C 486/39

Zveřejnění oznámení o schválení standardní změny specifikace výrobku týkající se názvu v odvětví vína, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 2 a 3 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/33

(2021/C 486/10)

Toto oznámení se zveřejňuje v souladu s čl. 17 odst. 5 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/33 (1).

OZNÁMENÍ O SCHVÁLENÍ STANDARDNÍ ZMĚNY, KTERÝM SE MĚNÍ JEDNOTNÝ DOKUMENT

Côtes de Duras

PDO-FR-A0165-AM01

Datum oznámení: 1. října 2021

POPIS A DŮVODY SCHVÁLENÉ ZMĚNY

1. Oficiální zeměpisný kodex

Obce v zeměpisné oblasti a v oblasti v bezprostřední blízkosti byly aktualizovány v souladu s úředním zeměpisným kodexem.

Hranice oblasti zůstává stejná.

Jednotný dokument se mění v bodech 6 a 9.

2. Růžová vína

Odrůdy Sémillon B, Sauvignon B, Sauvignon gris G a Muscadelle B byly přidány na seznam doplňkových odrůd povolených pro výrobu růžových vín.

Doplňkové odrůdy mohou být pěstovány nejvýše na 20 % plochy zemědělského podniku.

Při kupáži nesmí být podíl všech doplňkových odrůd vyšší než 20 %, nejvýše 10 % Sauvignon B a Sauvignon gris G a 10 % Muscadelle B.

Přidání bílých odrůd do růžových vín umožňuje zajistit svěžest a organoleptické vlastnosti, které mohou být ohroženy určitými klimatickými podmínkami (zejména vysokými teplotami po zahájení zrání).

Jejich přidání nemá vliv na jakost produktu.

Touto změnou se nemění jednotný dokument.

3. Maximální průměrný výnos na pozemek

Maximální průměrný výnos suchých bílých vín na jeden pozemek byl snížen tak, aby odpovídal úrovni u červeného a růžového vína, a tím se usnadnily kontroly.

Touto změnou se nemění jednotný dokument.

4. Enologické aktivní uhlí

Dříve zakázané používání aktivního uhlí se zavádí přesně definovaným způsobem a v omezených dávkách: „Při výrobě růžových vín může být mošt ošetřován enologickým uhlím, přičemž maximální povolená dávka je 20 % objemu vína vyrobeného dotyčným vinařem z dotyčné sklizně“. Cílem je zaměřit se na šarže s nižší organoleptickou nebo analytickou kvalitou (např. aromatické změny spojené s oxidací), aniž by se změnily typické vlastnosti produktu.

Tato změna vede ke změně bodu 5.1 jednotného dokumentu.

5. Odkaz na kontrolní subjekt

Znění odkazu na kontrolní subjekt bylo revidováno, aby bylo v souladu se zněním použitým v jiných specifikacích produktu. Tento pozměňovací návrh je čistě redakční povahy.

Touto změnou se nemění jednotný dokument.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

1. Název (názvy)

Côtes de Duras

2. Typ zeměpisného označení:

CHOP – chráněné označení původu

3. Kategorie výrobků z révy vinné

1. Víno

4. Popis vína (vín)

1. Červená a růžová vína

STRUČNÝ POPIS

Červená a růžová vína jsou tichá a suchá. Ve fázi balení mají červená vína obsah kyseliny jablečné nejvýše 0,4 g/l. Červená a růžová vína mají obsah fermentovatelného cukru (glukózy a fruktózy) nejvýše 3 gramy na litr.

Po obohacení nepřekračuje celkový obsah alkoholu v červených a růžových vínech 13 % objemových. Obsah těkavých kyselin a celkový obsah oxidu siřičitého stanoví předpisy Unie. Červená a růžová vína mají minimální přirozený obsah alkoholu 10,5 % objemových. Červená vína se obecně vyznačují pružností a kulatostí odrůdy Merlot N a doplňkové odrůdy Cot N, jakož i významnými tříslovinami odrůd Cabernet franc N a Cabernet Sauvignon N. Aby se snížila jejich přirozená kyselost, musí být před stáčením provedeno jablečno-mléčné kvašení.

Růžová vína, která se obvykle vyrábějí mísením, jsou suchá a mají příjemnou ovocnou chuť a zajímavou svěžest. Používání určitých materiálů je zakázáno s cílem chránit hrozny před vinifikací nebo zabránit vyluhování svíravých tříslovin.

