SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Druhý srovnávací přehled pro VFR na období 2014–2020 /* COM/2013/098 final */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Druhý srovnávací přehled pro VFR na období 2014–2020 1. Blíží se čas rozhodnutí Politická dohoda, které se dne 8. února 2013 Evropské radě podařilo dosáhnout, otevírá cestu k přijetí víceletého finančního rámce (dále jen „VFR“) na období 2014–2020. K přijetí právních nástrojů pro jednotlivé programy v rámci VFR nezbývá mnoho času. Pouze rychlé dokončení interinstitucionálních jednání by mohlo pomoci, aby se s plněním rozpočtu započalo od 1. ledna 2014, tedy od začátku příštího VFR. Regulační rozhodnutí, jež budou přijata, by měla plně zohlednit a zaručit ten nejúčinnější způsob poskytování finančních zdrojů naplánovaných v rámci VFR pro občany a podniky v Evropské unii. V rámci jednání o návrzích na odvětvové financování podle víceletého finančního rámce na období 2014–2020 stojí Komise pevně za svým závazkem zjednodušit programy a postupy financování[1]. Cílem zjednodušení je usnadnit přístup k finančním prostředkům EU a zefektivnit provádění politik EU, jakož i zachovat odpovídající úroveň kontrol a záruk. Takový závazek je obzvláště důležitý v současné hospodářské a finanční situaci, kdy je zapotřebí co nejefektivněji zmobilizovat veškeré dostupné zdroje na posílení růstu, zvýšení zaměstnanosti a konkurenceschopnosti v Evropské unii. Evropská rada uznala význam zjednodušení, když prohlásila, že „veškerá odvětvová legislativa týkající se příštího víceletého finančního rámce (…) by proto měla obsahovat podstatné prvky přispívající ke zjednodušení a zlepšující odpovědnost a efektivní vynakládání finančních prostředků EU“[2]. V téže souvislosti Rada nedávno zdůraznila potřebu dalšího úsilí o zjednodušení jak na evropské, tak na vnitrostátní úrovni[3] s cílem zredukovat složitost předpisů, kterou Evropský účetní dvůr opakovaně označil za jednu z hlavních příčin chyb. Zjednodušení je otázkou strategického významu: jednodušší pravidla a technicky a finančně méně náročné postupy znamenají kvalitnější vynakládání finančních prostředků EU, jejich lepší poskytování a širší a snadnější přístup k nim. Zkrátka – finanční zdroje napomáhající hospodářství, růstu a zaměstnanosti. V souladu se závazkem Komise, že bude sledovat pokrok při prosazování zjednodušování a napomáhat mu prostřednictvím jednání s Evropským parlamentem a Radou, navazuje toto sdělení na první srovnávací přehled představený v září roku 2012[4]: oceňuje nejdůležitější vývoj, k němuž od té doby došlo, upozorňuje na sporné otázky a naznačuje další postup k dosažení jednoduchého a účinného způsobu financování z EU na období 2014–2020. Toto sdělení má také coby podklad a opora posloužit irskému předsednictví Rady Evropské unie, jež svou činnost zahájilo s velkými ambicemi a silným důrazem na stabilitu, zaměstnanost a růst. Ve svém programu vyjádřilo irské předsednictví svůj závazek, že „bude intenzivně spolupracovat s partnery, zejména s Evropským parlamentem, na interinstitucionální dohodě o různých nástrojích, jež umožní, aby bylo neprodleně zahájeno financování ve prospěch zaměstnanosti a růstu. Tyto nástroje budou podporovat schopnosti výzkumu a inovací EU, soudržnost a inteligentní investice do našich přírodních zdrojů na zemi i na moři“[5]. Jednoduchá pravidla a rychlé a účinné postupy jsou základní prvky zamýšlené pohotovosti při vynakládání finančních prostředků EU. Výdajovými programy se začal intenzivně zabývat rovněž Evropský parlament: ve většině odvětví došlo k zahájení neformálních třístranných jednání s Komisí a Radou. Zpravodajové Evropského parlamentu jednají o změnách návrhů Komise, aby je na plenárním zasedání mohli schválit v prvním čtení. Včasné přijetí legislativních aktů je nezbytné, aby se počátkem roku 2014 mohlo začít s jejich prováděním a nebyla ohrožena kontinuita financování z EU. Navzdory těmto snahám a přes významný pokrok v některých otázkách se problematice zjednodušování na jednáních často nevěnuje dostatečná pozornost: spoluzákonodárci se spíše věnují jiným prioritám, přestože uznání těchto priorit v základním aktu není bez vlivu na jednoduchost a dostupnost samotných programů. Zjednodušování je často odsunuto stranou jako otázka relativního významu. Předseda Komise Barroso se dne 20. září 2012 obrátil dopisem na předsedu Evropského parlamentu pana Martina Schulze a na úřadujícího předsedu Rady pana Mavroyiannise, aby připomenul zásadní význam zjednodušení a vyzval spoluzákonodárce k další spolupráci s Komisí na této otázce[6]. Tato výzva se zatím nedočkala očekávané odezvy. Spolupráce Evropského parlamentu a Rady s Komisí umožnila v některých otázkách dosáhnout důležitého pokroku: bylo schváleno nové finanční nařízení[7]a bylo dosaženo souladu pravidel pro odvětvové programy s finančním nařízením. Evropský parlament a Rada souhlasily s návrhy na zjednodušení napříč jednotlivými programy, pokud jde o: vymezení jednotného rámce, začleňování průřezových priorit, jasná a jednotná pravidla způsobilosti (a zejména zjednodušený výpočet nákladů), elektronickou správu a vhodnější a účinnější kontrolu. Spoluzákonodárci se pozitivně vyjádřili zejména k návrhům, jež zjednodušují řízení především pro členské státy, přičemž v této záležitosti usilují o ještě větší flexibilitu. Nadměrná flexibilita, jež má za následek na míru vytvořená řešení, například při reformě společné zemědělské politiky (SZP), by v některých případech mohla zjednodušení zkomplikovat. U spoluzákonodárců byla nadto cítit snaha posílit svou kontrolu nad plněním rozpočtu prováděnou ex ante. Za tímto účelem zatížili legislativní návrhy přidáním podrobnějších ustanovení, složitými postupy či prostě převzetím struktury programů financování podle VFR na období 2007–2013. Tyto změny by pro potenciální příjemce znamenaly horší dostupnost výdajových programů a znesnadnily by poskytování finančních prostředků EU. Tento přístup by rovněž vedl k omezení flexibility Komise při plnění rozpočtu. To by na jedné straně bylo v rozporu s povinností Komise převzít plnou odpovědnost za plnění rozpočtu, a na druhé straně by to vedlo k zrušení pravomocí vykonávaných Evropským parlamentem. Evropská rada vyzvala spoluzákonodárce k rychlému přijetí programů financování, jimiž se provádí VFR na období 2014–2020, tak aby dne 1. ledna 2014 mohlo včas dojít k jejich spuštění. Rada připomněla „sdílený cíl orgánů EU a členských států zjednodušit pravidla a postupy financování a jejich společnou odpovědnost v této oblasti“. Naléhavě vybídla zákonodárce, „aby se dohodli na jednodušších programech, jejichž administrativní náročnost pro veřejné orgány a příjemce bude znatelně nižší“[8]. Komise se domnívá, že prvky uvedené v aktuálním srovnávacím přehledu zjednodušování značně komplikují; níže uvedené příklady jsou jasným dokladem všeobecné tendence. Tyto přetrvávající problémy by měli spoluzákonodárci během závěrečné fáze jednání odstranit a napomoci tak dosažení výsledků, jež nejlépe odpovídají potřebám příjemců finančních prostředků EU a občanů obecně. 