Členské státy mimoto nemají často povědomí o počtu nelegálních migrantů, kteří rozhodnutí o navrácení vyhoví. Tak je tomu zejména v případě nelegálních migrantů, kteří opustí EU dobrovolně, aniž by získali například pomoc při dobrovolném návratu nebo aniž by se jich týkalo nucené vyhoštění. Při systematickém vkládání rozhodnutí o navrácení, která byla vydána podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES, do SIS a s náležitými opatřeními, která byla přijata po pozitivním nálezu záznamu týkajícího se navracení, může SIS pomoci ověřovat dodržení těchto rozhodnutí o navrácení a poskytovat lepší informace pro opatření příslušných orgánů. Bude-li státní příslušník třetí země, jehož se týká rozhodnutí o navrácení vydané podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES, zkontrolován při výstupu z území členských států, budou moci příslušné vnitrostátní orgány informovat o opuštění území a potvrdit dobrovolné nebo nucené splnění povinnosti návratu.

Tuto mezeru v informacích pomůže odstranit zviditelnění rozhodnutí o navrácení vydaných ostatními členskými státy prostřednictvím záznamu v SIS spolu s možností výměny doplňujících informací prostřednictvím vnitrostátního jednotného kontaktního místa, jako je centrála SIRENE. Větší znalost individuální situace dotyčné osoby umožňuje orgánům členského státu přijmout nejvhodnější opatření, a to rychle a včas. Informovanost o všech okolnostech souvisejících s dotyčným nelegálním migrantem může například být důvodem k neposkytnutí lhůty pro dobrovolné opuštění území nebo využití opatření, která zabraňují riziku skrývání se. Povědomí o existenci rozhodnutí o navrácení vydaného jiným členským státem podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES by mimoto usnadnilo vzájemné uznávání těchto rozhodnutí mezi migračními orgány v souladu s acquis EU; což je možnost, která se kvůli stávajícím nedostatečným informacím využívá jen ojediněle.

Návrh týkající se správy hranic již obsahuje ustanovení o vkládání a zpracování záznamů na základě zákazů vstupu vydaných podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES v SIS. Tato opatření navazují na schengenské acquis, jelikož podporují kontroly na vnějších hranicích EU. Vkládání záznamů týkajících se rozhodnutí o navrácení, která byla vydána podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES, do SIS a jejich zpracování podporuje společnou přistěhovaleckou politiku EU, a je proto stanoveno ve zvláštním nástroji. Návrh v oblasti navracení vychází z obecných ustanovení o zřízení, provozu a využívání SIS, která jsou obsažena v návrhu týkajícím se správy hranic. Kvůli těmto úzkým vazbám by tento návrh měl být přijat, vstoupit v platnost a uplatňovat se současně s nástrojem týkajícím se správy hranic.

Na základě zjištění expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu, jež budou představena v první polovině roku 2017, Komise v polovině roku 2017 zváží předložení druhého souboru návrhů s cílem dále zlepšit interoperabilitu SIS s ostatními počítačovými systémy. Stejně důležitým prvkem této práce je přezkum nařízení (EU) č. 1077/2011 o Evropské agentuře pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA), kterým se budou zabývat samostatné návrhy Komise, a to pravděpodobně také v roce 2017. Investice do rychlé, účinné a kvalitní výměny informací, řízení informací a do zajištění interoperability databází a informačních systémů EU je důležitý aspekt řešení nynějších výzev v oblasti bezpečnosti.

b)systémem Eurodac a dublinským systémem, jelikož vkládání rozhodnutí o navrácení do SIS pomůže členským státům sledovat, zda odmítnutí žadatelé o azyl v souladu s rozhodnutím o navrácení opustili území členských států a vrátili se do třetí země. Doplní rovněž návrh Komise na rozšíření využívání Eurodacu k identifikaci neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, kteří nepožádali o azyl a kteří se mohou pohybovat v EU, aniž by byli odhaleni;

a)účinnou návratovou politikou EU s cílem přispět k systému EU pro navracení státních příslušníků třetích zemí, kteří nemají oprávnění k pobytu na území členských států, a posílit tento systém. Tento návrh by pomohl snížit motivaci k nelegální migraci do EU, což je jeden z hlavních cílů evropského programu pro migraci;

Tento návrh posílí rovněž pravidla týkající se postupu konzultace, který musí členské státy dodržet, pokud se setkají se záznamy týkajícími se navracení, nebo pokud chtějí vložit záznamy, které jsou v rozporu s rozhodnutími ostatních členských států, jako je například platné povolení k pobytu. Tato pravidla by měla zabránit vzniku rozporuplných pokynů, které mohou být v důsledku takových situací vydávány, a případně je odstranit. Zároveň by měla poskytnout jasné pokyny koncovým uživatelům ohledně opatření, která mají být v takové situaci přijata, a orgánům členských států ohledně toho, zda má být záznam vymazán.

