ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ

o výsledku fungování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 717/2007 ze dne 27. června 2007 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích ve Společenství, ve znění nařízení (ES) č. 544/2009

OBSAH

1. Úvod 3

2. Souvislosti 3

2.1. Stávající nařízení 3

2.2. Přehled trhu 4

2.3. Vývoj od přijetí nařízení 5

2.4. Proces konzultací 5

3. Přezkum 6

3.1. Dosahování cílů 6

3.2. Zavedení strukturálních opatření 7

3.3. Prodloužení platnosti nařízení a rozšíření jeho oblasti působnosti 8

4. Závěr 10

1. ÚVOD

Cílem strategie Evropa 2020[1] je zajistit, aby se Evropa stala „inteligentní a udržitelnou ekonomikou podporující začlenění a vykazující vysokou úroveň zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti“. Jedním ze základů této nové strategie je Digitální agenda pro Evropu (DAE)[2], která stanoví několik klíčových výkonnostních cílů pro vytvoření jednotného digitálního trhu. V případě mezinárodních mobilních roamingových služeb cíl spočívá v tom, že „by se rozdíl mezi roamingovými a vnitrostátními tarify do roku 2015 měl přiblížit k nule“[3]. Tohoto cíle lze dosáhnout, jestliže konkurence na trzích mobilních komunikačních služeb poskytne spotřebitelům rychlou a snadnou možnost volby roamingových služeb za ceny, které se rovnají nebo blíží příslušným konkurenčním cenám za domácí služby.

Potřeba řešit problémy v oblasti roamingu, a učinit tak z jednotného trhu hmatatelnou skutečnost pro evropské občany i podniky, se zohledňuje také v Aktu o jednotném trhu, který Komise přijala dne 13. dubna 2011. Jedním z prostředků definovaných v Aktu o jednotném trhu je jednotný digitální trh. S jeho pomocí je možné rozvíjet potenciál jednotného trhu ve prospěch růstu, zaměstnanosti a důvěry občanů, a to i pokud jde o mobilní služby na celém území Evropy.

Nařízení (ES) č. 717/2007 (ve znění nařízení (ES) č. 544/2009) o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích (dále jen „nařízení“), které vstoupilo v platnost v červnu 2007, platí do 30. června 2012, pokud nebude – třeba v pozměněné formě – jeho platnost Evropským parlamentem a Radou na návrh Komise prodloužena. Toto nařízení stanoví, že Komise přezkoumá jeho fungování a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě nejpozději do 30. června 2011. Podle článku 11 nařízení je Komise pověřena provést hodnocení, zda byly splněny cíle nařízení, které měly zajistit, aby spotřebitelé neplatili přemrštěné ceny za roamingové služby na území Unie v porovnání s konkurenčními vnitrostátními cenami, čímž se přispěje k řádnému fungování vnitřního trhu za současného dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele a posílení hospodářské soutěže a průhlednosti na trhu, přičemž budou poskytovány podněty k inovační činnosti a spotřebitelé budou mít zaručenu možnost volby.

Tato zpráva představí výsledky přezkumu fungování nařízení provedeného Komisí, vysvětlí hlavní navrhované změny politiky za účelem podložení svých závěrů a je doplněna legislativním návrhem, aby nařízení bylo příslušným způsobem pozměněno. Jednotlivé body a odůvodnění jsou obsaženy v návrhu nařízení a v souvisejícím posouzení dopadů. Stejně jako nařízení, i nový návrh se opírá o článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (bývalý článek 95 Smlouvy o založení Evropského společenství).

2. SOUVISLOSTI

2.1. Stávající nařízení

Kvůli zvláštní struktuře roamingového trhu a jeho přeshraniční povaze vnitrostátní regulační orgány připustily již v roce 2005, že nemají vhodné nástroje pro účinné vyřešení problémů konkurence, které jsou příčinou vysokých cen za roamingové služby, a že rozdílné kroky členských států by byly neúčinné a narušily by vytvoření a fungování vnitřního trhu.