2. Způsoby zjednodušení: sporné otázky 2.1. Jednodušší a dostupnější programy financování EU Základem zjednodušeného financování z EU je jednoduché znění právních předpisů. Komise navrhla programy financování, jež v sobě často slučují různé programy, které dříve spadaly do stejné oblasti politiky, v nichž jsou stanoveny obecné politické priority a cíle a vymezen finanční rámec pro jednotlivý program. Smyslem takových obecných vymezení v rámci základního aktu je vytyčit priority a cíle, jejichž záběr by byl dostatečně široký pro dlouhodobé finanční období sedmi let (2014–2020). Útvarům Komise, které finanční prostředky vlastně spravují, byl ponechán jistý prostor, aby během tohoto období mohly rychle zareagovat na měnící se politické priority a hospodářské a sociální potřeby: v souladu s finančním nařízením budou odpovědné za stanovení konkrétních cílů a priorit a následné přidělování finančních prostředků určených na roční či víceleté pracovní programy. Tento jednoduchý, ucelený a flexibilní rámec byl zpochybněn některými změnami, které navrhly Evropský parlament a Rada. Spoluzákonodárci jednotnou strukturu nových programů financování sice zachovali, ale často zavádí nová odvětví a tématické okruhy, které reprodukují dříve samostatné programy a/nebo doplňují mnoho technických podrobností. Například u programu Erasmus pro všechny[9] Evropský parlament a Rada navrhly rozdělit kapitolu o vzdělávání, odborné přípravě a mládeži na dvě samostatné kapitoly, aniž by tím změnily celkovou strukturu návrhu Komise. K formulaci cílů však dochází jak na úrovni programů, tak na úrovni jednotlivých kapitol/odvětví, což by mělo vést k větší viditelnosti jednotlivých odvětví a jejich činností. Evropský parlament nadto navrhuje, aby se každému odvětví z finančního rámce přidělil předem definovaný procentní podíl. Podobná tendence se objevila při jednáních o programu pro sociální změny a inovace[10], jehož cílem je poskytovat finanční podporu na inovační činnosti přispívající ke splnění cílů EU jako zaměstnanost, sociální ochrana, boj proti sociálnímu vyloučení a chudobě a zlepšování pracovních podmínek. Tento program slučuje tři nyní samostatné programy a rozšiřuje jejich pole působnosti s cílem zajistit integraci a jednotnost při plnění cílů sociální politiky. V osách financování se stávající programy již odráží. Přesto Evropský parlament i Rada navrhují začlenit do každé z těchto os tematické sekce či oblasti a pro každou z nich stanovit minimální výši finančního rámce a dosáhnout tak ohraničení celkového rozpočtu programu. V programu Spotřebitelé[11] se vedle nárůstu cílů, podcílů, způsobilých akcí a kvantitativních ukazatelů plnění těchto cílů objevil pokus Evropského parlamentu zavést závazný rozpis rozpočtu, který by odpovídal této podrobné struktuře a obsahoval by rovněž strop stanovený pro technickou pomoc. V případě programu Zdraví pro růst[12] Evropský parlament doplnil cíle, podcíle a způsobilé akce, čímž došlo k fragmentaci omezeného rozpočtu programu a rozmělnění jeho zaměření a účinnosti. Pokud jde o definice podmínek a postupů u finančních nástrojů evropských strukturálních fondů a Evropského investičního fondu (dále jen „fondy ESI“)[13] odmítla Rada využít akty v přenesené pravomoci ke stanovení podrobných modalit. Výsledkem toho je těžkopádný a rigidní text, který by zkomplikoval používání finančních nástrojů, pokud by zůstal zachován v jeho nynější podobě. To je v rozporu se zásadním významem finančních nástrojů v rámci budoucího VFR a neodpovídá to ani finančnímu nařízení, do nějž byly začleněny podobné prvky prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. Podobně je třeba se zejména za současné hospodářské situace vyvarovat ustanovení, která vedou ke zpožděním při doručení investic na místo určení a oslabují řádné a včasné fungování fondů ESI. V neposlední řadě je naprosto zásadní mít možnost změnit prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci nepodstatné prvky obsažené v samotném legislativním aktu nebo v jeho přílohách, tak aby se zabránilo příliš rigidnímu přístupu k plnění rozpočtu (například u nástrojů pro vnější činnost[14], inovativních finančních nástrojů a SZP). Zejména Rada se však staví proti takovýmto návrhům ze strany Komise, ačkoliv spoluzákonodárci mají dostatečné pravomoci, aby odmítli či dokonce zrušili akty v přenesené pravomoci. Tyto příklady ukazují tendenci udržet současný stav a nasměrovat finanční prostředky EU prostřednictvím předem vymezeného modelu v rámci právního textu: tato tendence často obnáší snahu stanovit konkrétní procentní podíl pro přidělení finančních prostředků. Je pravda, že podrobná ustanovení v základním aktu posilují kontrolu ex ante, kterou spoluzákonodárci nad plněním rozpočtu mají. Na druhé straně však tato ustanovení zatěžují text programů financování technickými podrobnostmi a snižují flexibilitu nezbytnou pro plnění rozpočtu ke škodě inovativních oblastí a lepšího nakládání s výdaji v souladu se změnami hospodářské či sociální situace v průběhu let. Takový přístup dostatečně nezohledňuje skutečnost, že Evropský parlament a Rada nakonec uplatní své pravomoci při každoročním rozhodování o konečném přidělení rozpočtových prostředků. Nadmíra podrobných a technických ustanovení snižuje flexibilitu řízení rozpočtu a zvyšuje složitost základních aktů. Financování z EU by se tím pro příjemce stalo jen těžko dostupné, rigidní a neúčinné. Rovněž by tím byla zpochybněna úloha Komise jako orgánu odpovědného za řízení rozpočtu EU. Pokud se při nejbližších jednáních podaří překonat zmíněné překážky, je možné se těchto rizik vyvarovat. 2.2. Mocenská hra s finančními prostředky EU: lze s nimi lépe nakládat? 2.2.1. Akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty Při jednáních o všech programech financování vyvstala jedna institucionální otázka: požadavek Evropského parlamentu, aby se cíle, priority, finanční příděly a další prvky plnění rozpočtu vymezovaly prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. V současnosti jsou tyto prvky součástí ročních či víceletých pracovních programů, které běžně tvoří předmět finančního rozhodnutí Komise. Komise navrhla, aby se tyto prvky, jež tvoří součást pracovních programů / rozhodnutí o financování (což jsou pouze úkony v rámci plnění rozpočtu), i nadále definovaly prostřednictvím prováděcích aktů. Rada tento postoj podporuje. Evropský parlament si však přeje, aby měl při definici těchto prvků aktivnější úlohu. To by mohlo mít za následek dvě alternativní možnosti: – přijetí pracovních programů prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. Tato možnost je právně neprůchozí, neboť se neshoduje s články 290 a 291 Smluv; vedla by ke změně institucionální rovnováhy a nebyla by slučitelná s nedávno revidovaným finančním nařízením, jež předpokládá, že roční či víceleté pracovní programy přijímá Komise, – zavedení právních předpisů, jež by byly jakýmsi mezistupněm mezi základními akty a pracovními programy. Tento nově přidaný mezistupeň aktů v přenesené pravomoci by prvky financování definoval širokým způsobem; jejich další provádění by probíhalo prostřednictvím pracovních programů. Tím by se zejména v prvním finančním roce riskovalo, že dojde k opožděnému zahájení realizace programů. Původní návrhy Komise jsou právně kvalitní a jejich cílem je zajištění účinnosti, flexibility a včasného poskytování finančních prostředků EU, což je pro příjemce a občany rozhodující. 