Tento návrh nevytváří pro občany EU žádné nové daně. EU nemá pravomoc vybírat daně. Z toho důvodu zavedení nových kategorií vlastních zdrojů plně respektuje vnitrostátní fiskální svrchovanost. Stávající daňové nástroje jsou realizovány především na vnitrostátní úrovni, i když v některých oblastech Evropská unie stanoví pravidla pro harmonizaci způsobu, jakým jsou daně uplatňovány. To je spravedlivější jak vůči občanům, tak vůči podnikům v různých zemích EU a zároveň to poskytuje prostředky k podchycení fiskálních příjmů, které nemohou být podchyceny vnitrostátními orgány. Přiřazení podílu z některých harmonizovaných daňových základen nebo z jiných zdrojů zakotvených v politikách nebo právních předpisech EU do rozpočtu EU je cestou ke zlepšení synergií mezi EU a ekonomikami členských států.

V červnu 2017 Komise přijala „diskusní dokument o budoucnosti financí EU“. V dokumentu je navržena řada možností viditelnějšího propojení vlastních zdrojů s politikami EU, zejména s oblastí jednotného trhu a udržitelného růstu. V dokumentu je rovněž uvedeno, že při zavádění nových vlastních zdrojů by měla být pozornost věnována i) jejich transparentnosti, jednoduchosti a stabilitě; ii) jejich souladu s cíli politik EU; iii) jejich vlivu na konkurenceschopnost a udržitelný růst a iv) jejich spravedlivému rozdělení mezi členské státy. V únoru 2018 Komise znovu potvrdila, že reforma příjmové strany rozpočtu EU by pomohla soustředit diskusi na cíle a na ty oblasti, ve kterých Evropská unie může vytvořit skutečnou přidanou hodnotu.

Ukázalo se, že celý systém financování je obtížně reformovatelný. Podle článku 311 Smlouvy o fungování Evropské unie „Unie si zajistí prostředky nezbytné pro dosažení svých cílů a pro úspěšné provádění svých politik.“ Rozhodnutí o vlastních zdrojích vycházející z tohoto článku poskytuje pevný právní základ pro systém financování rozpočtu EU. Pro zajištění spravedlnosti vzhledem k tomu, co je v sázce, je zapotřebí jednomyslnost členských států a ratifikace ze strany vnitrostátních parlamentů. Zároveň je to i vysoká procedurální překážka, kterou musí činitelé s rozhodovací pravomocí překonávat, i když odůvodnění reformy je pro většinu přesvědčivé. Není náhodou, že poslední zásadní kvalitativní změna v systému vlastních zdrojů byla provedena v osmdesátých letech minulého století, když byly přijaty tzv. „Delorsovy balíčky“ a byla zavedena složka vycházející z hrubého národního důchodu, aby pomohla pokrýt výdaje spojené se zaváděním jednotného trhu a rozšířením o nové členské státy.

Současný systém vlastních zdrojů se opírá o tři hlavní kategorie příjmů: i) tzv. tradiční vlastní zdroje (hlavně cla); ii) vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty a iii) vlastní zdroj z hrubého národního důchodu. Zatímco tradiční vlastní zdroje jsou přímým zdrojem příjmů do rozpočtu EU, a byly tudíž označeny za „skutečné“ vlastní zdroje EU, další dvě kategorie jsou v zásadě příspěvky členských států, které mají odvádět do rozpočtu EU. Vlastní zdroj z hrubého národního důchodu byl zaveden jako doplňkový pilíř systému vlastních zdrojů pro zajištění plného financování schválených výdajů. Postupem času se však staly převažující složkou systému. Představují více než 70 % příjmů EU. Zajišťují stabilitu a dostatečnost, ale jejich převaha udržuje představu, že příspěvky členských států do rozpočtu EU jsou pouze nákladovým faktorem.

Současnou úroveň nákladů na výběr cel ve výši 20 % lze považovat za vyšší, než co by bylo ve skutečnosti potřeba jako vhodný podnět pro řádný výběr cel vnitrostátními orgány jménem Unie. Proto se navrhuje snížit podíl nákladů na výběr, který si mohou členské státy ponechat, a vrátit jej na tradiční úroveň 10 % při posílení finanční podpory na celní vybavení a informační technologie s větším zaměřením na skutečné potřeby.

