SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Strategie rozšíření a hlavní výzvy v letech 2012–2013 /* COM/2012/0600 final */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Strategie rozšíření a hlavní výzvy v letech 2012–2013 1. Úvod Politika rozšíření EU je záležitostí trvající více než čtyři desetiletí. V důsledku po sobě jdoucích rozšíření se počet členů postupně zvýšil z původních šesti na 27. Chorvatsko se dnem 1. července 2013 stane 28. členským státem. Prostřednictvím své politiky rozšiřování EU již od svého vzniku reagovala na oprávněné touhy národů našeho kontinentu sjednotit se v rámci společného evropského projektu. Tato politika spojila národy a kultury a do EU vložila obohacující rozmanitost a dynamiku. Více než tři čtvrtiny členských států EU jsou země, které kdysi byly přistupujícími zeměmi. V době, kdy má EU před sebou náročné úkoly, čelí významné celosvětové nejistotě a kdy získává nové impulzy po další hospodářskou, finanční a politickou integraci, představuje politika rozšíření stálý příspěvek k míru, bezpečnosti a prosperitě na našem kontinentu. V rámci přísné, ale spravedlivé podmíněnosti má vyhlídka přistoupení pozitivní vliv na politické a hospodářské reformy, přeměnu společnosti a vytváření nových příležitostí pro občany a podniky. Zároveň rozšíření zvětšuje politickou a hospodářskou sílu Unie. Tím, že má EU díky politice rozšíření vedoucí úlohu, může využít výhod plynoucích ze silnějšího a jednotnějšího kontinentu a ukázat, že je nadále schopna být globální aktérem. Poslední rozšíření o země střední a východní Evropy nejenže spojilo východ a západ po desetiletích umělého odloučení, ale také poskytlo vzájemné výhody plynoucí z hlubší integrace obchodu, rozsáhlejšího vnitřního trhu, úspor z rozsahu a expanze investičních i pracovních příležitostí. Během procesu přistoupení – od počátku jednání až po vlastní přistoupení – se vývoz z EU do přistupujících zemí více než ztrojnásobil. Odhaduje se, že jedna třetina z již tak vysokého růstu přistupujících zemí, který tyto země ve stejné době vykazovaly, jde na vrub účinkům rozšíření. Posilování právního státu a demokratické správy věcí veřejných je zásadní součástí procesu rozšíření. Poučení z předchozích rozšíření zdůraznilo význam většího zaměření se na tyto oblasti a dalšího zkvalitňování tohoto procesu. Tento proces podepírá a dále posiluje stabilitu v regionu, který byl v poslední době zasažen konfliktem, a podporuje vytvoření takového prostředí v jihovýchodní Evropě, které povede k růstu a zahraničním investicím, lepší regionální spolupráci a řešení společných problémů, jako je boj proti organizované trestné činnosti či korupce. Jeho smyslem je řešit otázky spravedlnosti, bezpečnosti a základních práv, jež mají přímý význam pro občany jak v EU, tak v přistupujících zemích. Se souhlasem Rady v červnu Komise navrhla k otázkám týkajícím se soudnictví a základních práv a spravedlnosti, svobody a bezpečnosti nový přístup jako součást rámce pro jednání s Černou Horou, přičemž otázka právního státu je pevně zakotvena v jádru procesu přistoupení, čímž je rovněž položen základ pro budoucí jednání. Současné problémy v eurozóně dominovaly v uplynulém roce politickému programu EU. Situace eurozóny, spolu s nedávnou celosvětovou finanční krizí, poukázala na provázanost národních ekonomik v rámci EU i mimo její rámec. Problémy, kterým čelí eurozóna, podtrhují důležitost dalšího upevňování hospodářské a finanční stability a podpory reforem růstu, a to rovněž v přistupujících zemích. Větší hospodářskou, finanční a politickou integraci, která z toho pro EU plyne, je nutné zohlednit i v rámci procesu rozšíření. Posílení odolnosti přistupujících zemí vůči krizi je věcí společného zájmu. Proces rozšíření je v tomto smyslu účinným nástrojem. Silnější rozšířená EU bude v lepší pozici pro řešení těchto problémů. Například dynamika tureckého hospodářství, geopolitická úloha Turecka, jeho příspěvek k zabezpečení dodávek energie a jeho mladá populace představují v kontextu výhledu na přistoupení příležitosti jak pro Turecko, tak pro EU. Reagovat na rizika nestability v oblasti západního Balkánu je zjevně v našem společném zájmu, vzhledem k tomu, že tento region stále sužují dědictví války a rozdělení. Proces rozšíření podporuje zastánce reforem v regionu a dále ukotvuje jeho poválečný přechod k demokracii. Pomáhá vyhnout se případným mnohem vyšším nákladům spojeným s řešením následků nestability. Posilování stability a demokracie v jihovýchodní Evropě je rovněž investicí do hluboce zakořeněné a trvalé demokracie v širším sousedství EU. Obnovený konsensus v oblasti rozšíření, jenž byl dohodnut na zasedání Evropské rady, zůstává základem pro politiku rozšiřování EU. Tato politika je založena na zásadách upevnění závazků, spravedlivé a přísně vymezené podmíněnosti a dobré komunikaci s veřejností, spolu se schopností EU integrovat nové členy. Stávající program rozšiřování se týká západního Balkánu, Turecka a Islandu. EU trvale prohlašovala, že její politika vůči západnímu Balkánu má zcela otevřený charakter, a několik po sobě následujících Evropských rad potvrdilo, že budoucnost celého regionu je v EU. Proces stabilizace a přidružení i nadále zůstává společným rámcem pro nezbytné přípravy. Zachování důvěryhodnosti procesu rozšíření má zásadní význam pro jeho úspěch. To platí ve vztahu k dalekosáhlým reformám, které přistupující země provádí, a tím plní stanovená kritéria, zejména kodaňská kritéria. Zajištění podpory členských států a jejich občanů je v tomto ohledu taktéž zásadní. Zásadní význam má podpora porozumění a informované debaty o dopadu politiky rozšíření, zejména v momentě, kdy EU čelí významných problémům. V této souvislosti má klíčový význam zásada vlastních zásluh. Rychlost, jakou každá země postupuje k členství, závisí na jejích výsledcích, pokud jde o plnění nezbytných podmínek. Rozšiřování je tedy z definice postupný proces založený na řádném a udržitelném provádění reforem dotyčnými zeměmi. Nový přístup k jednáním v oblasti právního státu počítá s nutností kvalitních výsledků v provádění reforem, kterých má být během jednání dosaženo. Reformy musí hluboce zakořenit, aby nebylo možné je zvrátit. Nadcházející přistoupení Chorvatska, zahájení přístupových jednání s Černou Horou v červnu a udělení statusu kandidátské země Srbsku v březnu ukazují, že EU plní v návaznosti na splnění nezbytných předpokladů své závazky. Tento pozitivní vývoj rovněž zvýrazňuje transformační sílu rozšíření a ukazuje, co je možné v regionu, který je rozštěpený v důsledku války, od jejíhož skončení se nevyměnila ani ještě jedna generace. Pozitivní vývoj kolem rozšíření představuje pobídku a povzbuzení pro všechny země regionu, aby zintezivnily své přípravy s cílem dosáhnout členství v EU. V uplynulém roce došlo v přistupujících zemích k určitému pozitivnímu vývoji. Vedle pozitivního vývoje v Chorvatsku, Černé Hoře a Srbsku, také v Bývalé jugoslávské republice Makedonii bylo dosaženo kladných výsledků, přičemž dialog na vysoké úrovni ohledně přistoupení v této zemi vedl k většímu zaměření na reformy ze strany orgánů. Dialog mezi vládou a opozicí v Albánii umožnil téměř úplné překonání politické patové situace a byly přijaty reformy voleb a parlamentu. Přístupová jednání s Islandem rovněž pokračují uspokojivě. Turecko prokázalo aktivní podporu novému pozitivnímu programu, který Komise oznámila v minulém roce a zahájila v květnu 2012. Zároveň je ve většině zemí stále potřeba reforem. Lidská práva, řádná správa věcí veřejných, právní stát, včetně boje proti korupci a organizované trestné činnosti, správní kapacita, nezaměstnanost, hospodářské reformy a sociální začlenění představují i nadále závažné otázky. Je často zapotřebí převzít za reformy více odpovědnosti a nashromáždit nezbytnou politickou vůli pro další postup vpřed. Posílení svobody projevu a nezávislost sdělovacích prostředků jsou i nadále velkým problémem. Přístupový proces je i stále často negativně ovlivňován dvoustrannými otázkami. Proces rozšíření je ze své podstaty proces otevřený, který vyžaduje široké zapojení zúčastněných stran. Široký politických konsensus a podpora obyvatel vůči požadovaným reformám v přistupujících zemích významně přispívají k transformaci, jež je nezbytná pro pokrok na cestě do EU Toto sdělení posuzuje současný stav programu rozšiřování Evropské unie. Na základě připojených podrobných analýz jednotlivých zemí[1] podává přehled o tom, jakých výsledků tyto země dosáhly v rámci přípravy na členství a jaká je jejich současná situace, hodnotí jejich výhledy na příští roky a obsahuje v tomto ohledu řadu doporučení. Podobně jako v předchozích letech je několika klíčovým problémům věnována zvláštní pozornost a podobná pozornost se věnuje také podpoře, kterou EU poskytuje přistupujícím zemím, včetně nástroje předvstupní pomoci. 2. Hlavní výzvy 2.1. Právní stát jako ústřední téma politiky rozšíření Zkušenosti s nedávnými rozšířeními a problémy přistupujících zemí ukazují na velký význam právního státu a potřebu z něj učinit jádro politiky rozšíření. V loňském strategickém dokumentu byl navržen nový přístup k jednání v oblasti soudnictví a základních práv a v oblasti svobody, bezpečnosti a práva a tento nový přístup byl schválen Radou. Tento přístup se nyní projevuje v jednacím rámci, který byl přijat v červnu 2012 pro jednání s Černou Horou, a pevně zakotvuje zásadu právního státu v jádru procesu přistoupení a pokládá základy pro budoucí jednání. Země, které chtějí vstoupit do Unie, musí prokázat svou schopnost posilovat praktické provádění hodnot, na kterých je Unie založena, a to ve všech fázích přístupového procesu. Již od počáteční fáze musí zřídit klíčové orgány (a podpořit jejich řádné fungování), jež jsou nezbytné pro demokratické vládnutí a právní stát, počínaje vnitrostátním parlamentem, přes vládu a soudní systém, včetně soudů a státních zástupců, až po donucovací orgány. Existuje řada klíčových výzev, kterým čelí většina přistupujících zemí v těchto oblastech: Pokud jde o soudní systém, země musejí zajistit, aby byl tento systém nezávislý, nestranný, odpovědný a schopný vést spravedlivá řízení. Dotyčné země taktéž musí zajistit, aby jejich soudní systémy fungovaly účinně bez nadměrné délky řízení. V této souvislosti je třeba říci, že strategie reformy soudnictví existují nyní ve většině zemí. Bylo dosaženo pokroku u posilování nezávislosti státních soudních rad a v některých případech i u nových postupů pro jmenování soudců. Nadále se však dotyčné země potýkají s mnoha problémy, zejména pokud jde o zajištění důkladnějších postupů pro jmenování soudců a státních zástupců, nalezení správné rovnováhy mezi nezávislostí soudů a jejich odpovědností, včetně otázky imunity soudců, a snížení velkého počtu nedořešených případů. Výkon soudních rozhodnutí je i nadále problematický. Kromě legislativních a správních reforem je v mnoha případech zapotřebí změna kultury v soudnictví tak, aby se více orientovalo na službu občanům. Korupce je stále rozšířená ve většině přistupujících zemí. Korupce podkopává právní stát, má negativní dopad na podnikatelské prostředí a vnitrostátní rozpočty a ovlivňuje každodenní život občanů v oblastech, jako je zdravotní péče a vzdělávání. Všudypřítomnost korupce umožňuje infiltraci skupin organizované trestné činnosti do veřejného i soukromého sektoru. Země musí zajistit pevný rámec pro předcházení korupci, zejména pokud jde o větší transparentnost veřejných orgánů a využívání veřejných finančních prostředků. Donucovací orgány musí být aktivní, dobře koordinované a účinné, aby mohly být případy korupce, a to včetně na vysoké úrovni, řádně vyšetřeny, stíhány a potrestány. V mnoha přistupujících zemí je zapotřebí vyvinout další úsilí v oblasti financování politických stran a volebních kampaní, řešení střetu zájmů, transparentnosti veřejných zakázek, přístupu k informacím a zabavování majetku. U některých případů byly vytvořeny specializované útvary pro trestní stíhání a tyto útvary fungují dobře. Pro dosažení nezbytných výsledků je zapotřebí odvést ještě mnoho práce. Vytváření spolehlivých statistik je nutností, aby se dal lépe sledovat úspěch protikorupčních politik. Boj proti organizované trestné činnosti zůstává klíčovou prioritou a představuje velký problém ve většině přistupujících zemí. Přeshraniční povaha mnoha zločineckých aktivit vyžaduje intenzivní spolupráci mezi donucovacími a soudními orgány v rámci regionu, s členskými státy EU a na mezinárodní úrovni. Donucovacím orgánům musí být poskytnuty účinné právní a vyšetřovací