1. Úvod

Přetrvávající makroekonomické nerovnováhy, které se odrážejí ve vysokých a přetrvávajících vnějších schodcích a přebytcích, trvalé ztrátě konkurenceschopnosti a rostoucí zadluženosti, jsou jednou z podstat hospodářské krize a jejich současné odstraňování a náprava utvářejí hospodářské prostředí. Tyto nerovnováhy způsobují i nadále v dotčených členských státech makroekonomické problémy a přelévají se i do dalších oblastí, čímž se prohlubují problémy, s nimiž se potýká eurozóna. V prosinci 2011 vstoupil nabyl účinnosti tzv. „balíček šesti právních aktů“, včetně obou nařízení, kterými se stanoví postup při makroekonomické nerovnováze[1]. Dohled nad nerovnováhami v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze tvoří součást „evropského semestru“, který k makroekonomickému dohledu zaujímá integrovaný přístup orientovaný na budoucnost. Postup při makroekonomické nerovnováze byl poprvé plně proveden v roce 2012. Dne 14. února 2012 byl učiněn první kroky rámci postupu při makroekonomické nerovnováze, když Komise zveřejnila první zprávu mechanismu varování[2]. Dne 30. května 2012 byly pro 12 členských států[3] zveřejněny hloubkové přezkumy, které došly k existenci makroekonomické nerovnováhy ve všech 12 zkoumaných členských státech. Do souboru konkrétních doporučení pro jednotlivé země, která Rada vydala v červenci v rámci evropského semestru, byla začleněna vhodná politická opatření přijatá v souvislosti se zjištěnými nerovnováhami[4].

Toto je druhá zpráva mechanismu varování, která zahajuje postup při makroekonomické nerovnováze pro evropský semestr v roce 2013.

Zpráva mechanismu varování představuje počáteční nástroj kontroly, pomocí kterého Komise určuje členské státy, o nichž se domnívá, že jejich směřování vyžaduje další hlubší analýzu s cílem zjistit, zda nedochází k nerovnováhám nebo nehrozí jejich vznik. Je třeba zdůraznit, že příčiny zaznamenaného vývoje jsou podrobně analyzovány v následných hloubkových přezkumech, a nikoli ve zprávě mechanismu varování[5]. Na základě těchto hloubkových přezkumů vyvodí Komise závěry ohledně toho, zda existují nerovnováhy nebo nadměrné nerovnováhy, a navrhne doporučené politiky. V tomto druhém kole postupu při makroekonomické nerovnováze budou začleněna zjištění z předchozího cyklu a zohledněna skutečnost, že nedošlo ke zlepšení celkových hospodářských podmínek. Předpokládá se, že hloubkové přezkumy budou zveřejněny na jaře před květnovým balíčkem v rámci evropského semestru.

Zpráva mechanismu varování je založena na srovnávacím přehledu ukazatelů. Posouzení možné existence nerovnováh či rizika jejich vzniku v členských státech nevychází z mechanického použití ukazatelů srovnávacího přehledu. Srovnávací přehled je doplněn o další informace a ukazatele, které náležitě zohledňují pro jednotlivé země specifické okolnosti a instituce, a bere v úvahu rovněž závěry uvedené v hloubkových přezkumech z května 2012. Pokud jde o strukturu srovnávacího přehledu, k původnímu souboru deseti ukazatelů byl připojen ukazatel týkající se finančního sektoru s cílem reagovat na žádost Rady a Evropského parlamentu o lepší zohlednění finančního sektoru. Další vysvětlivky a souvislosti týkající se srovnávacího přehledu pro tento rok jsou uvedeny v příloze 1.

Část 2 pojednává o některých horizontálních a tematických závěrech vyvozených ze srovnávacího přehledu. V části 3 je představen výklad srovnávacího přehledu pro jednotlivé země. Část 4 obsahuje celkové závěry.

2. Pokrok při opětovném získávání rovnováhy a nápravě nerovnováh

Ekonomiky v EU nadále čelí velkým výzvám při nápravě vnějších a vnitřních nerovnováh, jež se nakumulovaly v předkrizovém období. Řada členských států se potýká v souvislosti se snižováním zadluženosti s tlaky v soukromém a veřejném sektoru. Tyto tlaky jsou důsledkem odstraňování nakumulovaných finančních nerovnováh, které jsou spojeny s předchozími neudržitelnými úrovněmi výdajů a zadluženosti. Současné snižování zadluženosti zatěžuje růst, jelikož se snižují výdaje a příjmy jsou nasměrovány na splácení dluhu, zatímco náprava vnějších schodků, má-li být úplná a udržitelná, vyžaduje další zlepšení relativní konkurenceschopnosti, zahrnující snižování nákladů a zvyšování produktivity. Tato náprava nakumulovaných vnitřních a vnějších nerovnováh bude podle očekávání zdlouhavým procesem, jenž bude několik příštích let ovlivňovat hospodářské prostředí a vymezovat dohled v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze. Stávající podmínky růstu, včetně výhledu pro příští rok, jsou podstatně horší než prognóza v době vydání předchozí zprávy mechanismu varování v tomto roce, pokrok při opětovném získávání rovnováhy však otevře prostor růstu a konvergenci.

Objevují se pozitivní signály, že při obnovování rovnováhy v ekonomikách EU je dosahováno pokroku, jak dokládají nejnovější prognózy Komise. Zdá se, že reformní úsilí přináší ovoce, a to nejen v zemích programu. V zemích s největšími vnějšími nerovnováhami se schodky běžného účtu snižují, což podporuje zvyšování konkurenceschopnosti. Potřeba nápravy je však u některých zemí s vysokými schodky běžného účtu dosud značná a je třeba ji podpořit provedením strukturálních reforem pro zvýšení produktivity, které byly dohodnuty v rámci hospodářských ozdravných programů a v konkrétních doporučeních pro jednotlivé země. Pokračující obnovování rovnováhy uvnitř eurozóny (a uvnitř EU) bude těžit z dynamické domácí poptávky a vývoje mezd v zemích s přebytkovými účty.

Co se týká jednotlivých oblastí, na něž se vztahuje srovnávací přehled, lze uvést tyto konkrétnější připomínky:

· V eurozóně (a EU) dochází k obnově rovnováhy pozic běžných účtů. To bylo doposud především výsledkem korekcí ve zranitelných ekonomikách, ačkoliv k opětovnému získávání rovnováhy v eurozóně (a EU) přispívá rovněž vývoj v členských státech s vysokým přebytkem běžného účtu. V zemích se schodkem došlo díky vyšší konkurenceschopnosti a přerozdělování zdrojů do výrobních odvětví orientovaných na vývoz k posílení vývozu, ale i k silnému poklesu domácí poptávky a dovozu. Ačkoliv tento vývoj vykazuje cyklickou a současně strukturální povahu, zdá se, že ve většině zemí převládá strukturální korekce. Souběžně s nápravou v členských státech s vysokými schodky běžného účtu se saldo zahraničního obchodu snižuje v řadě členských států s přebytkem, ačkoli pomalejším tempem. Rostoucí význam domácí poptávky v hospodářské činnosti zemí s přebytkem a relativně dynamický růst mezd naznačuje, že příspěvek zemí s přebytkem k obnovení rovnováhy se může v příštích letech zvyšovat.

· Korekce externí pozice ve schodcích běžného účtu však zatím nepostačuje k zajištění udržitelné a rozumné vnější zadluženosti. Většina členských států vykazuje (záporné) čisté investiční pozice vůči zahraničí přesahující orientační prahovou hodnotu. Rozsah, v jakém se čistá investiční pozice vůči zahraničí odchyluje od prahové hodnoty, se však v jednotlivých zemích liší a pohybuje se od mírných odchylek (CZ, EE, LT, PL, SI, SK a RO) po značné odchylky (BG, ES, CY, LV a HU, jakož i IE, EL a PT). V ekonomikách dohánějících vyspělé země je čistý zahraniční dluh obvykle nižší než čistá investiční pozice vůči zahraničí, což odráží význam přímých zahraničních investic (BG, CZ, SK, LT a LV). V mnoha případech se záporné pozice dále zvětšovaly, nebo, pokud se zmenšovaly, bylo to především výsledkem dopadů oceňování (ES a CY, jakož i EL a PT), zejména v důsledku ztráty tržní hodnoty cenných papírů domácích emitentů, které drží cizinci.

· V kontextu nižší celosvětové poptávky se vývozní výkonnost mírně zvyšuje. S výjimkou členských států dohánějících vyspělé země (EE, MT, SK, BG, LV, LT, PL a RO) ztrácela v posledních pěti letech většina členských států podíly na vývozu tempem, které značně převyšuje orientační prahovou hodnotu. V delším časovém období tyto ztráty částečně odrážejí celounijní tendenci v globálním kontextu a je nutno je posuzovat v souvislosti s růstem světového obchodu. V porovnání s předchozím rokem je však tempo ztráty podílů na vývozních trzích často nižší.

· K odstraňování vnějších nerovnováh kladně přispívá vývoj cenové a necenové konkurenceschopnosti. Pro nápravu ekonomik s velkými schodky běžného účtu má klíčový význam obnovení cenové a necenové konkurenceschopnosti. Schváleno již bylo mnoho strukturálních reforem. Ačkoliv plné účinky reforem na hlavní makroekonomické proměnné jsou obvykle patrné až s určitým zpožděním, v řadě členských států se již významné reformy na trzích práce začaly projevovat na značném zvýšení konkurenceschopnosti. Změny v trendech týkajících se relativních jednotkových nákladů práce a reálných efektivních směnných kurzů již dokládají zvýšení konkurenceschopnosti ve většině členských států. Ve srovnávacím přehledu převyšuje ukazatel týkající se jednotkových nákladů práce (nominální změna v období 2009–2011) prahovou hodnotu pouze ve čtyřech členských státech (BG, LU, RO, FI), v porovnání s dvojnásobkem v předchozí zprávě, což je projevem tlaků na pomalejší růst mezd v posledních několika letech.

· K zvyšování cenové konkurenceschopnosti doposud docházelo především v členských státech s velkou nerovnováhou, což bylo vyvoláno silným tržním tlakem. Od roku 2010 je tempo růstu nominálních jednotkových nákladů práce v periferních státech eurozóny nižší než odpovídající tempo růstu v centrálních ekonomikách s přebytkem. Snižování jednotkových nákladů práce ve zranitelných zemích vzhledem k centrálním státům eurozóny vyplývá z vyšších tlaků na produktivitu a konkurenceschopnost, propouštění pracovních sil, jež nyní vyvažuje hromadění pracovní síly v minulých letech, a snižování nominální mzdy v řadě odvětví.

· V mnoha členských státech přetrvávají tlaky na snižování zadluženosti v soukromém sektoru. Pozice nadměrně využívající pákový efekt v soukromém sektoru, zahrnujícím podniky a domácnosti, se začaly snižovat po vypuknutí finanční krize. Ve většině členských států (AT, BE, CY, DK, FI, FR, HU, LU, MT, NL, ES, SE a UK, jakož i IE a PT) převyšuje dluh soukromého sektoru orientační prahovou hodnotu (160 % HDP). Na odvětvové úrovni je v některých zemích zadluženost podniků obzvláště vysoká (více než 120 % HDP v BE, BG, CY, MT, ES a SE, jakož i v IE a PT). V jiných případech, jako je SI a ES, připadá největší část dluhu nefinančních podniků na stavební společnosti a další korekce na trhu nemovitostí může vést k nárůstu špatných úvěrů a znehodnocených aktiv v podnikovém sektoru. Pokud jde o domácnosti, v řadě členských států (CY, DK, NL, ES, SE a UK, jakož i IE a PT) jsou patrné tlaky na snižování zadluženosti, jež jsou spojeny především s rozmachem trhu nemovitostí v době před krizí. S možnými dalšími korekcemi na trzích nemovitostí jsou spojena rizika nepříznivého vývoje bilancí domácností a spotřeby.

· Poskytování úvěrů soukromému sektoru je i nadále nedostatečné a příliv soukromých úvěrů je slabý. V roce 2011 byly údaje o růstu úvěrů obvykle pod prahovou hodnotou, což lze vysvětlit faktory souvisejícími s nabídkou úvěrů i poptávkou po nich. Na straně jedné banky snížily své bilanční sumy a zvýšily rezervy. V roce 2011 tak došlo celkově pouze k mírnému zvýšení závazků finančního sektoru. Nabídku úvěrů nepříznivě ovlivnily i existující strukturální problémy a problémy s likviditou ve finančním sektoru. Na druhé straně, zhoršující se růstové vyhlídky spolu s velkou nejistotou snižovaly poptávku, zejména v zemích vyžadujících největší nápravu.

· Nerovnováhy často zhoršují složité odvětvové vztahy mezi veřejným, bankovním a soukromým sektorem. Silná vazba mezi finančním sektorem a vládami domácí země s sebou nese značnou expozici bank vůči těmto vládám prostřednictvím držby státních dluhopisů. Vysoké výnosy státních dluhopisů mohou mimoto prostřednictvím bankovního sektoru ovlivňovat rovněž podniky, a mít tudíž negativní dopad na jejich podmínky jejich financování. V tomto kontextu se náklady na financování veřejného a soukromého sektoru v členských státech stále více lišily, což mělo za následek finanční přeshraniční roztříštěnost. Krize státního dluhu vedla k odlivu vkladů z některých zranitelných zemí a na soukromý sektor v těchto zemích vyvíjela dodatečné tlaky v souvislosti s financováním a likviditou. Hrozí, že malé a střední podniky budou v tomto ohledu postiženy více, jelikož jsou velmi závislé na bankovních úvěrech. V této souvislosti vyvolávají tlaky na snižování zadluženosti v soukromém sektoru ještě větší problémy, pokud k němu dochází souběžně s probíhajícím a nezbytným snižováním zadluženosti veřejného sektoru (BE, ES, HU a IT, jakož i IE, EL a PT).