Aby bylo tudíž možné problém vysokých sazeb za roaming řešit bezpečně, včas a harmonizovaným způsobem, byla přijata opatření na úrovni EU ve formě prvního nařízení o roamingu ve veřejných mobilních telefonních sítích v Evropské unii (nařízení o roamingu), které přijal Evropský parlament a Rada v červnu 2007. Nařízení o roamingu reguluje velkoobchodní a maloobchodní sazby roamingových hlasových služeb prostřednictvím stanovení cenových stropů („eurotarify“), jejichž výše se každoročně snižuje. Přestože jsou operátoři povinni nabízet eurotarif, mají rovněž možnost nabízet alternativní maloobchodní nabídky roamingových služeb.

V červenci 2009 bylo přijato pozměněné nařízení, které prodloužilo platnost prvního nařízení a rozšířilo jeho rozsah na velkoobchodní a maloobchodní sazby za SMS a velkoobchodní sazby za roamingové datové služby. Rovněž zavedlo opatření pro další zlepšení průhlednosti poskytovaných služeb. Toto pozměněné nařízení platí do 30. června 2012. Přestože je jeho platnost časově omezená, stanoví se v něm rovněž, že může být na základě přezkumu provedeného Komisí prodlouženo nebo pozměněno.

Mezitím má Komise za úkol monitorovat fungování nařízení a podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě. Komise přijala průběžnou zprávu o fungování nařízení o roamingu v červnu 2010[4].

2.2. Přehled trhu

Trh mobilních roamingových služeb v EU lze rozdělit na hlasové služby, SMS služby a služby širokopásmového přenosu dat. Z hlediska rozsahu v roce 2009 výnosy na maloobchodním roamingovém trhu v EU dosahovaly 4,777 miliard EUR (71 % za hlasové, 17 % za datové a zhruba 11 % za SMS služby). U velkoobchodních výnosů se čísla liší jen nepatrně, konkrétně 69 % za hlasové, 15 % za SMS a 16 % za datové služby velkoobchodních výnosů z roamingu mimo vlastní skupinu. Úhrnem dosáhl velkoobchodní trh v roce 2009 1,253 miliard EUR.

Uvážíme-li, že trh mobilních komunikačních služeb v EU v roce 2008 úhrnem dosahoval zhruba 164 miliard EUR, představují příjmy z roamingových služeb v EU (maloobchod a velkoobchod) zhruba 3,68 % celkového evropského trhu mobilních komunikačních služeb. Mezi lety 2007 a 2009 výnosy z hlasového roamingu poměrně výrazně klesly v důsledku nižších cen a menších objemů provozu (-3,2 %). Dopad nařízení je již nyní možné jasně vidět u SMS roamingu, kde celkové výnosy v roce 2009 v porovnání s rokem 2008 výrazně klesly, i přes velký nárůst objemu (+23,1 %). U datových služeb nárůst objemu o 43,6 % mezi lety 2008 a 2009 společně s poklesem velkoobchodních cen díky nařízení vedl k celkovému poklesu výnosů. Nicméně na maloobchodní úrovni, kde byly pro datový roaming stanovené cenové stropy, zůstaly celkové výnosy v roce 2009 na stejné úrovni jako v roce 2008.

2.3. Vývoj od přijetí nařízení

Komise pečlivě monitoruje vývoj na roamingovém trhu a ve své průběžné zprávě[5] o fungování nařízení uvedla, že konkurence ještě stále není dostatečně silná. Ve zmíněné zprávě Komise dospěla k závěru, že celkově uplatňování nařízení o roamingu probíhá hladce a operátoři nová ustanovení dodržují. Spotřebitelé těží ze snížených cen za hlasové a SMS roamingové služby a ze zvýšené průhlednosti a ochrany před „šoky z vyúčtování“.

