ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ

Jakost benzinu a motorové nafty používaných v silniční dopravě v Evropské unii

(zpráva za rok 2020)

1. Úvod

Podle článku 7a směrnice 98/70/ES o jakosti benzinu a motorové nafty (dále jen „směrnice o jakosti paliv“) a článku 5 směrnice Rady (EU) 2015/652, kterou se stanoví metody výpočtu a požadavky na podávání zpráv podle směrnice 98/70/ES , jsou členské státy povinny podávat každoročně zprávu o intenzitě skleníkových plynů z paliv a energie dodaných na jejich území. V návaznosti na použitelnost a provedení směrnice Rady (EU) 2015/652 byl prvním vykazovaným obdobím, na které se tato informační povinnost vztahuje, rok 2017. Tato výroční zpráva obsahuje údaje vykázané za rok 2020.

Dále jsou podle čl. 8 odst. 3 směrnice 98/70/ES členské státy povinny předkládat každoročně zprávu o jakosti paliv na vnitrostátní úrovni za předchozí kalendářní rok.

Tato výroční zpráva shrnuje informace, jež členské státy na základě uvedených požadavků na podávání zpráv předložily. Vychází z údajů za rok 2020 předložených členskými státy Evropské agentuře pro životní prostředí (EEA).

2. Objem různých typů paliva nebo energie a jejich intenzita emisí skleníkových plynů během životního cyklu

Článek 7a směrnice o jakosti paliv ve spojení se směrnicí Rady (EU) 2015/652 stanoví požadavky na podávání zpráv ohledně:

·celkového objemu každého typu paliva nebo energie dodaných za účelem použití v silniční dopravě a v nesilničních pojízdných strojích (včetně plavidel vnitrozemské plavby, pokud se neplaví po moři), zemědělských a lesnických traktorech a rekreačních plavidlech, pokud se neplaví po moři,

·emisí skleníkových plynů během životního cyklu na jednotku energie, včetně předběžných průměrných odhadovaných emisí z biopaliv vyplývajících z nepřímé změny ve využívání půdy ,

·vstupních surovin a způsobů výroby všech biopaliv dodávaných na území členských států.

Směrnice o jakosti paliv ukládá členským státům povinnost požadovat od dodavatelů paliv, aby intenzitu emisí skleníkových plynů během životního cyklu paliv používaných v dopravě, tj. emisí skleníkových plynů během životního cyklu na jednotku energie získané z dodaných paliv a energie, do 31. prosince 2020 snížili ve srovnání se základní normou pro paliva pro rok 2010 v hodnotě 94,1 gCO2eq/MJ nejméně o 6 %. Emise skleníkových plynů vyplývající z nepřímé změny ve využívání půdy se při posuzování toho, zda byl cíl snížení o nejméně 6 % splněn, nezapočítávají. Směrnice (EU) 2018/2001 o obnovitelných zdrojích energie předpokládá několik opatření k řešení nepřímé změny ve využívání půdy, včetně stropu pro biopaliva vyráběná z potravin a krmiv, přičemž její akt v přenesené pravomoci stanoví podrobná kritéria pro stanovení vstupních surovin s vysokým rizikem nepřímé změny ve využívání půdy určených pro biopaliva, jejichž užívání má být postupně ukončeno do roku 2030, a kritéria pro certifikaci biopaliv, biokapalin a paliv z biomasy s nízkým rizikem nepřímé změny ve využívání půdy.

V roce 2020 poskytlo údaje o snížení emisí skleníkových plynů v odpovídajícím formátu všech 27 členských států, jakož i Spojené království, Norsko a Island. Spojené království ovšem své údaje poskytlo, aniž by oddělilo údaje týkající se Severního Irska , a ty proto nemohly být zahrnuty do souhrnných údajů této zprávy. Jelikož se oznamovací povinnost za rok 2020 nevztahuje na Spojené království jako celek, do zprávy nejsou zahrnuty ani údaje za celé Spojené království. Nicméně některé údaje týkající se Severního Irska, které byly poskytnuty mimo formát pro předkládání zpráv, byly do této zprávy zapracovány. Srovnání souhrnných údajů se za všechny referenční roky vztahují na EU-27.

2.1 Emise skleníkových plynů a plnění cíle na rok 2020

Průměrná intenzita emisí skleníkových plynů z paliv a energie dodaných v roce 2020 do 27 členských států, které předložily zprávu, činila podle poskytnutých údajů 89 gCO2eq/MJ, což odpovídá úspoře 51 Mt ekvivalentu oxidu uhličitého (CO2eq) během roku 2020. Tato intenzita je o 5,5 % nižší než základní hodnota z roku 2010 ve výši 94,1 gCO2eq/MJ, což představuje zlepšení v porovnání s 4,3% snížením, jehož 27 členských států EU dosáhlo v roce 2019. Znamená to, že k dosažení 6% cíle je zapotřebí snížit intenzitu emisí skleníkových paliv z veškerých dodaných fosilních paliv, biopaliv a energie o dalších 0,5 %.

Z údajů vykázaných za rok 2020 vyplývá, že pokrok dosažený dodavateli paliv v EU se v jednotlivých členských státech EU značně liší. Jedenáct členských států (Belgie, Česko, Dánsko, Estonsko, Finsko, Kypr, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Německo a Švédsko) dosáhlo svého cíle snížit do roku 2020 intenzitu emisí skleníkových plynů z paliv používaných v dopravě o 6 % ve srovnání s rokem 2010 (viz graf 1). To pro řadu členských států představuje významné zlepšení ve srovnání s vykazovaným rokem 2019, kdy cíl 6 % měly splněny pouze dva členské státy – Švédsko a Finsko. Největšího meziročního pokroku oproti základní hodnotě z roku 2010 dosáhly v období let 2019 až 2020 Kypr (zvýšení o 4,7 procentního bodu) a Estonsko (zvýšení o 4,5 procentního bodu), po nichž následovaly Belgie, Dánsko a Maďarsko se zvýšením v rozsahu 3,3 až 3,1 procentního bodu. Na základě předběžných údajů poskytnutých Spojeným královstvím dosáhlo Severní Irsko v roce 2020 snížení intenzity emisí skleníkových plynů u paliv dodávaných do Severního Irska o 6,2 %.

Pokud jde o zbývající vzdálenost od cílové hodnoty, nejvíce se dosažení 6% cíle přibližuje Slovensko (5,8 %), Nizozemsko (5,4 %) a Rakousko (5,1 %), zatímco Rumunsko, Polsko, Itálie, Francie, Bulharsko a Řecko dosáhly snížení v rozmezí od 4 % do 5 %. V sedmi členských státech (Slovinsko, Španělsko, Portugalsko, Litva, Irsko, Lotyšsko a Chorvatsko) zůstává snížení intenzity emisí skleníkových plynů pod úrovní 4 %. Další podrobnosti lze nalézt v technické zprávě EEA č. 2022/2 „Intenzita emisí skleníkových plynů z paliv používaných v dopravě v EU v roce 2020“ .