· Trhy nemovitostí se dosud nacházejí ve fázi korekce s různými důsledky podle dynamiky stavebnictví. Téměř všechny členské státy zaznamenaly v roce 2011 záporný růst reálných cen nemovitostí, s významnou výjimkou pobaltských států zotavujících se z předchozího období prudkého růstu a následného poklesu cen. V žádné zemi proto růst cen nemovitostí nepřekročil orientační prahovou hodnotu. V některých zemích, které se již vyznačovaly značným kumulovaným poklesem cen nemovitostí (CY, ES a IE) kvůli výraznému zhoršení hospodářských podmínek, se tato korekce zrychlila. To v některých případech vedlo k nezbytnému útlumu ve stavebnictví, mělo to však za následek rovněž vyšší nezaměstnanost a zhoršení bilancí bank (SI, ES a IE). V kontextu přísných úvěrových podmínek a hospodářské nejistoty nelze vyloučit další úpravu cen směrem dolů (DK, NL, UK).

· Probíhající náprava nerovnováh je nezbytná, v krátkodobém horizontu je však nákladná a vedla k vyšší nezaměstnanosti. Náprava probíhá, cesta k úplné a trvalé obnově rovnováhy je však ještě dlouhá. Při zvyšování nákladové konkurenceschopnosti začínají ukazovat svou účinnost reformy mzdových mechanismů. Vysoká nebo rostoucí nezaměstnanost v kontextu nízké celkové poptávky v řadě členských států naznačuje, že proces přizpůsobování trhu práce není dosud ukončen. Slabá hospodářská činnost a v některých případech omezování důležitých odvětví, jako je stavebnictví (SI, ES a IE), jsou součástí procesu nápravy, jenž vede k přesunu zdrojů z neobchodovatelných sektorů do odvětví, která vyvážejí, a k přesměrování výdajů směrem k domácímu zboží. Prosazení přesměrování výdajů v zájmu obnovení růstu, vytváření pracovních příležitostí a náprava pozice vůči zahraničí velmi závisí na trvalém úsilí o strukturální reformy na trhu práce a trhu výrobků, jakož i na zvýšeném úsilí o zavedení finanční regulace. To je ještě důležitější v kontextu vysokých tlaků na snižování domácí zadluženosti.

3. Komentáře pro jednotlivé země na základě srovnávacího přehledu

Níže uvedené komentáře nezahrnují členské státy podléhající dohledu v rámci hospodářských ozdravných programů s podporou oficiálního financování. Ze zemí eurozóny se jedná o Řecko, Irsko a Portugalsko a mimo eurozónu o Rumunsko[6].

Belgie: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Belgie vykazuje makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje vnější konkurenceschopnosti a zadluženosti. V aktualizovaném přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně změna podílů na vývozních trzích, hrubý dluh soukromého sektoru a veřejný dluh. Pokud jde o vnější nerovnováhu, Belgie dále ztrácela podíly na vývozních trzích pomalejším tempem. Trvající ztráta podílů na vývozních trzích je zapříčiněna zhoršováním bilance zboží od roku 2003, jež bylo částečně vyrovnáno trvalým růstem bilance služeb. Pozice běžného účtu má být v nadcházejících letech podle očekávání téměř vyrovnaná. Důležitým faktorem, který vysvětluje zhoršování podílů na vývozních trzích, je snížení nákladové konkurenceschopnosti, jež je zapříčiněno mimo jiné vyšším kumulovaným růstem jednotkových nákladů práce v porovnání s průměrem v eurozóně. Očekává se, že tato tendence bude pokračovat. Co se týká vnitřní nerovnováhy, ukazatel dluhu soukromého sektoru značně převyšuje prahovou hodnotu, ačkoliv je do značné míry zapříčiněn vnitropodnikovými úvěry. V roce 2011 rostly úvěry poměrně silně, posléze se však kvůli poklesu poptávky a zpřísnění úvěrových podmínek pro podniky snížily. Veřejný dluh je vysoký a kvůli kumulaci vysokých schodků v posledních letech a intervencím ve finančním sektoru se dále zvyšuje. V době před krizí ceny nemovitostí rychle rostly a je třeba blíže přezkoumat pravděpodobnost jejich korekce, včetně jejího dopadu na udržitelnost dluhu domácností, jenž je tvořen hypotékami. V roce 2011 se poměr dluhu k vlastnímu kapitálu ve finančním sektoru zvýšil, a to kvůli ztrátám v tomto odvětví. Celkově považuje Komise za užitečný, a to i s ohledem na květnové zjištění nerovnováhy, hlubší přezkum přetrvávajících nerovnováh nebo jejich snižování.

Bulharsko: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Bulharsko vykazuje makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje vnější zadluženosti, snižování zadluženosti v podnikovém sektoru a procesu přizpůsobování trhu práce. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšují některé ukazatele příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně čistá investiční pozice vůči zahraničí a jednotkové náklady práce, zatímco ukazatel týkající se dluhu soukromého sektoru je nyní pod prahovou hodnotou. Pokud jde o vnější nerovnováhu, saldo běžného účtu se rychle zlepšuje: v roce 2011 dosáhlo vyrovnané pozice a očekává se, že v horizontu prognózy zůstane pod prahovou hodnotou. Navzdory zlepšení, které odráží významnou korekci běžného účtu, se očekává, že záporná čistá investiční pozice vůči zahraničí zůstane v dohledné budoucnosti značně nad orientační prahovou hodnotou, a bude tudíž představovat faktor zranitelnosti. Tento ukazatel je však třeba vykládat ve spojení s velmi vysokým objemem přímých zahraničních investic, což vede k podstatně nižšímu čistému zahraničnímu dluhu. Za prvé, příliv přímých zahraničních investic zůstal v roce 2011 nízký a jejich nedávné zvýšení má být podle předpokladů mírné, ačkoli objemy přímých zahraničních investic jsou vysoké. Za druhé, Bulharsko zaznamenalo vyšší podíly na vývozních trzích a to v důsledku vyšší produktivity, znehodnocení reálného efektivního směnného kurzu a v poslední době mírného zvyšování jednotkových nákladů práce, ačkoli je tento ukazatel i nadále nad prahovou hodnotou a předpokládá se, že růst mezd a jednotkových nákladů práce bude v budoucnu poměrně silný. Na trhu nemovitostí pokračuje úprava cen směrem dolů po předchozím prudkém poklesu. Úvěrové podmínky jsou i nadále stabilní a umožňují větší úvěrování, ačkoli by se brzdou při poskytování úvěrů mohla stát vysoká úroveň nesplácených půjček. I když se zadlužení rychle snižuje (údaje z roku 2011 naznačují rychlý pokles krátkodobých úvěrů poskytovaných nefinančním podnikům), soukromý sektor je v případě ekonomiky dohánějící vyspělé země i nadále poměrně zadlužený, zejména z důvodu přeshraničních vnitropodnikových úvěrů pro nefinanční podniky. Jelikož k nápravě vnější nerovnováhy došlo částečně prostřednictvím poklesu domácí poptávky, včetně investic, existuje riziko, že hospodářství uvízne u nízkého růstu, což bude znamenat, že se snižování úrovně dluhu, včetně čisté investiční pozice vůči zahraničí, stane ještě problematičtějším. Obavy ohledně dlouhodobého růstového potenciálu země vyvolávají rovněž nedostatky na trhu práce, které se projevují nízkou výkonností trhu práce při záporném růstu, rostoucí míře nezaměstnanosti a vysoké strukturální nezaměstnanosti. Celkově považuje Komise za užitečný, a to i s ohledem na květnové zjištění nerovnováhy, hlubší přezkum přetrvávajících nerovnováh nebo jejich snižování.

Česká republika: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě České republiky zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu je čistá investiční pozice vůči zahraničí vyšší než orientační prahová hodnota. Tato pozice se zhoršila kvůli trvalým, jakkoliv mírným schodkům v saldu běžného účtu ve výši přibližně 3 % HDP v posledních třech letech: tyto schodky jsou způsobeny především odlivem dividend souvisejícím s vysokým objemem přímých zahraničních investic. Celkově je riziko vnější zranitelnosti omezené kvůli poměrně nízké hodnotě hrubého zahraničního dluhu. V roce 2011 vykázala obchodní bilance vysoký přebytek, zvyšování podílů na vývozních trzích však postupně zvolňuje, což odráží klesající podíl nových projektů na zelené louce na přímých zahraničních investicích. Současně se očekává rovněž zvolnění růstu dovozu. Jelikož domácí poptávka zůstává slabá, předpokládá se, že se schodek běžného účtu bude v příštích létech dále zlepšovat a podle očekávání přispěje ke stabilizaci čisté investiční pozice vůči zahraničí přibližně na současné úrovni. Na rozdíl od tendence ke zhodnocování, která byla zaznamenána před světovou finanční krizí, je reálný efektivní směnný kurz od roku 2009 zhruba stabilní. Příliv kapitálu do České republiky byl spojen se značným růstem mezd ve všech hospodářských odvětvích, ačkoli růst produktivity byl omezen většinou na obchodovatelné sektory. I když se agregátní růst nominálních jednotkových nákladů práce za poslední tři roky snížil téměř na 3 % a očekává se, že v blízké budoucnosti zůstane nízký, může mít kumulativní rozdíl v produktivitě v neobchodovatelném sektoru negativní dopad na konkurenceschopnost celého hospodářství: za prvé kvůli skutečnosti, že neobchodovatelný sektor poskytuje vstupy ostatním odvětvím, a tudíž přímo ovlivňuje jejich konkurenceschopnost, a za druhé kvůli skutečnosti, že vyšší růst mezd v neobchodovatelném sektoru může brzdit přesuny pracovní síly do výrobních odvětví orientovaných na vývoz, jež mají větší prostor pro zvyšování produktivity. Ve stavebnictví a činnostech souvisejících s nemovitostmi, jež byly před krizí podporovány poměrně shovívavými úvěrovými podmínkami, probíhá náprava doprovázená poklesem cen nemovitostí: podíl bankovních úvěrů na přidané hodnotě v těchto odvětvích se v období 2005–2008 zdvojnásobil. Banky v České republice, které jsou z velké části v zahraničním vlastnictví, byly nadále odolné a mírné úrovně zadluženosti soukromého a veřejného sektoru zabránily vzniku případných negativních zpětných interakcí. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Dánsko: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Dánsko vykazuje makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje vnější konkurenceschopnosti a zadluženosti domácností. V aktualizovaném srovnávacím přehledu jsou některé ukazatele nad orientační prahovou hodnotou, konkrétně změna podílů na vývozních trzích a dluh soukromého sektoru. Ztráta podílů na vývozních trzích i nadále značně převyšuje prahovou hodnotu a v roce 2011 vykazovala stejnou velikost jako v roce 2010. Hloubkový přezkum v květnu 2012 dospěl k závěru, že konkurenceschopnost Dánska a jeho nedostatečná výkonnost při vývozu zboží je spojena s růstem jednotkových nákladů práce v porovnání s jeho hlavními konkurenty. Nákladová konkurenceschopnost, měřená jako tříletá procentní změna nominálních jednotkových nákladů práce, se však zlepšila a zůstává pod prahovou hodnotou. V příštích letech se očekává další slabý růst jednotkových nákladů práce. Tříletá procentní změna reálného efektivního směnného kurzu ukazuje od roku 2009 znehodnocování, jež má podle předpokladů pokračovat i v příštích letech. Trvalé snižování podílů na vývozních trzích navzdory vyšší nákladové konkurenceschopnosti může znamenat, že tato konkurenceschopnost není dosud dostatečná k vyrovnání kumulativní ztráty konkurenceschopnosti, k níž došlo v předchozím desetiletí. Přebytky běžného účtu se však i nadále zvyšovaly, a to především díky bilanci obchodu se zbožím a službami a částečně díky vývozu ropy a zemního plynu, jenž těžil z rostoucích cen ropy, nicméně rovněž kvůli toku příjmů z přímých investic v zahraničí. Jelikož však saldo běžného účtu částečně odráží vysoké úspory v soukromém sektoru, očekává se v příštích letech jeho pokles s tím, jak se postupně obnoví domácí poptávka. Poměr dluhu soukromého sektoru nadále značně převyšuje prahovou hodnotu. Je pravdou, že se snižoval druhý rok za sebou, což dílem odráží pokles poměru dluhu domácností, i nadále však patří k nejvyšším. Vývoj na trzích nemovitostí přispěl k zvýšení dluhu domácností nad udržitelné úrovně, což může potenciálně zvyšovat rizika pro finanční a hospodářskou stabilitu. Ačkoli riziko ohrožení finanční stability může být poměrně nízké, zdá se, že rizika pro hospodářskou stabilitu jsou výraznější. Nadměrné kolísání cen nemovitostí a vysoký dluh domácností, které přispěly k velkým výkyvům v soukromé spotřebě, nyní omezují schopnost hospodářství zotavit se, jelikož domácnosti musí dále snižovat svoji zadluženost. Po určité stabilizaci v roce 2010 reálné ceny nemovitostí v roce 2011 opět poklesly. Ačkoli se nyní zřejmě přibližují k dlouhodobému trendu, situace na trhu je dosud nejistá vzhledem k přísným úvěrovým podmínkám a nízkému růstu mezd, což s ohledem na hospodářský výhled znamená riziko dalších poklesů. Celkově považuje Komise za užitečný, a to i s ohledem na květnové zjištění nerovnováhy, hlubší přezkum přetrvávajících nerovnováh nebo jejich snižování.

