EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 5.10.2018 COM(2018) 668 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 ze dne 20. října 2010, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky (nařízení EU o dřevu)



Dvouletá zpráva za období březen 2015 – únor 2017





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 ze dne 20. října 2010, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky (nařízení EU o dřevu)



Dvouletá zpráva za období březen 2015 – únor 2017 1.Úvod Evropská unie (EU) přijala v roce 2010 nařízení (EU) č. 995/2010 (nařízení EU o dřevu, dále jen nařízení o dřevu). Toto nařízení stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky v rámci provádění akčního plánu EU na prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT). Tento akční plán je politickým nástrojem EU určeným k boji proti nezákonné těžbě dřeva ve světových lesích. Dalším klíčovým prvkem akčního plánu FLEGT jsou dobrovolné dohody o partnerství, právně závazné obchodní dohody mezi EU a zeměmi mimo EU produkujícími dřevo, jejichž cílem je zlepšit správu lesů a prosazování práva a zajistit, aby bylo do EU dováženo pouze ověřené dřevo a dřevařské výrobky. Dřevo licencované podle FLEGT je považováno za vyhovující podle nařízení o dřevu. Nařízení o dřevu je tedy klíčovým nástrojem řešení problému z hlediska poptávky a rovněž k doplnění a povzbuzení uzavírání dobrovolných dohod o partnerství podle FLEGT, které se zabývají otázkou dodávek. Obchodování se dřevem hraje v EU významnou roli. Podle Eurostatu byly na trh EU v letech 2006–2016 uvedeny více než 2 miliardy tun dřeva a dřevařských výrobků (v hodnotě více než 1 bilion EUR). Více než 25 % tohoto dřeva bylo dovezeno ze zemí mimo EU a část zbývajícího obchodu v rámci EU může tvořit obchod se dřevem nebo dřevařskými výrobky, které byly do EU původně dovezeny. Odvětví využívající dřevo v rámci EU, měřeno hrubou přidanou hodnotou, dosáhlo v roce 2014 hodnoty 107 miliard EUR a zaměstnávalo 3,3 milionu lidí (6,2 %, resp. 11 % výroby celkem) . Nařízení o dřevu vstoupilo v EU v platnost v březnu 2013. Je použitelné pro Evropský hospodářský prostor (EHP), a proto se vztahuje i na Island, Lichtenštejnsko a Norsko. Nařízení o dřevu vstoupilo v platnost v rámci EHP od 1. května 2015. Uplatňování nařízení o dřevu v těchto zemích monitoruje Kontrolní úřad (ESA) Evropského sdružení volného obchodu (ESVO). Podle čl. 20 odst. 2 nařízení o dřevu Komise každé dva roky vypracuje zprávu na základě informací, které členské státy předloží ve svých dvouletých zprávách, a předloží ji Evropskému parlamentu a Radě. Tato zpráva obsahuje analýzu zpráv předložených všemi 28 členskými státy a Norskem – na základě dohody s Kontrolním úřadem Evropského sdružení volného obchodu – týkajících se provádění nařízení o dřevu a pokrývá období od března 2015 do února 2017. Je v ní podrobně uvedeno, jak je nařízení o dřevu prováděno v EU a v EHP, a dále jsou v ní nastíněny závěry a další kroky. Kromě toho se zpráva zabývá pokroky, jichž bylo dosaženo v souvislosti s dobrovolnými dohodami o partnerství FLEGT, a jejich přispěním k minimalizaci přítomnosti nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků na vnitřním trhu. Monitorovací centrum ochrany přírody při Programu OSN pro životní prostředí (UNEP WCMC) připravilo pro Komisi podrobnější analýzu národních zpráv. Obsahuje bližší informace a je k dispozici na internetových stránkách Komise . 2.Souvislosti Nařízení o dřevu je součástí celé řady opatření zavedených akčním plánem FLEGT, což je ucelená reakce EU na přetrvávající problém nezákonné těžby a jejího zničujícího dopadu na lesy. Akční plán FLEGT byl přijat v roce 2003 a stanoví postupy a opatření, která mají i) řešit problém nelegální těžby a souvisejícího obchodu a ii) zajistit legalitu legálního dřeva dováženého do EU. Klíčovým prvkem akčního plánu FLEGT jsou dobrovolné dohody o partnerství uzavírané mezi EU a zeměmi mimo ni, které produkují dřevo. S ohledem na to, že akční plán FLEGT nastínil možnost vytvoření nových právních předpisů, jejichž účelem by bylo překonat omezení vyplývající z dvoustranného přístupu určovaného nabídkou, předložila Komise v roce 2008 legislativní návrh. To vedlo k přijetí nařízení o dřevu v roce 2010. Nařízení o dřevu stanovilo tři hlavní povinnosti: 1.Zakazuje uvádět na trh nezákonně vytěžené dřevo (tj. dřevo vytěžené v rozporu se zákony země, ve které byly stromy pokáceny) nebo výrobky z tohoto dřeva zhotovené. 2.Požaduje, aby hospodářské subjekty uvádějící dřevo a dřevařské výrobky poprvé na trh EU zajistily „náležitou péči“, tj. aby prováděly řízení rizik k zajištění toho, že na trh EU bude uváděno pouze legálně vytěžené dřevo (tj. dřevo vytěžené v souladu se zákony země, ve které byly stromy pokáceny) nebo dřevařské výrobky z takového dřeva. 3.Vyžaduje, aby obchodníci se dřevem a dřevařskými výrobky, které již byly uvedeny na trh EU, vedli záznamy o svých dodavatelích a zákaznících („povinnost možnosti zpětného vysledování“).

