DŮVODOVÁ ZPRÁVA PRůBěH SCHVALOVÁNÍ NÁVRHU Datum přijetí návrhu Komisí: 17. září 2008 Datum předání návrhu Radě a Evropskému parlamentu – KOM(2008) 563 v konečném znění: 15. října 2008 (2008/0183 (CNS) Stanovisko Evropského parlamentu, první čtení: Stanovisko přijaté dne 26. března 2009 bylo potvrzeno souhrnným usnesením ze dne 5. května 2010 o důsledcích vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pro probíhající interinstitucionální rozhodovací postupy (KOM(2009) 0665) – „omnibus“. Na svém zasedání dne 26. března 2009 Evropský parlament ve svém legislativním usnesení schválil 425 hlasy (71 poslanců bylo proti a 62 se hlasování zdrželo) zprávu pana Siekierského obsahující 20 změn. Dne 17. září 2010 přijala Komise pozměněný návrh (KOM(2010) 486 v konečném znění). Kromě sníženého podílu spolufinancování jednotlivými státy obsahoval i maximální částku ročního finančního příspěvku Unie ve výši 500 milionů EUR a řadu technických úprav na základě změn navržených Evropským parlamentem. Pozměněný návrh byl rovněž upraven tak, aby zohledňoval vstup Lisabonské smlouvy v platnost. Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k pozměněnému návrhu: CESE 70/2011 přijaté dne 20. ledna 2011 (zpravodaj: pan Lucan) Stanovisko Výboru regionů k pozměněnému návrhu: CdR 340/2010 přijaté dne 27. ledna 2011 (zpravodaj: pan Martikainen). Tento nový návrh nahrazuje pozměněný návrh (KOM (2010) 486 v konečném znění). SOUVISLOSTI NÁVRHU Nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství. Dotčené nařízení bylo později zrušeno a začleněno do nařízení, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“). Po více než dvou desetiletích se ukázalo, že intervenční zásoby, které jsou v rámci tohoto režimu poskytovány, jsou pro nejchudší osoby spolehlivým zdrojem potravinové pomoci. Po postupném rozšiřování, jež významně zvýšilo počet potřebného obyvatelstva v Unii, nutnost rozdělování potravin vzrostla. V roce 2010 tento režim využilo více než 18 milionů osob. Mezi cíle společné zemědělské politiky (SZP) podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy patří stabilizace trhů a zajištění dodávek spotřebitelům za rozumné ceny. Na druhé straně je posilování sociální soudržnosti Unie cílem zakotveným v článku 174 Smlouvy. Program zlepšuje nedostatečné zajišťování potravin pro nejchudší osoby v Unii a přispívá ke snížení veřejných intervenčních zásob, čímž podporuje plnění všech těchto cílů. V posledních letech byla SZP významně přepracována a důraz se přesunul z hlavního cíle, kterým bylo zvýšení produktivity, ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti zemědělství, a v důsledku toho se snížily intervenční zásoby zemědělských produktů. Právní rámec režimu rozdělování potravin je třeba upravit tak, aby odpovídal této nové situaci. Ve svém prohlášení ze dne 4. dubna 2006 o zásobování schválených dobročinných organizací za účelem provádění evropského programu potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu vyjádřil Evropský parlament své obavy o budoucnost evropského programu potravinové pomoci určené nejchudším osobám a s vědomím nezbytnosti uspokojit jejich potravinové potřeby vyzval Komisi a Radu, aby evropský program potravinové pomoci zachovaly. Dne 22. května 2008 přijal Evropský parlament usnesení o vzrůstajících cenách v EU a v rozvojových zemích, ve kterém zdůraznil základní povahu práva na potravu a potřebu zlepšit neomezený přístup všech osob k dostatečnému množství potravin potřebnému k aktivnímu a zdravému životu. Komise si již uvědomila důležitost tohoto režimu ve sdělení „Řešení problému rostoucích cen potravin – Pokyny k opatřením EU“ ze dne 20. května 2008. Předseda Evropské komise ve svém projevu před Parlamentem dne 18. června 2008 uvedl, že Komise u této iniciativy předpokládá navýšení rozpočtu o dvě třetiny. Dne 13. dubna 2011 Evropský soudní dvůr (věc T-576/08) zrušil ustanovení plánu rozdělování potravin na rok 2009, který umožňoval nákupy na trhu. V této souvislosti byla Komise nucena založit plán rozdělování na rok 2012 výhradně na existujících intervenčních zásobách. V důsledku toho rozpočet plánu na rok 2012 činí pouze 113 miliónů EUR, méně než čtvrtinu předchozích ročních plánů. Komise dne 29. června 2011 přijala sdělení o víceletých finančních výhledech na období 2014–2020. Pokud jde o režim rozdělování potravin pro nejchudší obyvatele, obsahuje toto sdělení návrh, aby byl v budoucnosti tento režim financován z prostředků okruhu 1 v celkové výši 2,5 miliardy EUR (ceny roku 2011). Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 7. července 2011 vyzval Komisi a Radu, aby nalezly pro zbývající roky stávajícího víceletého finančního rámce přechodné řešení, které zabrání náhlému a prudkému poklesu potravinové pomoci v důsledku snížení finančních prostředků z 500 na 113 milionů EUR a zajistí, že osoby závislé na této pomoci nebudou ohroženy nedostatkem potravin. Četní zástupci evropské občanské společnosti, od orgánů místní správy po nevládní a dobročinné organizace, vyjádřili obavy o budoucnost režimu a jednomyslně vyzvali různé instituce Unie, aby nalezly řešení, jak zajistit jeho pokračování. PRVKY PůVODNÍHO NÁVRHU V roce 2008 Komise navrhla přezkoumání programu rozdělování potravin (KOM (2008) 563 v konečném znění) na základě těchto prvků: – Dva zdroje zásobování. Potraviny by se získávaly buď z intervenčních zásob nebo na trhu. Posledně jmenovaná možnost by už nebyla limitována na situace dočasné nedostupnosti intervenčních zásob. Avšak tam, kde jsou vhodné intervenční zásoby k dispozici, byla by jejich použití dána přednost. – Širší nabídka rozdělovaných potravin a jasnější priority. Aby se zlepšila vyváženost živin u potravin poskytovaných v rámci režimu, nebyla by nabídka rozdělovaných výrobků již omezena pouze na ty, na něž se vztahuje intervence. Potravinářské produkty by vybíraly orgány členských států v rámci vnitrostátních programů rozdělování potravin, v nichž by stanovily své cíle a priority rozdělování potravin nejchudším lidem a zohlednily nutriční zájmy. – Dlouhodobé hledisko. Činnosti rozdělování potravin vyžadují dlouhodobé plánování a pečlivou přípravu příslušných vnitrostátních orgánů a dobročinných organizací. Režim Unie pro rozdělování potravin by byl zřízen na tři roky, což by zvýšilo jeho efektivitu. Objem pomoci na druhý a třetí rok by byl pouze orientační a musel by být později potvrzen. Kromě toho je navrhován strop finančního příspěvku Unie. – Spolufinancování. Zavedení spolufinancování by bylo základem pro soudržnost tohoto režimu, zajistilo by řádné plánování a posílilo součinnost. Hladké zavedení a trvale vysoká míra čerpání prostředků Společenství by se zajistily nastavením podílu spolufinancování Společenství pro plán na roky 2010/12 na 75 % a na 85 % v členských státech Soudržnosti. Podíl spolufinancování Společenství by pak na roky 2013/2015 činil 50 %, resp. 75 %. – Intenzivnější sledování a předkládání zpráv. Posílily by se povinnosti podávat zprávy na různých úrovních, k nimž by patřila i zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě. Návrh z roku 2008 byl doplněn posouzením dopadů v podobě pracovního dokumentu útvarů Komise (SEK(2008) 2436/2). STANOVISKO KOMISE KE ZMěNÁM NAVRžENÝM EVROPSKÝM PARLAMENTEM; PRVKY NOVÉHO POZMěNěNÉHO NÁVRHU Ve svém stanovisku Evropský parlament výrazně podpořil zachování financování tohoto režimu v plném rozsahu z prostředků Unie (pozměňovací návrhy 5, 10, 16, 17, 18, 19). Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru obsahuje podobný požadavek. Státní orgány zúčastněných členských států a velký počet zástupců občanské společnosti nedávno vyjádřily přání, aby byl režim i nadále plně financován z rozpočtu EU. Prohlašují, že v současném kontextu finanční krize by některé zúčastněné členské státy nedokázaly zajistit svůj podíl na financování a v důsledku toho by mohlo dojít k narušení režimu rozdělování potravin, kde je nejvíce potřeba. Komise si je kromě toho vědoma rostoucího počtu evropských občanů, kteří potřebují potravinovou pomoc. V těchto souvislostech se Komise rozhodla, že nahradí pozměněný návrh (KOM(2010) 486 v konečném znění) tímto novým pozměněným návrhem. S ohledem na přínos programů rozdělování potravin k dosažení jak cílů společné zemědělské politiky, tak i posílení sociální soudržnosti Unie zastává Komise názor, že uvedené skutečnosti