Návrh je založen na čl. 194 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, který je právním základem opatření v oblasti energetiky. Jakkoli se zdá, že právním základem pro označování energetickými štítky by mohl být článek 114 (vzhledem k tomu, že ustanovení o energetice ve Smlouvě chybělo, byl tento článek právním základem směrnice o energetických štítcích z roku 1992), existuje riziko, že by tím členské státy mohly být nezamýšleně omezeny v přijímání právních předpisů upravujících poskytování informací o výrobcích spojených se spotřebou energie, jež mohou energetický štítek doplňovat. Označování energetickými štítky se omezuje na spotřebu energie a zdrojů ve fázi používání výrobku. A vzhledem k tomu, že Smlouva obsahuje zvláštní právní základ pro energetiku, je vhodné jej použít.

V říjnu 2014 stanovila Evropská rada orientační cíl dosáhnout na úrovni Unie do roku 2030 alespoň 27% zvýšení energetické účinnosti; do roku 2020 bude tento cíl přezkoumán s ohledem na hodnotu 30 % pro EU. Evropská rada stanovila rovněž cíl snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů o 40 %.

V souladu se zásadou proporcionality nepřekračují navrhované změny rámec toho, co je nezbytné k dosažení stanovených cílů. Změny, které toto nařízení provádí ve stávajícím legislativním rámci, napomohou větší srozumitelnosti a praktické uplatnitelnosti tohoto rámce. Dodavatelé budou mít povinnost zanášet různé informace do nové databáze výrobků, jedná se však o informace, které dodavatelé již nyní musí na žádost poskytnout vnitrostátním orgánům dozoru nad trhem, takže veškerá dodatečná zátěž se považuje za minimální a přiměřenou ve srovnání s očekávaným přínosem databáze výrobků v oblasti prosazování práva a transparentnosti. Otázkou proporcionality návrhu se podrobněji zabývá kapitola 8 posouzení dopadů.

S dalším hodnocením rámce pro označování energetickými štítky se počítá za osm let. Mělo by vycházet z hodnocení ex post v rámci studií, které se zaměřují na konkrétní výrobky a přezkoumávají akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto rámce, a mělo by hodnotit, jak byl tento rámec účinný z hlediska zajištění volného pohybu zboží (např. zda se členské státy zdržely předkládání vnitrostátních právních předpisů týkajících se označování výrobků energetickými štítky). Posouzeno by mělo být snižování spotřeby energie i dalších významných dopadů výrobků na životní prostředí, a to zejména z hlediska toho, do jaké míry se díky zavedení štítků se změněnou stupnicí podařilo urychlit transformaci trhu. Zlepšení v intenzitě dozoru nad trhem a dodržování právních předpisů díky databázi výrobků lze posoudit na základě zpráv členských států o výsledcích dozoru nad trhem podle nařízení o dozoru nad trhem.

Tento podnět nevyžaduje dodatečné prostředky z rozpočtu EU. Náklady na zřízení databáze výrobků (1 500 000 EUR v roce 2016 a 150 000 EUR ročně na její údržbu v následujících letech) a na studie o tom, jak spotřebitelé štítkům u konkrétních skupin výrobků rozumějí (300 000 EUR ročně od roku 2017), jsou financovány prostřednictvím přehodnocení priorit ve stávajícím rozpočtu na provádění politiky energetické účinnosti výrobků, což zahrnuje technickou pomoc a/nebo studie k posouzení různých aspektů skupin výrobků potřebné pro akty v přenesené pravomoci, jakož i podporu normalizace. Tento rozpočet spadá do oblasti Společenské výzvy programu Horizont 2020, jmenovitě do částí týkajících se inovací a přebírání trhem.