Německo: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Německa zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně změna podílů na vývozních trzích a poměr veřejného dluhu. Co se týká vnější nerovnováhy, ztráty podílů na vývozních trzích jsou nadále nad orientační prahovou hodnotou, což odráží ztráty zaznamenané v roce 2010, které v menším rozsahu pokračovaly i v roce 2011. Celkově se tyto ztráty jeví jako mírné a jsou v souladu s probíhajícím snižováním přebytku běžného účtu. Stejně jako v poslední zprávě mechanismu varování byl ukazatel týkající se přebytku běžného účtu v roce 2011 těsně pod prahovou hodnotou. Snižování přebytku běžného účtu v několika posledních letech jako součást procesu opětovného získávání rovnováhy bylo způsobeno zejména poklesem obchodního přebytku vůči ostatním zemím eurozóny. Nejnovější prognózy naznačují, že v období 2012–2014 se bude přebytek běžného účtu mírným tempem snižovat s tím, jak se začne opět zvyšovat soukromá spotřeba a investice. V minulých letech vzrostly rovněž jednotkové náklady práce a podle předpokladů budou v příštích letech i nadále růst více, než je průměr v eurozóně, a to v důsledku dosud silného trhu práce. Navzdory rostoucím nákladům práce dochází k znehodnocování reálného efektivního směnného kurzu vzhledem k omezené možnosti podniků přenést vyšší mzdy na zákazníky. Pokud jde o vnitřní nerovnováhu, veřejný dluh by měl podle předpokladů vykazovat od roku 2013 klesající tendenci a Německo činí pokroky, pokud jde o dosahování doporučené hodnoty pro snižování dluhu stanovené v Paktu o stabilitě a růstu. Zadluženost soukromého sektoru a úvěrová činnost jsou i nadále nízké. Ceny nemovitostí se mírně zvýšily, s větším kolísáním cen v některých městských oblastech. Do budoucna se očekává, že investice do nemovitostí silně porostou. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Estonsko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Estonska zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu je několik ukazatelů nad orientační prahovou hodnotou, konkrétně čistá investiční pozice vůči zahraničí a nezaměstnanost. Třetí ukazatel, dluh soukromého sektoru, nyní klesl značně pod prahovou hodnotu (133 % HDP v roce 2011). Pokud jde o vnější nerovnováhu, byla dokončena podstatná část velmi výrazné nápravy rozsáhlých vnějších nerovnováh, které se nakumulovaly v období 2005–2007. V roce 2011 vykazovala pozice běžného účtu nadále značný přebytek a ve střednědobém horizontu má být podle očekávání přibližně vyrovnaná, podporovaná zvyšováním podílů na vývozních trzích. Ačkoliv se záporná čistá investiční pozice vůči zahraničí udržuje značně nad prahovou hodnotou, rychle se zlepšuje a projevuje se tak v ní trvalý přebytek běžného účtu a účinek změny jmenovatele, jelikož nominální HDP neustále roste. Více než polovina čistých zahraničních závazků sestává z přímých zahraničních investic, což přispívá k omezení rizik souvisejících s vnější likviditou; čistý zahraniční dluh činí pouze 6 % HDP. Ačkoli je zadluženost soukromého sektoru dosud vysoká, v letech 2010–2011 se významně snížila, podporovaná pokračujícím snižováním dluhu a růstem HDP. V důsledku toho, a ačkoli se snižování dluhu soukromého sektoru může brzy zastavit, má zadluženost soukromého sektoru v roce 2012 podle předpokladů dále klesnout. Poměrně vysoká úroveň soukromého dluhu však může ve střednědobém horizontu brzdit růst. Míra nezaměstnanosti dosáhla vrcholu v prvním čtvrtletí roku 2010 s téměř 20 %, rychle se však snížila na 10,2 % ve druhém čtvrtletí roku 2012. Očekává se její další snižování, ačkoli pomalejším tempem, což odráží opětovný nesoulad mezi nabídkou a poptávkou v oblasti kvalifikací a mírný růst HDP. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Španělsko: V květnu 2012 vyvodila Komise závěr, že Španělsko vykazuje velmi vážné nerovnováhy, zejména co se týká vývoje postavení vůči zahraničí, úrovně dluhu soukromého sektoru a finančního sektoru. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů orientační prahové hodnoty, konkrétně schodek běžného účtu, podíly na vývozních trzích, čistá investiční pozice vůči zahraničí, dluh soukromého sektoru, veřejný dluh a nezaměstnanost. Co se týká vnější nerovnováhy, schodek běžného účtu se v kontextu obnovování vývozní výkonnosti a klesající domácí poptávky zlepšoval. Ukazatel nadále převyšuje prahovou hodnotu, v nadcházejících letech však má být běžný účet podle očekávání téměř vyrovnaný. Snižující se jednotkové náklady práce a určité znehodnocení reálného efektivního směnného kurzu přispívají k částečnému překonání ztráty konkurenceschopnosti, která se nakumulovala během období růstu. To přispělo k snížení ztráty podílů na vývozních trzích, ačkoli ukazatel dosud převyšuje prahovou hodnotu. Jednotkové náklady práce se mají podle očekávání v tomto roce dále snižovat a v příštích letech má být jejich růst slabý. Ačkoli probíhá úprava toků, objem zahraničních závazků je i nadále značný, což se odráží ve vysoce záporné čisté investiční pozici vůči zahraničí a čistém zahraničním dluhu. To představuje zvláštní důvod k obavám, jelikož španělské hospodářství čelí rizikům likvidity. Ve spojení s rychle rostoucím veřejným dluhem vyvolává vysoká zadluženost soukromého sektoru značné tlaky na snižování zadluženosti. V soukromém sektoru začalo snižování zadluženosti v roce 2011 a dále pokračuje, a v důsledku nízké domácí poptávky tudíž brání hospodářskému oživení. Po propadu trhu nemovitostí a stavebnictví a negativní vzájemné interakci s veřejnými financemi je situace bankovního sektoru nadále nestabilní. Nedostatky v bankovním sektoru jsou odstraňovány v rámci programu nápravy finančního sektoru, který poskytuje oficiální financování na restrukturalizaci a rekapitalizaci španělských bank. Bez ohledu na klesající jednotkové náklady práce se trh práce zhoršil a vykazuje rekordně vysokou a rostoucí nezaměstnanost, jež značně převyšuje prahovou hodnotu, a pokračující pokles zaměstnanosti. To představuje dodatečnou hrozbu pro probíhající nápravu z důvodů účinků na snižování zadluženosti a rovněž negativně ovlivňuje snahy o rozpočtovou konsolidaci. Celkově považuje Komise za užitečnou, a to i s ohledem na květnové zjištění velmi vážné nerovnováhy, hlubší analýzu stávajících rizik a postupu snižování nerovnováh.

Francie: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Francie vykazuje vážné nerovnováhy, zejména co se týká vývoje vývozní výkonnosti a konkurenceschopnosti. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně podíly na vývozních trzích, veřejný dluh a tento rok rovněž dluh soukromého sektoru. Pokud jde o vnější nerovnováhu, Francie nadále ztrácela podíly na vývozních trzích, ačkoli pomalejším tempem, a ukazatel značně převyšuje prahovou hodnotu. Ztráty budou pokračovat i v budoucnu, nebudou-li přijata rozhodná politická opatření. Tyto ztráty se projevují v postupném zhoršování obchodní bilance i salda běžného účtu a záporné čisté investiční pozice vůči zahraničí, ačkoli poslední dva ukazatele dosud nedosáhly příslušných orientačních prahových hodnot. Tento vývoj je spojen s přetrvávajícím zhoršováním cenové i necenové konkurenceschopnosti. Ukazatel týkající se jednotkových nákladů práce je pod prahovou hodnotou, navzdory nedávno přijatým opatřením k snížení zdanění práce se však očekává, že se růst jednotkových nákladů práce bude v krátkodobém horizontu blížit průměru v eurozóně, což bude znamenat, že v blízké budoucnosti nebudou existovat žádné relativní přírůstky. Snižování ziskovosti francouzských společností, která v roce 2011 dosáhla historicky nízkých úrovní, nepříznivě ovlivňuje jejich růstový potenciál a rovněž schopnost inovovat, na úkor necenové konkurenceschopnosti. Nízká ziskovost společností mimoto brzdí jejich schopnost snižovat zadluženost, a proto rovněž přispívá k vysoké zadluženosti celého soukromého sektoru, jež nyní převyšuje orientační prahovou hodnotu. Míra nezaměstnanosti roste a očekává se, že se v příštích letech posune nad prahovou hodnotu. Dluh domácností je poměrně nízký, ceny nemovitostí však před krizí i v roce 2011 rostly. Je proto třeba blíže přezkoumat možnost a důsledky korekce na trhu nemovitostí. Zvýšení úrovně soukromého dluhu je obzvláště znepokojivé v kontextu neustále rostoucího veřejného dluhu, který se nyní blíží 90 % HDP. Celkově považuje Komise za užitečnou, a to i s ohledem na květnové zjištění vážné nerovnováhy, hlubší analýzu stávajících rizik a postupu snižování nerovnováh.

Itálie: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Itálie vykazuje vážné nerovnováhy, zejména co se týká vývoje vývozní výkonnosti, konkurenceschopnosti a důsledků vysokého veřejného dluhu. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů orientační prahové hodnoty, konkrétně ztráty podílů na vývozních trzích a veřejný dluh. Od přijetí eura se zvyšují zejména ztráty nákladové a nenákladové konkurenceschopnosti a to se projevuje ve významných ztrátách podílů na vývozních trzích, jež značně převyšují prahovou hodnotu. Schodek italského běžného účtu se však snižuje a očekává se, že obchodní bilance vykáže v roce 2012 přebytek. To lze vysvětlit především prudkým poklesem dovozu vzhledem ke slabé domácí poptávce v současné recesi, avšak rovněž pozitivní vývozní výkonnosti, zejména vůči partnerům mimo EU. Hlavní překážkou trvalého zvyšování konkurenceschopnosti Itálie a vyhlídek na hospodářský růst zůstává slabý růst produktivity. Ve střednědobém horizontu by růst produktivity měly pomoci oživit nedávno schválené strukturální reformy, zaměřené na posílení hospodářské soutěže, odstranění segmentace na trhu práce, zajištění toho, aby daňový systém více podporoval růst, a zlepšení podnikatelského prostředí. Mzdy dosud dostatečně nereagují na růst produktivity. Nominální jednotkové náklady práce se v příštích letech budou podle očekávání zvyšovat tempem, které se blíží průměru v eurozóně. Vysoký veřejný dluh představuje pro italské hospodářství i nadále hlavní zátěž, zejména v kontextu vyhlídek na pomalý růst. Zatímco pomalé tempo růstu ztěžuje dosažení a udržení vysokých primárních přebytků, které jsou nezbytné k tomu, aby se poměr veřejného dluhu k HDP začal trvale snižovat, stávající a očekávané vysoké daňové zatížení, jež je nezbytné k splácení vysokého dluhu, brzdí domácí poptávku a hospodářskou činnost. V kontextu finančního trhu, který je v členských státech roztříštěný, ovlivňují poměrně vysoké úrokové sazby spojené s rizikovou prémií u státních dluhopisů nepříznivě finanční podmínky soukromého sektoru a zhoršují problémy domácího bankovního sektoru spojené s financováním. Pozitivní je, že zadluženost soukromého sektoru je v Itálii poměrně omezená. Finanční situace italských domácností je vcelku dobrá, zatímco jejich úspory vykazují v posledních dvou desetiletích klesající tendenci. Celkově považuje Komise za užitečnou, a to i s ohledem na květnové zjištění vážné nerovnováhy, hlubší analýzu stávajících rizik a postupu snižování nerovnováh.

