začlenění strukturálních reforem do celkové koordinace politik [15]. Za současné situace by se mělo jednat o sledování a posuzování provádění národních plánů hospodářské obnovy v kontextu Paktu o stabilitě a růstu. Zvláštní pozornost bude rovněž věnována zvýšení kvality veřejných financí. K výraznému posílení udržitelnosti a kvality veřejných financí a k současnému zajištění toho, že rozpočty budou podporovat makroekonomickou stabilitu, by také výrazně přispěly reformy systémů sociálního zabezpečení, které by poskytovaly lepší ochranu příjmů a zároveň posilovaly motivaci k práci, tedy využívaly tzv. flexikurity. - Na základě Lisabonské strategie, fiskálního rámce Paktu o stabilitě a růstu EU a otevřené metody koordinace týkající se sociální ochrany a sociálního začlenění, bude Komise v oblasti důchodů a zdravotní a dlouhodobé péče nadále podporovat členské státy při zlepšování účinnosti a efektivity sociálních výdajů a bude nadále sledovat sociální, hospodářské a rozpočtové dopady stárnutí populace. V oblasti fondových důchodových systémů hodlá Komise spolupracovat s Radou a členskými státy za účelem vytipování osvědčených postupů pro koncepci systémů a pro regulační rámce týkající se ochrany v případě platební neschopnosti a hodlá se zaměřit na příjemce, aby se zabezpečily přiměřené a udržitelné soukromé důchodové systémy v členských státech. Chceme-li omezit očekávaný nárůst veřejných výdajů, musíme zavést koncepční opatření, která mohou zmírnit postižení, omezit potřebu formální péče pro starší občany se zdravotním postižením, podpořit poskytování formální péče v domácnostech spíše než v zařízeních, nebo obecněji taková opatření, která zlepší efektivnost nákladů na dlouhodobou péči, a to např. zavedením elektronického zdravotnictví (eHealth) a systému tísňového volání v případě náhlých zdravotních krizí (TeleCare). - Pokud jde o finanční služby a daňovou oblast , Komise urychleně zavede opatření navržená v jejím sdělení Evropské radě[16]. Finančních trhy musí opět řádně fungovat, a to nejenom proto, aby účinně plnily svoji úlohu při podpoře růstu a zaměstnanosti, ale také proto, aby byla chráněna dnešní a zítřejší finanční aktiva, a to včetně doplňkových důchodových systémů a doplňkového zdravotního pojištění. - Pokud jde o vzdělávání, odbornou přípravu a výzkum a vývoj , bude Komise ve spolupráci s členskými státy dále zlepšovat posuzování budoucích potřeb v oblasti kvalifikace a slaďování kvalifikace na úrovni EU a hodnotit účinnost vysokoškolského vzdělávání. Komise bude podporovat rozvoj účinného a spravedlivého vzdělávání a systémů odborné přípravy, aby tak v kontextu obnovené Lisabonské strategie posílila produktivitu. Závěrem je tedy nutno konstatovat, že vlády, které se v současné době potýkají s velkou hospodářskou a finanční krizí, se budou muset také vypořádat s nákladnými demografickými změnami. Úspěch při řešení demografických problémů Evropy nadále závisí na prosperujícím a dynamickém hospodářství se stoupající produktivitou a účinně fungujícími trhy. V současné obtížné ekonomické situaci spočívá tedy cesta vpřed především v přijetí všech nezbytných opatření k zajištění rychlého hospodářského oživení v souladu s Plánem evropské hospodářské obnovy a v provedení vhodné strategie k překonání krize poté, co oživení nastane. Kromě toho je nezbytné, aby členské státy v zájmu řešení důsledků demografických změn investovaly v souladu s Lisabonskou strategií do podpory svého dlouhodobého růstového potenciálu. Proto je nezbytně nutné zavést veškerá nezbytná opatření, která Evropské unii pomohou vyjít z finanční a hospodářské krize se zdravým růstovým potenciálem a se schopností plně využívat svých lidských zdrojů. K uskutečnění tohoto cíle bude klíčové provést ucelenou strategii k překonání krize založenou na strukturálních reformách. Bude se jednat zejména o prodloužení