Ochrana migrujících dětí začíná řešením hlavních příčin, které vedou celou řadu z nich k tomu, aby se vydaly na riskantní cestu do Evropy. To znamená řešit přetrvávání násilných a často vleklých konfliktů, násilné vysídlení, nerovnosti v životní úrovni, omezené ekonomické příležitosti a omezený přístup k základním službám prostřednictvím trvalého úsilí o odstranění chudoby a deprivace a vytvoření integrovaných systémů ochrany dětí ve třetích zemích. Evropská unie a její členské státy zvýšily své úsilí o vytvoření komplexního rámce pro vnější politiku, jehož cílem je posílit spolupráci s partnerskými zeměmi při začleňování hlediska ochrany dětí na celosvětové, regionální a dvoustranné úrovni. Evropská unie je plně odhodlána provést Agendu pro udržitelný rozvoj 2030, která usiluje o svět, v němž každé dítě vyrůstá bez násilí a vykořisťování, v němž jsou chráněna jeho práva a je zajištěn přístup ke vzdělávání a zdravotní péči.

Evropská unie a její členské státy v dané oblasti aktivně vystupují již řadu let. Stávající politiky a právní předpisy EU poskytují pevný rámec pro ochranu práv migrujících dětí, který zahrnuje všechny aspekty včetně podmínek přijetí, zpracovávání jejich žádostí a integrace. Akční plán pro nezletilé osoby bez doprovodu (2010–2014) přispívá ke zvyšování povědomí o potřebách ochrany migrujících dětí bez doprovodu a k prosazování ochranných opatření. Otázkami ochrany migrujících dětí se nejnověji zabývají Evropský program pro migraci a sdělení o aktuálním stavu jeho provádění. Doporučení Komise „Investice do dětí: východisko z bludného kruhu znevýhodnění“ poskytuje vodítko na cestě ke snížení chudoby dětí a zlepšení kvality jejich života, a to prostřednictvím standardních či cílených opatření . Ochrana migrujících dětí je tedy oblastí, v níž mají členské státy velké množství znalostí i osvědčených postupů.

Nedávno revidované obecné zásady EU v oblasti prosazování a ochrany práv dítěte obnovují závazek EU prosazovat a chránit nedělitelnost práv dítěte ve vztazích EU s třetími zeměmi, včetně zemí původu nebo tranzitu. Poskytují pokyny pro zaměstnance orgánů EU a členských států jak uplatnit v praxi přístup založený na posilování systému, aby se zajistila ochrana práv všech dětí. Rada ve svých závěrech ze dne 3. dubna 2017 zdůraznila, že v návaznosti na Newyorskou deklaraci pro uprchlíky a migranty ze září roku 2016 se Evropská unie bude i nadále aktivně zapojovat do procesu vedoucího k vypracování celosvětového paktu o uprchlících a celosvětového paktu o migraci. Rada v této souvislosti znovu potvrdila, že je zapotřebí chránit všechny děti z řad uprchlíků a migrantů, bez ohledu na jejich status, a zohledňovat v první řadě nejlepší zájmy dítěte, včetně dětí bez doprovodu a dětí odloučených od rodiny, plně v souladu s Úmluvou OSN o právech dítěte a jejích opčních protokolů.

Klíčová opatření: Komise a členské státy by měly: upřednostňovat opatření zaměřená na posílení systémů ochrany dětí na migračních trasách, a to jak v souvislosti s prováděním politického prohlášení ze summitu ve Vallettě a Vallettského akčního plánu a partnerského rámce, tak v kontextu rozvojové spolupráce, podporovat partnerské země při vytváření pevných vnitrostátních systémů ochrany dětí a služeb evidence obyvatel a rovněž podporovat přeshraniční spolupráci v oblasti ochrany dětí, podporovat projekty zaměřené na ochranu dětí bez doprovodu ve třetích zemích na migračních trasách, zejména s cílem zabránit obchodování s dětmi či převaděčství dětí, aktivně provádět obecné zásady EU v oblasti prosazování a ochrany práv dítěte.