by se lépe odrazily v návrhu prostřednictvím dvojího právního základu (článek 42 a čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 175 třetím pododstavcem). Tento nový pozměněný návrh zachovává do budoucna stávající stoprocentní financování režimu z prostředků EU, avšak v zájmu zajištění jeho rozpočtové stability je pro finanční příspěvek Unie zachována roční maximální částka 500 milionů EUR . Další podstatné změny, které Komise v tomto pozměněném návrhu přijala, obsahují pozměňovací návrhy 8, 11, 13 a 14, přestože znění, které Komise nakonec přijala, se může od znění navrhovaného Evropským parlamentem lišit. Pozměňovací návrh 8 zavádí pojem potravin pocházejících z Unie, který je v tomto pozměněném návrhu zachován jako priorita, o níž mohou rozhodnout členské státy při volbě typů rozdělovaných potravin. Pozměňovací návrh 11 stanoví povinnost míst výdeje zřetelně uvést účast Unie na programu, což Komise v tomto pozměněném návrhu zachovala spolu s prováděcími pravidly, která mají být následně přijata. Pozměňovací návrh 13 stanoví, že potravinářské produkty se zakoupí v souladu s pravidly hospodářské soutěže, což je nyní v návrhu výslovně uvedeno. A konečně, pozměňovací návrh 14 požaduje náhradu nákladů na skladování potravinářských produktů vzniklých charitativním organizacím, což je nyní v návrhu rovněž obsaženo. Komise brzy přijme právní návrhy týkající se nového víceletého finančního rámce, včetně rámce pro rozdělování potravin pro potřebné obyvatelstvo, který bude financován z okruhu 1. V této souvislosti by již tříleté plány stanovené v předchozím návrhu nebyly v tomto novém dočasném rámci vhodné. Proto tento nový pozměněný návrh zachovává stávající systém ročních plánů. Ostatní prvky obsažené v původním návrhu, tj. dva zdroje zásobování, širší škála potravin spolu s posíleným zaměřením na nutriční aspekty, jakož i jasnější priority a důraznější mechanismy sledování a podávání zpráv zůstávají v tomto novém pozměněném návrhu zachovány. SOULAD SE SMLOUVOU O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE Smlouva o fungování Evropské unie jasně stanoví rozdíl mezi na jedné straně pravomocí přenesenou na Komisi podle článku 290 za účelem přijímání nelegislativních aktů (aktů v přenesené pravomoci), kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné, a na druhé straně pravomocí svěřenou Komisi podle článku 291 za účelem přijímání prováděcích aktů. Ve skutečnosti jsou za provedení právně závazných aktů Evropské unie odpovědné členské státy, avšak jsou-li pro provedení právně závazných aktů Unie nezbytné jednotné podmínky, Komise tyto akty přijme formou prováděcích aktů. Soulad tohoto režimu distribuce potravin nejchudším osobám s novými pravidly Smlouvy spočívá v rozhodovacím postupu, v němž se nyní určí, zda prováděcí pravidla přijatá Komisí k zajištění hladkého provedení opatření jsou prováděcí akty nebo akty v přenesené pravomoci. Tento pozměněný návrh obsahuje všechny podstatné prvky, obecné zásady a programová pravidla režimu, která jsou tak stanovena normotvůrcem. V souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie pověří normotvůrce Komisi doplněním nebo změnou některých prvků, které nejsou podstatné, jsou však nezbytné pro správné fungování režimu. Tento pozměněný návrh stanoví, že Komise formou aktů v přenesené pravomoci přijme metodu výpočtu veškerých přidělených prostředků včetně rozdělení intervenčních zásob a finančních prostředků, stanovení účetní hodnoty produktů pocházejících z intervenčních skladů a metody přerozdělení prostředků na základě možných revizí plánu. Komise by měla přijmout ustanovení požadující používání nabídkového řízení pro všechny činnosti související s prováděním plánů, ustanovení o jistotách složených žadateli a pravidla o sankcích a sníženích, které budou moci členské státy uplatňovat v případě nedodržení lhůty či jiných nedostatků. Podle článku 291 Smlouvy o fungování Evropské unie za provádění právně závazných aktů Unie přijatých normotvůrci odpovídají členské státy. Zdá se však, že je nezbytné zajistit jednotné provádění režimu ve všech zúčastněných členských státech, aby se zabránilo riziku nesprávného provedení nebo