Na základě zjištění expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu, jež budou představena v první polovině roku 2017, Komise v polovině roku 2017 případně předloží druhý soubor návrhů s cílem ještě zlepšit interoperabilitu SIS s ostatními počítačovými systémy. Stejně důležitým prvkem této práce je přezkum nařízení (EU) č. 1077/2011 o Evropské agentuře pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA), kterým se budou zabývat samostatné návrhy Komise, a to pravděpodobně také v roce 2017. Investice do rychlé, účinné a kvalitní výměny informací, řízení informací a do zajištění interoperability databází a informačních systémů EU je důležitý aspekt řešení nynějších výzev v oblasti bezpečnosti.

3)Evropská pohraniční a pobřežní stráž, pokud jde o její přístup do SIS pro účely navrhovaného evropského systému pro cestovní informace a povolení (ETIAS) a o vytvoření technického rozhraní pro přístup do SIS pro jednotky Evropské pohraniční a pobřežní stráže, týmy pracovníků, kteří se podílejí na úkolech spojených s navracením, a členy podpůrného týmu pro řízení migrace s cílem udělit jim v rámci jejich mandátu právo na přístup k údajům vloženým do SIS a právo v těchto údajích vyhledávat;

Podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii nepřekročí činnost Unie rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy. Pro toto opatření EU se musí zvolit forma, která umožní, aby návrh dosáhl daného cíle a mohl být proveden co nejúčinněji. Navrhovaná iniciativa představuje revizi SIS týkající se policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech.

Dánsko: Podle článku 4 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvám, se Dánsko rozhodne do šesti měsíců poté, co Rada přijala toto nařízení, zda provede tento návrh, který navazuje na schengenské acquis, ve svém vnitrostátním právu.

Návrh obsahuje významné změny z hlediska biometrických identifikátorů. Vedle otisků prstů by se za podmínky splnění právních požadavků měly shromažďovat a uchovávat rovněž otisky dlaní. Záznamy otisků prstů se připojují k alfanumerickým záznamům v SIS, jak stanoví články 26, 32, 34 a 36. V budoucnu by mělo být možné porovnávat tyto daktyloskopické údaje (otisky prstů a otisky dlaní) s otisky prstů nalezenými na místě činu v případě, že se jedná o závažný trestný čin či terorismus a s vysokou mírou pravděpodobnosti lze stanovit, že otisky patří pachateli. Návrh navíc stanoví uchovávání otisků prstů pro tzv. „neznámé hledané osoby“ (podmínky jsou podrobně popsány v oddílu 5 pododdílu „Fotografie, zobrazení obličeje, daktyloskopické údaje a profily DNA“). Vzniknou-li na základě dokladů určité osoby pochybnosti o její totožnosti, měly by příslušné orgány porovnat otisk prstu s otisky prstů uloženými v databázi SIS.

Těmito změnami se rozšiřuje přístup Europolu k záznamům v SIS o pohřešovaných osobách, aby Europol mohl optimálně využívat tohoto systému při plnění svých úkolů, a doplňují se nová ustanovení, jimiž se uděluje přístup do tohoto systému Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž a jejím jednotkám při provádění různých operací v rámci jejich mandátu pomáhat členským státům. V rámci činnosti expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu a s cílem dále posílit sdílení informací týkajících se terorismu Komise posoudí, zda by měl Europol automaticky dostávat oznámení ze systému SIS, je-li vytvořen záznam týkající se činnosti související s terorismem.

Tento návrh nadto zaručuje, že orgány příslušné pro registraci vozidel (článek 44), plavidel a letadel budou mít omezený přístup do systému, aby mohly plnit své úkoly, za předpokladu, že jsou státními subjekty. To pomůže zabránit registracím uvedených dopravních prostředků, pokud byly odcizeny a hledají se v jiných členských státech. Tato iniciativa není nová, pokud jde o subjekty příslušné pro registraci vozidel, neboť ty mají přístup do SIS již podle článku 102a Schengenské úmluvy a podle nařízení (ES) č. 1986/2006. Podle stejné logiky návrh stanoví přístup k záznamům v SIS týkajícím se plavidel a letadel pro orgány příslušné pro registraci lodí a letadel.

