/* KOM/2010/0709 konecném znení */ ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ O ČINNOSTI EVROPSKÉ UNIE V OBLASTI PŮJČEK A ÚVĚRŮ V ROCE 2009





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 6.12.2010 KOM(2010) 709 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ O ČINNOSTI EVROPSKÉ UNIEV OBLASTI PŮJČEK A ÚVĚRŮ V ROCE 2009 OBSAH 1. Úvod 3 2. Činnost Evropské unie v oblasti úvěrů 3 2.1. Celkový přehled 3 2.2. Systém podpory platební bilance 4 2.2.1. Hlavní rysy systému podpory platební bilance 5 2.2.2. Rozhodnutí o operacích na podporu platební bilance a čerpání prostředků v roce 2009 5 2.2.3. Reakce EU na krizi veřejného dluhu v eurozóně 6 2.3. Systém makrofinanční pomoci 6 2.3.1. Hlavní rysy makrofinanční pomoci 7 2.3.2. Rozhodnutí o operacích makrofinanční pomoci a čerpání prostředků v roce 2009 7 2.3.3. Dopad finanční krize na makrofinanční pomoc 8 2.4. Systém úvěrů Euratomu 9 2.4.1. Hlavní rysy 9 2.4.2. Čerpané prostředky operací 9 3. Činnost Evropské unie v oblasti půjček 9 3.1. Popis 9 3.2. Podpora platební bilance 9 3.3. Makrofinanční pomoc 10 3.4. Euratom 10 4. Evropská investiční banka 11 4.1. Činnost EIB v oblasti úvěrů 11 4.2. Činnosti EIB v oblasti půjček 11 ÚVOD Rozhodnutí Rady zřizující různé úvěrové nástroje Evropské unie požadují, aby Komise každoročně informovala Evropský parlament a Radu o využívání těchto nástrojů. S cílem vyhovět požadavkům na poskytování informací tato zpráva popisuje úvěrové operace pro každou z dotčených oblastí. Tato zpráva podává především stručný přehled činností v oblasti úvěrů a půjček poskytovaných v rámci podpory platební bilance členským státům, jež nejsou členy eurozóny,[1] a v oblasti makrofinanční pomoci poskytované Evropskou unií třetím zemím. Kromě toho poskytuje informace o činnosti Euratomu v oblasti úvěrů a půjček. Pro dokreslení úplného obrázku o činnosti EU je v posledním oddíle uveden souhrnný přehled činnosti Evropské investiční banky (EIB) v oblasti úvěrů a půjček v roce 2009. ČINNOST EVROPSKÉ UNIE V OBLASTI ÚVěRů Celkový přehled Finanční podporu nečlenským státům a členským státům, jež nejsou členy eurozóny, poskytuje Komise na různých právních základech v závislosti na dotčených zeměpisných oblastech a sledovaných cílech. Finanční operace spravované Komisí na základě různých rozhodnutí Rady mají obecně podobu bilaterálních úvěrů (makrofinanční podpora nečlenských států nebo podpora platební bilance členských států, jež nejsou členy eurozóny), kdy Evropská unie pomáhá při obnovení makroekonomické rovnováhy dané země. Úvěrový nástroj Euratomu lze použít pro financování operací v členských státech a v některých nečlenských státech (Arménii, Rusku a Ukrajině). Každé čerpání úvěru poskytnutého v rámci makrofinanční pomoci, podpory platební bilance nebo úvěrového nástroje Euratomu probíhá na základě „back-to-back“ operace. To jinými slovy znamená, že splatné částky (úrok a/nebo jistina), měna a platební lhůty úvěru odpovídají splatným částkám, měně a platebním lhůtám související podkladové výpůjční transakce. Tabulka č. 1: Čerpání úvěrů v rámci makrofinanční pomoci* a úvěrového nástroje Euratomu pro nečlenské státy a v rámci podpory platební bilance pro členské státy, jež nejsou členy eurozóny v milionech EUR 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Total | Rumunsko(od 1. 