2.2.2. Postup projednávání ve výborech Rada se snažila posílit kontrolu ex ante nad plněním rozpočtu ze strany členských států doplněním postupů projednávání ve výborech v oblastech, s nimiž návrhy Komise nepočítaly. Například u programu Horizont 2020[15] pro výzkum a investice a u nástroje pro propojení Evropy[16] (infrastruktura) navrhla Rada použít postupy projednávání ve výborech[17], pokud jde o výběr projektů a konkrétní právní závazky, včetně rozhodnutí o přidělení finančních prostředků[18]. Přijetí rozhodnutí o přidělení finančních prostředků je součástí plnění rozpočtu, což je institucionální výsadou Komise. Tyto složité postupy by se nadto vztahovaly na čistě správní rozhodnutí, která by měly přijímat schvalující osoby k tomu pověřené (tj. generální ředitelé Komise). Zkušenost navíc ukázala, že tato rozhodnutí k žádným problémům nevedou. Postup projednávání ve výborech by vedl k tomu, že by se přijímání těchto rozhodnutí stalo rigidnějším, byrokratičtějším, pomalejším a nákladnějším (náklady spojené se zasedáními, překlady atd.). Zapojení výboru by žádnou přidanou hodnotu nepřineslo. Spíše by prodloužilo dobu mezi vyhlášením grantu a podpisem grantové dohody, a tím by zdržovalo přidělení finančních prostředků. Irské předsednictví Rady uznalo zásadní význam těchto dvou programů[19]: vyvarování se složitým a byrokratickým postupům by znamenalo praktické uznání tohoto významu a bylo by důležitým krokem k plnému využití jejich hodnoty pro ekonomiku EU. Rada navrhla zavést postupy projednávání ve výborech i navzdory zkušenostem z praxe. V oblasti vnitřních věcí zkušenost potvrdila význam rychlé a flexibilní mobilizace finančních prostředků k účinné reakci na neočekávané události, jakými jsou například naléhavý či výjimečný migrační tlak na vnějších hranicích Unie, teroristické útoky nebo rozsáhlé kybernetické útoky. Z těchto důvodů Komise navrhla samostatný postup pro přijímání pracovních programů pro pomoc v případě mimořádných situací, který by se obešel bez projednávání ve výborech. Na žádost Spojeného království Rada nicméně navrhla použít složitý a časově náročný postup hodnocení. Finanční pomoc by v případě mimořádných situací měla být rychlá a efektivní a neměla by být zatěžována složitými postupy. Rada kromě toho ještě navrhla zavedení možnosti, která Komisi brání v přijetí opatření bez stanoviska příslušného výboru. Tato doložka, která by mohla zablokovat financování z EU, byla bez řádného zdůvodnění zavedena v řadě případů, například u společné zemědělské politiky (SZP)[20], u fondů v oblasti vnitřních věcí a v Programu pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky (COSME)[21]. 2.3. Jednoduchá pravidla způsobilosti: větší účinnost – méně chyb 2.3.1. Jednotná sazba náhrady a povinná paušální sazba pro nepřímé náklady Komise navrhla značně zjednodušit financování z EU zavedením jednotné sazby náhrady a povinné paušální sazby pro nepřímé náklady. Jednotná sazba by se vztahovala na všechny příjemce spadající pod totéž opatření v rámci jednoho projektu a paušální sazba pro nepřímé náklady by se použila pro veškerá opatření a typy účastníků. Obě opatření by zabránila složitým výpočtům, vykazování zpráv a chybám. Takové inovativní opatření má z důvodu strategické důležitosti výzkumu a inovací pro ekonomiku EU význam zejména v rámci programu Horizont 2020. Cíl tohoto zjednodušujícího postupu spočívá rovněž v ušetření času a energie, jež lze efektivněji využít pro dané opatření. Účetní dvůr ve svém stanovisku č. 6/2012 ze dne 19. července 2012 podpořil tento radikálně zjednodušený model financování nákladů s tím, že „by měl usnadnit a zrychlit proces podávání a zpracování žádostí“ a „snížit riziko nesrovnalostí“. Tento důležitý prvek zjednodušení však byl během jednání zpochybněn; proti zavedení jednotné sazby náhrady a povinné paušální sazby se postavil Evropský parlament. Namísto toho navrhl znovu rozlišovat mezi typy účastníků projektu. Rada zavedla výjimku pro neziskové právnické osoby. Irské předsednictví Rady připomnělo, že „jedním z klíčových cílů programu Horizont 2020 je zjednodušit veškeré financování výzkumu a inovací, které EU v současnosti poskytuje, a to pomocí jednotných pravidel. Tím se žadatelům usnadní hledání finančních prostředků a současně zajistí, že prostředky investované do programů budou využity s větší efektivitou.“[22] Evropská rada ve svých výše uvedených závěrech vyzdvihla zvláštní význam zjednodušení výzkumných, vzdělávacích a inovačních programů EU coby způsobu zásadního a postupného posilování příslušných politik. Jednotná sazba náhrady a jednotná paušální sazba pro nepřímé náklady jsou klíčovými prvky zjednodušení ve financování výzkumu a inovací, jehož cílem je dosažení snadnějšího přístupu pro žadatele a větší účinnosti při jeho poskytování. 2.3.2. Kvalita projektů a přidělování finančních prostředků jednotlivým členským státům Se stejným zájmem spočívajícím v efektivním poskytování finančních prostředků se Komise zaměřila na kvalitu projektů coby hlavní kritérium pro přidělování finančních prostředků v oblasti životního prostředí v rámci programu LIFE[23]. Tento záměr je ohrožen snahou Rady o opětovné zavedení indikativního přidělování finančních prostředků EU jednotlivým členským státům. Evropský parlament podporuje systém založený na veřejném registru odrážejícím výsledky jednotlivých členských států, čímž by se daly povzbudit projekty budování kapacit: tento přístup uchovává psychologický efekt přidělování finančních prostředků EU jednotlivým členským státům. Komise při mnoha příležitostech během jednání předložila fakta dokládající, že přidělování finančních prostředků EU jednotlivým členským státům nevedlo k vyváženějšímu rozložení projektů. V rámci současného programového období přidělování finančních prostředků EU jednotlivým členským státům snížilo přidanou hodnotu EU a snížilo průměrnou kvalitu financovaných projektů. Hlavním kritériem pro poskytnutí finančních prostředků EU by měla zůstat kvalita projektů: přidělování finančních prostředků EU jednotlivým členským státům nezaručuje vyváženější rozložení projektů. Spíše má negativní vliv na průměrnou kvalitu financovaných projektů. 2.3.3. Způsobilost nákladů na DPH Komise navrhla jasné pravidlo: náklady na DPH, která se nevrcí, vzniklé ve spojitosti s infrastrukturními projekty v rámci fondů ESI a u projektů v rámci nástroje pro propojení Evropy nejsou způsobilé. Vrácení DPH by si vyžádalo značnou část z finančního rámce programů. Tyto finanční prostředky lze využít efektivněji, pokud by se přidělily na financování nových infrastrukturních projektů. Komise s politováním konstatuje, že Rada trvá na zachování současného pravidla způsobilosti DPH, která se nevrací, v případě fondů ESI a v případě 10 miliard EUR převedených z Fondu soudržnosti do nástroje pro propojení Evropy, přestože tento postup vytvořil právní nejistotu v nynějším programovém období. Podstatným cílem návrhu Komise na vyjasnění pravidel způsobilosti DPH je zajištění právní jistoty při finančním plánování a maximalizace příspěvku fondů ESI k investicím na podporu růstu. 