Nařízení Evropského parlamentu a Rady o ochraně Unie a jejích členských států před hospodářským nátlakem třetích zemí stanoví soubor možných reakcí Unie na opatření hospodářské nátlaku třetí země s cílem zabránit tomu, aby třetí země nutily Unii nebo členský stát ke konkrétní volbě politiky .

Před tím, než Komise přijme protiopatření, zavádí nařízení vícefázový postup, jehož cílem je odradit dotčenou třetí zemi od pokračování v opatření hospodářského nátlaku. Postup začíná přezkumem opatření třetí země, po němž následuje určení, zda se jedná o hospodářský nátlak, a snaha o kooperativní jednání s dotčenou třetí zemí. Jakmile Komise určí hospodářský nátlak, avšak jednání se třetí zemí nevede k ukončení jejího opatření hospodářského nátlaku a k nápravě případné újmy způsobené Unii nebo členskému státu, může Komise reagovat přijetím prováděcího aktu, v němž stanoví, že je nezbytné přijmout reakční opatření Unie. V nařízení je uvedena řada možných reakčních opatření Unie. Aby však bylo zajištěno, že Unie bude mít k dispozici co nejširší škálu reakčních opatření proti hospodářskému nátlaku třetích zemí, může Komise rovněž přijmout opatření, která nejsou uvedena v nařízení a která spadají do pravomoci Komise. Veškerá taková opatření Komise by měla být synchronizována a měla by být v souladu s opatřeními podle tohoto nařízení.

Komise má zvláštní pravomoci týkající se poskytování finančních prostředků Unie. Komise proto může jednat, pokud jde o finanční prostředky Unie poskytované třetím zemím, které uplatňují opatření hospodářského nátlaku, nebo osobám určeným podle nařízení. Je-li podle nařízení stanoveno, že by měla být přijata reakční opatření Unie, může Komise za tímto účelem vedle potenciálních reakčních opatření Unie uvedených v nařízení zvážit kterékoli z následujících opatření, pokud by účinně vedla k ukončení opatření hospodářského nátlaku, a to v souladu s pravidly a postupy v rámci příslušných finančních nástrojů Unie:

·Komise zváží nezapojení se do nových finančních závazků Unie na programy nebo fondy v souladu s podmínkami příslušného rozpočtového procesu,

·Komise zváží nesouhlas s novými finančními operacemi, je-li to přípustné v souladu s dohodou mezi Unií zastoupenou Komisí a subjektem pověřeným nepřímým řízením programu,

·Komise zváží nenavržení nové makrofinanční pomoci dotčené třetí zemi podle článků 209, 212 a 213 Smlouvy o fungování Evropské unie a pozastavení nebo zrušení vyplácení prostředků v rámci probíhajících operací v souladu s platnými dohodami,

·Komise zváží pozastavení nebo ukončení jakékoli dohody o příspěvku nebo záruční dohody uzavřenými mezi Komisí jménem Unie a pověřenými subjekty, které se týkají dotčené třetí země nebo určené osoby, je-li to přípustné,

·Komise zváží veškerá vhodná opatření, včetně pozastavení akcí financovaných podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/947 ze dne 9. června 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci – Globální Evropa , nebo podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1529 ze dne 15. září 2021, kterým se zřizuje nástroj předvstupní pomoci (NPP III) , nebo jejich návazných nástrojů.

Za stejných podmínek může Komise přijmout tato opatření týkající se financování Evropskou investiční bankou nebo Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj:

·Na základě článku 19 statutu Evropské investiční banky, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie (protokol č. 5), zváží Komise přijetí odmítavých stanovisek k žádostem o financování Evropskou investiční bankou,

·Komise zváží, zda doporučí řediteli Rady Evropské banky pro obnovu a rozvoj zastupujícímu Unii, aby hlasoval proti schválení financování.