(3)Dne 28. dubna 2016 předložila Itálie svůj národní program reforem na rok 2016 a svůj program stability z roku 2016. Vzhledem k provázanosti obou programů probíhalo jejich posuzování současně.

(4)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 1303/2013 může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo provádění příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost evropských strukturálních a investičních fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

(5)Na Itálii se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo o zadlužení v období 2013–2015. Podle programu stability by poměr veřejného dluhu k HDP měl dosáhnout svého maxima 132,7 % v roce 2015 a postupně se snižovat až na 123,8 % v roce 2019. Komise ve své prognóze z jara 2016 očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se v roce 2016 stabilizuje, mírně snižovat se však začne až od roku 2017. Provedení ambiciózního programu privatizace představeného italskými orgány je vzhledem k jeho očekávanému příspěvku k úsilí o snížení zadlužení pro Itálii zásadní výzvou. Ačkoliv v roce 2015 byly privatizace provedeny podle plánu, zdá se, že cíl dosáhnout během let 2016–2018 výnosů z privatizace ve výši 0,5 % ročně a v roce 2019 0,3 % je i vzhledem ke zpoždění u některých privatizačních projektů velmi ambiciózní. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je realistický.

(6)Vzhledem k tomu, že Itálie v roce 2015 dostatečně nepokročila směrem k dodržení pravidla pro zadlužení, vydala Komise dne 18. května 2016 zprávu podle čl. 126 odst. 3 SFEU. Analýza obsahovala všechny relevantní činitele a dospěla k závěru, že kritérium dluhu by se mělo považovat za splněné. Své posouzení Komise přezkoumá v nové zprávě podle čl. 126 odst. 3 Smlouvy na základě prognózy Komise z podzimu 2016, jakmile budou k dispozici další informace o opětném zahájení korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017.

(7)Na jaře 2015 byla Itálii udělena dočasná odchylka ve výši 0,4 procentního bodu HDP od požadované cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016, jejímž účelem bylo zohlednit rozsáhlé strukturální reformy mající pozitivní dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Ve svém návrhu rozpočtového plánu na rok 2016 Itálie požádala o dodatečnou odchylku ve výši 0,1 procentního bodu HDP od požadované cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016, jejímž účelem bylo zohlednit další strukturální reformy mající pozitivní dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Detailní údaje, z nichž tyto reformy vycházejí, byly stanoveny v národním programu reforem Itálie z roku 2016, který v zásadě program reforem potvrdil. Reformy, jež podle programu budou mít dopad na udržitelnost veřejných financí, se týkají těchto oblastí: i) veřejné správy a jejího zjednodušení; ii) trhů produktů a služeb; iii) trhu práce; iv) civilního soudnictví; v) vzdělávání; vi) přesunu daňové zátěže; vii) opatření ke snížení množství úvěrů v selhání a reformy insolvenčních řízení a vii) přezkumu výdajů jako finančního opatření. Podle odhadu italských orgánů má dopad reforem na reálný HDP do roku 2020 činit 2,2 procentního bodu HDP, což se zdá realistické. V případě jejich plného a včasného provedení budou mít tyto reformy pozitivní dopad na udržitelnost veřejných financí. Itálii lze v současnosti považovat za způsobilou pro plné udělení vyžádané dočasné odchylky ve výši 0,5 procentního bodu HDP v roce 2016, pokud odpovídajícím způsobem provede schválené reformy, jejichž provádění bude předmětem sledování v rámci evropského semestru a podmínek stanovených v 10. bodě odůvodnění.

(8)Ve svém návrhu rozpočtového plánu na rok 2016 Itálie požádala o dodatečnou odchylku ve výši 0,3 procentního bodu HDP od požadované cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016, jejímž účelem bylo zohlednit vnitrostátní výdaje na investice do projektů spolufinancovaných EU. Informace obsažené v programu stability z roku 2016 se zdají potvrzovat, že Itálie účinně využívá odchylku od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2016 za účelem zvýšení investic. Nicméně přetrvávají jisté pochyby, zda lze spolufinancované investice v jejich celé naplánované výši v průběhu roku 2016 realizovat. Itálii lze v současnosti považovat za způsobilou pro udělení dočasné odchylky ve výši 0,25 procentního bodu HDP v roce 2016, pokud odpovídajícím způsobem uskuteční zamýšlené investice a splní podmínky stanovené v 10. bodě odůvodnění. Komise provede následné posouzení s cílem ověřit skutečnou výši vnitrostátních výdajů na spolufinancované investiční projekty a související výjimky, k jejichž poskytnutí je Itálie způsobilá na základě tzv. „investiční doložky“.

