Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Evropském roku občanů (2013) /* KOM/2011/0489 v konečném znění - 2011/0217 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU · Obecné souvislosti Jak je stanoveno v článku 20 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), občanství Unie se automaticky přiznává všem státním příslušníkům členských států a poskytuje jim další práva, mezi něž patří právo svobodně se pohybovat a pobývat na území jiných členských států, než je stát, jehož jsou státními příslušníky. Právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, zakotvené v článku 21 SFEU a v článku 45 Listiny základních práv Evropské unie, je jedním z nejcennějších individuálních práv přiznaných právem EU. Volný pohyb je prakticky synonymem občanství Unie[1], přičemž představuje nejhmatatelnější vyjádření výhod spojených s občanstvím Unie. Obecněji řečeno výkon práva volného pohybu přispívá k tomu, že se dodává konkrétní význam občanství Unie v každodenním životě občanů: občané, kteří se odhodlají vydat za hranice a cestují do jiných členských států nebo se v nich usadí, jsou nuceni zjistit si a využít informace o širokém spektru práv, jež poskytuje právo EU v situacích přeshraničního kontextu: jaká mají práva jako spotřebitelé v jiných členských státech, jaká jsou jejich práva na přístup ke vzdělávání, na uznávání jejich odborné kvalifikace, na přístup ke zdravotní péči a získání nebo uchování práv v oblasti sociálního zabezpečení. Právo občanů Unie volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě bydliště má v této souvislosti prvořadý význam, jelikož občanům Unie poskytuje prostředky pro účast na demokratickém životě Unie, přičemž zároveň přispívá k jejich začlenění do společnosti členských států bydliště. V širším kontextu je občanství Unie navíc úzce spjaté s demokratickými principy Evropské unie[2], jež stanoví rámec pro účast občanů na demokratickém životě v Unii. · Odůvodnění a cíle návrhu V roce 2009 žilo v jiném členském státě než ve svém vlastním odhadem 11,9 milionu občanů Unie a tohoto práva by jich mohlo využít v určitém okamžiku svého života mnohem více: průzkum Eurobarometr provedený v roce 2009[3] ukázal, že více než třetina (35 %) evropských občanů uvažuje o práci v jiném členském státě. Z téhož průzkumu však vyplynulo, že přibližně pro každého pátého Evropana práce v jiném členském státě představuje příliš mnoho překážek. V rámci další studie z roku 2009[4] se zjistilo, že nedostatek informací (společně s jazykovou bariérou) představuje nejvýznamnější překážku při přeshraničním dojíždění, které tvoří, společně s přeshraniční migrací, hlavní typ územní mobility pracovních sil v rámci EU. Tato zjištění byla potvrzena průzkumem z roku 2010, jenž zkoumal zkušenosti evropských občanů, kteří skutečně využili své právo volného pohybu[5]. Při odpovědi na otázku, jakým způsobem lze usnadnit mobilitu v rámci EU, respondenti zdůraznili, že je potřebné, aby občané Unie měli praktické informace specifické pro konkrétní zemi o svých právech, pokud pobývají v jiných členských státech než ve svém vlastním. Při tomto průzkumu se rovněž zjistilo, že informace, které občané potřebují k výkonu svého práva na volný pohyb, se neomezují striktně na podmínky pro využívání tohoto práva jako takového: mezi administrativními záležitostmi, o něž se lidé zajímali před odstěhováním do jiného členského státu, byly dvěma nejčastěji uváděnými sociální zabezpečení a péče a uznávání vysokoškolských diplomů. Je zřejmé, že občané, kteří si přejí studovat, pracovat, jít do důchodu nebo žít v jiném členském státě, potřebují být náležitě informováni o různých právech, jichž v situacích přeshraničního kontextu požívají, a moci je účinně využít v praxi. Bez těchto informací nejsou občané schopni se fundovaně rozhodovat, pokud jde o využívání práva volného pohybu. Obecněji řečeno povědomí občanů o právu volného pohybu a všeobecně o právech, jež jakožto občané Unie požívají, má zásadní význam pro to, aby jednotlivci, podniky a společnost jako celek mohli využívat celý rozsah příležitostí, které jim nabízí jednotný trh. V povědomí občanů o jejich právech byly zjištěny podstatné nedostatky, jak ukázal průzkum Eurobarometr z roku 2010[6], z nějž vyplynulo, že ačkoli jsou Evropané široce informováni o svém statusu občanů Unie (79 % uvádí, že je s pojmem „občan Evropské unie“ do určité míry obeznámeno), postrádají konkrétní znalosti o přesném významu práv souvisejících s tímto statusem. Konkrétně pouze 43 % zná význam pojmu „občan Evropské unie“ a téměř polovina evropských občanů (48 %) uvádí, že není „dobře informováno“ o svých právech. Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ [7] Komise určila hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při výkonu svých práv občanů Unie, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Komise v této zprávě dospěla k názoru, že občanům Unie je znemožněn výkon jejich práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr posílit informovanost občanů Unie o jejich právech jako takových a zejména o právu volného pohybu. Vyhlášení roku 2013 Evropským rokem občanů, během něhož se budou konat cílené akce s tematikou občanství EU a politik EU, jež s občanským životem souvisejí, je uvedeno ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 jako jedno z opatření, jež je třeba provést k odstranění tohoto nedostatku povědomí. Obecným účelem navrhovaného Evropského roku občanů je zajistit, aby si všichni občané Unie byli vědomi svých práv, jichž v přeshraničním kontextu požívají na základě občanství Unie. Občané se tak budou moci fundovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, přičemž by měl být usnadněn účinný výkon tohoto práva. Evropský rok bude především zaměřen na: – zlepšení povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Evropské unii a obecněji o právech zaručených občanům Unie v situacích přeshraničního kontextu včetně jejich práva podílet se na demokratickém životě Unie, – zlepšení povědomí občanů Unie o tom, jak mohou konkrétně využívat výhod práv a politik EU, když žijí v jiném členském státě, a podnícení jejich aktivní účasti v občanských fórech týkajících se tematiky Unie a jejích politik, – podnícení diskuse o vlivu a potenciálu, jež má právo volného pohybu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, zejména pokud jde o posílení sociální soudržnosti a vzájemné porozumění mezi občany Unie a vazbu mezi občany a Unií. · Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Navrhovaný Evropský rok občanů vychází z existující silné vazby mezi právem volného pohybu a občanstvím Unie a s nimi spojených kladných asociací v myslích občanů, přičemž jeho cílem je dodat občanství Unie konkrétní význam. Konkretizuje tak politický cíl Komise postavit občany do středu politik EU a přispět k tomu, aby se občanství Unie stalo hmatatelnou skutečností v jejich každodenním životě. Navrhovaný evropský rok reaguje na závazek posílit občanství EU, jejž přijal předseda Evropské komise José Manuel Barroso v politických pokynech pro novou Komisi ze dne 3. září 2009; cestou k tomu by mělo být oživení vazby mezi občany a EU a zajištění faktické uplatnitelnosti práv občanů. Rovněž reaguje na výzvu v usnesení Evropského parlamentu ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) − účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. V tomto usnesení Evropský parlament vyzývá Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanství, a dala tak impulz diskusi o evropském občanství a informovala občany Unie o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Plán Evropského roku občanů 2013 byl následně představen dne 18. ledna 2011 Interinstitucionální informační skupině. V tomto směru je navrhovaný evropský rok rovněž v souladu se Stockholmským programem[8], který staví občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva a svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně zajištění plného výkonu práva občanů svobodně se pohybovat. Cíl navrhovaného evropského roku je dále v souladu s cíli strategie Evropa 2020 v tom smyslu, že stěžejní iniciativy „Mládež v pohybu“ a „Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa“ [9] stejně jako „Evropský rok mobility pracovníků 2006“ a navazující „Evropský akční plán pro pracovní mobilitu“ [10] uznávají usnadnění volného pohybu a mobility pracovníků jako způsob řešení demografické změny na trhu práce a zvýšení zaměstnatelnosti lidí a konkurenceschopnosti evropských ekonomik. Obecně volný pohyb buď jakožto nezbytný předpoklad umožňuje, nebo stimuluje přeshraniční výkon široké řady práv EU, jako jsou práva občanů v oblasti sociálního zabezpečení, jejich právo hledat si zaměstnání a pracovat, práva, jež mají jako cestující nebo turisté či spotřebitelé, pokud jde o přístup ke zboží a službám v jiných členských státech. Usnadnění volného pohybu tedy může přispět mimo jiné k cílům, které sleduje nedávná iniciativa Komise pro oživení jednotného trhu[11], jelikož může podněcovat občany, aby plně využívali výhod příležitostí, jež nabízí jednotný trh. Kromě toho by evropský rok přímo zlepšil povědomí o těchto příležitostech a právech jako takových, protože jeho cílem by bylo poskytovat občanům informace o všech relevantních právech, jichž v situacích přeshraničního kontextu požívají. Navrhovaný evropský rok by se navíc jednak zakládal na Zprávě o občanství EU za rok 2010, jednak by podstatně přispěl k uskutečnění cílů stanovených v této zprávě, konkrétně k odstranění přetrvávajících překážek pro účinný výkon práv občanů Unie. Uvedená zpráva vychází z důkazů upozorňujících na hlavní problémy, se kterými se občané setkávají při výkonu svých práv občanů Unie, především v situacích přeshraničního kontextu, a uvádí nejenom přetrvávající překážky v souvislosti s volným pohybem jako