nástroje, aby mohly organizovanou trestnou činnost řádně potírat a trestat. Zejména jejich kapacita pro provádění finančních vyšetřování se musí zlepšit. V této oblasti dochází k pokroku, ale ve většině zemí je třeba vyvinout větší úsilí pro zajištění aktivně vedených vyšetřování, následných soudních řízení majících patřičnou účinnost a posílené vnitrostátní a mezinárodní spolupráce. Komise nadále podporuje regionální síť státních zástupců, které budou nápomocni vyslaní odborníci z členských států. Je třeba, aby nadále pokračovala operativní spolupráce s příslušnými evropskými agenturami, zejména Europolem. Reforma veřejné správy je i nadále klíčovou prioritou v rámci politických kritérií ve většině přistupujících zemí. Reforma je zásadní součástí demokratické správy věcí veřejných a právního státu a jejím cílem je větší transparentnost, odpovědnost a účinnost; zároveň se více zaměřuje na potřeby občanů a podniků. Odpovídající správní postupy, včetně těch, které se týkají lidských zdrojů, a řízení veřejných financí, včetně výběru daní, a spolehlivé a nezávislé systémy statistiky mají zásadní důležitost pro fungování státu a pro provádění reforem, jež jsou zapotřebí pro integraci do EU. Země musejí intenzivněji usilovat o zlepšení své veřejné správy na všech úrovních na základě celkových národních strategií. Komise, která uznala problémy, s nimiž se potýkají přistupující země, posílí své schopnosti hodnocení a monitorování, určí klíčové nedostatky a poskytne pomoc při plánování, stanovení priorit a provádění reforem. Občanská, politická, sociální a hospodářská práva, jakož i práva osob náležející k menšinám, jsou klíčové otázky ve většině přistupujících zemí. Tato základní práva jsou obecně zaručena příslušnými zákony, ale mnohde dochází k problémům s prováděním. V některých případech přetrvávají mezery v legislativě, například pokud jde o rozsah působnosti právních předpisů proti diskriminaci. Vnitrostátní orgány pro lidská práva, jako například veřejní ochránci práv, často potřebují významně posílit; podobně je tomu i v případě kapacity donucovacích orgánů řešit případy trestných činů z nenávisti nebo násilí na základě pohlaví. Celkové postoje společnosti vůči ohroženým skupinám, jako jsou etnické menšiny, osoby se zdravotním postižením a lesbičky, homosexuálové, bisexuálové a transsexuálové, představují i nadále obecný problém. Celkem vzato se země zapojené do procesu rozšíření vyznačují existencí pluralitních mediálních krajin. V některých zemích došlo k pokroku, pokud jde o dekriminalizaci pomluvy. Svoboda projevu však v několika zemích zůstává závažným problémem a s tím souvisí politické zásahy, ekonomický tlak, autocenzura novinářů a nedostatečná ochrana novinářů proti obtěžování, nebo dokonce násilným útokům. Zejména v Turecku právní rámec dosud dostatečně nezaručuje svobodu projevu a vážné obavy vyvolává vysoký počet soudních řízení a vyšetřování proti novinářům a nepřiměřený tlak na sdělovací prostředky. S ohledem na problémy, které v této oblasti přetrvávají, Komise plánuje uspořádat v první polovině roku 2013 pokračování konference „Speak Up!“ z května 2011. Tato událost by měla umožnit setkání představitelů sdělovacích prostředků a zúčastněných stran z řad občanské společnosti ze západního Balkánu a Turecka, kteří by měly debatovat o tom, do jaké míry řeší vlády klíčové priority vedoucí k dosažení evropských standardů v oblasti svobody projevu. Komise bude nadále úzce spolupracovat s Evropským parlamentem v této oblasti. Těmto otázkám bude i nadále v rámci procesu přistoupení věnována velká pozornost. Vzhledem k daným problémům a dlouhodobé povaze reforem budou kapitoly soudnictví a základní práva a spravedlnost, svoboda a bezpečnost řešeny již na počátku jednání, aby bylo co nejvíce času na zavedení nezbytných právních předpisů, zřízení orgánů a dosažení výsledků v provádění ještě před ukončením jednání. Kapitoly budou otevřeny na základě akčních plánů, které přijmou vnitrostátní orgány. Komise poskytne ve svých zprávách o prověřování právních předpisů (screening) zásadní vodítka, jež pomohou kandidátským zemí tyto akční plány vypracovat. Inovaci představuje zavedení prozatímních referenčních kritérií, která budou stanovena v momentě zahájení jednání. Pouze poté, co budou splněna, bude Rada moci stanovit referenční kritéria pro uzavření jednání. Tímto způsobem budou vedena vyjednávání ve strukturovaném rámci, který zohlední čas potřebný pro řádné provedení reforem a dosažení solidních výsledků. Tento proces budou doprovázet ochranná a nápravná opatření, aby byla například možná aktualizace referenčních kritérií nebo aby se zajistila celková rovnováha dosaženého pokroku v jednání napříč kapitolami. Nový přístup rovněž předpokládá větší transparentnost a otevřenost v jednáních a v procesu reforem a kandidátské země budou vyzvány, aby své reformní priority formulovaly prostřednictvím procesu konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami s cílem zajistit maximální podporu pro jejich provádění. Komise bude dále zaměřovat své monitorovací činnosti na pokrok dosažený v těchto oblastech. Finanční prostředky NPP budou i nadále cíleny na podporu provádění reforem. Posílení právního státu, včetně reformy veřejné správy, je zásadní, aby se přistupující země ještě více přiblížily EU a nakonec dokázaly plně převzít závazky vyplývající z členství. Ještě před zahájením přístupových jednání se v duchu nového přístupu klade větší důraz na otázku právního státu. Prověření klíčových kapitol týkajících se právního státu bylo zahájeno ještě před začátkem celkových jednání s Černou Horou. Jiné kandidátské země – Bývalá jugoslávská republika Makedonie a Srbsko – byly rovněž vyzvány k účasti na informativních screeningových zasedáních. Klíčové priority, které jsou uvedeny jako podmínky pro zahájení přístupových jednání s Albánií, se do velké míry zaměřují na zásady právního státu. Otázky právního státu jsou ústředním tématem různých konkrétních iniciativ pro jednotlivé země, které Komise loni zahájila a které jsou uvedeny v části 3 tohoto sdělení. 2.2. Regionální spolupráce a usmiřování na západním Balkáně Regionální spolupráce a dobré sousedské vztahy jsou nezbytnými prvky procesu stabilizace a přidružení a jako takové jsou Komisí pečlivě sledovány ve všech fázích procesu přistoupení. V tomto ohledu bylo v loňském roce dosaženo dalšího pokroku. Pokračovaly dvoustranné a mnohostranné kontakty mezi vedoucími představiteli a politiky regionu, a to i v citlivých oblastech, jako jsou například válečné zločiny, hranice, návrat uprchlíků, organizovaná trestná činnost a policejní spolupráce, a v rámci regionálních fór, jako jsou například Energetické společenství, společný evropský letecký prostor, Středoevropská zóna volného obchodu a Regionální institut pro veřejnou správu. Byl jmenován nový generální tajemník Rady pro regionální spolupráci. Komise s radostí očekává, že Rada pro regionální spolupráci bude dále rozšiřovat svou roli v regionální spolupráci jako platforma pro podporu řešení otázek důležitých pro celý region a jeho perspektivu v EU, a tím dále posilovat význam regionální spolupráce v politických programech jednotlivých zemí. Regionální spolupráce by měla být odpovědností samotného regionu a ten by ji měl také spravovat. Spory související s otázkami vztahů mezi etniky nebo statusu, zejména v Bosně a Hercegovině a v Kosovu[2], nadále brání fungování institucí, zpomalují proces reforem a někdy mohou mít širší regionální důsledky. Nejlepším způsobem, jak mohou tyto země dané problémy řešit, je pokračovat na cestě do EU. Obtížné etnické problémy lze úspěšně řešit dialogem a kompromisem, jak ukazuje příklad probíhající provádění rámcové dohody z Ohridu ze strany Bývalé jugoslávské republiky Makedonie. Neshody ohledně statusu Kosova stále brání dalšímu prohloubení vztahů s EU. Otázka severního Kosova je stále významným problémem. Pokrok v těchto otázkách bude vyžadovat, aby všechny zúčastněné strany spolu spolupracovaly v konstruktivním duchu. V dialogu mezi Bělehradem a Prištinou bylo dosaženo nových výsledků: dohoda v oblasti regionální spolupráce a zastoupení a dohoda o integrované správě hranic. Druhá z obou dohod ještě musí být provedena. Srbský výklad dohody o regionální spolupráci a zastoupení Kosova se konečně vyjasnil a vzhledem k zahájení provádění dohody již nebude bránit otevřené regionální spolupráci. Provádění jiných dohod, kterých bylo dosaženo v oblasti volného pohybu, katastru, civilních registrů, celních razítek a vzájemného uznávání diplomů, bylo nerovnoměrné a doposud s omezeným praktickým dopadem. Naléhavě musí v tomto procesu dojít k dalšímu pokroku. Hlasy volající pro usmíření rezonují u širokých vrstev populace stále výrazněji, což vytváří silnější předpoklad pro řešení otázek spojených s dědictvím války, jako jsou válečné zločiny, otázka uprchlíků a napětí mezi etniky. Při podpoře usmíření mezi občany regionu hrají důležitou úlohu iniciativy nevládních organizací a občanské společnosti, jako je Iniciativa mládeže pro lidská práva, Komise pro pravdu a usmíření a Igmanská iniciativa, přičemž tyto iniciativy je třeba podporovat. V následujících letech bude ale stále zapotřebí být na pozoru před nacionalistickými reflexy. Zejména vlády a političtí představitelé musí udělat více pro to, aby se vytvořilo příznivé prostředí pro řešení otázek minulosti. Problémy vyplývající z minulých konfliktů a další otevřené dvoustranné otázky jsou i nadále klíčovými výzvami pro stabilitu na západním Balkáně a musí být naléhavě řešeny. Najde-li se pro ně řešení, bude odstraněna významná překážka na cestě západního Balkánu do EU. Pokud jde o válečné zločiny, pro trvalé usmíření je zásadní dokončení procesu potrestání trestných činů spáchaných během válek v bývalé Jugoslávii. Spolupráce s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii pokračovala i nadále. Spolupráce navazuje na předchozí rozhodné kroky zemí regionu, které dávají tribunálu dobrý základ pro dokončení jeho práce, i když některé soudní procesy mohou pokračovat i po dříve stanoveném datu ukončení činnosti, tj. prosinec 2014. Jak se činnost Mezinárodního trestního tribunálu pro bývalou Jugoslávii pomalu blíží ke konci, dotyčné vlády stále naráží na velký problém spojený s beztrestností válečných zločinů ve svých vlastních jurisdikcích. Pokud bude existovat politická vůle, bude dána větší priorita zdrojům, bude pokračovat regionální spolupráce a budou řešeny problémy spojené s vydáváním vlastních státních příslušníků, mohou země regionu dosáhnout toho, že tisíce obětí válek se dočkají spravedlnosti. Problematiku pohřešovaných osob je nutno řešit v plném rozsahu. Komise plně podporuje probíhající vyšetřování údajných zločinů pod záštitou EULEX, včetně obchodu s lidskými orgány, spáchaných během konfliktu v Kosovu a po jeho skončení, které byly předmětem Martyho zprávy, kterou schválilo Parlamentní shromáždění Rady Evropy. Pokud jde o uprchlíky, v listopadu 2011 v Bělehradě bylo podepsáno prohlášení ministrů Srbska, Chorvatska, Bosny a Hercegoviny a Černé Hory, kterým se obnovil politický závazek završit proces Sarajevského prohlášení. Byl schválen regionální program pro bydlení, který byl představen na konferenci dárců v dubnu 2012, na níž mu EU i mezinárodní společenství přislíbily další zásadní finanční podporu. Vnitrostátní orgány musí zajistit provádění tohoto programu, jehož cílem je usnadnit trvalý návrat nejzranitelnějších skupin uprchlíků do jejich míst původu nebo jejich integraci v místech, kde nalezly útočiště. To by umožnilo uzavřít přijímací střediska pro konečné přijetí, která ubytovávají uprchlíky a vnitřně vysídlené osoby z regionu. Také by mohlo dojít k formálnímu odregistrování 74 000 zbývajících uprchlíků. Komise tento vývoj vítá a vyzývá dotyčné země, aby intezivně pracovaly na vyřešení zbývajících problémů týkajících se uprchlíků a vnitřně vysídlených osob. Otázky týkající se menšin zůstávají na západním Balkáně klíčovým problémem. Celkově se dá říci, že ochrana menšin je zaručena solidním a propracovaným právním rámcem. Zároveň ale platí, že jeho provádění v praxi je často komplikované, zejména tam, kde existuje spojitost s nedávnými konflikty. Je třeba pěstovat obecnou kulturu přijímání menšin, a to prostřednictvím vzdělávání, podpory rozsáhlé veřejné diskuse a zvyšováním povědomí. Je třeba aktivně řešit případy zločinů z nenávisti a diskriminace. Romové jsou v celém regionu zvláště znevýhodněni. Komise bude i nadále podporovat opatření v této oblasti, a to i v rámci Dekády romské inkluze. Země by měly provést praktické závěry, ke kterým se přihlásily na seminářích k romské problematice pořádaných Komisí v roce 2011. Co se týče otevřených dvoustranných otázek, je třeba, aby je dotyčné strany v průběhu procesu rozšíření řešily co nejdříve, s odhodláním, v dobrém sousedském duchu a s přihlédnutím k celkovým zájmům EU. V těchto otázkách došlo během minulého roku jen ke skromnému pokroku. Komise strany naléhavě vyzývá, aby vyvinuly veškeré úsilí k vyřešení zbývajících sporů v souladu se stávajícími zásadami a prostředky, včetně případného postoupení některých záležitostí Mezinárodnímu soudnímu dvoru nebo jiným stálým nebo ad hoc orgánům pro řešení sporů. Dvoustranné otázky by neměly zpomalovat proces přistoupení. Komise je připravena přispět k vytvoření potřebného politického ovzduší, jež by umožňovalo hledat řešení, a podpořit související iniciativy. Dohoda mezi Slovinskem a Chorvatskem o předání hraničního sporu rozhodčímu soudu, jejíž provádění začalo v průběhu roku 2012, otevírá cestu pro řešení této dvoustranné otázky a je dobrým příkladem, jak lze pokročit kupředu. Komise zdůrazňuje význam prohlášení Chorvatska o prosazování evropských hodnot v jihovýchodní Evropě a především závazek Chorvatska, že bilaterální otázky by neměly být překážkou procesu přistoupení kandidátských zemí. Pokud jde o Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, Komise zdůrazňuje, že i nadále je zásadní, aby byl spor o název země vyřešen oboustranně přijatelným řešením, které bude nalezeno v rámci jednání pod záštitou OSN. Tuto otázku je nutné bezodkladně vyřešit. 