Důležité překážky úspěšného navracení představují potíže při určování totožnosti nelegálních migrantů a neexistence platných cestovních dokladů vydaných třetí zemí určení navracených osob. Neoprávněně pobývající státní příslušníci třetích zemí mohou mít v době zadržení a během řízení o navrácení v určitém členském státě doklady totožnosti nebo cestovní doklady, později se však mohou těchto dokladů zbavit, aby zabránili navracení nebo aby se nelegálně přemístili do jiného členského státu. V těchto případech mohou informace o dokladu totožnosti nebo cestovním dokladu, které má k dispozici členský stát, jenž neoprávněně pobývajícího státního příslušníka třetí země zadržel poprvé, usnadnit určení totožnosti migrantů, kteří se skrývali v jiném členském státě, a to, aby třetí země určení vydala těmto osobám platný cestovní doklad. Za tímto účelem je nutné umožnit předávání relevantních údajů, které jsou dostupné v SIS, příslušným orgánům třetích zemí za přísných podmínek. Toto předávání musí být omezeno na informace, které jsou naprosto nezbytné k určení totožnosti migranta a vydání nových dokladů této osobě, a musí být v souladu s ustanoveními nařízení (EU) 2016/679 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména s kapitolou V uvedeného nařízení, která stanoví podrobná pravidla a podmínky pro předávání osobních údajů do třetích zemí nebo mezinárodním organizacím. Pokud toto předání uskutečňují členské státy, které neuvedly informace o dokladu v záznamu SIS a nejsou vlastníkem těchto údajů, měl by se vyžadovat předchozí souhlas členského státu, jenž informace do SIS vložil.

Toto potvrzení o navrácení sníží potřebu investování zdrojů orgánů veřejné moci do pátrání po nelegálních migrantech, kteří ve skutečnosti již EU opustili. V případě státního příslušníka třetí země, jehož odchod nebyl potvrzen, a na základě oznámení ze SIS, že uplynula lhůta pro dobrovolné opuštění území, si budou orgány vědomy rovněž toho, že je nutno přijmout následná opatření k pátrání po dotyčných osobách, zajištění jejich vyhoštění a vydání zákazu vstupu v souladu s čl. 11 odst. 1 směrnice 2008/115/ES. Tento systém poskytne členským státům další nástroj pro plnění jejich povinnosti přijmout veškerá opatření nezbytná k výkonu rozhodnutí o navrácení účinným a přiměřeným způsobem v souladu s čl. 8 odst. 1 směrnice 2008/115/ES. Bude-li účinněji sledováno dodržování rozhodnutí o navrácení, která byla vydána podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES, pomůže to odhalit četné případy nedodržení tohoto rozhodnutí, což podle očekávání může vést k vyššímu počtu návratů a zákazů vstupu.

Podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii nepřekročí činnost Unie rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy. Pro toto opatření EU se musí zvolit forma, která umožní, aby návrh dosáhl daného cíle a mohl být proveden co nejúčinněji.

Podle článku 4 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvám, se Dánsko rozhodne do šesti měsíců poté, co Rada přijala toto nařízení, zda provede tento návrh, který navazuje na schengenské acquis, ve svém vnitrostátním právu.

K splnění požadavků stanovených v článku 8 výše zmíněného návrhu, které se týkají neustálé dostupnosti a lhůty pro odpověď na žádosti (maximálně do dvanácti hodin), je nutné, aby členské státy zajistily, že orgány příslušné k přijímání rozhodnutí týkajících se pobytu státních příslušníků třetích zemí na jejich území budou úzce zapojeny do výměny doplňujících informací.

Neexistuje-li důvod domnívat se, že to naruší řízení o navrácení, mělo by se dobrovolné opuštění území upřednostnit před nuceným návratem a navracené osobě by měla být poskytnuta lhůta pro dobrovolné opuštění území v souladu s článkem 7 směrnice 2008/115/ES. V záznamu je třeba uvést délku lhůty pro dobrovolné opuštění území a její případné prodloužení, aby mohly orgány veřejné moci rozhodnout, zda je vhodné přijmout v jednotlivém případě opatření.