1. 2007 členským státem) | 50 | 50 | Albánie | 9 | 9 | Bosna a Hercegovina | 10 | 10 | 20 | Býv. jug. rep. Makedonie | 12 | 28 | 40 | Srbsko a Černá Hora | 40 | 15 | 55 | Libanon | 25 | 25 | Mezisoučet makrofinanční pomoc | 12 | 118 | 10 | 15 | 19 | 25 | 199 | Euratom(1) | 40 | 25 | 65 | 215 | 51 | 39 | 16 | 7 | 458 | Maďarsko | 2 000 | 3 500 | 5 500 | Lotyšsko | 2 200 | 2 200 | Rumunsko | 1 500 | 1 500 | Mezisoučet podpora platební bilance(2) | 2 000 | 7 200 | 9 200 | Celkový součet | 52 | 143 | 75 | 230 | 70 | 39 | 2 016 | 7 232 | 9 857 | (1) Včetně Bulharska a Rumunska (členské státy od 1. 1. 2007) (2) Dne 2. prosince 2008 byl v rámci systému podpory platební bilance zvýšen strop pro maximální výši úvěrů poskytovaných členským státům mimo eurozónu z 12 miliard EUR na 25 miliard EUR. Dne 18. května 2009 byl tento limit zvýšen na 50 miliard EUR. * V podobě grantů byla během let 2002–2009 vyplacena celková částka 417 milionů EUR, z toho 15,3 milionu EUR v roce 2009 (další informace o makrofinanční pomoci lze nalézt ve zprávě Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění makrofinanční pomoci třetím zemím v roce 2009). | Systém podpory platební bilance Finanční a hospodářská krize si vybrala vysokou daň na hospodářské činnosti v Evropě i ve světě. Přes bezprecedentní fiskální a monetární opatření vlád a centrálních bank na podporu finančních trhů byly podmínky pro krátkodobé a dlouhodobé financování během roku 2009 nepříznivé. V roce 2008 byl znovu uplatněn systém na podporu platební bilance, aby pomohl členským státům, jež nejsou členy eurozóny, překonat potíže vyvolané finanční krizí. V roce 2009 se úvěrová činnost na základě tohoto systému ještě zintenzivnila, jelikož finanční krize nadále ovlivňovala možnosti financování v těchto členských státech. Hlavní rysy systému podpory platební bilance Pomoc v oblasti platební bilance má podobu střednědobých úvěrů poskytovaných Komisí a je obvykle poskytována ve spojení s financováním od Mezinárodního měnového fondu nebo jiného multilaterálního půjčovatele jako EIB, EBRD nebo Světová banka, či ve spojení s bilaterální pomocí ze strany členských států. Jedná se mimořádný nástroj, k jehož použití se přistupuje podle situace v jednotlivých případech. Možnými příjemci pomoci jsou členské státy mimo eurozónu[2], které čelí vážným potížím v platební bilanci. Jedná se o pomoc makroekonomické povahy (tzn. nevázanou na specifické použití prostředků jako v případě projektové pomoci). Podpora se uvolňuje, jsou-li splněny určité podmínky hospodářské politiky, a jejím cílem je zmírnit obecné potíže přijímajícího členského státu s vnějším financováním a obnovit životaschopnost jeho platební bilance. Zmíněné podmínky hospodářské politiky jsou sjednány Komisí po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem a dotčeným členským státem v memorandu o porozumění, které je podepsáno před zahájením plnění úvěrových smluv. Pomoc slouží jako podpora při provádění korekčních opatření, jejichž cílem je odstranit uvedené potíže. Kontrola těchto opatření je podmínkou čerpání dalších tranší úvěru. Počínaje rokem 1975[3] Společenství v následujících dvaceti letech uskutečnilo na základě tohoto systému několik operací, jejichž