2.3. Hospodářské a sociální výzvy Posílení hospodářské obnovy v přistupujících zemích Z hlediska socio-ekonomického vývoje došlo v přistupujících zemích ke smíšenému vývoji. Všechny přistupující země si z velké části uchovaly celkovou makroekonomickou stabilitu, ale v řadě z nich významně vzrostla fiskální rizika. Dopad hospodářské krize je cítit v celém regionu, přičemž západní Balkán upadl zpět do recese v podmínkách nízké úrovně konkurenceschopnosti, příjmů a investic a vysoké a zvyšující se nezaměstnanosti. Růst výkonnosti tureckého hospodářství lze připsat do velké míry obezřetné makroekonomické politice a reformám zahájeným ještě před celosvětovou krizí. V zájmu udržení hospodářského růstu a dalšího posílení hospodářství však zbývá ještě udělat mnoho práce. Pozitivní vývoj tureckého hospodářství nabízí příležitost provést další strukturální reformy, zejména v oblastech vzdělávání, infrastruktury a politiky trhu práce. Po kolapsu bankovního systému se islandské hospodářství smrsklo o 12 %. Oživení, založené na vývozu a silné domácí poptávce, přišlo v roce 2011 a pokračovalo i letos. Stabilizace hospodářství bylo dosaženo díky rozhodné restrukturalizaci a posílení bankovního sektoru, konsolidaci veřejných financí a obezřetné kombinaci politik, byť pod ochranným štítem kapitálových kontrol, jejichž odstranění zůstává i nadále problémem k řešení. Po mírném oživení v letech 2010 a 2011 ekonomika většiny zemí západního Balkánu opět v roce 2012 poklesla, a to následkem negativního vývoje v Evropské unii. Chorvatsko, Bosna a Hercegovina a Srbsko jsou již opět v recesi. Albánie, Kosovo a Bývalá jugoslávská republika Makedonie čelí nepříznivým podmínkám lépe. Jejich hospodářství nadále rostla, neboť byly tyto země schopny udržet domácí poptávku a jsou méně ovlivněny snížením míry obchodu. Finanční sektor zůstal ve všech zemích stabilní, i když kvalita úvěrového portfolia se dále zhoršovala. Vleklá recese velmi viditelně zhoršila již tak složitou situaci sociálních podmínek. Nezaměstnanost se dále zvyšovala a nyní činí na západním Balkáně v průměru 21 %, přičemž mnohem vyšší je v Bosně a Hercegovině, Srbsku, Bývalé jugoslávské republice Makedonii a v Kosovu. Obzvláště dotčeni jsou mladí lidé. Ještě více znepokojující je to, že došlo ke zvrácení dobrých výsledků při snižování chudoby z období před krizí. Rozvíjející se střední třída je stále více zranitelná a finanční rezervy a úspory domácností jsou vyčerpány. Podle různých průzkumů veřejného mínění se zvyšuje nespokojenost lidí s hospodářskou a sociální situací a mnoho lidí si již nemůže dovolit základní zboží a služby. Tyto trendy, spolu s letošní nedostatečnou mírou růstu, nebo dokonce novou recesí, ukazují na potřebu aktivnější politické odpovědi ke zmírnění zhoršujících se sociálních podmínek, včetně nezaměstnanosti a chudoby, například tím, že se zaměří na podporu investic, čímž podpoří vytváření pracovních míst, a lépe cílených investic do sociálního sektoru. Existuje povědomí o nutnosti prioritních reforem a opatření pro růst a zaměstnanost. Nicméně politické odhodlání k provedení těchto reforem je často příliš slabé. Výběru příjmů do rozpočtu, rozpočtové plánování a plnění rozpočtu se v průběhu let dostatečně nezlepšily. Rozpočtové transfery prostředků jsou špatně cílené a nepřispívají ke zlepšení sociální situace. Trhy práce zůstávají z velké části nereformované a systémy odborného vzdělávání nepřispívají ke snížení nerovnováhy mezi požadovanými a nabízenými dovednostmi. V důsledku toho pracovníci často hledají zaměstnání v zahraničí, což v krátkodobém horizontu přináší ekonomikám prospěch prostřednictvím převodů finančních prostředků ze zahraničí a snížení nezaměstnanosti; v dlouhodobém horizontu to však omezuje potenciál růstu vzhledem k úbytku pracovní síly a odlivu mozků. Na mikroekonomické úrovni provedla řada zemí reformy s cílem usnadnit vytváření podniků nebo rozvinula systémy pro přilákání zahraničních investorů, ale podnikatelské prostředí se stále potýká se slabým právním státem a rozsáhlou stínovou ekonomikou. EU je odhodlána nadále dotyčným zemím pomáhat prostřednictvím politického poradenství a finanční pomoci a úzce spolupracuje s mezinárodními finančními institucemi s cílem nasměrovat do prioritních oblastí výhodné půjčky. Komise bude i nadále přistupující země zapojovat do strategie Evropa 2020. Prozkoumá možnost, zda by se jednání v rámci dohody o stabilizaci a přidružení mohla více zabývat problematikou konkurenceschopnosti a zaměstnanosti. Za tímto účelem, a v souladu s přístupem strategie Evropa 2020, se přistupující země vyzývají, aby zvážily zavedení vnitrostátních cílů v oblasti zaměstnanosti, inovací, změny klimatu, energetiky, vzdělávání, snížení chudoby a sociálního začlenění. Od roku 2013 Komise navíc s přistupujícími zeměmi postupně zahájí dialog o programu reforem v oblasti zaměstnanosti a v sociálních otázkách, čímž bude nadále uplatňovat komplexní přístup k oblasti sociální politiky a zaměstnanosti. Komise bude rovněž podporovat zlepšení účasti na programech EU, a přistupující země tak budou moci spolupracovat s členskými státy v oblasti stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020. Regionální politická uskupení a Rada pro regionální spolupráci značně pokročily v otázce přizpůsobování procesu realizace strategie Evropa 2020 regionálním potřebám a podmínkám. Ministři odpovědní za obchod a investice se letos zavázali pravidelně porovnávat své politiky v oblasti regionálního obchodu, soukromého výzkumu, podnikání a vytváření pracovních míst. Komise podpoří toto společné úsilí o reformu a přístup spočívající v monitoringu na úrovni regionu, a to včetně prostřednictvím finančních prostředků z NPP. Posílení regionální hospodářské spolupráce může přispět ke zmírňování vlivů hospodářské krize. Regionální obchod představuje v průměru přibližně 17 % veškerého obchodu v regionu. Toky mezi zeměmi CEFTA byly méně postiženy krizí a v nedávné době se obnovovaly rychleji, než toky obchodu s EU. Obchodu nicméně dominují potraviny a komodity a zboží s vyšší přidanou hodnotou tvoří pouze malý podíl obchodních toků. CEFTA zahájila proces liberalizace vybraných služeb, což může mít pro všechny strany významný přínos. Integrace trhů v odvětví energetiky a dopravy činí region více konkurenceschopný a vytváří podmínky pro přilákání investorů do těchto oblastí. Investiční rámec pro západní Balkán (WBIF) byl vytvořen s cílem sdružit národní dárce a mezinárodní finanční instituce, aby v jednotlivých zemích realizovaly projekty. V rámci WBIF podporují Komise, bilaterální dárci a mezinárodními finanční instituce 8 miliardami EUR investice v oblasti dopravy, energetiky, životního prostředí, změny klimatu, sociálního sektoru i rozvoje soukromého sektoru a rozvoje malých a středních podniků. WBIF bude nadále v přípravě a podpoře uvedených investic, jež jsou velmi potřebné pro posílení růstu a tvorbu pracovních míst, hrát stále významnější úlohu. Správa ekonomických záležitostí EU a přistupující země Vzhledem k dalekosáhlým změnám, kterými v současnosti prochází správa ekonomických záležitostí EU, je důležité přistupující země nadále informovat a do uvedeného procesu začlenit, rovněž s ohledem na jejich současnou velkou míru ekonomické provázanosti s EU. Evropská komise disponuje řadou nástrojů, jež umožní nepřetržité informování přistupujících zemí o vývoji v hospodářských politik EU. Mezi ně patří pravidelný dvoustranný politický a hospodářský dialog, jakož i mnohostranný hospodářský dialog mezi Komisí, členskými státy EU a kandidátskými zeměmi v rámci předvstupního fiskálního dohledu. Komise bude postupně hospodářský dohled nad přistupujícími zeměmi upravovat pro potřeby posílené správy ekonomických záležitostí v EU. Proto budou dotyčné země vyzvány, aby posílily své střednědobé hospodářské programy a aby v souladu se strategií Evropa 2020 kladly větší důraz na udržitelnost vnější pozice a na hlavní strukturální překážky růstu. Větší důraz se taktéž bude klást na další posílení vnitrostátních fiskálních rámců, které musí být v souladu s normami kvality. Kandidátské země budou vyzvány, aby učinily razantní politické závazky s cílem plnit doporučení, která byla schválena na společném výročním zasedání Rady ECOFIN. Na společném zasedání Rady ECOFIN a přípravných setkáních či na různých fórech v rámci DPS, které se budou mimo jiné zabývat hospodářským a fiskálním dohledem, budou kandidátské země informovány o dalším vývoji, který se týká správy ekonomických záležitostí EU. Budoucí informativní setkání týkající se screeningu taktéž umožní seznámení dotyčných zemí se změnami v závazcích, ke kterým došlo v důsledku změny právních předpisů v oblasti hospodářské a měnové unie a v souvislosti s novou architekturou finančního dohledu. Komise prozkoumá možnost přizvat na tyto schůzky také ty kandidátské země, s nimiž ještě nebyla zahájena jednání. Komise také může i v průběhu přístupových vyjednávání zorganizovat další zasedání, pokud dojde k přijetí významného acquis. 3. Udržení dynamiky rozšíření a reforem Přistupující země čelí mnoha problémům, zejména v oblastech, jako je právní stát, korupce, organizovaná trestná činnost, hospodářství a sociální soudržnost. V souvislosti s hospodářskou stagnací také existují rizika příklonu k populismu či odporu vůči zásadním reformám. V oblasti západního Balkánu je zejména nezbytné, aby země nadále zůstaly věrny reformnímu úsilí, zanechaly za sebou dědictví minulosti a investovaly do své evropské budoucnosti. EU s nimi sdílí zájem na úspěšném provádění reforem. Rozšíření je společné úsilí. Udržení dynamiky rozšíření i reforem jsou dvě strany téže mince. Komise se stále více snaží hledat inovativní přístupy k řešení problémů, které se objevují v přistupujících zemích a v rámci procesu přistoupení. Kritéria a podmínky pro členství zůstávají tytéž. V mnoha oblastech je však v zájmu řešení obtížných situací, včetně zablokování procesu přistoupení, zapotřebí přístupů, jež zohlední specifika jednotlivých zemí a budou jim takzvaně šité na míru. To se týká nejen otázky právního státu a reformy veřejné správy, ale také posílení demokracie, řádné správy věcí veřejných či hospodářských a sociálních témat. Tyto přístupy zvyšují dynamiku reforem. Nenahrazují přístupová jednání, ale vytváří s nimi pojítko. Na základě strategického dokumentu o rozšíření z roku 2011 a závěrů Rady z prosince 2011 byl v květnu 2012 zahájen pozitivní program ve vztazích mezi EU a Tureckem s cílem podpořit přístupová jednání v souladu s rámcem pro jednání a souvisejícími závěry Rady. Tento program se týká celé řady oblastí společného zájmu, včetně politických reforem, dialogu o zahraničněpolitických otázkách, sbližování s acquis EU, víz, mobility a migrace, obchodu, energetiky, boje proti terorismu a účasti Turecka na programech EU. V březnu 2012 byl ve Skopje zahájen dialog na vysoké úrovni ohledně přistoupení (HLAD) s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií. Dialog