Aby bylo zajištěno co nejefektivnější využití SIS, návrh umožňuje přístup do systému SIS vnitrostátním orgánům odpovědným za přezkoumávání podmínek a přijímání rozhodnutí týkajících se vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí na území členských států a jejich navracení. Toto doplnění umožní nahlédnout do SIS, pokud jde o nelegální migranty, kteří nebyli zkontrolováni při pravidelných hraničních kontrolách. Tento návrh zajišťuje stejné zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří přecházejí vnější hranice na řádných hraničních přechodech (a podléhají tedy kontrolám ve vztahu ke státním příslušníkům třetích zemí) i se státními příslušníky třetích zemí, kteří se dostali do schengenského prostoru nelegálně.

Toto ustanovení neumožňuje koncovým uživatelům vložit otisky prstů v této kategorii, u nichž nelze zjistit vztah k pachateli. Další podmínkou je, že totožnost osoby nemůže být určena za použití jiné vnitrostátní, evropské nebo mezinárodní databáze, ve které jsou uloženy otisky prstů. Jakmile budou tyto otisky prstů vloženy do SIS, budou použity k určení totožnosti osob, jejichž totožnost nelze určit jiným způsobem. Pokud by se na základě této kontroly zjistila možná shoda, měl by daný členský stát provést další kontrolu s jejich otisky prstů, případně se zapojením odborníků na otisky prstů, s cílem zjistit, zda je daná osoba vlastníkem otisků uložených v SIS, a měl by určit totožnost osoby. Příslušné postupy jsou upraveny vnitrostátními právními předpisy. Určení totožnosti osoby odpovídající „neznámé hledané osobě“ v SIS může vést k jejímu zatčení.

Navrhované změny umožní pořizovat záznamy do SIS pro neznámé osoby hledané v souvislosti s trestným činem na základě otisků prstů nebo dlaní (články 40–42). Tyto záznamy mohou být vytvořeny, pokud byly například na místě závažného trestného činu nalezeny latentní otisky prstů nebo dlaní a pokud existují pádné důvody se domnívat, že tyto otisky patří pachateli uvedeného trestného činu. Například v případě, že jsou otisky prstů nalezeny na zbrani použité při spáchání trestného činu nebo na jakémkoli jiném předmětu, který pachatel při spáchání trestného činu použil. Tato nová kategorie záznamů doplňuje prümská ustanovení, jež umožňují propojení vnitrostátních systémů identifikace podle otisků prstů v oblasti vyšetřování trestné činnosti. Prostřednictvím prümského mechanismu může členský stát podat žádost, aby zjistil, zda je pachatel trestného činu, jehož otisky prstů byly nalezeny, znám v jakémkoli jiném členském státě (obvykle pro účely vyšetřování). Totožnost určité osoby lze určit prostřednictvím prümského mechanismu pouze tehdy, pokud jí byly sejmuty otisky prstů v jiném členském státě pro účely trestního řízení. Totožnost pachatelů, kteří nikdy předtím trestný čin nespáchali, tak nelze určit. Změna obsažená v tomto návrhu, tedy uchovávání otisků prstů neznámé hledané osoby, umožní vložit otisky prstů neznámého pachatele do SIS, tak aby tento pachatel mohl být identifikován jako hledaná osoba, pokud bude nalezen v jiném členském státě. Použití této funkce předpokládá, že členské státy předběžně konzultovaly všechny dostupné vnitrostátní a mezinárodní zdroje, ale totožnost dotčené osoby nezjistily. Tento návrh obsahuje dostatečné záruky, které zajistí, že do SIS budou vloženy pouze otisky prstů osob, které jsou důvodně podezřelé ze spáchání závažného trestného činu nebo teroristického trestného činu. Proto je použití této nové kategorie záznamů přípustné pouze v případech, kdy neznámý pachatel představuje závažnou hrozbu pro veřejnou bezpečnost, která odůvodňuje porovnání těchto otisků s otisky prstů cestujících, aby se například zabránilo tomu, že dotčená osoba opustí prostor bez kontrol na vnitřních hranicích.