Jak průměrné ceny eurotarifu, které nabízejí operátoři, tak alternativní tarify se však soustřeďují okolo regulovaných stropů. Ceny za datový roaming také klesly, ale spotřebitelé ještě nemohou z poklesů, ke kterým došlo na velkoobchodní úrovni, plně profitovat. Zaměstnanci Komise dále úzce spolupracují se Sdružením evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC), nástupcem skupiny regulačních orgánů (ERG), které velmi významně přispělo k průběžnému monitorování nařízení o roamingu a k tomuto přezkumu nařízení, který Komise provedla.

Článek 11 nařízení o roamingu výslovně vyžaduje, aby Komise při posuzování, jaké jiné metody vedle cenové regulace by mohly být použity k vytvoření konkurenčního vnitřního trhu pro roaming, přihlédla k analýze, kterou provedlo sdružení BEREC. Za účelem splnění této povinnosti sdružení BEREC v prosinci 2010 uveřejnilo kompletní analýzu dopadů nařízení o roamingu a své stanovisko týkající se možných budoucích regulačních přístupů[6].

BEREC ve své zprávě zastává názor, že na maloobchodní a velkoobchodní úrovni přetrvávají strukturální problémy, které tlumí konkurenci a mají tendenci podporovat ceny, které se pohybují blízko stropu. BEREC se rovněž domnívá, že současné nařízení je třeba prodloužit a zachovat určitou formu regulace, jelikož za stávajících okolností hrozí riziko, že by ceny znovu stouply, jakmile by nařízení pozbylo platnosti.

Kromě shromáždění obecných údajů, které provedlo BEREC a na které se výše odkazuje, poskytly všechny vnitrostátní regulační orgány Komisi přímé údaje o konkrétních operátorech získané v rámci monitorování, které samy prováděly. Tyto komplexní údaje umožnily vytvořit ekonomický model, který poskytuje odhady dopadu současného nařízení a ekonomického dopadu politických možností, stanovených v této zprávě.

Zaměstnanci Komise zároveň během provádění přezkumu nařízení o roamingu uskutečnili četná setkání se zástupci mobilních operátorů. Jménem Komise byla rovněž vypracována studie možností řešení problémů konkurence na evropském roamingovém trhu[7].

2.4. Proces konzultací

Dne 8. prosince 2010 Komise zahájila konzultace se širokou veřejností, v rámci nichž chtěla shromáždit připomínky k přezkumu nařízení o roamingu. Odezva byla značná. Komise celkem obdržela zhruba 90 příspěvků.

Většina reakcí se zasazovala o nutnost dalšího regulačního zásahu i po roce 2012. Reakce subjektů v daném odvětví byly smíšené — většina z nich uznala nevyhnutelnost další regulace, zatímco několik z nich argumentovalo, že konkurence se již vytvořila do takové míry, že další regulační zásah není opodstatněný. Většina respondentů uznala, že současné nařízení bylo úspěšné a přineslo spotřebitelům výhody. Na druhou stranu, velmi málo z nich se domnívá, že konkurence od zavedení tohoto nařízení posílila. Zejména zástupci odvětví byly skeptičtí ohledně domněnky, že by současný model dokázal konkurenci posílit.

Komise předložila několik možností budoucích přístupů regulace. V souladu s nařízením zahrnovaly také jiné metody než cenovou regulaci, které by mohly být použity k vytvoření vnitřního roamingového trhu, tj. možná strukturální řešení problému chybějící konkurence na roamingovém trhu. Tyto alternativní možnosti posuzovaly zúčastněné subjekty, ale jejich názory se poměrně rozcházely. Někteří provozovatelé sítí a vnitrostátní orgány vyjádřili pochybnosti o strukturálních řešeních, která byla považována za nákladná, časově náročná a také náročná z hlediska uplatňování. Povinnost přístupu pro operátory virtuálních mobilních sítí (MVNO) byla vnímána neutrálněji a některé reakce (od menších operátorů) zdůrazňovaly její potenciál pro podporu konkurence. Většina skupin zainteresovaných stran se vyslovovala pro zachování stávajícího modelu cenových stropů.