3.zavést zásadu, že budoucí příjmy plynoucí přímo z politik EU by měly přitékat do rozpočtu EU;

Podle nových pravidel bude příspěvek vycházející ze základu daně z příjmů právnických osob, tj. ze zisku právnických osob na úrovni členských států, přímočarý. Společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob poskytne stabilní a relativně vysoké částky příjmů do rozpočtu EU, přičemž nebude zasahovat do fiskálních výsad členských států. U navrhovaného vlastního zdroje ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob by se uplatňovala sazba na samotný společný konsolidovaný základ daně. Se sazbou pro EU ve výši 3 % by společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob mohl v daném období průměrně ročně přinést přibližně 12 miliard EUR. Vlastní zdroj bude vybírán teprve poté, co budou nové daňové předpisy plně provedeny v členských státech.

Vlastní zdroj z daně z příjmů právnických osob by byl odůvodněný vzhledem k tomu, že nadnárodní podniky využívají svobod jednotného trhu. Společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob pomůže Unii řešit vyhýbání se daňovým povinnostem. Daň z příjmu právnických osob by mohla být významným příspěvkem do rozpočtu EU. Jakmile bude společný konsolidovaný základ daně z příjmů právnických osob schválen v souladu s návrhy Komise z roku 2016, bude snadné realizovat nový vlastní zdroj vycházející z tohoto nového základu.

Soubor nových vlastních zdrojů zajistí čerstvé prostředky do rozpočtu EU a může pomoci řešit dopad odchodu významného čistého přispěvatele do rozpočtu EU. I když většina navrhovaných nových zdrojů příjmů nevytvoří zcela nové toky příjmů, tyto zdroje jsou zřetelně spojeny s úrovní EU a přímo nebo nepřímo odrážejí přidanou hodnotu systému vlastních zdrojů. Pokud jde o odhadované příjmy, nové vlastní zdroje zajistí významný podíl potřebných příjmů, ale nahradí pouze část příspěvků z hrubého národního důchodu. Základy daně a sazby pro vlastní zdroje byly koncipovány tak, aby v období 2021–2027 v průměru přibližně 12 % rozpočtu bylo pokryto novými zdroji příjmů.

Příjmy do rozpočtu EU plynoucí z vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty činí v současné době přibližně 15–20 miliard EUR ročně, což je úroveň, která by mohla být při zjednodušeném výpočtu zachována tím, že se odpovídajícím způsobem zvýší uplatňovaná sazba.

3.2.Vlastní zdroj ze systému EU pro obchodování s emisemi

Vytvořením systému EU pro obchodování s emisemi Unie vytvořila společný nástroj pro boj proti změně klimatu. Systém EU pro obchodování s emisemi je zakotven mezi společnými cíli v oblasti klimatu, ve strategiích pro zmírnění změny klimatu a v mezinárodních závazcích a poskytuje stejný cenový signál pro odvětví, na která se ve všech členských státech vztahuje. Systém EU pro obchodování s emisemi je harmonizován na úrovni Unie a příjmy plynou do rozpočtů členských států.

Navrhuje se příspěvek ze systému EU pro obchodování s emisemi do rozpočtu Unie jako vlastní zdroj. Jednalo by se o přidělení podílu 20 % určitých příjmů z celkového množství povolenek nabízených v dražbě do rozpočtu EU.

Významný podíl příjmů ze systému EU pro obchodování s emisemi v členských státech s nižšími příjmy pochází z dražeb povolenek přerozdělených pro účely solidarity, růstu a propojení. Pro zajištění spravedlnosti nebudou příspěvky na vlastní zdroj vybírány z těchto přerozdělených povolenek. Kromě toho revidovaná směrnice o systému EU pro obchodování s emisemi zřizuje inovační fond na podporu rozvoje průlomových technologií a modernizační fond za účelem modernizace odvětví energetiky v členských státech s nižšími příjmy. Částka určená na financování inovačního fondu a modernizačního fondu nebude rovněž předmětem příspěvku na vlastní zdroj. Avšak povolenky nabízené v dražbě, které může členský stát bezplatně přidělit odvětví energetiky, by se měly započítávat do příspěvku na vlastní zdroj, aby bylo zajištěno, že rozhodnutí, zda tuto možnost využít, bude založeno na ekonomických důvodech.

