Jedním z hlavních faktorů, které jsou příčinou rozdílů v zaměstnanosti, je nerovnoměrné rozdělení pečovatelských povinností mezi ženy a muže. Rozdíly v zaměstnanosti žen a mužů se značně zvyšují u rodin s dětmi, což odráží skutečnost, že pro ženy je obtížné sladit výchovu dětí a pečovatelské povinnosti s prací. V roce 2015 byla průměrná míra zaměstnanosti žen s jedním dítětem mladším 6 let o 8,8 procentního bodu nižší než u žen bez malých dětí a v několika členských státech tento rozdíl přesahuje 30 procentních bodů. Naopak u mužů má rodičovství na míru zaměstnanosti opačný vliv, oproti mužům, kteří děti nemají, byla v tomto případě o 12 procentních bodů vyšší a v některých zemích tento rozdíl dosahoval 18 procentních bodů. Mnoho mužů uvádí, že by rádi pracovali méně hodin, než ve skutečnosti pracují, a mají pocit, že to zasahuje do jejich rodinného života. V některých zemích je více než 25 % neaktivních žen neaktivních z důvodu pečovatelských povinností. Ve věkové skupině 55 až 64 let jsou u žen další rozdíly.

Souběžně s tím v Evropě obyvatelstvo v produktivním věku stárne a jeho podíl se zmenšuje. V budoucnu se dopad stárnutí populace ještě zvýrazní. Podle odhadů EU dospěje k tomu, že oproti roku 2013, kdy na jednu osobu starší 65 let připadaly čtyři osoby v produktivním věku, to do roku 2060 už budou pouze dvě osoby v produktivním věku. To může mít neúměrný dopad na ženy, u nichž je v současnosti větší pravděpodobnost, že budou plnit primární úlohu neformálních pečovatelů starajících se o nemocné nebo starší rodinné příslušníky.

−právo pro rodiče dětí do 12 let věku a pracovníky s pečovatelskými povinnostmi žádat o pružné uspořádání pracovní doby.

−možnost flexibilního využívání (po částech a na část pracovní doby) nároku na rodičovskou dovolenou v délce čtyř měsíců placenou na úrovni nemocenské; tento nárok na čtyři měsíce lze čerpat až do té doby, než dítě dosáhne věku dvanácti let, a nelze jej mezi rodiči přenést,

Návrh směrnice zachovává základní prvky směrnice o rodičovské dovolené a stávající práva, včetně délky dovolené a individuálního nároku každého rodiče. Zavádí odměnu na úrovni nemocenské a zvýšenou flexibilitu čerpání rodičovské dovolené, včetně prodloužení věku dítěte, do kterého může rodič dovolenou čerpat, z osmi na dvanáct let. Čtyři měsíce nebudou mezi rodiči přenosné. Na úrovni EU v současnosti neexistují žádné konkrétní předpisy upravující nárok na otcovskou dovolenou. Zavedení takového nároku by mohlo mít značný dopad na rozdělení pečovatelských povinností mezi ženami a muži. Zapojení otců do péče o děti přináší vyšší spokojenost se životem, fyzické a duševní zdraví pečujících otců a lepší kognitivní a behaviorální výsledky dětí. U otců, kteří čerpají otcovskou dovolenou po narození dítěte, je větší pravděpodobnost, že se budou podílet na výchově svého dítěte a následně využijí svých nároků na rodičovskou dovolenou. Návrh směrnice o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem zavádí deset dní otcovské dovolené placených na úrovni nemocenské.

Směrnice o rodičovské dovolené stanoví individuální právo pro každého rodiče na rodičovskou dovolenou v délce čtyř měsíců za účelem péče o dítě, dokud nedosáhne věku osmi let. Jeden měsíc je mezi rodiči nepřenosný a směrnice nepředpokládá povinnou peněžitou náhradu. To motivuje k čerpání rodičovské dovolené především druhou výdělečně činnou osobu v domácnosti (nejčastěji ženu) a neposkytuje dostatečné pobídky pro muže. Je doložen pozitivní dopad přiměřené náhrady na využívání dovolené otcem (druhým rodičem), hodnota flexibilního využívání (po částech nebo na část pracovní doby) a nepřenositelnosti dovolené mezi rodiči.

