•Navrhovaný právní rámec pro obnovu přírody stanoví cíl, že do roku 2030 by mělo být opatřeními na obnovu pokryto 20 % pevniny a moře v EU a že do roku 2050 by měla být opatřeními na obnovu pokryta všechna území, která potřebují obnovu. Mezi činnostmi zaměřenými na pohlcování uhlíku, jako je zejména uhlíkové zemědělství, a opatřeními na obnovu přírody existuje mnoho synergií. Navrhovaný certifikační rámec pro pohlcování uhlíku přispěje k dosažení cílů obnovy a splnění povinností stanovených v právním rámci pro obnovu přírody. Například činnosti v oblasti uhlíkového zemědělství, které zvyšují ukládání uhlíku, mohou přispět ke splnění povinnosti zajistit na vnitrostátní úrovni rostoucí trend zásoby organického uhlíku v lesních ekosystémech a v minerální složce orné půdy v zemědělských ekosystémech. Mohou také podpořit povinnost zavést opatření na obnovu zemědělsky využívané organické půdy, která tvoří odvodněná rašeliniště. Navrhovaný právní rámec pro obnovu přírody a tento návrh se tedy vzájemně posílí a přispějí k politice v oblasti klimatu i biologické rozmanitosti.

Sdělení Komise z roku 2021 o udržitelných uhlíkových cyklech zdůrazňuje, že je důležité umožnit obchodní model, který odměňuje správce půdy za ukládání uhlíku při plném respektování ekologických zásad (tj. „uhlíkové zemědělství“), a vytvořit vnitřní trh EU pro zachycování, využívání, ukládání a přepravu CO2 prostřednictvím inovativních technologií. Sdělení rovněž vymezuje akční plán k dosažení následujících ambiciózních cílů v oblasti pohlcování uhlíku: do roku 2028 by všichni správci zemědělské půdy měli mít přístup k ověřeným údajům o emisích a pohlcování uhlíku, aby bylo možné měřit postupy uhlíkového zemědělství, a veškerý CO2 zachycený, přepravovaný, použitý a uložený v rámci průmyslových činností by měl být vykazován a započítáván; do roku 2030 by měly přístupy k uhlíkovému zemědělství přispět k dosažení cíle LULUCF, jímž je čisté pohlcení 310 milionů tun ekvivalentu oxidu uhličitého, a průmyslové technologie by měly do roku 2030 ročně pohltit alespoň pět milionů tun ekvivalentu oxidu uhličitého.

V rámci návrhu na změnu nařízení o využívání půdy, změnách ve využívání půdy a lesnictví (LULUCF) Evropská komise poprvé navrhla samostatný cíl čistých pohlcení CO2 v odvětví půdy ve výši 310 milionů tun ekvivalentu CO2 do roku 2030. Tento celoevropský cíl má být realizován prostřednictvím závazných národních cílů pro odvětví LULUCF, což vyžaduje, aby členské státy zvýšily své ambice v oblasti politik využívání půdy. Tento návrh umožňuje zaměřovat účinnější a na výsledcích založenou podporu na činnosti v oblasti uhlíkového zemědělství, které mohou k dosažení tohoto cíle přispět. Komise rovněž navrhla zvýšit objem Inovačního fondu, který je financován z příjmů ze systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS), čímž by se podnikům pomohlo investovat do inovativních čistých technologií, včetně těch, které vedou k pohlcování uhlíku.

Hlavními cíli této iniciativy jsou: i) zajistit vysoce kvalitní pohlcování uhlíku v EU a ii) zavést systém certifikace správy v EU, aby se zabránilo klamavé ekologické reklamě (tzv. greenwashingu), a to správným uplatňováním a prosazováním kritérií rámce kvality EU spolehlivým a harmonizovaným způsobem v celé Unii. Tato opatření jsou nezbytná k zahájení činnosti v oblasti pohlcování uhlíku a k vytvoření budoucí politiky v této oblasti, neboť je třeba pohltit stovky milionů tun CO2 ročně. To podpoří dosažení cíle klimatické neutrality do roku 2050 stanoveného v evropském právním rámci pro klima, jakož i dalších environmentálních cílů sdělení Zelená dohoda pro Evropu.