produktivního období v životě a zvýšení účasti mládeže, žen a starších pracovníků na trhu práce, reformu daňového systému a systému sociálních dávek v souladu se zásadou flexikurity, aby se vyplácelo pracovat, reformu důchodových systémů a zvýšení efektivity systémů zdravotní péče a dlouhodobé péče, společně s nezbytnými investicemi do vzdělávání a výzkumu a péče o děti. V této souvislosti je rovněž významná účinná integrace migrantů a jejich potomků, stejně jako další rozvoj řádně řízené politiky legálního přistěhovalectví, která by v budoucnosti mohla pomoci zajistit dostatečné množství pracovních sil. Pokud těmto opatřením nyní přisoudíme důležitost, kterou zasluhují, Evropa vyjde ze současné recese silnější a bude schopna řešit problémy spojené se stárnutím společnosti. Pokud bude důsledně prováděn program reformy, budou uskutečňovány rozsáhlé investice do kvality lidských zdrojů a budou odstraňovány bariéry, které brání plnému využití pracovních sil v EU, může EU ze současné hospodářské krize vzejít silnější než dříve. Toto období bychom tedy měli vnímat jako vhodnou dobu k uskutečnění sociálních inovací inspirovaných úspěšnými zkušenostmi a reformními procesy z jednotlivých členských států. Reformy nejsou důležité jen z hlediska hospodářství. Jedná se o agendu na podporu dobrého zdraví, vzdělání a vysoké kvality života pro nás i budoucí generace. Je to agenda, která umožní Evropě s důvěrou hledět do budoucnosti. - Statistická příloha Tabulka 1: Dlouhodobý vývoj na trhu práce [pic] Zdroj: „2009 Ageing Report: economic and budgetary projections for the EU-27 Member States (2008-2060)“, European Economy (brzy vyjde). Graf 1: Očekávané potenciální tempo růstu (průměrné roční tempo růstu), souhrnné ukazatele pro EU [pic] Zdroj: „2009 Ageing Report: economic and budgetary projections for the EU-27 Member States (2008-2060)“, European Economy (brzy vyjde). Tabulka 2: Vládní výdaje v souvislosti se stárnutím populace, 2007–2060, změna v procentech HDP [pic] Zdroj: „2009 Ageing Report: economic and budgetary projections for the EU-27 Member States (2008-2060)“, European Economy (brzy vyjde). Graf 2 – Náklady na stárnutí populace – srovnání roku 2009 a 2006, procenta HDP, 2007–2050 [pic] Zdroj: „2009 Ageing Report: economic and budgetary projections for the EU-27 Member States (2008-2060)“, European Economy (brzy vyjde). [1] KOM(2009) 200 v konečném znění. [2] Viz „ 2009 Ageing Report: economic and budgetary projections for the EU-27 Member States (2008-2060) “, European Economy (brzy vyjde) a „ Demography Report 2008: Meeting Social Needs in an Ageing Society “ (SEK (2008) 2911). [3] KOM(2006) 571 v konečném znění. [4] KOM(2008) 800 v konečném znění. [5] Viz zpráva o udržitelnosti z roku 2006, European Economy, č. 4, 2006. [6] Viz „ 2009 Ageing Report: economic and budgetary projections for the EU-27 Member States (2008-2060) “, European Economy (brzy vyjde) a „ Demography Report 2008: Meeting Social Needs in an Ageing Society “ (SEK (2008) 2911). [7] KOM(2009) 58 v konečném znění. [8] KOM(2006) 574 v konečném znění. [9] KOM(2006) 571 v konečném znění. [10] Viz KOM(2007) 733 v konečném znění a „Zaměstnanost v Evropě v roce 2007“. [11] V rámci regionálních iniciativ, jako je Silver Economy Network of European Regions (s 11 evropskými regiony), již probíhá spolupráce v oblasti podpory vývoje a uvádění na trh inovačních výrobků a služeb zaměřených na starší spotřebitele. Viz webové stránky Sen@er http://www.silvereconomy-europe.org/network/about_en.htm [12] KOM(2007) 332 v konečném znění a KOM(2007) 329 v konečném znění. [13] Nedávno vytvořené Evropské fórum pro integraci a příslušné specializované webové stránky (http://www.integration.eu) jsou v této oblasti užitečnými nástroji. [14] KOM(2009) 58 v konečném znění. [15] KOM(2008) 238 v konečném znění. [16] KOM(2009) 114 v konečném znění.