EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 12.12.2017 COM(2017) 794 final 2017/0352(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zřizuje rámec pro interoperabilitu mezi informačními systémy EU (policejní a justiční spolupráce, azyl a migrace) {SWD(2017) 473}

{SWD(2017) 474}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Okolnosti V uplynulých třech letech pocítila EU nárůst nedovolených překročení hranic do EU, stejně jako rostoucí a přetrvávající hrozbu pro vnitřní bezpečnost, což se projevilo řadou teroristických útoků. Obyvatelé EU očekávají, že kontroly osob na vnějších hranicích i kontroly v rámci schengenského prostoru budou účinné, zajistí účinné řízení migrace a přispějí k vnitřní bezpečnosti. Tyto výzvy vynesly do popředí naléhavou potřebu propojit a komplexně posílit informační nástroje EU pro správu hranic, řízení migrace a bezpečnost. Správu informací v EU lze a musí se provádět efektivnější a účelnější tak, aby se při plném dodržování základních práv, mimo jiné zejména práva na ochranu osobních údajů, zajistila lepší ochrana vnějších hranic EU, zlepšilo řízení migrace a posílila se vnitřní bezpečnost ku prospěchu všech občanů. Na úrovni EU již existuje řada informačních systémů, jejichž cílem je poskytovat příslušníkům pohraniční stráže, imigračním úředníkům a pracovníkům donucovacích orgánů důležité informace o osobách, a na vývoji dalších takových systémů se pracuje. Aby tato podpora byla účinná, musejí být informace poskytované informačními systémy EU úplné, přesné a spolehlivé. V architektuře správy informací EU se však projevují strukturální nedostatky. Vnitrostátní orgány se musejí vypořádat se složitým prostředím různě řízených informačních systémů. Architektura správy údajů pro ochranu hranic a bezpečnost je roztříštěná a informace jsou uchovávány odděleně v nepropojených systémech. Vznikají tak mezery. Z tohoto důvodu nejsou různé informační systémy na úrovni EU v současnosti interoperabilní – tj. neprobíhá mezi nimi výměna a sdílení informací tak, aby orgány a příslušní úředníci mohli získat potřebné informace, kdykoli a kdekoli je to nutné. Interoperabilita informačních systémů na úrovni EU může významně pomoci odstranit současná bílá místa, kdy může docházet k tomu, že osoby včetně těch, které mohou být zapojeny do teroristických činností, jsou vedené v jednotlivých, navzájem nepropojených databázích, kde figurují pod různými jmény. V dubnu 2016 předložila Komise Sdělení o silnějších a inteligentnějších informačních systémech pro ochranu hranic a bezpečnost, ve kterém se zabývá řadou strukturálních nedostatků v informačních systémech. Cílem sdělení z dubna 2016 bylo zahájit diskusi o tom, jak mohou informační systémy v Evropské unii zlepšit správu hranic, řízení migrace a vnitřní bezpečnost. Naléhavou potřebu kroků v této oblasti uznala také Rada. V červnu 2016 podpořila plán na posílení výměny informací a správy informací včetně řešení interoperability v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí. Účelem tohoto plánu byla podpora operativních vyšetřování a rychlé zajištění ucelených, tematických a aktuálních informací vysoké kvality pro pracovníky v předních liniích, jako jsou policisté, příslušníci pohraniční stráže, státní zástupci, imigrační úředníci a další, a umožnit jim tak efektivně spolupracovat a jednat. K přijetí opatření v této oblasti vyzval také Evropský parlament. Ve svém usnesení z července 2016, které se týkalo pracovního programu Komise na rok 2017, požadoval Evropský parlament „návrhy na zdokonalení a rozvoj stávajících informačních systémů, vyřešení mezer v informacích a pokrok směrem k interoperabilitě a také návrhy na závazné sdílení informací na úrovni EU doprovázené nezbytnými zárukami v oblasti ochrany údajů“. Projev předsedy Evropské komise Junckera o stavu Unie ze září 2016 a závěry Evropské rady z prosince 2016 zdůraznily, jak důležité je překonat současné nedostatky v oblasti správy údajů a zlepšit interoperabilitu stávajících informačních systémů. V červnu 2016, v návaznosti na sdělení z dubna 2016, Komise zřídila expertní skupinu na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu s cílem zaměřit se na právní, technické a provozní problémy při posilování interoperability mezi ústředními systémy EU pro ochranu hranic a bezpečnost, včetně jejich nezbytnosti, technické proveditelnosti, přiměřenosti a jejich důsledků pro ochranu údajů. Závěrečná zpráva expertní skupiny na vysoké úrovni byla zveřejněna v květnu 2017. Přinesla řadu doporučení pro posílení a rozvoj informačních systémů EU a jejich interoperability. Do práce skupiny odborníků se zapojila také Evropská agentura pro základní práva, evropský inspektor ochrany údajů a protiteroristický koordinátor EU. Každý z nich předložil podpůrné prohlášení a současně konstatoval, že je nutné pokročit v řešení širších otázek základních práv a ochrany údajů. Zástupci sekretariátu Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci Evropského parlamentu a generálního sekretariátu Rady se zúčastnili jako pozorovatelé. Expertní skupina na vysoké úrovni dospěla k závěru, že je nezbytné a technicky proveditelné pracovat na praktických řešeních interoperability, která v zásadě mohou mít operativní přínosy a zároveň je lze realizovat v souladu s požadavky na ochranu údajů. Na základě zprávy a doporučení expertní skupiny Komise ve své sedmé zprávě o pokroku na cestě k účinné a skutečné bezpečnostní unii stanovila nový přístup ke správě údajů pro bezpečnost, správu hranic a řízení migrace, kde jsou všechny centralizované informační systémy pro bezpečnost, správu hranic a řízení migrace interoperabilní při plném dodržování základních práv. Komise oznámila svůj záměr pokračovat v práci na vytvoření Evropského vyhledávacího portálu, který dokáže souběžně prohledávat všechny příslušné systémy EU v oblasti bezpečnosti, správy hranic a řízení migrace, přičemž se pravděpodobně uplatní jednodušší pravidla pro přístup pro účely prosazování práva, a vytvořit pro tyto systémy sdílenou službu pro porovnávání biometrických údajů (případně schopnou označit shodu) a společné úložiště údajů o totožnosti. Oznámila svůj záměr co nejdříve předložit legislativní návrh týkající se interoperability. Závěry Evropské rady z června 2017 zopakovaly potřebu jednat. Na základě závěrů Rady pro spravedlnost a vnitřní věci z června 2017 vyzvala Evropská rada Komisi, aby za účelem realizace doporučení expertní skupiny na vysoké úrovni co nejdříve připravila návrh právního aktu. Tato iniciativa také reaguje na výzvu Rady k vytvoření uceleného rámce pro přístup pro účely prosazování práva do různých databází v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí s cílem dosáhnout vyšší míry zjednodušení, soudržnosti a účinnosti a věnovat větší pozornost operativním potřebám. Pro posílení snah učinit z Evropské unie bezpečnější společnost, v plném souladu se základními právy, Komise ve svém pracovním programu na rok 2018 oznámila, že návrh týkající se interoperability informačních systémů bude představen do konce roku 2017. •Cíle návrhu Obecné cíle této iniciativy vyplývají z cílů uvedených ve Smlouvě v oblasti zlepšování správy vnějších hranic schengenského prostoru a posilování vnitřní bezpečnosti Evropské unie. Odvozují se také od politických rozhodnutí Komise a příslušných závěrů (Evropské) Rady. Tyto cíle jsou dále zpracovány v Evropském programu pro migraci a následných sděleních, včetně sdělení o ochraně a posílení Schengenu, Evropského programu pro bezpečnost a zpráv Komise o činnosti a pokroku na cestě k účinné a skutečné bezpečnostní unii. Cíle tohoto návrhu jsou neoddělitelně spjaty s výše uvedenými skutečnostmi, přičemž se opírají zejména o sdělení z dubna 2016 a o zjištění expertní skupiny na vysoké rovni. Návrh má tyto specifické cíle: 1)zajistit, aby koncoví uživatelé, zejména příslušníci pohraniční stráže, pracovníci donucovacích orgánů, imigrační úředníci a justiční orgány, získali rychlý, plynulý, bezproblémový a řízený přístup k informacím, které potřebují k plnění svých úkolů; 2)zajistit řešení pro odhalování vícenásobných totožností spojených s totožnými soubory biometrických údajů, a to s dvojím účelem, kterým je zajištění správného zjištění totožnosti osob jednajících v dobré víře a potírání podvodného zneužití totožnosti; 3)usnadnit kontroly totožnosti státních příslušníků třetích zemí na území členského státu ze strany policejních orgánů a 4)usnadnit a zjednodušit přístup donucovacích orgánů k informačním systémům, jež neslouží k prosazování práva, na úrovni EU, pokud to je nezbytné pro předcházení, vyšetřování, odhalování nebo stíhání závažné trestné činnosti a terorismu. Kromě těchto základních operativních cílů tento návrh také pomůže:

·usnadnit technické a operační provádění stávajících a budoucích nových informačních systémů ze strany členských států; ·posílit a zjednodušit podmínky pro bezpečnost a ochranu údajů, kterými se řídí příslušné systémy, a ·zlepšit a sladit požadavky na kvalitu údajů jednotlivých systémů. Návrh pak také obsahuje ustanovení pro zavedení a řízení univerzálního formátu pro zprávy (UMF) jako normy EU pro vývoj informačních systémů v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí a zřízení centrálního úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky. •Oblast působnosti návrhu Společně se souvisejícím návrhem předkládaným v tentýž den se návrh týkající se interoperability zaměřuje na informační systémy EU pro bezpečnost, správu hranic a řízení migrace, které jsou provozovány na centrální úrovni a z nichž tři již existují, jeden stojí na počátku vývoje a další dva jsou ve fázi návrhů, o nichž nyní jednají spolunormotvůrci. Každý systém má vlastní cíle, účely, právní základ, pravidla, uživatelské skupiny a institucionální kontext. V současné době existující tyto tři centralizované informační systémy: ·Schengenský informační systém (SIS) se širokou škálou záznamů o osobách (odepření vstupu nebo pobytu, evropský zatýkací rozkaz, pohřešované osoby, zajištění spolupráce v soudním řízení, skryté a zvláštní kontroly) a věcech (včetně ztracených, odcizených a neplatných dokladů totožnosti nebo cestovních dokladů); ·systém Eurodac s údaji o otiscích prstů žadatelů o azyl a státních příslušníků třetích zemí, kteří nedovoleně překročili vnější hranice nebo kteří nelegálně pobývají v některém členském státě, a ·Vízový informační systém (VIS) s údaji o krátkodobých vízech. Kromě těchto stávajících systémů Komise v letech 2016–2017 navrhla tři nové centralizované informační systémy EU: ·Systém vstupu/výstupu (EES), jehož právní základ byl nyní schválen, nahradí současný systém ručního razítkování cestovních pasů a bude elektronicky zaznamenávat jméno, druh cestovního dokladu, biometrické údaje a datum a místo vstupu a výstupu státních příslušníků třetích zemí, kteří vstupují do schengenského prostoru za účelem krátkodobého pobytu; ·navrhovaný evropský systém pro cestovní informace a povolení (ETIAS), bude-li přijat, bude z velké části automatizovaným systémem, který bude shromažďovat a ověřovat informace poskytnuté státními příslušníky třetích zemí s bezvízovým režimem před jejich cestou do schengenského prostoru, a ·navrhovaný Evropský informační systém rejstříků trestů pro státní příslušníky třetích zemí (systém ECRIS-TCN), který by byl elektronickým systémem pro výměnu informací o předchozích odsouzeních státních příslušníků třetích zemí trestními soudy v EU. Těchto šest systémů se vzájemně doplňuje – s výjimkou Schengenského informačního systému (SIS) – a jsou zaměřeny výlučně na státní příslušníky třetích zemí. Tyto systémy pomáhají vnitrostátním orgánům v oblasti správy hranic, řízení migrace, zpracovávání víz a otázek azylu a v boji proti trestné činnosti a terorismu. Toto platí zejména pro SIS, který je dnes nejrozšířenějším nástrojem pro sdílení informací v oblasti prosazování práva. Kromě těchto informačních systémů spravovaných centrálně na úrovni EU zahrnuje oblast působnosti tohoto návrhu také databázi odcizených a ztracených cestovních dokladů (SLTD) Interpolu, která je v souladu s ustanoveními Schengenského hraničního kodexu systematicky požívána na vnějších hranicích EU, a databázi Interpolu TDAWN (cestovní doklady s údaji uvedenými v oběžnících). Týká se rovněž údajů Europolu, a to v míře nutné pro fungování navrhovaného systému ETIAS a pro zajištění pomoci členským státům při dotazování na údaje o závažné trestné činnosti a terorismu. Vnitrostátní informační systémy a decentralizované informační systémy EU jsou mimo oblast působnosti této iniciativy. Pokud bude prokázána taková nezbytnost, mohou být decentralizované systémy, jako jsou systémy provozované v prümském rámci, směrnice o jmenné evidenci cestujících (PNR) a směrnice o předběžných informacích o cestujících, připojeny v pozdější fázi k jedné či více složkám navrhovaným v rámci této iniciativy. Aby se dodržoval rozdíl mezi záležitostmi, které představují rozvoj schengenského acquis, pokud jde o hranice a víza, na jedné straně, a na druhé straně dalšími systémy, které se týkají schengenského acquis v oblasti policejní spolupráce nebo s schengenským acquis nesouvisejí, zabývá se tento návrh přístupem k Schengenskému informačnímu systému, jak jej v současnosti upravuje rozhodnutí 2007/533/SVV, a systémem Eurodac a [ECRIS-TCN].