Nařízení o dřevu je první právní nástroj na úrovni Evropské unie, který obsahuje povinnou náležitou péči, klíčovou zásadu pro korporátní udržitelnou odpovědnost v souladu s obecnými zásadami OSN v oblasti podnikání a lidských práv. V souladu s čl. 20 odst. 3 Komise provedla první přezkoumání fungování a účinnosti nařízení o dřevu během prvních dvou let jeho provádění. Přezkoumání mělo podobu zhodnocení provedeného v souladu s pokyny EU pro zlepšování právní úpravy. To se opíralo o zprávy členských států za období od března 2013 do února 2015 a jejich zkušenosti s prováděním nařízení o dřevu do té doby. Komise vydala svou zprávu 18. února 2016. Ačkoli omezená časová lhůta nebyla dostatečná k úplnému posouzení fungování a efektivity nařízení o dřevu, především s ohledem na to, že povinná náležitá péče byla poměrně nová, dospěla zpráva k závěru, že během prvních dvou let bylo provádění a prosazování nařízení o dřevu pomalé a nerovnoměrné a zůstalo neúplné. V okamžiku hodnocení ne všechny členské státy plnily své povinnosti vyplývající z nařízení o dřevu. Bylo prokázáno, že hospodářské subjekty postupně začaly plnit své povinnosti náležité péče a došlo ke zvýšení povědomí o problému nezákonné těžby dřeva v rámci odvětví i mezi spotřebiteli v rámci EU. Nicméně nerovnoměrné provádění a nahodilé prosazování nařízení během prvních dvou let jeho uplatňování neusnadnilo vytváření rovných podmínek. Členské státy i soukromý sektor měly zvýšit své úsilí za účelem zajištění efektivního a účinného uplatňování. Tyto výsledky byly použity k dalšímu zlepšování provádění a uplatňování nařízení o dřevu prostřednictvím i) podpory spolupráce mezi členskými státy a Komisí a sdílení informací na schůzkách expertní skupiny FLEGT-EUTR; ii) vývoje nových pokynů nebo aktualizace těch stávajících a iii) zveřejňování dvouměsíčních informačních sdělení o otázkách týkajících se nařízení o dřevu. 3.Zprávy podle nařízení o dřevu Podle čl. 20 odst. 1 jsou členské státy a země EHP/ESVO (dále jen „země“) povinny předložit Komisi do 30. dubna každého druhého roku (následujícího po 3. březnu 2013) zprávu o uplatňování nařízení o dřevu v předchozích dvou letech. Tyto zprávy jsou důležitým nástrojem k monitorování provádění nařízení o dřevu, identifikaci pokroku nebo výzev a možných řešení a sdílení informací mezi zeměmi a s dalšími zainteresovanými subjekty. 4.Provádění – současný stav 4.1Určení příslušných orgánů V souladu s čl. 7 odst. 1 jsou země povinny určit jeden či několik příslušných orgánů odpovědných zejména za provádění kontrol v pravidelných intervalech týkajících se dodržování nařízení o dřevu ze strany hospodářských subjektů podle článku 4 (zákaz uvádění nezákonně vytěženého dřeva nebo dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh EU a povinnost mít zaveden systém náležité péče) a článku 6 (prvky, které musí systém náležité péče obsahovat). Všechny země podávající zprávy poskytly údaje o určených příslušných orgánech . Struktury těchto institucí, pravomoci a postavení určených orgánů se v jednotlivých zemích liší v důsledku odlišných právních a institucionálních rámců. Pokud jde o dovážené dřevo, podle zpráv mají příslušné celostátní orgány výhradní odpovědnost za kontrolu hospodářských subjektů v 21 zemích; v případě dřeva těženého v dané zemi jde o 19 zemí. Ve zbývajících zemích byla odpovědnost zčásti nebo zcela delegována na příslušné regionální orgány. V některých případech mohou kontroly podpořit jiné orgány. 