CS Úřední věstník Evropské unie C 58/14

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení ve věci COMP/M.3796 – OMYA/J.M. HUBER PCC

(v souladu s články 15 a 16 rozhodnutí Komise (2001/462/ES, ESUO) ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže – Úř. věst. L 162, 19.6.2001)

(Text s významem pro EHP)

(2007/C 58/06)

Návrh rozhodnutí vyvolává tyto připomínky:

Písemné řízení

Komise dne 4. dubna 2005 obdržela od finského orgánu pro ochranu hospodářské soutěže žádost o postoupení podle čl. 22 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 („nařízení o spojování“), ke které se dne 22. dubna 2005 připojily příslušné orgány Švédska, dne 26. dubna 2005 orgány Rakouska a 28. dubna 2005 orgány Francie, aby posoudila navrhované spojení, kterým podnik Omya AG („Omya“, Švýcarsko) plánuje získat nákupem akcií a aktiv ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady výhradní kontrolu nad celosvětově působícím podnikem J.M. Huber Corporation („Huber“) vyrábějícím vysrážený uhličitan vápenatý („PCC“), v současné době kontrolovaný podnikem J.M. Huber Corporation (USA).

Po přezkoumání důkazů, které předložily výše uvedené členské státy, Komise dospěla k názoru, že spojení splnilo požadavky stanovené v čl. 22 odst. 3 nařízení o spojování a v odstavcích 42 – 45 sdělení Komise o postupování případů pokud jde o spojování, a rozhodla přijmout jurisdikci a dne 18. května 2005 poslala dotčeným členským státům rozhodnutí v tomto smyslu. Tento případ byl prvním postoupením, o které členské státy Komisi požádaly podle článku 22 nového nařízení o spojování.

Společnost Omya předložila oznámení dne 4. srpna 2005. Komise zahájila řízení dne 23. září 2005 podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení o spojování na základě toho, že navrhované spojení vyvolalo vážné pochybnosti o jeho slučitelnosti se společným trhem. Dne 3. října 2005 byl společnosti Omya umožněn přístup ke „klíčovým dokumentům “ze spisu Komise v souladu s „Osvědčenými postupy pro vedení kontrolních řízení ES týkajících se spojování “(dále jen „osvědčené postupy“) stanovenými Generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž.

Následně Komise přijala čtyři rozhodnutí podle čl. 11 odst. 3, určená společnosti Omya dne 11. října 2005, 9. listopadu 2005, 23. listopadu 2005 a 9. prosince 2005. Řízení tak byla přerušena v období mezi 11. – 19. říjnem 2005, 4. – 17. listopadem 2005, 22. – 29. listopadem 2005 a 8. prosincem 2005 – 3. lednem 2006.

Při konečném zpracování předlohy rozhodnutí a po podrobném šetření útvary Komise zjistily, že dřívější žádost oznamující strany obsahovala nesprávné údaje. Proto Komise dne 8. března 2006 přijala další rozhodnutí podle čl. 11 odst. 3, které opět přerušilo řízení do doby, dokud společnost Omya nesplní rozhodnutí podle čl. 11 odst. 3. (Proti tomuto rozhodnutí společnost Omya dne 18. května 2006 podala odvolání k soudu prvního stupně.) Účelem rozhodnutí podle čl. 11 odst. 3 bylo posunutí časového rozvrhu spojení zpět na 8. prosinec 2005. Hodiny rozvrhu byly opět spuštěny 21. března 2006. Komise pokračuje ve vyšetřování potvrzujícím obavy o hospodářskou soutěž na trhu s nátěry. Oznamující straně bylo dne 2. května 2006 zasláno sdělení o námitkách zaměřené na tento trh se lhůtou pro zaslání odpovědi do 16. května 2006.

Zapojení třetích stran

Vyhověla jsem dvěma žádostem podniků, aby mohly být připuštěny k řízení jako zúčastněné třetí strany ve smyslu čl. 18 odst. 4 nařízení o spojování a čl. 11 písm. c) nařízení Rady (ES) č. 802/2004. Společnost Minerals Technologies Inc. („MTI“) MTI byla připuštěna dne 23. prosince 2005 a společnost Imeriys SA („Imerys“) dne 23. ledna 2006. Oba podniky kromě odpovědi na žádosti o informace podle článku 11 nařízení o spojování dobrovolně učinily podání jak písemnou formou, tak na jednáních s Komisí.