OBECNÉ ANALYTICKÉ VLASTNOSTI

Obecné analytické vlastnosti Maximální celkový obsah alkoholu (v % objemových) Minimální skutečný obsah alkoholu (v % objemových) Minimální celková kyselost Maximální obsah těkavých kyselin (v miliekvivalentech na litr) Maximální celkový obsah oxidu siřičitého (v miligramech na litr)

2. Bílá vína

STRUČNÝ POPIS

Tichá bílá vína mohou být suchá, polosladká nebo sladká.

Obsah zkvasitelných cukrů v suchých bílých vínech není vyšší než 3 gramy na litr. Ostatní bílá vína mají obsah zkvasitelných cukrů nejméně 12 gramů na litr a celkový obsah alkoholu nejméně 10,5 % objemových. Po obohacení nepřekračují suchá bílá vína celkový obsah alkoholu 13 % a ostatní bílá vína 14 %.

Suchá bílá vína mají minimální přirozený obsah alkoholu 10,5 % objemových a ostatní bílá vína 11,5 % objemových.

Obsah těkavých kyselin a celkový obsah oxidu siřičitého stanoví předpisy Unie.

Rozmanitost odrůd a pravidla pro kupáž vedou v případě suchých bílých vín k výrobě dvou druhů vín: velmi ovocných a svěžích suchých bílých vín s převládajícími aromaty kůry a pupenů černého rybízu, obvykle vyráběných ze Sauvignonu B, a složitějších suchých bílých vín, kterým odrůdy jako Muscadelle B a Sémillon B dodávají mírnou kulatost a dužnatost. Na etiketě těchto druhů vína musí být uveden výraz „sec“ (suché).

Polosladká bílá vína se většinou vyrábějí ze Sémillonu B doplněného Muscadelle B. Většina jsou plná a dostatečně koncentrovaná a mají vůni zralého, někdy kandovaného ovoce. Ostatní odrůdy dodávají vínu svěží chuť na jazyku a lepší schopnost zrání.

OBECNÉ ANALYTICKÉ VLASTNOSTI

Obecné analytické vlastnosti Maximální celkový obsah alkoholu (v % objemových) Minimální skutečný obsah alkoholu (v % objemových) Minimální celková kyselost Maximální obsah těkavých kyselin (v miliekvivalentech na litr) Maximální celkový obsah oxidu siřičitého (v miligramech na litr)

5. Enologické postupy

5.1. Zvláštní enologické postupy

1. Zvláštní enologický postup

Metody obohacování zahušťováním jsou u červených vín povoleny do maximální výše limitní hodnoty koncentrace 10 %. Přirozený obsah alkoholu v ošetřené šarži může být zvýšen maximálně o 1 % objemové. Při výrobě růžových vín může být mošt ošetřován enologickým uhlím, přičemž maximální povolená dávka je 20 % objemu vína vyrobeného dotyčným vinařem z dotyčné sklizně. Po obohacení nepřekračuje celkový obsah alkoholu ve vínech 13 % u červených, růžových a bílých suchých vín a 14 % u ostatních bílých vín. Kromě uvedených ustanovení musí vína z hlediska enologických postupů splňovat požadavky stanovené na úrovni EU a v zákoníku zemědělství a mořského rybolovu.

2. Pěstební postupy

Vinice mají minimální hustotu výsadby 4 000 keřů na hektar. Spon mezi řadami může být nejvýše 2,50 m. Plocha pro každý keř je maximálně 2,50 m2. Tato plocha se vypočítá vynásobením vzdáleností mezi řadami a odstupem mezi rostlinami ve stejné řadě. Tato hustota výsadby může být snížena na 3 300 keřů na hektar v případě vinic osázených k produkci suchého bílého vína. V takovém případě smí být spon mezi řadami u této révy nejvýše 3 metry a spon výsadby mezi kmínky v téže řadě musí být přinejmenším 0,85 metru.

Řez révy se provádí pomocí následujících technik:

— jednoduchým nebo dvojitým Guyotovým řezem,

— krátkým řezem „na čípky“ prostřednictvím kordonového řezu typu Royat nebo do vějíře,

— řezem na tažně.

Po odstranění oček má každá rostlina u odrůd Sauvignon B a Sauvignon gris G nejvýše 15 živých oček a u ostatních odrůd 13 živých oček.

V případě révy o hustotě nižší než 4 000 keřů na hektar má po odstranění oček každá rostlina u odrůd Sauvignon B a Sauvignon gris G nejvýše 18 živých oček a u ostatních odrůd 15 živých oček.