Komise při posouzení dopadů zkoumala odhadované náklady a přínosy navrhovaných opatření pro jednotlivce, podniky (zejména mikropodniky) a širší společnost v období 2015 až 2055. Analýza ukázala, že v krátkodobém a střednědobém horizontu sice vzniknou v souvislosti s navrhovanými opatřeními náklady, zejména v důsledku ušlé produkce, zpracovávání žádostí a nákladů na zajištění náhrady, ale z dlouhodobějšího hlediska tento balíček představuje pro podniky omezené náklady, které by neměly zaměstnavatele, a to ani mikropodniky, nadměrně zatěžovat. Vzhledem k tomu, že kombinace navrhovaných opatření by měla mít pozitivní dopad na fiskální situaci členských států, lze omezené náklady podniků kompenzovat cílenými zásahy na vnitrostátní úrovni za účelem podpory moderní politiky týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, a to při plném zachování konkurenceschopnosti podniků. Vyšší míra zaměstnanosti rovněž pomůže řešit problém související se stárnutím obyvatelstva a přispěje k finanční stabilitě členských států.

V 25 členských státech je poptávka po místech v zařízeních péče o děti vyšší, než je dostupná nabídka, zejména pak v případě dětí mladších 3 let. Neexistence formálních služeb péče o děti a jiné závislé osoby může vést k tomu, že pracovníci se závislými osobami, zejména ženy, zkracují svoji pracovní dobu nebo odchází z trhu práce. Přestože Evropská unie v roce 2002 stanovila barcelonské cíle, aby se do roku 2010 zajistila kvalitnější formální péče o děti, většina členských států těchto cílů dosud nedosáhla. Průměr EU je o 3 procentní body nižší než cíl, který byl pro děti ve věku do 3 let stanoven na 33 %, a o 7 procentních bodů nižší než cíl, jenž byl pro děti od 3 let do věku povinné školní docházky stanoven na 90 %.

Předškolního vzdělávání a nárok na péči se mnohdy omezují na umístění na část dne. Doba školního vyučování a školní prázdniny jsou často neslučitelné s prací rodičů na plný úvazek.

Zvýšení dostupnosti předškolního vzdělávání a péče, mimoškolní péče a poskytování služeb dlouhodobé péče (včetně služeb v domácnosti) pro závislé osoby vytvoří více příležitostí pro to, aby ženy mohly nastoupit do zaměstnání nebo v něm setrvat, pozitivně ovlivní vývoj dětí a pomůže snížit riziko chudoby a sociálního vyloučení u dětí. Investice do předškolního vzdělávání a kvalitní péče jsou rovněž považovány za účinnou sociální investici umožňující řešit nerovnost a problémy, se kterými se potýkají znevýhodněné děti. Investice do sektoru péče také mají důležitý potenciál pro vytváření pracovních míst. A podobně rozšíření služeb dlouhodobé péče může mít vedle vlivu na zaměstnanost také pozitivní dopad na pohodu a zdraví pečujících osob i osob na nich závislých a může snížit fyzickou a psychickou zátěž související s péčí o starší osoby, která je vzhledem k stárnutí obyvatelstva běžnější.

Aby se rodičům umožnilo podílet se na zaměstnanosti, je zapotřebí zvážit počet dostupných míst, ale také kvalitu, přístupnost a finanční dosažitelnost služeb (nedostatečnou kapacitu, regionální rozdíly, vzdálenost, otevírací dobu, kritéria způsobilosti). Péče o děti by měla být začleněna do dalších sociálních služeb , jako jsou sociální služby a služby zaměstnanosti, aby se lépe dostala ke znevýhodněným rodinám a dětem.

