CS Úřední věstník Evropské unie C 277/15

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Potřeby vzdělávání a odborné přípravy pro společnost využívající energii ze zdrojů bez emisí uhlíku

(průzkumné stanovisko)

(2009/C 277/03)

Zpravodaj: pan IOZIA

Dopisem ze dne 23. října 2008 požádala Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, Evropský hospodářský a sociální výbor o vypracování průzkumného stanoviska k tématu

Potřeby vzdělávání a odborné přípravy pro společnost využívající energii ze zdrojů bez emisí uhlíku.

Specializovaná sekce Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 15. dubna 2009. Zpravodajem byl pan IOZIA.

Na 453. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 13. a 14. května 2009 (jednání dne 13. května), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 161 hlasy pro, 7 hlasů bylo proti a 5 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Evropský hospodářský a sociální výbor si je vědom klíčové úlohy, kterou má vzdělávání v každém věku a odborná příprava odborných pracovníků a absolventů vysokých škol pro přípravu společnosti, jež bude muset usilovat o „nulové“ emise skleníkových plynů. Prioritu, kterou je boj proti postupnému globálnímu oteplování, uznávají vlády i věda. Nejvyspělejší země, které jsou také těmi, kdo způsobují největší podíl emisí, nesou odpovědnost za významné kroky a podporu rozvojovým zemím při provádění politik udržitelného rozvoje na sociální a environmentální úrovni.

1.2 Navzdory ušlechtilému úsilí (Kyjevské prohlášení z roku 2003, Desetiletí ekologické výchovy, OSN 2005–2014) jsou iniciativy, které vlády a místní orgány uskutečňují v oblasti vzdělání a odborné přípravy, až na několik málo (přesto významných) výjimek naprosto nedostačující.

1.3 Evropská komise se zasazuje o to, aby byla v členských státech podporována energetická účinnost, snižování spotřeby a energetické závislosti na třetích zemích, aby docházelo k nadnárodnímu propojování sítí díky zjednodušení protokolů připojení a aby došlo k nelehkému vytvoření „energetické Evropy“, která by promlouvala jediným hlasem. Během posledních let došlo k významnému pokroku, nicméně chybělo skutečné zapojení občanské společnosti a pokrok v oblasti vzdělání a odborné přípravy byl velmi skromný. EHSV vítá, že opět existuje generální ředitelství pro energetiku, a doufá v účinnější koordinaci činností Unie zaměřených na boj proti změně klimatu, která sjednotí pravomoci do působnosti jednoho úřadu.

1.4 V některých zemích vzrostl zejména z podnětu nevládních organizací, které se věnují tomuto konkrétnímu cíli, počet iniciativ zaměřených na šíření informací a znalostí. Během slyšení pořádaného EHSV, jehož se zúčastnil i komisař pro energetiku Andris Piebgals, byly představeny některé z těchto zkušeností: např. Terra Mileniul III, Eurec, nadace Collodi (vynikajícím příkladem vzdělávání dětí v environmentálních otázkách by mohl být Pinokio), Arene- Ile-de-France, KITH (Kyoto in the home). Také profesní svazy, např. EBC (European Building Confederation), asociace sociálního bydlení, např. Cecodhas, nebo svazy výrobců palivových článků, např. Fuel Cell Europe, významně přispěly k šíření informací o možnostech, které nabízí trh.

1.5 EHSV je přesvědčen, že je třeba se angažovat ještě více a lépe a zaměřit se na velké množství klíčových funkcí ve společnosti:

— Učitelé. Je třeba investovat do pedagogů, kteří mladým generacím zprostředkovávají uvědomělý vztah k životnímu prostředí a znalosti o něm. Environmentální výchova by měla být zařazena nejen do učebních plánů, ale i mezi předměty celoživotního vzdělávání.

— Úředníci místních samospráv. Ti mohou ovlivnit jak urbanistická rozhodnutí, tak i vzdělávací programy pro mladé generace, a sice tím, že do svých správních programů zahrnou vše, co je nezbytné pro společnost s nízkými emisemi CO2. Význam přikládaný evropské iniciativě Pakt primátorů, v jejímž rámci více než 300 starostů usiluje o podporu úspor energie a energetické účinnosti na svém území, dokládá její důležitost a potenciál.

