Navrhování rádiových zařízení spadá do oblasti působnosti směrnice 2014/53/EU o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání rádiových zařízení na trh. Na druhou stranu vlastnosti vnějšího zdroje napájení spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/125/ES o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie.

V této souvislosti Komise v roce 2018 zahájila studii posouzení dopadů možného návrhu zaměřeného na zavedení jednotného řešení nabíjení mobilních telefonů (a případně dalších podobných kategorií nebo tříd rádiových zařízení). Ačkoli původním cílem této iniciativy bylo zvýšit pohodlí spotřebitelů, studie dospěla k závěru, že zavedení jednotného nabíjecího rozhraní a jednotného komunikačního protokolu pro nabíjení na straně rádiových zařízení (chytrých telefonů, ale případně i tabletů, fotoaparátů, čteček atd.) a zároveň podpora nebo zavedení oddělení (tj. dodávání rádiového zařízení koncovému uživateli bez nabíjecího zařízení) by byly přínosem pro spotřebitele a snížily by množství elektronického odpadu (e-odpadu). Závěr studie zněl, že pouze harmonizací nabíjecích rozhraní (v případě rádiových zařízení nabíjených prostřednictvím kabelového nabíjení je tímto rozhraním nabíjecí zásuvka) by nebylo dosaženo plné interoperability nabíjení. V současné době totiž existují různé komunikační protokoly pro nabíjení, a ne všechny zajišťují stejnou výkonnost při nabíjení v případě použití nabíjecího zařízení jiné značky. Studie navíc dospěla k závěru, že existence jednotného nabíjecího zařízení pro různé typy rádiových zařízení by pravděpodobně celkově zvýšila pohodlí spotřebitelů. Pokud jde o bezdrátové nabíjení (tj. obecněji nabíjecí technologie jiné než kabelové nabíjení), studie dospěla k závěru, že kdyby došlo k jakémukoli průlomu v technologii bezdrátového nabíjení, mohlo by to zpochybnit důvody pro jednotné řešení konektorů tím, že by se význam kabelových nabíjecích řešení obecně výrazně snížil. S ohledem na tyto závěry Komise v říjnu 2020 zahájila dvě doplňující studie, a to studii o oddělení mobilních telefonů a podobných přenosných elektronických zařízení a studii o technologiích bezdrátového nabíjení, aby posílila důkazní základnu pro návrh.

Od roku 2014, kdy platnost memoranda o porozumění skončila (poté, co byla jeho platnost dvakrát prodloužena prostřednictvím dopisu), se Evropská komise snaží podporovat přijetí nové dobrovolné dohody. V březnu 2018, po několika kolech diskusí mezi příslušnými výrobci a po výměnách názorů s Komisí, navrhlo průmyslové odvětví nové memorandum o porozumění týkající se budoucího jednotného řešení pro nabíjení chytrých telefonů. Komise však nové memorandum o porozumění nepovažovala za uspokojivé, neboť není v souladu s harmonizačními cíli EU, jejichž záměrem je omezit roztříštěnost nabíjecích řešení (jak nabíjecích rozhraní, tak i komunikačních protokolů pro nabíjení) mobilních telefonů a podobných rádiových zařízení. Navrhované nové memorandum o porozumění i nadále umožňovalo proprietární řešení (způsoby připojení specifické pro daného výrobce), což Komise již nepovažuje za opodstatněné vzhledem k technickým výhodám, které přineslo zavedení rozhraní USB typu C.

Návrh zavádí dodatečné požadavky, které se mají vztahovat na mobilní telefony a podobné kategorie nebo třídy rádiových zařízení, do směrnice 2014/53/EU, která stanoví předpisový rámec pro dodávání rádiových zařízení na trh a jejich uvádění do provozu v Unii a zajišťuje pro tato zařízení správné fungování vnitřního trhu.

