Strategie energetické unie ve svém akčním plánu předpokládá řadu akcí ke zvýšení energetické bezpečnosti v EU. Tento návrh by proto měl být vnímán v kontextu dalších iniciativ, včetně revize nařízení o bezpečnosti dodávek zemního plynu. Rozhodnutí o mezivládních dohodách úzce souvisí s nařízením o bezpečnosti dodávek zemního plynu, avšak oblast působnosti mechanismu výměny informací, který zavádí, je širší. Rozhodnutí o mezivládních dohodách definuje mezivládní dohodu jako „právně závaznou dohodu mezi jedním či několika členskými státy a jednou či několika třetími zeměmi, která má dopad na činnost nebo fungování vnitřního trhu s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii“. Rozhodnutí o mezivládních dohodách se tak vztahuje na veškeré mezivládní dohody týkající se dodávek a infrastruktury energetických komodit, zejména plynu, ropy a elektrické energie. Zahrnuty nejsou pouze mezivládní dohody týkající se záležitostí, na něž se vztahuje Smlouva o Euratomu. Pro tyto mezivládní dohody článek 103 Smlouvy o Euratomu stanoví zvláštní postup ex ante.

Účast Komise předtím, než členský stát a třetí země tyto dohody uzavřou, by proto představovala zásadní přidanou hodnotu, jelikož by pomohla vyřešit potenciální konflikty mezi závazky členských států vyplývajícími z mezinárodního smluvního práva a z práva EU.

Podobně posouzení dopadů dospělo k závěru, že možnost vypracování povinných vzorových ustanovení by mohla členským státům pomoci zabránit nesouladu s právními předpisy Unie, široká škála situací a obchodních modelů spadajících do působnosti rozhodnutí o mezivládních dohodách však neumožní vypracování dostatečně přesných vzorových ustanovení, která by dokázala poskytnout právní jistotu a nahradit podrobné ex ante posouzení konečných návrhů znění. Kromě toho by se členským státům v závislosti na postavení a vyjednávací síle třetí země nemuselo podařit konkrétní vzorová ujednání do mezivládní dohody zahrnout.

Aby bylo těchto cílů dosaženo, navrhuje se v podstatě kombinace dobrovolných vzorových ustanovení a ex ante posouzení mezivládních dohod před jejich podpisem. Jak je vysvětleno v posouzení dopadů revize rozhodnutí o mezivládních dohodách, zachovávání stávajícího systému by nebylo účinné. Žádná z mezivládních dohod, které Komise shledala jako problematické, dosud nebyla vypovězena.

Nezbytnost opatření na úrovni EU: Právním základem pro revizi rozhodnutí o mezivládních dohodách je článek 194 SFEU. Rozhodnutí o mezivládních dohodách bylo na tomto základě přijato v roce 2012 v souladu se zásadou subsidiarity. Zavedením povinných kontrol ex ante ze strany Komise se však rozhodnutí o mezivládních dohodách změní. Tato změna bude představovat přenesení úkolů z členských států na EU. Jak bylo vysvětleno výše, zkušenosti ukazují, že posouzení členskými státy není pro zajištění souladu mezivládních dohod s právními předpisy EU dostatečné a uspokojivé a vytváří právní nejistotu. Účast Komise ex ante by znamenala zásadní přidanou hodnotu pro řešení problémů (zejména konfliktů mezi závazky členských států vyplývajícími z mezinárodního smluvního práva a z práva EU).

Zprávy rovněž dospěly k závěru, že náklady spojené se stávajícím rozhodnutím o mezivládních dohodách jsou celkově odůvodněné jeho přínosy, jelikož zajišťuje fungování vnitřního trhu s energií a přispívá k bezpečnosti dodávek energie. Rozhodnutí o mezivládních dohodách by však mohlo být účinnější, pokud by kontroly souladu, které zavádí, byly prováděny ex ante (namísto ex post jako doposud). Tím by se podstatně zvýšila právní jistota a zabránilo by se nákladům pro členské státy i Komisi.

Pokud jde o účinnost rozhodnutí o mezivládních dohodách, dospěly uvedené zprávy k závěru, že jeho stávající ustanovení (zejména ex post povaha kontrol souladu, která je v něm stanovena) nevedou k přeměně nevyhovujících uzavřených mezivládních dohod na vyhovující a nemají přímý dopad na jednání členských států se třetími zeměmi. Zejména nebyl Komisi nikdy dobrovolně předložen návrh mezivládní dohody ke kontrole ex ante. Rozhodnutí o mezivládních dohodách v současné podobě není považováno za účinné.

Do budoucna hodlá Komise k 1. lednu 2020 vypracovat následující zprávu, jak to požaduje článek 8 rozhodnutí o mezivládních dohodách.