— Sdružení podniků, zejména malých a středních. Každé územní sdružení by mělo zřídit službu pro podniky pro účely snazšího uskutečňování informačních a vzdělávacích projektů. Ve Španělsku byly úspěšně testovány tzv. mobilní učebny, což jsou speciálně vybavené autobusy, které si podniky pronajímají k pořádání „pojízdných“ vzdělávacích kurzů konaných často v sídle podniku. Projekt, na němž se podílejí podniky spolu s regionální vládou společenství Castilla y León, vyškolil 5 600 osob zaměstnaných v oblasti obnovitelných zdrojů.

— Odborové organizace. Například TUC (Trades Union Congress) zahájil pilotní projekt Green Workplaces, který již přinesl cenné výsledky tím, že vedl k podpisu dohod a úmluv o snížení spotřeby a emisí s několika podniky a institucemi. Zařazení programů pro energetickou účinnost s cíli, které musí být společné a v případě jejich uskutečnění oceněné, do smluv se může stát inteligentním způsobem zvyšování příjmů a zisků.

— Nevládní organizace. Odbornost ekologických organizací spolu s didaktickými zkušenostmi pedagogů a vědeckých pracovníků představuje neodmyslitelnou přidanou hodnotu. Kurzy pro pedagogy, podniky a úředníky státní správy by mohly být pořádány po dohodě s místními orgány.

— Architekti a stavební inženýři, kteří mohou velmi významně přispět nejen v souvislosti s novými budovami, ale také při rekonstrukci bytového fondu.

— Orgány veřejné správy tím, že zvýší podíl ekologických veřejných zakázek, tj. zakázek obsahujících stále přísnější kritéria pro způsobilost z hlediska životního prostředí, mohou kladným způsobem ovlivnit zaměření trhu.

— Vlády členských států, které dostojí ušlechtilým závazkům a konečně učiní přesvědčivé kroky v oblasti podpory environmentální výchovy.

1.6 Investování do energie s nízkými emisemi skleníkových plynů je ve všech ohledech dobrou příležitostí. V zájmu uskutečnění cílů poklesu emisí, snížení závislosti na externích dodavatelích, rozvoje inovačních technologií a výzkumu je třeba několik milionů nových kvalitních pracovních míst.

1.7 Jelikož obsah učebních plánů nelze určit na evropské úrovni, bylo by vhodné vypracovat „benchmarking kvality“.

1.8 Rozvíjet schopnosti dětí a jejich zájem o aktivity související s environmentálními problémy i mimo školní prostředí a to, že jim ponecháme iniciativu při výběru aktivit, povede ke změně způsobu života, což také znamená znovuobjevení hodnoty života ve společnosti. Děti by namísto sledování televize mohly opět hrát hry se svými přáteli.

1.9 Většina činností, které bude třeba vykonat, spadá do působnosti členských států, místních orgánů, institucí, podniků a sociálních zařízení a občanů obecně. EU by nicméně mohla hrát důležitou úlohu při stimulování a podpoře široké palety nezbytných akcí.

1.10 Informování spotřebitelů. Je třeba posílit a rozšířit směrnici 2006/32/ES obecně, ale také její konkrétní část o způsobech informování spotřebitelů o energetické účinnosti různých zboží a služeb, aby spotřebitelé mohli jednat jako „odpovědní občané“. Komise by do modelů, které budou obsahovat informace z národních energetických plánů, měla zahrnout zamýšlené iniciativy jednotlivých členských států v oblasti vzdělávání, odborné přípravy a informování.

1.11 Význam stavebnictví. Díky nové směrnici, kterou Komise navrhla, se zlepší energetická účinnost budov. Komise by mohla zahájit evropský program na stimulaci a podporu výrazného pokroku ve zvyšování kvalifikace odborných pracovníků.

1.12 Veřejné zakázky. Veřejné zakázky mohou značně ovlivnit pokrok ve zlepšování energetické účinnosti. Důležité a přísné požadavky na energetickou účinnost by měly být kladeny v rámci všech veřejných zakázek ve stavebnictví, aby se úspory energie začaly považovat za jeden z hlavních aspektů při posuzování návrhů předložených ve výběrovém řízení. Bude třeba naplánovat zvláštní odbornou přípravu pro zainteresované pracovníky ve státní správě.

