Usnesení Evropského parlamentu o zajištění úspěchu nadcházející schůzky na nejvyšší úrovni EU-USA ve Washingtonu DC dne 20. června 2005



Úřední věstník 124 E , 15/05/2006 S. 0556 - 0559



P6_TA(2005)0238 Transatlantické vztahy Usnesení Evropského parlamentu o zajištění úspěchu nadcházející schůzky na nejvyšší úrovni EU–USA ve Washingtonu DC dne 20. června 2005 Evropský parlament, - s ohledem na transatlantické prohlášení o vztazích ES a USA z roku 1990 a na Nový transatlantický program z roku 1995, - s ohledem na závěry Evropské rady v Bruselu ze dne 16.– 17. prosince 2004, zejména částí nazvaných "Mezinárodního řád založený na účinném multilateralismu" a "Spolupráce s partnery", - s ohledem na své usnesení ze dne 22. dubna 2004 o stavu transatlantického partnerství v předvečer schůzky na nejvyšší úrovni EU–USA v Dublinu ve dnech 25. – 26. června 2004 [1], - s ohledem na výsledky schůzky na nejvyšší úrovni EU–USA, která se konala ve dnech 25. – 26. června 2004 v Dublinu, - s ohledem na své usnesení ze dne 13. ledna 2005 o transatlantických vztazích [2], - s ohledem na svá předchozí usnesení ze dne 17. května 2001 o stavu transatlantického dialogu [3], ze dne 13. prosince 2001 o soudní spolupráci EU se Spojenými státy v boji proti terorismu [4], ze dne 15. května 2002 o posílení transatlantického vztahu: zaměření na strategii a dosažení výsledků [5] a ze dne 19. června 2003 o obnoveném transatlantickém partnerství pro třetí tisíciletí [6] a s ohledem na své doporučení ze dne 10. března 2004 o právech osob zadržovaných na základně Guantánamo na spravedlivý proces [7], - s ohledem na návrh usnesení Sněmovny reprezentantů Kongresu USA č. 77 o transatlantických vztazích předložený dne 9. února 2005, - s ohledem na prohlášení učiněná po schůzce hlav států a předsedů vlád zemí Evropské unie a prezidenta USA dne 22. února 2005 v Bruselu, - s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. května 2005 "Silnější partnerství EU–USA a otevřenější trh pro 21. století" (KOM(2005)0196), - s ohledem na slyšení Výboru pro mezinárodní obchod dne 26. května 2005 o transatlantických hospodářských vztazích, - s ohledem na dokument OECD vysvětlující výhody, které liberalizace trhů s výrobky a odstraňování překážek přináší mezinárodnímu obchodu a investicím („Preferenční obchodní uspořádání na zemědělském a potravinářském trhu - Případ Evropské unie a USA, zveřejněný v květnu 2005), - s ohledem na čl. 103 odst. 4 jednacího řádu, A. vzhledem k tomu, že demokracie, lidská práva a právní stát, udržitelné ekonomiky a udržitelný rozvoj se ukázaly být společnými hodnotami, které mohou vytvořit pevný základ jak pro transatlantické partnerství, tak pro evropskou integraci, které společně během posledních 60 let přinesly našim společnostem stabilitu, mír a prosperitu, B. vzhledem k tomu, že transatlantické partnerství je velmi důležité, jak je zřejmé z evropské bezpečnostní strategie, C. vzhledem k tomu, že nové hrozby a konflikty v novém mezinárodním prostředí ohrožují tyto hodnoty a úspěchy v takové míře, že naději na úspěch může přinést pouze spolupráce transatlantických partnerů založená na pevné institucionalizované struktuře, D. vzhledem k tomu, že Novému transatlantickému programu se podařilo značně zvýšit integraci a soudržnost transatlantického hospodářství, ale ukázal se také jako nedostačující pro řešení závažných politických otázek, jako jsou rozhodnutí o použití síly a otázky týkající se světového řádu, E. vzhledem k tomu, že tak nastala chvíle, kdy je naléhavě třeba Nový transatlantický program z prosince 1995 přepracovat, aby byla zohledněna současná situace a dále se prohloubily transatlantické vztahy za jasného předpokladu, že spolupráce přináší každému z partnerů větší výhody než činnost směřující jiným nebo dokonce opačným směrem, F. vzhledem k tomu, že mezinárodní smlouvy jsou základním prvkem, na kterém by měly stát základy účinného multilaterálního rámce, a vzhledem k tomu, že v několika oblastech, např. v těch, jež se týkají Mezinárodního trestního soudu, Kjótského protokolu o změně klimatu, zásad ochrany údajů a podpory vývoje velkých dopravních letadel existují mezi EU a USA rozdíly v analýze, diagnóze a přístupu k dané politice, G. vzhledem