•Nezbytné technické složky pro dosažení interoperability K dosažení cílů tohoto návrhu je nutné zřídit tyto čtyři složky interoperability: ·Evropský vyhledávací portál – ESP ·sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů – sdílená BMS ·společné úložiště údajů o totožnosti – CIR ·detektor vícenásobné totožnosti – MID Každá z těchto složek je podrobně popsána v pracovním dokumentu útvarů Komise o posouzení dopadů, který doprovází tento návrh. Kombinace těchto čtyř složek vede k následujícímu řešení interoperability: Cíle a fungování těchto čtyř složek lze shrnout takto: 1) Evropský vyhledávací portál (ESP) je složkou, která by umožnila souběžné vyhledávání ve více systémech (v centrálním SIS, Eurodacu, VIS, budoucím EES a navrhovaných systémech ETIAS a ECRIS-TCN i příslušných systémech Interpolu a údajích Europolu) s použitím údajů o totožnosti (biografických i biometrických). Tento portál by zajistil, aby uživatelé evropských informačních systémů měli rychlý, bezproblémový, účinný, systematický a řízený přístup ke všem informacím, které potřebují k plnění svých úkolů. Vyhledávání v Evropském vyhledávacím portálu by okamžitě, v řádu sekund, zajistilo informace z různých systémů, k nimž má uživatel oprávněný přístup. V závislosti na účelu vyhledávání a příslušných přístupových právech by měl ESP různé konfigurace. ESP nezpracovává žádné nové údaje a žádné údaje neukládá; fungoval by jako jednotný portál nebo „zprostředkovatel zpráv“ pro vyhledávání v různých ústředních systémech a plynule by získával nezbytné informace, a to při plném dodržování požadavků na kontrolu přístupu a ochranu údajů základních systémů. ESP by usnadnil správné a oprávněné používání všech stávajících evropských informačních systémů a zjednodušil by a zlevnil jejich prohlížení a používání pro členské státy, v souladu se právními nástroji, kterými se tyto systémy řídí. 2) Sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS) by umožnila vyhledávání a porovnávání biometrických údajů (otisky prstů a zobrazení obličeje) z několika ústředních systémů (zejména ze systémů SIS, Eurodac, VIS, budoucího EES a navrhovaného systému ECRIS-TCN). Navrhovaný systém ETIAS nebude obsahovat biometrické údaje a nebude tedy propojen se sdílenou BMS. Tam, kde stávající ústřední systém (SIS, Eurodac, VIS) v současnosti používá vyhrazený, vlastní nástroj pro vyhledávání biometrických údajů, poskytne sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů společnou platformu, v níž jsou údaje vyhledávány a porovnávány souběžně. Sdílená BMS by přinesla podstatné výhody, pokud jde o bezpečnost, náklad, údržbu a provoz, neboť by využívala jedinou technologickou složku namísto pěti různých. Biometrické údaje (otisky prstů a zobrazení obličeje) jsou výhradně uchovávány v základních systémech. Sdílená BMS by vytvořila a zachovala matematické vyjádření biometrických vzorků (šablonu), ale skutečné údaje by se odstranily a zůstaly by tedy uložené jen jednou, na jednom místě. Sdílená BMS by byla klíčovou složkou umožňující snazší zjišťování propojení mezi soubory údajů a různými totožnostmi, kterými se prokazuje tatáž osoba v různých ústředních systémech. Bez sdílené BMS nebude žádná z ostatních tří složek moci fungovat. 3) Společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) by bylo sdílenou složkou pro ukládání biografických a biometrických údajů o totožnosti státních příslušníků třetích zemí zaznamenaných v systému Eurodac, VIS, budoucím EES, navrhovaném ETIAS a navrhovaném systému ECRIS-TCN. Každý z těchto pěti ústředních systémů ukládá nebo bude ukládat biografické údaje o konkrétních osobách pro konkrétní účely. To by se nezměnilo. Příslušné údaje o totožnosti by se ukládaly v CIR, ale i nadále by „patřily“ do příslušných základních systémů, které tyto údaje zaznamenaly. CIR by neobsahoval údaje ze SIS. Komplexní technická architektura SIS obsahující vnitrostátní kopie, částečné vnitrostátní kopie a možné vnitrostátní systémy pro porovnávání biometrických údajů by učinila systém CIR tak složitým, že by již nebyl technicky ani finančně realizovatelný.

Klíčovým cílem CIR je usnadnit biografickou identifikaci státního příslušníka třetí země. Díky CIR by se zvýšila rychlost operací, zlepšila účinnost a dosáhlo by se úspor z rozsahu. Zřízení CIR je nezbytné, aby se umožnily účinné kontroly totožnosti státních příslušníků třetích zemí včetně kontrol na území členského státu. Dále pak přidáním funkce „označení pozitivního nálezu“ by CIR mohl pomoci při kontrole přítomnosti (nebo neexistence) údajů v kterémkoli ze systémů, které CIR pokrývá, a to pomocí jednoduchého oznámení o pozitivním nálezu / bez pozitivního nálezu. CIR by tak rovněž pomohl zjednodušit přístup donucovacích orgánů k informačním systémům, jež neslouží k prosazování práva, zatímco by se zachovala vysoká míra ochrany údajů (viz oddíl týkající se dvoufázového postupu pro přístup pro účely prosazování práva). Z uvedených pěti systémů, na které má CIR vztahovat, představují budoucí EES, navrhovaný ETIAS a navrhovaný systém ECRIS-TCN nové systémy, které je ještě nutné vyvinout. Stávající systém Eurodac zatím neobsahuje biografické údaje; k jeho rozšíření dojde, jakmile bude pro Eurodac schválen nový právní základ. Stávající systém VIS neobsahuje biografické údaje, avšak s ohledem na jeho nezbytnou interakci s budoucím EES jej bude třeba modernizovat. Vytvoření CIR by tedy přišlo ve správný okamžik. V žádném případě by to neznamenalo zdvojování existujících údajů. Systém CIR by byl technicky vzato vyvinut na bázi platformy EES/ETIAS. 4) Detektor vícenásobné totožnosti (MID) by kontroloval, zda vyhledávané údaje o totožnosti existují ve více než jednom ze systémů, které by k němu byly připojeny. MID zahrnuje systémy, které ukládají údaje o totožnosti do CIR (Eurodac, VIS, budoucí systém EES, navrhovaný systém ETIAS a navrhovaný systém ECRIS-TCN), jakož i do systému SIS. MID by umožnil odhalit vícenásobné totožnosti propojené se stejnými soubory biometrických údajů, a to s dvojím účelem, kterým je usnadnění kontrol totožnosti osob jednajících v dobré víře a potírání podvodného zneužití totožnosti. MID by umožnil stanovit, zda odlišná jména patří k téže totožnosti. Jde o nezbytnou inovaci pro účinné řešení podvodného používání totožností, což je velmi vážným narušením bezpečnosti. MID by zobrazil pouze ty biografické záznamy o totožnosti, u nichž existuje propojení v různých ústředních systémech. Tato propojení by byla zjišťována prostřednictvím sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů a bylo by nutné, aby je potvrdil nebo zamítl orgán, který údaje, jež vedly k vytvoření propojení, zaznamenal do informačního systému. Aby se oprávněným uživatelům MID usnadnilo plnění této povinnosti, systém by označoval zjištěná propojení podle čtyř kategorií: ·žluté propojení – potenciálně odlišné biografické totožnosti téže osoby, ·bílé propojení – potvrzení, že různé biografické totožnosti náležejí stejné osobě jednající v dobré víře, ·zelené propojení – potvrzení, že různé osoby jednající v dobré víře mají stejnou biografickou totožnost, · červené propojení – podezření, že různé biografické totožnosti zákonně používá tatáž osoba. Tento návrh popisuje postupy, které by byly zavedeny, aby bylo možné s těmito různými kategoriemi pracovat. Totožnost dotčených osob jednajících v dobré víře by se měla co nejdříve jednoznačně vyjasnit tak, že se žluté propojení změní na potvrzené zelené nebo bílé propojení, aby se zajistilo, že nedojde ke zbytečným potížím. Oproti tomu, pokud by posouzení vedlo k potvrzení červeného propojení nebo ke změně ze žlutého propojení na červené, bylo by nutné přijmout příslušné kroky. • Dvoufázový postup pro přístup pro účely prosazování práva zajištěný společným úložištěm údajů o totožnosti Prosazování práva se definuje jako druhotný nebo vedlejší cíl systémů Eurodac, VIS, budoucího systému EES a navrhovaného systému ETIAS. V důsledku toho jsou možnosti přístupu k údajům uloženým v těchto systémech pro účely prosazování práva omezené. Donucovací orgány mohou mít k těmto informačním systémům, jež neslouží k prosazování práva, přímý přístup pouze pro účely prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání teroristických a jiných závažných trestných činů. Pro příslušné systémy navíc platí různé podmínky pro přístup a záruky a některá z těchto stávajících pravidel by mohla brzdit zákonné využívání těchto systémů ze strany uvedených orgánů. V obecnější rovině lze říci, že zásada předchozího vyhledávání omezuje možnost orgánů členských států nahlížet do systémů pro odůvodněné účely prosazování práva, a mohla by tedy být příčinou promarněné příležitosti ke zjištění nezbytných informací. Ve svém sdělení z dubna 2016 Komise uznala nutnost optimalizovat stávající nástroje pro účely prosazování práva při současném dodržení požadavků na ochranu údajů. Tuto nezbytnost potvrdily a zopakovaly členské státy a příslušné agentury v rámci expertní skupiny na vysoké úrovni. Vzhledem k výše uvedenému by vytvoření systému CIR s tzv. „funkcí označení pozitivního nálezu“ zavedlo možnost získat přístup do systému EES, VIS, ETIAS a Eurodac pomocí dvoufázového postupu pro nahlížení do údajů. Tento dvoufázový postup by nezměnil skutečnost, že prosazování práva představuje pro tyto systémy striktně vedlejší cíl, a že se tudíž na něj vztahují přísná pravidla upravující přístup. V první fázi by pracovník donucovacího orgánu zahájil vyhledávání týkající se určité osoby na základě údajů o totožnosti této osoby, cestovního dokladu nebo biometrických údajů, aby zkontroloval, zda informace o hledané osobě jsou uloženy v systému CIR. Pokud takové údaje existují, pracovník obdrží odpověď, v níž je uvedeno, který informační systém (systémy) obsahuje (obsahují) údaje o této osobě (označení pozitivního nálezu). Pracovník by neměl skutečný přístup k žádným údajům v žádném ze základních systémů. Ve druhé fázi by pracovník mohl jednotlivě požádat o přístup do každého systému, který byl uveden jako systém obsahující dané údaje, aby získal kompletní složku o vyhledávané osobě, v souladu se stávajícími pravidly a postupy stanovenými jednotlivými dotčenými systémy. Přístup v rámci této druhé fáze by i nadále podléhal předchozímu povolení ze strany určeného orgánu a vyžadoval by i nadále zadání konkrétního uživatelského jména a přihlášení. Tento nový přístup by také znamenal přidanou hodnotu pro donucovací orgány vzhledem k existenci možných propojení v systému MID. Systém MID by pomohl CIR s identifikací stávajících propojení, čímž by se ještě více zpřesnilo vyhledávání. Systém MID by byl schopen uvést, zda je daná osoba v různých informačních systémech známá pod různými totožnostmi. Tento dvoufázový postup pro nahlížení do údajů je zvláště cenný v případech, kdy podezřelý z teroristického trestného činu nebo jiného závažného trestného činu, pachatel nebo údajná oběť takového trestného činu nejsou známi. V těchto případech by systém CIR umožnil identifikovat informační systém, který danou osobu zná, během jediného vyhledávání. Stávající podmínky předchozího vyhledávání ve vnitrostátních databázích a předchozího vyhledávání v systému automatizované identifikace otisků prstů jiných členských států podle rozhodnutí 2008/615/SVV („ověření podle Prümské smlouvy“) by tak byly nadbytečné. Nový dvoufázový postup pro nahlížení do údajů by vstoupil v platnost tehdy, až by byly složky interoperability plně funkční.