(9)Program stability z roku 2016 naznačuje, že rozpočtový dopad mimořádného přílivu uprchlíků a mimořádných bezpečnostních opatření je značný a že tyto faktory by měly být považovány za neobvyklou událost, kterou vláda nemůže ovlivnit, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97. Podle Komise je dodatečný dopad v souladu s odhady obsaženými v programu stability a činí 0,03 % HDP v roce 2015 a 0,04 % HDP v roce 2016 v případě výdajů souvisejících s přílivem uprchlíků a 0,06 % HDP u výdajů na bezpečnostní opatření. Itálie v této souvislosti požádala o dodatečnou odchylku od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. Ustanovení čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 umožňují povolit tyto dodatečné výdaje, jelikož příliv uprchlíků i závažnost teroristické hrozby jsou neobvyklé události, jejich dopad na veřejné finance v Itálii je významný a povolením odchylky od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle by nebyla ohrožena udržitelnost veřejných financí. Výše požadované korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro rok 2015 byla proto snížena, aby se zohlednily náklady spojené s přílivem uprchlíků. Pokud jde o rok 2016, bude závěrečné posouzení, včetně způsobilých částek, provedeno na jaře 2017 na základě zjištěných údajů poskytnutých italskými orgány.

(10)Ve svém stanovisku k návrhu rozpočtového plánu Itálie na rok 2016 Komise naznačila, že v souvislosti s „celkovým posouzením“ možného odchýlení se od cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle zohlední případnou způsobilost Itálie pro využití flexibility v rámci Paktu o stabilitě a růstu, přičemž by zvláštní pozornost věnovala skutečnosti, zda odchýlení se od cesty korekce bude efektivně využito za účelem zvýšení investic, existenci věrohodných plánů na opětovné nastoupení cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle a pokroku při naplňování programu strukturálních reforem se zřetelem k doporučením Rady. Komise má za to, že Itálie je způsobilá pro obdržení další odchylky ve výši 0,35 procentního bodu HDP na rok 2016, pokud se zohlední pokrok při naplňování programu strukturálních reforem, plánované investice, jakož i závazek vlády zajistit soulad s cestou k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017, což bude předmětem opětovného posouzení Komise na podzim.

(11)Na základě prognózy Komise z jara 2016 a po zohlednění odchylky povolené u investic a provádění strukturálních reforem poukazuje plánované strukturální zhoršení o –0,7 % HDP v roce 2016 na riziko určitého odchýlení od závazků Itálie v rámci preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu. Za předpokladu nezměněné politiky plyne z prognózy Komise nulové strukturální úsilí v roce 2017, v důsledku čehož by existovalo riziko významného odchýlení od požadované strukturální korekce ve výši 0,6 % HDP.

(12)Na základě posouzení programu stability z roku 2016 a při zohlednění prognózy Komise z jara 2016 se Rada domnívá, že Itálii hrozí riziko, že nedodrží ustanovení Paktu o stabilitě a růstu. Zda Itálie plní požadovanou korekci k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle, Komise znovu posoudí na základě své prognózy z podzimu 2016, jakmile budou k dispozici další informace o opětovném nastoupení cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017, včetně návrhu rozpočtového plánu na rok 2017.

(13)Navzdory pokračujícímu úsilí o reformu fiskálního rámce byla doposud přijata jen omezená opatření, jež mají zajistit, aby přezkum výdajů přispěl k fiskální konsolidaci. Došlo zejména k dalšímu snížení cílů přezkumu výdajů a skutečnost, že tyto přezkumy nejsou plně začleněny do rozpočtového procesu, má negativní dopad na jeho celkovou účinnost. Dokončení komplexní reformy rozpočtového procesu probíhající již od roku 2009 by mělo tyto nedostatky odstranit a dát tomuto procesu podobu více orientovanou na výsledky. Za účelem dosažení lepší udržitelnosti veřejného dluhu je rovněž nutné urychlit provádění plánu privatizace. Italský daňový systém brání hospodářské efektivitě a nepřestává čelit řadě problémů. Ty souvisí s velmi nízkou daňovou morálkou a s odkládanou reformou daňových výdajů, zejména pokud jde o snížené sazby daně z přidané hodnoty, a s odkládanou reformou starého systému katastrálních hodnot. To vše byly aspekty zmocňovacího zákona v oblasti reformy daňového systému, které buď nebyly provedeny vůbec, nebo jen částečně. Nedávné kroky jako zrušení daně z nemovitosti v případě prvního bydliště jsou nadto podle všeho v rozporu s cílem rozšíření daňového základu a přenesení daňové zátěže z výrobních činitelů na zdanění majetku a spotřeby.