cílem byla podpora platební bilance členských států čelících zvláštnímu finančnímu ohrožení nebo potížím. Tyto operace spočívaly v úvěrech financovaných půjčkami Společenství. Nárůst počtu způsobilých členských států po rozšíření[4] a prudkost mezinárodní finanční krize vyvolaly opětovné spuštění systému podpory platební bilance a zvýšení úvěrového stropu v prosinci 2008[5] z 12 miliard EUR na 25 miliard EUR, aby byl systém schopen uspokojit možné potřeby. O dalším zvýšení úvěrového stropu na 50 miliard EUR bylo rozhodnuto v prosinci 2009[6], aby byl systém nadále schopen rychle reagovat na další možné žádosti o pomoc. Rozhodnutí o operacích na podporu platební bilance a čerpání prostředků v roce 2009 V roce 2009 se Rada rozhodla podpořit v rámci systému podpory platební bilance další dvě země: - Lotyšsko částkou 3,1 miliardy EUR (rozhodnutí Rady 2009/290/ES ze dne 20. ledna 2009) a - Rumunsko částkou 5 miliard EUR (rozhodnutí Rady 2009/459/ES ze dne 6. května 2009). Co se týče objemu plateb, představovala podpora platební bilance podstatnou část úvěrových operací EU v roce 2009. V několika tranších bylo vyplaceno celkem 7,2 miliardy EUR. Tabulka č. 2: Přehled čerpaných úvěrů v rámci podpory platební bilance v roce 2009 Země | Rozhodnutí | Tranše | Datum | Částka v milionech EUR | Maďarsko[7] | 2009/102/ES | druhá | 26/03/2009 | 2 000 | třetí | 6/07/2009 | 1 500 | Lotyšsko | 2009/290/ES | první | 25/02/2009 | 1 000 | druhá | 27/07/2009 | 1 200 | Rumunsko | 2009/459/ES | první | 27/07/2009 | 1 500 | Reakce EU na krizi veřejného dluhu v eurozóně Po krizi v Řecku rozhodla v květnu 2010 Rada a členské státy o balíčku opatření na zachování finanční stability v Evropě. Jedním z nich je evropský mechanismus finanční stabilizace. Mechanismus je založen na čl. 122 odst. 2[8] Smlouvy a je plně podpořen z rozpočtu EU. Aktivace mechanismu podléhá přísným podmínkám v rámci společné podpory EU a MMF a na základě pravidel podobných pravidlům MMF. K 1. říjnu 2010 mechanismus zatím nebyl uplatněn. Současně se evropským mechanismem finanční stabilizace bylo rozhodnuto o dvou dalších opatřeních: - finanční podpora Řecku, kterou tvoří sdružené dvoustranné úvěry poskytnuté členskými státy eurozóny o celkovém objemu 80 miliard EUR. Dalších 30 miliard EUR poskytne MMF v rámci společné podpory EU a MMF; celková suma tedy činí 110 miliard EUR. - byl zřízen evropský nástroj finanční stability s finanční kapacitou 440 miliard EUR. Je zaručen zúčastněnými členskými státy poměrným dílem. Systém makrofinanční pomoci Podrobné informace o operacích v rámci makrofinanční pomoci lze nalézt ve výroční zprávě Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění makrofinanční pomoci třetím zemím[9]. Hlavní rysy makrofinanční pomoci Makrofinanční pomoc v podobě úvěrů a/nebo grantů pomáhá přijímajícím zemím v jejich úsilí o politické a hospodářské reformy a je poskytována ve spolupráci s brettonwoodskými institucemi (MMF a Světovou bankou). Hlavní rysy makrofinanční pomoci jsou: mimořádnost této podpory, její doplňkovost k financování mezinárodními finančními institucemi a makroekonomická podmíněnost. V úzké spolupráci s Mezinárodním měnovým fondem a Světovou bankou podpořila makrofinanční pomoc EU přizpůsobená konkrétním potřebám řadu třetích