ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ

o úsilí členských států během roku 2014 k dosažení udržitelné rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a rybolovnými právy



Úvod

V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice (dále jen „základní nařízení o SRP“) jsou členské státy povinny vypracovat výroční zprávu o stavu rybolovné kapacity svých loďstev ve vztahu k rybolovným právům. Pro usnadnění společného přístupu v rámci Unie se tyto vnitrostátní zprávy o loďstvu vyhotoví podle pokynů k analýze rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a rybolovnými právy podle článku 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice (dále jen „pokyny Komise“), které Komise přijala v roce 2014. Jestliže členský stát zjistí strukturální nerovnováhu, musí předložit akční plán pro danou skupinu / dané skupiny loďstva, v němž stanoví cíle úpravy, nástroje a jasný časový rámec pro jeho provedení. Na základě těchto vnitrostátních zpráv o loďstvu připraví Komise zprávu o úsilí členských států k dosažení udržitelné rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a rybolovnými právy. Tato zpráva se týká roku 2014.

Výroční zprávy členských států a akční plány

Své zprávy za rok 2014 Komisi předložilo všech 23 pobřežních členských států. Komise požádala Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (dále jen „VTHVR“), aby předložil analýzu rovnováhy mezi kapacitou loďstva a rybolovnými právy ve všech skupinách loďstva EU vypracovanou s použitím standardizovaného přístupu. Všechny ukazatele rovnováhy poskytnuté a použité při setkání odborné pracovní skupiny VTHVR 15–17 byly vypočteny v souladu s pokyny Komise.

VTHVR dospěl k závěru, že členské státy vynaložily při přípravě svých vnitrostátních zpráv značné úsilí. Z analýzy vnitrostátních zpráv však vyplývá, že ne ve všech případech bylo možné vypočítat ukazatele pro všechny skupiny loďstva. Důvodem jsou buď chybějící údaje nebo (v případě hospodářských a technických ukazatelů) souhrnné vykazování skupin (k němuž dochází v zájmu zajištění ochrany obchodního tajemství). Nedostatečné údaje způsobují problémy při výpočtu ukazatelů rovnováhy pro skupiny loďstva, v důsledku čehož jsou nespolehlivé či nereprezentativní. Aby se zlepšil rozsah a přiměřenost ukazatelů, musí členské státy podle názoru VTHVR poskytnout rozsáhlejší soubory údajů, které se týkají většího počtu skupin loďstva a obsahují větší počet analytických posouzení stavu populace, což poukazuje na nezbytnost používání biologických a průzkumných údajů shromážděných na základě rámce pro shromažďování údajů (dále jen „DCF“ (data collection framework)). Kromě toho by se rozsah a přiměřenost ukazatelů mohly zlepšit, kdyby se poskytovaly údaje o úlovcích, a nikoli o vykládkách. Ty by mohly být propojeny s údaji o výmětech pocházejícími z lodních deníků, tedy s údaji shromážděnými podle nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (dále jen „nařízení o kontrole“) a využívanými v DCF. Dalším problémem je, že údaje o úlovcích a intenzitě rybolovu ve Středomoří nejsou vhodným způsobem zeměpisně zařazené, což znemožňuje propojení kapacity s intenzitou a v konečném důsledku s rybolovnými právy. Problematické jsou taktéž údaje týkající se drobného rybolovu, protože členské státy pro tuto oblast neshromažďují údaje ve stejném rozsahu jako pro ostatní skupiny loďstva. Intenzita, vykládky a odlovy v oblasti drobného rybolovu jsou proto téměř nemonitorované. Analýza ukazuje, že některé skupiny loďstva, jako např. plavidla lovící pomocí vlečných sítí, jsou ekonomicky závislé na populacích, u nichž je rybolovný tlak nad úrovní maximálního udržitelného výnosu. Analýza rovněž potvrzuje nízké využití plavidel v mnoha členských státech. Tato zjištění odůvodňují, aby se pokračovalo v aktivním řízení kapacity loďstva a aby se v případě potřeby upravovala. Členské státy by měly i nadále řešit rybolovnou kapacitu svých loďstev, aby byla hospodářsky životaschopná a aby jejich provoz a využívání mořských biologických zdrojů byly udržitelné.

V rámci společné rybářské politiky se vyžaduje, aby členské státy zavedly opatření pro postupné přizpůsobení rybolovné kapacity svých loďstev rybolovným právům. V konkrétních situacích, kdy byla v určité skupině loďstva zjištěna nadměrná strukturální kapacita, je akční plán transparentním a účinným prostředkem k postupnému dosažení rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou loďstva a rybolovnými právy.