diskriminace. Z tohoto důvodu normotvůrce v tomto pozměněném návrhu svěřuje Komisi prováděcí pravomoc přijímat prováděcí pravidla a postupy, přijímat a případně revidovat plány, stanovit další prvky, které mají být zahrnuty v tříletých plánech, postupy a lhůty pro stažení, formát výročních zpráv o provádění a vnitrostátních programů rozdělování potravin, pravidla pro náhradu nákladů včetně lhůt a finančních stropů, podmínky nabídkového řízení a podmínky vztahující se na potravinářské produkty a jejich dodávky, minimální požadavky na kontrolní programy, jednotné podmínky platby, včetně úkolů, které mají plnit intervenční agentury v členských státech, a prováděcí pravidla týkající se povinnosti uvést účast Unie v tomto režimu jak na obalech, tak v místech výdeje. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Navrhovaná pravidla jsou určena k provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii. Nový režim bude i nadále plně financován z rozpočtu Unie. Tento pozměněný návrh zachovává roční finanční strop 500 milionů EUR pro financování režimu z prostředků EU. POZMěNěNÝ NÁVRH S ohledem na čl. 293 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je níže uveden nový pozměněný návrh Komise. 2008/0183 (COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinářských produktů nejchudším osobám v Unii EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec, čl. 43 odst. 2 a čl. 175 třetí pododstavec této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[1], po předání návrhu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství[4], následně zrušené a zahrnuté do nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“)[5], stanovilo spolehlivý režim rozdělování potravinářských produktů nejchudším osobám v Unii na více než dvacet let a úspěšně přispělo k sociální soudržnosti EU, neboť oslabilo ekonomické a sociální nerovnosti. 2. Mezi cíle společné zemědělské politiky (SZP) podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy patří vedle stabilizace trhů zajištění toho, že se dodávky dostanou ke spotřebitelům za rozumné ceny. Režim rozdělování potravin během let přispěl k dosažení obou cílů a díky zlepšení nedostatečného zajišťování potravin pro nejchudší osoby v Unii se ukázal být nezbytným nástrojem, jenž přispívá k široké dostupnosti potravin v rámci Unie a zároveň snižuje intervenční zásoby. Režim potravinové pomoci EU nejchudším osobám by měl pokračovat, aby bylo zaručeno dosažení cílů SZP. Zároveň by měl usilovat i o posílení sociální soudržnosti Unie. 3. Evropský parlament ve svém prohlášení ze dne 4. dubna 2006 o zásobování schválených charitativních organizací za účelem provádění Evropského programu potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu[6] uvedl, že Evropský program potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu se osvědčil a stal se pro miliony Evropanů životně důležitým. Navíc vyjádřil své obavy o budoucnost evropského programu potravinové pomoci určené nejchudším osobám a s vědomím nutnosti uspokojit jejich potravinové potřeby vyzval Komisi a Radu, aby mimo jiné evropský program potravinové pomoci zachovaly. Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 7. července 2011 kromě toho vyzval Komisi a Radu, aby nalezly pro zbývající roky stávajícího víceletého finančního rámce přechodné řešení, které zabrání náhlému a prudkému poklesu potravinové pomoci v důsledku snížení finančních prostředků z 500 na 113 milionů EUR a zajistí, že osoby závislé na této pomoci nebudou ohroženy nedostatkem potravin. 4. Postupné rozšiřování Unie zvýšilo potenciální počet příjemců režimu potravinové pomoci. Zvyšující se ceny potravin současně nepříznivě ovlivnily zajišťování potravin pro nejchudší osoby a zvýšily náklady na poskytování potravinové pomoci. Proto režim, který byl původně vytvořen nařízením (EHS) č. 3730/87 a nově podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007, nabyl během let na významu. Je tedy nezbytné v režimu na úrovni Unie pokračovat a podle měnící se situace na trhu jej dále upravovat. 