1.13 Vzhledem k víceoborovosti tematiky je nezbytné připravit zvláštní kurzy pro vzdělávání pedagogů. Vytvoření evropské sítě národních fór pro výchovu k čisté energii, jež fungují jako prostředek pro šíření na národní úrovni s odpovídajícími programy a podklady, která se bude opírat o již existující iniciativy a organizace podporující čistou energii, by mohlo usnadnit zahrnutí tématu čisté energie do učebních osnov. EHSV vytvoření této sítě podporuje.

2. Úvod

2.1 Ministři pro životní prostředí na konferenci v Kyjevě v roce 2003 prohlásili, že uznávají, že výuka je hlavním nástrojem ochrany životního prostředí a udržitelného rozvoje. Požadovali, aby všechny země začlenily udržitelný rozvoj do svých vzdělávacích systémů na všech úrovních, počínaje předškolní výchovou až po vysokou školu, aby byla podpořena výuka jakožto ohnisko změny.

2.2 V prosinci 2002 bylo na 57. zasedání Valného shromáždění OSN vyhlášeno desetiletí Spojených národů pro výchovu k udržitelnému rozvoji (2005–2014), ve spolupráci s UNESCO a dalšími příslušnými organizacemi.

2.3 Komisař Piebgals prohlásil, že je třeba vybudovat společnost, která bude využívat zdroje planety Země tak, aby bylo zajištěno dlouhodobé přežití příštích generací a lidé měli záruku pevného zdraví, míru a prosperity; to je impozantní výzva, která bude vyžadovat radikální změnu společnosti, potažmo třetí průmyslovou revoluci.

2.4 Současná koncentrace CO2 v ovzduší, která se po celá tisíciletí udržovala na úrovni zhruba 260 ppm, se dnes blíží hodnotě 390 ppm a každý rok přibližně o 2 ppm roste. Pokud nebudou přijata žádná významná opatření na snížení emisí, dospěje se v roce 2050 k hodnotě 550 ppm. Mezinárodní agentury a Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC) považují za této úrovně koncentrací za možné, že by průměrná teplota Země mohla v průběhu 21. století stoupnout až o 6 °C.

2.5 Evropa bude na konferenci v Kodani – navzdory tomu, že si je vědoma své vlastní odpovědnosti jakožto jednoho z hlavních „znečišťovatelů“ – dobře připravena a bude usilovat o to, aby její velcí mezinárodní partneři rovněž vyvinuli značné úsilí. Nedávné vytvoření generálního ředitelství pro energetiku je velmi významnou skutečností, ale bylo by účelné, kdyby otázky týkající se změny klimatu spadaly do působnosti jednoho úřadu.

2.6 Je zřejmé, že o dosažení očekávaných výsledků musí usilovat celá společnost, každý jednotlivý občan, a že porozumění a angažovanost je třeba šířit již ve školním věku, nebo ještě lépe v předškolním. Problém globálního oteplování musí být řešen v rámci obecnějšího problému omezených zdrojů a udržitelného rozvoje.

2.7 Na veřejném slyšení představitel projektu KITH působivě uzavřel své vystoupení parafrází na J. F. Kennedyho: „Neptej se, co pro tebe Země může udělat, ale ptej se sám sebe, co můžeš udělat pro Zemi.“ Tato změna myšlení bude klíčem k budoucnosti lidstva.

3. Význam vzdělávání a odborné přípravy ve společnosti s nízkými emisemi CO2

3.1 Cíl vytvořit společnost s nízkou hladinou emisí oxidu uhličitého vyžaduje rychlý rozvoj sítě infrastruktury. Obzvlášť důležitá je infrastruktura zaměřená jednak na zaručení toho, aby občané měli k dispozici správné informace o problematice emisí CO2, jednak na vyškolení dostatečného počtu odborníků na různých úrovních specializovaných v nové oblasti nízkouhlíkových technologií a jednak na investování do výzkumu a vývoje v tomto sektoru. Zaběhnuté vzory chování často představují překážky pro způsoby chování, které jsou šetrnější z hlediska emisí CO2. Proto je i zde třeba uplatnit vzdělávací opatření. Dále je nutná vědeckotechnická příprava občanů a vzdělávání odborných pracovníků je samozřejmým předpokladem toho, aby rozvoj tohoto sektoru nebyl brzděn nedostatkem odpovídajících kvalifikovaných odborníků. V rámci nízkouhlíkových technologií, pro něž bude nezbytné vyškolit dostatečný počet odborníků a inženýrů, nelze zapomínat na jadernou energii, která bude ještě dlouhou dobu zdrojem energie s nízkými emisemi skleníkových plynů. V této oblasti je mimořádně důležité, aby občané obdrželi úplné a transparentní informace o výhodách a nevýhodách jaderné energie.