V případech, kdy otisky prstů nebo dlaní nejsou k dispozici, čl. 22 odst. 1 písm. b) umožňuje použití profilů DNA pro pohřešované osoby, které musí být umístěny pod ochranu, zejména děti. Tato funkce se použije pouze při neexistenci otisků prstů a bude k dispozici pouze oprávněným uživatelům. Toto ustanovení tedy umožňuje použití profilů DNA pohřešované osoby/dítěte prostřednictvím jejích rodičů nebo sourozenců, což vnitrostátním orgánům umožní určit totožnost dané osoby a vyhledat ji. Členské státy si již tyto informace mezi sebou na operační úrovni vyměňují, a to prostřednictvím výměny doplňujících informací. Tento návrh vytváří právní rámec pro tuto praxi tím, že ji vkládá do vlastního právního základu pro provoz a využívání SIS a že zavádí jasné postupy s ohledem na podmínky, za kterých mohou být tyto profily použity.

Maximální doba uchování záznamu o osobách bude prodloužena na pět let, s výjimkou záznamů pro účely skrytých, vyšetřovacích nebo zvláštních kontrol, kde tato doba zůstává jeden rok. Členské státy mohou kdykoli stanovit kratší doby platnosti. Prodloužení maximální délky platnosti se řídí vnitrostátními postupy prodloužení platnosti, jestliže záznam dosud nesplnil svůj účel a dotyčná osoba je nadále hledaná. Kromě toho je nezbytné sladit SIS s dobou uchovávání údajů u jiných nástrojů, jako je směrnice o navracení a Eurodac. V zájmu transparentnosti a jasnosti je třeba stanovit stejnou dobu uchovávání záznamů o osobách, s výjimkou záznamů vytvořených pro účely skrytých, vyšetřovacích nebo zvláštních kontrol. Prodloužení doby uchovávání není na újmu zájmům subjektů údajů, neboť záznam nemůže být uchováván déle, než je k jeho účelu nezbytné. Pravidla pro výmaz záznamů byla výslovně stanovena v článku 52. Článek 51 stanoví lhůtu pro přezkum záznamů a zahrnuje zejména omezenou dobu uchovávání záznamů o věcech. Vzhledem k neexistenci operativní potřeby zachovat delší dobu pro věci byla tato doba nyní omezena na pět let, aby bylo dosaženo souladu s dobou uchovávání údajů o osobách. Doba platnosti pro vydané a nevyplněné doklady nicméně zůstává 10 let, neboť doba platnosti dokumentů je 10 let.

Článek 20 stanoví podrobnější údaje v záznamech. Patří mezi ně podrobnosti o dokladech totožnosti subjektů údajů, včetně možnosti kategorizovat pohřešované děti podle jejich zmizení, jako jsou nezletilé osoby bez doprovodu, rodičovský únos, útěky atd. To je zásadní pro koncové uživatele, aby mohli neprodleně přijmout potřebná opatření na ochranu takových dětí. Rozšířené údaje umožňují lepší určování totožnosti dotčených osob, ale i přijetí informovanějšího rozhodnutí ze strany koncových uživatelů. Na ochranu koncových uživatelů, kteří provádějí kontroly, SIS také zobrazí, zda určitá osoba, o níž byl pořízen záznam, spadá do některé z kategorií uvedených v článcích 1, 2, 3 a 4 rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV o boji proti terorismu.

(6)Je nezbytné konkrétně vymezit účely SIS, jeho technickou architekturu a financování, stanovit pravidla pro komplexní provoz a využívání všech prvků tohoto systému a vymezit povinnosti, kategorie údajů vkládaných do systému, účely jejich vkládání, kritéria jejich vkládání, orgány oprávněné k přístupu do systému a používání biometrických identifikátorů, jakož i další pravidla týkající se zpracování údajů.

(5)Skutečnost, že legislativní základ nezbytný pro řízení SIS sestává ze samostatných nástrojů, nemá dopad na zásadu, že SIS představuje jednotný informační systém, který by měl jako takový fungovat. Proto by určitá ustanovení těchto nástrojů měla být totožná.