5. Stávající režim rozdělování potravin spočívá v rozdělování výrobků z intervenčních zásob Unie, dočasně doplňovaných tržními nákupy. Postupné reformy SZP a příznivý vývoj výrobních cen nicméně vyústily v postupné snížení intervenčních zásob a sortimentu dostupných výrobků. V důsledku této skutečnosti by se stálým zdrojem zásobování pro dotčený režim měly rovněž stát tržní nákupy, aby vhodným způsobem doplňovaly intervenční zásoby tam, kde nejsou dostupné. 6. Pokud režim využívá nákup potravinářských výrobků na trzích, jestliže intervenční zásoby vhodné pro rozdělování potravin nejsou k dispozici, je nezbytné přijmout určité opatření pro dosažení cíle posílení sociální soudržnosti Unie. 7. Režim Unie nemůže být jediným řešením rostoucí potřeby potravinové pomoci v Unii. Pro zajišťování potravin nejchudším osobám jsou stejně důležité vnitrostátní politiky prováděné veřejnou správou a mobilizace občanské společnosti, včetně místních iniciativ. Režim Unie se silným prvkem soudržnosti však může posloužit jako model rozdělování potravin nejchudšímu obyvatelstvu, zejména v méně rozvinutých oblastech, může pomoci vytvořit součinnost a povzbudit veřejnost a soukromé iniciativy, jejichž cílem je lepší zajišťování potravin pro potřebné obyvatele. Vzhledem ke geografickému rozptýlení omezených dostupných intervenčních zásob v členských státech může dále přispět k jejich lepšímu využití. Režim Unie by se tedy neměl dotknout žádné podobné vnitrostátní politiky. 8. V zájmu řádného rozpočtového řízení je třeba stanovit pevný strop podpory Unie. Režim pro nejchudší osoby by měl být přidán na seznam opatření způsobilých pro financování z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) stanovených v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky[7]. 9. Zkušenosti ukázaly, že pokud jde o řízení režimu rozdělování potravin, jsou nezbytná jistá zlepšení. Komise by tedy měla pro provedení režimu stanovit roční plány založené na žádostech členských států, které sdělí Komisi, a na ostatních informacích, jež budou považovány za důležité. Členské státy by měly založit své žádosti na potravinářské produkty na vnitrostátních programech rozdělování potravin a stanovit své cíle a priority pro rozdělování potravin těm nejchudším osobám při zohlednění nutričních hodnot. V této souvislosti by bylo vhodné, aby členské státy měly možnost dát přednost výrobkům pocházejícím z Unie. A konečně, v zájmu náležitého krytí nákladů spojených s prováděním plánu je třeba stanovit, že členské státy se mohou rozhodnout, že z prostředků, jež jsou k dispozici v rámci plánu, nahradí některé náklady vzniklé určeným organizacím v souvislosti se správou, dopravou a skladováním. 10. Členské státy by měly vykonávat odpovídající správní a fyzické kontroly a udělovat sankce, jestliže dojde k nesrovnalostem, aby se zajistilo provádění ročního plánu v souladu s platnými pravidly. 11. Článek 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých ustanovení uvedeného článku. 12. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je tak třeba uvést pravomoci Komise, které jsou jí svěřeny k provádění režimu podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007, do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). 13. Komise by měla mít pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy za účelem doplnění nebo změny některých nepodstatných prvků článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007. Měly by být vymezeny prvky, u nichž může být uvedená pravomoc vykonávána, jakož i podmínky, za jakých má k jejímu přenesení dojít. 14. Aby bylo možno zajistit jednotné používání článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve všech členských státech, měla by být Komise podle článku 291 Smlouvy pověřena přijímáním prováděcích aktů. Opatření nezbytná pro toto jednotné používání by měla být přijata Komisí formou prováděcích aktů v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XX/XXXX o … 15. V zájmu účinnosti a transparentnosti přijímání ročních plánů by Komise měla přijmout postupy pro přijímání a revizi plánů formou prováděcích aktů. Ze stejného důvodu by se přijetí a případně přezkum ročního plánu měly rovněž provést formou prováděcích aktů. 16. Aby Komise zajistila členským státům soudržný a účinný rámec pro účast na režimu a jeho provádění, měla by přijmout prováděcí akty pro určení dalších prvků, které mají být zahrnuty v ročním plánu, pravidla pro dodávky produktů a postupy a lhůty pro stažení intervenčních produktů včetně převodů mezi členskými státy. 