Zavlažování je zakázáno.

5.2. Maximální výnosy

1. Červená a růžová vína

66 hektolitrů na hektar

2. Suchá bílá vína

72 hektolitrů na hektar

3. Ostatní bílá vína

66 hektolitrů na hektar

6. Vymezená zeměpisná oblast

Sklizeň hroznů, vinifikace a výroba vín probíhají v těchto obcích departementu Lot-et-Garonne (na základě úředního zeměpisného kodexu ze dne 26. února 2020): Auriac-sur-Dropt, Baleyssagues, Duras, Esclottes, Loubès-Bernac, Moustier, Pardaillan, Saint-Astier, Saint-Jean-de-Duras, Saint-Sernin, Sainte-Colombe-de-Duras, Sauvetat-du-Dropt (La), Savignac-de-Duras, Soumensac et Villeneuve-de-Duras.

7. Hlavní moštová odrůda (moštové odrůdy)

Cabernet franc N

Cabernet Sauvignon N

Chenin B

Colombard B

Mauzac B

Merlot N

Muscadelle B

Ondenc B

Sémillon B

Ugni blanc B

8. Popis souvislostí

8.1. Popis přírodních faktorů, jež přispívají k souvislosti s vymezenou oblastí

Zeměpisná oblast je na jihu ohraničena údolím řeky Dropt a prodlužuje náhorní plošinu Entre-Deux-Mers, 70 km východně od Bordeaux a zhruba uprostřed mezi údolími Garonne a Dordogne. Severní část zeměpisné oblasti je hranicí mezi povodími řek Dordogne a Garonne. K jihu je náhorní plošina otevřená a je zde hluboce prořezána sítí vodních toků, kterou tvoří na západě říčka Dousset, ve středu říčka Dourdèze a na východě říčky Malromé a Escourrou. Zeměpisná oblast odpovídá 15 obcím kantonu Duras.

Krajina se vyznačuje střídáním pahorků a více či méně hlubokých údolí. Různorodý reliéf souvisí s drobivostí vystupujících molas a zkrasověním podložních vápenců. Na svazích a vrcholcích kopců vystupují na povrch tvrdé vápence, které tvoří malé skalní útesy dobře viditelné v celé krajině.

Nejvíce drobivé geologické útvary tvoří tzv. fronsadské molasy na úpatí kopců a tzv. agenské molasy na vrcholcích bočních hřebenů. Na svazích se objevuje castillonský vápenec, který je bílý, křídový a více či méně rozpukaný. Nad agenskou molasou vystupuje na některých izolovaných místech na povrch bílý agenský vápenec. Bílý a tvrdý vápenec, bohatý na jeskyně, dosahuje nejvyšší nadmořské výšky v náhorní plošině v katastru obcí Loubès-Bernac a Soumensac a je překryt odvápněnými jíly. Na frosandských molasách vznikly hnědé hlinité nebo hlinito-štěrkovité půdy a pro pěstování vinné révy se využívají pouze v oblastech bez mrazů v údolí řeky Dropt. Castillonský vápenec má na povrchu velmi chudé rendziny, které se obtížně kultivují. Nachází se zde zejména jalovcová vřesoviště. Při mírně hlubší vrstvě půdy se révě daří i na chudých a dobře odvodněných půdách. Na agenských molasách se nacházejí dekarbonizované a často značně vyluhované půdy. Sprašová vrstva umožňuje tvorbu jílovitých půd (boulbènes). Vymezené pozemky o rozloze 9 871 hektarů pokrývají téměř polovinu zeměpisné oblasti.

Oceánské podnebí přináší srážky rozložené v průběhu celého roku s jedním vrcholem v zimě a druhým v květnu. Jarní teploty jsou mírné a podporují brzký začátek vegetačního cyklu révy. Podzimy jsou slunečné, někdy s deštivým obdobím po rovnodennosti. Tradiční akvitánské odrůdy se v této oblasti vyvinuly přirozeně díky své přizpůsobivosti prostředí.

8.2. Popis lidských faktorů, jež přispívají ke spojení s vymezenou oblastí

Během anglické nadvlády nad oblastí Guyenne v 11. až 14. století dosáhlo vinařství v oblasti Duras určitého rozmachu vývozem vína z „Haut-Pays“ do Anglie. Tento název označuje všechny vinice situované od města Bordeaux dále do vnitrozemí, s jejichž vínem se obchodovalo po řekách Dordogne a Garonne. Protekcionismus zavedený vinaři z Bordeaux byl během absolutistického období několikrát zmírněn. Tímto způsobem byla za vína „Haut-Pays“ placena dvojí daň (double marque), zatímco za vína z oblasti Duras se platila pouze poloviční daň (demi-marque). V 17. století měl vévoda z Durasu dokonce povoleno dávat každý rok 1 000 tun vína z Durasu do dubových sudů (bariků) stejné velikosti jako v Bordeaux.

