EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 30.6.2021 COM(2021) 343 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Dlouhodobá prognóza přítoku a odtoku prostředků rozpočtu EU (2021–2027)



Obsah 1. Úvod 2. Prognóza odtoku prostředků rozpočtu EU v období 2021–2027 2.1. Platby v souvislosti s novými závazky 2.2. Platby v souvislosti se závazky z období před rokem 2021 2.3. Zrušené závazky 2.4. NextGenerationEU 2.5. Vývoj úrovně zbývajících závazků 3. Prognóza přítoku prostředků rozpočtu EU v období 2021–2027 4. Závěry Příloha I – Předpoklady prognózy 1. Specifické předpoklady podle hlavních výdajových položek 1.1. Fondy ESI na období 2014–2020 a fondy politiky soudržnosti na období 2021–2027 1.2. Rozvoj venkova 1.3. Přímé platby a tržní opatření v rámci společné zemědělské politiky 1.4. Jiné programy a fondy 1.5. Správa 1.6. Zvláštní nástroje

2. Předpoklady pro prognózu příjmů 2.1. Příslušné právní předpisy 2.2. Tradiční vlastní zdroje 2.3. Příspěvky členských států 2.4. Ostatní příjmy Příloha II – Výsledky prognózy Tabulka 1 – Dlouhodobá prognóza budoucího odtoku v letech 2021–2027 pro VFR Tabulka 2 – Dlouhodobá prognóza odtoku pro NextGenerationEU Tabulka 3 – Změna celkových zbývajících závazků v období 2021–2027 Tabulka 4 – Dlouhodobá prognóza budoucího přítoku prostředků do rozpočtu EU v období 2021–2027 1.Úvod V této zprávě jsou uvedeny prognózy přítoku a odtoku prostředků rozpočtu EU v období 2021–2027. Jedná se o první zprávu o dlouhodobé prognóze vydanou po přijetí víceletého finančního rámce (VFR) na období 2021–2027 a nástroje NextGenerationEU. Dlouhodobý rozpočet EU (VFR) bude společně s nástrojem NextGenerationEU představovat největší stimulační balíček, který kdy byl v Evropě financován, a to v celkové výši 1,8 bilionu EUR (v cenách roku 2018). Výjimečný a dočasný nástroj NextGenerationEU je určen na podporu oživení po hospodářské, sociální a zdravotní krizi způsobené pandemií COVID-19. VFR odráží priority Unie na období 2021–2027 a podporuje zelenou a digitální transformaci, aby bylo evropské hospodářství spravedlivější, odolnější a udržitelnější pro budoucí generace. Zpráva se vydává v souladu s požadavky čl. 247 odst. 1 písm. c) finančního nařízení . V souladu s bodem 8 interinstitucionální dohody a s cílem umožnit komplexní pohled na příjmy a výdaje v rámci stropů nového VFR po celou dobu jeho trvání zahrnuje prognóza výjimečně sedm let – od roku 2021 do roku 2027. Dále zpráva obsahuje jako nový prvek předpokládané platby na všechny programy z nástroje NextGenerationEU. Tyto výdaje doplňují čerpání v rámci VFR a budou financovány výhradně z příjmů z výpůjčních operací na kapitálových trzích (které představují vnější účelově vázané příjmy). Platby z rozpočtu EU se řídí závazky. Prognózy v této zprávě vycházejí ze závazků finančního plánu, který je přiložen k návrhu rozpočtu na rok 2022, včetně úprav specifických pro určité programy vyplývajících z článku 5 nařízení o VFR, jakož i opětovného použití prostředků na zrušené závazky podle čl. 15 odst. 3 finančního nařízení. U roku 2021 zpráva odráží přijatý rozpočet EU, včetně opravného rozpočtu 1/2021 a návrhů opravných rozpočtů 1 a 3/2021; u roku 2022 odráží návrh rozpočtu předložený Komisí. Pokud jde o příjmy, vychází prognóza z nového systému příjmů podle rozhodnutí o vlastních zdrojích přijatého v prosinci 2020, které vstoupilo v platnost 1. června 2021 se zpětnou účinností od 1. ledna 2021. V prognózách příjmů je rovněž zohledněna Dohoda o vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Evropské unie a Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „dohoda o vystoupení“). 2.Prognóza odtoku prostředků rozpočtu EU v období 2021–2027 Očekává se, že platby za dobu trvání VFR dosáhnou 1 199,7 miliardy EUR, z toho 1 190,6 miliardy EUR v rámci stropu plateb VFR. Prognóza zahrnuje odhady budoucích úprav specifických pro určité programy vyplývajících z článku 5 nařízení o VFR a opětovného použití prostředků na zrušené závazky podle čl. 15 odst. 3 finančního nařízení, které budou přiděleny v letech 2023–2027. Úpravy specifické pro určité programy budou mít rovněž za následek automatickou úpravu stropů VFR pro závazky a platby v letech 2023–2027 směrem nahoru (vedle úpravy, která již byla provedena pro rok 2022) v odhadované výši 11 miliard EUR. Přesná výše se bude určovat každoročně v závislosti na příjmech z pokut za porušení pravidel hospodářské soutěže v předchozím roce.