k tomu, že neměnná situace v zátoce Guantánamo je zdrojem napětí v transatlantických vztazích, H. vzhledem k tomu, že boj proti terorismu může být úspěšný pouze tehdy, jestliže se vede prostřednictvím posíleného transatlantického partnerství, jež věnuje mimo jiné pozornost i příčinám terorismu a dbá na upřímné odhodlání podporovat a prosazovat lidská a základní práva, zásady ochrany údajů a všechny ostatní základní hodnoty, na nichž bylo partnerství vybudováno, I. vzhledem k tomu, že toto usnesení je první reakcí na nedávné sdělení Komise o vztazích EU a USA, 1. vítá zlepšující se ovzduší transatlantických vztahů, jehož důkazem je nedávný postup vedoucích představitelů vlád a zákonodárných orgánů při řešení jak globálních, tak bilaterálních otázek na obou stranách Atlantiku; věří, že tyto příznivé okolnosti jsou pro Evropskou unii a Spojené státy významnou příležitostí k užší spolupráci v budoucnosti v řadě oblastí společného zájmu; 2. zdůrazňuje, že během schůzky EU-USA na nejvyšší úrovni dne 20. června 2005 ve Washingtonu by měly transatlantické vztahy získat nový impuls aktualizací nového transatlantického programu a nahrazením tohoto programu Dohodou o transatlantickém partnerství s účinností od roku 2007; 3. je toho názoru, že tato Dohoda o transatlantickém partnerství by měla rozšířit stávající program v politické, hospodářské a bezpečnostní oblasti, za předpokladu, že partnerství by mělo zůstat především politickým závazkem; domnívá se, že pokud jde o hospodářské partnerství, jež by podle nedávné studie OECD mohlo zvýšit HDP na osobu v Evropě o 2–3 %, měly by být rozpoznány zbývající překážky bránící transatlantickému obchodu a investicím a měl by být sestaven plán, který nastíní činnost vedoucí k posílení transatlantického trhu v rámci jasného časového plánu stanovením prioritních oblastí a který bude doprovázen navázáním dialogu o regulaci v konkrétních oblastech, jenž bude tomuto procesu nápomocen; 4. poukazuje na novou směrnici o zajištění, která vytváří jednotný trh pro účely regulace a dohledu; vyzývá USA, aby ukončily diskriminaci evropských společností spočívající ve stanovení požadavků finančně náročných záruk, jež v hospodářské soutěži zvýhodňují společnosti USA; 5. věří, že širší rámec tohoto typu umožní EU a USA účinněji spojit své úsilí při podpoře ostatních na cestě k prosazování základních principů demokracie, lidských práv a právního státu ve světě; 6. vítá v této souvislosti výše uvedené sdělení Komise z 18. května 2005 o silnějším partnerství EU a USA, které je cenným prvním krokem ke koncepci Dohody o transatlantickém partnerství, ale kritizuje nedostatečnou odvahu sdělení; uznává, že schůzka na nejvyšší úrovni EU–USA by měla být důležitým fórem k diskusi o důležitých prioritách jak globální, tak bilaterální povahy, které dodá vztahu strategický impuls; 7. vyzývá v tomto rámci USA, aby převzaly svůj díl odpovědnosti za hospodářskou stabilitu stále více provázaného světa, a vyjadřuje znepokojení nad možným nebezpečným dopadem velkého deficitu federálního rozpočtu USA na světové hospodářství a rovnováhu mezinárodních měnových trhů; 8. znovu opakuje svůj odmítavý postoj k navrhovanému zrušení embarga na vývoz zbraní do Číny, pokud a dokud v této zemi nedojde k výraznému zlepšení v oblasti lidských práv; věří, že by pomohlo, kdyby byla vytvořena skupina na vysoké úrovni na výroční schůzce EU–USA na nejvyšší úrovni v červnu 2005, která by vypracovala společný přístup EU a USA k otázce vývozů, jejichž součástí je přesun technologií; 9. upozorňuje, že vízová politika nyní spadá do výlučné pravomoci Společenství; žádá proto Komisi k tomu, aby s orgány USA bez odkladu zahájila jednání s cílem rozšířit platnost programu bezvízového styku (Visa Waiver Program) na všechny evropské občany a odstranit současnou diskriminaci, zejména vůči občanům nových členských států; 10. doporučuje, aby navrhovaná Dohoda o transatlantickém partnerství vytvořila transatlantické "akční společenství" pro regionální a globální spolupráci a řešila úkoly společným postupem, zejména: a) prosazováním demokracie, lidských práv a právního státu a podporou účinného multilateralismu, b) pokračováním mírového procesu na Středním východě za souhlasu vlád