Pokud jde o administrativní náklady, celkové náklady obchodníků na výměnu všech štítků u všech výrobků se odhadují na 10 milionů EUR v průběhu deseti let v celé EU. Náklady výrobců se odhadují na 50 milionů EUR v průběhu deseti let. Společně to znamená náklady ve výši 2 eurocentů na prodaný výrobek označený energetickým štítkem. Administrativní náklady na registraci výrobků se odhadují na 1,5 milionu EUR ročně za celé odvětví; přibližně 0,5 eurocentu na prodaný výrobek. Skutečné náklady plynoucí z povinné registrace výrobků budou ve skutečnosti nižší nebo nulové, neboť výrobci již nebudou povinni uchovávat technickou dokumentaci pro potřeby orgánů dozoru nad trhem po dobu pěti let od data výroby posledního výrobku.

Příznivý dopad na výnosy (v odhadované výši 34 miliard EUR ročně v roce 2030) se stejným způsobem týká jak větších podniků, tak i malých a středních podniků a mikropodniků. Zavedení odlišného režimu pro mikropodniky a malé a střední podniky nelze odůvodnit. Pro všechny maloobchodníky by měla platit stejná pravidla, protože energetické štítky jsou pro spotřebitele užitečné jen tehdy, jsou-li takto označovány všechny výrobky ve všech maloobchodních prodejnách. Pokud jde o výrobce, dopady se týkají jen nevelkého počtu malých a středních podniků a netýkají se žádných mikropodniků. Stejná pravidla by měla platit pro všechny, protože jedině tak je možné zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž na jednotném trhu a poskytování jednotných a konzistentních informací spotřebitelům. Úspory spotřebitelů v roce 2030 se odhadují na 10 až 30 miliard EUR ročně (v závislosti na předpokladech týkajících se budoucího vývoje cen energií).

Vedle řešení nedostatků současného systému by databáze mohla v budoucnu také umožnit nové způsoby distribuce energetických štítků obchodníkům, protože energetické štítky, včetně štítků se změněnou stupnicí, by byly v této databázi dostupné. Návrh také aktualizuje požadavky směrnice, pokud jde o dodávání štítků elektronickou cestou nebo jejich zpřístupnění na internetových stránkách dodavatelů.

Cílem toho přístupu je co nejvíce omezit souběžnou existenci starých a nových štítků u výrobků téhož typu vystavených v prodejnách a zajistit, aby změna stupnice byla co nepraktičtější, což ve svém důsledku zvýší účinnost štítku a uspoří energii i náklady na straně spotřebitelů. Ve srovnání se současným systémem nejsou nutné žádné zásadní změny, které by zasahovaly do hlavního mechanismu distribuce štítků, jehož funkčnost se doposud osvědčovala.

Stávající štítky Komise přezkoumá do pěti let od vstupu tohoto nařízení v platnost za účelem změny jejich stupnice. Nejdříve se bude zabývat skupinami výrobků, v nichž se výrobky, které jsou na trhu, koncentrují v nejvyšších třídách. Samotná změna stupnice proběhne za několik let po datu přezkumu.

(8)Závěry Evropské rady ze dne 23. a 24. října 2014 stanovily orientační cíl dosáhnout na úrovni Unie do roku 2030 alespoň 27% zvýšení energetické účinnosti ve srovnání s prognózami budoucí spotřeby energie. Do roku 2020 bude tento cíl přezkoumán s ohledem na hodnotu 30 % pro EU. Závěry rovněž stanovily pro EU závazný cíl snížit do roku 2030 domácí emise skleníkových plynů alespoň o 40 % oproti roku 1990, včetně 30% snížení emisí v odvětvích, na něž se nevztahuje systém pro obchodování s emisemi.

(9)Poskytování přesných, věcných a porovnatelných informací o specifické spotřebě energie výrobků spojených se spotřebou energie napomáhá tomu, aby zákazníci při výběru dávali přednost výrobkům s nižší spotřebou energie a jiných hlavních zdrojů během používání. Povinný normalizovaný štítek představuje účinný způsob, jak potenciálním zákazníkům poskytovat porovnatelné informace o spotřebě energie výrobků spojených se spotřebou energie. Měl by být doplněn informačním listem výrobku. Štítek by měl být snadno rozpoznatelný, jednoduchý a výstižný. Pro tento účel by měla být jako základ zachována stávající barevná stupnice na štítku od tmavě zelené po červenou s cílem informovat zákazníky o energetické účinnosti výrobků. Ukázalo se, že pro zákazníky je nejúčinnější klasifikace pomocí písmen A až G. V případech, kdy s ohledem na opatření v oblasti ekodesignu podle směrnice 2009/125/ES výrobky nemohou být nadále zařazeny do třídy „F“ či „G“, by se tyto třídy na štítku neměly uvádět. Ve výjimečných případech by se to vztahovat i na třídy „D“ a „E“, přestože je tato situace nepravděpodobná, neboť jakmile bude většina modelů výrobků zařazena do dvou nejvyšších tříd, bude změněna stupnice štítku.