Většina operátorů byla proti regulaci maloobchodních roamingových datových služeb, zatímco spotřebitelé, členské státy a další tento přístup podpořili. Pokud by taková regulace musela být navržena, provozovatelé sítí navrhovali maloobchodní strop, který by ponechal prostor pro flexibilitu na tomto novém a vznikajícím trhu. Ostatní zúčastněné strany (členské státy, zástupci spotřebitelů a někteří MVNO) namítaly, že rozdíl mezi maloobchodní cenou a velkoobchodním stropem je příliš velký, a poukazovaly na to, že se konkurence ještě neprosadila. Většina uznala, že současná technologie v tomto stádiu nenabízí životaschopnou náhradu roamingu.

3. PřEZKUM

Z pohledu cílů strategie Evropa 2020 a Digitální agendy pro Evropu a s odkazem na závěry průběžné zprávy o roamingu vydané v červnu 2010 má tento přezkum zlepšit fungování jednotného digitálního trhu z hlediska roamingových služeb v celé EU a dále podporovat jeho rozvoj.

3.1. Dosahování cílů

Komise vývoj na roamingovém trhu nadále monitoruje. Cenové úrovně roamingových služeb v posledních letech plynule klesají, ale děje se tak hlavně v důsledku regulace velkoobchodních a maloobchodních cen. Jak Komise rovněž poukázala ve své průběžné zprávě z června 2010[8], klíčovým ukazatelem úrovně konkurence na trhu je rozsah, v jakém operátoři nabízejí ceny pod úrovněmi regulovaných stropů u hlasových a SMS služeb. Průměrné tarify v EU se však obecně pohybují velmi blízko cenových stropů stanovených v pozměňovacím nařízení z roku 2009, s výjimkou velkoobchodních tarifů roamingových datových služeb. V důsledku toho jsou roamingové sazby pro evropské spotřebitele stále vysoké — mnohem vyšší než sazby účtované na domácí úrovni — a neodrážejí související náklady na poskytování roamingových služeb. Zejména maloobchodní sazby za roamingové datové služby jsou někdy až sedmkrát vyšší než velkoobchodní sazby[9].

Roamingové datové služby jsou jediné služby, jejichž tarify v současné době nejsou na maloobchodní úrovni regulovány. I když byl od zavedení velkoobchodního stropu zaznamenán pokles tarifů na velkoobchodní i maloobchodní úrovni, nezdá se, že by se pokles na velkoobchodní úrovni na maloobchodní úrovni projevoval. V důsledku toho jsou marže mobilních operátorů stále velmi vysoké.

Doposud přijatá opatření, směřující k zajištění transparentnosti, byla zákazníky uvítána a zlepšila jejich povědomí o cenách roamingu i schopnost kontrolovat účty.

Co se týče konkurenčního postavení malých operátorů, bylo shledáno, že v tomto stádiu nemají k síti pro poskytování roamingových služeb přístup všichni operátoři, zejména operátoři virtuálních mobilních sítí, kteří nemají vždy přístup k obchodním dohodám. Přestože v nedávné době bylo vytvořeno několik alternativních postupů, jako např. internalizace a lokalizace[10], které mohou vyvinout určitý konkurenční tlak na velkoobchodní ceny roamingu, neočekává se, že by roaming plně nahradily.