3.Rychlá a komplexní identifikace a ochrana

Po příchodu do Evropské unie by migrující děti měly být vždy identifikovány a zaregistrovány jako děti, a to za použití jednotné sady údajů v rámci celé Evropské unie (např. pro uvedení informací, zda je dítě bez doprovodu, odloučené od rodiny, nebo zda cestuje s rodinou, údajů o státní příslušnosti či zda se jedná o osobu bez státní příslušnosti, údajů o věku, pohlaví atd.). V rámci všech postupů souvisejících s hraničními kontrolami by děti měly mít přednostní zacházení a během identifikace a registrace by jim specializovaní pracovníci měli poskytnout odpovídající podporu. Zejména při snímání otisků prstů a shromažďování biometrických údajů by měli uplatňovat přístupy, které jsou vstřícné k dětem a jsou genderově citlivé. Mělo by se zlepšit systematické a individuální posuzování zranitelnosti a potřeb zvláštní ochrany, včetně potřeby zdravotní péče.

Děti, zejména ty bez doprovodu, jsou o to více vystaveny rizikům vykořisťování a obchodování s dětmi. Děti jsou obzvláště zranitelnou skupinou, na kterou se zaměřují obchodníci s lidmi, a riziko, že se stanou jejich oběťmi, se umocňuje počtem dětí přicházejících do Evropské unie. Zvláštní pozornost by měla být věnována řešení potřeb dívek a chlapců, kteří mohli být oběťmi nějaké formy sexuálního nebo genderového násilí. Vnitrostátní systémy ochrany dětí a/nebo mechanismy boje proti obchodování s lidmi nejsou vždy využívány nebo nejsou využívány zavčas, ačkoli je to nezbytné. Děti bez státní příslušnosti, například z důvodu, že se narodily rodičům bez státní příslušnosti, nebo kvůli genderové diskriminaci na základě právních předpisů upravujících státní příslušnost v zemi státní příslušnosti jejich matky může být obtížné identifikovat, čímž se prodlouží doba pro určení jejich statusu v Evropské unii.

Osoba odpovědná za ochranu dětí by tudíž měla být přítomna v rané fázi identifikace a registrace. Členským státům v přední linii by ostatní členské státy měly v případě potřeby poskytovat podporu, a to prostřednictvím vyslání odborníků agenturami EU. Je naléhavě zapotřebí začlenit ochranu dětí do činnosti hotspotů a pro každé z těchto míst jmenovat úředníka pro ochranu dětí, a sice osobu odpovědnou za ochranu dětí jako ústřední kontaktní místo pro všechny záležitosti týkající se dětí, bez ohledu na to, jsou-li děti žadateli o mezinárodní ochranu či nikoli.

Přeshraniční postupy pro vyhledávání rodinných příslušníků a sloučení rodiny, rovněž v zemích původu a tranzitu, nejsou často uplatňovány, jsou vleklé nebo jsou zahájeny příliš pozdě. Tyto postupy by měly být snazší a rychlejší ve vztahu ke všem dětem, ať už případně žádají o mezinárodní ochranu (a jsou tedy způsobilé pro přemístění podle dublinského nařízení), nebo se na ně vztahuje směrnice o sloučení rodiny. Kromě toho by měla být přijata opatření k ověření rodinných vazeb odloučených dětí, které cestují s dospělými osobami, dříve než je takové dítě předáno dále nebo je doprovázející dospělá osoba jmenována jeho opatrovníkem.

Pohřešované migrující děti mají stejné právo na ochranu jako pohřešované děti, které jsou příslušníky daného státu. Řešení problému pohřešovaných dětí vyžaduje zavedení robustních preventivních mechanismů a reakcí. V rámci prevence musí být pohřešované děti nalezené kdekoli na území Evropské unie okamžitě identifikovány a předány orgánům ochrany dětí.