4.2 Sankce Podle článku 19 země stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení nařízení o dřevu; stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Rovněž jsou povinny přijmout veškerá opatření nezbytná pro provádění těchto pravidel. Všechny země podávající zprávy poskytly údaje o svém právním rámci. Všechny země podávající zprávy poskytly informace o rozsahu sankcí za potenciální porušení nařízení o dřevu . Sankce mohou být správní i trestní ve 13 zemích, pouze správní v 10 zemích a pouze trestní ve dvou zemích. Čtyři země neupřesnily povahu sankcí (správní a/nebo trestní). V 21 zemích mohou být při zjištění nedostatků uložena nápravná opatření. Ta hospodářským subjektům umožňují upravit před opakovanou kontrolou jejich systémy náležité péče. Mohou být kombinována s prozatímními opatřeními, jako je konfiskace dřeva nebo zákaz ho uvádět na trh. Podrobnosti ohledně pokut vztahujících se na porušení nařízení o dřevu poskytlo 25 zemí; tyto pokuty jsou v rozsahu od malé částky 14 EUR až po neomezeně vysoké pokuty (viz obrázek 1). Největší nahlášené pokuty jsou ty, které se vztahují k zákazu uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh EU: -do výše až 100 000 EUR: Bulharsko, Chorvatsko, Kypr, Litva, Maďarsko, Malta, Německo (správní sankce), Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Slovensko, Slovinsko a Švédsko, -do výše až 1 000 000 EUR: Česká republika, Francie, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Lucembursko a Španělsko, -nad 1 000 000 EUR: Belgie, Estonsko, Německo (trestní sankce) a Spojené království. Dánsko oznámilo, že nemá stanovenou hranici. Ve Finsku a Švédsku se výše pokuty odvíjí od příjmů pachatele. Konfiskace dřeva nebo dřevařských výrobků byla jako potenciální sankce nahlášena 19 zeměmi a 10 zemí může pozastavit platnost povolení k obchodování.

Porušení nařízení o dřevu může být v 15 zemích trestáno odnětím svobody, přičemž nejdelší potenciální maximální délka trestu je 10 let (Řecko) a nejkratší potenciální maximální délka trestu je 30 dní (Lucembursko). Obrázek 1: Maximální peněžní sankce* uložené hospodářským subjektům v důsledku porušení souvisejících s povinnostmi vykonávat náležitou péči, se zákazem uvádění nezákonně vytěženého dřeva nebo dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh a s povinností možnosti zpětného vysledování v rámci celého dodavatelského řetězce podle nařízení o ochraně dřeva, pokud byly uvedeny. Hodnoty za Řecko a Švédsko byly poskytnuty v odpovědi na žádost o další informace. * Maximální sankce ve Spojeném království je neomezená výše pokuty, což je stejné jako v Německu v případě trestních sankcí (uvedené hodnoty se vztahují pouze ke správním sankcím). U většiny zemí, které podávají zprávy o srovnatelných právních předpisech (například zákony k provádění nařízení FLEGT nebo nařízení o obchodu s volně žijícími živočichy a planě rostoucími rostlinami), mají sankce ukládané za porušení nařízení o dřevu obdobnou výši jako sankce uložené za porušení srovnatelných právních předpisů. 4.3Kontroly hospodářských subjektů, obchodníků a kontrolních organizací 4.3.1 Odhad počtu hospodářských subjektů 22 zemí poskytlo odhad celkového počtu hospodářských subjektů (viz tabulka 1). Je důležité poznamenat, že některé země vyžadují registraci hospodářských subjektů, ačkoliv to není požadavek nařízení o dřevu. V jiných zemích se odhady opírají o různé zdroje (celní údaje a další vnitrostátní databáze nebo registry, včetně povolení k těžbě). Kromě toho počet hospodářských subjektů závisí na velikosti dřevařského průmyslu každé země a struktuře jejího lesnického odvětví. Čísla udávající počet hospodářských subjektů navíc nejsou vždy přímo srovnatelná, protože některé odhady mohou zahrnovat pouze aktivní hospodářské subjekty, zatímco jiné mohou zahrnovat hospodářské subjekty, které už nemusejí být aktivní. Hospodářské subjekty se mohou rovněž lišit, pokud jde o velikost, míru rizika v rámci dodavatelského řetězce, četnost dovozu dřeva a množství a hodnotu dovezeného dřeva. Tabulka 1: Odhadovaný počet hospodářských subjektů uvádějících dřevo na trh EU, podle zemí Země Vnitrostátní Dovážené Rakousko 145 000 6 000 Belgie neznámý neznámý Bulharsko 4 013 neznámý Chorvatsko 50 5 000 Kypr 63 781 Česká republika 300 000 2 500 Dánsko 28 000 3 800 Estonsko 10 000 450 Finsko 350 000 2 000 Francie 5 000 14 000 Německo 2 000 000 25 000 Řecko 1 930 604 Maďarsko 46 700 2 674 Irsko neznámý neznámý Itálie neuvedeno neuvedeno Lotyšsko 140 000 290 Litva 25 940 800 Lucembursko 200 245 Malta neznámý 750 Nizozemsko 100 4 900 Norsko 120 000 5 000 Polsko 45 73 Portugalsko 2 525* 853* Rumunsko 4 372 162 Slovensko 9 700 neznámý Slovinsko 460 1 423 Španělsko 1 000 11 000 Švédsko 100 4 500 Spojené království neznámý 6 000 *Představuje skutečný počet registrovaných hospodářských subjektů 4.3.2 Plány kontrol hospodářských subjektů a obchodníků Podle článku 10 jsou země povinny připravit a pravidelně aktualizovat plány kontrol přístupem založeným na analýze rizika, přičemž musejí mít flexibilitu k provádění dodatečných kontrol v reakci na nové informace, jako jsou opodstatněné obavy. Rovněž musejí o těchto kontrolách vést záznamy (článek 11). Všechny země potvrdily, že mají tyto plány zavedeny, ačkoliv Bulharsko potvrdilo pouze plán kontrol hospodářských subjektů, pokud jde o vnitrostátně vytěžené dřevo; většina zemí neposkytla dostatečné podrobnosti týkající se plánů, aby bylo možné provést podrobnější srovnání. Belgie oznámila, že v důsledku omezených prostředků bylo upřednostněno řešení stížností před plánováním kontrol . K identifikaci hospodářských subjektů pro účely kontrol země primárně používaly celní údaje a své vlastní registry hospodářských subjektů. Všechny země při vytváření svých plánů kontrol založených na analýze rizika berou v úvahu širokou škálu kritérií rizik, jako jsou – mimo jiné – země těžby, výrobek, druh a obavy třetích stran (viz obrázek 2). Obrázek 2: Kritéria rizik, která země berou v úvahu při plánování kontrol

4.3.3 Kontroly hospodářských subjektů Od března 2015 do února 2017 provedly příslušné orgány celkem více než 17 700 kontrol hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo těžené v dané zemi a téměř 2 800 kontrol hospodářských subjektů uvádějících na trh dovezené dřevo. U dřeva těženého v dané zemi provedlo 20 zemí 80 % nebo více naplánovaných kontrol a u dováženého dřeva tak učinilo 22 zemí (viz příloha A). Počty kontrol hospodářských subjektů nakládajících se dřevem těženým v dané zemi se v jednotlivých zemích výrazně lišily, přičemž některé země nahlásily tisíce kontrol a jiné nahlásily málo kontrol nebo žádné kontroly. V některých zemích jsou kontroly dodržování nařízení o dřevu součástí kontrol prováděných orgány odpovědnými za lesní správu. V takových případech země podávaly odlišná hlášení o počtu kontrol (např. Německo neohlásilo žádné plány ani počet kontrol, ale ohlásilo počet udělených sankcí). Belgie, Chorvatsko, Irsko, Malta, Nizozemsko a Spojené království neprováděly kontroly hospodářských subjektů nakládajících se dřevem vytěženým v dané zemi, přičemž uvedly řadu důvodů, mimo jiné omezenou domácí produkci. Kromě výše uvedených kritérií rizik země ve svých zprávách rovněž uvedly provádění kontrol v určitých klíčových oblastech, např. vývoz kulatiny z Ukrajiny (v důsledku zákazu vývozu zavedeného ukrajinskými vnitrostátními orgány), topné dřevo těžené v dané zemi (Maďarsko), dovoz z kandidátských/potenciálních kandidátských zemí EU a vysoce rizikové dovozy z Běloruska, Brazílie, Kamerunu, Indonésie , Myanmaru, Vietnamu, Číny, Malajsie, Ruské federace, Ukrajiny a Tchaj-wanu, konkrétní produkty (řezané dřevo, buničina, podlahová krytina, dýha, překližka, topné dřevo, kulatina, nábytek) a konkrétní druhy, jako je týkové nebo dubové dřevo.