(4)Toto nařízení představuje nezbytný právní základ pro řízení SIS v souvislosti se záležitostmi spadajícími do oblasti působnosti hlavy V kapitol 4 a 5 Smlouvy o fungování Evropské unie. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/… o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému (SIS) v oblasti hraničních kontrol představuje nezbytný právní základ pro řízení SIS v souvislosti se záležitostmi spadajícími do oblasti působnosti hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

(3)Po třech letech od uvedení SIS II do provozu provedla Komise vyhodnocení tohoto systému v souladu s čl. 24 odst. 5, čl. 43 odst. 5 a čl. 50 odst. 5 nařízení (ES) č. 1987/2006 a s článkem 59 a čl. 65 odst. 5 rozhodnutí 2007/533/SVV. Hodnotící zpráva a související pracovní dokument útvarů Komise byly přijaty dne 21. prosince 2016. Doporučení uvedená v těchto dokumentech by měla být v tomto nařízení vhodně zohledněna.

(7)SIS zahrnuje centrální systém (dále jen „centrální SIS“) a vnitrostátní systémy obsahující úplnou nebo částečnou kopii databáze SIS. Vzhledem k tomu, že SIS je nejdůležitějším nástrojem pro výměnu informací v Evropě, je nezbytné zajistit jeho nerušený provoz na centrální i na vnitrostátní úrovni. Každý členský stát by proto měl vytvořit částečnou nebo úplnou kopii databáze SIS a zřídit její záložní systém.

(8)Je nutné udržovat příručku obsahující podrobná pravidla pro výměnu určitých doplňujících informací týkajících se opatření, která záznam vyžaduje. Výměnu těchto informací by měly zajišťovat vnitrostátní orgány jednotlivých členských států (centrály SIRENE).

(9)Aby byla zachována účinná výměna doplňujících informací týkajících se opatření, která mají být podle záznamů přijata, je vhodné posílit fungování centrál SIRENE stanovením požadavků na dostupné zdroje, odbornou přípravu uživatelů a lhůtu pro zodpovězení dotazů obdržených z jiných centrál SIRENE.

(10)Provozní řízení centrálních složek SIS vykonává Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (dále jen „agentura“). Aby agentura mohla vyčlenit nezbytné finanční a personální zdroje zahrnující všechny aspekty provozního řízení centrálního SIS, mělo by toto nařízení podrobně vymezit její úkoly, zejména pokud jde o technické aspekty výměny doplňujících informací.

(11)Aniž je dotčena odpovědnost členských států za správnost údajů vkládaných do SIS, měla by agentura nést odpovědnost za zlepšování kvality údajů zavedením centrálního nástroje pro sledování kvality údajů a za předkládání zpráv členským státům v pravidelných intervalech.

(12)Aby bylo možno lépe sledovat využívání SIS s cílem analyzovat tendence, pokud jde o trestnou činnost, měla by být agentura schopna vytvořit špičkovou kapacitu pro statistické hlášení členským státům, Komisi, Europolu a Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž, aniž by byla ohrožena neporušenost údajů. Mělo by být proto zřízeno centrální úložiště statistických údajů. Žádné vypracované statistiky by neměly obsahovat osobní údaje.

(13)SIS by měl obsahovat další kategorie údajů, aby koncoví uživatelé mohli na základě záznamu činit informovaná rozhodnutí bez ztráty času. Za účelem snazšího určování totožnosti osob a odhalování vícenásobných identit by proto měly kategorie údajů týkajících se osob obsahovat odkaz na doklad totožnosti nebo osobní identifikační číslo včetně kopie takového dokladu, jsou-li k dispozici.

(14)SIS by neměl uchovávat žádné údaje použité k vyhledávání s výjimkou protokolů umožňujících ověřit, zda je vyhledávání zákonné, za účelem sledování zákonnosti zpracovávání údajů, pro vlastní kontrolu, pro zajištění řádného fungování N.SIS, neporušenosti údajů a jejich zabezpečení.