Musí být zavedeny protokoly a postupy umožňující systematicky ohlašovat případy pohřešovaných dětí bez doprovodu a reagovat na ně. Zejména řídící pracovníci přijímacích středisek, jakož i další osoby zapojené do péče o dítě, by měli všechny případy pohřešovaných dětí hlásit policii. Případně je nutné použít tísňové linky pro případy pohřešovaných dětí (číslo 116 000 je funkční ve všech členských státech EU) a vnitrostátní mechanismy včasného varování v případech dětí. Policie by měla všechny případy pohřešovaných dětí bez doprovodu evidovat, o každém pohřešovaném dítěti vytvořit záznam v Schengenském informačním systému (SIS) a jednat v součinnosti s vnitrostátní centrálou SIRENE. Členský stát by měl rovněž požádat Interpol o vydání příslušného oznámení o pohřešované osobě, případně ve spolupráci s Europolem. Pokračující úsilí o zvyšování povědomí, pokud jde o problematiku pohřešovaných dětí, může zahrnovat informační kampaně na relevantních veřejných místech.

Nedávno navržená reforma systému SIS obsahuje návrh, aby varování o pohřešovaných dětech v tomto systému bylo doplněno o klasifikaci případu s uvedením okolností zmizení, jsou-li známy, a skutečnosti, že dítě je bez doprovodu a/nebo je obětí obchodování s lidmi . V rámci SIS je připravován systém automatizované identifikace otisků prstů. Díky němu bude možné vyhledávat v systému SIS podle otisků prstů a spolehlivěji identifikovat děti, které potřebují ochranu., Vyhledávání pohřešovaných dětí by mohlo usnadnit rovněž snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů ze 14 na 6 let, jak je navrhováno v revidovaném nařízení o Eurodacu. K lepší identifikaci a účinnějšímu odhalování dětí, které jsou státními příslušníky třetí země a které se ztratily v Evropě, přispěje rovněž systém vstupu/výstupu.

Klíčová opatření: Členské státy se vyzývají, aby od roku 2017 s podporou Komise a agentur EU: shromažďovaly a vzájemně sdílely srovnatelné údaje s cílem usnadnit přeshraniční vyhledávání pohřešovaných dětí a ověřování jejich rodinných vazeb, uplatňovaly při snímání otisků prstů a shromažďování biometrických údajů přístupy, které jsou vstřícné k dětem a jsou genderově citlivé, zajistily, aby osoba odpovědná za ochranu dětí byla přítomna v rané fázi identifikace a registrace a aby úředníci pro ochranu dětí byli jmenováni v každém hotspotu, zavedly nezbytné protokoly a postupy umožňující systematicky ohlašovat případy pohřešovaných dětí bez doprovodu a reagovat na ně.

4.Zajištění odpovídajícího přijetí v Evropské unii

Podmínky přijetí pro migrující děti zahrnují nejen bezpečné a odpovídající ubytování, ale také veškeré nezbytné služby podpory k zajištění nejlepšího zájmu a blaha dítěte, jako např. nezávislé zastoupení, a rovněž přístup ke vzdělávání, zdravotní péči, psychosociální podpoře, volnočasovým aktivitám a opatřením souvisejícím s integrací.

Ne vždy jsou přijímací zařízení uzpůsobena potřebám dětí a ne vždy jsou jejich zaměstnanci proškolení nebo kvalifikovaní pro práci s dětmi. Ne ve všech přijímacích zařízeních byla zavedena odpovídající opatření v oblasti ochrany a bezpečnosti dětí. Individuální posouzení potřeb nemusí být dostatečné nebo nemusí být prováděno vůbec, čímž se vytváří překážka pro vhodnou a účinnou reakci na potřeby jednotlivých dětí. Ačkoli se v posledních letech rozšířila péče poskytovaná v rámci rodiny či pěstounská péče a ukázala se jako osvědčený a nákladově efektivní postup, je stále využívána jen velmi málo. Je zapotřebí poskytovat psychologickou podporu traumatizovaným dětem a rodinám, jakož i zvláštní služby pro dívky a chlapce, kteří jsou možnými oběťmi sexuálního nebo genderového násilí, a podporovat přístup ke zdravotní péči v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví. Děti žijící v komunitách mohou čelit překážkám v přístupu ke zdravotní péči a vzdělávání. Ne vždy je totiž zaručen rychlý přístup dětí ke vzdělávání, přestože je to v souladu s Úmluvou OSN o právech dítěte jejich lidské právo a má zásadní význam pro zajištění jejich budoucnosti a kvalitního života.