Třetí studie ukázala, že od října 2020 někteří výrobci (představující 30–40 % podílu na trhu) oznámili odstranění EPS (a dalšího příslušenství) z maloobchodního balení u určitých nových modelů. Ostatní zvažují své možnosti a zdá se velmi pravděpodobné, že přinejmenším někteří z nich začnou v blízké budoucnosti nabízet i oddělená řešení. Zdá se však, že výrobci, kteří investovali velké prostředky do vlastní technologie nabíjení, jsou méně ochotní, protože vysoká výkonnost při nabíjení jejich společně dodávaných telefonů a EPS je důležitou součástí jejich marketingové strategie. Výrobci, kteří tato řešení vyvinuli, však nedokážou prokázat, že je to kvůli vývoji, a ne proto, že jejich řešení blokuje nebo omezuje účinnost používání jiných nabíječek.

Podle třetí studie jsou možnosti oddělení spojeny s velmi jasnými a zřejmými kompromisy, především kompromisem mezi přínosy pro životní prostředí a finančními náklady a ztrátou pohodlí pro spotřebitele. Většina respondentů průzkumu mezi zúčastněnými stranami (orgány veřejné správy, organizace občanské společnosti a soukromé osoby) upřednostňovala možnost uložit výrobcům a distributorům povinnost dát zákazníkům na výběr, zda si s novým mobilním telefonem koupí nový vnější napájecí zdroj (EPS) a/nebo kabel, či nikoli. Šest z deseti respondentů z odvětví průmyslu se však domnívalo, že každý výrobce nebo distributor mobilních telefonů by měl mít možnost svobodně si zvolit, jakým způsobem bude své telefony a nabíječky prodávat (tj. co bude obsahovat maloobchodní balení).

Podle druhé studie je bezdrátové nabíjení stále vyvíjející se technologií, která vykazuje nízkou roztříštěnost nabíjecích rozhraní a dobrou úroveň interoperability mezi nabíjecími řešeními, a proto by se zdálo předčasné zavádět pro tuto technologii povinné požadavky. S rozvojem technologie a jejím začleněním do většího množství výrobků však může dojít k roztříštění, pokud se budou používat různá nabíjecí rozhraní a různé komunikační protokoly pro nabíjení.

V první studii se rovněž zvažovalo, do jaké míry by iniciativa týkající se jednotné nabíječky mohla podpořit současný trend dobrovolného oddělení (tj. hospodářské subjekty nabízející telefony bez nabíjecího zařízení), aby se zajistil přínos pro životní prostředí a aby byla zákazníkům dána tato možnost. Studie došla k závěru, že taková iniciativa, doplněná dalšími opatřeními na podporu oddělení, by mohla přispět k dosažení cílů EU v oblasti životního prostředí. Čím vyšší bude míra oddělení, tím větší budou přínosy pro životní prostředí a pro spotřebitele, pokud jde o úspory nákladů a pohodlí.

Studie odkazuje na další významný technologický vývoj: nabíjení bez elektrického kontaktu (bezdrátové nabíjení). Tato technologie spočívá v nabíjecím rozhraní, které nevyužívá speciální nabíjecí zásuvku (na rozdíl od rádiových zařízení, která se nabíjejí prostřednictvím kabelového připojení). Od té doby, co byly představeny telefony s podporou bezdrátového nabíjení, jejich rozšíření mezi spotřebiteli neustále roste. Mezi lety 2016 a 2018 se prodej zvýšil šestinásobně na přibližně 44 milionů kusů, což představuje přibližně 28 % prodeje v roce 2018. V současné době však tato technologie není považována za náhradu kabelového nabíjení, a to z důvodu míry účinnosti těchto nabíječek. Vzhledem k současné koexistenci bezdrátového nabíjení a klasického kabelového nabíjení je navíc potenciál pro snížení množství e-odpadu omezený, protože bezdrátové nabíječky využívají materiály intenzivněji než kabelové nabíječky.