3.2 Iniciativy, v jejichž rámci jsou děti prostřednictvím her podněcovány k rozvoji vnímání problematiky ochrany životního prostředí např. na základě malých soutěží týkajících se dopadu domácích prací na životní prostředí, jsou obzvlášť účelné. Jedná se o to, že děti přinášejí do školy seznam činností, které se v rodině každodenně vykonávají, a učí se propočítat úspory energie a emisí CO2 spojené s množstvím malých každodenních úkonů, čímž mezi sebou soutěží a zapojují a informují také dospělé a podněcují je k zaujmutí správného postoje.

3.3 Vzdělávání musí začít již na základní škole. Je zajisté prospěšné pro probuzení vnímavosti mladých lidí vůči environmentálním problémům a novým způsobům chování, která uspoří emise CO2, ale tato vnímavost by pak měla být postupně rozvíjena na co nejvyšší odborné úrovni na všech školách vyšších stupňů, zejména na školách vědeckotechnického zaměření, aby byla jednak vybudována uvědomělejší společnost a jednak byl velkému počtu mladých lidí poskytnut specifický vědomostní základ, který by je mohl přimět k volbě povolání souvisejícího se snižováním emisí CO2.

3.4 Evropa je v současné době zasažena globální hospodářskou krizí. Jednou z možností, jak se z ní vymanit, je rozvoj oblastí špičkové techniky zaměřených na ochranu životního prostředí. Snížení emisí CO2 takovou oblastí bezpochyby je, neboť je využitelné v četných klíčových sektorech vyspělých ekonomik, jako např. automobilovém průmyslu, hromadné dopravě osob a zboží, stavebnictví či při samotné výrobě elektrické energie, která je často spojována s potenciálními úsporami díky vyšší energetické účinnosti.

3.5 Rychlost, s jakou bude evropský výrobní systém ve srovnání s ostatními světovými ekonomikami schopen se nasměrovat na nové technologie, by mohla být pro hospodářskou budoucnost Evropy rozhodující.

3.6 V mnoha oblastech techniky souvisejících s úsporami energie a s nízkými emisemi CO2 se některé evropské země mohou chlubit vedoucí pozicí ve světě, nicméně nedávné investice uskutečněné v jiných částech světa (například investice americké vlády do automobilového průmyslu) by Evropu mohly rychle dostat do dosti nebezpečného skluzu.

3.7 Ostré rozdíly, které existují mezi členskými státy jak z hlediska výrobních a inovačních kapacit v těchto sektorech, tak i z hlediska úrovně kvality vzdělávání a odborné přípravy na školách všech stupňů, je v každém případě třeba snížit tím, že budou podporovány výměny mezi členskými státy v oblasti odborné přípravy na vysoké technické úrovni.

3.8 Obtíže se zaváděním jednotných evropských didaktických norem pro environmentální výchovu nesmějí bránit šíření znalostí díky využívání možností vyspělých zemí. V zájmu zvýšení evropského průměru by měl být zaveden „benchmarking kvality“.

3.9 Programy EU ManagEnergy, Intelligent Energy Europe, Comenius a Leonardo da Vinci, které jsou různě zaměřeny na odbornou přípravu, poradenství a vzdělávání, významně přispívají k rozvoji takové Evropy, která bude optimálně využívat vlastní lidské a přírodní zdroje.

3.10 Vytvoření evropské sítě národních fór pro vzdělávání v oblasti čisté energie, která by se opírala o již existující příslušné organizace a iniciativy a fungovala jako prostředek šíření na národní úrovni s cílem zajistit pedagogům přístup k odpovídajícím programům a podkladům, by mohlo usnadnit začlenění otázek čisté energie a životního prostředí do vnitrostátních učebních osnov.