Při řešení uvedených problémů bude Komise nadále pokládat za prioritu bezpečný přístup k formálnímu a neformálnímu vzdělávání a bude se zasazovat o zkrácení doby, během níž dochází k přerušení vzdělávání. Je třeba učinit vše pro to, aby se zajistila dostupnost a přístupnost odpovídajících a bezpečných podmínek přijetí. Vhodná opatření, zejména pro děti bez doprovodu, by mohla zahrnovat umístění dítěte u dospělých příbuzných nebo v pěstounské rodině, v ubytovacích střediscích, které zohledňují potřeby dětí, nebo v jiných vhodných ubytovacích zařízeních, jako jsou otevřená přijímací střediska, jež jsou pod pečlivým dohledem a jsou koncipována tak, aby zajišťovala ochranu dětí, případně v menším měřítku nezávislé bydlení pro starší děti. Související standardy stanoví pokyny OSN o alternativní péči o děti.

V některých případech jsou děti z důvodu chybějících vhodných alternativních přijímacích středisek ubytované v uzavřených zařízeních. Vzhledem k negativnímu dopadu zajištění na děti by se v souladu s právními předpisy EU mělo správní zajištění uplatnit pouze za výjimečných okolností, kdy je to nezbytně nutné, jako poslední možnost, po co nejkratší dobu a nikdy ne ve vězeňském zařízení.

Kromě toho existují-li důvody pro zajištění, musí být učiněno vše pro to, aby se zaručilo, že je dostupný a přístupný větší počet schůdných alternativ správního zajištění migrujících dětí, rovněž prostřednictvím podpory poskytované z fondů EU. Prosazování alternativních možností k zajištění bude hlavním tématem 11. fóra pro práva dítěte (v listopadu 2017).

K dobrému fungování přijímacích středisek by mělo přispět rovněž zavedení účinných monitorovacích systémů, které zajistí, že obchodní zájmy (v případě středisek provozovaných za účelem zisku) nepřevažují nad ochranou dětí. Na pomoc členským státům vypracuje úřad EASO v roce 2017 zvláštní pokyny týkající se operativních standardů a ukazatelů materiálních podmínek přijetí pro děti bez doprovodu, jež doplní pokyny týkající se podmínek přijetí, které byly vypracovány již v loňském roce a které se vztahují na žadatele o azyl.

Klíčová opatření: Členské státy se vyzývají, aby od roku 2017 s podporou Komise a agentur EU: zajistily, že po příchodu dětí bude prováděno posouzení jejich zranitelnosti v souvislosti s pohlavím či věkem, jakož i posouzení jejich individuálních potřeb a že bude k těmto posouzením přihlíženo v rámci všech následujících postupů, zajistily, aby byl všem dětem poskytnut včasný přístup ke zdravotní péči (včetně preventivní péče), psychosociální podpoře, jakož i k inkluzivnímu formálnímu vzdělávání, bez ohledu na status dítěte a/nebo jeho rodičů, zajistily, že dětem bez doprovodu budou poskytovány možnosti alternativní péče, včetně pěstounské péče či péče poskytované v rámci rodiny, začlenily postupy na ochranu dětí do činnosti všech přijímacích zařízení, ve kterých jsou ubytovány děti, včetně jmenování osoby, jež bude za ochranu dětí odpovědná, zajistily a monitorovaly dostupnost a přístupnost většího počtu schůdných alternativ správního zajištění migrujících dětí, zajistily zavedení účinného monitorovacího systému ve vztahu k přijímání migrujících dětí, plně využily připravované pokyny úřadu EASO týkající se operativních standardů a ukazatelů materiálních podmínek přijetí pro děti bez doprovodu.

5.Rychlý a účinný přístup k postupu určování statusu a uplatňování procesních záruk