Na začátku 20. století byla produkce vín „Côtes de Duras“ zaměřena především na polosladká bílá vína, jako je „Bergerac“, která byla oblíbená v Paříži a v okolí. Klesající obliba tohoto typu produktů mezi spotřebiteli po druhé světové válce však vedla obec k tomu, že se produkce vína dále vyvinula.

V roce 1924 bylo zřízeno sdružení na ochranu vín z kantonu Duras s cílem získat uznání označení původu „Vin du canton de Duras“. Poté, co jeden ze zprostředkovatelů toto označení napadl, ve věci rozhodl občanskoprávní soud v Agen dne 28. června 1927. V rozsudku se uvádí: „Půda v kopcích kantonu Duras sice nedává vínům typický buket pro vína Grands cru, ale umožňuje alespoň vyrábět prvotřídní vína, která jsou spotřebiteli jednoznačně oceňována.“ Soud definoval vína „Duras“ jako „ovocná a silná vína s charakterem, který je příznačný pro jejich původ“. Chráněné označení původu „Côtes de Duras“ bylo pro bílá a červená vína uznáno dne 16. února 1937. Na počátku 60. let 20. století se v oblasti Bordeaux přešlo na červené odrůdy a odrůdu Sauvignon B. Hospodářství kantonu Duras následovalo tohoto příkladu, protože mělo ekonomické vyhlídky na plný rozvoj. Od roku 1970 se suchá bílá vína z odrůdy Sauvignon B stala stěžejními produkty regionu. Rozvoj kontroly teplot při vinifikaci, umožněný díky družstevním investicím, umožňuje vyrábět vína získaná z odrůdy Sauvignon B, která mají charakteristická aromata a spotřebitelé je snadno rozpoznají.

V tomto období bylo založeno vinařské družstvo Duras, zatímco sousední družstvo v Gironde již produkovalo 20 % vín s chráněným označením původu. Od roku 1985 propaguje vína mezioborové sdružení a v roce 1998 se obě družstva spojila. Současně zvládnutí vinifikace červeného vína vinaři z Bordeaux poskytlo sousedním vinařům v regionu Duras výhodu a přirozeně se rozvinula výroba růžového vína.

V roce 2009 činila průměrná produkce červených vín 65 000 hektolitrů a růžových vín 5 000 hektolitrů. Produkce suchých bílých vín činí 40 000 hektolitrů, zatímco polosladká bílá vína jsou omezena na 2 000 hektolitrů prodávaných přímo v lahvích. Rozmanitost odrůd, pravidla pro podíl na vinicích a pravidla pro kupáž vedou v případě suchých bílých vín k výrobě dvou druhů vín: velmi ovocných a svěžích suchých bílých vín s převládajícími aromaty kůry a pupenů černého rybízu, obvykle vyráběných z jediné odrůdy – Sauvignonu B, a složitějších suchých bílých vín, kterým odrůdy jako Muscadelle B a Sémillon B dodávají mírnou kulatost a dužnatost. Na etiketě těchto druhů vína musí být uveden výraz „sec“ (suché).

Polosladká bílá vína se většinou vyrábějí z odrůdy Sémillon B doplněné Muscadelle B. Většinou jsou plná a dostatečně koncentrovaná a mají vůni zralého, někdy kandovaného ovoce. Jiné odrůdy dodávají vínu při zrání svěžejší chuť na jazyku a také lepší odolnost vůči zrání.

Červená vína se obecně vyznačují pružností a kulatostí odrůdy Merlot N a doplňkové odrůdy Cot N, jakož i významnými tříslovinami odrůd Cabernet franc N a Cabernet Sauvignon N. Aby se snížila jejich přirozená kyselost, musí být před stáčením provedeno jablečno-mléčné kvašení.