3.11 Bylo by tedy vhodné, aby EU rychle a soudržným a koordinovaným způsobem připravila opatření podporující rozvoj sektoru nízkouhlíkových technologií. Nezbytným základním prvkem je při tom vytvoření „kritického množství“ odborníků schopných stimulovat vývoj sektoru v příštích desetiletích.

3.12 Vzdělávání na středních a vysokých školách může a musí být díky překonání jazykových bariér koordinováno na evropské úrovni. Příklady takovéto koordinace mezi vysokými školami již v Evropě existují: agentura EUREC, která ve spolupráci s vysokými školami v Německu, Francii, Spojeném království, Řecku a Španělsku organizuje evropské magisterské studium v oboru obnovitelných energií, a mezinárodní magisterské studium v oboru technologií snižování emisí skleníkových plynů organizované ve spolupráci s univerzitami v Perugii (Itálie), Lutychu (Belgie) a vysokou školou Mälardalen ve Västerås (Švédsko) (www.masterghg.unipg.it). Tyto příklady by však měly být podporovány a financovány Společenstvím a měly by být zaměřeny na plánování konkrétních témat v rámci koordinovaného plánu, který by zaručil přípravu celé generace odborníků s vysokou úrovní schopností ve všech příslušných hospodářských odvětvích.

3.13 Na vysokých a vyšších odborných školách by otevření magisterských studijních programů a studijních oborů věnovaných konkrétně udržitelnému rozvoji (problematika CO2, ale také úspor energie, výroby „čisté“ energie atd.) mělo být provázeno podstatným zvýšením financování výzkumu v těchto oblastech. Není totiž možné mít výuku na vysoké úrovni, pokud pedagogové nejsou zapojeni do výzkumných projektů na mezinárodní úrovni ve stejném oboru, v němž provádějí svoji didaktickou činnost.

4. Vzdělávání – vzorové příklady

4.1 V Evropě a ve světě existují znamenité příklady didaktické činnosti spojené s šířením ochrany životního prostředí a – v několika málo případech – věnované konkrétně snižování CO2.

4.2 Texaská univerzita v Austinu a její ústav věd o zemi (Jackson School of Geosciences) již před několika lety zahájily program spolupráce se základními školami v okresu nazvaný GK-12. Z veřejných prostředků jsou financovány kurzy pro pedagogy a studenty (pedagogové dostávají i symbolickou finanční pobídku ve výši 4 000 USD/rok).

4.3 V Evropě existuje velké množství podobných iniciativ, mj. iniciativa britské vlády, která vyzývá k propočtení vlastní uhlíkové stopy a poskytuje rady ohledně snižování spotřeby (http://actonco2.direct.gov.uk/index.html).

4.4 Rada regionu Île-de-France nedávno (v roce 2007) uspořádala a financovala integrovaný projekt vzdělávání v oblasti životního prostředí a udržitelného rozvoje (EEDD), v jehož rámci byly podporovány specifické vzdělávací iniciativy a vytvoření federace asociací usilující o koordinaci iniciativ v regionu.

4.5 Výsledkem projektu EU Young Energy Savers bude řada zábavných kreslených filmů režírovaných renomovanými režiséry kreslených filmů, které dětem zábavným a příjemným způsobem ukáží, že i ony – stejně jako kreslené postavičky – mohou malými, nicméně účinnými krůčky přispět ke snížení své uhlíkové stopy.

4.6 Škola, rodina a zaměstnání jsou nejlepším prostředím k šíření znalostí a povědomí prostřednictvím vzdělávacích nástrojů. Pouze hromadným společným postojem a za pomoci přechodu k novému způsobu života bude možné dosáhnout vytyčených ambiciózních a nezbytných cílů.

4.7 Mechanismy a nástroje musí být vytvořeny tak, aby mladým lidem umožnily věnovat se vlastním environmentálním aktivitám i mimo prostředí školy. Mladí lidé mají inovační schopnosti a jsou nadšení pro změny, nicméně často je chtějí činit sami. Mnoho mladých lidí se neidentifikuje s aktivitami dospělých, jejich chápání je stimulováno jinak.