17. V zájmu zajištění srovnatelnosti informací předkládaných členskými státy by Komise měla přijmout formou prováděcích aktů pravidla pro formát vnitrostátních programů rozdělování potravin a výročních zpráv o provádění. 18. Členské státy by měly mít možnost uznat v rámci programu za způsobilé některé výdaje dobročinných organizací. S cílem zajistit, že tato možnost bude jednotně uplatňována ve všech členských státech, Komise by měla přijmout prováděcí akty stanovující společná prováděcí pravidla pro náhradu uvedených nákladů, včetně lhůt a finančních stropů. 19. Protože je třeba zajistit, aby byla nabídková řízení vyhlašována v souladu s jednotnými pravidly ve všech členských státech, měla by Komise přijmout prováděcí akty pro podmínky, které se na tato řízení vztahují, a pro podmínky platné pro potravinářské produkty a jejich dodávky. 20. Pro zajištění harmonizované úrovně fungování různých prvků kontrolního systému by Komise měla přijmout prováděcí akty stanovící povinnosti členských států v oblasti kontroly. 21. Aby bylo možno zajistit, že provádění plánu orgány členských států probíhá jednotným způsobem, a usnadnit jim vzájemnou spolupráci, měla by Komise přijmout prováděcí pravidla, jimiž stanoví postupy a lhůty pro platby, včetně omezení podpory v případě jejich nedodržení, účetní ustanovení a úkoly, které mají plnit vnitrostátní intervenční subjekty, včetně převodů mezi členskými státy. 22. Nařízení (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 V čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 se doplňuje nové písmeno g), které zní: „g) režim rozdělování potravinářských produktů nejchudším osobám v Unii podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007“. Článek 2 Nařízení (ES) č. 1234/2007 se mění takto: 1) Vkládá se nový článek 4a, který zní: „Článek 4a [Přijetí aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů] Jsou-li Komisi svěřeny pravomoci přijmout akty v přenesené pravomoci, jedná v souladu s postupem uvedeným v článku 196a. Jsou-li Komisi svěřeny pravomoci přijmout prováděcí akty, jedná v souladu s postupem uvedeným v článku 196b.“ 2) V části II hlavě I kapitole 1 oddílu II se pododdíl IV mění takto: a) Článek 27 se nahrazuje tímto: „Článek 27 Režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii 1. Zřizuje se režim, v jehož rámci mohou organizace určené členskými státy rozdělovat potravinářské produkty nejchudším osobám v Unii. Za tímto účelem mohou být použity produkty z intervenčních zásob, nebo pokud intervenční zásoby vhodné pro režim rozdělování potravin nejsou k dispozici, nakoupí se potravinářské produkty na trhu. Pro účely režimu uvedeného v prvním pododstavci se „nejchudšími osobami“ rozumí fyzické osoby, a to jak jednotlivci, rodiny nebo skupiny složené z těchto osob, jejichž sociální a finanční závislost je zaznamenána nebo uznána na základě kritérií způsobilosti přijatých příslušnými vnitrostátními orgány, nebo je takto posuzována na základě kritérií užívaných určenými organizacemi a schválených uvedenými příslušnými orgány. 2. Členské státy, které si přejí účastnit se režimu uvedeného v odstavci 1, předloží Komisi programy rozdělování potravin, které obsahují: 23. podrobné údaje o jejich hlavních rysech a cílech; 24. určené organizace; 25. žádosti o množství potravinářských produktů, které mají být rozděleny každého roku a další důležité informace. Členské státy vybírají potravinářské produkty na základě objektivních kritérií, včetně nutričních hodnot a vhodnosti pro rozdělování. Za tímto účelem mohou členské státy dát přednost potravinářským produktům pocházejícím z Unie. 3. Na základě žádostí oznámených členskými státy podle odst. 2 prvního pododstavce a dalších informací, které jsou považovány za důležité, Komise přijme roční plány. Každý roční finanční plán stanoví částky na jeden rok, které Unie přidělí každému členskému státu. Nejsou-li produkty obsažené v ročním plánu k dispozici z intervenčních zásob v členském státě, v němž jsou požadovány, stanoví roční plán možnost je převést z členských států, které je ze svých intervenčních zásob mohou poskytnout. Roční plán může být revidován na základě případných změn, které mají vliv na jeho provádění. 