Závěrem je možné konstatovat, že v tomto stádiu se konkurenční tržní síly ještě nestačily dostatečně rozvinout a ceny se stále nacházejí poblíž stanovených stropů. Chybějící konkurenční tlak se projevuje jak na velkoobchodní, tak na maloobchodní úrovni, zejména v důsledku skutečnosti, že se neřeší strukturální problémy, jako jsou překážky pro vstup na trh a vysoké náklady na změnu, které na roamingovém trhu převažují. Hrozí tudíž výrazné riziko, že pokud nařízení přestane platit, mohlo by dojít k vzestupu cen. To zároveň ukazuje potřebu změnit regulační přístup. Přestože současný přístup k cenové regulaci v příslušném období zajistil výrazné snížení cen pro spotřebitele, nevyřešil strukturální problémy na roamingovém trhu, a proto nepředstavuje trvalé řešení.

Pokud jde o alternativy k roamingu, podle spotřebitelů není žádná z aktuálně dostupných technologií vhodnou náhradou roamingu. Díky tomu je velmi nepravděpodobné, že budou mít nějaký vliv na konkurenční tlak na ceny roamingu v budoucnu.

3.2. Zavedení strukturálních opatření

Podle článku 11 nařízení o roamingu se požaduje, aby Komise posoudila jiné metody než cenovou regulaci, které by mohly být použité pro vytvoření konkurenčního vnitřního trhu mezinárodního roamingu. Komise tudíž provedla analýzu různých možností politiky a tato analýza je k dispozici v doprovodném posouzení dopadů. Aby se zvýšila efektivita dynamiky roamingového trhu, Komise navrhuje na základě posouzení výhod a nevýhod různých předložených možností následující kombinaci strukturálních řešení, zaměřenou jak na stranu poptávky, tak na stranu nabídky na roamingovém trhu.

Opatření s očekávaným dopadem na úrovni spotřebitelů (strana poptávky)

Chybějící konkurenční tlak na maloobchodní roamingové ceny lze vysvětlit několika faktory. Za prvé, operátoři nejsou nuceni soutěžit, protože roamingové služby jsou většinou nabízené jako součást většího balíčku domácích mobilních služeb, a proto je nelze použít jako nástroj pro přilákání nových zákazníků. Vzniku alternativních konkurenčních nabídek brání také vysoké náklady na změnu a neexistence adekvátních náhrad. BEREC se rovněž domnívá, že na maloobchodním trhu se konkurence zaměřuje pouze na domácí služby a že současná situace na tomto trhu poskytuje maloobchodním dodavatelům malou motivaci agresivně soutěžit o nabídky roamingu. Rozšíření možnosti volby spotřebitele a větší průhlednost roamingových cen by tudíž přispěly k vytvoření podmínek k tomu, aby se na maloobchodní úrovni konečně vytvořila větší konkurence.

Návrh

1. Ustanovit oddělený prodej („oddělení“) roamingových služeb na domácím trhu

Komise navrhuje, aby spotřebitelé měli možnost rozhodnout se nevyužívat roamingové služby, které nabízí jejich poskytovatel domácích služeb, a zvolit si alternativního domácího operátora pouze pro roamingové služby. Pokaždé, když spotřebitel bude roaming využívat, přepne se maloobchodní roamingová služba automaticky na tohoto alternativního poskytovatele.

Díky tomu, že toto opatření umožní změnu a zvýší pružnost poptávky zvýšením informovanosti spotřebitelů o roamingu při uzavírání účastnických smluv, očekává se, že bude mít pozitivní dopad na konkurenci na maloobchodní úrovni. Zároveň zajistí větší průhlednost a snadnější porovnatelnost nabídek alternativních tarifů.

Opatření s očekávaným dopadem na strukturu trhu (strana nabídky)

Aby bylo zavedení samostatného prodeje roamingových služeb na maloobchodní úrovni plně účinné, je třeba je spojit s povinností přístupu, která umožní přístup na trh stávajícím nebo novým hráčům, včetně přeshraničních poskytovatelů roamingových služeb za účelem zvýšení konkurenční dynamiky na maloobchodní úrovni.