8.3. Faktor

Růžová vína, která se obvykle vyrábějí mísením, jsou suchá a mají příjemnou ovocnou chuť a zajímavou svěžest. Používání určitých materiálů je zakázáno s cílem chránit hrozny před vinifikací nebo zabránit vyluhování svíravých tříslovin. Řeka Dropt a její přítoky zbrázdily krajinu do oblých hřebenů, čímž se zvýraznila vhodná poloha slunných svahů. Ve vymezené oblasti se tak zohledňují topografická kritéria a nejlepší pozemky často konkurují rozšířenému lesnímu hospodářství. Důvodem výroby polosladkých bílých vín je pěstování odrůdy Sémillon B v oceánském klimatu, kde ranní vlhkost na podzim a slunečná odpoledne podporují přezrávání a případný rozvoj ušlechtilé plísně botrytis cinerea.

Různé více či méně vyluhované vrstvy melasy s různým obsahem jílu v hlinitopísčitých půdách podporují pěstování odrůdy Sauvignon B, která rozvíjí svůj aromatický potenciál, nezbytný pro výrobu výrazných suchých bílých vín.

Odvápněné hlíny a vhodné podmínky slunečného podzimu podporují zrání modrých odrůd, které dávají červeným vínům dobrý tříslovinový základ.

Výrobci dokázali využít potenciál svého území výběrem nejvhodnější půdy pro pěstování révy a vypracováním postupů pro kontrolu teploty kvašení bílých vín a extrakce tříslovin u červených vín.

Na počátku 16. století takzvaná „vína z Bordeaux“ zahrnovala současně vína z oblastí Graves, Médoc, Blayais atd., jakož i vína z nových „ dobytých“ území (pays de nouvelle conquête). Tímto „dobytím“ se rozumí konverze místních obyvatel, která spočívala na několika vlivných farnostech a jurisdikcích, jako je Montravel, Sainte-Foy nebo Duché de Duras. František I. podporoval výsadbu vinné révy na kopcích v oblasti Duras a u dvora panovníků z Valois byla místní vína ceněna a nazývána „nektarem“.

Vinařská oblast Duras se nevyhnula jednotlivým krizím (války, obchodní bariéry, fyloxera, vyloučení z apelace Haut-Pays), ale vinařství odolalo a dokázalo se přizpůsobit. Produkce je prakticky rovnoměrně rozdělena mezi družstevní a nezávislá vinařství. Rozvoj agroturistiky umožňuje přímý prodej jako převládající způsob uvádění na trh, neboť představuje 60 % prodaného objemu. Vzhledem k tomu, že 15 % objemu se prodává v severní Evropě, přesahuje pověst vína s chráněným označením původu Duras daleko za hranice oblastí Aquitaine a Ile-de-France.

9. Další základní podmínky (balení, označování a další požadavky)

Právní rámec:

Vnitrostátní právní předpisy

Typ dalších podmínek:

Další ustanovení týkající se označování

Popis podmínek:

Bílá vína s obsahem zkvasitelného cukru (glukóza + fruktóza) nejvýše 3 gramy na litr musí být označena přívlastkem „sec“ (suché).

Označování vín s chráněným označením původu „Côtes de Duras“ může uvádět větší zeměpisnou jednotku „Sud-Ouest“. Tato větší zeměpisná jednotka se současně může uvádět ve všech prospektech a na všech nádobách. Rozměry písma použitého pro větší zeměpisnou jednotku nesmějí být na výšku ani na šířku větší, než je velikost písmen tvořících název kontrolovaného označení původu.

Právní rámec:

Vnitrostátní právní předpisy

Typ dalších podmínek:

Odchylka týkající se produkce ve vymezené zeměpisné oblasti

Popis podmínek:

Oblast v bezprostřední blízkosti, vymezená odchylkou pro vinifikaci a výrobu vín, je tvořena územími těchto obcí podle oficiálního zeměpisného kodexu ze dne 26. února 2020:

— departement Dordogne:

celá území obcí: Sadillac, Thénac,

části obcí: Saint-Julien-Innocence-Eulalie, pokud jde výlučně o území bývalé obce Sainte-Eulalie-d’Eymet, která se stala delegovanou obcí v rámci Saint-Julien-Innocence-Eulalie dne 1. ledna 2019,

— departement Gironde: Dieulivol, Landerrouat, Lèves-et-Thoumeyragues (Les), Margueron, Monségur, Pellegrue, Riocaud, Saint-Avit-Saint-Nazaire,

— departement Lot-et-Garonne: Lévignac-de-Guyenne, Mauvezin-sur-Gupie, Monteton, Roumagne.

Odkaz na specifikaci výrobku

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-918e1e36-8c05-4755-8ea3-a2acdf360f18

(1) Úř. věst. L 9, 11.1.2019, s. 2.