na vysoké úrovni ohledně přistoupení učinil z integrace EU přední vnitropolitické téma a poskytnul jí nový impuls tím, že umožnil strukturovanou diskusi na vysoké úrovni o hlavních reformních výzvách a příležitostech. Klíčovými tématy jsou svoboda projevu, právní stát a vztahy mezi jednotlivými etnickými skupinami, problémy související s volební reformou, reforma veřejné správy, posílení tržního hospodářství a dobré sousedské vztahy. Vláda dělá pokroky v dosahování ambiciózních reformních cílů obsažených v jejím plánu, který definuje konkrétní opatření a časový rámec pro jejich uskutečnění. V Albánii Komise úzce spolupracovala s vládou a opozicí s cílem pomoci této zemi překonat politické překážky bránící dalším reformám voleb a parlamentu a vytvořit prostředí umožňujícího další pokrok, zejména pokud jde o záležitosti EU. To umožnilo transparentním a otevřeným způsobem revidovat akční plán, který se zabývá klíčovými prioritami obsaženými ve stanovisku Komise. Agenda EU má přední místo, pokud jde o činnost vlády, což vede ke konkrétním výsledkům s konkrétními dopady, jak je obsaženo v plánu, včetně oblasti reformy volebního systému a parlamentu, právního státu a lidských práv. V červnu 2012 byl v Bruselu zahájen dialog na vysoké úrovni ohledně procesu přistoupení (HLDAP) s Bosnou a Hercegovinou. Tato iniciativa má za cíl pomoci této zemi pokročit v procesu přistoupení k EU tím, že jí vysvětlí požadavky a metodiku přístupových jednání a také to, co se konkrétně očekává od země v procesu přistoupení k EU. Smyslem této iniciativy je udržet politickou dynamiku u agendy EU i přes pokračující politickou krizi. Na červnové schůzce byly dohodnuty společné závěry a plán pro integraci do EU, jež se zaměřují na plnění podmínek pro vstup v platnost dohody o stabilizaci a přidružení (DSP) a podání důvěryhodné přihlášky na členství v EU. K tomu bylo zapotřebí koordinačního mechanismu mezi všemi příslušnými úrovněmi orgánů, které mají co do činění se záležitostmi EU, aby země mohla v tomto ohledu mluvit jedním hlasem. Komise vyjadřuje politování nad tím, že dosavadní výsledky zůstávají pod hranicí očekávání. Strukturovaný dialog v oblasti spravedlnosti, který byl zahájen s Bosnou a Hercegovinou v roce 2011, kladně ovlivnil provádění strategie pro reformu soudnictví na léta 2009–2013. Evropská komise a Kosovo zahájily v květnu 2012 strukturovaný dialog o otázkách právního státu. Tento dialog má pomoci Kosovu řešit problémy v oblasti právního státu, což je klíčová otázka pro celý západní Balkán. V této fázi se Komise zaměří na soudnictví, boj proti korupci a organizované trestné činnosti. Komise bude pokračovat v těchto a dalších iniciativách s cílem udržet tempo a transformační sílu procesu přistoupení a zajistit, aby politika rozšíření byla schopná reagovat na aktuální výzvy. 4. Pokrok v přistupujících zemích a cesta vpřed v období 2012–2013 4.1. Západní Balkán Chorvatsko Současně s tímto sdělením přijala Komise také sdělení o hlavních zjištěních souhrnné monitorovací zprávy o stavu připravenosti Chorvatska na členství v EU. Komise bude i nadále monitorovat závazky, které Chorvatsko učinilo během přístupových jednání, až do samotného data přistoupení; na jaře 2013 by měla Komise v této souvislost předložit sdělení o závěrečné monitorovací zprávě. Černá Hora Dne 29. června 2012 podpořila Evropská rada rozhodnutí Rady, zákládající se na zprávě Komise, zahájit jednání o přistoupení s Černou Horou. Jednání byla zahájena na první mezivládní konferenci téhož dne. Jednání o přistoupení budou probíhat v souladu s rámcem pro jednání přijatém Radou, který integruje nový přístup v rámci kapitoly o soudnictví a základních právech a kapitoly o spravedlnosti, svobodě a bezpečnosti, čímž se v průběhu jednání posílí zaměření na právní stát. Zahájení jednání o přistoupení Černé Hory odráží pokračující pokrok při provádění klíčových reforem. Černá Hora dostatečně splňuje politická kritéria. Právní a institucionální rámec a politiky byly zlepšeny s cílem posílit fungování parlamentu, soudnictví, boj proti korupci, lidská práva a ochranu menšin. Probíhající ústavní reformy a reformy veřejné správy dále pokročily. Černá Hora i nadále hladce plnila povinnosti vyplývající z dohody o stabilizaci a přidružení (DSP). Nadále hraje konstruktivní úlohu v regionu a ve vztahu k dodržování svých mezinárodních závazků. Černá Hora musí vynaložit více úsilí na dosažení dalších výsledků v oblasti právního státu s cílem provést nezvratné reformy, zejména co se týče organizované trestné činnosti a korupce, a to i na vysoké úrovni. Černá Hora musí dokončit proces změny ústavy v zájmu zachování nezávislosti soudnictví. Otázka odpovědnosti soudnictví stále vzbuzuje obavy. Vzhledem k malé velikosti černohorské správy bude vytvoření nezbytných správních kapacit pro provádění acquis představovat také průřezový problém. V souladu s novým přístupem a v návaznosti na výzvu Evropské rady z prosince 2011 Komise již na jaře 2012 zahájila screening v kapitole o soudnictví a základních právech a kapitole o spravedlnosti, svobodě a bezpečnosti. Screening jiných kapitol byl zahájen v září 2012 a má být dokončen v létě roku 2013. Komise bude i nadále podporovat Černou Horou při provádění reforem souvisejících s EU. Bývalá jugoslávská republika Makedonie Bývalé jugoslávské republice Makedonii byl udělen status kandidátské země v roce 2005. V roce 2009 Komise došla k závěru, že země dostatečně splňuje politická kritéria, a doporučila zahájit jednání. Toto doporučení potvrdila Komise v letech 2010 a 2011 a nyní v roce 2012. Komise je pevně přesvědčena, že posun procesu přistoupení této země do další fáze je nezbytný v zájmu udržení tempa reforem a jejich udržitelnosti, zejména v oblasti právního státu, a v zájmu posílení vztahů mezi etniky. Region jako celek by z toho měl prospěch. Země nadále plní své závazky vyplývající z dohody o stabilizaci a přidružení. Komise trvá na svém návrhu o přechodu do druhé fáze přidružení a vybízí Radu, aby o této věci bez dalších průtahů rozhodla v souladu s příslušným ustanovením Dohody o stabilizaci a přidružení. Země i nadále dostatečně plní politická kritéria. Vláda učinila z agendy EU jádro své činnosti. Dialog na vysoké úrovni ohledně přistoupení (HLAD) s Komisí sloužil jako katalyzátor pro urychlení reforem a přispěl k zásadnímu pokroku v řadě klíčových politických oblastí. Vláda předložila parlamentu návrhy na zdokonalení právního rámce pro konání voleb a v oblasti svobody projevu, a také pokud jde o dekriminalizaci pomluv. První vládní přezkum provádění rámcové dohody z Ohridu představuje užitečný nástroj posílení dialogu mezi jednotlivými komunitami. Tempo reforem je třeba udržet ve všech oblastech politických kritérií, a je nutné zejména zajistit jejich provádění. Zejména je zapotřebí posílit právní stát, včetně otázek svobody projevu. Dialog u kulatého stolu mezi vládou a sdružením novinářů by měl pokračovat coby užitečné fórum pro řešení klíčových výzev týkajících se médií. Napětí mezi komunitami po násilných incidentech v první polovině roku 2012 způsobilo znepokojení. Vláda na tento problém reagovala uváženě a na tomto svém postoji musí postavit další úsilí o posílení vztahů mezi jednotlivými etnickými skupinami a usmíření, rovněž ve světle debaty o postavení obětí konfliktu z roku 2001. Jak se blíží 20. výročí vstupu Bývalé jugoslávské republiky Makedonie do Organizace spojených národů, stále platí, že spor s Řeckem o název země se nepodařilo vyřešit. Od devadesátých let dvacátého století probíhá dialog pod záštitou OSN, který od roku 2009 doplňují dvoustranné kontakty, a to i na úrovni předsedů vlád. Tyto procesy však dosud nepřinesly žádný výsledek. Mezinárodní soudní dvůr v prosinci shledal, že Řecko tím, že na bukurešťském summitu v roce 2008 vzneslo námitku proti přijetí Bývalé jugoslávské republiky Makedonie do NATO, porušilo svou prozatímní dohodu s touto zemí. Udržování dobrých sousedských vztahů, včetně dojednání vzájemně přijatelného řešení otázky názvu země pod záštitou OSN, má stále zásadní význam. Tuto otázku je nutné bezodkladně vyřešit. Je třeba se vyvarovat jakýchkoli kroků a prohlášení, které by mohly mít negativní dopad na dobré sousedské vztahy. Srbsko Evropská rada na zasedání v březnu 2012 udělila Srbsku status kandidátské země. Stabilita a fungování institucí byla zajištěna, a to jak v době před prezidentskými, parlamentními i místními volbami, tak i po nich, a také ve Vojvodině. I přes jisté zpomalení legislativní činnosti v souvislosti s volbami byl zaznamenán určitý pokrok při provádění reforem ve většině oblastí. Srbsko si uchovalo svou plnou spolupráci s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY). Srbsko provádí bez problémů své závazky vyplývající z prozatímní dohody / dohody o stabilizaci a přidružení. Výsledků bylo dosaženo v rámci dialogu s Prištinou, ale provádění dohod bylo nerovnoměrné. V tomto směru došlo v nedávné době k dvěma událostem: Srbsko podepsalo technický protokol IBM a vyjasnil se srbský výklad dohody o regionální spolupráci a zastoupení Kosova, přičemž vzhledem k zahájení provádění dohody již tento výklad nebude bránit otevřené regionální spolupráci. Nové vedení Srbska zdůraznilo své odhodlání k provedení všech dohod, kterých již bylo dosaženo v rámci dialogu s Prištinou, jakož i k zahájení řešení širších politických otázek. Splnění tohoto závazku je klíčem k postupu do další fáze evropské integrace Srbska. Srbsko je stále na dobré cestě k dostatečnému plnění politických kritérií a podmínek procesu stabilizace a přidružení. Srbsko však musí věnovat zvláštní pozornost právnímu státu, zejména soudnictví, kde nedávné komplikace prokazují, že je nutné znovu potvrdit odhodlání pokračovat v reformách; dále je nutné se soustředit na zajištění nezávislosti, nestrannosti a účinnosti soudnictví, a to rovněž s přihlédnutím k nedávným rozhodnutím Ústavního soudu, a na obnovení důvěry občanů poté, co došlo k problémům ve vztahu k procesu opětného jmenování soudců. Rovněž s ohledem na nedávné události musí být zvláštní pozornost věnována právům zranitelných skupin a nezávislosti klíčových institucí, jako je Centrální banka. Srbsko by se mělo i nadále konstruktivně účastnit regionální spolupráce a posilovat vztahy se sousedními zeměmi. Tempo reforem je třeba oživit a dosáhnout dalšího pokroku směrem k viditelnému a udržitelnému zlepšení vztahů s Kosovem. S ohledem na doporučení, aby byla se Srbskem zahájena jednání o přistoupení k Evropské unii, a v souladu se závěry Rady ze dne 5. prosince 2011, Komise předloží zprávu, jakmile dojde k závěru, že Srbsko dosáhlo nezbytné úrovně souladu s kritérii pro členství a podmínkami procesu stabilizace a přidružení, a zejména s hlavní prioritou týkající se Kosova, jak je uvedeno v závěrech Rady. Je zapotřebí viditelné a udržitelné zlepšení ve vztazích mezi Srbskem a Kosovem, aby Srbsko i Kosovo mohly dále pokračovat ve své cestě směrem do EU a aby si navzájem nemohly blokovat své úsilí. Albánie Politická dohoda z listopadu 2011 mezi vládnoucí většinou a opozicí ukončila dlouhotrvající patovou politickou situaci, která vznikla na základě parlamentních voleb v roce 2009. Tato dohoda si vzala za cíl řešit reformu voleb a parlamentu a vytvořit politické klima pro společné úsilí o reformu v jiných oblastech. V důsledku toho se výrazně zlepšily politický dialog a spolupráce, což umožnilo pokrok v klíčových oblastech reforem. Prezidentské volby proběhly v souladu s ústavou, ale politický proces, který volby doprovázel, byl navzdory očekávání jen málo otevřený. I přes následné dočasné zpomalení reforem je politická dohoda nadále prováděna. Albánie dosáhla značného pokroku v plnění politických kritérií pro členství v EU a uskutečnila řadu reforem v rámci dvanácti klíčových priorit stanoviska Komise z roku 2010. Celkově Albánie pokračovala v hladkém provádění dohody o stabilizaci a přidružení a nadále hrála konstruktivní úlohu v regionu. Albánie splnila čtyři z klíčových priorit, zejména ty, které se týkají řádného fungování parlamentu, přijetí zákonů, jež vyžadují výraznější většinu, jmenování veřejného ochránce práv, slyšení a hlasování parlamentu ve věci jmenování členů klíčových orgánů či změny legislativního rámce pro volby. Albánie je na dobré cestě ke splnění dvou klíčových priorit týkajících se reformy veřejné správy a lepšího zacházení se zadržovanými osobami. Dobrá koordinace procesu integrace do EU ze strany vlády a účinná spolupráce ze strany opozice umožnily mírný pokrok u klíčových priorit, jež se