Kypr: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Kypr vykazuje velmi vážné nerovnováhy, zejména co se týká vývoje postavení vůči zahraničí, veřejných financí a finančního sektoru. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně schodek běžného účtu, čistá investiční pozice vůči zahraničí, podíly na vývozních trzích, tok úvěrů v soukromém sektoru, dluh soukromého sektoru a veřejný dluh. Pokud jde o vnější nerovnováhu, ukazatel týkající se salda běžného účtu převyšuje zápornou prahovou hodnotu navzdory nedávnému silnému poklesu dovozu z důvodu snížení domácí poptávky. Ztráty podílů na vývozních trzích vysvětluje zejména bilance zboží, která si zachovává klesající tendenci, zatímco v obchodu se službami vykazuje Kypr přebytky. Celkově se schodek běžného účtu bude podle předpokladů v příštích letech snižovat. Ztráty cenové a nákladové konkurenceschopnosti se v poslední době zmírnily, zmrazení mezd ve veřejném sektoru přispělo k zmírnění růstu mezd v soukromém sektoru a v odvětvích orientovaných na vývoz. Strukturální reformy na podporu trvalého zvyšování konkurenceschopnosti se však neuskutečnily. Současně se rychle zhoršuje záporná čistá investiční pozice vůči zahraničí, což vyvolává obavy ohledně udržitelnosti postavení země vůči zahraničí. Uvedená pozice vůči zahraničí se zhoršila v důsledku schodků běžného účtu, avšak rovněž kvůli ztrátám z ocenění aktiv bank v zahraničí. Pokud jde o vnitřní nerovnováhu, vysoce zadlužený soukromý sektor pokračuje ve snižování vysokého zůstatkového dluhu. To naznačuje rovněž významný pokles ukazatele týkajícího se úvěrových toků v soukromém sektoru v porovnání s předchozím rokem. Skutečnost, že ukazatel týkající se úvěrů zůstává nad prahovou hodnotou, je spojena především s probíhajícím procesem restrukturalizace úvěrů, jelikož restrukturalizované úvěry se považují za nové toky spíše než za poskytnutí nového úvěru. U domácností jsou úrovně dluhu vyrovnány značnými aktivy, ta však byla postižena pokračujícím snižováním reálných a nominálních cen nemovitostí. Rovněž veřejný dluh je nad prahovou hodnotou stanovenou ve Smlouvě a podle očekávání prudce poroste. Nezaměstnanost na Kypru se nedávno významně zvýšila a podle očekávání bude v budoucnu dále růst, což kromě cyklických vlivů naznačuje i strukturální problémy. Případné důsledky plynoucí z expozice bankovního sektoru vůči Řecku a další zhoršování hospodářské činnosti zvýší rizika a ztíží strukturální korekci. Situaci dále zhoršuje negativní interakce mezi vývojem v odvětví nemovitostí a finančním sektoru a veřejnými financemi. Finanční sektor na Kypru patří k nejvíce zadluženým v celé EU. Po podání žádosti o oficiální financování dne 25. června 2012 jedná Kypr v současnosti o programu hospodářských politik k odstranění finančních, fiskálních a strukturálních problémů. Celkově považuje Komise za užitečnou, a to i s ohledem na květnové zjištění velmi vážné nerovnováhy, hlubší analýzu stávajících rizik a postupu snižování nerovnováh.

Lotyšsko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Lotyšska zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně čistá investiční pozice vůči zahraničí a nezaměstnanost. Po kumulaci vnějších nerovnováh a tvrdém přistání v období 2008–2009 se vnější konkurenceschopnost podstatně zlepšila v důsledku vnitřního přizpůsobování, které zahrnovalo snižování mezd a zaměstnanosti, fiskální konsolidaci, snižování zadluženosti v soukromém sektoru a dalekosáhlé strukturální reformy na podporu růstu. Po obnovení vysokého tempa růstu v letech 2011–2012 se saldo běžného účtu vrátilo k mírnému schodku, který podle předpokladů zůstane v příštích letech zachován. Čisté závazky země, měřené čistou investiční pozicí vůči zahraničí, vykazují klesající tendenci, ačkoli z poměrně vysoké úrovně. Vysoce záporná čistá investiční pozice vůči zahraničí je do značné míry vysvětlena čistým objemem přímých zahraničních investic (přibližně polovina čisté investiční pozice vůči zahraničí), zatímco složka zahraničního dluhu se rychle snižuje. Po úspěšném dokončení programu pomoci pro zlepšení platební bilance počátkem roku 2012 se výnosy státních dluhopisů trvale snižují, což přispívá k dalšímu omezení rizik spojených s pozicí země vůči zahraničí. Co se týká ukazatelů vnitřní nerovnováhy, veřejný dluh se stabilizoval na úrovních mírně převyšujících 40 % HDP, zatímco ceny nemovitostí a růst úvěrů se pomalu zotavují z významné korekce během krize. Navzdory oživení jsou ceny nemovitostí značně nižší oproti předkrizové úrovni v období 2005–2007, přičemž významnější růst je zaznamenán pouze v segmentu nové výstavby. Ve finančním sektoru se komerční úvěry z hlediska počtu nově schválených úvěrů v sektoru domácností stabilizovaly a v podnikovém sektoru mírně vzrostly. Poměr soukromého dluhu k HDP se v roce 2011 snížil na 125 % HDP, soukromé investice však přesto rostly vysokým tempem, čemuž napomohly vysoké zisky podniků. Míra nezaměstnanosti zůstává značně nad průměrem EU a orientační prahovou hodnotou, nyní se však postupně snižuje, přičemž se očekává, že tato tendence bude v příštích letech pokračovat, čemuž napomůže hospodářské oživení a aktivní politiky na trhu práce. Nízký počet volných pracovních míst nesignalizuje významné strukturální nedostatky na trhu práce, zatímco míra zaměstnanosti i míra ekonomické aktivity jsou na vzestupu. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Litva: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Litvy zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně čistá investiční pozice vůči zahraničí a nezaměstnanost. Podíly Litvy na vývozních trzích se nadále zvyšovaly při znehodnocování reálného efektivního směnného kurzu v důsledku podstatně nižších mzdových nákladů. Jednotkové náklady práce se snížily, očekává se však, že v příštích letech pomalu porostou. Zatímco ukazatel týkající se běžného účtu se blíží nule, silná domácí poptávka stimulovala dovoz a záporná obchodní bilance posunula v roce 2011 saldo běžného účtu zpět do schodku ve výši téměř 4 % HDP, jenž byl pokryt především transfery z rozpočtu EU a přímými zahraničními investicemi. Údaje do září 2012 naznačují, že se schodek běžného účtu snižuje a v budoucnu se stabilizuje. Čistá investiční pozice vůči zahraničí se zlepšila, je však nadále záporná a převyšuje orientační prahovou hodnotu. Čistý zahraniční dluh, který zohledňuje stabilitu financování prostřednictvím přímých zahraničních investic, je mnohem nižší. Dluh veřejného sektoru je na nízké úrovni a soukromý sektor pokračoval ve snižování zadluženosti - růst domácích úvěrů byl u domácností záporný, zatímco u nefinančních podniků a vlády byl mírně kladný. Po významné korekci v předchozích letech jsou ceny nemovitostí v reálném vyjádření stabilní. Problémem však zůstává nezaměstnanost, jejíž míra se bude v příštích letech pravděpodobně i nadále pohybovat v dvouciferných číslech, ačkoli se od roku 2011 snižuje a má dále klesat. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Lucembursko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Lucemburska zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně přebytek běžného účtu, nominální jednotkové náklady práce, dluh soukromého sektoru a tentokrát rovněž ukazatel týkající se podílů na vývozních trzích. Pokud jde o vnější nerovnováhu, přetrvávající vysoký přebytek běžného účtu převyšující orientační prahovou hodnotu se v příštích letech podle očekávání sníží. Nezdá se, že by to souviselo s příliš nízkou domácí poptávkou, nýbrž to v zásadě vyplývá z velmi vysoké koncentrace hospodářských činností v Lucembursku, zejména ve finančním sektoru, které láká celkově příznivé prostředí (včetně daňového systému). Ačkoli přebytek běžného účtu pravděpodobně nepředstavuje pro Lucembursko nebo jeho partnery škodlivou nerovnováhu, skrývá trvalý schodek bilance obchodu se zbožím, který odráží ztráty celkových podílů na vývozních trzích. Současně se zvyšuje podíl Lucemburska na vývozu služeb. Nedostatečnou výkonnost obchodu se zbožím pravděpodobně způsobuje vývoj nominálních jednotkových nákladů práce. Ty rostly od roku 2000 podstatně rychleji než v eurozóně a více než pětkrát rychleji než v Německu. Tyto náklady by měly v příštích letech dále růst rychleji než průměr v eurozóně navzdory nedávným opatřením v oblasti mezd, která přijala vláda. Vysoká zadluženost soukromého sektoru je spíše než nadměrnou zadlužeností tohoto sektoru vysvětlena především velkými úvěrovými a zápůjčními operacemi uvnitř mezinárodních nefinančních společností. Dluh domácností je relativně omezený a souvisí především s úvěry na koupi nemovitostí. Ceny nemovitostí sice zaznamenaly v minulém desetiletí rychlý kumulovaný růst, ten však nyní zpomaluje a odráží především vzájemný vztah silné poptávky a omezené nabídky. Ačkoli finanční sektor je celkově zdravý, zdá se, že finanční krize narušila jeho růstový potenciál. Vzhledem k jeho značné velikosti v porovnání s celkovou ekonomikou vyvstává otázka dopadu méně dynamického sektoru na zaměstnanost a udržitelnost veřejných financí. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Maďarsko: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Maďarsko vykazuje vážné nerovnováhy, zejména co se týká vývoje čisté investiční pozice vůči zahraničí a důsledků vysokého veřejného dluhu. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně, stejně jako v loňském roce, čistá investiční pozice vůči zahraničí a veřejný dluh a nově jsou v letošním roce mírně nad prahovou hodnotou rovněž ukazatele týkající se míry nezaměstnanosti a dluhu soukromého sektoru. Vnější nerovnováhy se snížily, jelikož běžný účet vykazuje třetí rok po sobě přebytek a čistá investiční pozice vůči zahraničí se trvale zlepšuje, ačkoli je i nadále podstatně vyšší než prahová hodnota. Očekává se, že tak tomu bude rovněž v příštích několika letech. Obrat s ohledem na pozici běžného účtu byl především výsledkem poklesu domácí poptávky. Konkurenceschopnost vývozu se podstatně nezměnila. Po výrazném poklesu během recese v roce 2009 se schodek příjmu na výrobního činitele začal opět zvyšovat, ačkoli je pod předkrizovými úrovněmi. Oba problémy naznačují, že vnější korekce je částečně cyklická. Snižování zadluženosti soukromého sektoru je nezbytné k nápravě nerovnováh zejména v sektoru domácností. Zatímco toto probíhá, rychlý pokles úvěrů pro podniky v kontextu politické nejistoty a dodatečné zátěže uložené finančnímu sektoru přispěl k historicky nízkým mírám investic, což dále narušilo růstový potenciál země. Investice se mají v roce 2012 dále snižovat a předpokládá se, že se stabilizují až v dalších letech. Mírně se snižující veřejný dluh, který je však dosud značný, ve spojení s politikami, které mají nepříznivý dopad na podnikatelské prostředí, znamená větší zranitelnost, což se odráží rovněž v poměrně vysokých nákladech financování u veřejného i soukromého sektoru. Zvyšování míry nezaměstnanosti může být méně znepokojivé, než by vyplývalo z údajů, jelikož odráží především vyšší míru ekonomické aktivity s tím, jak se zaměstnanost vrací na úrovně z doby před krizí. V listopadu 2011 požádala vláda oficiálně o zahájení jednání vedoucích k preventivní finanční pomoci. Tato jednání však dosud významně nepokročila. Celkově považuje Komise za užitečnou, a to i s ohledem na květnové zjištění vážné nerovnováhy, hlubší analýzu stávajících rizik a postupu snižování nerovnováh.

Malta: V předchozím kole postupu při nadměrné nerovnováze nebyla v případě Malty zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně dluh soukromého sektoru, saldo běžného účtu a veřejný dluh. Zadluženost soukromého sektoru převyšuje 200 % HDP, což je odrazem především vysokého růstu úvěrů pro nefinanční podniky v růstových letech. Soukromý sektor se však v současnosti nejeví jako nadměrně zadlužený, jelikož domácnosti a podniky mají značná finanční aktiva a struktura splatnosti jejich dluhu je poměrně příznivá: přibližně dvě třetiny mají dlouhou dobu splatnosti. Běžný účet vykazoval v posledním desetiletí značné schodky, nedávný vývoj však naznačuje, že probíhá náprava, což se projevuje rovněž ve zvyšování podílů na vývozních trzích, a to díky vyšším úsporám a mírnějšímu zvyšování jednotkových nákladů práce. V příštích letech bude běžný schodek vykazovat podle očekávání malý přebytek a jednotkové náklady práce porostou podle předpokladů tempem blížícím se průměru v eurozóně. Udržitelnost pozice Malty vůči zahraničí těží z jejího postavení čistého zahraničního věřitele a kladné čisté investiční pozici vůči zahraničí. Vzhledem k značnému objemu akcií je však třeba pozorně sledovat zranitelnost čisté investiční pozice vůči zahraničí v případě nepříznivého vývoje. Finanční sektor je v poměru k domácí ekonomice velmi velký s celkovými závazky, které se v roce 2011 blížily 900 % HDP. Tempo růstu celkových finančních závazků převyšovalo v minulém desetiletí několikanásobně orientační prahovou hodnotu a kumulovaný růst v důsledku toho v roce 2011 značně převyšuje průměr v eurozóně. Rizika negativní interakce se zdají být omezená kvůli skutečnosti, že se značná část tohoto růstu směřovala do mezinárodně orientovaných bank, které mají velmi malou expozici vůči domácí ekonomice. V současných zhoršujících se ekonomických podmínkách je však důvod k pozornému sledování domácího bankovního systému vzhledem k jeho vysoké expozici vůči trhu nemovitostí, který v posledním desetiletí zaznamenal velmi dynamický růst cen následovaný poměrně omezenou korekcí, a nízké úrovni rezerv pro případné ztráty z nesplácených půjček. Celkově považuje Komise za užitečnou hlubší analýzu stávajících rizik, za účelem posouzení, zda existuje nerovnováha.