Evropský právní rámec pro klima stanoví, že EU se do roku 2050 stane klimaticky neutrální. To vyžaduje, aby se výrazně snížily emise skleníkových plynů a aby nevyhnutelné emise a pohlcování skleníkových plynů byly v rámci Evropské unie nejpozději do roku 2050 vyvážené s následným cílem dosáhnout po tomto roce záporných emisí. K dosažení tohoto cíle by měly přírodní ekosystémy i průmyslová činnost přispět k pohlcení několika set milionů tun CO2 z atmosféry ročně. V současné době a se současnou politikou není EU na správné cestě k dosažení takového množství: míra pohlcování uhlíku v přírodních ekosystémech v posledních letech klesá a průmyslové pohlcování uhlíku v současné době v Unii nedosahuje významné úrovně.

Evropský rámec by byl při řešení obtíží s hodnocením kvality pohlcování uhlíku vhodnější než vnitrostátní iniciativy. Takový rámec by vytvořil rovné podmínky na vnitřním trhu pro certifikaci pohlcování uhlíku, čímž by se posílila srovnatelnost a důvěra. Různorodost vnitrostátních iniciativ v této oblasti by problém spíše prohloubila, než vyřešila.

Druhý problém spočívá v tom, že mnoho zúčastněných stran nedůvěřuje certifikátům o pohlcování uhlíku, protože certifikáty mohou být vytvářeny prostřednictvím netransparentních a nespolehlivých certifikačních procesů, které certifikují činnosti, jež nepřinášejí skutečné přínosy pro klima a udržitelnost. K řešení tohoto problému by režimy certifikace měly zavést transparentní a spolehlivá pravidla a postupy, které by zmírnily rizika, že certifikační proces nedokáže odhalit nekvalitní pohlcování, že činnosti pohlcování uhlíku ve skutečnosti neprobíhají podle plánu a že stejná činnost bude certifikována dvakrát nebo že stejný certifikát bude použit dvakrát.

V posouzení dopadů Komise rovněž posoudila soulad návrhu s cíli stanovenými v evropském právním rámci pro klima, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 4 evropského právního rámce pro klima. Komise zjistila, že přístupy založené na uhlíkovém zemědělství mohou pomoci dosáhnout samostatného cíle pro rok 2030 navrženého pro odvětví LULUCF v rámci legislativního balíčku k dosažení 55% snížení emisí (Fit for 55) (–310 milionů tun ekvivalentu CO2), čímž se překročí podíl pohlcování uhlíku v odvětví LULUCF v rámci celohospodářského cíle ve výši –55 %, jenž je stanoven v evropském právním rámci pro klima (–225 milionů tun ekvivalentu CO2). Evropský právní rámec pro klima rovněž obsahuje cíl, aby se Unie stala klimaticky neutrální do roku 2050 a poté dosáhla záporných emisí, avšak k dosažení tohoto cíle musí Unie zvýšit využívání činností pohlcování uhlíku. Posouzení dopadů analyzuje politické možnosti pro řešení překážek, které brání zavádění účinných činností v oblasti pohlcování uhlíku a které by neměly odrazovat od opatření ke snížení emisí skleníkových plynů.

V této souvislosti posouzení dopadů porovnává dvě možnosti správy, pokud jde o to, kdo by byl odpovědný za uznávání režimů certifikace: členské státy (možnost G1) nebo Komise (možnost G2). Analýza dospěla k závěru, že varianta G2 je nejlepší z hlediska zajištění spolehlivého a harmonizovaného procesu certifikace a podpory vnitřního trhu s certifikací pohlcování uhlíku při současné minimalizaci administrativních nákladů pro veřejné orgány.