týkají reformy soudnictví a boje proti korupci, například reformy systému imunity úředníků a soudců nebo přijetí zákona o správních soudech. Pokroku bylo taktéž dosaženo u zbývajících klíčových priorit, které se týkají boje proti organizované trestné činnosti, reformy vlastnictví a antidiskriminačních politik, zejména práv žen, a tento pokrok souvisel s některými významnými kroky, především pak vyšší měrou zabavování výnosů z trestné činnosti, přijetí souhrnné strategie reformy vlastnictví či změnami trestního zákona, které zpřísňují sankce za domácí násilí. Albánie musí navázat na pokrok, kterého bylo dosaženo, a přijmout konkrétní kroky k urychlení boje proti korupci a reformy soudnictví s cílem zajistit jeho nezávislost, účinnost a odpovědnost. Reformy ve veřejné správě a v soudnictví musí být dokončeny a jednací řád parlamentu je nutní revidovat. Další pozornost je zapotřebí věnovat provádění závazků v oblasti lidských práv, včetně životních podmínek romské komunity. Trvající politický dialog o reformě je nadále nezbytný v zájmu zajištění hladkého fungování demokratických institucí země a jejich dalšího posílení. Parlamentní volby v létě roku 2013 budou důležitou zkouškou nového volebního zákona a pokračujícího odhodlání k reformám napříč stranami. Stále bude nutné nepolevovat v tempu reforem a klást zvláštní důraz na provádění právních předpisů a politik v oblasti právního státu. Bosna a Hercegovina Byl dokončen proces zřízení výkonných a zákonodárných orgánů spolu s ustavením celostátní vlády po šestnácti měsících trvající patové politické situaci po všeobecných volbách v říjnu 2010. Vytvoření nové Rady ministrů a přijetí dvou klíčových právních předpisů souvisejících s EU nejprve znamenaly posun priorit k integraci do EU. Tato příležitost však nebyla naplněna. Vyvstalý politický konsenzus se vytratil a pokrok v evropské agendě se zastavil. Začal proces přeskupení orgánů státu, federace a kantonů, ale tento proces zůstává zablokován kvůli politickým sporům a právním přím. Při plnění politických kritérií pokročila Bosna a Hercegovina jen velmi omezeně. Jen skromného pokroku bylo dosaženo v úsilí o více funkční, koordinované a udržitelnější institucionální struktury. Je potřeba vynaložit značné úsilí na posílení soudnictví v souladu s prioritami vytyčenými v rámci strukturovaného dialogu mezi EU a Bosnou a Hercegovinou o oblasti spravedlnosti. Většího úsilí je rovněž třeba v boji proti korupci a organizované trestné činnosti a ve vztahu k pokračování reformy veřejné správy. Stále chybí společná vize politických představitelů o celkovém směřování a budoucnosti země a jejím institucionálním uspořádání; taková vize je nutná pro kvalitativní posun vpřed na cestě do EU. Potřebu účinného koordinačního mechanismu mezi různými úrovněmi správy v zájmu transpozice, provádění a vymáhání právních předpisů EU je třeba řešit přednostně, tak aby země mohla mluvit jedním hlasem o záležitostech EU a zefektivnila využití předvstupní pomoci EU. S touto vizí byl dne 27. června v Bruselu zahájen dialog na vysoké úrovni ohledně procesu přistoupení (HLDAP). Došlo k dohodě nad vnitrostátním plánem pro integraci do EU, jenž se zaměřuje na plnění podmínek pro vstup v platnost dohody o stabilizaci a přidružení (DSP) a podání důvěryhodné přihlášky na členství v EU v souladu s příslušnými závěry Rady, ale nebyl splněn časový plán pro dohodu o změně ústavy s cílem dosáhnout do 31. srpna souladu s rozsudkem Evropského soudu pro lidská práva (ESLP) týkajícím se etnické diskriminace, pokud jde o zastoupení ve státních institucích (ve věci Sejdić-Finci). V srpnu tři politické strany předložily v Parlamentním shromáždění samostatné a vzájemně nekoordinované návrhy na změnu ústavy. Přetrvávající zpoždění při harmonizaci ústavy s rozsudkem ESLP ve věci Sejdić-Finci zůstává vážným problémem. Ke splnění povinnosti, jež pro zemi vyplývají z DSP/PD, je zapotřebí důvěryhodného procesu k vyřešení otázky rozhodnutí ESLP a provedení taktéž požadovaných závazků ohledně státní podpory. Správa Bosny a Hercegoviny stále zahrnuje mezinárodní přítomnost s výkonným mandátem. V květnu řídící výbor Rady pro nastolení míru schválil rozhodnutí Úřadu vysokého zástupce pozastavit dohled a ke dni 31. srpna uzavřít úřad v Brčku následkem zásadního pokroku, kterého bylo dosaženo v provádění konečného rozhodnutí o statusu distriktu Brčko. Úřad v Brčku byl následně dne 31. srpna uzavřen. EU otevřela úřady v Brčku a Mostaru a posílila stávající úřad v Banja Luce. V návaznosti na oddělení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie (EUSR) od Úřadu vysokého zástupce zaujala EU díky své silnější přítomnosti vedoucí úlohu v řadě otázek, kde pomáhá orgánům v provádění cílů agendy EU. EU v tomto ohledu bude nadále zesilovat svou podporu orgánům Bosny a Hercegoviny. Je třeba vyvinout další významné úsilí ke splnění zbývajících požadavků, aby se země s mezinárodním systémem správy a bezpečnosti snáze přeměnila v zemi s domácími institucemi, které plně odpovídají za politický a legislativní proces, tak, jak se to vyžaduje od zemí usilujících o členství v EU. Nad všemi těmito problémy stojí nutnost vytvoření stabilního politického prostředí, v rámci kterého bude agenda EU jádrem politického procesu. Politická vůle dosáhnout dohody na základě kompromisu je klíčem k naplnění evropských aspirací země a jejích občanů. Kosovo Současně s tímto sdělením přijala Komise také sdělení o studii proveditelnosti týkající se dohody o stabilizaci a přidružení s Kosovem. 4.2. Turecko Turecko je pro EU klíčovou zemí, uvážíme-li jeho dynamické hospodářství, strategickou polohu a jeho významnou regionální úlohou, které přispívají k zahraniční politice EU a energetické bezpečnosti. Turecko je již do značné míry integrováno do EU prostřednictvím celní unie a významně přispívá ke konkurenceschopnosti Evropy. Na druhé straně EU je stále hlavním opěrným bodem pro hospodářskou a politickou modernizaci Turecka. Obě strany by z dalšího rozvoje těchto vazeb měly prospěch. Potenciál vztahů EU-Turecko lze plně využít pouze v rámci aktivního a důvěryhodného procesu přistoupení. Přístupový proces zůstává nejvhodnějším rámcem pro podporu reforem souvisejících s EU, pro rozvoj dialogu o otázkách zahraniční a bezpečnostní politiky, posílení hospodářské konkurenceschopnosti a zvýšení spolupráce v oblasti energetiky a spravedlnosti a vnitřních věcí. Tento proces musí respektovat závazky EU a stanovené podmínky. V této souvislosti je nutné zmínit pozitivní program ve vztazích s Tureckem, který Komise zahájila v květnu 2012 s cílem oživit proces přistoupení po období stagnace a přinést novou dynamikou do vztahů mezi EU a Tureckem. Pozitivní program není alternativou k jednání o přistoupení, ale představuje spíše způsob jejich podpory. Zaměřuje se na úsilí v oblastech společného zájmu, jako jsou slaďování právních předpisů, posílení spolupráce v oblasti energetiky, víza, mobilita a migrace, celní unie, zahraniční politika a politické reformy, boj proti terorismu a zvýšení zapojení do programů na bázi mezilidských kontaktů. Šest z osmi pracovních skupin, které byly vytvořeny v rámci pozitivního programu na podporu sbližování s acquis, se již sešlo na svém prvním zasedání. Zásadní význam má nadále aktivní podpora ze strany Turecka vůči pozitivnímu programu a vlastním vyhlídkám na členství v EU. Je v zájmu jak EU, tak Turecka, aby přístupová jednání znovu získala dynamiku, v neposlední řadě také proto, aby EU nadále představovala příkladný standard pro reformy v Turecku. Rada navíc vyzvala Komisi, aby vytvořila širší dialog a rámec spolupráce mezi EU a Tureckem s cílem řešit celou řadu politických otázek z oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí. Rada rovněž vyzvala Komisi, aby podnikla kroky směrem k liberalizaci vízového režimu, jako postupného a dlouhodobého procesu, souběžně s podepsáním dohody o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem. Poté, co byla readmisní dohoda v červnu parafována, je nyní klíčové, aby ji Turecko podepsalo, aby mohlo začít provádění plánu uvolnění vízového režimu. Vzhledem k tomu, že z Turecka se možná stane energetický uzel a že s EU sdílí společné výzvy, Komise a Turecko se také rozhodly, že posílí svou spolupráci u řady důležitých energetických otázek. Politický dialog s EU v oblasti zahraniční a bezpečnostní politiky se výrazně prohloubil. Vývoj ve společném sousedství Turecka a EU potvrdil důležitou roli a hodnotný příspěvek Turecka pro zahraniční politiku EU a energetickou bezpečnost. Turecko nadále hrálo pozitivní úlohu v podpoře reformních hnutí v zemích severní Afriky a na Blízkém východě. Pokud jde o Sýrii, je spolupráce intenzivní. Setkání v rámci politického dialogu, včetně ministerské úrovně, se zabývala otázkami zahraniční politiky, které jsou ve společném zájmu EU a Turecka, jako jsou ty, jež se týkají severní Afriky, Blízkého východu, západního Balkánu, Afghánistánu/Pákistánu a jižního Kavkazu. Hospodářství Turecka i nadále výrazně rostlo, ale značná vnější nerovnováha a významné inflační tlaky jsou stále největší hrozbou pro makroekonomickou stabilitu. Vysoká míra neformálního zaměstnávání, segmentace trhů práce a dokončení reformy právních předpisů o odborech jsou i nadále výzvou. Komise zkoumá způsoby, jak vyřešit turecké obavy v rámci celní unie, včetně dohod o volném obchodu, které EU uzavřela se třetími zeměmi. Současně zdůrazňuje, že je žádoucí modernizovat celní unii a nutné zabývat se překážkami, které brání obchodu mezi EU a Tureckem. Komise požádala Světovou banku, aby provedla hodnocení fungování celní unie s konečným cílem dosáhnout její modernizace. Komise bude pokračovat v práci na provádění pozitivního programu, čímž dá procesu přistoupení novou dynamiku a umožní nastolení konstruktivnějších vztahů. Vzrůstají obavy, pokud jde o absenci zásadního pokroku Turecka směrem k úplnému plnění politických kritérií. Situace v oblasti dodržování základních práv v praxi je i nadále zdrojem závažných znepokojení – navzdory nedávnému zkvalitnění různých právních předpisů v této oblasti. Dochází k opakovaným porušováním práva na svobodu a bezpečnost, práva na spravedlivý proces a svobodu projevu, shromažďování a sdružování, a to prostřednictvím nepřiměřeného uplatňování právních předpisů týkajících se terorismu a organizované trestné činnosti. Je důležité, aby Turecko řešilo všechny otázky týkající se nezávislosti, nestrannosti a účinnosti soudnictví. Další omezení svobody sdělovacích prostředků v praxi a stále větší počet soudních řízení proti spisovatelům a novinářům jsou i nadále vážným problémem. Výsledkem je stále širší výskyt autocenzury. Komise vítá závazek turecké vlády urychleně předložit čtvrtý balíček reformy soudnictví a vyzývá k odstranění všech hlavních problémů, které v současné době znemožňují uplatňování svobody projevu v praxi. Kurdská otázka vedle toho stále zůstává klíčovým problémem pro tureckou demokracii a je naléhavě zapotřebí zde dosáhnout politického řešení. Celkově Turecko musí ještě vyvinout značné další úsilí k dosažení nejvyšších standardů demokracie a lidských práv. Probíhající práce na nové ústavě v tomto ohledu nabízí významnou příležitost. Teroristické útoky Kurdské strany pracujících (PKK), která je uvedena na seznamu teroristických organizací EU, se velmi zintenzívnily, zejména během několika posledních měsíců. Teroristické útoky byly ze strany EU silně a opakovaně odsouzeny. EU a Turecko i nadále vedou aktivní dialog o boji proti terorismu a tato oblast je důležitým prvkem pozitivního programu pro Turecko. Turecko zmrazilo své vztahy s rotujícím předsednictvím Rady EU v druhé polovině roku 2012 a odmítlo se také účastnit všech zasedání, kterým předsedá zástupce Kypru. Komise opakuje své vážné obavy ve vztahu k tureckým prohlášením a hrozbám a požaduje, aby byla plně respektována úloha předsednictví Rady, které je základní institucionálním rysem EU stanoveným ve Smlouvě. Jednání pod záštitou generálního tajemníka OSN s cílem dosáhnout úplného urovnání kyperského problému došla na jaře 2012 do mrtvého bodu. Komplexní řešení problému je v zájmu všech stran, neboť by podpořilo stabilitu v jihovýchodním Středomoří, poskytlo nové hospodářské příležitosti pro členské státy a Turecko a dalo silný impuls jednání o vstupu Turecka do EU. Turecko se proto vyzývá, aby pozitivně komunikovalo se všemi stranami, a usnadnilo tak úspěšné dokončení procesu. Evropská unie důrazně připomněla všechna svrchovaná práva členských států EU, mezi něž mj. patří právo na uzavírání dvoustranných dohod a provádět průzkum přírodních zdrojů a tyto zdroje využívat v souladu s acquis EU a mezinárodními právními předpisy, včetně Úmluvy OSN o mořském právu. V souladu s postoji, jež Rada a Komise v předchozích letech opakovaně vyjádřily, Komise znovu zdůrazňuje, že Turecko musí neodkladně splnit svůj závazek zajistit úplné provádění dodatkového protokolu a pokročit při normalizování dvoustranných vztahů s Kyperskou republikou. Naléhavě rovněž vyzývá k zabránění jakýmkoli hrozbám, zdrojům neshod či jednání, které by mohly poškodit dobré sousedské vztahy a nepříznivě ovlivnit mírové urovnání sporů. Evropská unie bude nadále sledovat a posuzovat pokrok v těchto záležitostech v souladu s příslušnými rozhodnutími Rady. Turecko musí zvýšit úsilí o vyřešení otevřených dvoustranných otázek se svými sousedy, včetně sporů o hranice. Řecko a Kypr podaly značný počet oficiálních stížností na nedovolené vniknutí Turecka do jejich teritoriálních vod a vzdušného prostoru. 