takovým, ale i řadu témat, kde EU musí zvýšit úsilí k šíření informací a odstranění zbývajících překážek v mezích svých pravomocí, s přímým významem pro občany, kteří uvažují o výkonu práva volného pohybu. Mezi tato témata patří vlastnická práva u mezinárodních párů, přeshraniční uznávání dokladů osvědčujících osobní stav, ochrana podezřelých a obviněných osob v trestním řízení, problémy se zdaněním v situacích přeshraničního kontextu, otázky přeshraniční zdravotní péče a technologie elektronického zdravotnictví, práva cestujících a turistů, práva spotřebitelů, uznávání vysokoškolských diplomů a odborné kvalifikace, otázky sociálního zabezpečení, výkon volebních práv a povědomí o významu občanství Unie. Evropský rok občanů tedy může ve velké míře zužitkovat zjištění obsažená ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 a zaměřit se tak lépe na své cíle a akce týkající se nejvýznamnějších témat s cílem usnadnit volný pohyb občanů Unie. Evropský rok může zároveň podpořit proces zahájený Komisí, jehož cílem je další zjišťování překážek a hledání řešení, jak je odstranit v mezích pravomocí Evropské unie, a poskytnout rámec pro to, aby byl v roce 2013 zveřejněn akční plán, který umožní dokončit odstraňování překážek, jež občanům Unie nadále brání vykonávat občanská práva, jak uvádí Zpráva o občanství EU za rok 2010. Tím, že Evropský rok občanů přispěje k těmto akcím, jejichž cílem je zajistit, aby občané Unie mohli účinně využívat svá práva zaručená právními předpisy EU, může přispět k plnění cíle stanoveného v čl. 20 odst. 2 SFEU, a sice že občané Unie „mají“ práva stanovená Smlouvami, včetně práva svobodně se pohybovat. Evropský rok občanů 2013 rovněž poskytne velmi vhodnou příležitost zviditelnit občanství Unie a jeho konkrétní výhody pro jednotlivce, neboť v tomto roce si připomeneme 20. výročí zavedení občanství Unie Maastrichtskou smlouvou. Evropský rok kromě toho představí konkrétní dopady politik Unie na životy občanů, čímž zdůrazní význam zapojení občanů do hmatatelného uplatňování jejich práv a obecněji do utváření projektu evropské integrace. To bude také společně se zlepšováním povědomí o volebních právech občanů v jejich členském státě bydliště zásadní s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto akcí s cílem zlepšit povědomí by se znásobil díky úzké koordinaci a součinnosti s významnými akcemi, jež provádějí jiné orgány EU, zejména Evropský parlament, a členské státy v období před těmito volbami. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A HODNOCENÍ DOPADŮ · Konzultace se zúčastněnými stranami V návaznosti na veřejnou konzultaci uskutečněnou Komisí s názvem „Pokrok v oblasti práv občanů EU“, jež skončila dne 15. června 2010, a na konferenci na toto téma, jež se konala dne 1. a 2. července 2010, organizace občanské společnosti důrazně podpořily myšlenku zaměřit politiky EU na význam občanství Unie a na práva s ním související a na způsoby, jimiž občanství Unie může získat reálný význam v životě lidí. Zúčastněné strany občanské společnosti, které hrají klíčovou roli, dále vyjádřily výraznou podporu akcí na zlepšování povědomí, jejichž cílem je překlenout propast mezi právními předpisy zaručujícími občanům Unie volný pohyb a překážkami, jimž občané čelí v praxi. Komise rovněž představila plán Evropského roku občanů dne 15. prosince 2010 v rámci svého pravidelného dialogu s občanskou společností. V této souvislosti se jí dostalo pozitivní zpětné vazby, zejména pokud jde o akce zaměřené na určité aspekty výkonu práv souvisejících s občanstvím Unie, jako podpora společenské angažovanosti občanů a jejich aktivní zapojení do uplatnění participativní demokracie. · Sběr a využití výsledků odborných konzultací Relevantní údaje byly shromážděny v rámci řady nedávných průzkumů Eurobarometr a studií, jež jsou uvedeny výše, v oddílu „Odůvodnění a cíle návrhu“. · Posouzení dopadů Bylo provedeno hodnocení předem (ex ante) [12] . 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU · Shrnutí navrhovaných opatření Evropský rok je zaměřen na zlepšování povědomí o právech občanů Unie u osob významných pro utváření veřejného mínění a u široké veřejnosti s ohledem na usnadnění výkonu práva na volný pohyb a pobyt. Za tímto účelem zlepší povědomí občanů Unie o jejich právu na volný pohyb a obecněji o právech, která jsou jim zaručena v situacích přeshraničního kontextu včetně jejich práva podílet se na demokratickém životě Unie. Kromě toho zlepší povědomí občanů Unie o tom, jak mohou využívat výhod práv a politik EU, rozhodnou-li se žít za hranicemi své země, včetně podnícení jejich účasti v občanských fórech týkajících se tematiky Unie a jejích politik. Navíc bude evropský rok příležitostí pro rozpoutání diskuse o vlivu a potenciálu, jež má právo volného pohybu jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, zejména pokud jde o posílení sociální soudržnosti a vzájemné porozumění mezi občany Unie a vazbu mezi občany a Unií. · Právní základ V čl. 20 odst. 2 SFEU se stanoví, že občané Unie mají práva a povinnosti stanovené Smlouvami a že mají mimo jiné právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. Právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt je dále zakotveno v čl. 21 odst. 1 Smlouvy, který zní takto: „Každý občan Unie má právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států s výhradou omezení a podmínek stanovených ve Smlouvách a v opatřeních přijatých k jejich provedení.