(15)SIS by měl umožnit zpracování biometrických údajů s cílem napomoci spolehlivému určení totožnosti dotyčných osob. Ve stejném smyslu by měl SIS umožňovat rovněž zpracování údajů o osobách, jejichž totožnost byla zneužita (aby se předešlo nežádoucím důsledkům způsobeným chybným určením totožnosti), s výhradou odpovídajících záruk, zejména se souhlasem dotyčné osoby a za přísného omezení účelů, pro něž se tyto údaje mohou zákonným způsobem zpracovávat.

(16)Členské státy by měly provést nezbytná technická opatření, aby pokaždé, když jsou koncoví uživatelé oprávněni provést vyhledávání ve vnitrostátní policejní nebo imigrační databázi, vyhledávali také souběžně v SIS, a to v souladu s článkem 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680. To by mělo zajistit, aby SIS fungoval v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích jako hlavní kompenzační opatření a dokázal lépe reagovat na přeshraniční rozměr trestné činnosti a mobilitu pachatelů.

(17)Toto nařízení by mělo stanovit podmínky pro používání daktyloskopických údajů a zobrazení obličeje pro účely určení totožnosti. Používání zobrazení obličeje pro účely určení totožnosti v SIS by též mělo přispět k zajištění jednotnosti postupů hraničních kontrol, jestliže je nezbytné určení a ověření totožnosti na základě otisků prstů a zobrazení obličeje. V případě jakýchkoli pochybností o totožnosti dané osoby by vyhledávání pomocí daktyloskopických údajů mělo být povinné. Zobrazení obličeje by měla být používána za účelem určení totožnosti pouze v rámci běžných hraničních kontrol prováděných v samoobslužných kioscích a elektronických branách.

(18)Zavedení služby automatizované identifikace otisků prstů v rámci SIS doplňuje stávající prümský mechanismus pro vzájemný přeshraniční on-line přístup do určených vnitrostátních databází DNA a automatizovaných systémů identifikace otisků prstů. Prümský mechanismus umožňuje propojení vnitrostátních systémů identifikace otisků prstů, díky němuž může členský stát podat žádost s cílem zjistit, zda pachatel trestného činu, jehož otisky prstů byly nalezeny, je znám v jakémkoli jiném členském státě. Prümský mechanismus ověřuje, zda je vlastník otisků prstů znám v určitém momentě, takže pokud se pachatel stane v některém členském státě známým později, nemusí být nutně dopaden. Vyhledávání otisků prstů v SIS umožňuje aktivně vyhledávat pachatele. Proto by mělo být možné vkládat do SIS otisky prstů neznámého pachatele, a to za předpokladu, že vlastníka otisků prstů lze s vysokou pravděpodobností označit za pachatele závažného trestného činu nebo teroristického činu. Jde zejména o případy, kdy jsou otisky prstů nalezeny na zbrani nebo jakémkoli jiném předmětu použitém při spáchání daného trestného činu. Pouhý výskyt otisků prstů na místě činu by neměl být považován za znamení, že jde o s vysokou pravděpodobností o otisky prstů pachatele. Další podmínkou pro vytvoření takového záznamu je, že totožnost pachatele nemůže být určena prostřednictvím jiných vnitrostátních, evropských a mezinárodních databází. Pokud by se na základě tohoto vyhledávání otisků prstů zjistila možná shoda, měl by daný členský stát provést další kontrolu s jejich otisky prstů, případně se zapojením odborníků na otisky prstů, s cílem zjistit, zda je daná osoba vlastníkem otisků uložených v SIS, a měl by určit totožnost osoby. Příslušné postupy by měly být upraveny vnitrostátními právními předpisy. Identifikace vlastníka jako „neznámé hledané osoby“ v SIS může podstatně přispět k vyšetřování a může vést k zatčení za předpokladu, že jsou splněny všechny podmínky pro zatčení.

(19)Mělo by být umožněno porovnávání otisků prstů nalezených na místě činu s otisky prstů uloženými v SIS, pokud lze s vysokou mírou pravděpodobnosti stanovit, že patří pachateli závažné trestné činnosti nebo teroristického trestného činu. Závažnou trestnou činností je třeba rozumět trestné činy vyjmenované v rámcovém rozhodnutí Rady 2002/584/SVV a „teroristickým trestným činem“ je třeba rozumět trestné činy podle vnitrostátního práva uvedené v rámcovém rozhodnutí Rady 2002/475/SVV.