3. Další postup Do začátku příštího programového období zbývá deset měsíců: příprava nové generace programů, zejména v rámci sdíleného řízení, si vyžádá svůj čas. Evropská unie si nemůže dovolit otálet, pokud jde o spuštění nových programů. Je naléhavě nutné, aby odvětvové právní předpisy nabyly účinnosti co nejdříve. Výše uvedené příklady dokládají, že při jednáních s Evropským parlamentem a Radou se nepodařilo vyřešit všechny sporné otázky. Jejich příčinou je často rozdílnost priorit: důslednější kontroly ex ante či vliv na plnění rozpočtu, zvláštnosti v pravidlech financování a další politické priority mohou být v rozporu se zjednodušením a efektivním a rychlým využitím finančních prostředků EU. Zjednodušení je však prioritou horizontálního významu: v zájmu lepšího poskytování finančních prostředků EU, vyšší kvality a jednoduššího přístupu ze strany příjemců by zjednodušení mělo zůstat hlavním předmětem jednání. Jiné priority, i když jsou důležité, by neměly jít na úkor zjednodušení, které odpovídá základním požadavkům příjemců i občanů obecně. V tomto ohledu Komise trvá na tom, aby Evropský parlament a Rada na zjednodušení znovu zaměřily svoji pozornost: tj. zasadily se za přijetí obecných a souhrnných textů, vyhnuly se složitým postupům a uplatňovaly jednoduchá pravidla a kritéria pro nakládání s finančními prostředky. Lepší poskytování finančních prostředků EU – k čemuž by obnovená institucionální spolupráce v otázce zjednodušení vedla – je zásadně nutné v situaci, kdy hospodářství, růst a zaměstnanost zdroje nutně potřebují, a je v souladu s obecně sdílenými prioritami. Z těchto důvodů Komise pevně trvá na svém závazku a vyzývá irské předsednictví Rady a Evropský parlament, aby v zájmu rozhodujícího kroku směrem k lepšímu financování učinily zjednodušení hlavním předmětem příští fáze jednání. Mohou se přitom spolehnout na podporu Komise. Příloha Hlavní body srovnávacího přehledu ve všech oblastech politiky Všeobecné připomínky Rada a Evropský parlament dosáhly ve spolupráci s Komisí u většiny návrhů týkajících se nových výdajových programů navržených pro nový víceletý finanční rámec na období 2014–2020 významných výsledků. Mezi spoluzákonodárci panuje shoda na tom, že zjednodušování představuje důležitou horizontální prioritu. Díky spolupráci s Evropským parlamentem a Radou bylo u některých otázek uvedených v předchozím srovnávacím přehledu dosaženo pokroku. Evropský parlament a Rada však význam zjednodušení často během jednání marginalizují, aby se mohly věnovat jiným prioritám, přestože tyto priority mají na cíle zjednodušení negativní vliv. Některé z překážek uvedených v prvním srovnávacím přehledu existují dodnes, přičemž mezitím vyvstaly nové problémy. Komise nehodlá od svého jasného závazku ke zjednodušení ustoupit a je rozhodnuta spolupracovat s irským předsednictvím Rady a Evropským parlamentem a také je podpořit při snaze, aby se zjednodušení stalo hlavním předmětem příští fáze jednání. Téma || předmět jednání* || první srovnávací přehled* || Aktualizace *Nové předměty jednání a části textu, jež byly připojeny k příloze prvního srovnávacího přehledu, jsou podtrženy. Snížení počtu programů || Jednotnost společných pravidel a zvláštních odvětvových pravidel (článek 1 nařízení o společných ustanoveních – nyní fondy ESI) (KOM(2011) 615 v konečném znění) || Návrh Rady k nařízení o strukturálních fondech (nařízení o společných ustanoveních) může vést k tomu, že ve zvláštních odvětvových pravidlech vzniknou četné odchylky. Komise se domnívá, že odchylky od obecných pravidlech obsažené ve zvláštních odvětvových pravidel by měly být omezeny na nezbytné minimum; v opačném případě hrozí, že se zavedením četných odchylek do zvláštních odvětvových pravidel oslabí navrhovaná harmonizace. V tomto ohledu Komise podporuje prohlášení Spojeného království, podle kterého je třeba usilovat o větší harmonizaci pravidel týkajících se fondů, na které se vztahuje společný strategický rámec. || Ještě neuzavřeno: pokračují jednání s cílem dosáhnout společného stanoviska. Program „FISCUS“ (KOM(2011) 706 v konečném znění) || Rada a Evropský parlament navrhly rozdělit tento integrovaný program navržený Komisí na cla a daně. Komise nadále zastává názor, že integrovaný program „FISCUS“ by zajistil solidní zjednodušení, posílil synergie a ochránil jednotnost různých způsobů provádění, aniž by ovlivnil zvláštnosti obou odvětví. || Program byl rozdělen na dva samostatné programy: „FISCALIS 2020“ a „CLA 2020“. Jednotný odvětvový rámec || Kodex chování (článek 5 fondů ESI) || Radou navržené zrušení kodexu chování by oslabilo koncepci víceúrovňové správy vytvořenou za účelem účinnější politiky soudržnosti. || Spoluzákonodárci začlenili kodex chování znovu do nařízení. Společný strategický rámec (článek 12 fondů ESI) || Rada i Parlament zamítly používání aktů v přenesené pravomoci pro stanovení jiných než podstatných prvků společného strategického rámce; navrhují začlenit tyto prvky do přílohy uvedeného legislativního aktu. Komise souhlasila s tím, že se bude tímto přístupem řídit, trvá však na tom, aby měla pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci, čímž by mohla přílohu doplnit o techničtější nepodstatné prvky společného strategického rámce a také ji měnit. Je to nezbytné proto, aby se vytvořil jistý prostor sloužící úpravě příslušných prvků a mohly se tak zohlednit praktické zkušenosti. || Komise předložila pozměněný návrh na začlenění společného strategického rámce do přílohy legislativního aktu, přestože se domnívá, že se tento rámec týká nepodstatných prvků legislativního aktu. Rada stále ještě odmítá možnost doplnění či změny některých technických prvků uvedených v příloze prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci. Společná pravidla pro finanční nástroje pro vnější činnost (KOM(2011) 842 v konečném znění) || Rada a zpravodajové Evropského parlamentu hodlají do zvláštních odvětvových finančních nástrojů pro vnější činnost začlenit části nařízení o společných prováděcích pravidlech, které lze použít u všech finančních nástrojů pro vnější činnost. Komise bude usilovat o to, aby se zachovala celistvost prováděcího nařízení a zároveň byl zajištěn řádný právní přístup. || Jednání ještě probíhá. Vymezení prioritních os v rámci politiky soudržnosti (článek 87 fondů ESI) || Rada a Evropský parlament souhlasí s neomezenou možností kombinace investičních priorit různých tematických cílů v rámci jednoho programu. Předsednictví Rady za podpory Evropského parlamentu umožňuje prioritní osy pro více fondů a prioritní osy pro více kategorií regionů, aniž by bylo zapotřebí vyžadovat veškeré informace u každého fondu a každé kategorie regionu. || Jednání ještě probíhá: Komise se domnívá, že je tím zpochybněn přístup zaměřený na výsledky a komplikuje se provádění. Vytváří se tím rovněž právní nejistota, neboť takové možnosti si vyžádají úpravu řady právních ustanovení. Obecné pravidlo o technické pomoci členských států (článek 109 fondů ESI) || || Rada navrhla úpravy spočívající v obecném pravidlu, jež se týká stanovení maximální výše přídělu na technickou pomoc, a řady odchylek omezujících platnost obecného pravidla a vytvářejících problémy s interpretací. Jednání ještě probíhá: Komise má za to, že četnými pravidly a odchylkami zavedenými Radou se řízení extrémně zkomplikuje. Jediná platební agentura v rámci SZP (článek 7 horizontálního nařízení o SZP) (KOM(2011) 625 v konečném znění/2) || Předsednictví Rady navrhuje omezit počet platebních agentur na členský stát na „nezbytné minimum“. Komise navrhla snížit jejich počet na jedinou platební agenturu na členský stát nebo region s cílem zajistit další harmonizaci a zjednodušení řízení SZP, a to zejména tím, že se sníží administrativní zátěž a zlepší účinnost auditů. || Jednání ještě