Předpokládané platby v rámci VFR nejsou v jednotlivých letech rozloženy rovnoměrně. Závisí na očekávaném vývoji: 1) postupného zavádění plateb na nové výdajové programy (76 % celkových plateb) a 2) plateb na zbývající závazky z období 2014–2020 a dřívějších období (24 % plateb). Odhadovaný roční průměr odtoku prostředků činí 171 miliard EUR. V prvních pěti letech jsou předpokládané úrovně pod tímto průměrem a v posledních dvou letech nad průměrem. Rozdíl mezi rokem s nejvyššími platbami (2027) a roky, kdy se očekávají nejnižší platby (2023–2024), činí přibližně 29 miliard EUR. Podobně jako u předchozích VFR je nižší úroveň plateb odhadovaná pro roky uprostřed víceletého finančního rámce způsobena vyplacením většiny závěrečných plateb z předchozího finančního rámce a tím, že nové výdajové programy dosáhnou plné funkčnosti až ve druhé polovině víceletého finančního rámce. Ve spojení s nástrojem NextGenerationEU (mimo stropy VFR) se však očekává, že platby budou výrazně předsunuty do období 2021–2024 (v průměru 247 miliard EUR ročně) díky dodatečným výdajům na podporu hospodářského oživení Evropy a odolnosti členských států. Z tohoto pohledu by rok 2027 byl ve skutečnosti rokem s nejnižším odtokem prostředků za celé období, protože platby v rámci nástroje NextGenerationEU budou muset být vyplaceny do konce roku 2026. Předpokládané platby na výdaje VFR ponechávají v daném období rozpětí pod stropem plateb VFR ve výši 6,2 miliardy EUR. S ohledem na vliv budoucích úprav specifických pro určité programy na stropy může celkové rozpětí dosáhnout 17,2 miliardy EUR. Toto větší rozpětí ve srovnání s předpokladem před přijetím VFR je způsobeno především dvěma faktory: 1) nezbytným zaměřením na čerpání dočasných fondů EU na podporu oživení a na mimořádné události v rámci nástroje NextGenerationEU a 2) konzervativnější prognózou u nových programů v důsledku pozdního přijetí VFR na období 2021–2027 a některých právních předpisů týkajících se programů, zejména v oblasti politiky soudržnosti. Do roku 2025 včetně jsou roční potřeby plateb výrazně nižší než stropy plateb, a to o odhadované celkové rozpětí 19,2 miliardy EUR, zatímco potřeby v letech 2026 a 2027 se jeví o 13 miliard EUR vyšší. Je to logickým důsledkem toho, že strop plateb je v reálném vyjádření stanoven na stabilní úrovni, zatímco u čerpání se očekává, že bude mít cyklický vývoj stejně jako v předchozích víceletých finančních rámcích. Podle mechanismu automatické úpravy podle čl. 11 odst. 1 písm. b) nařízení o VFR se o částky nevyčerpané v daném roce zvýší stropy pro budoucí roky. Předpokládané rozpětí do roku 2025 se proto projeví jako zvýšené stropy v letech 2026 a 2027 (v rámci limitů stanovených v čl. 11 odst. 3 nařízení o VFR). Vzhledem k této úpravě stropů a úpravě pro určité programy podle článku 5 nařízení o VFR je současná prognóza plateb na poslední dva roky VFR slučitelná se stropem plateb VFR. 2.1. Platby v souvislosti s novými závazky Letošní prognóza obsahuje aktualizovaný odhad celkových platebních potřeb v souvislosti se závazky v rámci nového VFR, přičemž zohledňuje skutečné zahájení provádění nových programů, aniž je dotčen výsledek příslušných probíhajících programových postupů. Oproti očekáváním v průběhu jednání o balíčku VFR jsou aktualizované odhady nižší přibližně o 3,3 miliardy EUR (méně než 0,3 % stropu plateb). Pandemie COVID-19 přinesla našim ekonomikám obrovské problémy, které podnítily rozhodná politická opatření a dodaly další impuls procesu vyjednávání o novém VFR a výdajových programech. V případě politiky soudržnosti, námořní politiky a Fondu pro spravedlivou transformaci však budou mít nahromaděná zpoždění při přijímání VFR, nařízení o společných ustanoveních a příslušných odvětvových právních předpisů dopad na přijetí národních programů na období 2021–2027. Navzdory zjednodušením zavedeným v novém legislativním rámci, která mají usnadnit přijímání národních programů, a včasnému zapojení Komise do spolupráce s vnitrostátními orgány se nyní zdá, že bude nutné provést významné přeprogramování v souladu s článkem 7 nařízení o VFR, stejně jako tomu bylo v programovém období 2014–2020. Podle nejnovějšího posouzení Komise, které vychází z probíhajících neformálních jednání s členskými státy, se očekává, že přibližně 50 % národních programů bude přijato v roce 2021, zatímco zbývající programy budou přijaty v roce 2022. V případě Fondu pro spravedlivou transformaci se očekává, že většina programů bude přijata v roce 2022. Přeprogramování závazků znamená, že tranše ročního předběžného financování zahrnující rok 2021 i rok 2022 budou splatné v roce 2022. Současná prognóza proto vychází ze statistik žádostí o platbu v programovém období 2014–2020, které představují nejnovější historické měřítko. Tento přístup bude revidován, jakmile bude zahájeno skutečné provádění nového období a bude možné plně zohlednit vlivy zjednodušení zavedených v novém legislativním rámci. Odhady plateb na společnou zemědělskou politiku (SZP) jsou rovněž revidovány směrem dolů. Nařízení o přechodných ustanoveních v rámci SZP prodlužuje platnost většiny pravidel SZP z období 2014–2020 během přechodného období v letech 2021 a 2022, což zajistí nepřetržitou podporu zemědělství v zásadní fázi oživení po pandemii COVID-19. Zároveň to však znamená, že provádění reformované SZP začne až v roce 2023. Předpokládá se proto, že programy rozvoje venkova začnou být v plné míře prováděny v pozdější fázi VFR a více plateb bude odloženo na dobu po roce 2027. Rychlost provádění politiky soudržnosti i SZP může být rovněž ovlivněna dodatečnou dostupností finančních prostředků z nástroje NextGenerationEU. Pro většinu programů EU centrálně řízených Komisí bude prvním rokem plného fungování rok 2022. Očekává se, že po pomalejším začátku způsobeném procesem vyjednávání dosáhne provádění těchto programů postupně plné funkčnosti. 2.2.Platby v souvislosti se závazky z období před rokem 2021 Prognóza Komise týkající se plateb vyplývajících ze závazků před rokem 2021 (zbývající závazky – RAL z franc. reste à liquider) je aktualizována tak, aby zohledňovala výdaje schváleného rozpočtu na rok 2021 a návrhu rozpočtu na rok 2022.