•Další prvky tohoto návrhu na podporu složek interoperability 1) Kromě výše uvedených složek obsahuje tento návrh nařízení také návrh na zřízení centrálního úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky (CRRS). Toto úložiště je nezbytné, aby mohly být vytvářeny a sdíleny zprávy s (anonymními) statistickými údaji pro politické a provozní účely a pro účely kvality údajů. Současná praxe shromažďování statistických údajů pouze v jednotlivých informačních systémech ohrožuje bezpečnost údajů a výkonnost a neumožňuje korelaci údajů mezi systémy. CRRS by poskytlo vyhrazené, samostatné úložiště pro anonymní statistické údaje získané ze systémů SIS, VIS, Eurodac, budoucího EES, navrhovaného ETIAS, navrhovaného ECRIS-TCN, společného úložiště údajů o totožnosti, detektoru vícenásobné totožnosti a ze sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů. Úložiště by zajistilo možnost zabezpečeného sdílení zpráv (v souladu s příslušnými právními nástroji) pro členské státy, Komisi (včetně Eurostatu) a agentury EU. Vyvinutí jednoho ústředního úložiště namísto několika oddělených úložišť pro každý systém by znamenalo nižší náklady a snížení úsilí zaměřeného na jeho zřízení, provoz i údržbu. Zvýšilo by se rovněž úroveň zabezpečení údajů, jelikož ukládání údajů a kontrola přístupu by byly prováděny v jediném úložišti. 2) Tento návrh nařízení také navrhuje zavedení univerzálního formátu pro zprávy (UMF) jako normy na úrovni EU, aby se interoperabilním způsobem umožnila interakce mezi více systémy, včetně systémů vyvinutých a spravovaných agenturou eu-LISA. K používání této normy by byl rovněž pobízen Europol a Interpol. Norma UMF zavádí společný a jednotný technický jazyk pro účely popsání a propojení datových prvků, zejména těch prvků, které týkají osob a (cestovních) dokladů. Používání UMF při vývoji nových informačních systémů zaručuje snadnější začlenění a interoperabilitu s dalšími systémy, zejména pro členské státy, které potřebují pro komunikaci s těmito novými systémy vytvořit rozhraní. V této souvislosti lze považovat povinné používání UMF při vývoji nových systémů za nezbytný předpoklad pro zavádění složek interoperability navrhovaných v tomto nařízení. Aby se zajistilo úplné zavedení normy UMF po celé EU, je navrhována odpovídající struktura řízení. Komise by odpovídala za zavedení a vývoj normy UMF v rámci přezkumného postupu s členskými státy. Zapojeny budou i státy přidružené k Schengenské úmluvě, agentury EU a mezinárodní subjekty zúčastněné v projektech UMF (například agentura eu-LISA, Europol a Interpol). Navrhovaná struktura řízení má pro UMF zásadní význam, aby se zajistilo rozšíření této normy a současně se zajistila její co největší použitelnost a uplatnitelnost. 3) Tento návrh nařízení dále zavádí mechanismy automatizované kontroly kvality a společné ukazatele kvality, jakož i nutnost, aby členské státy zajistily co nejvyšší úroveň kvality údajů při jejich vkládání do systémů a při používání těchto systémů. Pokud nebude zajištěna nejvyšší kvalita údajů, může tím být negativně ovlivněna schopnost identifikovat hledané osoby a rovněž může dojít k narušení základních práv nevinných osob. Problémy, jejichž příčinou může být zadávání údajů lidskou obsluhou, řeší pravidla pro automatickou validaci, jež mohou chybám ze strany obsluhy zabránit. Cílem by bylo automaticky identifikovat zjevně nesprávné nebo nekonzistentní vložené údaje tak, aby členský stát původu mohl údaje ověřit a provést veškeré nezbytné kroky k nápravě. Agentura eu-LISA by navíc vypracovávala a předkládala pravidelné zprávy o kvalitě údajů. •Dopady na další právní nástroje Společně se souvisejícím návrhem zavádí tento návrh nařízení inovace, které budou vyžadovat změny jiných právních nástrojů: ·nařízení (EU) č. 2016/399 (Schengenský hraniční kodex) ·nařízení (EU) č. 2017/2226 (nařízení o EES) ·nařízení (ES) č. 767/2008 (nařízení o VIS) ·rozhodnutí Rady 2004/512/ES (rozhodnutí o VIS) ·rozhodnutí Rady 2008/633/SVV (rozhodnutí o VIS / přístupu donucovacích orgánů) ·[nařízení o ETIAS] ·[nařízení o Eurodacu] ·[nařízení o SIS] ·[nařízení o ECRIS-TCN včetně příslušných ustanovení nařízení (EU) 2016/1624 (nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži)] · [nařízení o agentuře eu-LISA]

Stávající návrh a jeho související návrh zahrnují podrobná ustanovení týkající se nezbytných změn právních nástrojů, které jsou v současnosti stabilními texty v podobě přijaté spolunormotvůrci: Schengenský hraniční kodex, nařízení o EES, nařízení o VIS, rozhodnutí Rady 2008/633/SVV a rozhodnutí Rady 2004/512/ES. Ostatní uvedené nástroje (nařízení o ETIAS, Eurodacu, SIS, ECRIS-TCN, eu-LISA) se momentálně projednávají v Evropském parlamentu a Radě. U těchto nástrojů proto v této fázi není možné stanovit nezbytné změny. Komise předloží tyto změny pro každý z těchto nástrojů do dvou týdnů po dosažení politické shody o každém z příslušných návrhů nařízení. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento návrh spadá do rámce širšího procesu, který byl zahájen sdělením z dubna 2016 nazvaným Silnější a inteligentnější informační systémy pro ochranu hranic a bezpečnost a následnou činností expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu. Cíle návrhu jsou tři: a) posílit a maximalizovat přínosy stávajících informačních systémů; b) vyřešit informační mezery zřízením nových informačních systémů; c) posílit interoperabilitu mezi těmito systémy. V souvislosti s prvním cílem přijala Komise v prosinci 2016 návrhy na další posílení stávajícího Schengenského informačního systému (SIS). V případě systému Eurodac došlo k urychlení jednání o revidovaném právním základě v návaznosti na návrh Komise z května 2016. Rovněž se připravuje návrh nového právního základu pro vízový informační systém (VIS), který bude předložen ve druhém čtvrtletí roku 2018. Co se týče druhého cíle, jednání o návrhu Komise z dubna 2016 týkajícího se zřízení Systému vstupu/výstupu (EES) byla uzavřena již v červenci 2017, kdy spolunormotvůrci dosáhli politické shody, kterou Evropský parlament potvrdil v říjnu 2017 a Rada ji formálně přijala v listopadu 2017. Právní základ nabude účinnosti v prosinci 2017. Jednání o návrhu z listopadu 2016 o zřízení evropského systému pro cestovní informace a povolení (ETIAS) již byla zahájena a jejich uzavření se očekává v nadcházejících měsících. V červnu 2017 Komise navrhla právní základ pro vyřešení další informační mezery: Evropský informační systém rejstříků trestů pro státní příslušníky třetích zemí (systém ECRIS-TCN). I v tomto případě spolunormotvůrci uvedli, že cílem je včasné přijetí tohoto právního základu. Stávající návrh se zaměřuje na třetí cíl uvedený ve sdělení z dubna 2016. •Soulad s ostatními politikami Unie v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí Tento návrh společně se souvisejícím návrhem vychází z Evropského programu pro migraci a následných sdělení, včetně sdělení o ochraně a posílení Schengenu, Evropského programu pro bezpečnost a činnosti Komise a jejích zpráv o pokroku s ohledem na vytváření účinné a skutečné bezpečnostní unie, a je s nimi v souladu. Je v souladu s ostatními politikami Unie, zejména pokud jde o oblast: ·Vnitřní bezpečnost: Evropský program pro bezpečnost uvádí, že zásadní význam pro předcházení přeshraniční trestné činnosti a terorismu mají společné vysoké normy správy hranic. Tento návrh dále přispívá k dosahování vysoké úrovně vnitřní bezpečnosti tím, že orgánům nabízí způsob jak získat rychlý, bezproblémový, systematický a řízený přístup k informacím, které požadují. ·Azyl: návrh zahrnuje systém Eurodac jako jeden z ústředních systémů EU, na které se má vztahovat interoperabilita. ·Správa vnějších hranic a bezpečnost: tento návrh posiluje systémy SIS a VIS, které přispívají k účinné kontrole vnějších hranic Unie, jakož i budoucí systém EES a navrhovaný systém ETIAS a ECRIS-TCN. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Hlavním právním základem budou následující články Smlouvy o fungování Evropské unie: čl. 16 odst. 2, článek 74, čl. 78 odst. 2 písm. e), čl. 79 odst. 2 písm. c), čl. 82 odst. 1 písm. d), čl. 85 odst. 1, čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2). Podle čl. 16 odst. 2 má Unie pravomoc přijímat opatření související s ochranou fyzických osob při zpracovávání osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti působnosti práva Unie, a pravidla o volném pohybu těchto údajů. Podle článku 74 může Rada přijímat opatření, kterými zajistí správní spolupráci mezi příslušnými útvary členských států v oblasti spravedlnosti, svobody a bezpečnosti. Podle článku 78 má Unie pravomoc přijímat opatření týkající se společného evropského azylového systému. Podle čl. 79 odst. 2 písm. c) má Unie pravomoc přijímat opatření v oblasti nedovoleného přistěhovalectví a nedovoleného pobytu. Podle čl. 82 odst. 1 písm. d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) má Unie rovněž pravomoc přijímat opatření k posílení policejní a justiční spolupráce týkající se shromažďování, uchovávání, zpracovávání, analýzy a výměny příslušných informací. Podle čl. 85 odst. 1 a čl. 88 odst. 2 má Unie pravomoc vymezit úkoly Eurojustu a Europolu.