a obyvatel v regionu a na základě cestovní mapy vytvořené čtyřkou, c) úsilím o globální bezpečnost spoluprací v těchto oblastech: i) boj proti mezinárodnímu terorismu, ii) vytvoření společné strategie pro multilateralizaci nešíření zbraní hromadného ničení a využívání jaderné energie, iii) prosazování a vytváření společných přístupů ke vztahům s ostatními významnými geopolitickými aktéry, jako jsou Čína, Indie, Japonsko, Latinská Amerika a Rusko, iv) znovuoživení dohod o kontrole zbrojení a odzbrojení na multilaterální úrovni, v rámci systému OSN a na bilaterální úrovni, v) rychlá reakce na náhlé a neočekávané politické změny, jako jsou např. ty, k nimž nedávno došlo na Ukrajině, v Libanonu a Kyrgyzstánu, vi) aktivní odhodlání k reformě OSN, zejména Rady bezpečnosti OSN, včetně jejího složení, na základě plného respektování pravomoci Rady bezpečnosti udělovat povolení k použití síly k řešení mezinárodních konfliktů a za účelem zvýšení její účinnosti, odpovědnosti a kapacity k uplatňování jejích rozhodnutí, d) rozšířením transatlantického hospodářského partnerství v rámci výše uvedené Dohody o transatlantickém partnerství doplněné o Dohodu o transatlantickém letovém provozu a účinný dialog o regulaci finančních trhů; 11. připomíná, že uzavření mnohostranné rozvojové agendy WTO v Dauhá je opravdovou prioritou pro udržitelný světový růst, a EU a USA by proto měly plně spolupracovat; domnívá se, že bilaterální hospodářské iniciativy EU–USA by měly tento proces doplňovat, zejména v oblasti regulace; 12. očekává, že schůzka na nejvyšší úrovni přinese významný pokrok k vytvoření společné účinné reakce a jasného příslibu finančních prostředků – na sdíleném základě rozvojových cílů tisíciletí – na nové globální výzvy, které překračují hranice států, a to především zmírnění chudoby, přenosné choroby a zhoršování životního prostředí, zejména prosazováním dialogu o ochraně klimatu a emisích z dopravních prostředků; 13. za stejně významné považuje, aby politické otázky, v nichž panuje neshoda, jako je případ Guantánamo, nebo v nichž se názory na některé mezinárodní nástroje velmi liší, byly projednávány oběma partnery v ovzduší spolupráce; zdůrazňuje význam plného pochopení hodnot, o které se jedná, jako jsou přísné dodržování ustanovení o lidských právech a úsilí o účinný multilaterální přístup, který musí být základem společných diskusí, jelikož jsou charakteristickými znaky našeho demokratického přístupu ke zbytku světa od chvíle, kdy jsme společně založili systém Spojených národů; 14. znovu připomíná svůj názor, že NATO by se mělo rozvinout svůj potenciál jako fórum pro politickou diskusi v rámci skutečného partnerství rovných, kde je třeba dosáhnout rovnováhy mezi nástroji prevence, řízením krizí a vojenským potenciálem; doporučuje proto užší bezpečnostní spolupráci mezi NATO a Evropskou unií; je přesvědčen, že silnější partnerství EU–USA tento vztah spíše doplní, než oslabí; 15. vyzývá schůzku na nejvyšší úrovni EU-USA, aby zahájila posilování parlamentního rozměru transatlantického partnerství transformováním transatlantického dialogu zákonodárců do transatlantického shromáždění, které bude moci pořádat schůzky zákonodárců před schůzkami EU–USA na nejvyšší úrovni, a aby budovala synergie mezi dialogem zákonodárců a Novým transatlantickým dialogem, mj. zahájením nových společně financovaných programů pro výměnu pracovníků z oblasti zákonodárství a vytvořením malého sekretariátu transatlantického dialogu zákonodárců; 16. věří, že úloha ostatních dialogů v rámci nového transatlantického programu by měla být taktéž přehodnocena; zejména věří, že transatlantický obchodní dialog bude třeba přetvořit, aby poskytoval plně reprezentativní obchodní informace o těchto otázkách s cílem posílit hospodářské partnerství; 17. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a prezidentovi a Kongresu Spojených států amerických. [1] Úř. věst. C 104 E, 30.4.2004, s. 1043. [2] Přijaté texty, P6_TA(2005)0007. [3] Úř. věst. C 34 E, 7.2.2002, s. 359. [4] Úř. věst. C 177 E, 25.7.2002, s. 288. [5] Úř. věst. C 180 E, 31.7.2003, s. 392. [6] Úř. věst. C 69 E, 19.3.2004, s. 124. [7] Úř. věst. C 102 E, 28.4.2004, s. 640. --------------------------------------------------