V roce 2015 vypracovaly členské státy více akčních plánů než v roce 2014. Celkem 17 členských států identifikovalo skupiny loďstva, které považují za nevyvážené nebo vykazující potenciální znaky nevyváženosti, přičemž vycházely z biologických, hospodářských nebo technických ukazatelů a/nebo doplňujících informací, čímž je podle pokynů Komise nutné vypracovat akční plány. Dalších pět členských států dospělo k závěru, že ani jedna z jejich skupin loďstva nevykazuje jasné známky nerovnováhy, a akční plány nepředložilo.

V této souvislosti výroční zpráva hraje důležitou roli. Podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 508/2014 ze dne 15. května 2014 o Evropském námořním a rybářském fondu (dále jen „nařízení o ENRF“) je předkládání vnitrostátních zpráv týkajících se rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a rybolovnými právy v souladu s pokyny Komise předběžnou podmínkou pro schválení operačního programu ENRF. Kromě toho zvláštní opatření financovaná z ENRF, jako jsou trvalé ukončení činnosti, výměna motorů nebo podpora na zahájení činnosti mladých rybářů, může ENRF podporovat pouze u skupin loďstva, u nichž je zjištěna nadměrná kapacita (v případě trvalého ukončení činnosti), nebo pokud neexistuje nadměrná strukturální kapacita (v případě výměny motorů a podpory na zahájení činnosti mladých rybářů).

Akční plány tedy členským státům umožňují určit taková opatření (včetně trvalého zastavení rybolovných činností), která mají snížit rybolovnou kapacitu v případě skupin, u nichž se dospělo k závěru, že nejsou v rovnováze se svými rybolovnými právy. V příštích několika letech pomůže podpora z ENRF na opatření týkající se trvalého ukončení rybolovných činností dosáhnout snížení kapacity loďstva EU a snížit tak tlak na mořské zdroje.

Stav rybolovné kapacity loďstev v Unii

Společná rybářská politika (dále jen „SRP“) rovněž vyžaduje, aby členské státy zajistily, že od roku 2014 rybolovná kapacita jejich loďstva nepřesáhne stropy kapacity uvedené v příloze II nařízení (EU) č. 1380/2013. Jak bylo uvedeno výše, kapacita loďstev se nadále snižuje. V důsledku vývoje za posledních deset let (viz příloha III a IV) se v období od ledna 2014 do listopadu 2015 rybolovná kapacita členských států EU-28 snížila o 0,8 % v kilowattech (kW) a o 1,3 % v hrubé prostornosti (GT) (viz příloha I).

Od listopadu 2015 bylo v rejstříku loďstva EU registrováno 85 065 plavidel s celkovou kapacitou 1 627 125 GT a 6 474 617 kW. To svědčí o tom, že v roce 2015 došlo k poklesu (pomineme-li plavidla registrovaná v nejvzdálenějších regionech) o 0,6 % v počtu plavidel (viz příloha I). Rybolovná kapacita loďstva EU byla o 18,42 % nižší než stropy kapacity pro prostornost a o 11,60 % nižší než stropy výkonu (viz graf 1). V nejvzdálenějších regionech EU, které představují 5,4 % celkového loďstva EU, se kapacita loďstva v období od ledna 2014 do listopadu 2015 snížila o 0,1 % v GT a zvýšila o 0,9 v kW (viz příloha V).

Aby byla zajištěna přesnost měření v rejstříku loďstva, jsou členské státy povinny v souladu s nařízením o kontrole systematicky schvalovat nové motory a náhradní a technicky upravené motory o výkonu přesahujícím 120 kW pro plavidla, na něž se vztahuje režim intenzity rybolovu od ledna 2012, pro všechna plavidla od ledna 2013. Podle uvedeného nařízení o kontrole musí členské státy rovněž ověřovat údaje na základě plánů odběru vzorků. Pokud informace naznačují, že je výkon motoru vyšší než výkon uvedený v rybolovné licenci plavidla, měly by členské státy provést fyzickou kontrolu.

Na konci prosince 2015 přijalo osmnáct členských států plán odběru vzorků pro ověřování výkonu motoru.

Komise v rámci stanovení 16 případů před zahájením soudního řízení EU obdržela od členských států všechny plány odběru vzorků pro účely kontroly výkonu motoru. Komise v současné době provádí audity s cílem sledovat jejich účinné provádění.