V porovnání s loňskou prognózou se celkové odhadované platby v zásadě nezměnily. Rozložení v jednotlivých letech je však revidováno zejména u programů politiky soudržnosti na období 2014–2020, jejichž provádění nyní běží na plné obrátky. V letech 2021 až 2023 bude roční předběžné financování v souladu se změnou nařízení (EU) č. 1303/2013 činit 2 %. Odhady plateb vycházejí z nejnovější prognózy členských států (leden 2021), dosavadních zkušeností a dostupných informací o provádění v praxi. Poslední účetní rok pro tyto finanční prostředky končí 30. června 2024. Od roku 2025 se neočekávají žádné další žádosti o platby. Proto se většina plateb dříve předpokládaných na roky 2025 a 2026 nyní očekává v letech 2022 a 2023. U programů rozvoje venkova je roční rozdělení plateb aktualizováno na základě plánovaných výdajů v návrhu rozpočtu na rok 2022. Platby na zbývající závazky u ostatních programů (zejména platby, které Komise provádí centrálně v rámci přímého řízení) jsou nadále stanovovány na základě zkušeností získaných v období 2014–2020 a s ohledem na nejnovější informace o projektech. 2.3. Zrušené závazky Celková částka zrušených závazků na období 2021–2027, která souvisí se závazky přijatými před rokem 2021, se předpokládá ve výši 8,4 miliardy EUR, což je v souladu s prognózou vydanou v loňském roce. Úroveň zrušených závazků se v jednotlivých okruzích VFR liší, neboť prognóza zohledňuje závazky již zrušené a závazky, jejichž zrušení bylo zjištěno v průběhu přípravy návrhu rozpočtu na rok 2022. U evropských strukturálních a investičních fondů (fondy ESI) na období 2014–2020 se předpokládá, že se zopakuje míra zrušených závazků, která byla zaznamenána při ukončení programů z období 2007–2013. Toto rušení závazků lze očekávat přibližně v letech 2024–2026, po posledních platbách u národních programů na období 2014–2020. V případě Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova může dojít k dvouletému zpoždění vzhledem k prodlouženému přechodnému období pro pravidla na období 2014–2020. U programů centrálně řízených Komisí vychází prognóza zrušených závazků z nejnovějších informací na úrovni projektů. Rušení závazků se předpovídá na celé období, na které se tato zpráva vztahuje. Přesný rok zrušení závazku závisí na procesu ukončování jednotlivých projektů a akcí a nelze jej přesně předpovědět. Pokud jde o závazky nového období, byl by jakýkoli předpoklad o případném zrušení závazků v této fázi předčasný vzhledem k tomu, že rok 2022 bude pro většinu programů prvním rokem plného provádění. 2.4. NextGenerationEU Nevratná část nástroje NextGenerationEU představuje vnější účelově vázané příjmy. V této zprávě je uvedeno očekávané čerpání v rámci nástroje NextGenerationEU podle jednotlivých programů, které tento nástroj využívají (viz tabulka 2). Odhady jsou stanoveny na základě ročních splátek závazků uvedených ve finančním plánu připojeném k návrhu rozpočtu na rok 2022. Výdaje v rámci nástroje NextGenerationEU budou využity k urychlení financování dodatečné finanční podpory v prvních letech období 2021–2027, přičemž se zaměří na reformní priority a posílí programy, které jsou klíčové pro oživení v Evropě. Toto předsunuté financování se odráží v koncentraci závazků v období 2021–2023 a také v očekávaném rozdělení plateb, kdy 58 % provedených plateb připadá na první tři roky víceletého finančního rámce. Ústředním prvkem nástroje NextGenerationEU je Nástroj pro oživení a odolnost, na který připadá 80 % nevratných prostředků. Odtok z nástroje NextGenerationEU je proto do značné míry určován tempem vyplácení prostředků pro Nástroj pro oživení a odolnost. Žádosti o platby v rámci Nástroje pro oživení a odolnost budou probíhat až dvakrát ročně na každý členský stát, a to po dosažení milníků a cílů stanovených v prováděcích rozhodnutích Rady přijatých podle nařízení o Nástroji pro oživení a odolnost. Kromě toho může být až 13 % celkové podpory vyplaceno předem jako předběžné financování. V současné době probíhá proces předkládání plánů