Ustanovení a struktura navrhovaného nařízení odpovídají cíli iniciativy vytvořit transparentní a důvěryhodný certifikační rámec pro pohlcování uhlíku s vysokou klimatickou a environmentální integritou, aby se podpořily fyzické a právnické osoby, které jsou ochotny vynaložit další úsilí nad rámec co největšího snížení emisí skleníkových plynů a dostat své činnosti na úroveň udržitelnosti v souvislosti s navýšenými klimatickými ambicemi uvedenými v Zelené dohodě pro Evropu a s cílem klimatické neutrality do roku 2050 stanoveným v evropském právním rámci pro klima.

(2)Poslední zpráva Mezinárodního panelu pro změnu klimatu (IPCC) v celosvětovém měřítku poukazuje na klesající pravděpodobnost omezení globálního oteplování na 1,5 ºC, pokud v nadcházejících desetiletích nedojde k rychlému a výraznému snížení celosvětových emisí skleníkových plynů. Zpráva IPCC také jasně uvádí, že „má-li být dosaženo nulových čistých emisí oxidu uhličitého (CO2) nebo skleníkových plynů, je nevyhnutelné nasazení odstraňování oxidu uhličitého jako protiváhy těžko odstranitelných zbytkových emisí“. To bude vyžadovat rozsáhlé zavádění udržitelných činností pro zachycování CO2 z atmosféry a jeho dlouhodobé ukládání v geologických nádržích, pevninských a mořských ekosystémech nebo produktech. V současné době a se současnou politikou není Unie na správné cestě k dosažení požadovaného snížení emisí uhlíku: pohlcování uhlíku v pevninských ekosystémech v posledních letech klesá a průmyslové pohlcování uhlíku v současné době v Unii nedosahuje významné úrovně.

(3)Cílem tohoto nařízení je vytvořit dobrovolný certifikační rámec Unie pro pohlcování uhlíku, který by motivoval k vysoce kvalitnímu pohlcování uhlíku při plném respektování cílů biologické rozmanitosti a nulového znečištění. Jedná se o nástroj na podporu dosažení cílů Unie v rámci Pařížské dohody, zejména cíle společné klimatické neutrality do roku 2050 stanoveného v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1119. Unie se rovněž zavázala, že po roce 2050 bude produkovat záporné emise. Důležitým nástrojem pro zvýšení míry pohlcování uhlíku v pevninských ekosystémech je nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841, které je v současné době předmětem přezkumu. Cílem přezkumu je stanovit cíl Unie v oblasti čistého pohlcení 310 milionů tun ekvivalentu CO2 do roku 2030 a přidělit příslušné cíle jednotlivým členským státům.

(4)Rámec certifikace Unie podpoří rozvoj činností pohlcování uhlíku v Unii, které vedou k jednoznačnému přínosu čistých pohlcení uhlíku, přičemž zároveň zabrání klamavé ekologické reklamě. V případě uhlíkového zemědělství by takový certifikační rámec měl rovněž podpořit využívání činností pohlcování uhlíku, které mají vedlejší přínosy pro biologickou rozmanitost, a tím dosáhnout cílů obnovy přírody stanovených v právních předpisech Unie o obnově přírody. Certifikační rámec Unie bude mít zásadní význam pro splnění cílů Unie v oblasti zmírňování změny klimatu stanovených v mezinárodních dohodách a v právních předpisech Unie.

(5)S cílem podpořit hospodářské subjekty, které chtějí vyvinout další úsilí v oblasti zvýšení pohlcování uhlíku udržitelným způsobem, by měl rámec certifikace Unie zohlednit různé typy činností pohlcování uhlíku, jejich specifika a související dopady na životní prostředí. Toto nařízení by proto mělo stanovit jasné definice pohlcování uhlíku, činností pohlcování uhlíku a dalších prvků certifikačního rámce Unie.