“ Hlavním účelem návrhu rozhodnutí o Evropském roku občanů je usnadnit občanům Unie výkon jejich práva svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, a to zlepšením jejich povědomí o právech, která mají jakožto občané Unie. Jeho cíl tedy spadá do působnosti čl. 21 odst. 1 Smlouvy. Daný návrh může zároveň přispět k uskutečňování cíle čl. 20 odst. 2 SFEU, který uvádí, že občané Unie „mají“ práva stanovená Smlouvami, včetně práva svobodně se pohybovat. Důsledkem toho je právním základem tohoto návrhu čl. 21 odst. 2 SFEU, který stanoví, že pokud se k dosažení tohoto cíle ukáže činnost Unie jako nezbytná a pokud Smlouvy pro takovou činnost nestanoví nezbytné pravomoci, mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem přijímat předpisy k usnadnění výkonu práv uvedených v odstavci 1. · Zásada subsidiarity Hlavní problematikou, na kterou se navrhovaný evropský rok snaží reagovat, je nedostatek přiměřeného povědomí a konkrétních znalostí občanů Unie, pokud jde o jejich právo na volný pohyb a pobyt, jakož i další práva, na něž mají jakožto občané Unie nárok, zejména v situacích přeshraničního kontextu. Nedostatečné zviditelnění občanství Unie a jeho konkrétní výhody pro jednotlivce, což je jádrem této problematiky, má nadnárodní povahu. Ačkoli primární odpovědnost za zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, mají členské státy, vyžadují adekvátní akce pro řešení této otázky mnohostranná partnerství, nadnárodní výměnu informací a zkušeností a zlepšování povědomí a šíření osvědčených postupů v celé Unii. Proto lze cílů navrhovaného evropského roku dosáhnout lépe na úrovni Unie. · Zásada proporcionality Jak je uvedeno v hodnocení předem (ex ante), jež doprovází tento návrh[13], nepřekročí akce, které mají být v rámci navrhovaného evropského roku prováděny, rámec toho, co je k dosažení jeho cílů nezbytné. Návrh tedy respektuje zásadu proporcionality, jak je stanoveno v článku 5 Smlouvy o EU. · Dopad na základní práva Právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt je zakotveno v článku 45 Listiny základních práv Evropské unie. Do té míry, do jaké si navrhovaný evropský rok klade za cíl usnadnit výkon tohoto práva, bude mít významný pozitivní dopad, pokud jde o zlepšení účinného provádění této listiny. 4. DOPAD NA ROZPOČET {0>Konání evropského roku nevyžaduje žádné dodatečné finanční prostředky. Flexibilita pro stanovení roční priority na základě rozpočtových linií a programů Generálního ředitelství pro komunikaci poskytuje dostatečný prostor pro finanční rezervu na konání evropského roku v rozsahu 1 milionu EUR. 2011/0217 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Evropském roku občanů (2013) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 21 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[14], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[15], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) V čl. 20 odst. 1 Smlouvy se stanoví, že občanství Unie doplňuje občanství příslušného členského státu a že každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, je občanem Unie. Ustanovení čl. 20 odst. 2 upřesňuje, že občané Unie mají práva a povinnosti stanovené Smlouvami a že mají mimo jiné právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. Právo občanů Unie na volný pohyb a pobyt je dále zakotveno v článku 21 Smlouvy. (2) Vstup Lisabonské smlouvy v platnost posílil status občanství Unie a doplnil s ním související práva, přičemž bylo zavedeno nové právo, a sice občanská iniciativa, jež umožňuje jednomu milionu občanů z podstatného počtu členských států požádat Evropskou komisi, aby předložila návrh v jakékoli z oblastí odpovědnosti EU. (3) Práva spojená s občanstvím Unie jsou obsažena v Listině základních práv Evropské unie. Její preambule stanoví, že Unie „do středu své činnosti staví jednotlivce tím, že zavádí občanství Unie a vytváří prostor svobody, bezpečnosti a práva“. Hlava V Listiny stanoví „občanská práva“ včetně práva každého občana Unie na volný pohyb a pobyt na území členských států, jak je uvedeno v článku 45. (4) Proto staví Stockholmský program[16] občana do středu evropských politik v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Svou činnost zaměřuje na „budování Evropy občanů“ včetně zajištění plného výkonu práva občanů svobodně se pohybovat. (5) Evropský parlament ve svém „Usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) − účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost“ [17] vyzval Komisi, aby vyhlásila rok 2013 Evropským rokem občanství, a dala tak impulz diskusi o evropském občanství a informovala evropské občany o jejich právech, zejména nových právech vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. (6) Od svého zavedení Římskou smlouvou v roce 1957 jako jedné ze čtyř základních svobod se právo na volný pohyb a pobyt osvědčilo jako jeden z pilířů pro vytvoření jednotného trhu ku prospěchu ekonomik členských států i jednotlivých občanů. (7) Svoboda pohybu a mobilita pracovníků zejména napomáhají řešit demografické změny na trhu práce, ale také zvýšit zaměstnatelnost lidí a konkurenceschopnost evropských výrobních odvětví. Svoboda pohybu zároveň buď jakožto základní podmínka občanům umožňuje, nebo je podněcuje, aby vykonávali široké spektrum práv, jichž požívají podle práva Unie, jako jsou práva, jež mají jako spotřebitelé na přístup ke zboží a službám nebo jež mají jako cestující a turisté. Usnadnění svobody pohybu má tudíž potenciál zlepšit možnosti občanů plně využívat výhod jednotného trhu, přičemž představuje klíčový faktor růstu. (8) Právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států je vysoce oceňováno občany Unie jako základní individuální právo vyplývající z občanství Unie. Jako takové ukazuje a podporuje lepší porozumění hodnotě, kterou má evropská integrace, jakož i účast občanů na utváření Evropské unie. Pokud se občané odhodlají vydat za hranice a cestují do jiných členských států nebo se v nich usadí, zjistí si informace o širokém spektru práv, jež jim příslušejí podle práv Unie v situacích přeshraničního kontextu, a tato práva zužitkují. Výkon práva na volný pohyb a pobyt tudíž přispívá k tomu, aby se občanství Unie stalo hmatatelnou skutečností v každodenním životě občanů. (9) Navzdory tomu, že právo na volný pohyb a pobyt je pevně zakotveno v primárním právu Unie a podrobně rozpracováno v právu sekundárním, nadále přetrvává rozdíl mezi platnými právními předpisy a skutečností, s níž se občané setkávají, když toto právo chtějí vykonávat v praxi. Občané Unie, kromě toho, že na ně doléhá nejistota ohledně výhod mobility, mají dojem, že praktických překážek, jež musí překonávat v souvislosti s životem a prací v jiné zemi Unie, je příliš mnoho. (10) Ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 „Odstranit překážky pro výkon práv občanů EU“ [18] Komise reagovala na hlavní překážky, se kterými se občané stále setkávají v každodenním životě při výkonu svých práv občanů Unie, zejména v situacích přeshraničního kontextu, a nastínila 25 konkrétních opatření k odstranění těchto překážek. Jednou z překážek určených v této souvislosti byl nedostatek informací. Komise ve Zprávě o občanství EU za rok 2010 dospěla k názoru, že občanům Unie je znemožněn výkon jejich práv, neboť o nich nejsou dostatečně informováni, a oznámila svůj záměr posílit informovanost občanů Unie o jejich právech, zejména o právu na volný pohyb. (11) Vzhledem k tomu, že právo na volný pohyb podstatným způsobem zlepšuje život jednotlivců, je velmi důležité, aby informace o existenci tohoto práva a o podmínkách jeho výkonu byly dostupné v co nejširší míře. Jelikož jsou potenciálními poživateli tohoto práva všichni občané Unie, mělo by úsilí o zlepšování povědomí probíhat v celé Unii. (12) Aby se však mohli občané Unie fundovaně rozhodnout, zda využijí svého práva na volný pohyb, zlepšení jejich povědomí o právu na volný pohyb samo o sobě nestačí; je podstatné, aby občané Unie byli rovněž náležitě informováni o dalších právech, jichž na základě právních předpisů Unie v situacích přeshraničního kontextu požívají. Tyto informace jim dále umožní tato práva plně vykonávat, rozhodnou-li se využít svého práva na volný pohyb. (13) Občané Unie, kteří zvažují, zda využijí svého práva na volný pohyb, by zejména měli být informováni o svých právech, pokud jde o získání nebo zachování práv na sociální zabezpečení na základě předpisů Unie pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení; díky těmto předpisům si mohou být jisti, že nepřijdou o svá práva na sociální zabezpečení, když se rozhodnou přestěhovat v rámci Evropy. Dále by měli být informováni o svém právu na uznávání odborné kvalifikace a o sociálních a občanských schopnostech, které jsou součástí evropského rámce „klíčových schopností pro celoživotní učení“ [19] a které je mohou připravit na plné zapojení do občanského života a k výkonu jejich práv, jichž požívají na základě právních předpisů Unie. (14) V této souvislosti by měli být občané rovněž lépe informováni o svých právech, jež mají jako cestující při cestování po Evropské unii za použití jakéhokoli druhu dopravy, a o právech, jež jim naleží jako spotřebitelům v přeshraničním kontextu. Jestliže budou věřit, že jejich spotřebitelská práva jsou účinně chráněna, přispějí