Článek 3 stanoví účel a pravidla pro vkládání záznamů týkajících se navracení do SIS s cílem umožnit příslušným orgánům ověřit, zda byla splněna povinnost návratu, a podpořit výkon rozhodnutí o navrácení, která byla vydána podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. Aby bylo možné výše uvedené ověření provést, je třeba vložit záznam bezodkladně, jakmile bylo dotyčnému neoprávněně pobývajícímu státnímu příslušníkovi třetí země vydáno rozhodnutí. Záznam by měl uvádět, zda dosud běží lhůta pro dobrovolné opuštění území, nebo zda bylo rozhodnutí pozastaveno či vyhoštění odloženo.

V zájmu zajištění účinného fungování systému má zásadní význam to, aby byla do SIS vložena všechna rozhodnutí o navrácení vydaná členskými státy podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. To znamená, že by členské státy měly vkládat záznamy týkající se a) rozhodnutí o navrácení, která byla vydána podle čl. 6 odst. 1 směrnice 2008/115/ES, a b) rozhodnutí, která prohlašují povinnost návratu a která byla vydána nelegálním migrantům, jimž byl na hraničním přechodu odepřen vstup, nebo kteří byli zadrženi v souvislosti s neoprávněným překročením vnější hranice a následně neobdrželi povolení k pobytu (čl. 2 odst. 2 písm. a) směrnice 2008/115/ES), a c) rozhodnutí ukládající povinnost návratu, která byla vydána jako trestněprávní sankce (čl. 2 odst. 2 písm. b) směrnice 2008/115/ES).

V členských státech se mohou orgány odpovědné za vydávání rozhodnutí o navrácení podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES značně lišit. V závislosti na důvodu neoprávněného pobytu (např. zamítnutí žádosti o azyl, skončení platnosti víza, skončení platnosti povolení k pobytu) může být k vydávání těchto rozhodnutí příslušná řada orgánů, a to včetně justičních orgánů, je-li navrácení nařízeno na základě opravného prostředku proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti o povolení nebo oprávnění k pobytu nebo jako trestněprávní sankce. Tyto orgány by proto měly mít přístup do SIS, aby mohly údaje vkládat, aktualizovat, mazat a vyhledávat. Právo na přístup k údajům v SIS by měly mít také orgány pověřené určováním totožnosti státních příslušníků třetích zemí během hraničních kontrol, policejních kontrol a jiných kontrol při prosazování práva.

V čl. 6 odst. 2 je stanoveno, že záznamy týkající se navracení musí být po návratu dotyčného státního příslušníka třetí země vymazány. Tento odstavec doplňuje ustanovení ohledně okamžiku, k němuž by záznamy týkající se zákazů vstupu měly v SIS nabýt účinnosti, jak je stanoveno v čl. 24 odst. 3 návrhu nařízení o zřízení, provozu a využívání SIS v oblasti hraničních kontrol. Členské státy by měly přijmout veškerá opatření, která jsou nezbytná k zajištění toho, aby mezi okamžikem opuštění území a aktivací záznamu o zákazu vstupu v SIS neexistoval časový odstup.

(5)Nařízení (EU) 2018/xxx [hraniční kontroly] a nařízení (EU) 2018/xxx [policejní a justiční spolupráce] stanoví podmínky pro zřízení, provoz a využívání Schengenského informačního systému (dále jen „SIS“).

(6)Záznamy v SIS týkající se navracení a výměna doplňujících informací o těchto záznamech by měly pomoci příslušným orgánům při přijímání opatření, která jsou nezbytná k výkonu rozhodnutí o navrácení, jež byla vydána podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. SIS by měl přispět k identifikaci a sdílení informací mezi členskými státy s ohledem na státní příslušníky třetích zemí, jichž se takovéto rozhodnutí o navrácení týká, kteří se skrývají a kteří jsou zadrženi v jiném členském státě. Tato opatření by měla pomoci předcházet nelegální migraci a odrazovat od ní a posílit spolupráci mezi orgány členských států.