členských států a jejich posuzování Komisí. K rozhodnému datu prognózy (27. května 2021) předložilo své plány na podporu oživení a odolnosti 19 členských států, zbývajících 8 plánů vnitrostátní orgány připravují. Prognóza uvedená v tabulce 2 vychází z první analýzy dostupných plánů a dalších doplňujících informací získaných během dialogu mezi vnitrostátními orgány a Komisí. Vzhledem k tomu, že předkládání a posuzování vnitrostátních plánů stále ještě probíhá, může být prognóza plateb v budoucnu upravena. Plánované profily výplat budou záviset na způsobech stanovených v prováděcích rozhodnutích Rady. Druhou největší částí nástroje NextGenerationEU je REACT-EU, který představuje 12 % nevratné podpory. Tvoří most mezi programovými obdobími 2014–2020 a 2021–2027 pro politiku soudržnosti a rozděluje dodatečné zdroje v letech 2021 a 2022 prostřednictvím některých stávajících fondů politiky soudržnosti – Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF), Fondu evropské pomoci nejchudším osobám (FEAD) – a také Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí (YEI). Do konce roku 2021 budou dokončeny všechny úpravy programu v souvislosti s přidělením prostředků z REACT-EU na rok 2021 a bude vyplaceno 11% předběžné financování. Průběžné a závěrečné platby jsou soustředěny do období 2022–2024 v souladu s cíli REACT-EU urychlit realizaci prostřednictvím využití stávajících programů a zajištění plné flexibility prováděcích pravidel. Konečné platby po uzavření proběhnou do konce roku 2025. Dalších pět programů podporovaných prostřednictvím nástroje NextGenerationEU využívá zbývajících 8 % jeho nevratných vyčleněných prostředků. Prognóza plateb zohledňuje zkušenosti s předchozími programy, přičemž bere v úvahu kratší cyklus závazků a zaměření na okamžité potřeby oživení. U programu InvestEU prognóza odráží očekávaný harmonogram poskytování rozpočtové záruky. Fond pro spravedlivou transformaci, který je zcela nový, bude ovlivněn zpožděním při přijímání VFR, nařízení o společných ustanoveních a odvětvových právních předpisů. Přijetí většiny programů členských států a platby předběžného financování se očekávají v roce 2022 a předpokládá se, že téměř všechny výplaty budou probíhat v letech 2023–2026. Prognóza odráží skutečnost, že všechny zdroje z nástroje NextGenerationEU musí být přiděleny do konce roku 2023, a proto se neočekává žádné rušení závazků. Pokud jde o financování platebních potřeb pro programy NextGenerationEU, vstup nového rozhodnutí Rady o vlastních zdrojích v platnost dne 1. června 2021 umožňuje Komisi rychle zahájit výpůjční operace k získání potřebných finančních prostředků. 2.5. Vývoj úrovně zbývajících závazků Zvýšení objemu zbývajících závazků (RAL, z franc. reste à liquider) je přirozeným důsledkem provádění rozpočtu EU s rozlišenými prostředky a nominálně se zvyšujícího objemu rozpočtu EU v průběhu času. Na začátku VFR na období 2021–2027 činil objem zbývajících závazků 303 miliard EUR. Do konce roku 2027 bude většina těchto závazků z období před rokem 2021 uhrazena (97 %) nebo zrušena (3 %), přičemž později budou hrazeny jen marginální částky. Současně se začnou plnit nové závazky z programů na období 2021–2027. Během sedmi let trvání víceletého finančního rámce budou u 74 % těchto závazků následovat platby. Na konci roku 2027 tak zůstane 316,9 miliardy EUR jako RAL, což představuje nominální nárůst o 4,8 % za období sedmi let. Při porovnání vývoje RAL ve stálých cenách by však mezi úrovní na začátku roku 2021 a předpokladem pro konec roku 2027 došlo ke snížení o 7,0 %. Změna oproti loňskému předpokládanému 5% nominálnímu poklesu na konci roku 2025 vyplývá z parametrů v konečné dohodě o VFR na období 2021–2027. Zvláště významná je politika soudržnosti: dohoda o zachování pravidla n+3 pro zrušení závazků v kombinaci s pozdním ukončením legislativního procesu znamená podobnou strukturu výdajů jako v období 2014–2020 (viz bod 2.1). Celkové potřeby plateb by tak zůstaly pod úrovní závazků, což by vedlo ke zvýšení RAL.