více k rozvoji plného potenciálu celoevropského trhu zboží a služeb a budou lépe využívat jeho výhod. Podobně by měli být občané lépe informováni o předpisech týkajících se všeobecné bezpečnosti výrobků a dohledu nad trhem, aby měli povědomí o tom, jak jsou v rámci celé EU chráněna jejich práva a jejich zdraví, zejména pokud jde o ohrožení nebo rizika, kterým nemohou čelit jako jednotlivci. Dále by bylo důležité zlepšit povědomí občanů o jejich právech v přeshraniční zdravotní péči, aby mohli plně využívat bezpečné a kvalitní zdravotní péče v celé Evropě. (15) V tomto ohledu má prvořadý význam povědomí o volebních právech zaručených občanům Unie. Občané Unie by měli být plně informováni o svém právu volit a být volen v obecních volbách a ve volbách do Evropského parlamentu ve svém členském státě bydliště. Politická účast může zároveň přispět k začlenění občanů Unie do společnosti jimi vybraného členského státu bydliště. (16) Zlepšení povědomí občanů o výhodách, jež tato práva představují pro ně jakožto pro jednotlivce i pro společnost, může dále přispět k posílení pocitu sounáležitosti s Unií a ztotožnění se s jejími ideami. (17) Evropský rok občanů 2013 poskytne velmi vhodnou příležitost zlepšit povědomí široké veřejnosti o právech souvisejících s občanstvím Unie, čímž přispěje k cíli usnadnění výkonu práva na volný pohyb. (18) V roce 2013 si připomeneme 20. výročí zavedení občanství Unie Maastrichtskou smlouvou, jež vstoupila v platnost dne 1. listopadu 1993. Evropský rok občanů bude probíhat ve znamení návaznosti na Zprávu o občanství EU a akčního plánu, který umožní dokončit odstraňování překážek, jež občanům Unie nadále brání vykonávat občanská práva. Uvedený evropský rok zviditelní občanství Unie a jeho konkrétní výhody pro jednotlivce, a to včetně poukazování na reálné účinky politik Unie v životě občanů, zejména pokud jde o odstranění překážek pro výkon jejich práv. (19) Zlepšování povědomí občanů o jejich právech, včetně volebních práv v jejich členském státě bydliště, je rovněž důležité s ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014. Účinek těchto akcí s cílem zlepšit povědomí by se měl znásobit díky úzké koordinaci a využívání součinnosti s významnými akcemi prováděnými jinými orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, a členskými státy v období před těmito volbami. (20) Aby bylo možné optimalizovat účinnost a efektivitu akcí plánovaných na příslušný rok provedení (2013), je důležité uskutečnit řadu přípravných akcí, a to za plného dodržení čl. 49 odst. 6 finančního nařízení[20]. (21) Uvedený evropský rok by měl plně využívat existujících participativních nástrojů a práv zakotvených v čl. 10 a 11 Smlouvy o Evropské unii s cílem podnítit zapojení občanů do procesu provádění akčního plánu pro rok 2013 usilujícího o odstraňování překážek pro výkon jejich práv a obecněji do definování politik Unie, jež poskytují jejich právům konkrétní účinky. V této souvislosti sehrají ústřední úlohu evropské organizace občanské společnosti. (22) Primární odpovědnost za zlepšování povědomí občanů o právech, jež jim jakožto občanům Unie náleží, mají členské státy; akce na úrovni Unie doplňuje vnitrostátní iniciativy v této oblasti, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které podepsaly Evropský parlament, Rada a Komise dne 22. října 2008[21]. (23) Vzhledem k rozsahu navrhovaných akcí a zejména k nutnosti mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací a zlepšování povědomí a šíření osvědčených postupů po celé Unii lze cílů navrhovaného evropského roku dosáhnout lépe na úrovni Unie. Unie tudíž může přijmout relevantní opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (24) Je třeba přijmout vhodná opatření k zamezení nesrovnalostí a podvodů a podniknout nezbytné kroky k získání prostředků, které byly ztraceny, chybně vyplaceny nebo nesprávně použity, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství[22] a (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem[23] a nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) [24]. (25) Financování jiných aktivit než těch, jež jsou financovány z rozpočtu evropského roku, je ze strany Unie možné prostřednictvím existujících programů Unie nebo strukturálních fondů, zejména programu „Evropa pro občany“ a programu „Základní práva a občanství“, PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Předmět Rok 2013 se vyhlašuje „Evropským rokem občanů“ (dále jen „evropský rok“). Článek 2 Cíle Všeobecným účelem evropského roku je zlepšit povědomí o právech souvisejících s občanstvím Unie s cílem pomoci občanům plně využívat práva svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. V této souvislosti se evropský rok zaměří mimo jiné na příležitosti k občanské účasti a přístupu k právům ze strany občanů Unie s bydlištěm v jiném členském státě než v tom, jehož jsou státními příslušníky, studentů, pracovníků, spotřebitelů