probíhá: z pohledu Komise by schválení návrhu Rady znamenalo nevyužít příležitosti ke zjednodušení řízení a snížení administrativních nákladů. Jediná koordinační národní agentura v programu „Erasmus pro všechny“ (článek 21) (KOM(2011) 788 v konečném znění) || Návrh Komise na jedinou národní agenturu na členský stát byl zpochybněn v příslušném výboru Evropského parlamentu. Komise nesouhlasí s tímto přístupem, v němž se odráží současný právní stav, neboť by omezil pružné využívání finančních prostředků EU v členských státech a způsobil další administrativní práci a náklady. || Jednání ještě probíhá: Rada a Výbor pro kulturu a vzdělávání EP zavedly možnost mít více než jednu národní agenturu, pokud je to v souladu s vnitrostátními právními předpisy a praxí. || Tři odvětví v rámci jediného nástroje pro propojení Evropy (KOM(2011) 665 v konečném znění/2) || Integrovaný přístup nástroje pro propojení Evropy podpořila Rada v částečném obecném přístupu ze dne 7. června 2012. Parlament, který na této složce pracuje v rámci společného výboru složeného z Výboru pro dopravu a cestovní ruch a Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku, naznačuje, že by tomuto nástroji mohl vyjádřit širokou podporu. || Rada a příslušný výbor EP přijaly jednotnou strukturu navrženou Komisí. Synergie/ Zohlednění zásad || „Ekologizace“ přímých plateb v rámci SZP (články 29 až 33 nařízení o přímých platbách) (KOM(2011) 625 v konečném znění) (článek 65 horizontálního nařízení) (KOM(2011) 628 v konečném znění) || V Radě se objevují tendence, v jejichž důsledku hrozí, že oslabí návrhy Komise. Jak Rada, tak i zpravodaj v Evropském parlamentu navrhují změny s cílem omezit rozsah požadavků na ekologizaci, například prostřednictvím zvýšení prahových hodnot a rozšíření definic. Podle změn navržených zpravodajem Evropského parlamentu ohledně návrhu k horizontálnímu nařízení o SZP by skutečnost, že nejsou plněny požadavky na ekologizaci, neměla mít vliv na základní přímé platby. To by však de facto znamenalo, že by ekologizace byla pro zemědělce dobrovolná. Zatímco o některých úpravách technických návrhů Komise lze vyjednávat, mechanismy pro ekologizaci by oproti tomu měly zůstat důvěryhodné, aby se zabezpečilo splnění cíle, že 30 % přímých plateb obdrží postupy šetrné k životnímu prostředí a klimatu. || Jednání ještě probíhá: přepracovaný text Předsednictví obsahuje množství odchylek, výjimek, schvalovacích postupů, vyhodnocování ploch využívaných v ekologickém zájmu atd., jejichž cílem je omezení oblasti působnosti i dopadu ekologizačních požadavků. Ačkoliv by výjimky či zvláštní případy omezily náklady některých zemědělců na splnění požadavků, zvýšily by složitost právních předpisů, zejména pokud jde o řízení a kontrolu správného využívání prostředků EU, a snížily by vliv na životní prostředí a účinnost ekologizace. Podle změn přijatých Výborem pro zemědělství a rozvoj venkova EP se snížení podpory v případě nesplnění požadavků dotkne pouze ekologických plateb a nepovede k žádným dalším snížením jiných přímých plateb. Podle těchto změn se kromě toho ekologizace vyjme z agroenvironmentálních a klimatických opatření v rámci rozvoje venkova. To znamená, že finanční prostředky z EZFRV by se daly využít ve prospěch zemědělských činností, které již dostávají ekologické platby („dvojí financování“). Evropská rada se vyslovila pro koncepci Komise týkající se ekologizace a pro uplatnění vnitrostátního stropu pro postupy ekologizace ve výši 30 %. Rada uznala, že členské státy potřebují jasně definovaný prostor k výběru opatření. Komise sice s touto flexibilitou souhlasí, ale je proti přístupu šitému na míru jednotlivým členským státům a početným odchylkám, neboť by se tím zkomplikovalo provádění. Zohlednění horizontálních zásad (články 7, 8, 48 a 87 fondů ESI) || Rada a Parlament podporují častější zohlednění horizontálních zásad rovného zacházení, zákazu diskriminace, udržitelného rozvoje a zásad v oblasti změny klimatu. Nicméně návrh Rady, kterým by byly členské státy zplnomocněny k posuzování důležitosti těchto zásad v operačních programech, by zohlednění takových zásad oslabil. || Rada a Evropský parlament se dohodly na koncepci, jež členské státy zplnomocňuje k rozhodování o tom, zda je určitá horizontální zásada pro konkrétní operační program v rámci politiky soudržnosti relevantní, své posouzení však musejí řádně zdůvodnit. Komise s takovou koncepci nesouhlasí. SZP – program rozvoje venkova (KOM(2011) 627 v konečném znění) || || Jednání ještě neskončila: Předsednictví Rady navrhlo vyjmout EZFRV z oblasti působnosti obecné podmíněnosti ex ante stanovené ve fondech ESI. To by mohlo vést k různým způsobům hodnocení významu podmínek a tím snižovat účinnost a účelnost využití finančních prostředků EU. Výbor pro zemědělství a rozvoj venkova EP i předsednictví Rady navrhly, aby se členským státům dovolilo předkládat současně národní i regionální programy. Výsledkem toho by bylo celkově složité řízení, včetně problémů finančního rázu. SZP – jednotná společná organizace trhů (KOM(2011) 626) || || Změny přijaté Výborem pro zemědělství a rozvoj venkova EP zachovávají či rozšiřují použití některých nadbytečných či zastaralých tržních nástrojů a doplňují je o nové nástroje regulace trhu. To povede buď k zachování, nebo nárůstu administrativních nákladů a administrativní zátěže jak pro provozovatele, tak pro vnitrostátní správní orgány. Jasné prioritní cíle a ukazatele (zaměřené na výsledky) || Minimální příděly do ESF (článek 84 fondů ESI) || Postoj Rady v nařízení o strukturálních fondech, kterým by se zrušil minimální příděl pro Evropský sociální fond (ESF), by oslabil zaměření na priority strategie Evropa 2020 pro růst a zaměstnanost. Komise trvá na tom, že ESF musí mít předvídatelný rozpočet. Toho se má dosáhnout tím, že v rámci politiky soudržnosti obdrží alespoň minimální podíl prostředků. Je to klíčové pro zaručení nezbytného objemu investic do lidí v zájmu splnění ambiciózních cílů v oblasti zaměstnanosti, zejména s ohledem na potřebu vyrovnat se s vysokou nezaměstnaností, především u mladých lidí, a boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Všechny výše uvedené návrhy Komise rozhodně podporuje Výbor pro zaměstnanost Evropského parlamentu. || V této otázce jednání ještě neskončila. Evropský parlament podporuje návrh Komise a předložil změny vedoucí k větší flexibilitě mezi regiony. Ty by mohly být pro Komisi přijatelné. Evropská rada zdůraznila, že nutnou podporu rozvoje lidského kapitálu zajistí odpovídající účast ESF na politice soudržnosti. || Financování základní infrastruktury v rozvinutějších regionech (článek 5 EFRR) || Rada navrhuje, aby se v rozvinutějších regionech zahájilo financování základní infrastruktury v oblasti životního prostředí, dopravy a informačních a komunikačních technologií. Komise má za to, že vydávat malé částky, které jsou k dispozici v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), v rozvinutějších regionech, které již mají dostatek prostředků, by mělo pouze malý ekonomický přínos. Tyto finanční prostředky by byly mnohem účinněji využity, pokud by se použily na přímé povzbuzení růstu a zaměstnanosti v méně rozvinutých regionech nacházejících se v tíživé situaci. || Jednání ještě probíhá. Zdá se, že Rada a Evropský parlament se rámcově dohodly. || Tematické zaměření v ESF (článek 4 