4. Organizacemi určenými členskými státy podle odstavce 1 nemohou být obchodní podniky. Potravinářské produkty se těmto organizacím přenechávají zdarma. Rozdělování potravinářských produktů nejchudšímu obyvatelstvu se uskutečňuje: a) zdarma nebo b) za cenu, která v žádném případě nepřekročí částku odůvodněnou náklady vzniklými určeným organizacím při této činnosti, jež se liší od nákladů, jež mohou být uhrazeny podle odst. 7 druhého pododstavce písm. a) a b). 5. Členské státy, které se režimu účastní: a) předloží Komisi roční zprávu o provádění režimu; b) včas Komisi informují o vývoji, jež má na provádění programů rozdělování potravin vliv. 6. Unie financuje způsobilé náklady v rámci režimu. Toto financování nesmí překročit 500 milionů EUR za rozpočtový rok. 7. Způsobilé náklady v rámci režimu jsou: a) náklady na produkty pocházející z intervenčních zásob; b) náklady na produkty zakoupené na trhu a c) v případě potřeby náklady na přepravu produktů z intervenčních zásob mezi členskými státy. V rámci finančních prostředků vyčleněných na provádění ročního plánu v každém členském státě mohou příslušné vnitrostátní orgány uznat za způsobilé: a) náklady na přepravu potravinářských produktů do skladů určených organizací; b) tyto náklady vzniklé určeným organizacím, pokud přímo souvisejí s prováděním plánu: i) správní poplatky; ii) náklady na přepravu mezi sklady určených organizací a místy konečného výdeje a iii) náklady na skladování. 8. Členské státy provádějí správní a fyzické kontroly s cílem zajistit provádění plánu v souladu s platnými pravidly a stanoví sankce pro případ nesrovnalostí. 9. Na obalech potravin rozdělovaných v rámci plánu a v místech výdeje jsou jasně uvedena slova „Pomoc Evropské unie“ spolu se znakem Evropské unie. 10. Režimem Unie není dotčen žádný vnitrostátní režim, jehož prostřednictvím jsou v souladu s právními předpisy Unie rozdělovány potravinářské produkty nejchudším osobám. * Úř. věst. L 243, 6.9.2006, s. 47.“ b) Doplňují se nové články 27a a 27b, které znějí: „Článek 27a Prvky režimu rozdělování potravin, které nejsou podstatné 1. V zájmu účinného využívání rozpočtu vyčleněného na režim podle článku 27 Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci určí metody výpočtu celkových vyčleněných prostředků, včetně distribuce intervenčních produktů a finančních prostředků na zakoupení potravinářských produktů na trhu mezi členskými státy. Rovněž stanoví účetní hodnotu produktů pocházejících z intervenčních zásob a metodu pro přerozdělování prostředků mezi členskými státy na základě revize ročního plánu. 2. V zájmu účinného a efektivního využívání rozpočtu vyčleněného na režim v souladu s článkem 27 a v zájmu ochrany práv a povinností hospodářských subjektů Komise formou aktů v přenesené pravomoci přijme ustanovení požadující používání nabídkového řízení pro všechny činnosti související s prováděním programů rozdělování potravin, ustanovení o jistotách, které mají účastníci nabídkového řízení složit , a ustanovení o sankcích, sníženích a vyloučeních, které mají použít členské státy, zejména pokud jde o nedodržení lhůt pro stažení produktů z intervenčních zásob a v případě závažných nedostatků nebo nesrovnalostí v provádění ročního plánu. Článek 27b Jednotné provádění režimu rozdělování potravin 1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme ustanovení pro jednotné provádění ročního plánu a vnitrostátních programů rozdělování potravin uvedených v článku 27. Uvedené akty se týkají: a) prováděcích pravidel a postupů pro přijetí a revizi ročních plánů, včetně platných lhůt; b) přijetí ročních plánů a jejich revizí; c) ustanovení o dalších prvcích, které roční plány musí obsahovat, pravidel pro dodávky potravinářských produktů a postupů a lhůt pro stažení intervenčních produktů a převodu mezi členskými státy; d) ustanovení o formátu výročních zpráv o provádění a vnitrostátních programů rozdělování potravin; e) prováděcích pravidel pro náhradu nákladů podle čl. 27 odst. 7 druhého pododstavce, včetně finančních stropů a lhůt; f) jednotných podmínek nabídkového řízení, včetně podmínek vztahujících se na potravinářské produkty a jejich dodávky; g) ustanovení o správních a fyzických kontrolách vykonávaných členskými státy; h) jednotných ustanovení o postupech a lhůtách pro platby a o jejich snížení v případě nedodržení, účetních ustanovení a postupů pro převody mezi členskými státy, včetně popisu úkolů, které plní dotyčné vnitrostátní intervenční subjekty; i) jednotných podmínek pro provádění čl. 27 odst. 9.