4.3. Island Přistoupení Islandu je stále oboustranně výhodnou záležitostí. Společné zájmy EU s Islandem se rozvíjejí, a to i v oblasti obnovitelné energie a změny klimatu a vzhledem ke strategickému významu arktické politiky EU. Islandská demokracie, jež se těší velké reputaci, EU jistě obohatí. Přístupová jednání s Islandem pokračují dobře a Island celkově vykazuje značnou úroveň souladu s acquis EU, a to z důvodu členství v Evropském hospodářském prostoru (EHP) a plného zapojení do schengenského prostoru už od roku 2001. Více než polovina kapitol jednání již byla otevřena a deset z nich bylo předběžně uzavřeno. Přistoupení k EU je na Islandu stále předmětem živé veřejné diskuse. Komise bude i nadále poskytovat podporu na poli komunikačních aktivit a mezilidských kontaktů. Komise je přesvědčena, že EU bude schopna v rámci dohodnutého rámce pro jednání o přistoupení předložit balíček pro jednání s Islandem, který bude brát v úvahu islandská specifika a očekávání, a to při plném dodržení zásad a acquis Unie. To také umožní, aby islandský lid ve vhodný čas a informovaně rozhodl. Island nadále plní politická kritéria. Island je dobře fungující demokracie se silnými institucemi a hluboce zakořeněnými tradicemi zastupitelské demokracie. Soudní systém země je na vysoké úrovni a Island zajišťuje neustále posilování své již tak vysoké úrovně ochrany základních práv. Po hluboké a dlouhé recesi se v období 2011–2012 dostavilo hospodářské oživení a slušný růst a došlo ke zlepšení makroekonomických podmínek. Celkové výsledky, jichž Island dosáhl při plnění svých závazků z EHP, jsou nadále převážně uspokojivé. Určité nedostatky lze zaznamenat v oblastech, jako jsou finanční služby, bezpečnost potravin a volný pohyb kapitálu. Dočasná omezení volného pohybu kapitálu přijatá v návaznosti na finanční krizi v roce 2008 zůstávají nadále v platnosti. Kontrolní úřad ESVO zahájil u Soudu ESVO řízení proti Islandu ve věci týkající se banky Icesave. 5. Poskytování podpory a pomoci kandidátským zemím 5.1. Finanční pomoc Komise podporuje přistupující země v jejich přípravách na přistoupení prostřednictvím finanční a technické podpory pomocí zvláštního finančního nástroje, tj. nástroje předvstupní pomoci (NPP). Na období 2007–2013 činí finanční prostředky NPP 11,6 miliardy EUR. Klíčové výsledky, kterých bylo dosaženo, zahrnují zvýšenou kapacitu a intenzivnější reformy v přijímajících zemích v oblasti právního státu, spravedlnosti a vnitřních věcí, reformy veřejné správy, lidských práv a rozvoje občanské společnosti a dialogu. Tyto výsledky přispěly mimo jiné k úspěšnému zakončení jednání o přistoupení Chorvatska k EU a k zahájení přístupových jednání s Černou Horou v červnu 2012. Předmětem podpory jsou investice do hospodářského a sociálního rozvoje a rozvoje venkova či regionální spolupráce na západním Balkánu. Příklady konkrétní podpory projektu mohou být školení policie v Černé Hoře v oblasti organizované trestné činnosti a korupce, udělování grantů na podporu zaměstnanosti žen v Turecku a financování obnovy železnice na evropském koridoru X v Chorvatsku a vytvoření rozhraní se srbskou železnicí. Pro příští víceletý finanční rámec na období 2014–2020 Komise navrhla finanční prostředky ve výši 14,1 miliardy EUR v rámci nového nástroje NPP II, což je ve srovnání se současným finančním rámcem podobná úroveň financování ve stálých cenách. Komise v prosinci 2011 předložila svůj návrh nařízení o novém NPP II jako součást balíčku nástrojů pro příští víceletý finanční rámec. Lepší strategické zaměření předvstupní finanční pomoci prostřednictvím vytvoření silnějších vazeb s prioritami stanovenými v rámci strategie rozšíření a víceleté plánování patří mezi hlavní inovace NPP II. Zlepšení strategického plánování pomoci z NPP bude zohledněno ve společném strategickém rámci a ve strategických dokumentech pro jednu zemi nebo více zemí, které zahrnují celou dobu příštího finančního rámce a koherentnějším způsobem cílí na omezený počet oblastí politiky, které nahradí současné „složky“. Za tímto účelem bude zaveden prvek výkonnosti a ve strategických dokumentech pro jednu zemi nebo více zemí budou stanoveny jasné podporované cíle obsahující realistické ukazatele. Prvek výkonnosti umožní ocenit země s dobrými výsledky a zvětší pružnost pro přerozdělení prostředků i v případě nedostatečných výsledků. Kromě toho v rámci NPP II budou mít jak kandidátské země, tak potenciální kandidátské země přístup ke stejným typům podpory, které budou dány především jejich potřebami a kapacitami a také jejich výsledky dosaženými při využívání předvstupní pomoci. Na úrovni operačních programů a stejně jako u ostatních nástrojů EU pro vnější činnost, bude posíleno spolufinancování sektorových strategií, které bylo dohodnuto s přijímajícími zeměmi, na rozdíl od financování jednotlivých projektů, čímž se zvýší podíl pomoci financované prostřednictvím podpory na úrovni odvětví (včetně odvětvové rozpočtové podpory pro vybrané oblasti politiky). Systematičtější víceleté plánování se bude vztahovat i na pomoc při transformaci a budování institucí (např. reformu veřejné správy, reformu soudnictví atd.), a tudíž bude podporovat účinné provádění příslušných odvětvových strategií. Cílem je, aby se fondy EU využívaly za účelem podpory prosazení rozsáhlých reforem, a to způsobem, který v zemích, jež se připravují na členství, přinese vyšší hodnotu za vynaložené peníze, než lze dosáhnout prostřednictvím jednotlivých izolovaných projektů. Dva hlavní cíle NPP jsou podpora procesu přistoupení a sociálně ekonomický rozvoj příjemců. Posílení demokratických institucí a právního státu, reforma veřejné správy a řádná správa věcí veřejných budou i nadále v budoucnu v centru pozornosti předvstupní pomoci ve všech přijímajících zemích; podobně tomu bude také u boje proti korupci a organizované trestné činnosti, rozvoje občanské společnosti či podpory a ochrany lidských práv a základních svobod. Jako důsledek „nového přístupu“ ke kapitolám 23 a 24 a vzhledem k dlouhodobé povaze reforem vykonávaným v těchto oblastech a potřebě dosáhnout ještě před přistoupením určitých výsledků, se provádění pomoci v rámci NPP II zaměří na požadavky přijímajících zemí v těchto oblastech již od raného stádia. Pomoc bude poskytována rovněž na podporu hospodářského a sociálního rozvoje, regionální spolupráce a územní spolupráce (opatření přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce). Podpora hospodářského a sociálního rozvoje se bude zabývat otázkami, jako je rozvoj fyzického kapitálu, zlepšení spojení s EU a regionální sítě, podpora zaměstnanosti a rozvoj lidského kapitálu a sociální a hospodářské začlenění. V souvislosti s finanční podporou se od přistupujících zemí bude vyžadovat, aby přijaly komplexní a udržitelné politiky a strategie v prioritních odvětvích, jako jsou spravedlnost a vnitřní věci, veřejná správa, rozvoj soukromého sektoru, doprava, energetika, životní prostředí a změna klimatu, sociální rozvoj, zemědělství a rozvoj venkova. Očekávaným výsledkem tohoto procesu je dosažení pocitu větší odpovědnosti na místní úrovni a široké shody o těchto strategiích, zlepšení plánovací, prováděcí a monitorovací kapacity přijímajících zemí NPP a jejich schopnosti začlenit tyto aspekty do svých širších příprav na členství v EU. 5.2. Výhody užší integrace před přistoupením Občané přistupujících zemích již nyní, před skutečným přistoupením, pociťují značné přínosy. Občané těchto zemí se přibližují EU díky účasti na programech EU, aktivitám občanské společnosti a dalším iniciativám, bezvízovému styku a obchodu a také díky dohodám o stabilizaci a přidružení. Účast na programech EU je umožněna většině kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí a Komise již v průběhu roku 2012 přišla s návrhem rozšířit tuto možnost také na Kosovo. Tato účast dotyčné země seznamuje s politikami a pracovními postupy EU a umožňuje postupné zapojení do sítí EU. Například se zvyšuje počet studentů, kteří využívají příležitosti účastnit se programů Erasmus a Erasmus Mundus a vědci a výzkumní pracovníci z regionu spolupracují se svými protějšky v EU prostřednictvím sedmého rámcového programu pro výzkum. Zavedení bezvízového styku s EU je pro občany přistupujících zemí jednou z nejviditelnějších výhod užší integrace s EU. Island je již součástí schengenského prostoru. Pokud jde o západní Balkán, občané Chorvatska již nějakou dobu cestují po celé EU bez víz. V prosinci 2009 bylo bezvízové cestování do schengenského prostoru umožněno občanům Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory a Srbska a o rok později občanům Albánie a Bosny a Hercegoviny. Tato nedávná rozhodnutí vycházela z toho, že tyto země splnily určité požadavky stanovené v rámci dialogů vedených Komisí na téma uvolnění vízového režimu. Dialogy posloužily jako silná pobídka pro reformy vedoucí k dosažení standardů EU v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí a z hlediska posilování právního státu a boje proti nadnárodní organizované trestné činnosti, korupci a ilegální migraci. S ohledem na následující vývoj, který prokázal určité zneužívání bezvízového režimu a azylového systému, Komise v lednu 2011 zřídila mechanismus monitorování v období po uvolnění vízového režimu, který vedl k posílení kontrol na místě. Počet nedůvodných žádostí o azyl zůstává v některých členských státech EU vysoký, což bude vyžadovat trvalá cílená opatření ze strany všech zemí v regionu. Obecněji řečeno, byly již přijaty nové návrhy, jež umožní dočasné pozastavení stávajícího bezvízového režimu s třetí zemí v případě náhlého přílivu osob. V lednu 2012 Komise zahájila dialog o uvolnění vízového režimu s Kosovem. EU a Turecko zintenzívnily svoji spolupráci v oblasti víz a v otázkách migrace. Dohoda o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem byla parafována. Její urychleny podpis a účinné provedení mají zásadní význam, a to také s ohledem na další kroky směrem k liberalizaci vízového režimu jako postupného a dlouhodobého procesu. EU i nadále poskytuje širokou podporu organizacím občanské společnosti v přistupujících zemích, zejména prostřednictvím nástroje pro podporu občanské společnosti. To organizacím občanské společnosti pomáhá posílit jejich kapacity a profesionalitu a vytvářet sítě na všech úrovních – na úrovni EU, na vnitrostátní i regionální –, což těmto organizacím umožňuje navazovat účinný dialog s veřejnými a soukromými aktéry a monitorovat vývoj v takových oblastech, jako je právní stát a dodržování základních práv. Aktivity občanské společnosti mají pro vyspělou demokracii, dodržování lidských práv a právní stát zásadní význam. Aktivní občanská společnost přispívá k posílení politické odpovědnosti, prohloubení porozumění a reforem souvisejících s přistoupením k EU, včetně toho, aby tyto reformy měly inkluzívní charakter, a podporuje usmíření v konfliktem rozdělené společnosti. Černá Hora se rozhodla zapojit organizace občanské společnosti do příprav na jednání o přistoupení. Ve většině přistupujících zemí se občanská společnost i nadále rozvíjela. V některých případech je ještě třeba více podpořit kulturu přijímání organizací občanské společnosti a nastolit příznivější prostředí a podmínky pro lepší politický dialog. Stále přetrvávají problémy týkající se financování, včetně podpory od vládních orgánů a udržitelnosti. Zatímco podpora z NPP se těmito otázkami zabývá v rámci nástroje pro podporu občanské společnosti, změny plánované podle finančního nařízení dají Komisi možnost spolupracovat s většími organizacemi občanské společnosti v regionu, které pak budou poskytovat menší granty místním organizací na lokální úrovni, což umožní lepší demokratickou kontrolu a řešení problémů, jež se bezprostředně týkají občanů. 