zemí s obecným cílem stabilizovat finanční situaci a zavést tržní hospodářství. Úvěry poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci jsou obvykle čerpány v několika tranších podle toho, jak jsou plněny jednotlivé milníky makroekonomického programu. Každé čerpání úvěru je vázáno na sjednání půjčky Komisí. V případě neplnění v důsledku neschopnosti přijímající země dostát svým platebním povinnostem může Komise využít Záruční fond pro vnější vztahy[10], aby zajistila splacení odpovídající půjčky. Úvěry čerpané pomocí tohoto nástroje od roku 2002 jsou uvedeny výše v tabulce č. 1. Rozhodnutí o operacích makrofinanční pomoci a čerpání prostředků v roce 2009 Nejvýznamnější činnosti v rámci makrofinanční pomoci v roce 2009 se týkají jednání s příslušnými orgány a byly zaměřeny na následující: - Podmínky pomoci Libanonu (memorandum o porozumění z 18. prosince 2008 a úvěrová smlouva podepsaná 19. prosince 2008) Program makrofinanční pomoci pro Libanon spočívá v grantu ve výši 30 milionů EUR a v úvěru ve výši 50 milionů EUR, přičemž obojí má být čerpáno ve dvou tranších. K čerpání první tranše úvěru (25 milionů EUR) došlo začátkem června 2009. V prosinci 2009 Komise prodloužila období dostupnosti druhé tranše programu pomoci, které nyní uplyne 21. prosince 2010. Čerpání druhé tranše podléhá splnění podmínek zahrnutých do memoranda o porozumění, které bylo dohodnuto s vnitrostátními orgány. - Rozdělení úvěrů poskytnutých v rámci makrofinanční pomoci bývalé Svazové republice Jugoslávie mezi Srbsko a Černou Horu. Oddělení nároků EU vůči Černé Hoře od nároků vůči Srbsku bylo důsledkem vyhlášení nezávislosti Černé Hory v červnu 2006 a dohody mezi Srbskem a Černou Horou z července 2006 o rozdělení vnějších závazků mezi dva samostatné státy. Touto dohodou nevznikly pro EU žádné nové závazky ani rozpočtové důsledky. Samostatná dohoda o úvěru Černé Hoře byla podepsána v roce 2009 a vstoupila v platnost 4. února 2010. Provádí rozhodnutí Rady 2008/784/ES[11], které Černé Hoře přidělilo část závazků vyplývajících z úvěrů, které EU poskytla Svazu Srbska a Černé Hory (bývalé Svazové republice Jugoslávii), v důsledku čehož se snížily závazky Srbska. Dne 30. listopadu 2009[12] rozhodla Rada Evropské unie o těchto třech nových operacích makrofinanční pomoci: - Arménii (rozhodnutí Rady 2009/890/ES) – 35 milionů EUR ve formě grantu a úvěrový nástroj až do výše 65 milionů EUR. Makrofinanční pomoc EU doplní podporu od ostatních dárců a měla by pokrýt arménské potřeby financování v období 2010–2011 a zmírnit dopady finanční krize. Podmínky pro skutečné poskytnutí makrofinanční pomoci doplní podmínky stanovené v programu MMF a bude mezi ně patřit uspokojivé plnění tohoto programu, včetně navržených reforem v oblasti řízení veřejných financí, řízení dluhu, politiky veřejných zakázek a celní politiky. - Bosně a Hercegovině (rozhodnutí Rady 2009/891/ES) – úvěrový nástroj až do výše 100 milionů EUR. Cílem této pomoci je usnadnit orgánům této země řešení rozpočtových potřeb a zbývajících potřeb financování z externích zdrojů, které vznikly v důsledku výrazného zpomalení hospodářského růstu této země. Pomoc doplňuje programy MMF a Světové banky. K uvolnění prostředků by mělo dojít ve dvou tranších, které jsou orientačně naplánovány na