První studie zjistila, že většina občanů EU, kteří se zúčastnili veřejné konzultace Komise o nabíječkách mobilních telefonů, byla nespokojena (41 %) nebo velmi nespokojena (22 %) se „současnou situací týkající se nabíječek mobilních telefonů a jejich bezproblémového propojení“ a 76 % souhlasilo nebo „rozhodně“ souhlasilo s tím, že současná situace vede ke komplikacím pro uživatele mobilních telefonů. Ukázalo se, že respondenti rovněž podporují jednotnou nabíječku. Celkem 63 % respondentů se vyslovilo pro to, aby Unie využila své normotvorné pravomoci a nařídila normu pro nabíječky, zatímco 31 % se domnívalo, že by Unie měla podporovat dohodu v rámci celého průmyslového odvětví. Pouze 6 % dotázaných občanů navrhovalo, aby se Unie zdržela jakékoli formy zásahu. Orgány veřejné správy, nevládní organizace a spotřebitelské organizace rovněž vyjádřily podporu pro jednotné nabíjecí řešení.

– Komise přezkoumala provádění této směrnice a podala o něm zprávu do dvou let od data použitelnosti směrnice a poté každých pět let a

6)Článek 17, který stanoví použitelné postupy posuzování shody pro prokazování souladu se základními požadavky stanovenými v článku 3 směrnice 2014/53/EU, se mění tak, že se do jeho odstavce 2 doplňují odkazy na tyto nové požadavky, které by podle návrhu měly být vloženy do článku 3 směrnice 2014/53/EU (základní požadavky).

(3)Unie se zavázala k posílení účinného využívání zdrojů přechodem k čistému oběhovému hospodářství prostřednictvím zavedení iniciativ, jako je směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU, a v nedávné době prostřednictvím zavedení Zelené dohody pro Evropu. Cílem této směrnice je snížit množství e-odpadu vznikajícího kvůli prodeji rádiových zařízení a snížit těžbu surovin a emise CO2 vznikající při výrobě, přepravě a likvidaci nabíjecích zařízení, a tím podpořit oběhové hospodářství.

(4)Akční plán Komise pro oběhové hospodářství stanovil iniciativy pro celý životní cyklus výrobků se zaměřením na jejich navrhování, podporu procesů oběhového hospodářství, podporu udržitelné spotřeby a snahu zajistit, aby použité zdroje zůstaly v hospodářství Unie co nejdéle.

(5)Komise dokončila studii posouzení dopadů, která ukázala, že vnitřní trh nevyužívá svůj plný potenciál, neboť pokračující roztříštěnost trhu s nabíjecími rozhraními a komunikačními protokoly pro nabíjení mobilních telefonů a dalších podobných rádiových zařízení vede k nedostatečnému pohodlí spotřebitelů a ke zvyšování množství e-odpadu.

(6)Interoperabilita mezi rádiovými zařízeními a příslušenstvími, jako jsou nabíječky, je ztížena, protože pro určité kategorie nebo třídy rádiových zařízení, která využívají kabelové nabíjení, jako jsou kapesní mobilní telefony, tablety, digitální fotoaparáty, sluchátka nebo náhlavní soupravy, ruční videoherní konzole a přenosné reproduktory, existují různá nabíjecí rozhraní. Kromě toho existuje několik typů komunikačních protokolů pro rychlé nabíjení, u nichž není vždy zaručena minimální úroveň výkonnosti. V důsledku toho je třeba, aby Unie přijala opatření na podporu jednotného stupně interoperability a poskytování informací týkajících se nabíjecích charakteristik rádiových zařízení koncovým uživatelům. Proto je nezbytné zavést do směrnice 2014/53/EU příslušné požadavky týkající se komunikačních protokolů pro nabíjení, nabíjecího rozhraní (tj. nabíjecí zásuvky) určitých kategorií nebo tříd rádiových zařízení, jakož i informací, které mají být poskytovány koncovým uživatelům ohledně nabíjecích charakteristik těchto kategorií nebo tříd rádiových zařízení.