4.3.4 Kontroly obchodníků 19 zemí provedlo kontroly obchodníků a toho, jak dodržují povinnost možnosti zpětného vysledování, přičemž počty kontrol sahaly od jedné (Dánsko, Francie, Lucembursko) po 747 (Kypr). 4.3.5 Opodstatněné obavy Podle čl. 10 odst. 2 mohou být kromě kontrol prováděných podle plánu založeného na analýze rizika taktéž prováděny kontroly v případě, že příslušný orgán má k dispozici významné informace, včetně opodstatněných obav třetích osob, týkající se dodržování nařízení o dřevu ze strany hospodářského subjektu. 14 zemí ve svých zprávách uvedlo, že obdržely oznámení o opodstatněných obavách týkajících se hospodářských subjektů, a to zejména od nevládních organizací a celních orgánů (viz obrázek 3). Z 80 identifikovaných hospodářských subjektů byly u 69 (86 %) provedeny kontroly a 33 (okolo 50 %) byly uloženy sankce. V některých případech v době podávání zpráv kontroly dosud probíhaly. Sedm zemí rovněž obdrželo oznámení o opodstatněných obavách týkajících se obchodníků, a to zejména od nevládních organizací a od veřejnosti. Ze 64 identifikovaných obchodníků byly u 63 (98 %) provedeny kontroly a 16 (okolo 25 %) byly uloženy sankce. Obrázek 3: Země, kterým byly oznámeny opodstatněné obavy týkající se hospodářských subjektů, počet hospodářských subjektů, které byly zkontrolovány, a uložené sankce 4.3.6 Donucovací opatření vyplývající z kontrol Nedostatky ve výkonu náležité péče související s uváděním dřeva vytěženého v dané zemi na trh vedly k 583 případům uložení nápravných opatření, na jejichž základě byly hospodářské subjekty povinny zlepšit svůj systém náležité péče (3 % kontrol), 269 sankcím (1,5 % kontrol), 154 jiným opatřením (1 % kontrol) a 1 soudnímu řízení. Pokud jde o dovážené dřevo, bylo uloženo 483 nápravných opatření (17 % kontrol), 103 sankcí (4 % kontrol) a 277 jiných opatření (10 % kontrol) a konalo se 5 soudních řízení. Porušení zákazů uvádění dřeva nezákonně vytěženého v dané zemi na trh vedla ke 189 případům uložení nápravných opatření (1 % kontrol), 628 sankcím (3,5 % kontrol), 197 jiným opatřením (1 % kontrol) a 20 soudním řízením. Pokud jde o dovážené dřevo, bylo uloženo 22 nápravných opatření (1 % kontrol) a 27 sankcí (1 % kontrol). Problémy s možností zpětného vysledování dřeva vytěženého v dané zemi vedly ke 144 případům uložení nápravných opatření (1 % kontrol), 95 sankcím (0,5 % kontrol) a 190 jiným opatřením uloženým obchodníkům. Pokud jde o dovážené dřevo, bylo obchodníkům uloženo 20 nápravných opatření (1 % kontrol), 4 sankce a 9 jiných opatření. Většina sankcí souvisí se dřevem vytěženým v dané zemi (viz obrázek 4).