Komise může provést ex post posouzení předložených nezávazných nástrojů, a pokud se domnívá, že by opatření, kterými se uvedený nezávazný nástroj provádí, mohla být v rozporu s právními předpisy Unie, informovat o tom členský stát,

Komise je povinna provést ex post posouzení stávajících mezivládních dohod nebo změn a v případě pochybností ohledně souladu těchto dohod s právními předpisy Unie do devíti měsíců od oznámení informovat členský stát.

Komise je povinna provést ex ante posouzení návrhů mezivládních dohod nebo změn a do šesti týdnů informovat členský stát o možných pochybnostech, jež má ohledně souladu s právními předpisy Unie, zejména s právními předpisy pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy Unie v oblasti hospodářské soutěže,

(9)Komise by měla provést posouzení souladu mezivládních dohod, které vstoupily v platnost, nebo jsou prozatímně prováděny před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost, s právními předpisy Unie a podle toho informovat členské státy. V případě zjištěného nesouladu by měly členské státy učinit všechny nezbytné kroky k nalezení vhodného řešení, které tento nesoulad odstraní.

(7)Aby byl zajištěn soulad s právními předpisy Unie, měly by členské státy Komisi oznámit návrh mezivládní dohody předtím, než se pro strany stane právně závazným (ex ante). V duchu spolupráce by Komise měla členskému státu pomoci určit problémy týkající se souladu návrhu mezivládní dohody nebo změny. Příslušný členský stát by tak byl lépe připraven uzavřít dohodu v souladu s právními předpisy Unie. V zájmu zajištění co nejvyšší možné právní jistoty by Komise měla mít na posouzení dostatek času, zároveň by se však měla vyhnout nepřiměřeným prodlevám. Aby mohly členské státy z podpory Komise plně těžit, měly by se zdržet uzavření mezivládní dohody, dokud Komise členský stát neinformuje o svém posouzení. Členské státy by měly učinit všechny nezbytné kroky k nalezení vhodného řešení, které tento nesoulad odstraní.

(6)Při jednáních by měla mít Komise možnost poskytnout poradenství ohledně toho, jak zabránit nesouladu s právními předpisy Unie. Komise by zejména mohla, společně s členskými státy, vypracovat dobrovolná vzorová ustanovení nebo pokyny. Komise by měla mít možnost poukázat na cíle energetické politiky Unie a na zásadu solidarity mezi členskými státy a na politické postoje Unie přijaté v Radě nebo na závěry Evropské rady.

(5)Aby se zabránilo nesouladu s právními předpisy Unie a zvýšila se transparentnost, měly by členské státy Komisi co nejdříve informovat o svém záměru zahájit jednání týkající se nových mezivládních dohod nebo změn mezivládních dohod stávajících. Komise by měla být pravidelně informována o pokroku v jednáních. Členské státy by měly mít možnost Komisi vyzvat, aby se jednání účastnila jakožto pozorovatel.

(4)Rozhodnutí č. 994/2012/EU se však ukázalo být z hlediska zajištění souladu mezivládních dohod s právními předpisy Unie neúčinné. Uvedené rozhodnutí spoléhalo zejména na posuzování mezivládních dohod Komisí poté, co je členské státy se třetí zemí uzavřely. Zkušenosti získané při provádění rozhodnutí č. 994/2012/EU ukazují, že toto posouzení ex post plně nevyužívá potenciálu pro zajištění souladu mezivládních dohod s právními předpisy Unie. Mezivládní dohody především často neobsahují vhodná ustanovení o ukončení nebo přizpůsobení, která by členským státům umožňovala mezivládní dohodu v přiměřené lhůtě uvést do souladu s právními předpisy Unie. Kromě toho je pozice signatářů předem stanovena, což vytváří politický tlak neměnit žádný aspekt dohody.

(1)Pro řádné fungování vnitřního trhu s energií je nezbytné, aby se dovoz energie do Unie plně řídil pravidly pro vytvoření vnitřního trhu s energií. Vnitřní trh s energií, který by nefungoval řádně, by vedl ke zranitelnosti Unie z hlediska zabezpečení dodávek energie a v tomto ohledu ji znevýhodňoval, přičemž by narušoval její potenciální přínos pro evropské spotřebitele a průmysl.

(10)Toto rozhodnutí by se mělo vztahovat pouze na mezivládní dohody, které mají dopad na vnitřní trh s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii. V případě pochybností by členské státy měly konzultovat Komisi. Na vnitřní trh s energií nebo na zabezpečení dodávek energie v Unii v zásadě nemají dopad dohody, které již nejsou v platnosti nebo které se již neuplatňují, a toto rozhodnutí by se tedy na takovéto dohody nemělo vztahovat.