Roční vývoj objemu RAL není rovnoměrný, vyvíjí se v závislosti na poměru ročních plateb k ročním závazkům. V období 2021–2027 mají RAL dosáhnout historického vrcholu na konci roku 2023, kdy mohou přesáhnout úroveň 475 miliard EUR. Jedná se o dočasný efekt způsobený prováděním nástroje NextGenerationEU, který bude zcela neutralizován do konce roku 2026, kdy budou muset být platby na závazky NextGenerationEU dokončeny. 3.Prognóza přítoku prostředků rozpočtu EU v období 2021–2027 Rozpočet EU je financován z vlastních zdrojů a z ostatních příjmů. Kromě toho je Unie po vstupu nového rozhodnutí o vlastních zdrojích v platnost oprávněna půjčovat si finanční prostředky na financování nástroje NextGenerationEU. Komise bude tyto prostředky mobilizovat prostřednictvím operací na mezinárodních kapitálových trzích v závislosti na potřebách financování výdajových programů NextGenerationEU (viz bod 2.4) na základě strategie financování předložené v dubnu 2021. Současná prognóza se zaměřuje na příjmy nezbytné k financování rozpočtových výdajů v rámci VFR. Celková výše vlastních zdrojů potřebná na financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Prognóza příjmů rozpočtu EU na období 2021–2027 tedy vychází ze zásady, že výdaje musí být vyrovnány s příjmy; celkové příjmy se proto rovnají celkovým výdajům. Od roku 2021 bude Spojené království v souladu s částí V dohody o vystoupení přispívat do rozpočtu EU na zbývající závazky z předchozích finančních rámců (tj. RAL ke konci roku 2020), jakož i na důchody a další závazky stanovené ve finančním vypořádání. Příspěvek Spojeného království představuje „ostatní příjmy“ rozpočtu EU a není součástí vlastních zdrojů Unie. Bude postupně ukončován s tím, jak budou vypořádávány zbývající závazky. Předpokládá se, že ostatní různé prvky, které nejsou součástí vlastních zdrojů Unie, zůstanou nominálně stejné na úrovni návrhu rozpočtu na rok 2022. Převážnou většinu příjmů potřebných k vyrovnání rozpočtových výdajů představují zbývající finanční prostředky – příspěvky členských států a cla. Prognózy zahrnují nový vlastní zdroj z nerecyklovaných plastových obalových odpadů a zdokonalený vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty, jakož i vyšší míru částek, které si členské státy ponechávají z cla na pokrytí svých nákladů na výběr. Nezohledňují budoucí návrhy nových vlastních zdrojů, které se Komise v souladu s interinstitucionální dohodou zavázala předložit. Pro období 2021–2027 se předpokládá, že příspěvky členských států budou v průměru činit 144,9 miliardy EUR ročně, tj. 0,91 % hrubého národního důchodu EU. Vývoj příspěvků členských států v období prognózy určuje především cyklus výdajů a postupné ukončování příspěvku Spojeného království. V letech 2022 a 2023 vedou poněkud klesající výdaje v důsledku postupného dokončování předchozích programů (na které přispívá i Spojené království) ke snižování příspěvků členských států. Od roku 2024 se vzhledem k rostoucím výdajům vyplývajícím z nových programů, které začnou plně fungovat, a postupnému ukončování příspěvku Spojeného království na RAL budou příspěvky členských států až do roku 2027 neustále zvyšovat. Celkové vlastní zdroje vybrané Unií nesmí v kterémkoli daném roce překročit strop vlastních zdrojů stanovený v rozhodnutí o vlastních zdrojích. Nové rozhodnutí zvyšuje tento strop z 1,20 % na 1,40 % hrubého národního důchodu členských států EU, s dodatečným dočasným zvýšením o 0,6 % HND EU na pokrytí všech závazků Unie z výpůjček na kapitálových trzích na financování nástroje NextGenerationEU. Ukončením schvalovacího procesu vstoupilo rozhodnutí o vlastních zdrojích v platnost se zpětnou účinností od 1. ledna 2021. Vzhledem k tomu, že výpůjčky začínají v roce 2021, budou z rozpočtu EU hrazeny úroky z vypůjčených prostředků přidělených na nenávratnou podporu. Vlastní zdroje potřebné k financování těchto nákladů jsou započítány do dočasného zvýšení stropu vlastních zdrojů o 0,6 % HND EU. V letech 2021–2027 je na financování nákladů na nástroj NextGenerationEU plánováno celkem 14,9 miliardy EUR. Plánované náklady mají v průběhu let profil s důrazem na závěr období, což odráží postupné provádění výpůjček a umožní splátky jistiny v roce 2027. 4.Závěry Tato zpráva je první dlouhodobou prognózou po přijetí VFR na období 2021–2027 a po ukončení procesu vyjednávání o výdajových programech na nové období. Prognóza podává ucelený pohled na očekávaný odtok prostředků z rozpočtu EU v příštích sedmi letech, včetně odhadů pro nástroj NextGenerationEU. V dlouhodobých prognózách plateb z rozpočtu EU se projevují dopady pandemie COVID-19. Jednání o VFR a nástroji NextGenerationEU byla uzavřena koncem roku 2020, přičemž jednání o některých odvětvových právních předpisech byla dokončena s určitým zpožděním. Pro mnoho programů nového VFR bude prvním rokem plného provádění rok 2022. Nyní se očekává pozdější zahájení politiky soudržnosti, podobně jako tomu bylo v období 2014–2020. Předpokládané platby (a odpovídající příspěvky členských států) jsou nižší, než se předpokládalo v době, kdy se o balíčku VFR ještě jednalo. Vzhledem k opožděnému zahájení nového programového období se platební potřeby ve VFR pohybují v mezích stropů plateb. Výdaje v první polovině období VFR se budou vyznačovat především prioritními investicemi do oživení po pandemii a do zvýšení odolnosti EU. Díky předsunutému financování nástroje NextGenerationEU budou výdaje z rozpočtu nejvyšší v letech 2021–2024 a poté se budou postupně snižovat až do roku 2027, kdy bude financování probíhat pouze prostřednictvím VFR. Klíčové pro potvrzení tohoto předpokladu budou první platby v rámci Nástroje pro oživení a odolnost ve druhé polovině roku 2021 a jejich objem. Úroveň zbývajících závazků (RAL) se na konci tohoto VFR nominálně zvýší o 4,8 % s dočasným maximem v letech 2022–2023 v důsledku nástroje NextGenerationEU – tento účinek ovšem bude do konce jeho provádění v roce 2026 neutralizován. Vyjádřeno ve stálých cenách by se však zbývající závazky při porovnání mezi úrovní na začátku roku 2021 a předpokladem pro konec roku 2027 ve skutečnosti snížily o 7,0 %.