•Subsidiarita Svoboda pohybu v rámci EU vyžaduje účinnou správu vnějších hranic Unie, aby byla zajištěna bezpečnost. Členské státy se tedy dohodly na společném řešení těchto výzev, které spočívá zejména ve sdílení informací prostřednictvím centralizovaných systémů EU v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí. To potvrzuje řada závěrů, které přijala Evropská rada a Rada, především po roce 2015. Neprovádění kontrol na vnitřních hranicích vyžaduje účinnou správu vnějších hranic schengenského prostoru, kde každý členský stát nebo země přidružená k Schengenu musí kontrolovat vnější hranici v zájmu ostatních států Schengenu. Žádný členský stát tedy nedokáže samostatně bojovat proti nelegální migraci a přeshraniční trestné činnosti. Státní příslušníci třetích zemí, kteří vstupují do prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, se v tomto prostoru mohou volně pohybovat. V prostoru bez vnitřních hranic je třeba při potírání nelegální migrace a mezinárodní trestné činnosti a terorismu, což zahrnuje odhalování podvodného zneužití totožnosti, jednat společně, přičemž řešení tohoto problému je možné pouze na úrovni EU. Klíčové společné informační systémy na úrovni EU jsou již v provozu nebo se zavádějí. Aby se zlepšila interoperabilita mezi těmito informačními systémy, je nutné opatření na úrovni EU. Jádrem tohoto návrhu je lepší účinnost a používání centralizovaných systémů spravovaných agenturou eu-LISA. Z důvodu rozsahu, účinků a dopadu plánovaných kroků lze základních cílů účinně a systematicky dosáhnout pouze na úrovni EU. •Proporcionalita Jak je podrobně uvedeno v posouzení dopadů, které je přiloženo k tomuto návrhu nařízení, politická rozhodnutí přijatá v tomto návrhu se považují za přiměřená. Nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k dosažení dohodnutých cílů. Evropský vyhledávací portál (ESP) je nezbytným nástrojem pro posílení oprávněného používání stávajících a budoucích informačních systémů EU. Dopad ESP v oblasti zpracování údajů je velmi omezený. Nebude ukládat žádné údaje vyjma informací, které se týkají různých uživatelských profilů ESP a údajů a informačních systémů, k nimž mají uživatelé přístup, a sledování jejich využívání prostřednictvím protokolů. Úloha ESP jako zprostředkovatele zpráv, pomocníka a facilitátora je přiměřená, nezbytná a omezená, pokud jde o vyhledávání a přístupová práva podle právních základů týkajících se informačních systémů a podle navrhovaného nařízení o interoperabilitě. Sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS) je nezbytná pro fungování ESP, společného úložiště údajů o totožnosti a detektoru vícenásobné totožnosti a usnadňuje používání a údržbu stávajících a budoucích příslušných informačních systémů EU. Její funkce umožňuje účinné, plynulé a systematické vyhledávání biometrických údajů z různých zdrojů. Biometrické údaje se ukládají a uchovávají v základních systémech. Sdílená BMS vytváří šablony, ale skutečná zobrazení se vymažou. Údaje se tedy ukládají jen na jednom místě, pouze jednou. Společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) je nezbytné pro dosažení účelu správného zjištění totožnosti státních příslušníků třetí země, např. během kontroly totožnosti v schengenském prostoru. CIR také podporuje fungování detektoru vícenásobné totožnosti, a je tedy nezbytnou složkou pro dosažení dvojího cíle, a sice usnadnění kontrol totožnosti cestujících v dobré víře a potírání podvodného zneužívání totožnosti. Přístup do CIR pro tento účel je omezený na ty uživatele, kteří dané informace potřebují k plnění svých úkolů (což vyžaduje, aby se tyto kontroly staly novým vedlejším účelem systémů Eurodac, VIS, budoucího systému EES, navrhovaného systému ETIAS a navrhovaného systému ECRIS-TCN). Zpracování údajů je přísně omezeno na to, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle, budou zavedeny příslušné záruky, které zajistí, že budou dodržována přístupová práva a že v CIR budou ukládány jen nezbytně nutné údaje. Aby bylo možné zajistit minimalizaci údajů a předcházet jejich neodůvodněnému zdvojování, CIR uchovává požadované biografické údaje z každého ze základních systémů – ty jsou ukládány, doplňovány, pozměňovány a vymazávány v souladu s příslušným právním základem –, aniž by je kopíroval. Podmínky uchovávání údajů jsou v plné shodě s ustanoveními o uchovávání údajů základních informačních systémů, které údaje o totožnosti poskytují. Detektor vícenásobné totožnosti (MID) je nezbytný nástroj pro odhalování vícenásobných totožností s dvojím účelem, kterým je usnadnění kontrol totožnosti cestujících v dobré víře a potírání podvodného zneužití totožnosti. MID bude obsahovat propojení mezi jednotlivci, kteří se vyskytují ve více než jednom ústředním informačním systému s přísným omezením na údaje nezbytné k ověření, zda daná osoba je registrována pod různými biografickými totožnostmi v různých systémech zákonně či nezákonně, ale také k vyjasnění, zda dvě osoby s podobnými biografickými údaji nemohou být tatáž osoba. Zpracování údajů v rámci MID a sdílené BMS za účelem propojení individuálních souborů mezi jednotlivými systémy se udržuje na absolutním minimu. MID bude obsahovat záruky proti možné diskriminaci nebo nepříznivým rozhodnutím ve vztahu k osobám s více zákonnými totožnostmi. •Volba nástroje Navrhuje se nařízení Evropského parlamentu a Rady. Navrhovaný právní předpis řeší přímo provoz ústředních informačních systémů EU pro ochranu hranic a bezpečnost, přičemž všechny tyto systémy byly zřízeny, nebo se jejich zřízení navrhuje, na základě nařízení. Agentura eu-LISA, která bude odpovědná za návrh a vývoj a později také za technickou správu uvedených složek, je rovněž zřízena na základě nařízení. Nařízení je tedy vhodným nástrojem. 3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Veřejné konzultace Při přípravě tohoto návrhu Komise v červenci 2017 zahájila veřejnou konzultaci s cílem získat stanoviska zúčastněných stran na téma interoperability. V rámci konzultace bylo obdrženo 18 odpovědí od různých zúčastněných stran, včetně vlád členských států, organizací ze soukromého sektoru, dalších organizací, jako jsou nevládní organizace a skupiny odborníků (think tank), jakož i od soukromých občanů. Odpovědi obecně vyjadřovaly podporu základním principům tohoto návrhu týkajícího se interoperability. Velká většina respondentů se shodla na tom, že problémy identifikované v rámci veřejné konzultace byly správně určeny a že cíle, které si balíček týkající se interoperability stanoví, jsou správné. Respondenti se zejména domnívali, že by možnosti nastíněné v konzultačním dokumentu: ·pomohly zaměstnancům v terénu získat přístup k informacím, které potřebují; ·předešly zdvojování údajů, snížily překrývání a odhalily nesrovnalosti v údajích; ·pomohly spolehlivěji identifikovat osoby – včetně osob s vícenásobnými totožnostmi – a omezily podvodné zneužívání totožnosti. Jednoznačná většina respondentů podpořila každou z navrhovaných možností a označila je za nezbytné pro dosažení cílů této iniciativy, přičemž ve svých odpovědích respondenti zdůrazňovali potřebu důrazných a jasných opatření na ochranu údajů, zejména pokud jde o přístup k informacím uloženým v systémech a uchovávání údajů, jakož i potřebu aktuálních, vysoce kvalitních údajů v systémech a opatření, která toto zaručí. Všechny tyto záležitosti byly při přípravě tohoto návrhu zohledněny.

•Průzkum Eurobarometr V červnu 2017 se uspořádal zvláštní průzkum Eurobarometr, který ukázal, že strategie EU zaměřená na sdílení informací na úrovni EU za účelem boje proti trestné činnosti a terorismu má širokou podporu veřejnosti: takřka všichni respondenti (92 %) se shodují na tom, že vnitrostátní orgány by měly sdílet informace s orgány jiných členských států s cílem lépe bojovat proti trestné činnosti a terorismu. Jednoznačná většina (69 %) respondentů vyjádřila názor, že policie a jiné vnitrostátní donucovací orgány by měly systematicky sdílet informace s dalšími zeměmi EU. Ve všech členských státech se většina respondentů domnívá, že informace by měly být sdíleny v každém případě. •Expertní skupina na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu Jak již bylo zmíněno v úvodu, tento návrh vychází z doporučení expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu. Tato skupina byla zřízena v červnu 2016 s cílem řešit právní, technické a provozní otázky dostupných možností pro dosažení interoperability mezi ústředními systémy EU pro ochranu hranic a bezpečnost. Skupina obecně a komplexně posoudila architekturu správy údajů pro účely správy hranic a prosazování práva, přičemž rovněž zohlednila příslušné úlohy celních orgánů, jejich povinnosti a systémy. Skupinu tvořili odborníci z členských států a zemí přidružených k Schengenu, jakož i z agentur EU (eu-LISA, Europol, Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž a Agentura EU pro základní práva). Protiteroristický koordinátor EU a evropský inspektor ochrany údajů se skupiny zúčastnili jako řádní členové. Kromě toho se jako pozorovatelé zúčastnili zástupci sekretariátu výboru Evropského parlamentu pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a generálního sekretariátu Rady. Závěrečná zpráva expertní skupiny na vysoké úrovni byla zveřejněna v květnu 2017. Zdůraznila potřebu jednat s cílem řešit strukturální nedostatky zjištěné ve sdělení z dubna 2016. Přinesla řadu doporučení pro posílení a vývoj informačních systémů EU a interoperability. Došla k závěru, že pro dosažení interoperability je nezbytné a technicky možné pracovat na vytvoření Evropského vyhledávacího portálu, sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů a společného úložiště údajů o totožnosti, které v zásadě mohou mít jak operativní přínosy, tak být vytvořeny v souladu s požadavky na ochranu údajů. Skupina také doporučila zvážit dodatečnou možnost dvoufázového postupu pro přístup pro účely prosazování práva na základě funkce označení pozitivního nálezu. Tento návrh nařízení také reaguje na doporučení expertní skupiny na vysoké úrovni týkajících se kvality údajů, univerzálního formátu pro zprávy (UMF) a zřízení datového skladu [zde uváděného jako centrální úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky (CRRS)]. Čtvrtá složka pro interoperabilitu navrhovaná v tomto návrhu nařízení (detektor vícenásobné totožnosti) nebyla určena expertní skupinou na vysoké úrovni, ale je výsledkem dodatečné technické analýzy a posouzení proporcionality, které provedla Komise. •Technické studie Na podporu přípravy návrhu byly zadány tři studie. Společnost Unisys na základě smlouvy s Komisí předložila zprávu o studii proveditelnosti týkající se Evropského vyhledávacího portálu. Agentura eu-LISA nechala vypracovat technickou zprávu u společnosti Gartner (společně se společností Unisys) na podporu vývoje sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů. Společnost PWC dodala Komisi technickou zprávu o společném úložišti údajů o totožnosti. •Posouzení dopadů Tento návrh je podložen posouzením dopadů, které uvedeno v doprovodném pracovním dokumentu útvarů Komise SWD(2017) XXX. Výbor pro kontrolu regulace přezkoumal návrh posouzení dopadů na svém zasedání dne 6. prosince 2017 a dne 8. prosince k němu vydal stanovisko (kladné s výhradami) s tím, že posouzení dopadů je nutno upravit tak, aby byla zapracována doporučení výboru ke konkrétním otázkám. Tato doporučení se týkala především dodatečných opatření v rámci upřednostňované možnosti, a sice zefektivnění stávajících přístupových práv koncových uživatelů v informačních systémech EU, a dále objasnění souvisejících záruk pro ochranu údajů a základní práva. Druhá hlavní připomínka se týkala vyjasnění integrace Schengenského informačního systému v rámci druhé možnosti, včetně účinnosti a nákladů na usnadnění jejího porovnání se třetí upřednostňovanou možností. Komise v reakci na tyto hlavní připomínky a rovněž s cílem řešit další poznámky výboru své posouzení dopadů aktualizovala. Posouzení dopadů se zabývalo otázkou, zda a jak lze dosáhnout jednotlivých vymezených cílů s využitím jedné či více technických složek určených expertní skupinou na vysoké úrovni a prostřednictvím následné analýzy. Podle potřeby se posouzení dopadů zaměřilo i na dílčí možnosti nezbytné pro splnění těchto cílů při současném dodržení rámce ochrany údajů. Z posouzení dopadů vyplynulo, že: ·Má-li být splněn cíl poskytnout oprávněným uživatelům rychlý, bezproblémový, systematický a řízený přístup k příslušným informačním systémům, je třeba vytvořit Evropský vyhledávací portál (ESP) opírající se o sdílenou službu pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS), aby bylo možné pokrýt všechny databáze. ·Má-li být splněn cíl usnadnit kontroly totožnosti státních příslušníků třetích zemí na území členského státu ze strany oprávněných pracovníků, je třeba zřídit společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) obsahující minimální soubor údajů o totožnosti a opírající se o tutéž sdílenou BMS. ·Má-li být splněn cíl spočívající v odhalování vícenásobných totožností propojených se stejným souborem biometrických údajů, a to s dvojím účelem, kterým je usnadnění kontrol totožnosti cestujících v dobré víře a potírání podvodného zneužití totožnosti, je třeba vytvořit detektor vícenásobné totožnosti (MID), který bude obsahovat propojení mezi různými totožnostmi mezi systémy. ·Má-li být splněn cíl usnadnit a zefektivnit přístup donucovacích orgánů k informačním systémům, jež neslouží k prosazování práva, pro účely prevence, vyšetřování, odhalování nebo stíhání závažné trestné činnosti a terorismu, je třeba, aby společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) obsahovalo funkci označení pozitivního nálezu. Jelikož musí být splněny všechny cíle, úplným řešením je kombinace ESP, CIR (s funkcí označení pozitivního nálezu) a MID, přičemž všechny tyto systémy se budou opírat o sdílenou BMS.