a poskytovatelů zboží a služeb po celé Unii. Na základě toho jsou specifickými cíli evropského roku: – zlepšení povědomí občanů Unie o jejich právu svobodně se pohybovat a pobývat v Evropské unii a obecněji o právech zaručených občanům Unie v situacích přeshraničního kontextu včetně jejich práva podílet se na demokratickém životě Unie, – zlepšení povědomí občanů Unie o tom, jak mohou konkrétně využívat práv a politik Unie, když žijí v jiném členském státě, a podnícení jejich aktivní účasti v občanských fórech týkajících se tematiky Unie a jejích politik, – podnícení diskuse o vlivu a potenciálu, jež má právo na volný pohyb jakožto nezcizitelný prvek občanství Unie, zejména pokud jde o posílení sociální soudržnosti a vzájemné porozumění mezi občany Unie a vazbu mezi občany a Unií. Článek 3 Zahrnuté iniciativy 1. Opatření, která je třeba přijmout k dosažení cílů uvedených v článku 2, mohou zahrnovat tyto iniciativy organizované na úrovni Unie a na celostátní, regionální i místní úrovni ve spojení s cíli evropského roku: – informační a vzdělávací kampaně a kampaně na zlepšování povědomí zacílené na širokou veřejnost i na užší publikum, – výměnu informací, sdílení zkušeností a osvědčených postupů na úrovni celostátní, regionální, místní správy a jiných organizací, – konference a akce na podporu diskusí a ke zlepšení povědomí o významu a výhodách práva na volný pohyb a pobyt a obecněji o právech občanů jakožto občanů Unie, – využití existujících vícejazyčných participativních nástrojů k podnícení občanů, aby se zapojili do hmatatelného uplatňování svých práv a obecněji do dosahování cílů evropského roku, – posílení úlohy a zviditelnění vícejazyčného webového portálu Europe Direct a Vaše Evropa jakožto klíčových prvků centralizovaného informačního systému o právech občanů Unie, – posílení úlohy a zviditelnění nástrojů pro řešení problémů, jako je SOLVIT, s cílem umožnit občanům Unie lépe využívat a bránit svá práva. 2. Podrobné informace o iniciativách uvedených v odstavci 1 jsou obsaženy v příloze. 3. Komise a členské státy mohou označit další činnosti jako přínosné pro cíle evropského roku a umožnit, aby byl název evropského roku použit k propagaci těchto činností, ale pouze pokud budou přispívat k cílům stanoveným v článku 2. Článek 4 Koordinace na úrovni Unie a provádění Komise úzce spolupracuje s členskými státy a institucemi a sdruženími zastupujícími regionální zájmy, zejména s Výborem regionů. Komise úzce spolupracuje rovněž s Evropským hospodářským a sociálním výborem. Komise svolává zasedání zástupců evropských organizací nebo orgánů činných v oblasti obrany práv občanů a zúčastněných stran, aby byli Komisi nápomocni při provádění evropského roku na úrovni Unie. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie. Článek 5 Finanční ustanovení 1. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části A přílohy se uskutečňují prostřednictvím veřejných zakázek nebo dotacemi financovanými ze souhrnného rozpočtu Unie. 2. Opatření s působností na úrovni Unie uvedená v části B přílohy mohou být příspěvky ze souhrnného rozpočtu Unie. Článek 6 Mezinárodní spolupráce Komise může pro účely evropského roku spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi. Článek 7 Ochrana finančních zájmů Unie 1. Komise zajistí, aby v případě, že jsou prováděny akce financované podle tohoto rozhodnutí, byly finanční zájmy Unie chráněny prostřednictvím uplatnění preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoliv jiným protiprávním činnostem, a to pomocí účinných kontrol a získáním neoprávněně vyplacených částek zpět, a v případě, že budou zjištěny nesrovnalosti, prostřednictvím účinných, přiměřených a odrazujících sankcí. Komise je podle tohoto rozhodnutí oprávněná provádět kontroly a inspekce na místě v souladu s nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem. V případě potřeby provede šetření OLAF na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) [25]. 2. Pokud jde o činnosti Unie financované na základě tohoto rozhodnutí, rozumí se „nesrovnalostí“ ve smyslu čl. 1 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 jakékoli porušení ustanovení práva Unie nebo jakékoli porušení smluvní povinnosti vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Unie, a to formou neoprávněného výdaje. 3. Komise sníží, pozastaví či získá zpět částku finanční podpory udělenou na jakékoli opatření, pokud zjistí nesrovnalosti, zejména nesoulad s ustanoveními tohoto rozhodnutí, samostatného rozhodnutí či smlouvy o přidělení dané finanční podpory, nebo pokud vyjde najevo, že opatření bylo bez vyžádání souhlasu Komise podstatně změněno tak, že je v rozporu s povahou nebo s prováděcími podmínkami daného opatření. 4. Pokud nebyly dodrženy lhůty nebo je pokrokem při provádění opatření odůvodněna pouze část přidělené finanční pomoci, požádá Komise příjemce této pomoci, aby do určité doby předložil vysvětlení. Neposkytne-li příjemce uspokojivou odpověď, může Komise zrušit zbývající část finanční pomoci a požadovat vrácení již vyplacených částek. 