(10)Pokrok v digitálních technologiích umožňuje alternativní způsoby dodávání a vystavování štítků elektronickou cestou, ať už na internetu nebo na elektronických panelech v prodejnách. Aby bylo možné tento pokrok využít, mělo by toto nařízení umožnit používání elektronických štítků, které mohou fyzický energetický štítek nahradit nebo doplnit. Pokud je vystavení energetického štítku prakticky neproveditelné, například v případě některých forem prodeje na dálku a v reklamách a v propagačních materiálech technického charakteru, by potenciální zákazníci měli být informováni přinejmenším o energetické třídě výrobku.

(11)Výrobci reagují na označování energetickými štítky vývojem stále účinnějších výrobků. Výsledkem tohoto technologického vývoje jsou výrobky, které jsou převážně zařazeny do nejvyšších tříd na energetickém štítku. Aby zákazníci měli možnost náležitého porovnání, může být nutné další rozlišení výrobků, což vede k potřebě změnit stupnici štítků. Pokud jde o četnost této změny stupnice, vhodným časovým intervalem by bylo přibližně deset let, přičemž je třeba dbát na to, aby výrobci nebyli nadměrně zatěžováni. Toto nařízení by proto mělo stanovit podrobný mechanismus pro změnu stupnice, aby dodavatelům a obchodníkům poskytlo co největší právní jistotu. Do nejvyšších tříd na novém štítku se změněnou stupnicí by neměly být zařazeny žádné výrobky, aby se podpořil technický pokrok a mohly být vyvíjeny a oceněny výrobky s ještě vyšší účinností. V případě změny stupnice štítku by se mělo předejít nejasnostem na straně zákazníků tím, že se všechny energetické štítky vymění během krátké doby.

(12)Dodavatelé by v případě změny stupnice štítku měli obchodníkům po určitou dobu dodávat jak staré štítky, tak i štítky se změněnou stupnicí. Nahrazení dosavadních štítků vystavených u výrobků, též na internetu, štítky se změněnou stupnicí by mělo proběhnout co nejrychleji po datu nahrazení stanoveném v příslušném aktu v přenesené pravomoci o změně stupnice štítku. Obchodníci by neměli štítky se změněnou stupnicí u výrobků vystavovat před datem nahrazení.

(13)Je nezbytné stanovit jasné a přiměřené rozdělení povinností odpovídající úloze jednotlivých subjektů v dodavatelském a distribučním procesu. Hospodářské subjekty by měly odpovídat za dodržování právních předpisů podle svých úloh v dodavatelském řetězci a měly by přijmout vhodná opatření, jimiž zajistí, že na trh budou dodávat pouze výrobky, které jsou v souladu s tímto nařízením a příslušnými akty v přenesené pravomoci.

(14)Aby energetický štítek neztratil důvěru zákazníků, nemělo by být povoleno používat u výrobků spojených se spotřebou energie jiné štítky, které energetický štítek napodobují. Právě tak by nemělo být povoleno ani používání doplňujících štítků, značek, symbolů či nápisů, které by mohly uvádět zákazníky v omyl nebo vést k nejasnostem, pokud jde o spotřebu energie.

(15)Za účelem zajištění právní jistoty je nezbytné vyjasnit, že se na výrobky spojené se spotřebou energie vztahují pravidla týkající se dozoru nad trhem Unie a kontroly výrobků vstupujících na trh Unie stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008. S ohledem na zásadu volného pohybu zboží má zásadní význam, aby orgány členských států pro dozor nad trhem účinně spolupracovaly. Tato spolupráce v oblasti označování energetickými štítky by měla být posílena podporou ze strany Komise.