Významným pozitivním dopadem bude zlepšení správy hranic a zvýšení vnitřní bezpečnosti v rámci Evropské unie. Nové složky zefektivní a urychlí přístup vnitrostátních orgánů k nezbytným informacím, jakož i zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí. Umožní orgánům vytvářet vzájemná propojení s již existujícími důležitými informacemi o fyzických osobách během hraničních kontrol, při posuzování žádostí o víza nebo azyl a při práci policie. Umožní se tím přístup k informacím, které mohou podpořit přijímání spolehlivých rozhodnutí, ať už se týkají vyšetřování závažné trestné činnosti a terorismu, nebo migrace a azylu. Ačkoli se návrhy přímo nedotýkají státních příslušníků EU (navrhovaná opatření se primárně zaměřují na státní příslušníky třetích zemí, jejichž údaje jsou registrovány v některém centralizovaném informačním systému EU), očekává se, že posílí důvěru veřejnosti tím, že zajistí, aby vyhotovení a používání systémů zvýšilo bezpečnost občanů EU. Bezprostřední finanční a hospodářské dopady návrhu budou omezeny na návrh, vývoj a provoz nových zařízení. Náklady budou hrazeny z rozpočtu EU a orgánů členských států, které budou systémy provozovat. Dopad na cestovní ruch bude pozitivní, jelikož navrhovaná opatření zvýší bezpečnost Evropské unie a měla by také urychlit hraniční kontroly. Obdobně se očekává pozitivní dopad na letiště, námořní přístavy a dopravce, a to zejména z důvodu urychlení hraničních kontrol. •Základní práva Posouzení dopadů se zaměřilo zejména na dopady navrhovaných opatření na základní práva, zvláště pak na právo na ochranu údajů. V souladu s Listinou základních práv EU, kterou jsou orgány EU a členské státy při provádění práva EU vázány (čl. 51 odst. 1 Listiny), musejí být příležitosti, které interoperabilita nabízí jako opatření pro posílení bezpečnosti a ochranu vnějších hranic, v rovnováze s povinností zajistit, aby zásahy do základních práv, k nimž může dojít v souvislosti s novým prostředím využívajícím interoperabilitu, byly omezené na přísně nezbytné minimum, aby se podařilo splnit sledované cíle obecného zájmu, a to v souladu se zásadou proporcionality (čl. 52 odst. 1 Listiny). Navrhovaná řešení interoperability jsou doplňkovými složkami pro stávající systémy. Jako takové tedy nezmění rovnováhu, kterou již zaručuje každý ze stávajících ústředních systémů ve vazbě na jejich kladný dopad na základní práva. Interoperabilita nicméně může mít další, nepřímý dopad na řadu základních práv. Správné zjištění totožnosti osoby má pozitivní dopad na právo na respektování soukromého života a zejména na právo na totožnost (článek 7 Listiny), jelikož může pomoci zabránit záměně totožností. Na druhé straně lze považovat provádění kontrol na základě biometrických údajů za narušování práva na lidskou důstojnost (zejména tehdy, pokud je vnímáno jako ponižující) (článek 1). V rámci průzkumu realizovaném Agenturou EU pro základní práva byli respondenti dotazováni, zda si myslí, že poskytování biometrických údajů v kontextu hraničních kontrol je pro ně ponižující. Podle většiny respondentů tomu tak není. Navrhované složky interoperability nabízejí příležitost přijímat cílená preventivní opatření na posílení bezpečnosti. Jako takové mohou přispět k ochraně práva na život (článek 2 Listiny), což zahrnuje pozitivní povinnost orgánů přijímat preventivní operativní opatření za účelem ochrany osob, jejichž život je v ohrožení, pokud vědí nebo by měly vědět o existenci bezprostředního ohrožení, jakož dodržování zákaz otroctví a nucené práce (článek 5). Díky spolehlivému, přístupnějšímu a jednoduššímu zjišťování totožnosti může interoperabilita usnadnit hledání pohřešovaných dětí nebo dětí, které jsou oběťmi obchodování s lidmi, a usnadnit rychlou a cílenou reakci. Spolehlivé, přístupnější a jednodušší zjišťování totožnosti může také přispět k účinnému zajištění práva na azyl (článek 18 Listiny) a zákazu navracení (článek 19 Listiny). Interoperabilita by ve skutečnosti mohla zabránit tomu, aby žadatelé o azyl byli nezákonně zadrženi, zajištěni a nezákonně vyhoštěni. Prostřednictvím interoperability by se také usnadnilo zjištění podvodných zneužití totožnosti. Snížila by se také nutnost sdílet údaje a informace o žadatelích o azyl se třetími zeměmi (zvláště se zeměmi původu) pro účely stanovení totožnosti osoby a získání cestovních dokladů, což by mohlo potenciálně dotčenou osobu ohrozit. •Ochrana osobních údajů Vzhledem k tomu, že se interoperabilita týká osobních údajů, bude mít zejména dopad na právo na ochranu osobních údajů. Toto právo zaručuje článek 8 Listiny a článek 16 Smlouvy o fungování Evropské unie a dále pak článek 8 Evropské úmluvy o lidských právech. Jak zdůraznil Soudní dvůr EU, právo na ochranu osobních údajů není právem absolutním, avšak musí být posuzováno v souvislosti se svou funkcí ve společnosti. Ochrana údajů je úzce spjata s respektováním soukromého a rodinného života, které je zakotveno v článku 7 Listiny. V souladu s obecným nařízením o ochraně osobních údajů nesmí být volný pohyb údajů v rámci EU omezován z důvodů ochrany osobních údajů. Je nicméně nutné dodržet několik zásad. Má-li být jakékoli omezení výkonu základních práv chráněných Listinou zákonné, musí splňovat následující kritéria stanovená v jejím článku 52 odst. 1: ·musí být stanoveno zákonem; ·musí respektovat podstatu práv; ·musí skutečně vyhovovat cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého; ·musí být nezbytné; a ·musí dodržovat zásadu proporcionality.

Stávající návrh zapracovává všechna tato pravidla na ochranu osobních údajů, jak je podrobně uvedeno v přiloženém posouzení dopadů. Návrh vychází ze zásad záměrné a standardní ochrany osobních údajů. Zahrnuje veškerá příslušná ustanovení týkající se omezení zpracování údajů na míru nezbytně nutnou pro navrhovaný účel a poskytování přístupu k údajům pouze takovým subjektům, které je „musí znát“. Lhůty pro uchovávání údajů (v příslušných případech) jsou přiměřené a omezené. Přístup k údajům je vyhrazen výhradně řádně oprávněným pracovníkům orgánů členských států nebo subjektů EU, které jsou příslušné pro konkrétní účely každého informačního systému, v rozsahu potřebném ke splnění jejich úkolů v souladu s těmito účely. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Rozpočtové důsledky jsou uvedeny v přiloženém finančním výkazu. Ten pokrývá zbývající období stávajícího víceletého finančního rámce (do roku 2020) a sedm let následujícího období (2021–2027). Navrhovaný rozpočet na roky 2021 a dále je přiložen pro ilustraci a nepředjímá příští víceletý finanční rámec. Zavedení tohoto návrhu bude vyžadovat přidělení rozpočtových prostředků na: 1)vývoj a integraci uvedených čtyř složek interoperability a centrálního úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky agenturou eu-LISA a jejich následnou údržbu a provoz; 2)migraci údajů do sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS) a společného úložiště údajů o totožnosti (CIR). V případě sdílené BMS bude nutné znovu vytvořit biometrické šablony odpovídajících údajů ze všech tří systémů, které biometrické údaje v současnosti používají (SIS, VIS a Eurodac). V případě CIR bude nutné migrovat prvky osobních údajů z VIS do CIR a možná propojení zjištěná mezi totožnostmi v SIS, VIS a Eurodacu bude nutné potvrdit. Zejména tento poslední proces je náročný na zdroje; 3)aktualizaci vnitrostátního jednotného rozhraní (NUI) ze strany agentury eu-LISA, které je již součástí nařízení o EES a má se stát obecnou složkou, jež umožní výměnu zpráv mezi členskými státy a ústředními systémy; 4)začlenění vnitrostátních systémů členských států do NUI, které umožní předávání zpráv vyměňovaných se systémem CIR / detektorem vícenásobné totožnosti prostřednictvím Evropského vyhledávacího portálu; 5)odbornou přípravu zaměřenou na využívání složek interoperability koncovými uživateli, rovněž prostřednictvím Agentury Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva (CEPOL). Složky interoperability jsou vytvářeny a udržovány jako program. Zatímco Evropský vyhledávací portál (ESP) a detektor vícenásobné totožnosti jsou zcela nové složky, sdílená BMS a CIR jsou společně s centrálním úložištěm pro účely podávání zpráv a statistiky (CRRS) sdílené složky, které spojují existující uložené údaje (nebo ty, které budou uloženy) ve stávajících nebo nových systémech, s příslušnými aktuálními rozpočtovými odhady. ESP bude zavádět stávající známá rozhraní ve vztahu k systémům SIS, VIS a Eurodac a ve vhodné době se rozšíří na nové systémy. ESP budou členské státy a agentury využívat pomocí rozhraní vycházejícího z univerzálního formátu pro zprávy (UMF). Toto nové rozhraní bude vyžadovat vývoj, úpravy, integraci a testování ze strany členských států, eu-LISA, Europolu a Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž. ESP by využíval koncepce vnitrostátního jednotného rozhraní (NUI) zavedeného pro systém EES, což by snížilo úsilí o integraci. ESP bude znamenat další náklady pro Europol, aby bylo možné zpřístupnit rozhraní QUEST pro používání zahrnující údaje se základním stupněm ochrany (BPL). Základ sdílené BMS bude de facto zřízen tím, že se vytvoří nový systém EES, jelikož ten zahrne zdaleka největší objem nových biometrických údajů. Požadovaný rozpočet byl vyhrazen v rámci právního nástroje EES. Přidávání dalších biometrických údajů ze systémů VIS, SIS a Eurodac do sdílené BMS představuje další náklady spojené zejména s migrací stávajících údajů. Rozpočet na všechny tři systémy se v této souvislosti odhaduje na 10 milionů EUR. Přidávání nových biometrických údajů z navrhovaného systému ECRIS-TCN představuje omezené dodatečné náklady, které lze pokrýt z fondů vyhrazených v rámci navrhovaného právního nástroje ECRIS-TCN na zřízení systému automatizované identifikace otisků prstů ECRIS-TCN. Společné úložiště údajů o totožnosti bude zřízeno při vytvoření budoucího systému EES a bude dále rozšířeno při vývoji navrhovaného systému ETIAS. Prostředky spojené s uchováváním a vyhledáváním těchto údajů byly zařazeny do rozpočtu vyhrazeného v rámci právních nástrojů budoucího systému EES a navrhovaného systému ETIAS. Přidávání nových biografických údajů ze systému Eurodac a z navrhovaného systému ECRIS-TCN představuje drobné další náklady, které již byly vyhrazeny v rámci právních nástrojů systému Eurodac a navrhovaného systému ECRIS-TCN. Celkový rozpočet požadovaný pro období devíti let (2019–2027) dosahuje výše 424,7 milionu EUR a pokrývá následující položky: 1)rozpočet 225 milionů EUR pro agenturu eu-LISA, který pokrývá celkové náklady na vývoj programu, jenž zajistí všech pět složek interoperability (68,3 milionu EUR), náklady na údržbu od okamžiku, kdy budou složky k dispozici, až do roku 2027 (56,1 milionu EUR), zvláštní rozpočet 25 milionů EUR pro migraci údajů ze stávajících systémů do sdílené BMS a další náklady na aktualizaci NUI, síť, odbornou přípravu a zasedání. Zvláštní rozpočet 18,7 milionu EUR pokrývá náklady na modernizaci a provoz ECRIS-TCN v režimu vysoké dostupnosti od roku 2022. 2)Rozpočet 136,3 milionu EUR na pokrytí změn, které musí členské státy učinit ve svých vnitrostátních systémech, aby mohly používat složky interoperability, jednotné vnitrostátní rozhraní realizované agenturou eu-LISA, a rozpočet na odbornou přípravu významného počtu koncových uživatelů. 3)Rozpočet 48,9 milionu EUR pro Europol na pokrytí modernizace IT systémů Europolu tak, aby se přizpůsobily objemu zpráv, které budou zpracovávány, a vyšší výkonnostní úrovni. Složky interoperability budou využívány systémem ETIAS pro účely nahlížení do údajů Europolu. 4)Rozpočet 4,8 milionu EUR pro Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž na hostování týmu specialistů, kteří budou během jednoho roku potvrzovat propojení mezi totožnostmi od okamžiku spuštění detektoru vícenásobné totožnosti.