Když třetí strany pochopily, že Komise zřejmě nevydá sdělení o námitkách, obě napsaly úředníkovi pro slyšení nebo útvarům Komise, aby vyvolaly otázky týkající se řízení v tomto případě. Společnost Imerys podala dne 23. února 2006 úředníkovi pro slyšení formální stížnost, ve které uvádí, že útvary Komise nebyly dostatečně transparentní a od počátku řízení neposkytovaly společnosti Imerys přiměřené informace v dostatečně rané fázi řízení, aby mohla významně přispívat k vyšetřování. Odpověděla jsem, že podle mého názoru bylo zákonné právo společnosti Imerys na slyšení jako zúčastněné třetí strany plně respektováno. Totéž platí ve vztahu ke společnosti MTI. Co se týče transparentnosti, snad bylo možné tyto třetí strany informovat podrobněji. Nakonec se třetí strany i nadále významně podílely na řízení, a to jak před tím, tak i po tom, co bylo zasláno sdělení o námitkách.

Přístup ke spisu

Při přípravě přístupu ke spisu po vydání sdělení o námitkách jsem dne 27. dubna 2006 přijala rozhodnutí podle článku 9 mandátu úředníků pro slyšení (1). V tomto rozhodnutí jsem požadovala, aby určité informace, u kterých společnost Huber žádala o důvěrnost, byly společnosti Omya zpřístupněny z důvodu ochrany jejích práv na obhajobu.

Přístup ke spisu byl povolen oznamující straně po vydání sdělení o námitkách. Společnost Omya si mj. stěžovala na „omezený a nedostatečný “přístup ke spisu ve svém stanovisku ke sdělení o námitkách. Příslušné útvary Komise reagovaly na tuto otázku. Následně společnost Omya zaslala úředníkovi pro slyšení dopis, ve kterém zopakovala některé ze svých obav ohledně přístupu ke spisu. Po přezkoumání jednotlivých vznesených otázek jsem informovala společnost Omya, že i když byly zjištěny určité nedostatky, útvary Komise je následně napravily.

Společnost Omya vznesla další dotaz ohledně svého práva na slyšení v souvislosti s dokumentem, který Komise dne 6. července 2006 zaslala společnosti Omya k vyjádření. Domnívám se proto, že s ohledem na skutečnost, že společnost Omya podala připomínky k dokumentu dne 11. července 2006, bylo ještě dost času na to, aby byly její názory zohledněny před přijetím konečného rozhodnutí.

Ústní slyšení

Ústní slyšení proběhlo dne 18. května 2006 na žádost společnosti Omya, která se slyšení zúčastnila spolu se společností Huber. Obě třetí strany, společnosti Imerys a MTI, se rovněž zúčastnily slyšení.

Závěry

Společnosti Omya a Huber předložily dne 23. května 2006 Komisi soubor závazků. Komise dne 29. května 2006 zahájila tržní test k prvnímu návrhu alternativního závazku. Komise poskytla společnosti Omya soubor nedůvěrných verzí odpovědí třetích stran na tržní test prvního alternativních závazku, po kterém následovala schůzka, kde byly se zúčastněnými stranami projednány výsledky tržního testu. Dne 3. července 2006 pak strany předložily přepracovaný závazek.

Útvary Komise dospěly k závěru, že první alternativní závazek, kromě určitých upřesnění navrhovaných stranami dne 3. července 2006 a za předpokladu, že by byl plně dodržen, přiměřeně řeší obavy týkající se hospodářské soutěže, které vznesla Komise s ohledem na účinnou hospodářskou soutěž na trhu s uhličitanem vápenatým používaným jako nátěry ve vztahu k dotčeným zákazníkům v jižním Finsku, a že spojení, které bylo pozměněno závazky, může být prohlášeno za slučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP.

Ohledně objektivity tržního testu nebyly u úředníka pro slyšení vzneseny žádné obavy.

Na základě výše uvedených skutečností se domnívám, že práva na slyšení všech účastníků řízení byla v tomto případě dodržena.

V Bruselu dne 14. července 2006. Karen WILLIAMS

(1) Rozhodnutí Komise 2001/462/ES, ESUO ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 162, 19.6.2001, s. 21)