Obrázek 4: Celkový počet uložených sankcí u zemí, které ve své zprávě uvedly uložení sankcí 4.3.7 Kontroly kontrolních organizací Podle čl. 8 odst. 4 nařízení o dřevu a čl. 6 odst. 1 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 607/2012 o prováděcích pravidlech pro systém náležité péče a pro četnost a povahu kontrol kontrolních organizací, by měly příslušné orgány provádět kontroly kontrolních organizací registrovaných v dané zemi alespoň jednou za dva roky. Do konce vykazovaného období (březen 2017) bylo v EU uznáno 13 kontrolních organizací . Všechny kontrolní organizace, s výjimkou ICILA S.R.L. v Itálii, u nichž měla být během vykazovaného období provedena kontrola, byly zkontrolovány příslušnými orgány a žádná z těchto kontrol nevedla k tomu, že by byly Komisi oznámeny problémy, které by mohly vést k odnětí uznání coby kontrolní organizace. 4.4 Dobrovolné dohody o partnerství v rámci FLEGT – příspěvek k provádění a prosazování nařízení o ochraně dřeva K danému datu bylo uzavřeno šest dobrovolných dohod o partnerství s Kamerunem, Středoafrickou republikou, Ghanou, Indonésií, Libérií a Kongem. Probíhají jednání s dalšími devíti partnerskými zeměmi: Pobřeží slonoviny, Demokratická republika Kongo, Gabon, Guyana, Honduras, Laos, Malajsie, Thajsko a Vietnam. Režim licencí FLEGT s EU v současné době používá pouze Indonésie; tento režim byl spuštěn 15. listopadu 2016. Podle hodnocení akčního plánu FLEGT zveřejněného v roce 2016 měly dobrovolné dohody o partnerství obecně dobré výsledky, pokud jde o zlepšení správy a reformy právních předpisů, zejména prostřednictvím zavedení účinných procesů se zapojením více zainteresovaných subjektů, rozšiřování kapacit, zvýšení transparentnosti, zlepšování povědomí a politických dialogů. Kromě toho byly v rámci dobrovolných dohod o partnerství vytvořeny systémy zabezpečení zákonnosti dřeva sloužící k ověření toho, že dřevařské výrobky splňují vnitrostátní právní předpisy partnerské země dobrovolné dohody o partnerství. Ačkoliv tyto snahy zatím nepřinesly žádné výsledky, s výjimkou Indonésie, pokud jde o tok dřeva licencovaného podle FLEGT, kroky, které již byly v partnerských zemích podniknuty, usnadnily – do určité míry – dodržování požadavků nařízení o dřevu. Pokud jde o odpovědi zemí, pouze čtyři z 22 zemí, které ve své zprávě uvedly, jak dobrovolné dohody o partnerství pomáhají minimalizovat přítomnost nezákonně těženého dřeva a dřevařských produktů na trhu EU, uvedly, že režim licencí FLEGT v Indonésii již usnadňuje dodržování nařízení o dřevu a může vést ke snížení počtu kontrol. Další se nicméně domnívají, že k tomu dojde v budoucnu. V okamžiku vyhotovení zprávy šest zemí uvedlo, že dosud neměly spolehlivá zjištění týkající se toho, zda a jak dobrovolné dohody o partnerství přispívají k provádění a prosazování nařízení o ochraně dřeva. Dvě země označily znalosti a odbornost z procesů FLEGT za užitečné pro kontroly podle nařízení o dřevu, zatímco jedna země uvedla, že dostupné informace o dobrovolných dohodách o partnerství byly v kontextu kontrol podle nařízení o dřevu příliš obecné a že by mělo být poskytováno více informací o případech porušení. 14 zemí ve zprávě uvedlo, že dopad je minimální nebo žádný, přičemž devět z nich vysvětlilo, že objem jejich obchodování s partnerskými zeměmi dobrovolných dohod o partnerství je minimální nebo žádný. Pokud jde o přispění k provádění a prosazování nařízení o dřevu, hodnocení potenciálního významu různých procesů souvisejících s dobrovolnými dohodami o partnerství (jak uzavřenými, tak projednávanými) ze strany jednotlivých zemí se výrazně lišilo v závislosti na různé míře obchodní expozice. Za procesy související s dobrovolnými dohodami o partnerství s vysokou nebo střední relevancí jsou nejčastěji považovány procesy týkající se Kamerunu, Demokratické republiky Kongo, Indonésie, Malajsie, Konga a Vietnamu, za nimiž následují Středoafrická republika, Pobřeží slonoviny, Gabon a Thajsko. Potenciální relevantnost ostatních dobrovolných dohod o partnerství byla většinou považována za nízkou. Existuje několik výjimek – například jedna dobrovolná dohoda o partnerství, která má vysokou potenciální relevantnost pouze pro jednu nebo dvě země. Příslušné orgány identifikovaly několik dalších zemí, které nejsou zapojeny do procesů souvisejících s dobrovolnými dohodami o partnerství, jakožto priority pro provádění a prosazování nařízení o dřevu, mezi něž patří Rusko, Čína, Ukrajina a Brazílie. 