Návrh

2. Zlepšit přístup na trh povinným uvolněním přístupu k roamingu na velkoobchodní úrovni

Komise navrhuje zavedení povinnosti provozovatelů sítí uspokojit všechny přiměřené požadavky na velkoobchodní přístup pro poskytování roamingových služeb.

To umožní rozvoj alternativních nabídek mobilního roamingu, konkrétně od malých operátorů a MVNO. MVNO se tak dostanou do pozice, kdy budou moci přímo vyjednávat o roamingových dohodách s MNO v jiných členských státech nebo kdy budou moci získat regulovaný velkoobchodní přístup od hostitelských MNO v domovském státě.

Zároveň to pomůže zvýšit konkurenční tlak na velkoobchodním trhu, což přiměje operátory poskytovat velkoobchodní služby za nejnižší možnou cenu.

Ve spojení s prvním strukturálním řešením ohledně oddělení, které je navrhováno výše, toto opatření také vytvoří nové obchodní příležitosti pro malé operátory, jelikož jim umožní nabízet roamingové služby přes hranice, a tím také přispěje k hladkému fungování jednotného digitálního trhu.

3.3. Prodloužení platnosti nařízení a rozšíření jeho oblasti působnosti

Prodloužení platnosti nařízení do roku 2022

Komise navrhuje, aby byla platnost nařízení prodloužena o 10 let až do 30. června 2022. Očekává se, že bude potřeba časový prostor, aby bylo možné výše uvedená strukturální řešení zavést a aby se mohly projevit jejich účinky na trhu. Nařízení proto poskytuje přechodné cenové stropy, které zajistí vysokou úroveň ochrany spotřebitelů také v mezidobí před tím, než se účinek strukturálních řešení projeví. Maloobchodní cenové stropy by v zásadě měly platit do 30. června 2016. Mohly by však být zrušeny i dříve, pokud by údaje o trhu naznačovaly, že se konkurence již dostatečně vytvořila. Velkoobchodní cenové stropy by v zásadě měly být ponechány po celé regulační období, aby zajistily dostatečnou stabilitu pro nově příchozí tržní subjekty, rovněž s možností jejich zrušení, pokud údaje o trhu prokážou dostatečný konkurenční vývoj.

Komise navrhuje provést přezkum fungování nařízení v roce 2015, tedy rok po lhůtě pro úplné provedení strukturálních opatření a rok před plánovaným vypršením maloobchodních stropů. Tento přezkum se bude zabývat zejména dopadem uvedených opatření na míru konkurence na roamingových trzích. Ukáže-li se, že strukturální opatření stanovená v nařízení nejsou dostatečná k podpoření konkurence na roamingových trzích ve prospěch evropských spotřebitelů, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě vhodné návrhy k vyřešení dané situace. Komise zejména přezkoumá, zda je nutné pozměnit strukturální opatření nebo prodloužit trvání některého plánovaného přechodného maloobchodního stropu. Po roce 2015 až do vypršení platnosti nařízení v roce 2022 bude Komise pravidelně provádět posouzení fungování nařízení, a to zároveň s ohledem na technologický rozvoj.

Ochranný cenový strop na maloobchodní úrovni do roku 2016 a rozšíření na datový roaming

Na maloobchodní úrovni by kombinace strukturálních opatření měla zajistit udržitelné konkurenční řešení problému přemrštěných cen za roaming, aniž by byla zapotřebí dlouhodobá cenová regulace. Jelikož si však realizace těchto řešení vyžádá určitý čas, je potřeba po určitou dobu zajistit další ochranu spotřebitelů před nadměrnými sazbami za roaming prostřednictvím zachování přechodných ochranných stropů pro všechny služby na vhodné úrovni. Tyto přechodné stropy budou stanoveny dostatečně vysoké, aby nenarušovaly potenciální konkurenční výhody strukturálních řešení. Zcela zrušeny by mohly být, jakmile strukturální řešení začnou být účinná a budou spotřebitelům přinášet výhody na základě zvýšené konkurence.