(6)Toto nařízení by mělo stanovit požadavky, podle kterých by mělo být pohlcování uhlíku způsobilé k certifikaci podle rámce Unie pro certifikaci. Za tímto účelem by mělo být pohlcování uhlíku přesně a spolehlivě kvantifikováno a mělo by být prováděno pouze v rámci takových činností, u kterých vzniká přínos čistých pohlcení uhlíku, jsou doplňkové, mají za cíl zajistit dlouhodobé ukládání uhlíku a mají neutrální dopad nebo vedlejší přínos pro cíle udržitelnosti. Kromě toho by pohlcování uhlíku mělo podléhat auditu nezávislé třetí strany, aby byla zajištěna důvěryhodnost a spolehlivost certifikačního procesu. Existují závazná pravidla Unie pro určování cen uhlíku stanovená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, která upravují nakládání s emisemi v rámci činností, na něž se tato směrnice vztahuje. Tímto nařízením by neměla být dotčena směrnice 2003/87/ES, s výjimkou certifikace pohlcování emisí z udržitelné biomasy, které jsou v souladu s přílohou IV uvedené směrnice zatíženy nulovou sazbou.

(7)Výsledkem činnosti pohlcování uhlíku by měl být přínos čistých pohlcení uhlíku, z něhož je patrné, že má pozitivní dopad na klima. Přínos čistých pohlcení uhlíku by se měl vypočítávat ve dvou krocích. Zaprvé by provozovatelé měli kvantifikovat množství dodatečného pohlcení uhlíku, které činnost pohlcování uhlíku vytvořila v porovnání se základní hodnotou. Měla by být upřednostňována standardizovaná základní hodnota odrážející běžnou výkonnost srovnatelných činností v podobných sociálních, ekonomických, environmentálních a technologických podmínkách a zeměpisných lokalitách, neboť zajišťuje objektivitu, minimalizuje náklady na dodržování předpisů a další administrativní náklady a pozitivně oceňuje činnost prvních subjektů, které se již zapojily do činností pohlcování uhlíku. V souvislosti s uhlíkovým zemědělstvím by se mělo podporovat využívání dostupných digitálních technologií, včetně elektronických databází a geografických informačních systémů, dálkového průzkumu Země, umělé inteligence a strojového učení, a elektronických map, aby se snížily náklady na stanovení výchozích hodnot a na monitorování činností pohlcování uhlíku. Pokud však není možné takovou standardizovanou základní hodnotu stanovit, lze použít základní hodnotu pro konkrétní projekt založenou na individuální výkonnosti provozovatele. Aby se zohlednil sociální, ekonomický, environmentální a technologický vývoj a aby se postupně podpořily ambice v souladu s Pařížskou dohodou, měly by být základní hodnoty pravidelně aktualizovány.

(8)Druhý krok kvantifikace přínosu čistých pohlcení uhlíku by měl spočívat v odečtení jakéhokoli zvýšení emisí skleníkových plynů v souvislosti s prováděním činnosti pohlcování uhlíku. Relevantní emise skleníkových plynů, které by měly být zohledněny, zahrnují přímé emise, jako jsou emise vyplývající z používání většího množství hnojiv, paliv nebo energie, nebo nepřímé emise, jako jsou emise vyplývající ze změny využívání půdy, s následnými riziky pro potravinové zabezpečení v důsledku přesunu zemědělské produkce. Snížení emisí skleníkových plynů v důsledku provádění činnosti pohlcování uhlíku by nemělo být zohledněno při kvantifikaci přínosu čistých pohlcení uhlíku, ale mělo by být považováno za vedlejší přínos k cíli udržitelnosti, kterým je zmírnění změny klimatu; tím, že je uvedeno v certifikátech, může snížení emisí skleníkových plynů (stejně jako ostatní vedlejší přínosy udržitelnosti) zvýšit hodnotu certifikovaného pohlcování uhlíku.