(7)Aby byla zajištěna účinnost navrácení a aby se zvýšila přidaná hodnota záznamů týkajících se navracení, měly by členské státy vkládat do SIS záznamy týkající se všech rozhodnutí o navrácení, která vydají neoprávněně pobývajícím státním příslušníkům třetích zemí podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. Za tímto účelem by měly členské státy vložit záznam do SIS rovněž tehdy, jsou-li rozhodnutí, která ukládají nebo prohlašují povinnost návratu, vydána v situacích popsaných v čl. 2 odst. 2 uvedené směrnice, zejména státním příslušníkům třetích zemí, kterým byl odepřen vstup v souladu s Schengenským hraničním kodexem nebo kteří byli zadrženi nebo zastaveni příslušnými orgány v souvislosti s neoprávněným překročením vnější hranice členského státu po zemi, po moři nebo vzduchem a následně neobdrželi v tomto členském státě povolení k pobytu či oprávnění k pobytu, a státním příslušníkům třetích zemí, jejichž návrat je trestněprávní sankcí nebo důsledkem trestněprávní sankce podle vnitrostátního práva nebo kterých se týká vydávací řízení.

(8)Toto nařízení by mělo stanovit společná pravidla pro vkládání záznamů do SIS, jakmile jsou vydána příslušná rozhodnutí o navrácení podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. Záznam by měl udávat, zda byla dotčenému státnímu příslušníkovi třetí země poskytnuta lhůta pro dobrovolné opuštění území, včetně toho, zda byla tato lhůta vzhledem k zvláštním okolnostem daného případu prodloužena, a zda bylo rozhodnutí pozastaveno nebo zda bylo vyhoštění odloženo.

(9)Je nutné upřesnit kategorie údajů, které lze vkládat do SIS s ohledem na státní příslušníky třetích zemí, jichž se týká rozhodnutí o navrácení vydané podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. Záznamy týkající se navracení by měly obsahovat pouze takové údaje, které jsou nezbytné k identifikaci subjektů údajů, aby mohly příslušné orgány přijímat informovaná rozhodnutí, aniž by ztrácely čas, a aby byla v případě potřeby zajištěna jejich ochrana ve vztahu k osobám, které jsou ozbrojeny, mají sklon k násilí, uprchlým osobám nebo osobám podílejícím se na činnosti uvedené v článcích 1, 2, 3 a 4 rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/SVV o boji proti terorismu. Za účelem usnadnění identifikace a odhalování vícenásobných identit by měl být v záznamu rovněž uveden odkaz na doklad totožnosti a kopie tohoto dokladu, je-li k dispozici.

(10)Každý členský stát by měl určit orgán odpovědný za výměnu doplňujících informací v souvislosti se záznamy týkajícími se navracení, aby byla zajištěna účinná a rychlá spolupráce mezi členskými státy.

(11)Je třeba stanovit postupy, aby mohly členské státy ověřovat splnění povinnosti návratu a potvrdit odchod dotčeného státního příslušníka třetí země členskému státu, který záznam týkající se navracení pořídil. Tyto informace by měly přispět k tomu, aby bylo komplexněji sledováno dodržování rozhodnutí o navrácení podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES.

(12)Záznamy týkající se navracení by měly být vymazány, jakmile byl členský stát nebo příslušný orgán, který rozhodnutí o navrácení podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES vydal, informován o návratu. Je-li rozhodnutí o navrácení spojeno se zákazem vstupu, měl by být tento zákaz vložen do SIS podle čl. 24 odst. 3 nařízení (EU) 2018/xxx [hraniční kontroly]. V těchto případech by členské státy měly přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, že nedojde k žádné prodlevě mezi okamžikem, kdy státní příslušník třetí země opustí schengenský prostor, a aktivací záznamu o zákazu vstupu v SIS.

(13)SIS by měl obsahovat mechanismus pro vyrozumění členských států o nesplnění povinnosti návratu ze strany státních příslušníků třetích zemí ve stanovené lhůtě pro dobrovolné opuštění území. Tento mechanismus by měl podpořit členské státy při plnění jejich povinností v souladu s čl. 8 odst. 1 směrnice 2008/115/ES s ohledem na státní příslušníky třetích zemí, kteří povinnost návratu nesplnili.

(14)Toto nařízení by mělo stanovit závazná pravidla pro konzultace mezi vnitrostátními orgány při řešení možných protichůdných pokynů. Konzultace by se měly uskutečnit v případě, že se na státní příslušníky třetích zemí, kteří vlastní nebo kteří mají získat platné povolení k pobytu či jiné povolení nebo oprávnění k pobytu vydané členským státem, vztahuje záznam týkající se navracení pořízený jiným členským státem, nebo v případech, kdy mohou při vstupu na území členských států vzniknout sporné situace.