4.5 Spolupráce při provádění a prosazování nařízení o ochraně dřeva Článek 12 vyzývá ke spolupráci k zajištění dodržování nařízení o dřevu a k výměně informací o závažných nedostatcích zjištěných kontrolami a o druzích sankcí uložených v rámci dané země. 26 zemí ve svých zprávách uvedlo, že spolupracují s vnitrostátními agenturami na výměně informaci nebo koordinování společných kontrol, zejména s celními nebo daňovými agenturami, orgány CITES a policií nebo dalšími donucovacími orgány. Kromě toho 19 zemí ve svých zprávách uvedlo spolupráci s dalšími příslušnými orgány a s dalšími institucemi EU. To se týkalo zejména účasti na setkáních expertní skupiny EUTR-FLEGT, využívání online platformy příslušných orgánů EUTR-FLEGT, kterou řídí Komise na Capacity4dev, spolupráce s Komisí a zapojení do seversko-pobaltské spolupráce (Nordic-Baltic cooperation). 16 zemí ve svých zprávách uvedlo výměnu informací s institucemi v zemích mimo EU, zejména ve Spojených státech, a s nevládními organizacemi. 4.6 Zdroje dostupné k provádění a prosazování nařízení o dřevu Lidské a finanční zdroje, které mají příslušné orgány k dispozici pro účely provádění a prosazování nařízení o dřevu, se v jednotlivých zemích výrazně liší, ačkoliv ohlášené zdroje jsou obtížně srovnatelné s ohledem na to odlišnou míru podrobností poskytnutých jednotlivými zeměmi. Lidské zdroje se pohybovaly v rozmezí od jedné osminy (0,125) ekvivalentu plného pracovního úvazku po osm ekvivalentů plného pracovního úvazku u dováženého dřeva a od jedné osminy (0,125) ekvivalentu plného pracovního úvazku po 20 ekvivalentů plného pracovního úvazku u dřeva těženého v dané zemi, ačkoliv hlavní pracovníci jsou v mnoha zemích podporováni ještě dalšími lidskými zdroji. Dostupné finanční zdroje se velmi výrazně liší, neboť některé země mají velice omezený rozpočet (např. Belgie), zatímco v jiných zemích není stanoven žádný rozpočtový limit (např. Německo). 5.Technická pomoc hospodářským subjektům a rozvoj jejich kapacit

Během vykazovaného období poskytlo 23 zemí hospodářským subjektům pomoc a vzdělávání, a to především v podobě kurzů, přednášek nebo seminářů, následovaných poskytováním informací online. Sedm zemí ve zprávě rovněž uvedlo, že byly hospodářské subjekty vzdělány ze strany nevládních organizací a že pomoc zahrnovala online informace, semináře, kurzy, tištěné materiály a obecné rady týkající se požadavků nařízení o dřevu. Počet hospodářských subjektů uvedených ve zprávě se výrazně liší, od 23 (Norsko) po 2 500 (Německo). Poměr vzdělávaných hospodářských subjektů, které spadají do kategorie mikropodniků nebo malých a středních podniků, sahá od 42 % (Španělsko) po 100 % (Kypr, Česká republika, Malta, Lotyšsko a Portugalsko); průměrně bylo 88 % vzdělávaných hospodářských subjektů z kategorie malých a středních podniků. 6.Komunikační metody Příslušné orgány nejčastěji k šíření informací mezi zainteresované subjekty používaly webové stránky (23 zemí), setkání/konference/semináře (18 zemí), e-maily (15 zemí), telefon (12 zemí) a další metody (15 zemí). Příslušné orgány zvýšily povědomí mezi hospodářskými subjekty (13 zemí), obchodníky (9 zemí), průmyslovými organizacemi (7 zemí) a širokou veřejností (6 zemí). Při reakci na obavy, stížnosti a protesty, které byly přijímány zejména od nevládních organizací (9 zemí), hospodářských subjektů (8 zemí) a obchodníků (6 zemí), byl nejčastěji používanou komunikační metodou e-mail (16 zemí). 7.Závěry Tato druhá zpráva o provádění nařízení o dřevu odhaluje plynulý pokrok po čtyřech letech jeho uplatňování. Téměř všechny země splňují formální požadavky nařízení o dřevu . V průběhu vykazovaného období se počet provedených kontrol a sankcí uložených za porušení nařízení o dřevu výrazně zvýšil. I přes zjevné pokroky je třeba nadále vyvíjet snahu k zajištění rovnoměrného a účinného uplatňování nařízení o dřevu v jednotlivých zemích. Nerovnoměrné provádění může mít potenciální důsledky pro efektivitu právních předpisů i vytváření rovných podmínek pro hospodářské subjekty. V několika zemích zůstal počet kontrol v porovnání s počtem hospodářských subjektů poměrně nízký a byl pravděpodobně o dost nižší než počet, který je nutný k tomu, aby měly kontroly v oboru skutečně odrazující