(9)Činnost pohlcování uhlíku poskytuje přínos čistých pohlcení uhlíku, pokud pohlcování uhlíku nad rámec základní hodnoty převáží nad jakýmkoli nárůstem emisí skleníkových plynů v důsledku provádění činnosti pohlcování uhlíku. Například v případě činností, které zajišťují trvalé ukládání uhlíku vtlačováním uhlíku do podzemí, by množství trvale uloženého uhlíku mělo převýšit emise skleníkových plynů z průmyslového procesu související s energií. V případě uhlíkového zemědělství by měl uhlík zachycený při zalesňování nebo uhlík zadržený v půdě při opětovném zavodňování rašelinišť převážit nad emisemi ze strojů používaných k činnostem pohlcování uhlíku nebo emisemi z nepřímého využívání půdy, které mohou být způsobeny únikem uhlíku.

(10)Pohlcování uhlíku by mělo být kvantifikováno relevantním, přesným, úplným, konzistentním a srovnatelným způsobem. Nejistoty v kvantifikaci by měly být řádně uvedeny a zohledněny, aby se omezilo riziko nadhodnocení množství oxidu uhličitého pohlceného z atmosféry. Pohlcování uhlíku v rámci uhlíkového zemědělství by mělo být kvantifikováno s vysokou úrovní přesnosti, aby byla zajištěna nejvyšší kvalita a minimalizovány nejistoty. Kromě toho je v zájmu podpory součinnosti mezi cíli Unie v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti nutné posílit monitorování půdy, což přispěje k ochraně a zvýšení odolnosti přírodního pohlcování uhlíku v celé Unii. Satelitní a místní monitorování, vykazování emisí a pohlcování uhlíku musí tyto přístupy v co nejvyšší míře odrážet a co nejlépe využívat pokročilé technologie dostupné v rámci programů Unie, jako je program Copernicus, plně využívat již existující nástroje a zajistit soulad s národními inventurami skleníkových plynů.

(11)Aby se zajistilo, že certifikační rámec Unie bude motivovat k pohlcování uhlíku nad rámec standardních postupů, měla by být činnost pohlcování uhlíku doplňková. Proto by tato činnost měla přesahovat rámec zákonných požadavků, tj. provozovatelé by měli vykonávat činnosti, které jim nejsou uloženy již platnými právními předpisy. Kromě toho by mělo k pohlcování uhlíku docházet díky motivačnímu účinku certifikace. Takový účinek se projeví, když pobídka vytvořená potenciálními příjmy plynoucími z certifikace změní chování provozovatelů tak, že se zapojí do doplňkové činnosti pohlcování uhlíku, aby dosáhli dodatečného pohlcování uhlíku.

(12)Standardizovaná základní hodnota by měla odrážet zákonné a tržní podmínky, za kterých se činnost pohlcování uhlíku provádí. Pokud je činnost pohlcování uhlíku uložena provozovatelům platnými právními předpisy nebo pokud k jejímu provádění není třeba žádných pobídek, její výkonnost se promítne do základní hodnoty. Z tohoto důvodu by se mělo předpokládat, že činnost pohlcování uhlíku, při níž dochází k pohlcování uhlíku nad rámec takové základní hodnoty, je činností doplňkovou. Použití standardizované základní hodnoty by proto mělo provozovatelům zjednodušit prokazování adicionality. Tím by se měla snížit administrativní zátěž procesu certifikace, což je důležité zejména v případě drobných správců půdy.

(13)U atmosférického a biogenního uhlíku, který je zachycen a uložen v rámci činnosti pohlcování uhlíku, existuje riziko opětovného uvolnění do atmosféry z přírodních nebo antropogenních příčin. Provozovatelé by proto měli přijmout veškerá příslušná preventivní opatření ke zmírnění těchto rizik a řádně sledovat, zda je uhlík nadále ukládán po dobu monitorování stanovenou pro příslušnou činnost pohlcování uhlíku. Platnost certifikovaného pohlcování uhlíku by měla záviset na očekávané době ukládání a na různých rizicích opětovného uvolnění spojených s danou činností pohlcování uhlíku. Činnosti, při nichž dochází k ukládání uhlíku do geologických útvarů, poskytují dostatečnou jistotu, že uhlík bude uložen dlouhodobě (několik století), a lze je tudíž považovat za trvalé řešení ukládání uhlíku. Uhlíkové zemědělství či ukládání uhlíku do produktů je více vystaveno riziku dobrovolného nebo nedobrovolného uvolňování uhlíku do atmosféry. Aby se toto riziko zohlednilo, měla by platnost certifikovaného pohlcování uhlíku v rámci uhlíkového zemědělství a ukládání uhlíku do produktů podléhat datu ukončení platnosti, které se shoduje s koncem příslušného monitorovacího období. Poté se předpokládá, že se uhlík uvolní do atmosféry, ledaže provozovatel prokáže zachování ukládání uhlíku prostřednictvím nepřetržitého monitorování.