Rovnost žen a mužů, včetně sladění pracovního a rodinného života a lepšího přístupu ke kvalitním sociálním službám je investiční prioritou Evropského sociálního fondu (ESF). ESF spolu s Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR) a Evropským fondem pro strategické investice (EFSI) poskytují členským státům příležitosti zlepšit sociální infrastrukturu a infrastrukturu péče o děti a řešit rozdílné úrovně poskytování těchto služeb. Tyto finanční prostředky by měly být využity na podporu poskytování přístupných, finančně dosažitelných a kvalitních formálních služeb péče. Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský námořní a rybářský fond (ENRF) navíc umožňují přístup k základním službám a mohly by být dále využívány.

Evropský semestr je základním nástrojem EU k řešení hospodářských problémů, s nimiž se Evropa potýká, včetně dostupných a zaměstnanost podporujících služeb péče pro rodiče a další osoby, které se potřebují starat o závislé rodinné příslušníky. Tento politický dialog je důležitý sám o sobě, ale poskytuje také podklady sloužící pro směrování finančních prostředků EU.

Komise přijme:

Nelegislativní opatření 6. Pokyny a monitorování: – Pokračovat ve vydávání pokynů členským státům v oblasti dostupných a zaměstnanost podporujících služeb péče a monitorovat jejich poskytování v rámci evropského semestru a výroční zprávy o rovnosti žen a mužů. – Dále podporovat členské státy při poskytování vysoce kvalitního předškolního vzdělávání a péče a usilovněji jim pomáhat, aby se od sebe vzájemně učily a vymezily nejlépe fungující postupy. 7. Cíle a sběr údajů: – Revidovat stávající cíl pro vzdělávání a odbornou přípravu pro rok 2020 v oblasti předškolního vzdělávání a péče. – Zlepšit sběr údajů na úrovni EU o dostupnosti, finanční dosažitelnosti a kvalitě služeb péče, zejména o formálních službách dlouhodobé a mimoškolní péče, s cílem prozkoumat možnosti vypracovat referenční hodnoty na úrovni EU. 8. Poskytnout finanční prostředky: – Spolu s členskými státy vyvinout na míru přizpůsobený přístup, který podpoří využívání Evropského fondu pro strategické investice (EFSI) k financování sociální infrastruktury, zejména služeb péče o děti a dlouhodobé péče; včetně prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru. – Dále rozvíjet poskytování dostupných, finančně dosažitelných a kvalitních služeb péče o děti a mimoškolní a dlouhodobé péče, a to i za využití podpory z ESF a EFRR. Na základě doporučení pro jednotlivé země a v případě nedostatečných finančních prostředků vyčleněných na řešení relevantních výzev určených v rámci evropského semestru požádat členské státy, aby revidovaly programování evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů). – Prozkoumat, zda je možné se těmito problémy zabývat při přípravě programů financování z prostředků EU na období po roce 2020, zejména s přihlédnutím ke zkušenostem z přípravných činností v této oblasti.

2.3 Řešení ekonomických demotivačních faktorů, které odrazují rodiče a pečující osoby od práce

Systémy daní a dávek v jednotlivých členských státech se liší, pokud jde o finanční faktory, které druhou výdělečně činnou osobu v domácnosti k nástupu do zaměstnání či k delšímu pracovnímu úvazku motivují nebo ji od toho odrazují, například prostřednictvím systémů společného zdanění, přenosných daňových dobropisů nebo odpočtů pro domácnosti s jednou výdělečně činnou osobou. Druhou výdělečně činnou osobou v domácnosti (nebo tím, kdo v páru vydělává méně) je v EU ve velké většině případů žena. Pouze menšina zemí umožňuje – prostřednictvím daňových dobropisů nebo jinou formou – odečítat z daní vekou část výdajů, které byly uhrazeny na péči o děti. Pokud jde o druhé výdělečně činné osoby, jsou vyloučením z trhu práce nejvíce ohroženy ženy s malými dětmi.

Cílem této iniciativy je pomoci členským státům odstranit ekonomické demotivační faktory, které brání ženám jak v účasti, tak v dosahování dobrých výsledků na trhu práce.