5.3. Šíření informací a komunikace Aby byly účinné a udržitelné, vyžadují politika rozšíření a zejména přistoupení nových členských států podporu veřejnosti. To představuje problém v prostředí, kde zejména v souvislosti s probíhající finanční krizí a krizí státních dluhů je úloha veřejných orgánů, včetně Evropské unie, stále častěji zpochybňována. Komise se domnívá, že aby mohl na tyto problémy reagovat, musí být proces rozšíření transparentnější, soudržnější a věrohodnější pro občany a klíčové zúčastněné strany jak v členských státech, tak v kandidátských zemích. Podobně jako v jiných oblastech politiky veřejnost očekává hmatatelné důkazy účinnosti rozšíření EU a důkaz o jeho transformační síle v dotyčných zemích a přidanou hodnotu pro EU jako celek. Ještě více než v minulosti budou muset všechny orgány EU poskytovat informace o procesu rozšíření, dotčených zemích a důsledcích tohoto procesu pro EU, a tím budou přispívat k informované diskusi veřejnosti o rozšíření. Neopodstatněné mýty nebo obavy týkající se procesu rozšíření je třeba uvádět na pravou míru, zatímco na legitimní obavy občanů bude třeba odpovědět. Pro členské státy a přistupující země představuje šíření informací a komunikace vůči jejich občanům stěžejní úkol a poselství od vnitrostátních vlád pro vnitrostátní diskuse musí jít ruku v ruce se sděleními orgánů EU. Členské státy musí informovat vnitrostátní publikum o rozhodnutích, která v rámci orgánů EU společně přijímají a která se týkají rozšíření. Tato rozhodnutí musí také dostatečně vysvětlit. Političtí představitelé v přistupujících zemích musí vysvětlit, že rozhodnutí, která přijímají v rámci reforem, nesouvisí pouze s procesem přistoupení, ale že jsou ze své podstaty důležitá i pro lepší fungování státu. To může pomoci získat zpět podporu v zemích, kde se prohloubila propast mezi vládní politikou a názory občanů na rozšíření EU. Může to také zajistit širokou podporu veřejnosti pro reformu, která je potřebná k tomu, aby přistupující země mohly splnit přísné, leč spravedlivé podmínky pro členství v EU. 6. Závěry a doporučení Na základě výše uvedené analýzy předkládá Komise tyto závěry a doporučení: I 1. Prostřednictvím své politiky rozšiřování EU již od svého vzniku reagovala na oprávněné touhy národů našeho kontinentu sjednotit se v rámci společného evropského projektu. Z původních šesti má EU dne 1. července 2013 jako svého 28. člena uvítat Chorvatsko. 2. V době, kdy má EU před sebou náročné úkoly, čelí významné celosvětové nejistotě a kdy získává nové impulzy po další hospodářskou, finanční a politickou integraci, představuje politika rozšíření stálý příspěvek k míru, bezpečnosti a prosperitě na našem kontinentu. Nadcházející přistoupení Chorvatska, zahájení přístupových jednání s Černou Horou a status kandidátské země pro Srbsko vyslaly silný signál o transformační síle rozšíření a o tom, co je možné v regionu, který je rozštěpený v důsledku války, od jejíhož skončení se nevyměnila ani ještě jedna generace. Rozšíření o země jihovýchodní Evropy pomáhá vyhnout se případným mnohem vyšším nákladům spojeným s řešením následků nestability. Jedná se o investici do udržitelné demokracie a ukazuje, že EU je nadále schopna být globální aktérem. 3. Problémy, kterým čelí eurozóna, spolu s nedávnou celosvětovou finanční krizí, poukázaly na provázanost národních ekonomik v rámci EU i mimo její rámec. Podtrhují důležitost dalšího upevňování hospodářské a finanční stability a podpory reforem a růstu, a to rovněž v přistupujících zemích. Proces rozšíření je v tomto smyslu účinným nástrojem. 4. V rámci přísné, leč spravedlivé podmíněnosti, kde má klíčový význam zásada vlastních zásluh, má vyhlídka přistoupení pozitivní vliv na politické a hospodářské reformy, přeměnu společnosti, upevnění právního stádu a vytváření nových příležitostí pro občany a podniky. V období ekonomické stagnace se tak snižuje riziko odporu vůči zásadním reformám. 5. Důvěryhodnost procesu rozšíření má zásadní význam pro jeho úspěch. Udržení dynamiky rozšíření i reforem jsou dvě strany téže mince. Obnovený konsensus v oblasti rozšíření, jenž byl dohodnut na zasedání Evropské rady, zůstává základem pro politiku rozšiřování EU. Rozšiřování je z definice postupný proces založený na řádném a udržitelném provádění reforem dotyčnými zeměmi. Politika rozšíření byla upravena na základě zkušeností získaných díky po sobě jdoucích rozšířeních, aby byla zajištěna bezproblémová integrace nových členských států a lépe byly řešeny potřeby zemí v procesu transformace, zejména v oblasti právního státu. 6. Posilování právního státu a demokratické správy věcí veřejných je zásadní součástí procesu rozšíření. Se souhlasem Rady Komise navrhla nový přístup k otázkám týkajícím se soudnictví a základních práv, spravedlnosti, svobody a bezpečnosti, právního státu, včetně společných výzev, jako je boj proti organizované trestné činnosti s korupci, a tento nový přístup je pevně zakotven v jádru politiky rozšíření. Přístupová jednání u těchto kapitol budou zahájena již na samém počátku procesu a ukončena na jeho konci, aby bylo co nejvíce času na dosažení solidních výsledků a byla zajištěna nezvratnost reforem. Komise bude i nadále považovat otázky právního státu za prioritní ještě před zahájením přístupových jednání, a to i prostřednictvím strukturovaných dialogů a odvětvové podpory v rámci NPP II. 7. V řadě zemí zůstává závažným problémem svoboda projevu. S ohledem na problémy, které v této oblasti přetrvávají, bude Komise i nadále v rámci procesu přistoupení věnovat tomuto tématu velkou pozornost. Komise plánuje uspořádat v první polovině roku 2013 pokračování konference „Speak Up!“ z května 2011. Tato událost by měla umožnit setkání představitelů sdělovacích prostředků a zúčastněných stran z řad občanské společnosti ze západního Balkánu a Turecka. Výsledky a opatření v návaznosti na tuto konferenci budou zohledněny v monitoringu Komise i jejích zprávách. Komise bude nadále úzce spolupracovat s Evropským parlamentem v této oblasti. 8. V mnoha oblastech je v zájmu řešení obtížných situací, včetně zablokování procesu přistoupení, zapotřebí přístupů, jež zohlední specifika jednotlivých zemí. Komise mimo jiné zahájila pozitivní program s Tureckem a v oblasti západního Balkánu také velký počet strukturálních dialogů na vysoké úrovni. Tyto přístupy již nyní zvyšují dynamiku reforem. Nenahrazují přístupová jednání, ale vytváří s nimi pojítko. Komise této formě zapojení velmi věří a bude se nadále zaměřovat na klíčové oblasti, jako je právní stát, demokratická správa věcí veřejných a hospodářské reformy. 9. Regionální spolupráce a dobré sousedské vztahy jsou nezbytnými prvky procesu stabilizace a přidružení. Problémy vyplývající z minulých konfliktů, jako jsou například válečné zločiny, otázka návratu uprchlíků, zacházení s menšinami či zajištění rovných práv pro všechny občany, zůstávají klíčovými výzvami pro stabilitu na západním Balkáně a je třeba se jimi naléhavě zabývat. Je třeba posílit pokrok na regionálních fórech a otevřenost regionální spolupráce. Spory spojené se vztahy mezi etniky nebo otázkami statusu lze úspěšně vyřešit prostřednictvím dialogu a kompromisu. 10. Co se týče otevřených dvoustranných otázek, je třeba, aby je dotyčné strany v průběhu procesu rozšíření řešily co nejdříve, s odhodláním, v dobrém sousedském duchu a s přihlédnutím k celkovým zájmům EU. Dvoustranné otázky by neměly zpomalovat proces přistoupení. Komise strany naléhavě vyzývá, aby vyvinuly veškeré úsilí k vyřešení zbývajících sporů v souladu se stávajícími zásadami a prostředky, včetně případného postoupení některých záležitostí Mezinárodnímu soudnímu dvoru nebo jiným stálým nebo ad hoc orgánům pro řešení sporů. Jednání o přistoupení mohou znamenat silnější politický impuls pro řešení sporů. Komise je připravena podílet se na hledání řešení. 11. Posílení hospodářské obnovy v přistupujících zemích má primární význam. Nezaměstnanost se i nadále zvyšovala a většina hospodářství zemí západního Balkánu opět zaznamenává pokles. Hospodářství Turecka nadále rostlo, i když v menší míře než dříve. Oživení začalo na Islandu v roce 2011 a pokračovalo i letos. EU je odhodlána nadále dotyčným zemím pomáhat prostřednictvím politického poradenství a finanční pomoci. Investiční rámec pro západní Balkán bude nadále v přípravě a podpoře investic, jež jsou velmi potřebné pro posílení růstu a tvorbu pracovních míst, hrát významnou úlohu. Komise bude i nadále přistupující země zapojovat do strategie Evropa 2020. 12. Vzhledem k probíhajícím dalekosáhlým změnám správy ekonomických záležitostí EU bude Komise nadále přistupující země informovat a začleňovat do tohoto procesu. V tomto ohledu bude postupně přizpůsobovat stávající hospodářský dohled nad přistupujícími zeměmi a prozkoumá možnost, zda by se jednání v rámci dohody o stabilizaci a přidružení mohla více zabývat problematikou konkurenceschopnosti a zaměstnanosti. 13. V prosinci 2011 předložila Komise svůj návrh nařízení o novém NPP II pro období víceletého finančního rámce 2014–2020. NPP II má zajistit užší vztah s prioritami strategie rozšíření, včetně posílení demokratických institucí a právního státu a většího zaměření na sociálně-ekonomický rozvoj. Bude poskytovat intenzivnější podporu odvětvovým strategiím s větší pružností a zjednodušenými postupy. 14. Občané přistupujících zemích již nyní pociťují značné přínosy související s obchodem díky dohodám o stabilizaci a přidružení, bezvízovým stykem a účastí na programech Společenství. V lednu 2012 Komise zahájila dialog o uvolnění vízového režimu s Kosovem. Byla parafována dohoda o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem. Je nyní zapotřebí ji urychleně podepsat a účinně provést, a to také s ohledem na další kroky směrem k liberalizaci vízového režimu. Zároveň by státy měly posílit opatření proti zneužití bezvízového styku. 15. Politika rozšiřování, aby byla úspěšná a udržitelná, potřebuje porozumění a podporu veřejnosti. Pro členské státy a přistupující země představuje šíření informací a komunikace vůči jejich občanům stěžejní úkol. Zásadní význam má podpora porozumění a informované debaty o dopadu politiky rozšíření, zejména v momentě, kdy EU čelí významných problémům. Komise bude i nadále poskytovat informace o procesu rozšíření, a tím přispívat k informované diskusi veřejnosti o rozšíření. 16. Proces rozšíření je ze své podstaty proces otevřený, který vyžaduje široké zapojení zúčastněných stran. Široký politických konsensus a podpora obyvatel vůči požadovaným reformám v přistupujících zemích významně přispívají k transformaci, jež je nezbytná pro pokrok na cestě do EU. Komise bude rovněž i nadále poskytovat podporu prostřednictvím nástroje pro podporu občanské společnosti s větším zaměřením na menší granty místním organizací občanské společnosti na lokální úrovni. II 17. Chorvatsko: Současně s tímto sdělením přijala Komise také sdělení o hlavních zjištěních souhrnné monitorovací zprávy o stavu připravenosti Chorvatska na členství v EU. Komise dospěla k závěru, že Chorvatsko nadále dosahovalo pokroku v přijímání a provádění právních předpisů EU a nyní dokončuje proces harmonizace s acquis. Komise nicméně upozornila na oblasti, ve kterých je zapotřebí ještě dalšího úsilí a na omezený počet otázek, kde je třeba vyvinout větší úsilí v nadcházejících měsících. To se týká zejména oblasti politiky hospodářské soutěže, soudnictví a základních práv, zejména účinnosti soudnictví, a spravedlnosti, svobody a bezpečnosti. Je nezbytné, aby Chorvatsko zesílilo své zaměření na včasné dokončení příprav, aby se to mohlo odrazit ve sdělení o závěrečné monitorovací zprávě o přípravách Chorvatska na přistoupení, které Komise předloží na jaře roku 2013. 18. Černá Hora: Země nadále uspokojivě plní politická kritéria. Zahájení jednání o přistoupení v červnu 2012 bylo výsledkem pokračujícího pokroku Černé Hory při provádění klíčových reforem. Proces prověrky byl zahájen a má být dokončen v létě roku 2013. Přístupová jednání zahrnují nový přístup v rámci kapitoly o soudnictví a základních právech a kapitoly o spravedlnosti, svobodě a bezpečnosti, čímž se posílí zaměření na právní stát. Černá Hora bude muset během jednání dosáhnout dalších výsledků v oblasti právního státu s cílem provést nezvratné reformy, zejména co se týče boje proti organizované trestné činnosti a korupci, a to i na vysoké úrovni.. 