ESF) (KOM(2011) 607 v konečném znění/2) || Rada navrhuje změnit zaměření Evropského sociálního fondu u cíle „podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě“. Odchylka navržená Radou, která umožňuje započíst výši finančních prostředků z EFRR do 20 % prostředků ESF, které jsou cílovou částkou v rámci tohoto tématického zaměření, by učinila mechanismus zaměření irelevantním. Již jen samotné částky z EFRR, zejména v méně rozvinutých regionech, by mohly představovat 20 % zdrojů ESF. || Jednání ještě probíhá. Návrh Komise má silnou podporu Evropského parlamentu. || Výkonnostní rámec ve fondech ESI (článek 20 a příloha I fondů ESI) || Rada představila změny, díky nimž mají členské státy získat větší flexibilitu i dostatečné záruky, aby se zmírnily obavy z odstrašujících opatření (pozastavení plateb a finanční opravy). Komise může tyto návrhy přijmout, avšak nebude souhlasit s tím, aby se zrušila či zmírnila odstrašující opatření, která mají bránit nedostatečné výkonnosti a stanovení nerealistických cílů. || Rada zčásti souhlasí s návrhem Komise. Evropský parlament nesouhlasí s návrhem Komise, aby se v zájmu splnění dohodnutých cílů používaly finanční opravy v případech, v nichž došlo k vážným pochybením. || Nové cíle a ukazatele || Jedná se o průřezové téma. Zpravodajové Evropského parlamentu, a v některých případech i Rada, navrhují doplnit mnoho návrhů Komise o více podrobných cílů a nových ukazatelů, které jsou ovšem méně konkrétní či méně důležité, což oslabuje zaměření na výsledky. || Jednání ještě probíhá. Pokud jde o příklady rozvoje v rámci odvětvových programů, viz níže. || Erasmus pro všechny (články 4, 5 a 11 (KOM(2011) 788 v konečném znění)) || Rada ve svém částečném obecném přístupu odstranila všechny ukazatele. Rada navrhuje, aby se tyto ukazatele určovaly v prováděcím aktu. To není v souladu s ostatními programy. Ukazatelé jsou obvykle součástí legislativního aktu nebo by měly být určeny prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. || V otázce ukazatelů se Evropský parlament a Rada ještě neshodly. Poté co je Rada z právního základu vyškrtla, navrhl Výbor pro kulturu a vzdělávání EP jejich začlenění do přílohy legislativního aktu, jež by se dala změnit aktem v přenesené pravomoci. V otázce cílů Výbor pro kulturu a vzdělávání EP doplnil dodatečné cíle, jež nejsou mezi sebou vždy konzistentní a vedou k větší složitosti. || Program „Tvůrčí Evropa“ (článek 14 (KOM(2011) 785 v konečném znění)) || Rada navrhuje, aby se tyto ukazatele definovaly v prováděcím aktu. To není v souladu s ostatními programy. Obecné ukazatele programu jako celku jsou součástí legislativního aktu. To je také důvod, proč jsou základní ukazatele definovány v samotném legislativním textu a v aktech v přenesené pravomoci mohou být upřesněny. || Jednání ještě probíhá. Komise trvá na své připomínce k používání prováděcích aktů, neboť postrádají nezbytnou viditelnost a transparentnost, což jsou klíčové prvky zajištění plné informovanosti zúčastněných stran. || Program „Zdraví pro růst“ (články 2 a 7 (KOM(2011) 709 v konečném znění)) || Cíl tohoto programu a jeho ukazatele jsou definovány méně konkrétně a jsou méně zaměřené na výsledky, což vede k tomu, že nejsou přímo napojeny na finanční a operační kapacitu programu. Rada ve svém částečném obecném přístupu rozhodla, že v případě tzv. „společných opatření“ bude zvýšena míra spolufinancování mezi členskými státy až na 80 % (viz níže). Toto rozhodnutí, jakož i rozporné rozšíření příslušných cílů povedou k pravděpodobnému oslabení dopadu programu, neboť bude možné financovat méně opatření. || Jednání ještě probíhá: Rada trvá na svém návrhu zvýšit míru spolufinancování pro všechny členské státy. Vzhledem k nízkému rozpočtu tohoto programu navrhla Komise její omezení u členských států s HDP nižším než 90 % průměru EU s cílem zvýšit jejich účast na společných opatřeních. || Evropský námořní a rybářský fond (EMFF) (článek 6 (KOM(2011) 804 v konečném znění)) || Rada doplnila nové priority. Zejména začlenění odkazu na zpracování by snížilo účinnost vzhledem k tomu, že rozsah tohoto programu je ve srovnání s ostatními strukturálními nástroji malý. Návrh týkající se EMFF by se měl zaměřit na klíčové oblasti v odvětví rybolovu a akvakultury. || Rada na svém postoji trvá. Flexibilní rozhodovací postupy || Přenesení pravomocí na Komisi se ruší, nebo omezuje, příklady: 1. U politiky soudržnosti začlenila Rada kritéria pro jmenování řídících orgánů do legislativního aktu (zatímco u EMFF a u EZFRV Rada souhlasila s akty v přenesené pravomoci). 2. U fondů ESI Rada akty v přenesené pravomoci v souvislosti se společným strategickým rámcem odmítá. 3. V rámci programu LIFE (u kritérií zeměpisné vyváženosti) a Horizont 2020 (u ukazatelů výkonnosti a částečně u přístupu k finančním prostředkům). Rada se rovněž snaží omezit pravomoc Komise měnit dokonce i technické přílohy formou aktu v přenesené pravomoci, např. RELEX, nástroj pro propojení Evropy (finanční nástroje). Kromě toho u finančních nástrojů RELEX Rada silně omezila flexibilitu zavedenou prostřednictvím návrhů Komise týkajících se použití nepřidělených finančních prostředků, nepodstatných změn programových dokumentů a rozhodnutí o financování, jakož i prahových hodnot pro uplatnění postupu projednávání ve výborech. || Jedná se o horizontální otázky, které se vyskytly v mnoha změnách, které k návrhům Komise doporučila Rada a Evropský parlament. Rada, a v některých případech Evropský parlament, navrhují odstranit nebo omezit rozsah přenesení pravomocí na Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci, pokud jde o nepodstatné prvky legislativního aktu. Rada a EP navrhly zařadit tyto prvky do legislativního aktu. Tento přístup zatěžuje legislativní texty příliš mnoha technickými podrobnostmi, které komplikují srozumitelnost textů a zúčastněným stranám znesnadňují dostupnost. Navíc omezuje flexibilitu operačního řízení nezbytnou pro řádné a účinné finanční řízení prostředků EU, či stanoví zdlouhavý postup pro přijímání rozhodnutí. Potřeba flexibility v rámci operačního řízení je obzvlášť důležitá u finančních nástrojů RELEX, a to z důvodů nepředvídatelnosti událostí v této oblasti a nutnosti rychlé reakce. V závislosti na výsledku jednání o aktech v přenesené pravomoci by nedostatek flexibility při přijímání rozhodnutí mohl mít za následek neúčinnost zásahů EU. || Komise trvá na svém postoji k přijímání či změně nepodstatných prvků prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. Komise má za to, že prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci by mělo být možné změnit zejména přílohy technické povahy. Možnost vznést připomínky poskytuje spoluzákonodárcům nezbytnou záruku. Akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty || Rada v mnoha případech, zejména v oblastech sdíleného řízení (SZP, politika soudržnosti, námořní a rybářský fond, fondy v oblasti vnitřních věcí), navrhla přeměnit akty v přenesené pravomoci na prováděcí akty s cílem zajistit právo členských států na kontrolu (prostřednictvím postupu projednávání ve výborech). To vyvolává otázky ohledně rozsahu a povahy aktů, na něž se vztahují články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), a má významné institucionální důsledky. Evropský parlament naopak často navrhuje přeměnit prováděcí akty na akty v přenesené pravomoci, což v