třetí a čtvrté čtvrtletí roku 2010, budou-li uspokojivě plněny požadavky podmíněnosti. - Srbsku (rozhodnutí Rady 2009/892/ES) – úvěrový nástroj až do výše 200 milionů EUR. Cílem této pomoci je usnadnit orgánům této země řešení rozpočtových potřeb a zbývajících potřeb financování z externích zdrojů, které v této zemi vznikly v důsledku celosvětové krize. Pomoc doplňuje programy MMF a Světové banky. Očekává se, že bude uvolněna v roce 2011, budou-li uspokojivě plněny požadavky podmíněnosti. Kromě toho, jak bylo uvedeno výše, byly sníženy závazky Srbska související s předchozí makrofinanční pomocí bývalé Svazové republice Jugoslávie přidělením jejich části Černé Hoře podle rozhodnutí Rady 2008/784/ES. V roce 2009 byly čerpány prostředky jedné operace makrofinanční pomoci ve formě úvěru[13]: - první tranše úvěru Libanonu ve výši 25 milionů EUR. Dopad finanční krize na makrofinanční pomoc V důsledku finanční krize požádalo několik sousedních států (Ukrajina, Gruzie, Arménie a Bělorusko) a jiné třetí země (Island, Kyrgyzská republika a Tádžikistán) o makrofinanční pomoc, aby snížilo tlak na své devizové rezervy a přispělo ke zvýšení ekonomické stability a provádění reforem. V říjnu 2009 Komise přijala návrh úvěrové makrofinanční pomoci ve výši 500 milionů EUR pro Ukrajinu (tato částka se připočte ke 110 milionům EUR, které ještě zbývá čerpat na základě rozhodnutí z roku 2002 a které nebyly čerpány pro neexistenci pracovního ujednání s MMF). Návrh na úvěr pro Ukrajinu přijala Rada 29. června 2010 a Parlament ho schválil 7. července 2010 řádným legislativním postupem na základě článku 212 Smlouvy o fungování Evropské unie. Systém úvěrů Euratomu Hlavní rysy Úvěrový nástroj Euratomu lze použít k financování projektů v členských státech (rozhodnutí Rady 77/270/Euratom) nebo v určitých třetích zemích (Ukrajině, Rusku nebo Arménii) (rozhodnutí Rady 94/179/Euratom). U těchto úvěrů se jedná o mimorozpočtové operace, které Komise financuje „back-to-back“ půjčkami na finančním trhu. V roce 1990 Rada stanovila výpůjční limit 4 miliardy EUR, přičemž již bylo rozhodnuto o zhruba 3,4 miliardách EUR, které byly vyplaceny. V roce 2002 Komise navrhla zvýšení výpůjčního limitu ze 4 miliard EUR na 6 miliard, v Radě však zatím nedošlo k dohodě. Čerpané prostředky operací V roce 2009 byla činnost v oblasti úvěrů a půjček Euratomu zaměřena na třetí (a poslední) tranši ve výši 10,3 milionu USD[14] v rámci úvěrové smlouvy pro projekt K2R4 na Ukrajině[15]. ČINNOST EVROPSKÉ UNIE V OBLASTI PůJčEK Popis Pro financování úvěrů, o nichž rozhodla Rada, je Komise zmocněna vypůjčovat si jménem Evropské unie i Euratomu finanční prostředky na kapitálovém trhu. Pro každý nástroj (úvěry v rámci podpory platební bilance, makrofinanční pomoci a Euratomu) jsou stanoveny mechanismy půjčování a úvěrování v právním základu každého z nich. Půjčky a odpovídající úvěry jsou vzájemně vázány („back-to-back“), což zajišťuje, že rozpočet EU není vystaven úrokovým nebo kurzovým rizikům. Nesplacené půjčky odpovídají nesplaceným úvěrům. Podpora platební bilance Vydáváním dluhopisů upevnila EU svou pozici významného emitenta na trhu referenčních dluhopisů denominovaných v eurech. Trh přijal dluhopisy velmi příznivě. Jelikož byl zájem investorů velmi vysoký, poptávka vždy