Nizozemsko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Nizozemska zjištěna nerovnováha. Jak je uvedeno v nejnovější prognóze Komise, mezitím došlo v souvislosti s domácí poptávkou k zhoršení růstových vyhlídek. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně přebytek běžného účtu, podíly na vývozních trzích, dluh soukromého sektoru a veřejný dluh. Co se týká vnější nerovnováhy, přetrvávající vysoké přebytky nizozemského běžného účtu, které značně převyšují orientační prahovou hodnotu, jsou způsobeny zejména obchodní bilancí, včetně kladného čistého vývozu zemního plynu. Přebytky lze stále více přičítat rovněž zvyšujícímu se přebytku v obchodu se službami a rostoucím příjmům z přímých investic v zahraničí, ačkoli ztráta podílů Nizozemska na vývozních trzích je vyšší než orientační prahová hodnota. Odráží to zejména pozitivní trend zisků plynoucích ze zahraničí, které podporují úspory nefinančních podniků. V reakci na tyto trendy se v posledních letech čistá investiční pozice Nizozemska vůči zahraničí významně zlepšila. Do budoucna naznačují dostupné prognózy další zvyšování přebytku běžného účtu na téměř 10 % HDP. Mírné ztráty konkurenceschopnosti domácího zboží a služeb byly zhruba vyrovnány dynamikou zpětného vývozu. Celková ztráta podílů na vývozních trzích byla mírná. Ukazatel týkající se jednotkových nákladů práce je nižší než prahová hodnota a očekává se, že v krátkodobém horizontu porostou jednotkové náklady práce v souladu s průměrem v eurozóně. Rizika pro nizozemskou ekonomiku souvisejí především s trhem nemovitostí a vysokým dluhem domácností, v důsledku čehož je ukazatel týkající se dluhu soukromého sektoru podstatně vyšší než orientační prahová hodnota. Ačkoli čistá pozice domácností, pokud jde o finanční aktiva, je dobrá, poměr dluhu k aktivům se dále zvyšuje a představuje riziko pro bilance domácností. Vysoký dluh domácností tvořený hypotékami v poměru k jejich disponibilním příjmům je do značné míry způsoben daňovými pobídkami, které je po mnoho let vybízely k vysokým hypotékám, a finančními inovacemi, které jim umožňují snazší přístup k úvěrům. To přispělo k růstu cen nemovitostí. Od vypuknutí krize se však ceny nemovitostí snižují. Pokles byl v minulém roce výraznější a pravděpodobně bude určitou dobu pokračovat. Ačkoli nová vláda schválila reformní opatření, výhled na trhu nemovitostí zůstane nepříznivý, dokud budou hospodářské vyhlídky nejasné. To ovlivňuje reálnou ekonomiku prostřednictvím dopadu na životní úroveň a důvěru občanů a nepřímo i finanční sektor, což znamená, že je třeba pozorně sledovat související rizika. Celkově považuje Komise za užitečnou hlubší analýzu stávajících rizik, za účelem posouzení, zda existuje nerovnováha.

Rakousko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Rakouska zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně změna podílů na vývozních trzích, dluh soukromého sektoru a veřejný dluh. Podíl Rakouska na světovém vývozu se v období 2006–2011 snížil o 11,5 %, zdá se však, že v roce 2011 se ztráta podílů na vývozních trzích zmírnila. Ukazatele týkající se reálného efektivního směnného kurzu a jednotkových nákladů práce nenaznačují problémy s cenovou a nákladovou konkurenceschopností a v období 2012–2014 bude růst jednotkových nákladů práce podle očekávání podstatně nižší než orientační prahová hodnota. Rakousko si udržuje silnou pozici, pokud jde o absolutní produktivitu (HDP na zaměstnanou osobu ve standardu kupní síly) a vývoz na zaměstnanou osobu. Poněkud neočekávaně však v letech 2010–2011 došlo k snižování přebytku běžného účtu, jelikož vývoz nedosáhl předkrizové úrovně. To varuje před příliš benevolentním hodnocením situace a může naznačovat potřebu zlepšení schopnosti rakouské ekonomiky, pokud jde o inovace a diverzifikaci. Do budoucna se očekává, že přebytek bude i nadále solidní s tím, jak se postupně začne čistý vývoz znovu zvyšovat. Veřejný dluh je vyšší a dosahuje 72,3 % HDP. Ačkoli se zdá, že země dosahuje svých cílů, pokud jde o nápravu nadměrného schodku, poměr dluhu se podle očekávání nemá do roku 2014 snížit a bude vyžadovat trvalé fiskální úsilí. Ačkoli omezil riziko negativní interakce mezi veřejným a finančním sektorem, proces restrukturalizace zestátněných bank i nadále vyvolává určité riziko prodlev. Zadluženost soukromého sektoru se v roce 2010 posunula mírně nad orientační prahovou hodnotu, po trvalém růstu závazků podniků v průběhu řady let. V roce 2011 se finanční závazky domácností i podniků zvyšovaly pomaleji než HDP. Růst úvěrů v soukromém sektoru v roce 2011 i dále v roce 2012 zpomaloval, jelikož výpůjčky podniků a domácností byly nízké. Na straně jedné podniky nakumulovaly značné vlastní finanční prostředky, na druhou stranu investice a spotřebitelská poptávka zpomalovaly. V souladu s tím byla míra zadluženosti v roce 2011 jen nepatrně nad prahovou hodnotou, když dosahovala 160,7 % HDP, a je pravděpodobné, že se bude dále snižovat, jelikož poptávka po úvěrech je slabá. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Polsko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Polska zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně saldo běžného účtu a čistá investiční pozice vůči zahraničí. Schodek běžného účtu, který mírně převyšuje prahovou hodnotu, byl do značné míry financován prostřednictvím poměrně stálých přímých zahraničních investic a přílivů finančních prostředků EU, jež podporují rozšiřování výroby orientované na vývoz a rozvoj sítě moderní dopravní infrastruktury. Schodek běžného účtu se v blízké budoucnosti bude podle očekávání postupně snižovat v důsledku slabé domácí poptávky vedoucí k poklesu dovozu a vyšší nákladové konkurenceschopnosti. Zatímco čistá investiční pozice vůči zahraničí je nad prahovou hodnotou, čistý zahraniční dluh je nižší, ačkoli zdrojem rizika může být rostoucí závislost vlády na zahraničních držitelích dluhopisů. V období 2006–2008 došlo k omezeným ztrátám cenové konkurenceschopnosti, což bylo způsobeno zhodnocením nominálního směnného kurzu, od roku 2009 se však tendence poněkud obrátila, jelikož vyšší globální averze vůči riziku zesílila nestabilitu a vedla k znehodnocení domácí měny. Navzdory těmto ztrátám zaznamenalo Polsko vysoký (ačkoli postupně klesající) růst podílů na vývozních trzích a omezený růst nominálních jednotkových nákladů práce, který se podle očekávání dále zmírní s tím, jak se bude situace na trhu práce zhoršovat. Podíl soukromého dluhu na HDP je i nadále mírný, navzdory značnému růstu úvěrů v období 2006–2009. V minulosti byla značná část nových úvěrů, zejména hypoték, v cizí měně, což zvýšilo rizika pro stabilitu bankovního sektoru a sektoru domácností, zejména během nedávného období větších výkyvů a znehodnocení měny. Celkový růst úvěrů se však značně zpomalil a nabídka nových úvěrů v cizích měnách se v letech 2010–2012 významně snížila. Ceny nemovitostí od roku 2008 trvale,, ač mírně klesají, a důsledky pro finanční sektor byly zvládnutelné, přičemž nesplácené půjčky pocházely především z podnikového sektoru a ze spotřebních úvěrů. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Slovinsko: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Slovinsko vykazuje vážné makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje snižování zadluženosti podnikového sektoru, stability bankovního sektoru a do jisté míry rovněž vnější konkurenceschopnosti. Slovinsko od té doby dosáhlo určitého pokroku v rekapitalizaci bank a fiskální konsolidaci, situace je však nadále nejistá. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně čistá investiční pozice vůči zahraničí a v letošním roce rovněž podíly na vývozních trzích. Pokud jde o vnější nerovnováhu, čistá investiční pozice vůči zahraničí je nad orientační prahovou hodnotou, blíží se však k ní. Nedojde-li ke změnám v ocenění, bude tuto nerovnováhu snižovat předpokládaný růst přebytku běžného účtu. Ukazatel týkající se jednotkových nákladů práce již není nad orientační prahovou hodnotou v důsledku stability nominálních mezd spolu s trvalým růstem produktivity práce a tato tendence bude podle očekávání pokračovat. Ukazatel týkající se ztrát podílů na vývozních trzích se posunul těsně nad prahovou hodnotu. Slovinsko je však zranitelnější, než by mohlo vyplývat z těchto ukazatelů, a to kvůli značným rizikům vyplývajícím z bankovního systému a potížím v probíhajícím procesu snižování zadluženosti, jež nejsou plně zachyceny v mírném poklesu u nového ukazatele týkajícího se závazků finančního sektoru. Stavebnictví se zmenšilo na zlomek své velikosti z doby před krizí, vysoké ceny nemovitostí a nízké objemy transakcí však naznačují, že trh nemovitostí není dosud vyčištěn. To by mohlo znamenat možné další korekce, zejména co se týká ocenění zajištění. Nefinanční podniky jsou i nadále příliš zadlužené a problémové úvěry v těchto segmentech zatěžují bankovní sektor. V kontextu napjatějších veřejných financí jsou problémy při provádění reforem trvalým zdrojem zranitelnosti. Celkově považuje Komise za užitečnou, a to i s ohledem na květnové zjištění vážné nerovnováhy, hlubší analýzu stávajících rizik a postupu snižování nerovnováh.

Slovensko: V předchozím kole postupu při makroekonomické nerovnováze nebyla v případě Slovenska zjištěna nerovnováha. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje několik ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně čistá investiční pozice vůči zahraničí a míra nezaměstnanosti. V roce 2011 zaznamenala čistá investiční pozice vůči zahraničí nepatrné zlepšení, většina zahraničních závazků však souvisí s nedluhovými nástroji (především přímými zahraničními investicemi, které jsou zaměřeny v prvé řadě na výrobní odvětví orientovaná na vývoz). Zlepšující se pozice bilance zboží a bilance služeb a rostoucí odliv příjmů přispěly ke stabilnímu saldu běžného účtu od roku 2009. Kvůli silnému růstu vývozu výrobků se očekává, že se obchodní bilance a běžný účet budou od roku 2012 zlepšovat. Ukazatele týkající se reálného efektivního směnného kurzu a nominálních jednotkových nákladů práce jsou nyní pod příslušnými prahovými hodnotami, jelikož odeznívá dopad silného nominálního zhodnocení před přijetím eura a poklesu produktivity vyvolaného recesí v roce 2009. Při nezaměstnanosti, která má v příštích letech zůstat podle očekávání značně nad předkrizovou úrovní, se očekává, že mzdové tlaky zůstanou pod kontrolou. Pokračující relativně příznivý vývoj ukazatelů konkurenceschopnosti se odráží rovněž v pokračujícím růstu produktivity práce a podílů na vývozních trzích. Bankovní sektor, který je ve velké míře v zahraničním vlastnictví, zamezil silné expanzi úvěrování, což Slovensko ušetřilo nadměrného růstu půjček a pomohlo udržet veřejný a soukromý dluh na poměrně omezené úrovni. Poměr veřejného dluhu se však v minulých letech podstatně zvýšil. Jedním z nejnaléhavějších strukturálních problémů zatěžujících domácí ekonomiku zůstává míra nezaměstnanosti, která značně převyšuje prahovou hodnotu. Přetrvávající vysoká nezaměstnanost je projevem nedostatečného zlepšení na trhu práce od vypuknutí krize a přetrvávání významných regionálních rozdílů v hospodářském růstu a zaměstnanosti. Komise v této fázi neprovede další hloubkovou analýzu v souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze.

Finsko: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Finsko vykazuje makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje konkurenceschopnosti. Řada ukazatelů ve srovnávacím přehledu je nad orientační prahovou hodnotou, konkrétně změny podílů na vývozních trzích, nominální jednotkové náklady práce, dluh soukromého sektoru a tempo růstu závazků finančního sektoru. Pokud jde o vnější nerovnováhu, přetrvávají problémy s konkurenceschopností, kdy se trvale významně snižují podíly Finska na vývozních trzích, ačkoli v porovnání s prudkými poklesy v období 2009–2010 mírně pomalejším tempem. Před rokem 2009 docházelo k malým ročním ztrátám těchto podílů, jež byly občas přerušeny malým zvýšením. V období 2009–2010 však byly zaznamenány velké ztráty a k dalším ztrátám došlo v roce 2011, ačkoli pomalejším tempem. Snižování podílů Finska na vývozních trzích odráží částečně problémy spojené s faktory v oblasti necenové konkurenceschopnosti a klesající vývoz v odvětví elektroniky. Tento vývoj byl doprovázen růstem nominálních jednotkových nákladů práce a postupným přechodem od přebytku k malému schodku běžného účtu v roce 2011. Jednotkové náklady práce mají podle předpokladů nadále růst rychleji než průměr v eurozóně a schodek běžného účtu zůstane podle očekávání přetrvá a poněkud se zvýší. Co se týká vnitřní nerovnováhy, ekonomika se zdá být vyrovnanější než minulý rok: dluh soukromého sektoru (nefinančních podniků) se snižuje, je však nadále nad prahovou hodnotou. V sektoru nefinančních podniků již snižování zadluženosti začalo a očekává se, že domácnosti začnou zadluženost mírně snižovat v roce 2013. Reálné ceny nemovitostí, které v roce 2010 vzrostly nad orientační prahovou hodnotu, v roce 2011 mírně klesly a podporují hodnocení uvedené v předchozím hloubkovém přezkumu, že na trhu nemovitostí existuje omezené riziko přehřátí. Finanční sektor je silný se solidní pozicí, pokud jde o solventnost, zatímco likvidita by se mohla zlepšit. Finanční závazky finančního sektoru silně vzrostly, velká část tempa růstu je však zapříčiněna rozhodnutím jedné finanční instituce centralizovat své deriváty ve finské dceřiné společnosti. Celkově považuje Komise za užitečné, a to i s ohledem na květnové zjištění nerovnováhy, další posouzení trvání nerovnováh nebo jejich snižování.