Komise přijme:

Nelegislativní opatření 9. Pokyny a monitorování: – I nadále určovat překážky, které jsou specifické pro jednotlivé země a vyplývají ze systémů daní a dávek, monitorovat pokrok při jejich řešení především prostřednictvím koordinace hospodářských politik EU v rámci evropského semestru a odpovídající formou předkládat pokyny Komise. – Sdílet osvědčené postupy se sociálními partnery a členskými státy prostřednictvím semináře v rámci Programu vzájemného učení zaměřeného na ekonomické pobídky nebo demotivační faktory, které druhou výdělečně činnou osobu odrazují od toho, aby (více) pracovala. 10. Zlepšit sběr údajů na úrovni EU o ekonomických demotivačních faktorech týkajících se druhé výdělečně činné osoby v domácnosti; v souvislosti s evropským semestrem vypracovat a využívat referenční hodnoty na úrovni EU pro demotivační faktory, které druhou výdělečně činnou osobu v domácnosti odrazují od práce a vyplývají ze systémů daní a dávek.

3. Závěr – cesta vpřed

Evropský způsob života ve 21. stolení by měl umožňovat dosažení dobré rovnováhy mezi rodinnými a pracovními povinnostmi a ženám i mužům by měl poskytovat rovné příležitosti na pracovišti i v domácnosti. Právní předpisy a politiky na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni by měly pomáhat zaměstnancům sladit práci a rodinu a podnikům udržet talenty, měly by podporovat flexibilitu zaměstnavatelů i zaměstnanců, prosazovat rovné příležitosti, vytvářet hospodářský růst a být přínosem pro společnost jako celek, včetně dětí a osob, které jsou závislé na péči rodiny.

Prostřednictvím rozsáhlého souboru komplementárních legislativních a politických opatření se tento ambiciózní balíček snaží modernizovat způsob, jakým jsou koncipovány politiky týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, a přinést opatření, která zlepší každodenní život mnoha rodičů a pečujících osob.

Jedním z hlavních cílů této iniciativy je stávající systém rodičovské dovolené zlepšit tím, že se využívání této dovolené ženám i mužům usnadní s pomocí nových opatření v oblasti odměny, flexibility a nepřenositelnosti. Kromě toho zavedení pečovatelské dovolené a otcovské dovolené pomůže pracovníkům sladit osobní a pracovní život. Také je podporováno využívání pružného uspořádání pracovní doby a nelegislativní opatření přinášejí více lepších zařízení poskytujících péči, což je jedna ze zásadních součástí této iniciativy zaměřené na rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem. Na podporu těchto opatření budou využity finanční nástroje a v příslušných případech budou stávající zdroje rozpočtu EU přesměrovány na prioritní investice, které přispějí k provádění této iniciativy.

Komise rovněž zvýší politické povědomí o zásadním významu politik týkajících se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem pro perspektivy v oblasti zaměstnanosti a růstu v Evropě a bude i nadále spolupracovat s členskými státy, aby byly navrženy politiky týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, které jsou pro jejich vnitrostátní kontext nejvhodnější. Komise bude politiky týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem v členských státech důkladně monitorovat. Pravidelný přezkum souboru ukazatelů politik týkajících se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem poskytne zpětnou vazbu a informace pro přípravu evropského semestru a politik rovnosti žen a mužů na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni.

Úspěch této iniciativy bude vyžadovat společné odhodlání. Komise vyzývá Evropský parlament a Radu, Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů, aby toto sdělení podpořily a aby aktivně napomáhaly jeho provádění v úzké spolupráci se sociálními partnery a všemi dalšími relevantními zúčastněnými stranami na evropské, vnitrostátní i místní úrovni. Spolunormotvůrci se vybízejí, aby dosáhli rychlé dohody o legislativních opatřeních navrhovaných v tomto balíčku. Komise vyzývá členské státy, sociální partnery a jednotlivé relevantní zúčastněné strany, aby zintenzívnili své úsilí o vytvoření lepších politik týkajících se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem a umožnili větší prosperitu naší evropské společnosti.