Komise dále v tomto přezkumu dospěla k závěru, že bez ohledu na stanovení cenových stropů pro velkoobchodní sazby za datové služby jsou maloobchodní ceny stále příliš vysoké. Snížení cen za datové služby na velkoobchodní úrovni se nepromítá na maloobchodní úrovni a přes opatření pro zajištění průhlednosti zavedená v roce 2009 spotřebitelé i nadále musí platit vysoké ceny za maloobchodní služby datového roamingu. Tento závěr sdílí také BEREC, které zaznamenalo, že konkurenční tlak v oblasti maloobchodních služeb datového roamingu není dostatečně silný, aby se ceny snížily na přiměřenou konkurenční úroveň, a proto doporučuje regulační zásah pro snížení maloobchodních cen za datové služby stejně jako u hlasových a SMS služeb.

Návrh

3. Zachovat přechodnou bezpečnostní síť pro maloobchodní ceny až do 30. června 2016, včetně nového cenového stropu pro maloobchodní ceny za roamingové datové služby

Přechodné maloobchodní stropy budou postupně snižovány do té doby, než budou zavedena strukturální opatření (v roce 2014), a poté zůstanou konstantní další dva roky, až do 30. června 2016. Maloobchodní stropy budou poté nebo i dříve zrušeny, pokud by údaje o trhu naznačovaly, že se konkurence již dostatečně vytvořila.

V rámci přezkumu, který se provede v roce 2015, bude Komise hodnotit, zda navržená strukturální opatření dostatečně podporují konkurenci na roamingových trzích. Pokud ne, předloží Komise vhodné návrhy k vyřešení dané situace. Komise zejména přezkoumá, zda je nutné pozměnit strukturální opatření nebo prodloužit trvání některého přechodného maloobchodního stropu.

Komise navrhuje, aby byl mechanismus maloobchodních ochranných stropů rozšířen také na služby datového roamingu. Za poskytování regulované služby datového roamingu, na kterou se vztahuje datový eurotarif, bude domácí poskytovatel muset provádět účtování roamingovým zákazníkům na základě počtu přenesených kilobytů (pokud se zákazník nerozhodne pro jiný způsob účtování).

Zároveň budou dále platit opatření, týkající se průhlednosti a sjednoceného účtování, jako v současném nařízení, jen s několika úpravami.

Prodloužení platnosti cenových stropů na velkoobchodní úrovni do roku 2022

Aby se zajistily udržitelné rovné podmínky pro všechny, zejména pro nově příchozí subjekty na odděleném roamingovém trhu, je nutné zachovat velkoobchodní stropy po dobu platnosti nového nařízení. Poté, co strukturální opatření začnou plně fungovat, mohly by být tyto stropy zrušeny i dříve než v roce 2022, jestliže by údaje o trhu ukazovaly na dostatečný rozvoj konkurence. V tomto ohledu je důležité poznamenat, že velkoobchodní trh služeb datového roamingu vykazuje větší dynamiku než související velkoobchodní trhy hlasových a SMS služeb.

Návrh

4. Zachovat cenové stropy velkoobchodních sazeb do roku 2022

Cenové stropy velkoobchodních sazeb budou zachovány s ročním výrazným poklesem až do 30. června 2015. Poté zůstanou konstantní až do ukončení platnosti nařízení v roce 2022.

Velkoobchodní cenové stropy by mohly být zrušeny i před tím, než přestane nařízení platit, pokud by údaje o trhu naznačovaly, že se konkurence již dostatečně vytvořila.

4. ZÁVěR

Tento přezkum dospěl k závěru, že opatření zavedená nařízením o roamingu přinesla během několika posledních let spotřebitelům výrazné výhody jak z hlediska nižších cen, tak z hlediska zvýšené průhlednosti. I přes tyto pozitivní výsledky se však dynamika mezinárodního mobilního roamingového trhu dostatečně nezměnila, což je patrné na omezené schopnosti současného modelu posílit konkurenci a zajistit tak trvalé řešení roamingového problému.