Možnost urychlit provádění VFR ve druhé polovině období oproti výchozí prognóze uvedené v této zprávě a zvrátit trend nominálně rostoucích zbývajících závazků bude záviset na účinném čerpání nové generace fondů se sdíleným řízením. Potřeby plateb, zejména u politiky soudržnosti, budou pečlivě sledovány, aby bylo možné posoudit vlivy zjednodušení zavedených v novém legislativním rámci na urychlení provádění. Příloha I – Předpoklady prognózy 1.Specifické předpoklady podle hlavních výdajových položek 1.1. Fondy ESI na období 2014–2020 a fondy politiky soudržnosti na období 2021–2027 Stejně jako v případě VFR 2014–2020 je první rok nového víceletého finančního rámce zaměřen na přijetí odvětvových právních předpisů, dokončení předchozího programového období a zahájení praktického provádění v novém období. Na konci roku 2020 nebo začátkem roku 2021 bylo dosaženo politických dohod o všech legislativních aktech v oblasti politiky soudržnosti. Načasování přijetí operačních programů na období 2021–2027 ovlivňuje dokončení legislativního procesu u nařízení o společných ustanoveních a všech souvisejících odvětvových právních základů. Očekává se, že přibližně 50 % prostředků na závazky přidělených na politiku soudržnosti v rozpočtu na rok 2021 bude podle ustanovení článku 7 nařízení o VFR přeprogramováno rovným dílem do let 2022 až 2025. Proto tato dlouhodobá prognóza vychází u prostředků na politiku soudržnosti na období 2021–2027 ze zkušeností s žádostmi o průběžnou platbu předloženými jako procento celkového finančního krytí v letech 2014–2020, zatímco dřívější zprávy vycházely ze statistik z období 2007–2013. Pro každý z fondů se používají specifické platební profily. Prognóza plateb v souvislosti s programovým obdobím 2014–2020 je z velké části založena na zkušenostech z minulosti, informacích o provádění v praxi a prognózách členských států z ledna 2021. Platby v letech 2021 a 2022 odrážejí schválený rozpočet, resp. návrh rozpočtu. Pro následující roky jsou klíčovým určujícím faktorem termíny provádění stanovené v právních předpisech. Poslední účetní rok končí 30. června 2024 a poslední žádosti o konečnou platbu by měly být předloženy do 31. července 2024. V této souvislosti se předpokládá, že 60 % žádostí, které zbývá předložit po roce 2022, bude předloženo v roce 2023 a 40 % v roce 2024. Pro rok 2023 budou platby zahrnovat také roční předběžné financování ve výši 2 % v souladu se změnou nařízení (EU) č. 1303/2013. 1.2. Rozvoj venkova Provádění nové společné zemědělské politiky (SZP) bude zahájeno až v roce 2023. Aby byla zajištěna nepřetržitá podpora zemědělství, prodlužuje nařízení o přechodných ustanoveních v rámci SZP většinu pravidel z období 2014–2020 o dva roky. Prognóza plateb z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) zohledňuje dopad této změny, která rovněž posunuje ukončení běžících programů. Předfinancování nových programů proto začne až v roce 2023 a vztahuje se pouze na tu část finančních prostředků, která se týká období 2023–2027. 1.3. Přímé platby a tržní opatření v rámci společné zemědělské politiky Rozpočtové prostředky pro Evropský zemědělský záruční fond (EZZF) jsou většinou nediferencované, tj. závazky přijaté v daném roce jsou plně kryty platbami v rozpočtu na tentýž rok. Většina přidělených prostředků se týká přímých plateb zemědělcům, které jsou členským státům obvykle propláceny v prvních měsících následujícího rozpočtového roku. Závazky (na jejichž základě se předpokládají platby) jsou sladěny s finančním plánem, který doprovází návrh rozpočtu na rok 2022. Výsledkem prvních dvou kol převodů mezi pilíři společné zemědělské politiky byl čistý převod 1,2 miliardy EUR z pilíře I (EZZF) do pilíře II (EZFRV), který byl v odhadech plateb rovněž zohledněn. 