(14)Reforma veřejné správy je důležitým krokem, který by v případě přijetí a provedení nezbytných legislativních dekretů Itálii umožnil dosáhnout očekávaných přínosů v podobě vyšší efektivity a kvality veřejného sektoru. Zvláštní význam pro odstranění hlubších příčin těchto nedostatků mají legislativní dekrety o státních podnicích a místních veřejných službách navržené vládou v lednu 2016, jakož i nadcházející dekret o veřejné zaměstnanosti. Zatímco v nedávné době došlo k přijetí opatření k vystupňování boje proti korupci (mj. zvýšení finančních sankcí a prodloužení promlčecích lhůt v konkrétních případech korupčního jednání), dlouho doporučovaná systematická revize ustanovení o promlčení se ještě nerozběhla. Další nezanedbatelný problém představují účetní podvody. Hlavními problémy soudního systému jsou zdlouhavá soudní řízení a vysoký počet nevyřízených občanskoprávních a obchodních sporů. Pečlivé sledování dopadu nedávno přijatých opatřeních k vyřešení těchto problémů napomůže posoudit nutnost přijetí dalších doplňujících opatření.

(15)K určitému pokroku došlo při zlepšování kvality aktiv v bankovním sektoru. I když v posledních měsících zpomalil nárůst úvěrů v selhání, jejich objem zůstává velmi vysoký a nepřestává vytvářet tlak na ziskovost a zdroje bank. Insolvenční rámec a rámec pro vymáhání pohledávek, jež má Itálie k dispozici, nadto nestačí k rychlému odbourávání znehodnocených úvěrů. Od poloviny roku 2015 bylo přijato několik zákonů zjednodušujících a urychlujících řízení při platební neschopnosti a zabavení majetku a byl předložen návrh zmocňovacího zákona na systematickou reformu konkurzního rámce. Na účinky těchto reforem týkajících se délky řízení a výše zpětně získávaných částek je však nutno si počkat. Od začátku roku 2015 přijala Itálie několik opatření k odstranění nedostatků ve správě a řízení svých bank, zejména pokud jde o větší družstevní banky, banky, jejichž akcionáři jsou nadace, a drobné vzájemné banky. Plné provedení těchto reforem by tomuto odvětví pomohlo k větší odolnosti a zajistilo by účinnější přísun úvěrů do reálné ekonomiky. Zatímco nízká nákladová efektivnost v bankovním odvětví brání ziskovosti a interní tvorbě kapitálu, představuje prostředí nízkého růstu a nízkých úrokových sazeb dodatečný problém. Nový rámec EU k řešení krize bank změnil rizikový profil dluhopisů vydávaných bankami, jejichž významná část je v držení italských neprofesionálních zákazníků, což jen podtrhuje význam finanční gramotnosti široké veřejnosti.