5. Profesní příprava odborných pracovníků a vysoce kvalifikovaných specialistů

5.1 V Evropě a ve světě bude vytvořeno několik miliónů nových pracovních míst.

5.2 V září 2008 byla zveřejněna společná publikace UNEP (Programu OSN pro životní prostředí), MOP (Mezinárodní organizace práce), IOE (Světové organizace pro zdraví zvířat) a ITUC (Mezinárodní odborové konfederace) o „zelených“ pracovních místech Green Jobs: Towards decent work in a sustainable, low-carbon world. Tato velmi zajímavá studie uvádí, že v EU by do roku 2010 mělo být vytvořeno mezi 950 000 až 1 700 000 pracovních míst a do roku 2020 mezi 1 400 000 až 2 500 000 pracovních míst, v závislosti na tom, zda bude zvolena obvyklá nebo moderní strategie. 60 až 70 % těchto pracovních míst by mělo být vytvořeno v odvětví obnovitelných zdrojů energie a nejméně třetina přírůstku se týká vysoce odborných pozic.

5.3 Vezmeme-li v úvahu technologie a činnosti související s energetickou účinností a úsporami energie, s nakládáním s odpady a recyklací, s dodávkami vody a účinností vodního hospodářství, s udržitelnou a inovační dopravou, budou potřebné investice, které povedou k významnému zvýšení zaměstnanosti, činit stovky miliard amerických dolarů.

5.4 Z těchto předpokladů lze dovodit klíčovou úlohu, kterou má vědecké a odborné vzdělání při přípravě pracovních sil na budoucí povolání.

5.5 K urychlení změny trendu je přes problémy veřejných rozpočtů nezbytná značná finanční podpora pro „zelenou práci“. Vzdělávací kurzy pro mladé generace a profesní rozvoj pracovníků v tomto odvětví musí nalézt důraznou podporu z veřejných prostředků.

5.6 Průmysl, odbory, nevládní organizace a veřejné orgány by měly vyvinout společné úsilí a svolávat zvláštní národní konference, na nichž by se hledala nejvhodnější řešení jednotlivých národních specifik v zájmu podpory aktivit v oblasti vzdělávání a odborné přípravy v nejinovačnějších sektorech obecně a ve společnosti s nízkými emisemi CO2 konkrétně.

5.7 Na veřejném slyšení byl zejména v souvislosti s veřejnou správou vyzdvižen význam informování a technické podpory pro manažery a zaměstnance veřejné správy, neboť to umožní efektivní organizaci práce, znalosti o dostupnosti výrobků a technologií s nízkými emisemi CO2 a stanovení předpisů pro „zelené“ veřejné zakázky, které budou z hlediska množství rozumné.

5.8 Ve stavebnictví může dojít k dosti významným úsporám energie a k následnému snížení emisí. V budovách se využívá 40 % energie, z nichž 22 % by bylo možné uspořit. 41,7 % pracovníků (se značnými odchylkami mezi jednotlivými zeměmi) má nízkou kvalifikaci a jejich další vzdělávání způsobuje náklady, které malé podniky nejsou s to nést. Proto je třeba podporovat iniciativy jako například ve Španělsku, kde jedna mobilní škola vzdělává pracovníky v oblasti ekologických stavebních technologií, aniž by tito pracovníci byli nuceni se na delší dobu vzdálit ze svého pracoviště. Organizace sociálního bydlení podpořily řadu iniciativ zaměřených na informování pracovníků veřejné správy a nájemců sociálních bytů. Projekt Energy Ambassadors spočívá ve vzdělávání takzvaných „energetických vyslanců“ vybraných z již aktivních pracovníků místních orgánů, neziskových organizací a sociálních organizací, kteří by se měli stát nejprve referenty pro energetiku v rámci svých vlastních organizací a poté začít šířit znalosti mezi veřejnost.

5.9 Ke skupinám odborníků, kteří mohou pozitivně ovlivňovat emise, se řadí i architekti, v jejichž řadách dochází ke změně kulturního postoje, který doporučuje přizpůsobit způsob života a územní plánování potřebám přirozeného životního rytmu a nepodřizovat projektování nárokům umělého životního stylu s intenzivním využíváním techniky a elektrické energie. Navíc je důležité šířit specifické technické poznatky o vlastnostech inovačních materiálů, s jejichž využitím lze docílit úspor energie.