Švédsko: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Švédsko vykazuje makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje dluhu soukromého sektoru a trhu nemovitostí. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů orientační prahové hodnoty, konkrétně přebytek běžného účtu, změna podílů na vývozních trzích a dluh soukromého sektoru. Přebytek běžného účtu vykazuje od roku 2007 klesající tendenci a ve střednědobém horizontu se očekává jeho další snížení. Velké přebytky odrážejí spíše přísná fiskální pravidla a vysoké penzijní úspory domácností než politiky, které by uměle potlačovaly domácí poptávku. Významné ztráty podílů na vývozních trzích v období 2005–2009 se v letech 2010–2011 značně zpomalily. Nezdá se, že by příčinou těchto ztrát byl nepříznivý vývoj cen na domácím trhu a nákladů, jelikož ceny a jednotkové náklady práce rostly pomaleji než u hlavních obchodních partnerů země, a stejně jako u ostatních členských států odrážejí ztráty spíše začleňování rychle rostoucích ekonomik na světový trh. Do budoucna se očekává, že jednotkové náklady práce mírně porostou. V rámci domácí ekonomiky si pozornost zasluhuje vysoká úroveň soukromého dluhu, která značně převyšuje prahovou hodnotu. V období 2009–2011 došlo k určité korekci dluhu podniků, ten však i po vyloučení vnitropodnikových úvěrů zůstává vysoký. Úroveň dluhu domácností znamená navzdory některým polehčujícím okolnostem vyšší riziko pro makroekonomickou stabilitu, jelikož zvyšuje citlivost bilancí domácností na negativní šoky. Ačkoli se ceny nemovitostí v roce 2011 stabilizovaly a hloubkový přezkum v roce 2012 nezjistil v cenách nemovitostí případné významné odchylky, předchozí růst cen nemovitostí vyžaduje obezřetnost. Trh nemovitostí má nadále sklon k nevyváženému vývoji kvůli politikám, jež vytvářejí tlaky na růst cen a přispívají k zvyšování dluhu domácností. Navzdory vysoké úrovni soukromého dluhu jsou rizika pro banky omezená vzhledem k jejich vysoké kapitalizaci a likvidním rezervám, dobré schopnosti podniků a domácností splácet dluhy a dlouhodobé velmi nízké míry nesplácení úvěrů. Vysoká úroveň soukromého dluhu na druhou stranu znamená, že v případě možného snížení důvěry investorů při větším poklesu cen nemovitostí budou švédské banky zranitelnější. V krátkodobém až střednědobém horizontu budou poměr soukromého dluhu k HDP a nominálních cen nemovitostí pravděpodobně zhruba stabilní vzhledem k pomalejšímu poskytování úvěrů domácnostem a podnikům a nedávným politickým opatřením na trhu nemovitostí. Celkově považuje Komise za užitečné, a to i s ohledem na květnové zjištění nerovnováhy, další posouzení trvání nerovnováh nebo jejich snižování.

Spojené království: V květnu 2012 dospěla Komise k závěru, že Spojené království vykazuje makroekonomické nerovnováhy, zejména co se týká vývoje dluhu domácností, trhu nemovitostí a do jisté míry rovněž vnější konkurenceschopnosti. V aktualizovaném srovnávacím přehledu převyšuje řada ukazatelů příslušné orientační prahové hodnoty, konkrétně změna podílů na vývozních trzích, veřejný dluh a dluh soukromého sektoru. Pokud jde o vnější nerovnováhu, v letech 2007–2008 došlo k velkým ztrátám podílů na vývozních trzích, které vedly k tomu, že ukazatel značně převýšil prahovou hodnotu, v roce 2011 však byly tyto podíly zhruba stabilní. Schodek běžného účtu v roce 2011 činil 1,9 % HDP, což přispělo k udržení ukazatele pod prahovou hodnotou. Saldo běžného účtu se však v roce 2012 pravděpodobně zhorší kvůli oproti předpokladům slabším výsledkům čistého vývozu v roce 2012, které lze vysvětlit slabou zahraniční poptávkou a překvapivě vysokým dovozem. V příštích letech se však schodek bude podle očekávání snižovat s tím, jak se bude ekonomika pomalu vracet k čistému vývozu, ačkoliv s přetrvávajícím značným schodkem v obchodu se zbožím. Spojené království při zlepšování své vývozní výkonnosti stále čelí významným strukturálním problémům. To zahrnuje nutnost posílit produktivitu a necenovou konkurenceschopnost výrobního sektoru, udržet předkrizovou dynamiku vývozu služeb a pokračovat v přeorientovávání vývozu na rychle rostoucí trhy. Čistá pozice Spojeného království vůči zahraničí je mírně záporná, avšak udržitelná, přičemž čistá investiční pozice vůči zahraničí se v roce 2011 zlepšila. Co se týká vnitřní nerovnováhy, domácnosti pokračovaly v postupném snižování zadluženosti, jelikož aktivita na trhu nemovitostí byla nízká a úvěry pro soukromý sektor byly slabé. Dluh soukromého sektoru je však dosud značně vyšší než prahová hodnota tohoto ukazatele. Snižování zadluženosti se může zpomalit, dojde-li k hospodářskému oživení, jelikož omezená nabídka nemovitostí znamená, že ceny nemovitostí zůstanou ve střednědobém horizontu pravděpodobně vysoké a dluh tvořený hypotékami by se mohl opět zvýšit, jakmile se zlepší úvěrové podmínky. Na druhé straně, pokud by ceny nemovitostí prudce klesly, mohlo by to ovlivnit výdaje spotřebitelů a vytvořit rizika pro věřitele. Problémem zůstává vysoká a rostoucí úroveň veřejného dluhu, a ačkoli se má schodek veřejných financí podle předpokladů postupně snižovat, pokrok při fiskální konsolidaci se při slabém hospodářském růstu zpomalil. Pokračující korekce bilance ve finančním sektoru, který patří k nejzadluženějším v EU, znamená, že se závazky bank podle očekávání nebudou rychle zvyšovat, ačkoli nedostatek úvěrů brzdí hospodářský růst, a tudíž pokrok při fiskální konsolidaci. Celkově považuje Komise za užitečné, a to i s ohledem na květnové zjištění nerovnováhy, další posouzení trvání nerovnováh nebo jejich snižování.

4. Závěry

Makroekonomické nerovnováhy jako vysoké a přetrvávající vnější schodky a přebytky, ztráty konkurenceschopnosti a narůstání soukromého a veřejného zadlužení přispěly ke zhoršení krize. K druhému provedení postupu při makroekonomické nerovnováze dochází v kontextu pokračujících finančních tlaků, nejistoty a vyhlídek nízkého růstu. Odstraňování nerovnováh ovlivňuje hospodářské prostředí. Členské státy pokračují v přizpůsobování se dopadům krize, ačkoli se jejich individuální problémy a vedlejší účinky liší, pokud jde o jejich rozsah a závažnost. Jak je objasněno v roční analýze růstu[7], kterou vyhotovila Komise, kromě nápravy značných nerovnováh, jež se nakumulovaly v předchozích letech, řeší Unie a členské státy rovněž vzájemně související problémy spočívající ve vypořádání se s nízkým růstem a vysokou nezaměstnaností, zajištění udržitelných veřejných financí a obnovení stability finančního systému. K zlepšení růstového potenciálu a odstraňování nerovnováh přispívá rovněž řádně fungující jednotný trh[8].

Náprava makroekonomických nerovnováh probíhá v mnoha členských státech, zejména v těch, které mají vysoké vnější schodky a velké nerovnováhy v bilancích domácností nebo podniků a ve svých veřejných sektorech. Tento proces ještě nějakou dobu potrvá a v krátkodobém horizontu vede v řadě členských států k významnému růstu míry nezaměstnanosti a snižování úrovně ekonomické činnosti.

V předchozím kole určila Komise dvanáct členských států, které vyžadují hloubkovou analýzu[9], a ve všech těchto případech byla v preventivní části postupu při makroekonomické nerovnováze potvrzena existence nerovnováh. Široký přístup, který byl přijat, odráží skutečnost, že v loňském roce byl poprvé použit dohled v rámci tohoto postupu, a proto se musel zabývat rovněž nápravou již dříve nakumulovaných nerovnováh. Některé členské státy musí napravit nakumulované vnitřní i vnější nerovnováhy. Tyto státy budou muset snížit vysokou celkovou zadluženost a znovu dosáhnout konkurenceschopnosti s cílem zlepšit své vyhlídky týkající se růstu a vývozní výkonnost. V řadě členských států pomůže hloubková analýza posoudit hnací síly produktivity, konkurenceschopnosti a vývoje obchodu, jakož i dopady kumulované zadluženosti a stupeň souvisejících nerovnováh. V některých zemích dochází k rychlé nápravě částečně v důsledku dohánění vyspělých ekonomik a tento vývoj může vyžadovat bližší přezkum.

Vzhledem k závěrům z května 2012 ohledně existence makroekonomických nerovnováh a aktualizovanému srovnávacímu přehledu se Komise domnívá, že je nutné podrobněji analyzovat vývoj kumulace a odstraňování nerovnováh a související rizika v 14 členských státech: Belgii, Bulharsku, Dánsku, Španělsku, Francii, Itálii, Kypru, Maďarsku, Maltě, Nizozemsku, Slovinsku, Finsku, Švédsku a Spojeném království. Jelikož země, které v současnosti provádějí program reforem, jenž byl sjednán s Komisí a uskutečňuje se s vnější finanční pomocí, již jsou pod zvýšeným ekonomickým dohledem, jejich hospodářská situace a politiky nejsou v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze posuzovány. Jedná se o Řecko, Irsko, Portugalsko a Rumunsko.

14 členských států, u nichž Komise hodlá zahájit hloubkový přezkum, čelí různým problémům a potenciálním rizikům, včetně možného jejich přelévání do dalších oblastí. Hloubkové přezkumy přispějí k posouzení souvisejících rizik, toho, které z těchto členských států vykazují nerovnováhu nebo nadměrnou nerovnováhu, a pokroku při odstraňování nerovnováh.

V rámci mnohostranného dohledu a v souladu s čl. 3 odst. 5 nařízení Komise vyzývá Radu a Euroskupinu k projednání této zprávy. Komise rovněž uvítá zpětnou vazbu od Evropského parlamentu a dalších zúčastněných stran. Komise zohlední tuto diskuzi a začne připravovat hloubkové přezkumy příslušných členských států.

Příloha 1: Definice týkající se srovnávacího přehledu mechanismu varování a jejich vývoj

Srovnávací přehled pro postup při makroekonomické nerovnováze Komise vyhotovuje a zveřejňuje v souladu s článkem 4 nařízení č. 1176/2011. Ve zprávě mechanismu varování z února 2012 sestával srovnávací přehled z deseti ukazatelů pokrývajících rozsah dohledu podle čl. 4 odst. 3 nařízení[10]. Jak bylo předem dohodnuto, pro letošní kolo byl do srovnávacího přehledu přidán jedenáctý ukazatel týkající se tempa růstu závazků finančního sektoru[11]. Definice ostatních deseti ukazatelů se nezměnily.

Ačkoli první vydání srovnávacího přehledu v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze již zachycovalo řadu finančních ukazatelů (například tok úvěrů v soukromém sektoru, dluh soukromého sektoru a dluh veřejného sektoru), Evropský parlament[12] a Rada[13] podpořily záměr Komise přidat do srovnávacího přehledu dostatečně včas před druhým kolem postupu při makroekonomické nerovnováze další ukazatel s cílem lépe zachytit vzájemné vztahy mezi reálnou ekonomikou a finančním sektorem[14]. Připomínky podala rovněž Evropská rada pro systémová rizika (ESRB), která se vyjádřila k původní struktuře srovnávacího přehledu, jakož i záměrům týkajícím se připojení dalšího ukazatele pro finanční sektor[15].

Srovnávací přehled má umožnit včas rozpoznat nerovnováhy. Za tímto účelem se výběr ukazatelů zaměřuje na nejdůležitější charakteristiky vnějších a vnitřních nerovnováh: zahrnuje zejména údaje o saldu běžného účtu, čisté investiční pozici vůči zahraničí, reálném efektivním směnném kurzu, podílů na vývozních trzích, cenách aktiv, včetně nemovitostí, soukromém a veřejném zadlužení, růstu úvěrů a nezaměstnanosti. Orientační prahové hodnoty byly stanoveny na obezřetné úrovni s cílem zabránit nadměrnému počtu „falešných poplachů“, ale nejsou stanoveny tak rigidně, aby zachytily problémy teprve poté, kdy se plně projeví[16].

Definice ukazatelů ve srovnávacím přehledu jsou uvedeny v tabulce A1. Tabulka A2 udává hodnoty aktualizovaných ukazatelů srovnávacího přehledu a příslušné orientační prahové hodnoty. Hodnoty ukazatelů za předchozí roky jsou uvedeny ve statistické příloze[17]. Šedě stínované kolonky označují, kde hodnota ukazatele překračuje orientační prahové hodnoty. Tyto prahové hodnoty jsou stejné pro všechny země (s výjimkou ukazatelů týkajících se reálných efektivních směnných kurzů a jednotkových nákladů práce, kdy je odlišena eurozóna a země mimo eurozónu). Je třeba rovněž uvést, že posouzení kromě toho bere v úvahu i nejnovější údaje, jakož i hospodářský výhled uvedený v podzimní prognóze Komise zveřejněné dne 7. listopadu 2012[18].