“ 26. V článku 184 se doplňuje nový bod 9, který zní: „9) nejpozději do 31. prosince 2014 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii podle článku 27 a všechny příslušné návrhy.“ 27. V části VII kapitole I se doplňují články 196a a 196b, které znějí: „Článek 196a Akty v přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v tomto nařízení je svěřena Komisi na dobu neurčitou. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 2. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesenou pravomoc uvedenou v odstavci 1 kdykoli zrušit. Orgán, který zahájil vnitřní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, se před přijetím konečného rozhodnutí vynasnaží uvědomit v přiměřené lhůtě druhý orgán a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mělo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie . 3. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o jeden měsíc. Pokud do konce této lhůty Evropský parlament ani Rada proti aktu v přenesené pravomoci námitky nevysloví, zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomily Komisi o svém záměru námitky nevznášet. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost v případě, že proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní. Článek 196b Prováděcí akty 1. Komise přijme prováděcí akty uvedené v tomto nařízení postupem podle článku [X] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [XXX/XXXX]. 2. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů, zřízený článkem 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007“. Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně FINANČNÍ VÝKAZ | Fichefin/478963rev2 (FB/nh) 6. 5. 2011.1 | DATUM: 27. 9. 2011 | 1. | ROZPOČTOVÁ POLOŽKA: 05 02 04 01 | PROSTŘEDKY: 500 mil. EUR v rozpočtu na rok 2011 500 mil. EUR v návrhu rozpočtu na rok 2012 | 2. | NÁZEV: Pozměněný návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/…., kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinářských produktů nejchudším osobám v Unii. | 3. | PRÁVNÍ ZÁKLAD: Ustanovení článku 42, čl. 43 odst. 2 odst. 2 a čl. 175 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie | 4. | CÍLE: Navrhovaná pravidla jsou určena k provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii. | 5. | FINANČNÍ DOPADY | OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) | BĚŽNÝ FINANČNÍ ROK (v milionech EUR) | NÁSLEDUJÍCÍ FINANČNÍ ROK (v milionech EUR) | 5.0 | VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU EU (NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÝCH SUBJEKTŮ | 500 | - | - | 5.1 | PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE EU (DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ | - | - | - | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAJE | 500 | 500 | 5.1.1 | ODHADOVANÉ PŘÍJMY | - | - | - | - | 5.2 | METODA VÝPOČTU: - | 6.0 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z POLOŽEK ZAČLENĚNÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE | 6.1 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE | 6.2 | BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? | ANO NE | 6.3 | BUDE POTŘEBA ZAČLENIT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? | ANO NE | POZNÁMKY: Návrh obsahuje roční rozpočtový strop ve výši 500 milionů EUR. | [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] XX. [3] Úř. věst. C […], […], s. […]. [4] Úř. věst. L 352, 15.12.1987, s. 1. [5] Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1. [6] Úř. věst. C 293 E, 2.12.2006, s. 170. [7] Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1.