(7)Absence harmonizace v této oblasti může vést k podstatným rozdílům mezi právními a správními předpisy nebo postupy členských států v oblasti interoperability mobilních telefonů a podobných kategorií nebo tříd rádiových zařízení s jejich nabíjecími zařízeními a v oblasti dodávání rádiových zařízení bez nabíjecích zařízení.

(8)Velikost vnitřního trhu s nabíjecími mobilními telefony a podobnými kategoriemi nebo třídami rádiových zařízení, rozšíření různých typů nabíjecích zařízení pro tato rádiová zařízení a významný přeshraniční obchod s těmito výrobky vyžadují důraznější legislativní opatření na úrovni Unie spíše než opatření na vnitrostátní úrovni nebo dobrovolná opatření, aby bylo dosaženo řádného fungování vnitřního trhu.

(9)Proto je nutné harmonizovat nabíjecí rozhraní a komunikační protokoly pro nabíjení pro konkrétní kategorie nebo třídy rádiových zařízení, která se nabíjejí prostřednictvím kabelového nabíjení. Je rovněž nezbytné vytvořit základ pro možnost přizpůsobit se jakémukoli budoucímu technologickému pokroku zavedením harmonizace nabíjecích rozhraní a komunikačních protokolů pro nabíjení pro rádiová zařízení, která mohou být nabíjena jiným způsobem než kabelovým nabíjením, včetně nabíjení prostřednictvím rádiových vln (bezdrátové nabíjení). Tato harmonizace by měla snížit množství ekologického odpadu, zajistit pohodlí spotřebitelů a zabránit roztříštěnosti trhu mezi různými nabíjecími rozhraními a komunikačními protokoly pro nabíjení, jakož i mezi případnými iniciativami na vnitrostátní úrovni, což by mohlo způsobit překážky pro obchod na vnitřním trhu.

(10)Taková harmonizace by však byla neúplná, pokud by nebyla spojena s požadavky týkajícími se kombinovaného prodeje rádiových zařízení a jejich nabíječek a informací, které mají být poskytovány koncovým uživatelům. Roztříštěnost přístupů mezi členskými státy, pokud jde o uvádění dotčených kategorií nebo tříd rádiových zařízení a jejich nabíjecích zařízení na trh, by bránila přeshraničnímu obchodu s těmito výrobky, například tím, že by hospodářské subjekty musely své výrobky přebalovat v závislosti na členském státě, do kterého mají být výrobky dodány. To by následně vedlo ke zvětšení komplikací pro spotřebitele a ke vzniku zbytečného e-odpadu, což by vyvážilo výhody plynoucí z harmonizace nabíjecího rozhraní a komunikačního protokolu pro nabíjení. Je proto nezbytné stanovit požadavky, které zajistí, aby koncoví uživatelé nebyli nuceni kupovat nové nabíjecí zařízení při každém nákupu nového mobilního telefonu nebo podobného rádiového zařízení. Aby byla zajištěna účinnost těchto požadavků, měli by koncoví uživatelé při nákupu mobilního telefonu nebo podobného rádiového zařízení obdržet nezbytné informace týkající se nabíjecích charakteristik.

(11)Je technicky proveditelné definovat USB typu C jako jednotnou nabíjecí zásuvku pro příslušné kategorie nebo třídy rádiových zařízení. Technologie USB typu C, která se používá celosvětově, byla přijata na mezinárodní normalizační úrovni a byla převzata do evropského systému Evropským výborem pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) v rámci evropské normy řady EN IEC 62680-1.