zásadě odpovídá přístupu Rady. Tyto návrhy jsou zcela nevhodné s ohledem na roční pracovní programy, které musí být přijaty a následně rychle upraveny, aby bylo možné včas zareagovat na měnící se okolnosti a účinně provádět programy. Tyto akty v přenesené pravomoci by nebyly v souladu se Smlouvou, značně by ztížily operativní provádění a prodloužily „dobu schvalování udělení grantu a jeho vyplacení“. Rovněž by byly zcela nevhodné pro programové dokumenty v rámci nástrojů RELEX, které musí být většinou projednány a dohodnuty s přijímací třetí zemí. Je třeba připomenout, že programové dokumenty jsou určeny k provádění, a ne k právní úpravě příslušných právních nástrojů, čímž postrádají veškeré právní prvky (tj. stanovení obecných a závazných pravidel v rámci právního řádu EU) nezbytné pro definici „aktu v přenesené pravomoci“. || Jednání ještě probíhá. Jednání ještě probíhá. Nahrazení prováděcích aktů akty v přenesené pravomoci u programových dokumentů či jejich částí je v současnosti předmětem návrhu EP týkajícího se většiny odvětvových programů. Omezení rozpočtových pravomocí Komise || Rada, a v mnoha případech i Evropský parlament, navrhuje, aby byl rozpočet v případě různých činností a/nebo opatření a v případě technické pomoci v rámci programů dále rozdělen do dílčích stropů a aby tyto dílčí stropy byly zavedeny do legislativního aktu. Takové návrhy omezují schopnost Komise řídit rozpočet, neboť jí brání v operační flexibilitě, kterou potřebuje pro řádné každodenní řízení rozpočtu. Jsou zcela nevhodné pro programy s nízkým finančním krytím a neúměrně neflexibilní pro roční pracovní programy. || Jednání ještě probíhá. Podrobný rozpis rozpočtu, který často reprodukuje strukturu předchozích a nyní sloučených programů, účelově váže části rozpočtu či převádí prvky z legislativního finančního výkazu do samotného právního aktu, se objevuje zejména u těchto programů: 1. Erasmus pro všechny 2. Spotřebitelé 3. Zdraví pro růst 4. Program pro sociální změny a inovace 5. Horizont 2020 6. Program pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky (COSME) 7. Galileo Evropská územní spolupráce (článek 20 (KOM(2011) 610 v konečném znění)) || V případě Evropské územní spolupráce Rada navrhuje, aby kombinace funkcí řídícího a certifikačního orgánu byla nepovinná. Komise s tím nesouhlasí a trvá na tom, že tato kombinace má být povinná, aby se u poměrně malých programů v rámci Evropské územní spolupráce zajistily přiměřené řídící struktury a zabránilo se zdvojování úkolů. || Jednání ještě probíhá. Postup projednávání ve výborech || Postupy projednávání ve výborech doplněné Radou, s nimiž návrhy Komise nepočítají (příklady): 1. Výběr projektů a konkrétní právní závazky (včetně rozhodnutí o přidělení finančních prostředků): nástroj pro propojení Evropy, Horizont 2020; 2. Mimořádná pomoc – pracovní programy (fondy v oblasti vnitřních věcí). Složitější postup projednávání ve výborech než v návrzích Komise 3. Doložka „Bez stanoviska žádný právní akt“ (příklady): fondy v oblasti vnitřních věcí, COSME, SZP) 4. Postup projednávání v poradním výboru se v mnoha oblastech nahrazuje restriktivnějším přezkumným postupem, (příklady: strukturální fondy, SZP, Horizont 2020) || || Jednání ještě probíhá. Pravidla způsobilosti || Kvalita projektů a přidělování finančních prostředků jednotlivým členským státům (program LIFE) || || Jednání ještě probíhá: Komise navrhuje, aby se finanční prostředky přidělovaly výhradně na základě kvality projektů. Rada usiluje o opětovné zavedení indikativního přidělování finančních prostředků EU jednotlivým členským státům. V zájmu spuštění projektů budování kapacit navrhuje Evropský parlament zřídit registr s údaji o indikativním přidělování finančních prostředků jednotlivým členským státům. DPH v projektech infrastruktury: (článek 8 nařízení o „nástroji pro propojení Evropy“, KOM(2011) 665 v konečném znění) (článek 59 fondů ESI) (článek 20 v programu „LIFE“) (KOM(2011) 874 v konečném znění) || Po dosažení dohody o finančním nařízení, která stanoví, že náklady na DPH jsou způsobilé za předpokladu, že se nevrací a že byly zaplaceny osobou nepovinnou k dani ve smyslu směrnice, jsou návrhy, které se týkají konkrétních odvětví a jsou obsažené v nástroji pro propojení Evropy (tj. v nařízení o společných ustanoveních pro strukturální fondy a program LIFE, které způsobilost DPH vylučuje), zpochybněny v Radě i Evropském parlamentu. Komise se domnívá, že je tato nezpůsobilost DPH přiměřená, a to zejména u projektů v oblasti infrastruktury, a proto by ustanovení o nezpůsobilosti mělo být v příslušných legislativních aktech určených konkrétním odvětvím zachováno. V opačném případě bude rozpočet Evropské unie používán na financování vnitrostátních rozpočtů, namísto aby financoval více projektů, což by odporovalo cílům a účelu dotčených finančních nástrojů. || Evropská rada se vyslovila pro způsobilost nákladů na DPH, které se nevrací, k nimž došlo v rámci fondů ESI a u příspěvku z Fondu soudržnosti do nástroje pro propojení Evropy ve výši 10 miliard EUR za podmínek, jež stanoví vnitrostátní právní předpisy týkající se DPH. U programu LIFE bylo dohodnuto, že ustanovení o způsobilosti nákladů na DPH bude uvedeno v soulad s finančním nařízením. Nová sporná otázka: některé členské státy v Radě zpochybnily nezpůsobilost nákladů na DPH, které vznikly veřejným orgánům jednajícím samostatně v rámci programu Spravedlnost a fondů v oblasti vnitřních věcí. Marketingová opatření v rámci EMFF (článek 71 „EMFF“) (KOM(2011) 804 v konečném znění) Jednotná sazba financování v programu „Horizont 2020“ (články 22 a 24 pravidel pro účast) (KOM(2011) 810 v konečném znění) || Rada navrhuje zrušit odkaz na podporu „přímého prodeje produktů rybolovu prováděného rybáři věnujícími se drobnému pobřežnímu rybolovu“ v návrhu Komise týkajícím se Evropského námořního a rybářského fondu (EMFF). Evropský parlament naznačil, že podpoří návrh Komise. Komise nesouhlasí s návrhem Rady, neboť podpora pro rybáře věnujícím se drobnému pobřežnímu rybolovu je důležitá, protože často nemají zkušenosti, znalosti či finanční prostředky, aby své výrobky přímo prodávali. Zpravodaj Evropského parlamentu zpochybňuje jednotnou sazbu náhrady na jednotlivý projekt, jakož i jednotnou paušální sazbu pro nepřímé náklady. Rada kromě toho zavedla výjimku z jednotné sazby náhrady pro neziskové právnické osoby. Komise trvá na svých návrzích obsažených v pravidlech pro účast na programu „Horizont 2020“, neboť tyto otázky představují dva pilíře pravidel zjednodušeného financování v programu „Horizont 2020“. Svědčí o úsilí Komise omezit administrativní zátěž příjemců i míru chyb a umožňují jednodušší kontrolu strategie a zkrácení doby schvalování udělení grantu, které je v zájmu příjemců. || Jednání ještě probíhá. Jednání ještě probíhá: Evropský parlament jednotnou sazbu financování i nadále zpochybňuje; Rada zásadu jednotné sazby sice podporuje, zavádí ale výjimky. Evropský parlament nesouhlasí s jednotnou paušální sazbou pro nepřímé náklady a navrhuje znovuzavedení možnosti metody výpočtu skutečných nákladů; Rada s touto sazbou však souhlasí. Evropská rada podtrhla zvláštní význam zjednodušení v rámci výzkumných, vzdělávacích a inovačních programů EU coby způsobu zásadního a postupného posilování příslušných politik. || Prahové hodnoty úvěrových záruk u programů COSME