5)Rozpočet 2,0 milionu EUR pro Agenturu Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva (CEPOL) na pokrytí příprav a průběhu vzdělávání pro provozní zaměstnance. 6)Zajištění 7,7 milionu EUR pro GŘ HOME na pokrytí omezeného navýšení počtu zaměstnanců a souvisejících nákladů ve fázi vývoje jednotlivých složek, jelikož během tohoto období bude muset Komise plnit rovněž další úkoly a převezme odpovědnost za výbor zabývající se univerzálním formátem zpráv. Nařízení o Fondu pro vnitřní bezpečnost (ISF) – hranice je finanční nástroj, do nějž byl začleněn rozpočet na provedení iniciativy týkající se interoperability. V článku 5 písm. b) se stanoví, že 791 milionů EUR je nutno čerpat v rámci programu na vývoj systémů informačních technologií založených na stávajících a/nebo nových systémech na podporu řízení migračních toků přes vnější hranice Unie, s výhradou přijetí příslušných právních předpisů Unie a v souladu s podmínkami stanovenými v článku 15 odst. 5. Z těchto 791 milionů EUR je vyhrazeno 480,2 milionu EUR na vývoj systému EES, 210 milionů EUR na systém ETIAS a 67,9 milionu EUR na revizi systému SIS. Zbývající částka (32,9 milionu EUR) má být znovu přerozdělena prostřednictvím mechanismů ISF-hranice. Současný návrh požaduje na stávající období víceletého finančního rámce (2019/20) částku 32,1 milionu EUR, kterou lze pokrýt ze zbývajícího rozpočtu. 5.DOPLŇUJÍCÍ INFORMACE •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv Agentura eu-LISA odpovídá za provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. V rámci této funkce je pověřena provozem a technickým a operativním zlepšováním stávajících systémů a vývojem již naplánovaných budoucích systémů. Podle navrhovaného nařízení vymezí agentura eu-LISA návrh fyzické architektury složek interoperability, tyto složky vyvine, realizuje a konečně zajistí jejich tzv. hosting. Příslušné složky budou zaváděny postupně ve spojení s rozvojem základních systémů. Komise zajistí, aby byly zavedeny systémy pro monitorování vývoje a fungování všech čtyř složek (Evropského vyhledávacího portálu, sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů, společného úložiště údajů o totožnosti, detektoru vícenásobné totožnosti) a centrálního úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky, a bude provádět jejich hodnocení vzhledem k hlavním politickým cílům. Čtyři roky po zavedení a zprovoznění uvedených funkčních prvků a poté každé čtyři roky by měla agentura eu-LISA Evropskému parlamentu, Radě a Komisi předložit zprávu o technickém fungování složek interoperability. Kromě toho pět let po zavedení a zprovoznění uvedených funkčních prvků a poté každé čtyři roky by měla Komise vypracovat celkové zhodnocení příslušných složek, které zahrne přímý nebo nepřímý dopad těchto složek a jejich praktického provádění na základní práva. Agentura eu-LISA by měla prozkoumat dosažené výsledky s ohledem na cíle a zhodnotit trvající platnost výchozího principu a případné důsledky pro budoucí možnosti. Komise by měla předkládat hodnotící zprávy Evropskému parlamentu a Radě. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Kapitola I obsahuje obecná ustanovení tohoto nařízení. Vysvětluje: zásady, z nichž nařízení vychází; složky jím zřizované; cíle, které interoperabilita sleduje; oblast působnosti tohoto nařízení; definice pojmů použitých v tomto nařízení a zásadu zákazu diskriminace v souvislosti se zpracováním údajů podle tohoto nařízení. Kapitola II obsahuje ustanovení týkající se Evropského vyhledávacího portálu (ESP). Tato kapitola se týká zřízení ESP a jeho technické architektury, které má vyvinout agentura eu-LISA. Vymezuje cíl ESP a určuje osoby, které jej mohou používat, jakož i způsob, jak mají tento systém používat v souladu se stávajícími přístupovými právy pro každý z ústředních systémů. Kapitola obsahuje ustanovení, podle kterého má eu-LISA vytvořit uživatelské profily pro jednotlivé kategorie uživatelů. Tato kapitola stanoví postup, jak bude ESP vyhledávat v ústředních systémech, a stanoví obsah a formát odpovědí uživatelům. Kapitola II rovněž stanoví, že agentura eu-LISA bude vést protokoly o všech operacích zpracovávání údajů, a stanoví nouzový postup v případě, že ESP nebude mít přístup k jednomu či více ústředních systémům. Kapitola III obsahuje ustanovení o sdílené službě pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS). Tato kapitola se týká zřízení sdílené BMS a její technické architektury, které má vyvinout agentura eu-LISA. Vymezuje cíl sdílené BMS a stanoví, jaké údaje se ukládají. Objasňuje vztah mezi sdílenou BMS a ostatními složkami. Kapitola III rovněž stanoví, že údaje budou ve sdílené BMS uchovávány jen po dobu, kdy jsou uloženy v příslušném ústředním systému, a stanoví, že agentura eu-LISA bude vést protokoly o všech zpracovatelských operacích. Kapitola IV obsahuje ustanovení o společném úložišti údajů o totožnosti (CIR). Tato kapitola se týká zřízení CIR a jeho technické architektury, které má vyvinout agentura eu-LISA. Vymezuje cíl CIR a objasňuje, jaké údaje se mají uchovávat a jak, včetně ustanovení o zajištění kvality uchovávaných údajů. Tato kapitola stanoví, že CIR vytvoří na základě údajů v ústředních systémech individuální soubory a že tyto soubory se budou aktualizovat v souladu se změnami v jednotlivých ústředních systémech. Kapitola IV rovněž upřesňuje, jak bude CIR fungovat ve vztahu k detektoru vícenásobné totožnosti. Tato kapitola určuje osoby, které mohou mít přístup do CIR, a jak mohou nahlížet do údajů v souladu s přístupovými právy, a obsahuje další konkrétní ustanovení v případě, že se jedná o přístup pro účely zjištění totožnosti nebo o přístup – jakožto první krok dvoufázového postupu – do systému EES, VIS, ETIAS a Eurodac prostřednictvím CIR pro účely prosazování práva. Kapitola IV také stanoví, že agentura eu-LISA bude vést protokoly o všech zpracovatelských operacích, které se CIR týkají. Kapitola V obsahuje ustanovení o detektoru vícenásobné totožnosti (MID). Tato kapitola se týká zřízení MID a jeho technické architektury, které má vyvinout agentura eu-LISA. Objasňuje cíl MID a upravuje použití MID v souladu s právy na přístup do jednotlivých ústředních systémů. Kapitola V stanoví, kdy a jak bude MID spouštět vyhledávání za účelem odhalení vícenásobných totožností, jaké jsou možné výsledky a jaká následná opatření je třeba přijmout, včetně využití manuálního ověřování. Je zde uvedena klasifikace typů propojení, které mohou vyplynout z vyhledávání v závislosti na tom, zda výsledek ukazuje jedinou totožnost, vícenásobnou totožnost nebo údaje sdílené totožnosti. Tato kapitola stanoví, že MID bude ukládat propojené údaje uchovávané v ústředních systémech, zatímco data zůstanou ve dvou či více jednotlivých ústředních systémech. Kapitola V také stanoví, že agentura eu-LISA bude vést záznamy o všech zpracovatelských operacích, které se MID týkají. Kapitola VI obsahuje ustanovení o opatřeních na podporu interoperability. Stanoví zlepšení kvalitu údajů, zřízení univerzálního formátu zpráv jako společné normy pro výměnu informací na podporu interoperability a vytvoření centrálního úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky. Kapitola VII souvisí s ochranou údajů. Tato kapitola obsahuje ustanovení, která zaručují, že zpracování údajů podle tohoto nařízení bude zákonné a řádné v souladu s ustanoveními nařízení č. 45/2001. Vysvětluje, kdo bude zpracovatelem údajů pro jednotlivá opatření interoperability navrhovaná v tomto nařízení, stanoví opatření, která má přijmout agentura eu-LISA a orgány členských států s cílem zajistit bezpečnost zpracování údajů, důvěrnost údajů, náležité řešení bezpečnostních incidentů a správné monitorování souladu s opatřeními uvedenými v tomto nařízení. Tato kapitola rovněž obsahuje ustanovení o právech subjektů údajů, včetně práva být informován o tom, že údaje, které se jich týkají, byly uloženy a zpracovány podle tohoto nařízení, a práva na přístup, opravu a vymazání osobních údajů, které byly uloženy a zpracovány podle tohoto nařízení. Tato kapitola dále stanoví zásadu, že údaje zpracované podle tohoto nařízení nesmějí být přenášeny ani zpřístupňovány žádné třetí zemi, mezinárodní organizaci ani soukromé straně, a to s výjimkou Interpolu pro některé konkrétní účely, a údajů obdržených od Europolu přes Evropský vyhledávací portál, kde platí pravidla nařízení 2016/794 o následném zpracování údajů. Na závěr tato kapitola obsahuje ustanovení týkající se dohledu a auditů v souvislosti s ochranou údajů. Kapitola VIII stanoví oblasti odpovědnosti agentury eu-LISA před zahájením navrhovaných opatření a po zavedení navrhovaných opatření, jakož i povinnosti členských států, Europolu a ústřední jednotky ETIAS. Kapitola IX stanoví podrobnosti týkající se: požadavků na statistiku a podávání zpráv v souvislosti s údaji zpracovávanými podle tohoto nařízení; nutných přechodných opatření; ujednání ohledně nákladů plynoucích z tohoto nařízení; požadavků na oznámení; postupu pro zavedení opatření navrhovaných v tomto nařízení; ujednání ohledně správy a řízení včetně zřízení výboru a poradní skupiny, odpovědnosti agentury eu-LISA za odbornou přípravu a praktických pokynů na podporu zavádění a správy složek interoperability; postupů pro monitorování a hodnocení opatření navrhovaných v tomto nařízení; a ustanovení o vstupu tohoto nařízení v platnost. 2017/0352 (COD)

Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zřizuje rámec pro interoperabilitu mezi informačními systémy EU (policejní a justiční spolupráce, azyl a migrace) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 16 odst. 2, článek 74, čl. 78 odst. 2 písm. e), čl. 79 odst. 2 písm. c), čl. 82 odst. 1 písm. d), čl. 85 odst. 1 a čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Ve svém sdělení ze dne 6. dubna 2016 nazvaném Silnější a inteligentnější informační systémy pro ochranu hranic a bezpečnost Komise zdůraznila potřebu zlepšit unijní architekturu správy údajů pro správu hranic a bezpečnost. Toto sdělení zahájilo proces směřující k dosažení interoperability informačních systémů EU pro bezpečnost, správu hranic a řízení migrace s cílem vyřešit strukturální nedostatky související s těmito systémy, které ztěžují práci vnitrostátních orgánů, a zajistit, aby příslušníci pohraniční stráže, celní úřady, policisté a justiční orgány měli k dispozici nezbytné informace. (2)Ve svém Plánu na posílení výměny informací a správy informací včetně řešení interoperability v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí ze dne 6. dubna 2016 Rada určila různé právní, technické a provozní problémy týkající se interoperability informačních systémů EU a vyzvala k hledání řešení. (3)Ve svém usnesení ze dne 6. července 2016 o strategických prioritách pracovního programu Komise na rok 2017 požadoval Evropský parlament návrhy na zdokonalení a rozvoj stávajících informačních systémů, vyřešení mezer v informacích a pokrok směrem k interoperabilitě a také návrhy na závazné sdílení informací na úrovni EU doprovázené nezbytnými zárukami v oblasti ochrany údajů. (4)Evropská rada dne 15. prosince 2016 vyzvala k dalšímu zlepšování interoperability informačních systémů a databází EU. (5)Ve své závěrečné zprávě ze dne 11. května 2017 dospěla expertní skupina na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu k závěru, že je nezbytné a technicky proveditelné vypracovat praktická řešení pro interoperabilitu, a že v zásadě obě řešení mohou mít operativní přínosy a současně být vytvořena v souladu s požadavky na ochranu údajů. (6)Ve svém sdělení ze dne 16. května 2017 nazvaném Sedmá zpráva o pokroku, kterého bylo dosaženo v úsilí o vytvoření účinné a skutečně bezpečnostní Unie, Komise v souladu se svým sdělením ze dne 6. dubna 2016 a na základě zjištění a doporučení expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu stanovila nový přístup ke správě údajů pro ochranu hranic, bezpečnost a migraci, v němž jsou všechny informační systémy EU pro bezpečnost, správu hranic a řízení migrace interoperabilní, a to při plném dodržování základních práv. (7)Ve svých závěrech ze dne 9. června 2017 o dalším postupu s cílem zlepšit výměnu informací a zajistit interoperabilitu informačních systémů EU Rada vyzvala Komisi, aby usilovala o řešení interoperability tak, jak je navrhla expertní skupina na vysoké úrovni. (8)Evropská rada dne 23. června 2017 zdůraznila potřebu zlepšovat interoperabilitu databází a vyzvala Komisi, aby za účelem přijetí návrhů předložených expertní skupinou na vysoké úrovni pro interoperabilitu co nejdříve připravila návrh právního aktu.