1.4. Jiné programy a fondy U všech ostatních výdajových položek (např. výzkum a inovace, rozsáhlé projekty v oblasti infrastruktury, vnitřní a vnější politiky) vycházejí prognózy plateb na závazky schválené ve stávajícím finančním rámci z návrhu rozpočtu na rok 2022 a z doprovodných rozpisů plateb pro jednotlivé rozpočtové položky, jak je uvedeno v pracovním dokumentu XIII, který je přiložen k návrhu rozpočtu. Na závazky na roky 2023 až 2027 je extrapolován očekávaný průměrný vzorec plnění pro první dvě tranše závazků (2021 a 2022). Očekává se, že tyto závazky se budou řídit finančním plánem, který doprovází návrh rozpočtu na rok 2022, včetně případných dodatečných navýšení vyplývajících z mechanismu úprav pro určité programy podle článku 5 nařízení o VFR. V případě programu Horizont Evropa se Evropský parlament a Rada dohodly, že v souladu s čl. 15 odst. 3 finančního nařízení dají v průběhu období VFR opět k dispozici částku 500 milionů EUR v cenách roku 2018 z rozpočtových prostředků pocházejících z úplného nebo částečného neuskutečnění výzkumných programů. Prognóza odtoku prostředků zohledňuje i tyto dodatečné závazky. U okruhu 6 – Sousedství a svět je v této fázi plánování předčasné hodnotit účinky nové struktury nástrojů (především nástroje pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci – Globální Evropa), pokud jde o možné opětovné využití zrušených přídělů na závazky, ustanovení o převodu a mobilizaci rezervy pro nově se objevující výzvy a priority. Prognóza plateb v souvislosti se zbývajícími závazky na konci roku 2020 je stanovena na základě zkušeností získaných v minulých obdobích VFR a zohledňuje nejnovější informace o projektech. 1.5. Správa Správní výdaje (okruh 7) jsou realizovány jako nerozlišené prostředky, tj. závazky přijaté v daném roce jsou plně kryty platbami v rozpočtu na tentýž rok. V této prognóze je finanční plán prostředků na závazky plně převeden na platby. Nejsou zahrnuty žádné platby při případném využití rozpětí mezi stropem okruhu a plánovanými prostředky na závazky. Stejný přístup se uplatňuje u většiny decentralizovaných agentur financovaných z prostředků EU (všechny jsou mimo okruh 7). 1.6. Zvláštní nástroje

Zvláštní nástroje spadají do dvou kategorií: ·Tematické nástroje – tradičně zřizované za účelem poskytování podpory při konkrétních nepředvídaných událostech, jako jsou přírodní katastrofy, hromadné propouštění, humanitární a jiné krize. Vzhledem k jejich povaze je nelze v delším časovém horizontu předvídat. Tato zpráva zahrnuje pouze plánované výdaje na roky 2021 a 2022 podle příslušných návrhů rozpočtu. Jedinou výjimkou je rezerva na vyrovnání se s důsledky brexitu, která se má provádět ve VFR na období 2021–2027 s cílem čelit důsledkům vystoupení Spojeného království z EU v členských státech. Celkové finanční krytí této rezervy je stanoveno na 5 miliard EUR (v cenách roku 2018). Komise předložila v prosinci 2020 návrh nařízení o rezervě , přičemž vyplácení prostředků je plánováno v roce 2021 a v roce 2024. Jelikož výsledek vyjednávacího procesu zatím není znám, je v této prognóze zohledněn uvedený návrh. ·Netematické nástroje – za určitých podmínek umožňují přidělit dodatečné částky na konkrétní programy VFR. Jejich mobilizaci, a tedy ani související potřeby plateb nelze předvídat. V případě nástroje pružnosti jsou platby vyplývající z minulých mobilizací uvedeny ve sdělení o technické úpravě VFR na rok 2022. Tyto platby jsou zahrnuty do celkových odhadů plateb v rámci okruhů VFR uvedených v tabulce 1. Výdaje kryté mobilizací zvláštních nástrojů se započítávají nad rámec stropů VFR a pro účely stanovení rozpětí pro závazky a platby jsou vyloučeny. 2.Předpoklady pro prognózu příjmů 2.1. Příslušné právní předpisy Rozhodnutí o vlastních zdrojích z roku 2020 stanoví nová pravidla pro vlastní zdroje Unie platná od 1. ledna 2021. Z tohoto důvodu vychází prognóza příjmů uvedená v této zprávě u všech let vykazovaného období (2021–2027) z parametrů uvedeného rozhodnutí o vlastních zdrojích. Naproti tomu rozpočet na rok 2021 vycházel z parametrů rozhodnutí o vlastních zdrojích z roku 2014. 2.2. Tradiční vlastní zdroje Očekává se, že cla v období 2023–2027 porostou stejným tempem jako nominální hrubý národní důchod každého členského státu, počínaje úrovní hrubých cel předpokládanou v návrhu rozpočtu na rok 2022. 