(14)Kromě opatření přijatých k minimalizaci rizika úniku uhlíku do atmosféry během monitorovacího období by měly být zavedeny vhodné mechanismy odpovědnosti pro případy opětovného uvolnění uhlíku. Takové mechanismy by mohly zahrnovat např. diskontování jednotek pohlcování uhlíku, kolektivní rezervy nebo účty jednotek pohlcování uhlíku a mechanismy předběžného pojištění. Vzhledem k tomu, že mechanismy odpovědnosti v souvislosti s geologickým ukládáním a únikem CO2 a příslušná nápravná opatření již byly stanoveny směrnicí 2003/87/ES a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES, měly by se tyto mechanismy odpovědnosti a nápravná opatření použít, aby se zabránilo dvojí regulaci.

(15) Činnosti v oblasti pohlcování uhlíku mají velký potenciál přinést oboustranně výhodná řešení pro udržitelnost, i když nelze vyloučit kompromisy. Proto je vhodné stanovit minimální požadavky na udržitelnost, aby se zajistilo, že činnosti pohlcování uhlíku budou mít neutrální dopad nebo budou mít vedlejší přínosy pro cíle udržitelnosti v oblasti zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, ochrany a obnovy biologické rozmanitosti a ekosystémů, udržitelného využívání a ochrany vodních a mořských zdrojů, přechodu na oběhové hospodářství a prevence a kontroly znečištění. Tyto požadavky na udržitelnost by měly podle potřeby a s přihlédnutím k místním podmínkám vycházet z technických screeningových kritérií pro zásadu „významně nepoškozovat“, která se týkají lesnických činností a trvalého geologického ukládání CO2 do podzemí, stanovených v nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/2139, a z kritérií udržitelnosti pro suroviny z lesní a zemědělské biomasy stanovených v článku 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001. Postupy, jako jsou lesní monokultury, které mají škodlivé účinky na biologickou rozmanitost, by neměly být způsobilé pro certifikaci.

(16) Zemědělské postupy, které pohlcují CO2 z atmosféry, přispívají k dosažení cíle klimatické neutrality a měly by být odměňovány, ať už prostřednictvím společné zemědělské politiky (SZP), nebo jiných veřejných či soukromých iniciativ. Konkrétně by toto nařízení mělo zohlednit zemědělské postupy uvedené ve sdělení o udržitelných uhlíkových cyklech.

(17)Provozovatelé nebo skupiny provozovatelů mohou vykazovat vedlejší přínosy, které přispívají k cílům udržitelnosti nad rámec minimálních požadavků na udržitelnost. Za tímto účelem by jejich vykazování mělo být v souladu s metodikami certifikace přizpůsobenými různým činnostem pohlcování uhlíku, které vypracovala Komise. Metodiky certifikace by měly v co nejvyšší míře motivovat k vytváření vedlejších přínosů pro biologickou rozmanitost, a to nad rámec minimálních požadavků na udržitelnost. Tyto dodatečné vedlejší přínosy zvýší ekonomickou hodnotu certifikovaného pohlcování uhlíku a povedou k vyšším příjmům provozovatelů. S ohledem na tyto úvahy je vhodné, aby Komise upřednostnila vývoj metodik certifikace přizpůsobených činnostem uhlíkového zemědělství, které přinášejí významné vedlejší přínosy pro biologickou rozmanitost.