(9)Aby bylo možné zlepšit správu vnějších hranic, přispět k prevenci a potírání nelegální migrace a přispět k vysoké úrovni bezpečnosti v oblasti svobody, bezpečnosti a práva Unie, včetně udržování veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku a zajišťování bezpečnosti na území členských států, je třeba zajistit interoperabilitu informačních systémů EU, zejména [Systému vstupu/výstupu (EES)], Vízového informačního systému (VIS), [evropského systému pro cestovní informace a povolení (ETIAS)], systému Eurodac, Schengenského informačního systému (SIS) a [Evropského informačního systému rejstříků trestů pro státní příslušníky třetích zemí (ECRIS-TCN)], aby se tyto informační systémy EU a jejich data navzájem doplňovaly. V zájmu dosažení uvedeného cíle by se měl zřídit Evropský vyhledávací portál (ESP), sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS), společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) a detektor vícenásobné totožnosti (MID) jako složky interoperability. (10)Interoperabilita mezi informačními systémy EU by měla umožnit, aby se uvedené systémy navzájem doplňovaly s cílem usnadnit správné zjištění totožnosti osob, přispět k boji proti podvodnému zneužití totožnosti, zlepšit a harmonizovat požadavky na kvalitu údajů příslušných informačních systémů EU, usnadnit technické a provozní provádění stávajících i budoucích informačních systémů EU ze strany členských států, posílit a zjednodušit záruky pro zabezpečení a ochranu údajů vztahující se na příslušné informační systémy EU, zefektivnit přístup pro účely prosazování práva k systémům EES, VIS, [ETIAS] a Eurodac a podpořit účely systémů EES, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS a [systému ECRIS-TCN]. (11)Složky interoperability by měly pokrývat systém EES, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS a [systém ECRIS-TCN]. Rovněž by měly zahrnovat údaje Europolu v takovém rozsahu, aby se umožnilo souběžné vyhledávání v těchto údajích a v uvedených informačních systémech EU. (12)Složky interoperability by se měly týkat osob, ve vztahu k nimž mohou být osobní údaje zpracovávány v informačních systémech EU a Europolem, zejména jde o státní příslušníky třetích zemí, jejichž osobní údaje jsou zpracovávány v informačních systémech EU a Europolem, a o občany EU, jejichž osobní údaje zpracovává systém SIS a Europol. (13)Evropský vyhledávací portál (ESP) by měl být zřízen s cílem technicky usnadnit rychlý, bezproblémový, účinný, systematický a řízený přístup k informačním systémům EU, k údajům Europolu a k databázím Interpolu, který orgány členských států a subjekty EU potřebují v souladu se svými přístupovými právy a pro účely plnění svých úkolů, a rovněž s cílem podpořit účely systémů EES, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS, [systému ECRIS-TCN] a údajů Europolu. ESP by měl umožnit souběžné vyhledávání ve všech příslušných informačních systémech EU, jakož i v údajích Europolu a databázích Interpolu a měl by fungovat jako jednotný portál nebo „zprostředkovatel zpráv“ pro vyhledávání v různých ústředních systémech, přičemž by plynule při plném dodržování požadavků na kontrolu přístupu a ochranu údajů základních systémů získával nezbytné informace. (14)Koncoví uživatelé evropského vyhledávacího portálu (ESP), kteří mají práva na přístup k údajům Europolu na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794, by měli mít možnost vyhledávat v údajích Europolu souběžně s údaji v informačních systémech EU, k nimž mají přístup. Jakékoli další zpracovávání údajů následně po vyhledávání by mělo probíhat v souladu s nařízením (EU) 2016/794, včetně omezení uložených poskytovatelem údajů, pokud jde o přístup k údajům nebo jejich využití. (15)Evropský vyhledávací portál (ESP) by měl být vyvinut a nastaven tak, aby neumožňoval používat pro vyhledávání datová pole, která se netýkají osob nebo cestovních dokladů nebo která se nevyskytují v některém informačním systému EU, v údajích Europolu nebo v databázi Interpolu. (16)Aby se zajistilo rychlé a systematické využívání všech informačních systémů EU, měl by se Evropský vyhledávací portál (ESP) používat pro vyhledávání ve společném úložišti údajů o totožnosti, v systémech EES, VIS, [ETIAS], Eurodac a [systému ECRIS-TCN]. Vnitrostátní spojení s jednotlivými informačními systémy EU by však mělo zůstat zachováno, aby se zajistilo technické záložní řešení. ESP by také měly využívat orgány Unie k vyhledávání v centrálním SIS v souladu se svými přístupovými právy a za účelem plnění svých úkolů. ESP by měl být dalším prostředkem pro vyhledávání v centrálním SIS, údajích Europolu a systémech Interpolu, čímž doplní stávající vyhrazená rozhraní. (17)Biometrické údaje, jako jsou otisky prstů a zobrazení obličeje, jsou jedinečné, a pro zjištění totožnosti osob tedy mnohem spolehlivější než alfanumerické údaje. Sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS) by měla představovat technický nástroj, který posílí a zjednoduší fungování příslušných informačních systémů EU a ostatních složek interoperability. Hlavním účelem sdílené BMS by mělo být usnadnění zjištění totožnosti osob, které mohou být registrovány v různých databázích, a to porovnáním jejich biometrických údajů z různých systémů a s využitím jedinečné technické složky namísto pěti různých složek v každém ze základních systémů. Tím, že bude využívat jedinou technologickou složku namísto jednotlivých složek v každém ze základních systémů, měla by sdílená BMS přispět k bezpečnosti a znamenat rovněž přínos z hlediska financí, údržby a provozu. Všechny systémy automatizované identifikace otisků prstů včetně těch, které se v současnosti používají pro systémy Eurodac, VIS a SIS, využívají biometrické šablony složené z údajů odvozených extrakcí rysů ze skutečných biometrických vzorků. Sdílená BMS by měla všechny tyto biometrické šablony seskupit a uložit na jediném místě, čímž se usnadní porovnávání mezi systémy na základě biometrických údajů a umožní značné úspory z rozsahu při vývoji a údržbě ústředních systémů EU. (18)Biometrické údaje představují citlivé osobní údaje. Toto nařízení by mělo rovněž stanovit základy a záruky pro zpracování takových údajů pro účely zjištění jediné totožnosti dotčených osob. (19)Aby byly systémy zřízené nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2226, nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008, [nařízením o ETIAS] pro správu hranic Unie, systém zřízený [nařízením o Eurodacu] pro účely zjištění totožnosti žadatelů o mezinárodní ochranu a boje proti nelegální migraci a systém zřízený [nařízením o systému ECRIS-TCN] účinné, musí se opírat o přesné zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí, jejichž osobní údaje jsou v nich uloženy. (20)Společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) by tedy mělo usnadnit a pomáhat při správném zjištění totožnosti osob registrovaných v systémech EES, VIS, [ETIAS], Eurodac a [v systému ECRIS-TCN]. (21)Osobní údaje uložené v těchto informačních systémech EU se mohou vztahovat k různým nebo neúplně uvedeným totožnostem téže osoby. Členské státy mají k dispozici účinné možnosti ke zjištění totožnosti svých obyvatel nebo registrovaných osob s trvalým povolením k pobytu na jejich území, to však neplatí pro státní příslušníky třetích zemí. Interoperabilita mezi informačními systémy EU by měla přispět ke správnému zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí. Společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) by mělo uchovávat osobní údaje státních příslušníků třetích zemí, které se vyskytují v systémech a které jsou nezbytné pro umožnění přesnějšího zjištění totožnosti těchto jednotlivců, a obsahovat tedy údaje o jejich totožnosti, cestovních dokladech a biometrické údaje, bez ohledu na to, v jakém systému byly údaje původně shromážděny. V CIR by se měly uchovávat pouze ty osobní údaje, které jsou k provedení přesné kontroly totožnosti nezbytně nutné. Osobní údaje zaznamenané v systému CIR by neměly být uchovávány déle, než je nezbytně nutné pro účely základních systémů, a měly by se automaticky vymazat, když se údaj vymaže v základním systému, a to v souladu s jejich logickým oddělením. (22)Tento nový postup zpracování spočívající v ukládání takových údajů do společného úložiště údajů o totožnosti (CIR), namísto jejich ukládání v jednotlivých oddělených systémech, je nezbytný, má-li se zvýšit přesnost zjišťování totožnosti, kterou umožňuje automatizované porovnávání a zjišťování shod těchto údajů. Skutečnost, že údaje o totožnosti a biometrické údaje státních příslušníků třetích zemí jsou ukládány do CIR, by nijak neměla zpomalit zpracování údajů pro účely nařízení o EES, o VIS, o ETIAS, o Eurodacu nebo o systému ECRIS-TCN, jelikož CIR by měl být novou sdílenou složkou těchto základních systémů. (23)V této souvislosti je nutné ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR) vytvořit pro každou osobu, která je zaznamenána v systému EES, VIS, ETIAS, Eurodac nebo ECRIS-TCN, individuální soubor, aby bylo možné splnit účel správné zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí v schengenském prostoru a podpořit detektor vícenásobné totožnosti s dvojím cílem, kterým je usnadnění kontrol totožnosti cestujících v dobré víře a potírání podvodného zneužití totožnosti. Individuální soubor by měl všechny možné totožnosti spojené s určitou osobou uložit na jednom místě a zpřístupnit je řádně oprávněným koncovým uživatelům. (24)Společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) by tedy mělo podpořit fungování detektoru vícenásobné totožnosti a usnadnit a urychlit přístup donucovacích orgánů k informačním systémům EU, které nejsou zřízeny výlučně pro účely prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání závažné trestné činnosti. (25)Společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) by mělo zahrnovat sdílenou schránku pro údaje o totožnosti a biometrické údaje státních příslušníků třetích zemí registrovaných v systémech EES, VIS, [ETIAS], Eurodac a [ECRIS-TCN], která by fungovala jako sdílená složka mezi uvedenými systémy pro účely ukládání těchto údajů a umožňovala by jejich vyhledávání. (26)Všechny záznamy ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR) by měly být logicky odděleny prostřednictvím automatizovaného označování každého záznamu uvádějícího základní systém, který je jeho vlastníkem. Toto označení by se mělo používat při kontrole přístupu do CIR a na jeho základě by se měl přístup k danému záznamu buď umožnit, nebo zamítnout. (27)Orgány členských států příslušné pro prevenci a potírání nelegální migrace a příslušné orgány ve smyslu čl. 3 bodu 7 směrnice 2016/680 by měly být pro účely správného zjištění totožnosti osob oprávněny vyhledávat ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR) na základě biometrických údajů, které o dané osobě získaly během kontroly totožnosti. (28)Pokud nelze biometrické údaje osoby použít nebo pokud vyhledávání na základě těchto údajů není úspěšné, měly by se pro vyhledávání použít údaje o totožnosti dané osoby ve spojení s údaji v cestovním dokladu. Pokud vyhledávání ukáže, že údaje o této osobě jsou uložené ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR), měly by mít orgány členského státu umožněno nahlížet do údajů o totožnosti této osoby uložených v CIR, aniž by bylo jakkoli uvedeno, kterému informačnímu systému EU tyto údaje patří.