brzo převýšila nabídku. V konečném rozdělení byly zastoupeny všechny skupiny důležitých investorů včetně centrálních bank, investičních fondů, finančních správ bank a pojišťoven. Ceny dluhopisů se blížily nejlepší hodnotě ve své referenční skupině dluhopisů státních orgánů, nadnárodních organizací a agentur (Sovereign Supranational Agency Sector, SSA) v jedné řadě s emitenty jako Evropská investiční banka (EIB), „Kreditanstalt für Wiederaufbau“ (KFW) a „Société de financement de l'économie française“ (SFEF). Výsledky na sekundárním trhu byly též velmi uspokojivé a potvrdily postavení EU jako emitenta prvotřídních referenčních dluhopisů. Následná emise referenčních dluhopisů v červenci 2010 toto postavení EU jen posílila. Tabulka č. 3: Emise dluhopisů EU v roce 2009[16] Země | Popis | Datum emise | Datum splatnosti | Objem (v EUR) | Kupón | Lotyšsko | EEC 3.25 2014 | 25/02/2009 | 03/04/2014 | 1,0 mld | 3,125 % | Maďarsko | EEC 3.25 2014 | 26/03/2009 | 07/11/2014 | 2,0 mld | 3,25 % | Maďarsko | EEC 3.625 2016 | 06/07/2009 | 06/04/2016 | 1,5 mld | 3,625 % | Lotyšsko + Rumunsko | EEC 3.125 2015 | 27/07/2009 | 27/01/2015 | 2,7 mld | 3,125 % | Makrofinanční pomoc V roce 2009 byla sjednána pouze jedna půjčka ve výši 25 milionů EUR v souvislosti s úvěrem pro Libanon na základě makrofinanční pomoci. Euratom V roce 2009 byly pro Euratom získány prostředky ve výši 10,335 milionu USD (ekvivalent 7,104 milionu EUR) na principu „back-to-back“ pro financování projektu K2R4 na Ukrajině. Tabulka č. 4: Objem výpůjčních operací podle jednotlivých finančních nástrojů od roku 2002 do roku 2009[17] ( v milionech EUR) 2002 | 713 | 80 | 1 379 | 2 172 | 2003 | 431 | 105 | 1 372 | 1 908 | 2004 | 423 | 170 | 1 214 | 1 807 | 2005 | 440 | 385 | 1 080 | 1 905 | 2006 | 436 | 436 | 969 | 1 841 | 2007 | 400 | 474 | 786 | 1 260 | 2008 | 266 | 484 | 2 000 | 654 | 3 404 | 2009 | 214 | 481 | 9 200 | 584 | 10 479 | (1) Použity jsou přepočítací koeficienty platné k 31. prosinci každého roku. (2) Evropské sdružení uhlí a oceli je od roku 2002 v likvidaci. Poslední dluhopis vydaný tímto sdružením má splatnost v roce 2019. | EVROPSKÁ INVESTIčNÍ BANKA Činnost EIB v oblasti úvěrů Úvěry poskytované EIB z jejích vlastních zdrojů mají buď podobu přímého financování jednotlivých projektů, nebo globálních úvěrů finančním prostředníkům, kteří poté přidělují finanční prostředky menším místním projektům. V roce 2009 vzrostl celkový objem sjednaných finančních operací EIB o 37 % na 79,3 miliardy EUR, z čehož byly s členskými státy sjednány operace ve výši 70,5 miliardy EUR a s partnerskými zeměmi ve výši 8,8 miliardy EUR. Poskytování úvěrů EIB má dopad na rozpočet EU, pokud jsou tyto úvěry spojeny se zárukami EU, subvencemi úrokových sazeb nebo jinými ujednáními o sdílení rizika mezi EU a EIB. Především jsou některé úvěry EIB mimo Evropskou unii zajištěny zárukou rozpočtu EU. Podrobná zpráva o vnějších úvěrových operacích EIB v roce 2009 byla vydána Komisí 21. dubna 2010 v rámci přezkumu vnějšího mandátu EIB v polovině období[18]. EIB současně spravuje nástroje pro sdílení rizik, které využívají rozpočet EU na podporu politik uvnitř EU (např. finanční nástroj pro sdílení rizik na projekty výzkumu a vývoje a nástroj pro úvěrové záruky na projekty v oblasti