(15)Záznamy by měly být v SIS uchovávány pouze po dobu nezbytnou pro plnění účelu, pro který byly vloženy. V souladu s článkem 34 nařízení (EU) 2018/xxx [hraniční kontroly] činí lhůta pro přezkum u záznamů týkajících se státních příslušníků třetích zemí pět let.

(16)Údaje zpracovávané v SIS nebo předávané prostřednictvím výměny doplňujících informací mohou vykonávajícímu členskému státu poskytnout informace, které jsou užitečné pro rychlé určení totožnosti neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí a vydání nových dokladů těmto osobám za účelem jejich navracení do třetí země. V jednotlivých případech by mělo být možné sdílet tyto údaje a informace se třetí zemí za tímto účelem. Sdílení osobních údajů by mělo podléhat jasným podmínkám, mělo by se uskutečnit v souladu s ustanoveními nařízení (EU) 2016/679 a mělo by k němu dojít se souhlasem členského státu, který záznam pořídil.

(17)Vnitrostátní orgány odpovědné za navrácení se mohou mezi jednotlivými členskými státy značně lišit a v závislosti na důvodech neoprávněného pobytu se tyto orgány mohou lišit i v rámci členského státu. Rovněž justiční orgány mohou vydávat rozhodnutí o navrácení podle ustanovení v souladu se směrnicí 2008/115/ES, například na základě opravného prostředku podaného proti rozhodnutí o neudělení povolení nebo oprávnění k pobytu nebo jako trestněprávní sankci. Všechny vnitrostátní orgány, které jsou pověřeny vydáváním a výkonem rozhodnutí o navrácení v souladu se směrnicí 2008/115/ES, by měly mít přístup k SIS za účelem vkládání, aktualizace, výmazu a vyhledávání záznamů týkajících se navracení.

(18)Přístup k záznamům týkajícím se navracení by měl být udělen vnitrostátním orgánům uvedeným v čl. 29 odst. 1 písm. a), b), c) a d) a odst. 2 nařízení (EU) 2018/xxx [hraniční kontroly] za účelem určení totožnosti a navrácení státních příslušníků třetích zemí.

(19)Nařízení (EU) 2016/794 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (nařízení o Europolu) stanoví, že Europol podporuje a posiluje činnost příslušných orgánů členských států a jejich spolupráci při boji proti terorismu a závažné trestné činnosti a poskytuje analýzy a posouzení hrozeb. Aby mohl Europol plnit své úkoly, zejména v rámci Evropského střediska pro boj proti převaděčství, je vhodné poskytnout této agentuře přístup ke kategorii záznamů vymezené v tomto nařízení.

(20)Nařízení (EU) 2016/1624 stanoví, že hostitelský členský stát zmocní příslušníky jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže nebo týmy pracovníků, kteří se podílejí na úkolech spojených s navracením, vyslané Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž k tomu, aby mohli nahlížet do evropských databází, je-li to nezbytné pro plnění operačních cílů uvedených v operačním plánu pro hraniční kontrolu, ostrahu hranic a navracení. Cílem vyslání jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže, týmů pracovníků, kteří se podílejí na úkolech spojených s navracením, a podpůrných týmů pro řízení migrace je poskytnout technickou a operativní posilu žádajícím členským státům, zejména těm, které čelí nepřiměřeným migračním výzvám. Plnění úkolů přidělených jednotkám Evropské pohraniční a pobřežní stráže, týmům pracovníků, kteří se podílejí na úkolech spojených s navracením, a podpůrným týmům pro řízení migrace vyžaduje přístup k záznamům týkajícím se navracení v SIS prostřednictvím technického rozhraní Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž napojeného na centrální SIS.

(21)Ustanovení týkající se povinností členských států a Evropské agentury pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, vkládání a zpracování záznamů, podmínek přístupu k záznamům a jejich uchovávání, zpracovávání údajů, ochrany údajů, odpovědnosti a monitorování a statistik obsažená v nařízení (EU) 2018/xxx [hraniční kontroly] by se měla vztahovat i na údaje vložené a zpracovávané v SIS podle tohoto nařízení.

(22)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení v rozsahu, ve kterém se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří nesplňují nebo přestali splňovat podmínky vstupu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399, navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu se článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

(23)V rozsahu, ve kterém se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří nesplňují nebo přestali splňovat podmínky vstupu podle nařízení (EU) 2016/399, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.

(24)V rozsahu, ve kterém se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří nesplňují nebo přestali splňovat podmínky vstupu podle nařízení (EU) 2016/399, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.