(16)Zákonem o zaměstnanosti provedla Itálie v roce 2015 dalekosáhlou reformu svých institucí trhu práce. Provedení reformy aktivní politiky na trhu práce je klíčové pro začlenění osob, které zůstávají mimo dosah trhu práce, zejména dlouhodobě nezaměstnaných a mladých lidí, na tento trh. V současnosti Itálie čelí řadě správních a politických problémů a problémů spojených s nedostatkem zdrojů. To především vyžaduje posílit nabídku veřejných služeb zaměstnanosti a důsledně sledovat jejich poskytování. Byl reformován systém učňovské přípravy, aby byl schopen pojmout dospělé osoby propuštěné ze zaměstnání, ale realizace této reformy ještě není dokončena. Mzdové kolektivní vyjednávání není v Itálii dostatečně rozvinuto a to brání přijímání inovativních řešení na úrovni podniků, která by mohla zvýšit produktivitu a napomoci, aby mzdy více odpovídaly podmínkám na trhu práce. Opatření v této oblasti je nutno přijímat po dohodě se sociálními partnery a v souladu s vnitrostátními postupy. Sociální partneři ještě nedospěli k dohodě na reformě kolektivního vyjednávání. Podle národního programu reforem by k této reformě mělo dojít do konce roku 2016. Míra zaměstnanosti žen je jedna z nejnižší v EU. Ženy převažují na atypických a nejistých pracovních místech, tvoří většinu pracovních sil s nestandardními pracovními smlouvami a jsou zvláště vystaveny podmínkám neformální ekonomiky. Daňový systém a systém sociálního zabezpečení odrazuje druhé výdělečně činné osoby od práce a zákon o zaměstnanosti tento problém účinně nevyřešil. Omezená nabídka cenově dostupných pečovatelských služeb rovněž brání ženám s dětmi či staršími rodinnými příslušníky, aby se účastnily trhu práce. Míra chudoby je vysoká (více než čtvrtina Italů je ohrožena chudobou či sociálním vyloučením) a poskytování sociální pomoci je i nadále slabé a nekoncepční. Přijetí a provedení národní strategie pro boj proti chudobě a racionalizace sociálních výdajů by mohly představovat první krůčky na cestě k postupnému zavedení režimu minimálního příjmu na vnitrostátní úrovni, které by se obešly bez dopadů na rozpočet. K zásadnímu pokroku došlo při reformě vzdělávání. Školní reforma byla přijata v červenci 2015 a přijetí prováděcího dekretu se očekává v lednu 2017.

(17)Omezeného pokroku se dosáhlo při podpoře konkurence ve službách. Roční zákon o hospodářské soutěži z roku 2015 je v současnosti ještě projednáván v parlamentu. Řada ustanovení (např. o právnických povoláních) byla během projednávání v parlamentu oslabena. Mnoho oblastí trpí stále nadměrnou ochranou či regulací, zejména regulovaná povolání, zdravotnictví, místní veřejná doprava a taxislužba nebo přístavy a letiště. Maloobchodní odvětví ztrácí na efektivitě v důsledku přísné tržní regulace. Veřejný proces udělování práv na provozování hospodářské činnosti ve veřejné sféře nepodporuje hospodářskou soutěž, a to zejména kvůli vydávání povolení bez vypsání veřejné soutěže. Opatření zaměřená na otevření trhu se musí opírat o podnikatelsky příznivé prostředí. V rámci programu zjednodušení 2015–2017 došlo k určitému pokroku v této oblasti, což umožnilo snadnější a jednodušší spolupráci mezi ústřední vládou a regionálními správami. Nicméně italské podnikatelské prostředí i nadále nevede dostatečně k růstu a investicím a trpí nekoncepčním a odstupňovaným systémem zákonů a předpisů, které vznikají na různých úrovních veřejné správy. Hospodářské subjekty se neustále potýkají s administrativní a regulační zátěží. Silné stránky v podobě snadného zahájení podnikání či vyřešení platební neschopnosti stojí ve stínu těch slabých: povolení ke stavbě, vymáhání smluv, placení daní či získání úvěrů. Provedení národní strategie zadávání veřejných zakázek přijaté počátkem roku 2016 by rovněž mohlo pomoci odstranit některé systémové a rozšířené nedostatky.

(18)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Itálie, kterou zveřejnila ve své zprávě o Itálii pro rok 2016. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Itálii adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Itálii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU. Doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5.

(19)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1.

(20)Rada na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 až 5,

DOPORUČUJE Itálii v období 2016–2017:

1.V roce 2016 omezit dočasnou odchylku od požadované korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle ve výši 0,5 % HDP na odchylku ve výši 0,75 % HDP povolenou v případě investic a provádění strukturálních reforem za předpokladu opětného nastoupení cesty k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017. Dosáhnout roční fiskální korekce ve výši nejméně 0,6 % HDP na cestě k dosažení střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017. Urychlit provádění programu privatizace a využít neočekávaných příjmů k rychlejšímu snižování míry hrubého veřejného dluhu. Přenést daňovou zátěž z výrobních činitelů na spotřebu a majetek. Snížit počet a rozsah daňových výdajů a do poloviny roku 2017 dokončit reformu katastrálního systému. Přijat opatření vedoucí k lepšímu dodržování daňových předpisů, mj. prostřednictvím elektronických fakturací a plateb.