transevropských dopravních sítí)[19]. Činnosti EIB v oblasti půjček Celosvětová finanční krize změnila podmínky na trhu. Ačkoli v druhém pololetí 2009 došlo na trzích k mírnému obnovení důvěry, přetrvávala během celého roku zvýšená nejistota, která nepřála emisím, a to především emisím velkého objemu a s dlouhou dobou splatnosti. Záchranné plány vlád vedly k masivní nabídce státních a vládami zaručených dluhopisů. Investoři byli v situaci, kdy si mohli stále více vybírat. Přes nepříznivé finanční prostředí získala EIB v roce 2009 díky své silné tržní pozici podle finančního programu na rok 2009 prostředky ve výši 79,4 miliardy EUR za výhodných podmínek. [1] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 zavedlo obdobný mechanismus na podporu členských států eurozóny, tzv. evropský mechanismus finanční stabilizace, s plnou podporou rozpočtu EU. K 1. říjnu 2010 mechanismus zatím nebyl uplatněn. [2] K 1. říjnu 2009 nepřijaly euro následující členské státy: Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Polsko, Rumunsko, Spojené království a Švédsko. [3] Nařízení Rady (EHS) č. 397/75 ze dne 17. února 1975, kterým byl zřízen nový nástroj označovaný jako systém úvěrů Společenství (Community Loan Mechanism) s cílem pomoci některým členským zemím ES překonat neudržitelnou nevyrovnanost běžného účtu platební bilance vyvolanou první ropnou krizí. [4] Po zavedení eura jsou k pomoci ze systému podpory platební bilance pouze členské státy mimo eurozónu. [5] Nařízení Rady (ES) č. 1360/2008 ze dne 2. prosince 2008, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států. [6] Nařízení Rady (ES) č. 431/2009 ze dne 18. května 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států. [7] 9. prosince 2008 byla Maďarsku poukázána první platba ve výši 2 000 milionů EUR. [8] Čl. 122 odst. 2 Smlouvy stanoví finanční pomoc členským státům v obtížích způsobených mimořádnými událostmi, které členský stát nemůže ovlivnit. [9] Za rok 2009 dosud nezveřejněna. Pokud jde o rok 2008, viz KOM/2009/514, SEC/2009/1279. [10] Viz nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009. [11] Úř. věst. L 269, 10.10.2008, s. 8. [12] Vedle rozhodnutí Rady 2009/890/ES o poskytnutí makrofinanční pomoci Gruzii ve výši 46 milionů EUR formou grantů. [13] V roce 2009 byla vyplacena první tranše grantu Gruzii ve výši 15,3 milionu EUR. [14] Poslední tranše byla vyplacena v říjnu 2009. [15] Dne 29. září 2004 schválila Komise úvěr v celkové výši ekvivalentu 83 milionů USD v eurech určený k zvýšení bezpečnosti jaderných zařízení označovaných jako „Chmelnická jaderná elektrárna 2“ a „Rovenská jaderná elektrárna 4“ (K2R4) na Ukrajině. [16] http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2011-14_en.htm http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operations/market/borrowing/benchmark_issues_2015-16_en.htm [17] Více informací o dluhopisech ES lze nalézt na adrese http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operation_instruments/market_operations59_en.htm. [18] KOM(2010) 173. [19] Komise podala zprávu Radě a Parlamentu o uplatňování nových finančních nástrojů financovaných z rozpočtu EU v roce 2009 v rámci každoročního rozpočtového procesu v souladu s bodem 49 interinstitucionální dohody mezi Komisí, Parlamentem a Radou.