(16)Za účelem snadnějšího monitorování souladu a poskytování aktuálních údajů o trhu pro potřeby regulačního procesu, pokud jde o revize štítků a informačních listů pro konkrétní výrobky, by dodavatelé měli elektronicky ukládat informace o souladu svých výrobků do databáze zřízené Komisí. Informace by měly být zveřejněny, aby zákazníci byli informováni a obchodníci měli k dispozici alternativní způsoby získání štítků. K informacím uloženým v databázi by měly mít přístup orgány dozoru nad trhem.

(17)Použitelné sankce za nedodržování ustanovení tohoto nařízení a aktů v přenesené pravomoci přijatých na základě tohoto nařízení by měly být účinné, přiměřené a odrazující.

(18)Za účelem podpory energetické účinnosti, zmírňování změny klimatu a ochrany životního prostředí by členské státy měly mít možnost vytvářet pobídky k používání energeticky účinných výrobků. Členské státy mohou samy rozhodnout o povaze těchto pobídek. Tyto pobídky by měly být v souladu s pravidly Unie v oblasti státní podpory a neměly by vytvářet neodůvodněné překážky na trhu. Tímto nařízením není dotčen výsledek jakéhokoli budoucího řízení o státní podpoře, které může být ohledně takových pobídek zahájeno v souladu s články 107 a 108 Smlouvy o fungování EU.

(19)Spotřeba energie a další údaje o výrobcích, na něž se vztahují požadavky specifické pro konkrétní výrobky podle tohoto nařízení, by se měly měřit za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod zohledňujících obecně uznávané nejmodernější metody měření a výpočtů. Je v zájmu fungování vnitřního trhu, aby existovaly normy harmonizované na úrovni Unie. Nebudou-li k datu použitelnosti požadavků specifických pro konkrétní výrobky takové normy zveřejněny, měla by Komise v Úředním věstníku Evropské unie k těmto požadavkům specifickým pro konkrétní výrobky zveřejnit přechodné metody měření a výpočtů. Po zveřejnění odkazu na takovou normu v Úředním věstníku Evropské unie by její dodržování mělo být předpokladem shody s metodami měření, pokud jde o požadavky specifické pro konkrétní výrobky, které byly přijaty na základě tohoto nařízení.

(20)Komise by měla předložit pracovní plán revize štítků pro konkrétní výrobky, včetně orientačního seznamu dalších výrobků spojených se spotřebou energie, pro které by mohl být zaveden energetický štítek. Provádění pracovního plánu by mělo začínat technickou, environmentální a ekonomickou analýzou dotčených skupin výrobků. Tato analýza by v souladu s cílem podporovat oběhové hospodářství měla rovněž zohlednit doplňující informace, včetně možnosti poskytnout spotřebitelům informace o vlastnostech výrobku spojeného se spotřebou energie, jako je jeho absolutní spotřeba energie, životnost nebo vliv na životní prostředí, a nákladů, které by si to vyžádalo. Uvedené doplňující informace by měly zlepšit srozumitelnost a účinnost štítku pro spotřebitele a neměly by vést k žádným negativním dopadům na spotřebitele.

(21)Za účelem zavedení štítků a informačních listů specifických pro konkrétní výrobky a stanovení provozních detailů týkajících se databáze výrobků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci svých přípravných prací prováděla náležité konzultace, též na odborné úrovni a v rámci konzultačního fóra.

(22)Tímto nařízením by neměly být dotčeny povinnosti členských států, pokud jde o lhůty pro provedení směrnice 2010/30/EU ve vnitrostátním právu a pro její uplatňování.

(23)Směrnice 2010/30/EU by proto měla být zrušena,

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Předmět a oblast působnosti

1.Toto nařízení stanoví rámec pro uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů během používání na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku a pro doplňující informace týkající se výrobků spojených se spotřebou energie, aby zákazníci měli možnost zvolit výrobky s vyšší účinností.

2.Toto nařízení se nevztahuje na:

a)použité výrobky;