19. Bývalá jugoslávská republika Makedonie: Země nadále uspokojivě plní politická kritéria. Vláda učinila z agendy EU jádro své činnosti. Dialog na vysoké úrovni ohledně přistoupení s Komisí sloužil jako katalyzátor pro urychlení reforem a přispěl k zásadnímu pokroku v řadě klíčových politických oblastí. Tempo reforem je třeba udržet ve všech oblastech, a je nutné zejména zajistit jejich provádění. Je třeba zachovat zaměření na právní stát, včetně svobody projevu, vztahů mezi etnickými skupinami a usmíření. Komise již počtvrté doporučuje, aby byla s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií zahájena jednání o přistoupení. Komise je přesvědčena, že posun procesu přistoupení této země do další fáze je nezbytný v zájmu udržení tempa reforem i jejich udržitelnosti a zmírnění rizika zvrácení procesu a také v zájmu posílení vztahů mezi jednotlivými etnickými skupinami. Pokrok v procesu přistoupení také posílí důvěryhodnost EU a bude působit jako povzbuzení reformnímu úsilí jinde v regionu. Komise zdůrazňuje, že udržování dobrých sousedských vztahů, včetně dojednání vzájemně přijatelného řešení otázky názvu země pod záštitou OSN, má stále zásadní význam. Rozhodnutí Evropské Rady o zahájení přístupových jednání by přispělo k vytvoření příznivých podmínek pro nalezení takového řešení. V této souvislosti je Komise připravena okamžitě předložit návrh vyjednávacího rámce, který rovněž zohlední potřebu řešit otázku názvu již v rané fáze přístupových jednání. V tomto ohledu budou vzaty v potaz předchozí rámce a zejména zásady nového přístupu, které schválila Rada v prosinci 2011. Výše uvedený přístup vyžaduje od všech stran před zasedáním Evropské rady intenzivní politickou angažovanost. 20. Srbsko: Evropská rada na zasedání v březnu 2012 udělila Srbsku status kandidátské země. Srbsko je stále na dobré cestě k dostatečnému plnění politických kritérií a podmínek procesu stabilizace a přidružení. Srbsko však musí věnovat zvláštní pozornost právnímu státu, zejména soudnictví, kde nedávné komplikace prokazují, že je nutné znovu potvrdit odhodlání pokračovat v reformách; dále je nutné se soustředit na zajištění nezávislosti, nestrannosti a účinnosti soudnictví, a to rovněž s přihlédnutím k nedávným rozhodnutím Ústavního soudu. Rovněž s ohledem na nedávné události musí být zvláštní pozornost věnována právům zranitelných skupin a nezávislosti klíčových institucí, jako je Centrální banka. Srbsko by se mělo i nadále konstruktivně účastnit regionální spolupráce a posilovat vztahy se sousedními zeměmi. Tempo reforem je třeba oživit a dosáhnout dalšího pokroku směrem k viditelnému a udržitelnému zlepšení vztahů s Kosovem. V tomto směru došlo v nedávné době k dvěma událostem: Srbsko podepsalo technický protokol IBM a vyjasnil se srbský výklad dohody o regionální spolupráci a zastoupení Kosova, přičemž vzhledem k zahájení provádění dohody již tento výklad nebude bránit otevřené regionální spolupráci. V souladu se závěry Rady ze dne 5. prosince 2011, jak je schválila Evropská rada ze dne 9. prosince 2011, o podmínkách pro zahájení přístupových jednání se Srbskem, předloží Komise zprávu, jakmile dojde k závěru, že Srbsko dosáhlo nezbytné úrovně souladu s kritérii pro členství a podmínkami procesu stabilizace a přidružení, mezi nimiž se jedná zejména o pokrok na cestě k vytvoření viditelného a udržitelného zlepšení vztahů s Kosovem. Komise vyzývá Srbsko, aby v dobré víře provedlo všechny dohody, kterých bylo k dnešnímu dni dosaženo, a vedlo konstruktivní jednání o celé škále otázek za pomoci EU. Viditelné a udržitelné zlepšení ve vztazích mezi Srbskem a Kosovem je zapotřebí, aby Srbsko i Kosovo mohly dále pokračovat ve své cestě směrem do EU a aby si navzájem nemohly blokovat své úsilí. Tento proces by měl postupně vést k úplné normalizaci vztahů mezi Srbskem a Kosovem s perspektivou, že obě strany budou moci v rámci EU plně uplatňovat svá práva a plnit své povinnosti. Řešení problémů v severním Kosovu, při současném respektování územní celistvosti Kosova a zvláštních potřeb místních obyvatel, bude důležitým prvkem tohoto procesu. Komise zdůrazňuje, že opatření, která povedou k normalizaci vztahů mezi Bělehradem a Prištinou, by také měla být předmětem rámce pro budoucí přístupová jednání se Srbskem. Komise zdůrazňuje, že je důležité, aby byl tento komplexní přístup plněn oběma stranami s patřičnou rozhodností a za plné podpory ze strany EU. 21. Albánie: Zlepšení dialogu mezi vládou a opozicí, zejména na základě dohody z listopadu 2011, umožnilo Albánii dosáhnout značného pokroku v plnění politických kritérií pro členství v EU. Albánie učinila řadu zásadních reforem v rámci dvanácti klíčových priorit, které byly určeny ve stanovisku Komise z roku 2010 a které musí být s ohledem na zahájení přístupových jednání s Evropskou unií splněny. Albánie splnila čtyři z klíčových priorit, zejména ty, které se týkají řádného fungování parlamentu, přijetí zákonů, jež vyžadují výraznější většinu, jmenování veřejného ochránce práv, slyšení a hlasování parlamentu ve věci jmenování členů klíčových orgánů či změny legislativního rámce pro volby. Albánie je na dobré cestě ke splnění dvou klíčových priorit týkajících se reformy veřejné správy a zlepšení zacházení se zadržovanými osobami. Pokrok při realizaci zbývajících klíčových priorit obsahoval některé významné kroky, zejména přijetí zákona o správních soudech, zrušení imunity vyšších úředníků veřejné správy a soudců, intenzivnější zabavování výnosů z trestné činnosti, přijetí komplexní strategie reformy vlastnictví a změny trestního zákona, které zpřísňují sankce za domácí násilí. Vzhledem k dosaženému pokroku Komise doporučuje, aby Rada udělila Albánii status kandidátské země s výhradou dokončení hlavního opatření v oblasti reformy soudnictví a veřejné správy a revize jednacího řádu parlamentu. Komise podá zprávu Radě, jakmile bude dosaženo nezbytného pokroku. Ve své zprávě Komise rovněž vezme v úvahu závazek vyjádřený Albánií pro boj proti korupci a organizované trestné činnosti, včetně aktivního vyšetřování a stíhání takových případů. Aby mohla Komise doporučit zahájení přístupových jednání, musí zejména vidět trvalé plnění závazků, které již byly přijaty, a dokončení zbývajících klíčových priorit, které dosud nebyly splněny v plném rozsahu. Zvláštní pozornost je nutno věnovat těmto oblastem: uskutečňování voleb v souladu s evropskými a mezinárodními normami; posílení nezávislosti, účinnosti a odpovědnosti soudních orgánů; rozhodné úsilí v boji proti korupci a organizované trestné činnosti, včetně aktivního vyšetřování a stíhání; účinná opatření k posílení ochrany lidských práv a antidiskriminační politiky; a provádění vlastnických práv. Úspěšný průběh parlamentních voleb v roce 2013 bude hlavní zkouškou odhodlání dodržet reformu voleb napříč stranami a bude představovat předběžnou podmínku pro jakékoli doporučení pro zahájení jednání. Udržitelný politický dialog a pokračující úsilí ve všech oblastech, na které se vztahují klíčové priority, budou i nadále zásadní pro provedení reforem a zaručení budoucího členství Albánie v EU. 22. Bosna a Hercegovina: Bylo dosaženo omezeného pokroku v plnění politických kritérií a budování více funkčních, koordinovaných a udržitelnějších institucionálních struktur. V rámci procesu stabilizace a přidružení Bosna a Hercegovina se nadále konstruktivně účastnila strukturovaného dialogu o oblasti spravedlnosti s EU. Dialog na vysoké úrovni ohledně procesu přistoupení, který byl zahájen v červnu, je hlavním fórem pro dohodu o požadavcích procesu integrace do EU. Komise v této souvislosti vyjadřuje politování nad tím, že dosavadní výsledky zůstávají pod hranicí očekávání. Stále chybí společná vize politických představitelů o celkovém směřování a budoucnosti země a jejím institucionálním uspořádání. Splnění podmínek pro vstup v platnost dohody o stabilizaci a přidružení a podání důvěryhodné přihlášky na členství v EU je i nadále prioritou, stejně jako zřízení účinného koordinačního mechanismu mezi různými úrovněmi státní správy, aby země mohla o záležitostech EU mluvit jedním hlasem. Komise bude i nadále spolupracovat s orgány země. Vedoucí představitelé Bosny a Hercegoviny však musejí prokázat politickou vůli dosáhnout konsenzu a realizovat konkrétními činy aspirace celé země a jejích občanů na členství v EU. V návaznosti na oddělení mandátu zvláštního zástupce Evropské unie (EUSR) od Úřadu vysokého zástupce zaujala EU díky své silnější přítomnosti vedoucí úlohu v řadě otázek, kde pomáhá orgánům v provádění cílů agendy EU. EU v tomto ohledu bude nadále zesilovat svou podporu orgánům Bosny a Hercegoviny. 23. Kosovo: Současně s tímto sdělením přijala Komise také sdělení o studii proveditelnosti týkající se dohody o stabilizaci a přidružení s Kosovem. Tato studie potvrzuje, že dohoda o stabilizaci a přidružení může být uzavřena mezi EU a Kosovem i v situaci, kdy členské státy stále budou mít rozdílné názory na status. Komise navrhne směrnice pro jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení, jakmile Kosovo dosáhne pokroku v plnění řady krátkodobých priorit. Je nezbytné, aby Kosovo v dobré víře provedlo všechny dohody, které mezi sebou Bělehrad a Priština do dnešního dne uzavřely, a aby konstruktivně přistoupilo k jednání o celé škále otázek za pomoci EU. Viditelné a udržitelné zlepšení ve vztazích mezi Kosovem a Srbskem je zapotřebí, aby Srbsko i Kosovo mohly dále pokračovat ve své cestě směrem do EU a aby si navzájem nemohly blokovat své úsilí. Řešení problémů v severním Kosovu, při současném respektování zvláštních potřeb místních obyvatel, bude důležitým prvkem tohoto procesu. 24. Turecko: Turecko je pro EU klíčovou zemí, uvážíme-li jeho dynamické hospodářství, strategickou polohu a jeho významnou regionální úlohou. Komise zdůrazňuje význam probíhající spolupráce a dialogu o otázkách zahraniční politiky, které jsou ve společném zájmu EU a Turecka, jako jsou ty, jež se týkají severní Afriky či Blízkého východu. Potenciál vztahů EU-Turecko lze plně využít pouze v rámci aktivního a důvěryhodného procesu přistoupení, který respektuje závazky EU a stanovené podmínky. Je v zájmu jak EU, tak Turecka, aby přístupová jednání znovu získala dynamiku, v neposlední řadě také proto, aby EU nadále představovala příkladný standard pro reformy v Turecku. Komise se proto domnívá, že je důležité, aby v souladu se zavedenými postupy a příslušnými závěry Rady pokračovaly práce na kapitolách, u kterých byla kvůli nedostatku shody mezi členskými státy jednání přerušena po řadu let. S cílem oživit proces přistoupení po období stagnace a přinést novou dynamikou do vztahů mezi EU a Tureckem bude Komise pokračovat v provádění pozitivního programu ve vztahu k Turecku, který byl zahájen v květnu 2012 a který již přináší první výsledky. Zásadní význam má nadále aktivní podpora vůči pozitivnímu programu a vlastním vyhlídkám na členství v EU ze strany Turecka. Vzrůstají obavy, pokud jde o absenci zásadního pokroku Turecka směrem k úplnému plnění politických kritérií. Situace v oblasti dodržování základních práv v praxi, včetně svobody projevu, je i nadále zdrojem závažných znepokojení i navzdory nedávnému zkvalitnění různých právních předpisů v této oblasti. Je důležité, aby Turecko řešilo všechny otázky týkající se nezávislosti, nestrannosti a účinnosti soudnictví. Komise vítá závazek turecké vlády urychleně předložit čtvrtý balíček reformy soudnictví a vyzývá k odstranění všech hlavních problémů, které v současné době znemožňují uplatňování svobody projevu v praxi. Turecko zmrazilo své vztahy s rotujícím předsednictvím Rady EU v druhé polovině roku 2012. Komise opakuje své vážné obavy ve vztahu k tureckým prohlášením a hrozbám a požaduje, aby byla plně respektována úloha předsednictví Rady. Evropská unie důrazně připomněla všechna svrchovaná práva členských států EU, mezi něž mj. patří právo na uzavírání dvoustranných dohod a provádět průzkum přírodních zdrojů a tyto zdroje využívat v souladu s acquis EU a mezinárodními právními předpisy, včetně Úmluvy OSN o mořském právu. V souladu s postoji, jež Rada a Komise v předchozích letech opakovaně vyjádřily, Komise znovu zdůrazňuje, že Turecko musí neodkladně splnit svůj závazek zajistit úplné provádění dodatkového protokolu a pokročit při normalizování dvoustranných vztahů s Kyperskou republikou. Tento krok by mohl významným způsobem povzbudit proces přistoupení. Nedojde-li v těchto oblastech k pokroku, pak Komise doporučuje, aby EU zachovala opatření z roku 2006. Naléhavě rovněž vyzývá k zabránění jakýmkoli hrozbám, zdrojům nes