(20)Mělo by být možné přidat profil DNA v případech, kdy nejsou k dispozici žádné daktyloskopické údaje, a tyto profily by měly být dostupné pouze oprávněným uživatelům. Profily DNA by měly usnadnit určování totožnosti pohřešovaných osob, které potřebují ochranu, a zejména pohřešovaných dětí, a to mimo jiné tím, že bude možné k určení totožnosti použít profily DNA rodičů či sourozenců. Údaje o DNA by neměly obsahovat informaci o rasovém původu.

(21)SIS by měl obsahovat záznamy o osobách hledaných za účelem zatčení a předání a hledaných za účelem zatčení a vydání. Je vhodné, aby byla kromě záznamů umožněna i výměna doplňujících informací nezbytných pro postupy předávání a vydávání. V SIS by se měly zpracovávat zejména údaje uvedené v článku 8 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy. Z operativních důvodů je vhodné, aby členský stát, který záznam pořídil, s povolením soudních orgánů dočasně skryl stávající záznam za účelem zatčení v případě, že je osoba, na niž je vydán evropský zatýkací rozkaz, intenzivně a aktivně hledána a koncoví uživatelé, kteří nejsou zapojeni do konkrétní pátrací akce, by mohli ohrozit její úspěšný výsledek. Dočasná nedostupnost těchto záznamů by neměla přesáhnout 48 hodin.

(22)Mělo by být možné doplnit do SIS překlad dalších údajů vložených za účelem předání v rámci evropského zatýkacího rozkazu a za účelem vydání.

(23)SIS by měl obsahovat záznamy o pohřešovaných osobách k zajištění jejich ochrany nebo předcházení ohrožení veřejné bezpečnosti. Pořizování záznamů v SIS o dětech, kterým hrozí únos (t.j. s cílem zabránit budoucím škodám, ke kterým doposud nedošlo, například v případě dětí, u nichž je riziko únosu dítěte jedním z jeho rodičů), by mělo být omezeno, a proto je vhodné stanovit přísné a přiměřené záruky. V případech dětí by tyto záznamy a příslušné postupy měly sloužit nejvlastnějším zájmům dítěte s ohledem na článek 24 Listiny základních práv Evropské unie a na Úmluvu Organizace spojených národů o právech dítěte ze dne 20. listopadu 1989.

(24)Mělo by být zavedeno nové opatření pro případy podezření z terorismu nebo závažné trestné činnosti, které by umožňovalo zadržet a vyslechnout osobu podezřelou ze spáchání závažného trestného činu, nebo pokud existuje důvod domnívat se, že spáchá závažný trestný čin, s cílem poskytnout co nejpodrobnější informace členskému státu, který pořídil příslušný záznam. Toto nové opatření by nemělo vést ani k hledání dané osoby, ani k jejímu zatčení. Mělo by však poskytnout dostatek informací k rozhodnutí o dalších krocích. Za závažnou trestnou činnost by měly být považovány činy uvedené v rámcovém rozhodnutí Rady 2002/584/SVV.

(25)SIS by měl obsahovat nové kategorie věcí s vysokou hodnotou, jako je elektronické a technické vybavení, které lze identifikovat a vyhledávat pomocí jedinečného čísla.

(26)Členský stát by měl mít možnost opatřit záznam návěstím zvaným označení, v jehož důsledku opatření, které má být přijato na základě záznamu, nebude přijato na jeho území. Pokud se pořizují záznamy za účelem zatčení a předání, nesmí být žádné ustanovení tohoto nařízení vykládáno v tom smyslu, že se odchyluje od ustanovení uvedených v rámcovém rozhodnutí 2002/584/SVV nebo že brání jejich použití. Rozhodnutí o označení by se mělo zakládat pouze na důvodech zamítnutí uvedených ve zmíněném rámcovém rozhodnutí.