(12)Technologie USB typu C je již běžná v mnoha kategoriích nebo třídách rádiových zařízení, protože umožňuje vysoce kvalitní nabíjení a přenos dat. Nabíjecí zásuvka USB typu C je v kombinaci s komunikačním protokolem USB Power Delivery schopna poskytovat příkon až 100 W, a proto ponechává dostatečný prostor pro další vývoj řešení rychlého nabíjení, a zároveň umožňuje trhu zajistit potřeby telefonů nižší třídy, které rychlé nabíjení nepotřebují. Mobilní telefony a podobná rádiová zařízení, která podporují rychlé nabíjení, mohou využívat funkce USB Power Delivery, jak je popsáno v normě EN IEC 62680-1-2:2020 „Rozhraní univerzální sériové sběrnice pro data a výkon – Část 1–2: Společné části – Specifikace výkonového USB“.

(13)Pokud jde o nabíjení jinými způsoby než kabelovým nabíjením, mohou být v budoucnu vyvinuta odlišná řešení, která mohou mít negativní dopad na interoperabilitu, pohodlí spotřebitelů a životní prostředí. Ačkoli je v této fázi předčasné ukládat konkrétní požadavky na taková řešení, Komise by měla být schopna v budoucnu přijmout opatření k jejich harmonizaci, pokud dojde k roztříštěnosti vnitřního trhu.

(14)Článek 3 směrnice 2014/53/EU by měl být změněn tak, aby se vztahoval na nabíjecí rozhraní a komunikační protokoly pro nabíjení. Kategorie nebo třídy rádiových zařízení, na něž se toto nové ustanovení konkrétně vztahuje, by měly být podrobněji popsány v nové příloze směrnice 2014/53/EU.

(15)Směrnice 2014/53/EU by měla být rovněž změněna tak, aby byl vložen nový článek, který se bude týkat požadavků na dodávání určitých kategorií nebo tříd rádiových zařízení bez nabíjecích zařízení. Kategorie nebo třídy dotčených rádiových zařízení, jakož i specifikace týkající se nabíjecích řešení, by měly být uvedeny v nové příloze směrnice 2014/53/EU.

(16)Ustanovení čl. 10 odst. 8 směrnice 2014/53/EU stanoví, že informace mají být uvedeny v návodu k použití, a proto by do uvedeného článku měly být vloženy další požadavky na informace. Podrobnosti ohledně nových požadavků by měly být uvedeny v nové příloze směrnice 2014/53/EU. Tyto požadavky na informace by spotřebitelům umožnily určit nejvhodnější vnější napájecí zdroj (EPS) potřebný k nabíjení jejich rádiového zařízení. Tyto požadavky by mělo být možné v budoucnu upravit tak, aby odrážely případné změny požadavků na označování EPS, které mohou být zavedeny podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES.

(17)Článek 17 směrnice 2014/53/EU, který stanoví postupy posuzování shody, by měl být změněn tak, aby v něm byly doplněny odkazy na nové základní požadavky, které mají být vloženy do článku 3 uvedené směrnice. Výrobce by tak měl mít možnost řídit se postupem vnitřní kontroly, aby prokázal soulad s těmito novými základními požadavky.

(18)Články 40, 43 a 44 směrnice 2014/53/EU by měly být změněny tak, aby odkazy, které obsahují, byly přizpůsobeny novým ustanovením, která jsou zavedena touto směrnicí.

(19)Aby bylo možné řešit případný budoucí vývoj v oblasti nabíjecích technologií a zajistit minimální společnou interoperabilitu mezi rádiovými zařízeními a nabíjecími zařízeními pro tato rádiová zařízení, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby mohla měnit kategorie nebo třídy rádiových zařízení a specifikace týkající se nabíjecích rozhraní a komunikačních protokolů pro nabíjení, jakož i podrobnosti o informacích v souvislosti s nabíjením. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů. Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

(20)Směrnice 2014/53/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

(21)Hospodářským subjektům by měl být poskytnut dostatečný čas na provedení nezbytných úprav rádiových zařízení spadajících do oblasti působnosti této směrnice, která hodlají uvést na trh Unie,