Dále, jak potvrzuje analýza BEREC, nelze očekávat, že samotné tržní síly v následujících letech zajistí výrazné snížení cen. Proto budou další regulační intervence nutné i po roce 2012.

Komise navrhuje nařízení přepracovat, zavést strukturální opatření, která podpoří konkurenci, a prodloužit platnost nařízení do 30. června 2022. Cílem navrhovaných strukturálních opatření je řešit podstatu problému, tj. neexistenci konkurence a možnost volby pro spotřebitele, které jsou hlavní příčinou problému vysokých cen roamingu. To bude na jednu stranu umožněno zajištěním otevření trhu pro různé typy poskytovatelů (čímž se zvýší počet nabídek roamingu) a na druhou stranu zvýšením informovanosti spotřebitelů o cenách roamingu a zvýšením jejich možnosti výběru, když si budou moci zakoupit roaming také jako samostatnou službu.

Očekává se, že tato opatření povedou k vytvoření udržitelného konkurenčního řešení problému roamingového trhu, jelikož se má za to, že konkurenční tlak, který podpoří, bude dostatečný, aby v budoucnosti zajistil nízké maloobchodní ceny bez nutnosti dlouhodobé regulace. Nicméně uskutečnění těchto strukturálních řešení vyžaduje určitý čas. Nějakou dobu také potrvá, než řešení začnou přinášet výsledky, a proto Komise navrhuje, aby byly velkoobchodní stropy ponechány, dokud na trhu nebude dostatečně velká konkurence, a aby také byly po určitou dobu zachovány ochranné maloobchodní stropy za účelem zajištění stability a předvídatelnosti pro operátory, ale i další ochrany spotřebitelů. Dále navrhuje, aby byly přechodné maloobchodní cenové stropy rozšířeny na poskytování maloobchodních služeb datového roamingu.

Roamingové trhy vykazují jedinečné vlastnosti, které odůvodňují výjimečná opatření. Proto by tento zásah měl být časově omezen do 30. června 2022. Komise bude pravidelně podávat Radě a Parlamentu zprávy o fungování nařízení, ve kterých zohlední stanovisko BEREC, a bude-li to nutné, zváží možné změny (včetně možnosti prodloužit trvání některého plánovaného přechodného stropu u maloobchodních cen).

Záměrem Komise je vynaložit co největší úsilí, aby Evropskému parlamentu a Radě pomohla při dosažení dohody o výše uvedených tématech v co nejkratším časovém horizontu s cílem zajistit, aby evropští uživatelé mobilních komunikačních služeb mohli z výsledků těchto návrhů těžit od 1. července 2012. Je důležité splnit očekávání občanů a zajistit, aby jim EU nadále předkládala konkrétní výsledky.

[1] Viz Sdělení Komise: Evropa 2020 — Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, KOM(2010) 2020, 3.3.2010.

[2] Viz Sdělení Komise: Digitální agenda pro Evropu, KOM(2010) 245 v konečném znění/2, 26.8.2010.

[3] Viz Digitální agenda, příloha 2.

[4] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o průběžné zprávě o stavu vývoje roamingových služeb ve Společenství, KOM(2010) 356 v konečném znění, 29.6.2010.

[5] Viz KOM(2010) 356 v konečném znění, 29.6.2010.

[6] Bor (10) 58 BEREC Zpráva o nařízení o mezinárodních mobilních roamingových službách.

[7] http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/docs/cons11/wik_report_final.pdf.

[8] Viz KOM(2010) 356 v konečném znění, 29.6.2010.

[9] Více podrobností o výpočtu najdete v posouzení dopadů.

[10] Více podrobností najdete v posouzení dopadů.