(17) V Zelené dohodě pro Evropu Komise uvedla, že má v úmyslu přijmout další opatření k řešení emisí skleníkových plynů z odvětví námořní dopravy, a to prostřednictvím souboru opatření, která Unii umožní dosáhnout jejích cílů v oblasti snižování emisí. V této souvislosti by směrnice 2003/87/ES měla být změněna tak, aby se systém EU ETS vztahoval i na odvětví námořní dopravy s cílem zajistit, že toto odvětví přispěje ke zvýšeným cílům Unie v oblasti klimatu i k cílům Pařížské dohody, která stanoví, že se rozvinuté země mají ujmout vedení tím, že budou plnit cíle v oblasti snižování emisí na úrovni celého hospodářství, zatímco rozvojové země nabádá k tomu, aby postupně usilovaly o dosažení cílů v oblasti snižování emisí nebo omezení emisí v rámci celého hospodářství (16). Vzhledem k tomu, že emise z mezinárodní letecké dopravy mimo Evropu by měly být od ledna 2021 omezeny celosvětovými tržními opatřeními, aniž bylo přijato jakékoli opatření, které by stanovilo stropy nebo ceny emisí z námořní dopravy, je vhodné, aby se systém EU ETS vztahoval na část emisí z plaveb mezi přístavem spadajícím do jurisdikce členského státu a přístavem spadajícím do jurisdikce třetí země, přičemž pokud jde o zbylou část emisí, mohla by o vhodných opatřeních rozhodnout třetí země. Rozšíření systému EU ETS na odvětví námořní dopravy by tedy mělo zahrnovat polovinu emisí z lodí připlouvajících do přístavu spadajícího do jurisdikce členského státu z přístavu mimo jurisdikci členského státu, polovinu emisí z lodí plavících se z přístavu spadajícího do jurisdikce členského státu do přístavu mimo jurisdikci členského státu , emise z lodí připlouvajících do přístavu spadajícího do jurisdikce členského státu z přístavu spadajícího do jurisdikce členského státu a emise v kotvišti v přístavu spadajícím do jurisdikce členského státu. Tento přístup byl shledán jako praktický způsob, jak vyřešit otázku společných, i když rozdílných odpovědností a možností, což představuje v kontextu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu dlouhodobý problém. Pokrytí části emisí z lodí plavících se mezi státy Unie a třetími zeměmi zajišťuje účinnost systému EU ETS , zejména zvýšením dopadu opatření na životní prostředí ve srovnání se zeměpisným rozsahem omezeným na plavbu v rámci EU, a zároveň omezuje riziko vyhýbání se zastávkám v přístavu a riziko přemístění překládky mimo Unii. Pro zajištění hladkého začlenění tohoto odvětví do systému EU ETS by měly rejdařské společnosti postupně navyšovat vyřazování povolenek s ohledem na ověřené emise vykázané za období 2023–2025. Pokud bude v tomto období vyřazeno méně povolenek, než jaké bylo množství ověřených emisí z námořní dopravy, je v zájmu ochrany ekologické vyváženosti systému nutné, aby byl každý rok neprodleně po zjištění rozdílu mezi ověřenými emisemi a vyřazenými povolenkami zrušen příslušný počet povolenek. Od roku 2026 by rejdařské společnosti měly odevzdávat počet povolenek odpovídající všem jejich ověřeným emisím vykázaným v předchozím roce.

(17) Emise skleníkových plynů z námořního odvětví představují přibližně 2,5 % emisí Unie. Absence rozhodných opatření v rámci IMO způsobila prodlevy v inovacích a zavádění nezbytných opatření ke snížení emisí v tomto odvětví. V Zelené dohodě pro Evropu Komise uvedla, že má v úmyslu přijmout další opatření k řešení emisí skleníkových plynů z odvětví námořní dopravy, a to prostřednictvím souboru opatření, která Unii umožní dosáhnout jejích cílů v oblasti snižování emisí. V této souvislosti by směrnice 2003/87/ES měla být změněna tak, aby se systém EU ETS vztahoval i na odvětví námořní dopravy s cílem zajistit, že toto odvětví spravedlivým podílem přispěje ke zvýšeným cílům Unie v oblasti klimatu i k cílům Pařížské dohody, která stanoví, že se rozvinuté země mají ujmout vedení tím, že budou plnit cíle v oblasti snižování emisí na úrovni celého hospodářství, zatímco rozvojové země nabádá k tomu, aby postupně usilovaly o dosažení cílů v oblasti snižování emisí nebo omezení emisí v rámci celého hospodářství (16). Od roku 2024 by mělo být v plném rozsahu prováděno vyřazování povolenek ze strany rejdařských společností a rejdařské společnosti by měly odevzdávat počet povolenek odpovídající všem jejich ověřeným emisím vykázaným v předchozím roce. Vzhledem k tomu, že emise z mezinárodní letecké dopravy mimo Evropu by měly být od ledna 2021 omezeny celosvětovými tržními opatřeními, aniž bylo přijato jakékoli opatření, které by stanovilo stropy nebo ceny emisí z námořní dopravy, je vhodné, aby se systém EU ETS vztahoval i na tyto emise, přičemž by mohly být za přísných podmínek stanoveny výjimky, jestliže odpovědnost za tyto emise převezme třetí země nebo jestliže Mezinárodní námořní organizace zavede tržní opatření, které by pokrylo část emisí z plaveb mezi přístavem spadajícím do jurisdikce členského státu a přístavem spadajícím do jurisdikce třetí země, přičemž pokud jde o zbylou část emisí, mohla by o vhodných opatřeních rozhodnout třetí země. Od roku 2027 by tedy rozšíření systému EU ETS na odvětví námořní dopravy mělo zahrnovat emise z plaveb do a ze třetích zemí, přičemž by měly být stanoveny výjimky týkající se poloviny emisí z lodí připlouvajících do přístavu spadajícího do jurisdikce členského státu z přístavu mimo jurisdikci členského státu, poloviny emisí z lodí plavících se z přístavu spadajícího do jurisdikce členského státu do přístavu mimo jurisdikci členského státu , a to za přísných podmínek, zejména pokud má třetí země zaveden mechanismus stanovování cen uhlíku nebo pokud má třetí země zaveden prostřednictvím dvoustranné nebo mnohostranné dohody mezi státy Unie a jednou nebo více třetími zeměmi mechanismus stanovování cen uhlíku, na nějž se podle článku 25 směrnice 2003/87/ES vztahuje systém EU ETS , s cílem zastropovat a snížit emise na úroveň, která je alespoň rovnocenná úrovni stanovené v rámci systému EU ETS , čili závazný mechanismus k zastropování, snížení a stanovení ceny emisí skleníkových plynů z námořní dopravy, což povede k absolutnímu snížení emisí, které bude přinejmenším odpovídat situaci, kdy by se systém EU ETS vztahoval na 100 % těchto emisí, nebo pokud se jedná o třetí zemi, která se řadí mezi nejméně rozvinuté země nebo malé ostrovní rozvojové státy a jejíž HDP na obyvatele je nižší než průměr Unie a která zahrnuje tyto emise do svého vnitrostátně stanoveného příspěvku podle Pařížské dohody .