Posouzení nerovnováh – přesněji posouzení, zda situace v daném členském státě odůvodňuje podrobnější analýzu v rámci hloubkového přezkumu – nevychází z mechanického použití ukazatelů srovnávacího přehledu a souvisejících prahových hodnot. Toto posouzení Komise je výsledkem ekonomických závěrů ze srovnávacího přehledu doplněného o další informace a ukazatele, které náležitě zohledňují okolnosti specifické pro jednotlivé země a instituce, a bere v úvahu rovněž závěry uvedené v hloubkových přezkumech z května 2012.

V souladu s nařízením jsou zvažovány další ukazatele, které jsou uvedeny v tabulce A3. Tyto dodatečné ukazatele zahrnují aspekty spojené s obecnou makroekonomickou situací (včetně ekonomické činnosti a investic), nominální a reálnou konvergenci uvnitř i vně eurozóny včetně dalších aspektů výkonnosti obchodu a podrobnější údaje o zahraničních závazcích včetně přímých zahraničních investic a čistého zahraničního dluhu. Odrážejí rovněž možnost vzniku nerovnováh, jakož i schopnost ekonomiky se přizpůsobit, jako například produktivitu. Soubor pomocných ukazatelů nyní zahrnuje rovněž dodatečný ukazatel zadluženosti finančního sektoru, který by měl pomoci při výkladu nového ukazatele týkajícího se tempa růstu závazků finančního sektoru.

Srovnávací přehled je (a měl by zůstat) jednoduchým a srozumitelným nástrojem fungujícím jako filtr, který napomáhá při zaměření dohledu v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze. V této souvislosti je důležitá stabilita v čase. V tomto okamžiku Komise nepředpokládá připojení nových ukazatelů do srovnávacího přehledu. Komise je odhodlána zvyšovat kvalitu srovnávacího přehledu. Za tímto účelem bude Komise na technické úrovni nadále v kontaktu s členskými státy, ECB a ESRB, aby bylo zajištěno, že struktura srovnávacího přehledu je aktuální. To může vést k technickým úpravám definic proměnných ve srovnávacím přehledu. Komise (Eurostat) je mimoto odhodlána zajistit spolehlivý a právně závazný postup k zajištění kvality statistik srovnávacího přehledu a ostatních údajů, které jsou důležité pro postup při makroekonomické nerovnováze[19].

Tabulka A1. Ukazatele srovnávacího přehledu a orientační prahové hodnoty

|| Nerovnováhy vůči zahraničí a konkurenceschopnost || Nerovnováhy v domácí ekonomice

Ukazatel || Tříletý průměr salda běžného účtu jako % HDP || Čistá investiční pozice vůči zahraničí jako % HDP || Změna (tříletá) reálného efektivního směnného kurzu očištěná od inflace pomocí HISC v poměru k 35 vyspělým zemím v % a) || Změna (pětiletá) podílů na vývozních trzích v % || Změna (tříletá) nominálních jednotkových nákladů práce v % b) || Meziroční změna cen nemovitostí očištěná o inflaci v % c) || Tok úvěrů v soukromém sektoru jako % HDP d), e) || Míra nezaměstnanosti – tříletý průměr || Dluh soukromého sektoru jako % HDP d), e) || Veřejný dluh jako % HDP f) || Meziroční změna celkových závazků finančního sektoru v %, nekonsolidované údaje

Zdroj údajů || EUROSTAT (statistika platební bilance) || EUROSTAT (statistika platební bilance) || GŘ ECFIN (databáze ukazatelů týkajících se cenové a nákladové konkurenceschopnosti) || EUROSTAT (statistika platební bilance) || EUROSTAT (národní účty) || EUROSTAT || EUROSTAT (národní účty) || EUROSTAT (šetření pracovních sil) || EUROSTAT (národní účty) || EUROSTAT (Postup při nadměrném schodku – definice podle Smlouvy) || EUROSTAT (národní účty)

Orientační prahové hodnoty || -4/+6 % spodní kvartil (použito rovněž jako referenční údaj pro horní hranici) || -35 % spodní kvartil || +/-5 % pro eurozónu a +/- 11 % pro země mimo eurozónu spodní a horní kvartil eurozóna -/+ standardní odchylka eurozóny || -6 % spodní kvartil || + 9 % pro eurozónu a + 12 % pro země mimo eurozónu horní kvartil eurozóna + 3 % || +6 % horní kvartil || +15 % horní kvartil || +10 % || 160 % horní kvartil || +60 % || 16,5 %

Období pro výpočet prahových hodnot || 1970–2007 || První dostupný rok (polovina devadesátých let)–2007 || 1995–2007 || 1995–2007 || 1995–2007 || První dostupný rok –2007 || 1995–2007 || 1994–2007 || 1994–2007 || || 1991–2007

Některé další ukazatele k použití v ekonomických závěrech || Čisté úvěry/zápůjčky vůči zbytku světa (kapitálový účet + zůstatky na běžných účtech v % HDP) || Čistý zahraniční dluh jako % HDP || Reálný efektivní směnný kurz vůči zbytku eurozóny || Podíly na vývozních trzích založený na objemu zboží; produktivita práce; trend růstu SPVF || Nominální jednotkové náklady práce (změny během 1 roku, 5, 10 let); účinné jednotkové náklady práce vůči zbytku eurozóny || Reálné ceny nemovitostí (změny během 3 let); nominální ceny nemovitostí; přidaná hodnota v bytové výstavbě || Změna soukromého dluhu || || Dluh soukromého sektoru na základě konsolidovaných údajů || || Poměr dluhu k vlastnímu kapitálu

Poznámky: a) Pro obchodní partnery EU je použit HISC, zatímco u obchodních partnerů mimo EU je ukazatel očištěn od inflace pomocí ISC, který vychází z podobné metodiky jako HISC; b) index poměru nominální kompenzace na jednoho zaměstnance k reálnému HDP na zaměstnance; c) změny v cenách nemovitostí v poměru ke k spotřebě očištěné od inflace, EUROSTAT; d) soukromý sektor je definován jako nefinanční podniky, domácnosti a neziskové instituce sloužící domácnostem; e) součet úvěrů a cenných papírů jiných než akcie, na základě nekonsolidovaných údajů o závazcích; f) udržitelnost veřejných financí nebude posuzována v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze vzhledem k tomu, že tato otázka je již řešena v Paktu o stabilitě a růstu. Tento ukazatel však je součástí srovnávacího přehledu, protože veřejný dluh přispívá k celkové zadluženosti, a tedy i celkové zranitelnosti země.

Tabulka A2: Srovnávací přehled postupu při makroekonomické rovnováze s hodnotami za rok 2011

|| Nerovnováhy vůči zahraničí a konkurenceschopnost || Nerovnováhy v domácí ekonomice

Rok 2011 || Tříletý průměr salda běžného účtu jako % HDP || Čistá investiční pozice vůči zahraničí jako % HDP || Změna (tříletá) reálného efektivního směnného kurzu očištěná od inflace pomocí HISC v % || Změna (pětiletá) podílů na vývozních trzích v % || Změna (tříletá) nominálních jednotkových nákladů práce v % || Meziroční změna cen nemovitostí očištěná o inflaci v % || Tok úvěrů v soukromém sektoru jako % HDP || Dluh soukromého sektoru jako % HDP || Veřejný dluh jako % HDP || Míra nezaměstnanosti – tříletý průměr || Meziroční změna celkových závazků finančního sektoru v %, nekonsolidované údaje

Prahové hodnoty || -4/+6 % || -35 % || ±5 % a ±11 % || -6 % || +9 % a +12 % || +6 % || 15 % || 160 % || 60 % || 10 % || 16,5 %

BE || -0,3 || 65,7 || -0,5 || -10,2 || 6,2 || -0,1 || 11,6 || 236 || 98 || 7,8 || 4,7

BG || -3,4 || -85,6 || 3,1 || 17,2 || 20,3 || -9,0 || -6,7 || 146 || 16 || 9,4 || 5,6

CZ || -3,0 || -49,3 || 0,3 || 8,4 || 3,3 || 0,0 || 2,5 || 78 || 41 || 6,9 || 3,8

DK || 5,0 || 24,5 || -1,7 || -16,9 || 4,7 || -4,9 || -2,2 || 238 || 47 || 7,0 || 4,7

DE || 5,9 || 32,6 || -3,9 || -8,4 || 5,9 || 1,4 || 4,8 || 128 || 81 || 6,9 || 2,1

EE || 2,8 || -57,8 || 0,8 || 11,1 || -6,2 || 3,3 || 6,8 || 133 || 6 || 14,4 || -4,4

IE || 0,0 || -96,0 || -9,1 || -12,2 || -12,8 || -15,2 || 4,0 || 310 || 106 || 13,3 || -0,6

EL || -10,4 || -86,1 || 3,1 || -18,7 || 4,1 || -5,1 || -5,5 || 125 || 171 || 13,2 || -3,4

ES || -4,3 || -91,7 || -1,3 || -7,6 || -2,1 || -10,0 || -4,1 || 218 || 69 || 19,9 || 3,7

FR || -1,6 || -15,9 || -3,2 || -11,2 || 6,0 || 3,8 || 4,0 || 160 || 86 || 9,6 || 7,3

IT || -2,9 || -20,6 || -2,1 || -18,4 || 4,4 || -2,0 || 2,6 || 129 || 121 || 8,2 || 3,8

CY || -8,4 || -71,3 || -0,9 || -16,4 || 8,8 || -8,5 || 16,1 || 288 || 71 || 6,6 || -0,2

LV || 3,1 || -73,3 || -0,6 || 23,6 || -15,0 || 4,9 || -2,5 || 125 || 42 || 18,1 || -4,5

LT || 0,0 || -52,6 || 3,6 || 25,2 || -8,4 || 2,4 || -0,8 || 70 || 39 || 15,6 || 8,9

LU || 7,5 || 107,8 || 0,8 || -10,1 || 12,5 || 1,5 || 2,5 || 326 || 18 || 4,8 || 11,3

HU || 0,6 || -105,9 || -3,3 || -2,8 || 3,7 || -4,1 || 6,4 || 167 || 81 || 10,7 || -2,6

MT || -4,3 || 5,7 || -3,0 || 11,7 || 5,8 || -2,3 || 2,2 || 210 || 71 || 6,8 || 1,4

NL || 7,5 || 35,5 || -1,6 || -8,2 || 5,8 || -4,0 || 0,7 || 225 || 66 || 4,2 || 7,2

AT || 2,2 || -2,3 || -1,0 || -12,7 || 5,9 || -8,0 || 4,1 || 161 || 72 || 4,4 || -0,3

PL || -4,6 || -63,5 || -10,9 || 12,8 || 4,3 || -5,7 || 7,1 || 80 || 56 || 9,2 || 4,4

PT || -9,1 || -105,0 || -1,9 || -9,5 || 0,9 || -3,6 || -3,2 || 249 || 108 || 11,9 || -0,7

RO || -4,3 || -62,5 || -2,4 || 22,8 || 12,9 || -18,9 || 1,8 || 72 || 33 || 7,2 || 4,3

SI || -0,4 || -41,2 || -0,3 || -6,1 || 8,3 || 1,0 || 1,9 || 128 || 47 || 7,1 || -1,3

SK || -2,1 || -644 || 4,3 || 20,9 || 4,4 || -5,6 || 3,3 || 76 || 43 || 13,4 || 1,2

FI || 0,6 || 13,1 || -1,3 || -22,9 || 9,1 || -0,3 || 4,6 || 179 || 49 || 8,1 || 30,8

SE || 6,6 || -8,3 || 3,9 || -11,6 || 1,2 || 1,0 || 6,3 || 232 || 38 || 8,1 || 3,6

UK || -22 || -17,3 || -7,1 || -24,2 || 8,1 || -5,4 || 1,0 || 205 || 85 || 7,8 || 8,5

Poznámka: Mezní datum 1. listopadu 2012.