(18)Je vhodné vypracovat podrobné metodiky certifikace pro různé činnosti pohlcování uhlíku, aby bylo možné standardizovaným, ověřitelným a srovnatelným způsobem uplatňovat kritéria kvality stanovená v tomto nařízení. Tyto metodiky by měly zajistit spolehlivou a transparentní certifikaci přínosu čistých pohlcení uhlíku, který vznikl činností pohlcování uhlíku, a zároveň zabránit nepřiměřené administrativní zátěži pro provozovatele nebo skupiny provozovatelů, zejména pro drobné zemědělce a vlastníky lesů. Za tímto účelem by měla být Komise zmocněna doplnit toto nařízení přijetím aktů v přenesené pravomoci, kterými se stanoví podrobné metodiky certifikace pro různé činnosti pohlcování uhlíku. Tyto metodiky by měly být vypracovány v úzké spolupráci s odbornou skupinou pro pohlcování uhlíku a všemi dalšími zúčastněnými subjekty. Musí být založeny na nejlepších dostupných vědeckých důkazech, vycházet ze stávajících veřejných a soukromých systémů a metodik pro certifikaci pohlcování uhlíku a zohledňovat všechny příslušné normy a pravidla přijatá na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie.

(19)Aby byl zajištěn důvěryhodný a spolehlivý proces certifikace, měly by být činnosti pohlcování uhlíku podrobeny auditu nezávislé třetí strany. Zejména činnosti pohlcování uhlíku by měly být před jejich realizací podrobeny počátečnímu certifikačnímu auditu, který ověří jejich soulad s kritérii kvality stanovenými v tomto nařízení, včetně správného vyčíslení očekávaného přínosu čistých pohlcení uhlíku. Činnosti pohlcování uhlíku by také měly podléhat pravidelným recertifikačním auditům, aby se ověřil soulad vzniklého pohlcování uhlíku. Za tímto účelem by Komise měla být zmocněna k přijímání prováděcích aktů, které stanoví strukturu, technické podrobnosti a minimální informace, které musí být obsaženy v popisu činnosti pohlcování uhlíku a ve zprávách o certifikačním a recertifikačním auditu.

(20)Poskytnutí lepších znalostí, nástrojů a metod správcům půdy pro lepší posouzení a optimalizaci pohlcování uhlíku je klíčové pro nákladově efektivní provádění zmírňujících opatření a pro zajištění jejich zapojení do uhlíkového zemědělství. To se týká zejména drobných zemědělců v Unii nebo vlastníků lesů, kteří často nemají know-how a odborné znalosti potřebné k provádění činností pohlcování uhlíku a k dodržování požadovaných kritérií kvality a souvisejících metodik certifikace. Proto je vhodné vyžadovat, aby organizace producentů svým členům usnadňovaly poskytování příslušných poradenských služeb prostřednictvím technického poradenství. Společná zemědělská politika a vnitrostátní státní podpora mohou finančně podporovat poskytování poradenských služeb, výměnu znalostí, vzdělávání, informační akce nebo interaktivní inovační projekty se zemědělci a lesníky.

(21)Je vhodné, aby certifikáty o pohlcování uhlíku sloužily jako podklad pro různá konečná použití, například pro sestavování národních a podnikových inventur skleníkových plynů, a to i s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/841, pro prokazování nároků podniků v oblasti klimatu a jiných environmentálních nároků (včetně nároků na biologickou rozmanitost) nebo pro výměnu ověřených jednotek pohlcování uhlíku prostřednictvím dobrovolných trhů s kompenzacemi uhlíku. Za tímto účelem by měl certifikát obsahovat přesné a transparentní informace o činnosti pohlcování uhlíku, včetně celkového odstranění a přínosu čistých pohlcení uhlíku, které splňují kritéria kvality stanovená v tomto nařízení. Komise by měla být rovněž zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, kterými by dále upřesnila nebo změnila přílohu II, v níž jsou uvedeny minimální informace, které mají být obsaženy v certifikátech.