(11)Členské státy navazují vztahy s třetími zeměmi nejen uzavíráním mezivládních dohod, ale rovněž formou nezávazných nástrojů. Ačkoli jsou tyto nástroje právně nezávazné, lze je použít ke stanovení podrobného rámce pro energetickou infrastrukturu a dodávky energie. V tomto ohledu mohou mít nezávazné nástroje na vnitřní trh s energií podobné dopady jako mezivládní dohody, jelikož jejich provádění může mít za následek porušení právních předpisů Unie. V zájmu zajištění větší transparentnosti veškerých opatření uplatňovaných členskými státy, která mohou mít dopad na vnitřní trh s energií a na energetickou bezpečnost, by proto členské státy měly Komisi předkládat ex post rovněž příslušné nezávazné nástroje. Komise by měla předložené nezávazné nástroje posoudit a případně podle toho informovat členské státy.

(12)Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na mezivládní dohody nebo nezávazné nástroje, které musí být Komisi oznámeny v celém svém rozsahu na základě jiných aktů Unie, nebo které se týkají záležitostí, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii.

(13)Toto rozhodnutí by nemělo vytvářet závazky týkající se dohod mezi podniky. Členské státy by však měly mít možnost dobrovolně oznamovat Komisi takové dohody, na něž se v mezivládních dohodách nebo nezávazných nástrojích výslovně odkazuje.

(14)Komise by měla obdržené informace zpřístupnit všem ostatním členským státům v zabezpečené elektronické podobě. Požádá-li členský stát o důvěrné zacházení s informacemi, které předložil, měla by Komise tuto žádost respektovat. Žádosti o zachování důvěrnosti by však neměly omezit přístup Komise k důvěrným informacím, protože Komise potřebuje mít komplexní informace pro vlastní posouzení. Komise by měla odpovídat za to, že bude zaručeno uplatňování ustanovení o zachování důvěrnosti. Žádostmi o zachování důvěrnosti by nemělo být dotčeno právo na přístup k dokumentům stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001.

(15)Považuje-li členský stát některou mezivládní dohodu za důvěrnou, měl by Komisi poskytnout její shrnutí, které bude moci být postoupeno ostatním členským státům.

(16)Stálá výměna informací o mezivládních dohodách na úrovni Unie by měla umožnit rozvoj osvědčených postupů. Komise – případně ve spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost, pokud jde o vnější politiky Unie – by na základě těchto osvědčených postupů měla vypracovat dobrovolná vzorová ustanovení, která lze používat v mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi. Používání těchto vzorových ustanovení by mělo mít za cíl zabránit konfliktům mezivládních dohod s právními předpisy Unie, zejména s pravidly pro vnitřní trh s energií a s právními předpisy v oblasti hospodářské soutěže, či konfliktům s mezinárodními dohodami, které Unie uzavřela. Jejich používání by mělo být dobrovolné a jejich obsah by mělo být možné přizpůsobit konkrétním okolnostem.

(17)Lepší vzájemná znalost stávajících a nových mezivládních dohod a nezávazných nástrojů by měla přispět k lepší koordinaci v oblasti energetiky mezi jednotlivými členskými státy a mezi členskými státy a Komisí. Tato účinnější koordinace by měla členským státům umožnit plně těžit z politické a ekonomické síly Unie a Komisi by měla umožnit navrhovat řešení problémů, které byly v oblasti mezivládních dohod zjištěny.

(18)Komise by měla usnadňovat a podporovat koordinaci mezi členskými státy s cílem posílit celkovou strategickou úlohu Unie prostřednictvím pevného a účinného koordinovaného přístupu k producentským, tranzitním i spotřebitelským zemím.

(19)Jelikož cíle tohoto rozhodnutí, totiž zajištění výměny informací o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích v oblasti energetiky mezi členskými státy a Komisí, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale může jej být z důvodu účinků tohoto rozhodnutí použitelného ve všech členských státech lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

(20)Ustanoveními tohoto rozhodnutí by nemělo být dotčeno uplatňování pravidel Unie týkajících se porušení předpisů, státní podpory a hospodářské soutěže. Komise má v souladu s článkem 258 Smlouvy o fungování Evropské unie právo zahájit řízení o porušení Smlouvy, domnívá-li se, že členský stát nesplnil povinnosti, jež pro něj ze Smlouvy o fungování Evropské unie vyplývají.

(21)V roce 2020 by Komise měla posoudit, zda toto rozhodnutí dostatečně a účinně zajišťuje soulad mezivládních dohod s právními předpisy Unie a zda existuje vysoká míra koordinace mezi členskými státy, pokud jde o mezivládní dohody v oblasti energetiky.

(22)Rozhodnutí č. 994/2012/EU by mělo být zrušeno,

PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1.Tímto rozhodnutím se za účelem optimalizace fungování vnitřního trhu s energií zavádí mechanismus výměny informací mezi členskými státy a Komisí o mezivládních dohodách a nezávazných nástrojích v oblasti energetiky vymezených v článku 2.

2.Toto rozhodnutí se nevztahuje na mezivládní dohody a nezávazné nástroje, na které se v celém jejich rozsahu již vztahují jiné zvláštní postupy pro oznamování podle práva Unie.

Článek 2

Definice