účinek. Kromě toho by měla být vyvinuta další snaha k zajištění toho, aby rozsah a kvalita prováděných kontrol odrážely konzistentnější přístup v rámci EU. V roce 2017 zaslala Komise formální výzvu dopisem Belgii, pokud jde o množství a kvalitu kontrol prováděných jejími příslušnými orgány, a odůvodněné stanovisko Slovensku, pokud jde o pravidla pro sankce použitelné v případě porušení nařízení o dřevu v souvislosti s dováženým dřevem. Komise rovněž vede dvoustranné rozhovory s několika členskými státy ohledně provádění nařízení o dřevu. Ačkoliv v některých zemích bylo dosaženo pokroku, současná úroveň technické kapacity a zdrojů (lidských i finančních), které byly přiděleny příslušným orgánům, neodpovídá vždy potřebám a ve většině členských států je třeba ji zvětšit tak, aby se zvýšil počet kontrol shody a zlepšila se jejich kvalita. Podle zkušeností členských států jsou dosud důkazy týkající se toho, jak dobrovolné dohody o partnerství napomáhají provádění nařízení o dřevu, omezené, zejména s ohledem na to, že pouze jedna partnerská země dobrovolné dohody o partnerství – Indonésie – aktuálně vydává licence FLEGT. Nicméně podle hodnocení akčního plánu FLEGT dobrovolné dohody o partnerství přispěly – do určité míry – k dodržování požadavků nařízení o dřevu zlepšením správy. 8. Další kroky Komise bude pokračovat ve spolupráci s členskými státy na poskytování pokynů k nařízení o dřevu, bude-li to zapotřebí, s cílem dosáhnout jednotného uplatňování nařízení o dřevu v celé EU a usnadnit jeho provádění hospodářskými subjekty. Komise bude rovněž na zasedáních skupin odborníků a prostřednictvím komunikačních platforem příslušných orgánů i nadále usnadňovat komunikaci a napomáhat sbližování přístupů k prosazování nařízení jednotlivými příslušnými orgány. To zahrnuje shromáždění a analýzu informací o případech, které by mohly vyžadovat konkrétní pozornost příslušných orgánů, na základě veřejně dostupných informací a konkrétních zpráv jak v rámci EU, tak v zemích mimo EU. Nový nástroj TAIEX Přezkum provádění právních předpisů v oblasti životního prostředí mezi partnery, který spustila Komise, poskytne dodatečnou příležitost k podpoře členských států při sdílení odborných znalostí a poznatků. Komise bude nadále prozkoumávat dodatečné nástroje ke zlepšení provádění nařízení o dřevu ve spolupráci s členskými státy a příslušnými zainteresovanými subjekty. Kromě toho probíhá obchodní analýza ke zhodnocení trendů a vzorců a identifikaci druhů, výrobků a obchodních cest, na něž by si měly příslušné orgány dát pozor. Rovněž se připravuje analýza právních předpisů členských států k provádění nařízení o dřevu a nařízení o zavedení režimu licencí FLEGT, aby byly identifikovány osvědčené postupy a možné oblasti pro zlepšení. Komise rovněž zrealizuje studii uplatňování povinností podle nařízení o dřevu ze strany hospodářských subjektů reprezentujících různé průmyslové segmenty. Jejím cílem je identifikovat osvědčené postupy, výzvy a nedostatky se zohledněním kvality a nákladově efektivních postupů při uplatňování systémů náležité péče a také poskytnout analýzu administrativních nákladů a dalších dopadů dodržování nařízení o dřevu na odvětví, zejména na malé a střední podniky. Pokud jde o dobrovolné dohody o partnerství, existuje prostor k posílení součinnosti s EUTR prostřednictvím zajištění toho, aby provádění dobrovolných dohod o partnerství v zemích, které dosud nemají funkční režim licencí FLEGT, vedlo k získání informací relevantních pro provádění nařízení o dřevu, které jsou snáze k dispozici. Tento druhý cyklus podávání zpráv umožnil identifikovat další oblasti, kde by bylo možné používaný formát zlepšit. Formát zpráv by tedy mohl být v roce 2019 revidován, aby se dále zlepšila srovnatelnost údajů, zejména ve vztahu k článkům 10, 12 a 19. Pro následující vykazovaný cyklus Komise zváží zavedení elektronické platformy pro podávání zpráv, aby se zlepšila efektivita a usnadnila se práce členských států.



PŘÍLOHA A Počet různých typů kontrol plánovaných a provedených zeměmi (počty mohou zachycovat počty jednotlivých kontrol nebo počty zkontrolovaných hospodářských subjektů). (Legenda: Plán.: plánované kontroly, Prov.: provedené kontroly, Přez.: přezkum dokumentů, Dok.: přezkum dokumentů na místě, Výr.: přezkum výrobků na místě, Komb.: přezkum dokumentů a přezkum výrobků na místě.)