a Horizont 2020 (Příloha II KOM(2011) 834 v konečném znění) || || Spoluzákonodárci posunuli dělící čáru mezi programem COSME (Program pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky) a programem Horizont 2020, pokud jde o úvěrové záruky pro malé a střední podniky. Tato změna vede k tomu, že se oblast působnosti obou programů překrývá (úvěrové záruky pod 150 000 EUR pro malé a střední podniky zaměřující se na výzkum a inovace by byly způsobilé u obou programů). V jejím důsledku by došlo ke značné administrativní zátěži pro malé a střední podniky a oslabení rozpočtové podpory, jakož i ke ztrátě zaměření na cíle programů, neboť by podporu dostával menší počet malých a středních podniků menší velikosti. Podpora předávání znalostí a informačních opatření || Definice příjemce (článek 15 EZFRV) || || Přepracované znění textu předsednictví znovu zavádí odkaz na účastníka odborné přípravy jako na příjemce podpory, čímž se omezí prostor ke snižování administrativní zátěže. Komise se domnívá, že jediným příjemcem podpory by měl být ten, kdo poskytuje odbornou přípravu či jinak předává znalosti. Pokud bude o podporu žádat pouze poskytovatel odborné přípravy, a ne její účastníci, lze dosáhnout značného snížení administrativní zátěže. Metody zjednodušeného výpočtu nákladů || Průměrná pracovní doba (fondy ESI (článek 58)) || Rada navrhla novou možnost zjednodušeného způsobu výpočtu nákladů na zaměstnance, tj. vydělit roční hrubé mzdové náklady 1650 hodinami. Postoj Komise k tomuto návrhu je i nadále zdrženlivý, neboť chybí příslušná metoda, která by tento způsob výpočtu podporovala. || Jednání ještě probíhá. Povinné používání zjednodušeného výpočtu nákladů u malých projektů (ESF (článek 14)) || V případě ESF Rada navrhla, aby se pro operace, které si nevyžadují více než 50 000 EUR, použily kromě paušálních částek a jednotkových nákladů také paušální sazby. Komise by upřednostnila povinné používání pouze paušálních částek a jednotkových nákladů, neboť by to znamenalo větší zjednodušení. || Rada souhlasila s návrhem Komise na povinné používání paušálních částek a jednotkových nákladů u malých projektů a doplnila ho o paušální sazby. Evropský parlament s návrhem Komise souhlasil. Komise může souhlasit se začleněním paušálních sazeb spolu s dalšími možnostmi zjednodušeného výpočtu nákladů. || Vyplácení paušálních částek drobným zemědělcům (články 47 až 51 nařízení o přímých platbách) (článek 92 horizontálního nařízení) Režim pro malé zemědělce || || Podle přepracovaného znění textu předsednictví Rady i změn přijatých Výborem pro zemědělství a rozvoj venkova EP není použití režimu pro malé zemědělce pro členské státy povinné. Dobrovolné používání režimu by pro členské státy s velmi omezeným počtem drobných zemědělců zřejmě znamenalo zjednodušení, ale zemědělci v členských státech, které se rozhodnou, že se režimu nezúčastní, nebudou mít ze zjednodušeného režimu žádný prospěch. Vedle modelu vyplácení paušálních částek navrhovaném Komisí navrhuje předsednictví alternativní metodu výpočtu vyplácení paušálních částek v rámci režimu. Podle této metody by zemědělci, kteří se rozhodnou režimu využít, dostávali částky, které by normálně obdrželi v roce 2014 z jiných režimů přímých plateb. Výsledná částka by se v následujících letech neměnila. Jednání ještě probíhá: navržená metoda působí jednoduše a mohla by vést k tomu, že by se režimu mohlo zúčastnit více zemědělských podniků, pokud by tento režim zůstal pro členské státy povinný. Finanční řízení by se však mělo znovu zkontrolovat s cílem vyhnout se dalším složitostem. || Režim základní platby (články 18 až 28 nařízení o přímých platbách) || || Komise navrhla nahradit současné modely v rámci režimu jednotné platby a režimu jednotné platby na plochu základní podporou příjmů ve formě modelu paušální sazby na regionální či vnitrostátní úrovni ve všech členských státech. V Radě je patrná tendence směrem ke koncepci, která by skýtala široké možnosti diferenciace způsobu a tempa vnitřního přerozdělování. To by zpochybnilo cíl jednoduché a jednotné koncepce, jak ji navrhuje Komise. Přiměřená kontrola || Metody auditu v rámci EFRR, ESF, Fondu soudržnosti (článek 140 fondů ESI) || Rada navrhla změny, které omezují audity Komise do takové míry, se kterou Komise nemůže souhlasit, neboť hrozí, že to oslabí její schopnost kontrolovat využívání rozpočtu EU, jakož i její schopnost převzít odpovědnost za jeho plnění. || Jednání ještě probíhá. || Metody auditu v rámci EFRR, ESF, Fondu soudržnosti (článek 116 fondů ESI) || Rada navrhuje, aby vnitrostátní orgány auditu používaly v oblasti politiky soudržnosti jiné než statistické metody výběru vzorků. Komise s tímto návrhem nesouhlasí, neboť tento postup nutně neznamená, že Komise obdrží spolehlivé a pro všechny členské státy srovnatelné informace, což ohrožuje věrohodnost na úrovni EU. || Jednání ještě probíhá. Elektronická správa || Projekt „e-soudržnost“ v rámci EFRR, ESF, Fondu soudržnosti (článek 112 fondů ESI) || Rada navrhuje posunout lhůtu pro provedení projektu „e-soudržnost“ z roku 2014 na rok 2016, tj. odložit o dva roky zahájení elektronické správy, která má pro příjemce znamenat zásadní zjednodušení. Komise nemůže s tímto odkladem souhlasit. || Jednání ještě probíhá. Rada trvá na realizaci projektu „e-soudržnost“ od roku 2016. Přestože jednání o termínu provedení tohoto projektu stále probíhají, zdá se že spoluzákonodárci souhlasí s tím, že přechod na elektronickou výměnu údajů je pro podstatné zjednodušení ve prospěch příjemců nezbytný. Vzhledem k velkému potenciálu zjednodušení tohoto opatření trvá Komise na provedení projektu „e-soudržnost“ nejpozději do 31. prosince 2014. Odhaduje se, že na úrovni EU by toto opatření mohlo vést ke snížení celkové administrativní zátěže o 11 %. [1] Sdělení „Agenda pro zjednodušení VFR na období 2014–2020“, COM(2012) 42 final. [2] Závěry Evropské rady ze dne 8. února 2013 týkající se VFR na období 2014–2020, bod 9. [3] Doporučení Rady o absolutoriu, které má být uděleno Komisi za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie za rozpočtový rok 2011 ze dne 12. února 2013. [4] Sdělení „První srovnávací přehled pro VFR na období 2014–2020“, COM(2012) 531 final. [5] Program irského předsednictví Rady Evropské unie na období od 1. ledna do 30. června 2013, s. 6. [6] EC MEMO 12/697, EUROPA - PRESS RELEASES - Press Release - President Barroso pushes for further simplification of the EU budget. [7] Nařízení (EU, EURATOM) č. 966/2012, použitelné od 1. ledna 2013. [8] Závěry Evropské rady ze dne 8. února 2013 týkající se VFR na období 2014–2020, bod 12. [9] KOM(2011) 788. [10] KOM(2011) 609. [11] KOM(2011) 707. [12] KOM(2011) 709. [13] COM(2012) 496, stanovení společných pravidel pro pět fondů (EFRR, ESF, Fond soudržnosti, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský námořní a rybářský fond (EMFF)). [14] KOM(2011) 842. [15] KOM(2011) 810. [16] KOM(2011) 665. [17] Nařízení (EU) č. 182/2011. [18] V případě 7. RP prošlo postupem projednávání ve výborech v průměru 1 400 projektů ročně. [19] Program irského předsednictví Rady Evropské unie na období od 1. ledna do 30. června 2013. [20] KOM(2011) 625, KOM(2011) 626, KOM(2011) 627, KOM(2011) 628. [21] KOM(2011) 834. [22] Program irského předsednictví Rady Evropské unie na období od 1. ledna do 30. června 2013, s. 30. [23] KOM(2011) 874.