(29)Členské státy by měly přijmout vnitrostátní legislativní opatření, kterými určí orgány příslušné pro provádění kontrol totožnosti s využitím společného úložiště údajů o totožnosti (CIR) a stanoví postupy, podmínky a kritéria těchto kontrol v souladu se zásadou proporcionality. Vnitrostátní legislativní opatření by měla zejména stanovit pravomoc, která členům těchto orgánů umožní shromažďovat biometrické údaje při kontrole totožnosti osoby za její přítomnosti. (30)Toto nařízení by mělo také zavést novou možnost jednoduššího přístupu určených donucovacích orgánů členských států a Europolu k jiným údajům, než jsou údaje o totožnosti, uloženým v systémech EES, VIS, [ETIAS] nebo Eurodac. Údaje, a to včetně údajů jiných než údaje o totožnosti obsažených v těchto systémech, mohou být v konkrétních případech nezbytné pro prevenci, odhalování, vyšetřování a stíhání teroristických trestných činů nebo závažných trestných činů. (31)Plný přístup, který je nezbytný pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů, k potřebným údajům obsaženým v informačních systémech EU, jiným než příslušné údaje o totožnosti zahrnuté do společného úložiště údajů o totožnosti (CIR) a získané na základě biometrických údajů dané osoby shromážděných při kontrole totožnosti, by se měl i nadále řídit ustanoveními příslušných právních nástrojů. Určené donucovací orgány a Europol předem nevědí, který informační systém EU obsahuje údaje o osobě, kterou potřebují vyhledat. Výsledkem jsou prodlevy a nedostatečná efektivita při plnění úkolů. Koncový uživatel oprávněný určeným orgánem by tedy měl mít právo vidět, ve kterém z informačních systémů EU jsou údaje odpovídající zadanému dotazu zaznamenány. Dotčený systém by se tak označil na základě automatizovaného ověření výskytu pozitivního nálezu v systému (tzv. funkce označení pozitivního nálezu). (32)Z protokolů o vyhledávání ve společném úložišti údajů o totožnosti by měl vyplynout účel tohoto vyhledávání. Pokud bylo takové vyhledávání provedeno s využitím dvoufázového postupu pro nahlížení do údajů, měly by protokoly obsahovat odkaz na vnitrostátní vyšetřovací spis nebo řízení, čímž by se označilo, že takové vyhledávání bylo zahájeno pro účely prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů. (33)Vyhledávání ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR) prováděné určenými orgány členských států a Europolem s cílem obdržet odpověď s označením pozitivního nálezu a uvedením informace, že údaj je zaznamenán v systému EES, VIS, [ETIAS] nebo Eurodac, vyžaduje automatizované zpracovávání osobních údajů. Funkce označení pozitivního nálezu by neodhalila osobní údaje dotčené osoby, pouze by ukázala, že některé z jejích údajů jsou uložené v jednom ze systémů. Oprávněný koncový uživatel by neměl přijmout žádné nepříznivé rozhodnutí v souvislosti s dotčenou osobou pouze na základě prostého výskytu označení pozitivního nálezu. Přístup koncového uživatele funkce označení shody by tedy znamenal velmi omezené narušení práva na ochranu osobních údajů dotčené osoby, nicméně by bylo nutné umožnit určenému orgánu a Europolu, aby se s žádostí o přístup k osobním údajům mohly účinněji obracet přímo na systém, který byl označen jako systém, jenž takové údaje obsahuje. (34)Tento dvoufázový postup pro nahlížení do údajů je zvláště cenný v případech, kdy podezřelý z teroristického trestného činu nebo jiného závažného trestného činu, pachatel nebo údajná oběť takového trestného činu nejsou známi. V těchto případech by společné úložiště údajů o totožnosti (CIR) mělo umožnit identifikovat informační systém, kterému je dotčená osoba známa, během jediného vyhledávání. Tím, že se v uvedených případech uloží povinnost používat tento nový postup při přístupu k systémům pro účely prosazování práva, neměly by se již na přístup k osobním údajům uloženým v systémech EES, VIS, [ETIAS] a Eurodac vztahovat požadavky předchozího vyhledávání ve vnitrostátních databázích nebo spouštění předchozího vyhledávání v systému automatizované identifikace otisků prstů jiných členských států podle rozhodnutí 2008/615/SVV. Zásada předchozího vyhledávání účinně omezuje možnost orgánů členských států nahlížet do systémů pro odůvodněné účely prosazování práva, a mohla by tedy být příčinou promarněné příležitosti ke zjištění nezbytných informací. Požadavky na předchozí vyhledávání ve vnitrostátních databázích a spuštění předchozího vyhledávání v systému automatizované identifikace otisků prstů jiných členských států podle rozhodnutí 2008/615/SVV by měly přestat platit až poté, co bude zprovozněna alternativní záruka dvoufázového postupu pro přístup k systémům pro účely prosazování práva prostřednictvím CIR. (35)Detektor vícenásobné totožnosti (MID) by měl být zřízen s cílem podpořit fungování společného úložiště údajů o totožnosti a účely systémů EES, VIS, [ETIAS], Eurodac, SIS a [systém ECRIS-TCN]. K zajištění toho, aby všechny uvedené informační systémy EU mohly účinně plnit příslušné cíle, je nezbytné přesné zjištění totožnosti osob, jejichž osobní údaje jsou v nich uloženy. (36)Dosažení cílů informačních systémů EU v současné době ztěžuje skutečnost, že orgány využívající tyto systémy nemají možnost dostatečně spolehlivě ověřit totožnost státních příslušníků třetích zemí, jejichž údaje jsou uloženy v různých systémech. Důvodem je to, že soubor údajů o totožnosti uložený v jednom konkrétním systému může být podvodný, nesprávný či neúplný, přičemž tyto podvodné, nesprávné nebo neúplné údaje o totožnosti není možné v současnosti odhalit porovnáním s údaji uloženými v jiném systému. Pro nápravu této situace je zapotřebí zavést technický nástroj na úrovni Unie, který umožní přesné zjištění totožnosti státních příslušníků třetích zemí pro tyto účely. (37)Detektor vícenásobné totožnosti (MID) by měl vytvářet a uchovávat propojení mezi údaji v různých informačních systémech EU pro účely odhalování více totožností, a to s dvojím účelem, kterým je usnadnění kontrol totožnosti cestujících v dobré víře a potírání podvodného zneužití totožnosti. MID by měl obsahovat pouze propojení mezi jednotlivci, kteří se vyskytují ve více než jednom informačním systému EU, s přísným omezením na údaje nutné k ověření, zda je daná osoba registrována pod různými biografickými totožnostmi v různých systémech zákonně či nezákonně, nebo k určení, zda dvě osoby s podobnými biografickými údaji nemohou být tatáž osoba. Zpracování údajů prostřednictvím Evropského vyhledávacího portálu (ESP) a sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS) za účelem propojení individuálních souborů v jednotlivých systémech by mělo zůstat naprosto minimální, a omezí se tedy na zjištění vícenásobných totožností v okamžiku, kdy se do jednoho z informačních systémů, které jsou zapojené do společného úložiště údajů o totožnosti a do SIS, doplní nové údaje. MID by měl obsahovat záruky proti možné diskriminaci nebo nepříznivým rozhodnutím pro osoby s vícenásobnými zákonnými totožnostmi. (38)Toto nařízení stanoví nové postupy zpracování údajů zaměřené na správné zjištění totožnosti dotčených osob. To přináší narušení jejich základních práv chráněných články 7 a 8 Listiny základních práv. Jelikož účinné zavedení informačních systémů EU závisí na správném zjištění totožnosti dotčených jednotlivců, je toto narušení odůvodněno stejnými cíli, pro které byly jednotlivé systémy zřízeny, a sice účinnou správou hranic Unie, vnitřní bezpečností Unie, účinným prováděním azylové a vízové politiky Unie a bojem proti nelegální migraci. (39)Evropský vyhledávací portál (ESP) a sdílená služba pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS) by měly porovnávat údaje o osobách ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR) a SIS, jestliže dojde k vytvoření nových záznamů ze strany vnitrostátního orgánu nebo orgánu EU. Toto porovnávání by mělo být automatizované. CIR a SIS by měly využívat sdílené BMS k zjištění možných propojení na základě biometrických údajů. CIR a SIS by měly využívat ESP k zjištění možných propojení na základě alfanumerických údajů. CIR a SIS by měly dokázat identifikovat stejné nebo podobné údaje o státním příslušníkovi třetí země uložené v několika systémech. V takovém případě by se mělo vytvořit propojení signalizující, že jde o tutéž osobu. CIR a SIS by měly být nastaveny tak, aby byly odhalovány drobné chyby v přepisu nebo pravopisu, aniž by tím vznikaly nepříznivé důsledky pro dotčeného státního příslušníka třetí země. (40)Vnitrostátní orgán nebo subjekt EU, který údaj zaznamenal do příslušného informačního systému EU, by měl tato propojení potvrdit nebo změnit. Takový orgán by měl mít přístup k údajům uloženým ve společném úložišti údajů o totožnosti (CIR) nebo SIS a v detektoru vícenásobné totožnosti (MID) pro účely manuálního ověření totožnosti. (41)Přístup k detektoru vícenásobné totožnosti (MID) ze strany orgánů členských států a subjektů EU, které mají přístup alespoň do jednoho informačního systému EU zapojeného do společného úložiště údajů o totožnosti (CIR) nebo do SIS, by měl být omezen na tzv. červená propojení, kde propojené údaje sdílejí totožné biometrické údaje, ale údaje o totožnosti se liší, a orgán odpovědný za ověření různých totožností dospěl k závěru, že odkazují nezákonně na tutéž osobu, nebo pokud propojené údaje obsahují podobné údaje o totožnosti a orgán odpovědný za ověření různých totožností dospěl k závěru, že odkazují nezákonně na tutéž osobu. Pokud propojené údaje o totožnosti nejsou podobné, mělo by se vytvořit žluté propojení a na základě manuálního ověření následně toto propojení potvrdit, nebo příslušným způsobem změnit jeho barvu. (42)Manuální ověření vícenásobných totožností by mělo být zajištěno orgánem, který vytváří nebo aktualizuje údaje, jež vedly k pozitivnímu nálezu a následně k propojení s údaji, které jsou již uloženy v jiném informačním systému EU. Orgán odpovědný za ověření vícenásobných totožností by měl posoudit, zda jde o zákonné či nezákonné vícenásobné totožnosti. Takové posouzení by mělo proběhnout pokud možno za přítomnosti daného státního příslušníka třetí země a, je-li to nutné, mělo by se požadovat další vysvětlení nebo doplňující informace. Takové posouzení by mělo proběhnout neprodleně, v souladu s právními požadavky na přesnost informací podle unijního a vnitrostátního práva. (43)U propojení získaných v souvislosti s Schengenským informačním systémem (SIS) týkajících se záznamů o osobách hledaných za účelem zatčení a předání nebo vydání, o pohřešovaných nebo zranitelných osobách, o osobách hledaných za účelem zajištění jejich spolupráce v soudním řízení, záznamů o osobách pořízených pro účely skrytých nebo zvláštních kontrol nebo záznamů o neznámých hledaných osobách, by měla být orgánem odpovědným za ověření vícenásobných totožností centrála SIRENE členského státu, který záznam vytvořil. Tyto kategorie záznamů v SIS jsou citlivé a neměly by se nezbytně sdílet s orgány, které vytvářejí nebo aktualizují údaje v jednom z ostatních informačních systémů EU. Vytvoření propojení s údaji SIS by mělo proběhnout bez ohledu na činnosti, které je nutno vykonat v souladu s [nařízením o SIS]. (44)Agentura eu-LISA by měla zavést automatizované mechanismy kontroly kvality údajů a společné ukazatele kvality údajů. Měla by odpovídat za vývoj ústřední monitorovací kapacity kvality údajů a vypracovávat zprávy o kvalitě údajů a o analýze údajů s cílem zlepšit kontrolu nad prováděním a uplatňováním informačních systémů EU ze strany členských států. Společné ukazatele kvality by měly zahrnovat minimální normy kvality pro uchovávání údajů v informačních systémech EU nebo ve složkách interoperability. Cílem takových norem kvality údajů by mělo být, aby informační systémy EU a složky interoperability automaticky zjišťovaly zjevně nesprávné nebo nekonzistentní předložené údaje tak, aby členský stát původu mohl údaje ověřit a provést veškeré nezbytné kroky k nápravě. (45)Komise by měla vyhodnotit zprávy o kvalitě předkládané agenturou eu-LISA a ve vhodných případech vydat doporučení pro členské státy. Členské státy by měly být odpovědné za přípravu akčního plánu, který popíše kroky směřující k nápravě jakýchkoli nedostatků v kvalitě údajů, a měly by pravidelně podávat zprávy o jeho pokroku. (46)Univerzální formát pro zprávy (UMF) by měl nastavit normu strukturované přeshraniční výměny informací mezi informačními systémy, orgány a/nebo organizacemi v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí. Aby se usnadnila interoperabilita, měl by UMF definovat společný slovník a logické struktury pro běžně vyměňované informace tím, že umožní vytvoření a přečtení obsahu výměny jednotným a sémanticky odpovídajícím způsobem. (47)Mělo by být zřízeno centrální úložiště pro účely podávání zpráv a statistiky (CRRS) s cílem vytvářet mezisystémové statistické údaje a analytické zprávy pro politické, provozní účely a pro účely kvality údajů. Agentura eu-LISA by měla zřídit, zavést a ve svých technických zařízeních umístit CRRS, v němž by byly zahrnuty anonymní statistické údaje z výše uvedených systémů, společného úložiště údajů o totožnosti, detektoru vícenásobné totožnosti a sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů (sdílená BMS). Údaje obsažené v CRRS by neměly umožnit zjištění totožnosti jednotlivců. Agentura eu-LISA by měla zajistit anonymizaci údajů a anonymizované údaje zaznamenat do CRRS. Anonymizace údajů by měla probíhat automatizovaně a zaměstnancům agentury eu-LISA by neměl být udělen přímý přístup k žádným osobním údajům uloženým v informačních systémech EU nebo ve složkách interoperability. (48)Na zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení ze strany vnitrostátních orgánů by se mělo vztahovat nařízení (EU) 2016/679, pokud takové zpracování neprovádějí určené orgány nebo ústřední přístupové body členských států pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů, kdy by měla platit směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680.

(49)Zvláštní ustanovení o ochraně údajů [nařízení o Eurodacu], [nařízení o SIS v oblasti prosazování práva], [nařízení o SIS v oblasti navracení neoprávněně pobývajících osob] a [nařízení o systému ECRIS-TCN] by měla platit pro zpracování osobních údajů v těchto příslušných systémech. (50)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 by se mělo vztahovat na zpracování osobních údajů agenturou eu-LISA a dalšími orgány a subjekty Unie při plnění jejich povinností podle tohoto nařízení, aniž je tím dotčeno ustanovení nařízení (EU) 2016/794, na které by se mělo vztahovat na zpracování osobních údajů Europolem. (51)Vnitrostátní dozorové úřady zřízené v souladu s [nařízením (EU) 2016/679] by měly sledovat zákonnost zpracování osobních údajů členskými státy, zatímco evropský inspektor ochrany údajů, ustavený nařízením (ES) č. 45/2001, by měl sledovat činnost orgánů a institucí Unie související se zpracováním osobních údajů. Evropský inspektor ochrany údajů a dozorové úřady by měly při sledování zpracovávání osobních údajů složkami interoperability vzájemně spolupracovat. (52)„(...) V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který své stanovisko předložil dne …“ (53)Pokud jde o důvěrnost, měla by se na úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie zaměstnané a pracující v souvislosti se SIS vztahovat příslušná ustanovení služebního řádu úředníků Evropské unie a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Unie. (54)Členské státy i agentura eu-LISA by měly udržovat bezpečnostní plány s cílem usnadnit provádění bezpečnostních povinností a měly by navzájem spolupracovat na řešení bezpečnostních otázek. Agentura eu-LISA by také měla zajistit průběžné využívání nejnovějšího technologického vývoje pro zajištění neporušenosti údajů, pokud jde o vývoj, návrh a správu složek interoperability. (55)Na podporu účelů statistik a podávání zpráv je nutné udělit přístup oprávněným pracovníkům příslušných orgánů institucí a subjektů Unie určených v tomto nařízení k vyhledávání určitých údajů v souvislosti s určitými složkami interoperability bez umožnění zjištění totožnosti osob. (56)Aby se příslušné orgány a subjekty EU mohly přizpůsobit novým požadavkům kladeným na používání Evropského vyhledávacího portálu (ESP), je nutné stanovit přechodné období. Obdobně pak, aby se zajistilo soudržné a optimální fungování detektoru vícenásobné totožnosti (MID), je nutné stanovit přechodná opatření pro sp