Tabulka A3: Další ukazatele k použití pro vyvozování ekonomických závěrů ze srovnávacího přehledu při postupu při makroekonomické nerovnováze, 2011

|| Meziroční růst reálného HDP v % || Tvorba hrubého fixního kapitálu jako % HDP || Hrubé domácí výdaje na výzkum a vývoj v % HDP || Saldo běžného účtu jako % HDP, údaje platební bilance || Čisté úvěry/zápůjčky jako % HDP, údaje platební bilance || Čistý zahraniční dluh jako % HDP || Příliv přímých zahraničních investic jako % HDP || Čistá obchodní bilance energetických produktů jako % HDP || Změna (tříletá) reálného efektivního směnného kurzu v % vůči eurozóně (17) || Meziroční změna podílů na vývozních trzích v %, objemy || Meziroční růst produktivity práce v % || Meziroční růst zaměstnanosti v % || Změna (desetiletá) nominálních jednotkových nákladů práce v % || Změna (desetiletá) efektivních jednotkových nákladů práce v % vůči eurozóně (17) || Změna (tříletá) nominálních cen nemovitostí v % || Bytová výstavba jako % HDP || Dluh soukromého sektoru jako % HDP, konsolidované údaje || Zadluženost finančního sektoru (poměr dluhu k vlastnímu kapitálu)

Rok || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011 || 2011

BE || 1,8 || 20,7 || 2,0 || -1,4 || -1,7 || -127,6 || 20,1 || -3,7 || 1,4 || -1,6 || 0,4 || 1,3 || 20,3 || 3,7 || 5,1 || na || 143 || 641

BG || 1,7 || 20,9 || 0,6 || 0,3 || 1,6 || 33,9 || 4,5 || -0,6 || || 5,2 || 6,1 || -4,2 || 69,5 || || -32,4 || na || 136 || 414

CZ || 1,9 || 23,9 || 1,8 || -2,8 || -2,5 || 1,1 || 2,5 || -1,4 || 5,2 || 1,6 || 0,6 || 23,2 || -5,0 || 3,8 || 73 || 624

DK || 0,8 || 17,2 || 3,1 || 5,6 || 5,9 || 18,0 || 3,8 || 0,7 || 1,2 || 1,2 || -0,5 || 29,3 || -11,9 || 4,7 || 238 || 377

DE || 3,0 || 18,1 || 2,8 || 5,7 || 5,7 || -2,9 || 1,1 || -19,8 || -0,9 || 2,5 || 1,6 || 1,4 || 5,5 || -14,1 || 5,4 || 5,6 || 109 || 524

EE || 8,3 || 21,7 || 2,4 || 2,1 || 6,3 || 6,5 || 1,2 || na || 3,2 || 25,7 || 1,2 || 6,7 || 64,4 || 44,8 || -28,0 || 3,5 || 132 || 373

IE || 1,4 || 10,1 || 1,7 || 1,1 || 1,0 || -339,2 || 5,2 || na || -6,5 || -1,7 || 3,6 || -2,1 || 15,4 || 0,1 || -38,7 || 2,6 || 281 || 158

EL || -7,1 || 15,1 || na || -9,9 || -8,6 || -98,0 || 0,4 || -2,7 || 4,6 || -6,0 || -1,6 || -5,6 || 31,1 || 11,5 || -3,5 || 4,7 || 125 || 2728

ES || 0,4 || 21,1 || 1,3 || -3,5 || -3,0 || 93,5 || 2,0 || -8,5 || 0,4 || 3,2 || 2,2 || -1,6 || 25,3 || 4,3 || -15,3 || 6,4 || 204 || 941

FR || 1,7 || 20,1 || 2,3 || -2,0 || -2,0 || 36,1 || 1,5 || -12,7 || -0,4 || -0,8 || 1,2 || 0,5 || 22,3 || 5,1 || 3,5 || 6,1 || 139 || 461

IT || 0,4 || 19,6 || 1,3 || -3,1 || -3,0 || 49,0 || 1,6 || -13,9 || 0,9 || -0,2 || 0,3 || 0,3 || 28,3 || 11,1 || 0,4 || 5,5 || 126 || 1172

CY || 0,5 || 16,3 || 0,5 || -4,7 || -4,5 || 37,9 || 5,5 || na || 0,7 || -2,3 || 0,0 || 0,4 || 34,6 || 12,4 || -16,7 || 5,0 || 281 || 2539

LV || 5,5 || 21,3 || 0,7 || -2,2 || 0,0 || 46,4 || 5,1 || -0,2 || || 6,8 || 14,8 || -8,4 || 94,4 || || -38,7 || 1,5 || 118 || 704

LT || 5,9 || 17,8 || 0,9 || -3,7 || -1,3 || 32,3 || 3,4 || -0,5 || 7,9 || 3,8 || 2,0 || 33,6 || -30,8 || 1,8 || 67 || 633

LU || 1,7 || 19,0 || 1,4 || 7,1 || 6,8 || -3022,2 || 645,3 || na || 2,0 || -2,2 || -1,2 || 2,6 || 35,7 || 14,0 || 6,5 || 3,4 || 267 || 50

HU || 1,6 || 17,9 || 1,2 || 0,9 || 3,3 || 52,6 || 3,7 || -1,4 || || 2,7 || 1,2 || 0,8 || 44,3 || || -8,5 || 1,8 || 147 || 562

MT || 1,9 || 14,8 || 0,7 || -0,3 || 0,7 || -158,3 || 4,7 || 0,0 || 1,8 || -4,8 || -0,5 || 2,5 || 23,7 || 7,0 || -4,6 || 2,5 || 169 || 362

NL || 1,0 || 17,7 || 2,0 || 9,7 || 9,7 || 36,8 || 1,6 || -4,6 || 0,0 || -1,9 || 0,5 || 0,6 || 20,0 || 3,2 || -7,5 || 4,9 || 224 || 231

AT || 2,7 || 21,4 || 2,8 || 0,6 || 0,4 || 24,4 || 3,5 || -2,8 || 1,2 || 0,9 || 1,3 || 1,7 || 13,2 || -1,6 || -2,9 || 4,4 || 146 || 378

PL || 4,3 || 20,3 || 0,8 || -4,9 || -2,9 || 35,8 || 3,7 || na || || 1,5 || 3,3 || 1,1 || 5,7 || || -7,6 || 2,6 || 77 || 377

PT || -1,7 || 18,1 || na || -6,5 || -5,3 || 83,4 || 4,4 || na || -0,5 || 2,7 || -0,1 || -1,9 || 19,4 || 1,4 || 2,0 || 3,4 || 223 || 542

RO || 2,5 || 24,6 || 0,5 || -4,4 || -3,9 || 38,0 || 1,3 || -0,7 || || 4,1 || 2,0 || -1,3 || 154,9 || || -39,5 || na || 71 || 662

SI || 0,6 || 18,5 || 2,5 || 0,0 || -0,3 || 37,5 || 2,0 || -0,5 || 0,4 || 1,0 || 2,2 || -1,4 || 38,9 || 21,0 || -6,8 || 3,0 || 116 || 639

SK || 3,2 || 23,1 || 0,7 || 0,1 || 1,3 || 21,7 || 2,2 || -1,0 || 5,0 || 5,0 || 1,4 || 1,5 || 28,8 || 12,6 || -17,8 || 2,3 || 76 || 1079

FI || 2,7 || 19,6 || 3,8 || -1,6 || -1,5 || 30,9 || 1,0 || -1,4 || 2,2 || -6,6 || 1,6 || 1,1 || 21,9 || 3,8 || 11,1 || 6,8 || 153 || 616

SE || 3,9 || 18,4 || 3,4 || 6,4 || 6,3 || 62,4 || 2,7 || -1,6 || || 0,6 || 1,6 || 2,2 || 8,1 || || 13,8 || 3,7 || 216 || 305

UK || 0,9 || 14,2 || 1,8 || -1,9 || -1,7 || 45,2 || 2,3 || -2,2 || -1,2 || 0,4 || 0,5 || 26,2 || -2,0 || 3,2 || na || 1187

Poznámka: Mezní datum 1. listopadu 2012. Zdroj: EUROSTAT s výjimkou cen nemovitostí očištěných o inflaci (údaje Eurostatu doplněné o údaje ECB), podílů na vývozu (světový ekonomický výhled MMF), reálného efektivního směnného kurzu očištěného od inflace pomocí HISC (GŘ ECFIN), efektivních jednotkových nákladů práce vůči eurozóně (GŘ ECFIN).

[1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 a č. 1174/2011 (Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25 a 8).

[2] COM(2012) 68 final ze dne 14.2.2012.

[3] Těmito členskými státy byly Belgie, Bulharsko, Dánsko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Maďarsko, Slovinsko, Finsko, Švédsko a Spojené království (viz European Economy-Occasional Papers (Evropský hospodářský občasník), 99 až 110, a sdělení Komise „Akce pro stabilitu, růst a zaměstnanost“, COM(2012) 299 final ze dne 30.5.2012).

[4] Doporučení Rady ze dne 10. července 2012 (2012/C 219/01 až 27) (Úř. věst. C 219, 24.7.2012).

[5] Členské státy a Komise pokračují v rámci Výboru pro hospodářskou politiku v práci na posílení rámců a nástrojů pro analýzu nerovnováh. To zahrnuje například záležitosti související s nemovitostmi, zadlužeností a posuzováním pozic vůči zahraničí.

[6] Tento přístup, který zamezuje zdvojení postupů a informačních povinností, je v souladu s návrhem Komise na nařízení o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy, ve kterých dochází k závažným obtížím, pokud jde o jejich finanční stabilitu v eurozóně, nebo jsou těmito obtížemi ohroženy [KOM(2011) 819 v konečném znění ze dne 23.11.2011], jež je součástí „balíčku dvou právních aktů“. Pokud jde o podrobnější údaje o hospodářské situaci a pokroku při odstraňování makroekonomických nerovnováh, viz nejnovější zprávy o dodržování požadavků: European Economy–Occasional Papers, 94 (Řecko), 115 (Irsko), 116 (Rumunsko) a 117 (Portugalsko). Tato zpráva se zabývá Španělskem, ačkoli uvedená země využívá oficiální financování k rekapitalizaci bank (viz „The Financial Sector Adjustment Programme for Spain“ (Program nápravy španělského finančního odvětví), European Economy – Occasional Papers, 118). Zpráva pojednává rovněž o Maďarsku a Kypru. V listopadu 2011 požádalo Maďarsko oficiálně o zahájení jednání vedoucích k preventivní finanční pomoci. Tato jednání však dosud významně nepokročila. Kypr požádal o oficiální financování dne 25. června 2012 a v současnosti probíhají jednání o programu.

[7] COM(2012) 750, 28.11.2012.

[8] To vyžaduje rychlé provedení klíčových opatření obsažených v Aktu o jednotném trhu I a II a vyšší reformní úsilí na úrovni jednotlivých zemí, jak je stanoveno ve sdělení o výroční zprávě o integraci jednotného trhu [COM(2012) 752, 28.11.2012].

[9] Těmito členskými státy byly Belgie, Bulharsko, Dánsko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Maďarsko, Slovinsko, Finsko, Švédsko a Spojené království.

[10] Viz rovněž „Scoreboard for the Surveillance of Macroeconomic Imbalances“ (Srovnávací přehled pro dohled nad makroekonomickou nerovnováhou), European Economy–Occasional Papers, 92.

[11] Viz připojený dokument „Completing the Scoreboard for the MIP: Financial Sector Indicator“ (Doplnění srovnávacího přehledu pro postup při makroekonomické nerovnováze: ukazatel týkající se finančního sektoru), SWD(2012) 389.

[12] Bod 9 usnesení Evropského parlamentu ze dne 15.12.2011: „Evropský parlament […] bere na vědomí záměr Komise poskytnout do konce roku 2012 a zavčas pro následující evropský semestr nový soubor ukazatelů a souvisejících prahových hodnot pro finanční sektor“.

[13] Bod 9 závěrů Rady pro hospodářské a finanční věci ze dne 8.11.2011: „[…] Komise se rovněž žádá, aby do konce roku 2012 a v souladu s příslušným nařízením předložila návrhy ohledně ukazatele týkajícího se finančního sektoru s cílem jeho zařazení do evropského semestru v roce 2013“.

[14] Ustanovení čl. 4 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 1176/2011 vyžaduje, aby srovnávací přehled zahrnoval mimo jiné „[…] vnitřní nerovnováhy, včetně nerovnováhy vznikající v důsledku veřejného a soukromého zadlužení, vývoje na finančních trzích a trzích s aktivy, a to i na trzích s nemovitostmi […]“.

[15] „Views of the ESRB on the Envisaged Scoreboard Indicators Relevant for Financial Market Stability“, k dispozici na adrese http://www.esrb.europa.eu/pub/html/index.en.html.

[16] Prahové hodnoty ve srovnávacím přehledu byly zachovány na stejné úrovni jako v předchozí zprávě mechanismu varování. Prahová hodnota nového ukazatele byla stanovena jako 3. kvartil dostupného rozdělení. Stejný statistický přístup byl použit u ostatních ukazatelů (kromě ukazatele veřejného dluhu).

[17] Viz připojený dokument „Statistical Annex to the Alert Mechanism Report“ (Statistická příloha zprávy mechanismu varování), SWD(2012) 421; viz rovněž tisková zpráva Eurostatu ze dne 28. listopadu 2012.

[18] European Economy (Evropské hospodářství), 8/2012.

[19] V průběhu roku 2012 pracovala Komise (Eurostat) s řadou statistických veličin, jež byly zjištěny během prvního kola postupu při makroekonomické nerovnováze, zejména co se týká statistik dluhu soukromého sektoru a toků úvěrů. Pokud jde o zvláštní účelové jednotky, Eurostat uskutečnil v řadě členských států mise s cílem získat podrobné údaje a informace o statistických zdrojích a použitých metodách. Co se týká vnitropodnikových úvěrů, práce probíhala v rámci podskupiny ECB pro soukromý dluh. Informace získané v rámci těchto procesů podpoří práci dvou pracovních skupin, které byly zřízeny za účelem vypracování konkrétnějších pokynů pro holdingové společnosti, sídla a zvláštní účelové jednotky a pro nekonsolidované a konsolidované údaje. Co se týká indexů cen nemovitostí, ve spolupráci mezi Komisí (Eurostatatem), OECD, ECB a Bankou pro mezinárodní platby probíhá práce s cílem rozšířit zpětně čtvrtletní řady a zlepšit metadata. Zatímco řada hlavních ukazatelů podléhá podrobnému rámci pro kontrolu kvality, ostatní hlavní ukazatele a další důležité ukazatele vyžadují přesnější rámce pro sledování kvality a opatření k jejich zlepšení.