25 % cel si členské státy ponechají jako náklady na výběr, jak je stanoveno v rozhodnutí o vlastních zdrojích z roku 2020. Toto zvýšení oproti 20 % podle rozhodnutí Rady o vlastních zdrojích z roku 2014 snižuje příjmy z tradičních vlastních zdrojů, což bude muset být kompenzováno vyššími příspěvky členských států. 2.3. Příspěvky členských států Příspěvky členských států vyrovnávají rozdíl mezi tradičními vlastními zdroji a ostatními příjmy na jedné straně a předpokládanými výdaji na straně druhé. Již dlouhou dobu zahrnují vlastní zdroj z hrubého národního důchodu a vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty. Rozhodnutí o vlastních zdrojích z roku 2020 zavádí nový vlastní zdroj z nerecyklovaných plastových obalových odpadů. Podíl členských států na celkové částce příspěvků členských států, která je potřebná k vyrovnání rozpočtu EU, určují parametry vlastních zdrojů stanovené v rozhodnutí o vlastních zdrojích. 2.4. Ostatní příjmy Ostatní příjmy rozpočtu EU tradičně zahrnují příspěvky zaměstnanců, příjmy ze správní činnosti orgánů, příspěvky a náhrady v souvislosti s dohodami a programy Unie, úroky z prodlení a pokuty, příjmy z výpůjčních a úvěrových operací a různé příjmy, jakož i přebytky z předchozích let. Vzhledem k jejich přirozené volatilitě je většina těchto složek obtížně předvídatelná. Proto se předpokládá, že částka uvedená v rozpočtu na rok 2022 (tj. 2 miliardy EUR) zůstane v období, na nějž se zpráva vztahuje, nominálně konstantní. Od roku 2021 zahrnují ostatní příjmy rozpočtu EU kromě výše uvedených položek také příspěvek Spojeného království související se zbývajícími závazky (RAL), za něž Spojené království odpovídá, penzijní závazky a další složky finančního vypořádání, jak je stanoveno v dohodě o vystoupení. Tato skutečnost se odráží také v navrhovaném financování návrhu rozpočtu na rok 2022. Příspěvek Spojeného království související se zbývajícími závazky k 31. prosinci 2020 se stanoví na základě použití předběžného podílu Spojeného království na financování předpokládaných plateb RAL pro každý rok období 2021–2027. Výsledný roční příspěvek se stanoví s ohledem na způsoby plateb stanovené v článku 148 dohody o vystoupení. Příspěvek na penzijní závazky nelze předvídat, neboť je třeba jej každoročně stanovit na základě skutečných příjemců, kumulovaných nároků po skončení pracovního poměru a dalších konkrétních prvků stanovených v článku 142 návrhu dohody o vystoupení. Jedinou výjimku tvoří důchodový závazek uvedený v čl. 142 odst. 5 dohody o vystoupení, který je předběžně vyčíslen a zahrnut do příspěvku Spojeného království na období 2021–2027. Příloha II – Výsledky prognózy Tabulka 1 – Dlouhodobá prognóza budoucího odtoku v letech 2021–2027 pro VFR v mld. EUR, v běžných cenách Rozpočet 2021 NR 2022 2023 2024 2025 2026 2027 Celkem Zrušené závazky ODTOKY Strop pro závazky (technická úprava pro rok 2021) 163,5 167,5 168,8 172,0 175,6 179,7 185,4 1 212,5 Strop pro platby (technická úprava pro rok 2021) 166,1 169,2 165,5 168,9 172,2 175,7 179,2 1 196,8 Navíc úprava stropů podle článku 5 nařízení o VFR (odhad pro budoucí roky) 1,7 1,7 1,7 1,8 4,2 11,0 Prostředky na závazky celkem 168,6 167,7 169,7 174,3 176,7 180,8 188,8 1 226,7 Prostředky na platby celkem 170,6 169,4 163,2 161,9 166,7 176,5 191,4 1 199,7 8,4 Předpokládané platby v souvislosti se závazky (RAL) vzniklými před rokem 2021 1. Jednotný trh, inovace a digitální agenda 12,9 8,1 5,4 3,9 2,7 2,5 2,0 37,4 1,3 2. Soudržnost, odolnost a hodnoty 60,8 52,5 39,9 21,4 1,9 1,8 0,4 178,6 4,0 Hospodářská, sociální a územní soudržnost 59,8 51,8 39,5 21,2 1,8 1,7 0,3 176,2 3,7 Odolnost a hodnoty 0,9 0,7 0,4 0,2 0,1 0,0 0,1 2,4 0,3 3. Přírodní zdroje a životní prostředí 15,8 11,8 8,7 1,2 0,8 0,2 0,3 38,9 1,7 Výdaje související s trhem a přímé platby 0,1 0,1 0,1 0,0 0,0 0,3 Další programy v oblasti přírodních zdrojů a životního prostředí 15,7 11,7 8,7 1,2 0,8 0,2 0,3 38,6 1,7 4. Migrace a správa hranic 1,5 1,1 0,8 0,3 0,1 0,0 0,0 3,8 1,0 5. Bezpečnost a obrana 0,4 0,2 0,3 0,1 0,1 0,1 0,1 1,4 0,1 6. Sousedství a svět 8,3 6,0 5,6 4,7 2,0 0,8 0,9 28,3 0,3 7. Evropská veřejná správa Zvláštní nástroje Platby na zbývající závazky před rokem 2021 celkem 99,7 79,7 60,7 31,7 7,7 5,4 3,7 288,5 8,4