5. Veškeré neoprávněně vyplacené částky se vracejí Komisi. Ke všem včas nevráceným částkám se podle podmínek předepsaných ve finančním nařízení přičítá úrok[26]. Článek 8 Monitorování a hodnocení Do 31. prosince 2014 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ stanovených v tomto rozhodnutí. Článek 9 Vstup v platnost Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda / předsedkyně PŘÍLOHA OPATŘENÍ UVEDENÁ V ČLÁNKU 3 Provádění evropského roku se bude v zásadě opírat o širokou informační kampaň na úrovni Unie, kterou mohou doplnit akce podniknuté členskými státy. Jak do akcí na úrovni Unie, tak do akcí na úrovni členských států se mohou též zapojit občanská společnost a další zúčastněné strany, a to tak, aby byli zastoupeni všichni hlavní aktéři. Provádění se bude uskutečňovat prostřednictvím těchto opatření: A. PŘÍMÉ INICIATIVY UNIE Financování bude mít obecně podobu přímého nákupu zboží a služeb v rámci stávajících rámcových smluv. Část financování může být určená na poskytování jazykových služeb (překlady, tlumočení, vícejazyčné informace). Informační a propagační kampaně zahrnující: · výrobu a distribuci audiovizuálních a tištěných materiálů, které odrážejí cíle nastíněné v článku 2; · vysoce viditelné akce a fóra pro výměnu zkušeností a osvědčených postupů; · opatření pro seznámení veřejnosti s výsledky a pro zviditelnění programů, režimů a iniciativ Unie, které přispívají k dosahování cílů evropského roku; · zřízení informační internetové stránky na webu Europa (http://europa.eu/index_cs.htm) věnované akcím uskutečněným v souvislosti s evropským rokem. B. SPOLUFINANCOVÁNÍ INICIATIV UNIE Neplánuje se žádné spolufinancování iniciativ. C. INICIATIVY, KTERÉ NEZÍSKÁVAJÍ FINANČNÍ PODPORU UNIE Unie poskytne nefinanční podporu včetně písemného zmocnění k používání vytvořeného loga a dalších materiálů spojených s evropským rokem iniciativám veřejných nebo soukromých organizací, pokud tyto organizace Komisi zaručí, že dané iniciativy proběhnou v roce 2013 a lze očekávat, že významně přispějí k dosažení cílů evropského roku. _______________ [1] Eurobarometr, kvalitativní průzkum „European citizenship – Cross-border mobility“ („Evropské občanství – přeshraniční mobilita“), srpen 2010. [2] Hlava II SEU, zejména články 9, 10 a 11. [3] Eurobarometr, bleskový průzkum č. 263, „Internal Market: Awareness-perceptions-impacts“ („Vnitřní trh: informovanost – vnímání – dopady“), duben 2009. [4] Scientific Report on the Mobility of Cross-Border Workers within the EU-27/EEA/EFTA Countries („Vědecká zpráva o mobilitě přeshraničních pracovníků v rámci zemí EU-27/EHP/ESVO“) zadaná Evropskou komisí, leden 2009. [5] Eurobarometr, kvalitativní průzkum „European citizenship – Cross-border mobility“ („Evropské občanství – přeshraniční mobilita“), srpen 2010. [6] Eurobarometr, bleskový průzkum č. 294, „EU Citizenship“ („Občanství EU“), březen 2010. [7] KOM(2010) 603 v konečném znění ze dne 27.10.2010. [8] Úř. věst. (2010/C 115/01) – Oznámení orgánů, institucí, úřadů a agentur EU – Evropská rada - Stockholmský program – otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je. [9] KOM(2010) 477 v konečném znění ze dne 15.9.2010 a KOM(2010) 682 v konečném znění ze dne 23.11.2010. [10] KOM(2007) 773 v konečném znění ze dne 6.12.2007. [11] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Na cestě k Aktu o jednotném trhu – Pro vysoce konkurenceschopné sociálně tržní hospodářství: 50 návrhů pro lepší společnou práci, podnikání a obchod“, KOM(2010) 608 v konečném znění ze dne 27.10.2010. [12] SEK(2011) xxx. [13] SEK(2011) xxx. [14] Úř. věst. C, , s. . [15] Úř. věst. C, , s. . [16] KOM(2009) 262 v konečném znění ze dne 10.6.2009. [17] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=CS&reference=P7-TA-2010-0483. [18] KOM(2010) 603 v konečném znění. [19] Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. prosince 2006 o klíčových schopnostech pro celoživotní učení, Úř. věst. L 394, 30.12.2006, s. 10. [20] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (finanční nařízení) (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.) − nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 ze dne 13. prosince 2006 (Úř. věst. L 390, 30.12.2006, s. 1). [21] Úř. věst. C 13, 20.1.2009, s. 3. [22] Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1. [23] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2. [24] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1. [25] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1. [26] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (finanční nařízení) (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.) − nařízení ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 1995/2006 ze dne 13. prosince 2006 (Úř. věst. 390, 30.12.2006, s. 1).