Odhadované roční průměrné příjmy by se mohly pohybovat mezi 1,2 až 3,0 miliardy EUR v závislosti na tržní ceně za povolenky systému EU pro obchodování s emisemi. Mohly by se rovněž lišit v závislosti na ročním objemu aukcí, který mimo jiné závisí na fungování rezervy tržní stability systému obchodování s emisemi.

3.3.Vlastní zdroj z plastových obalových odpadů

Dne 18. ledna 2018 přijala Komise evropskou strategii pro plasty v oběhovém hospodářství. Tato strategie přispěje k řešení problémů v oblasti životního prostředí, zejména zvyšováním hospodárnosti recyklace a omezováním úniků plastového odpadu do životního prostředí. Cílem strategie je rovněž zvýšení udržitelnosti plastů při současném podněcování a odměňování inovací, konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst. Podle sdělení by opatření fiskální povahy mohla podnítit chování šetrné k životnímu prostředí. Dne 22. března 2018 Komise uspořádala kulatý stůl se zúčastněnými stranami, jehož cílem bylo diskutovat o tom, jak může rozpočet EU přispět ke strategii pro plasty. Celkově panovala shoda v tom, že je potřeba snížit znečištění plasty pomocí různých prostředků. Zavedení specializované nové daně na úrovni EU by bylo problematické z hlediska konkurenceschopnosti a subsidiarity; zároveň byla všeobecně uznána potenciální úloha rozpočtu EU při řešení tohoto problému.

Navrhovaný příspěvek na vlastní zdroj by byl přímo úměrný množství nerecyklovaných plastových obalových odpadů vyprodukovaných v každém členském státě. Příspěvek bude proto představovat pobídku pro členské státy, aby snížily tyto toky odpadů. Tímto způsobem by rozpočet EU přispíval k plnění cílů strategie pro plasty a oběhového hospodářství.

Příspěvek na vlastní zdroj by byl úměrný množství nerecyklovaných plastových obalových odpadů vykazovaných každoročně Eurostatu. Příspěvky členských států na vlastní zdroj by se vypočítaly uplatněním sazby ve výši 0,80 EUR/kg tohoto množství, což by mohlo přinést přibližně 7 miliard EUR ročně.

3.4.Odhadované změny ve struktuře financování EU do roku 2027

Srovnání současného složení příjmů v roce 2018 se strukturou příjmů v období 2021–2027 ukazuje jak prvky kontinuity, tak prvky inovace v návrhu Komise. Ve stávajícím systému, v závislosti na roce a fázi ročního rozpočtového cyklu, vlastní zdroj z hrubého národního důchodu pokrývá dvě třetiny až tři čtvrtiny celkových příjmů. Jakmile budou realizovány navržené změny, očekává se, že uvedené zdroje budou pokrývat 50 % až 60 % celkových příjmů.

Odhadovaný vývoj struktury financování EU

Rozpočet na rok 2018 Odhadovaný průměr 2021–2027 V miliardách EUR % celkových příjmů V miliardách EUR % celkových příjmů Tradiční vlastní zdroje 23 15,8 % 26 15 % Stávající příspěvky členských států z toho 120 82,9 % 128 72 % (Reformovaný) vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty 17 11,9 % 25 14 % Vlastní zdroj z hrubého národního důchodu 103 71,0 % 103 58 % Nové vlastní zdroje z toho – 22 12 % Vlastní zdroj ze společného konsolidovaného základu daně z příjmů právnických osob – – 12 6 % Vlastní zdroj ze systému EU pro obchodování s emisemi – – 3 2 % Vlastní zdroj z plastových obalových odpadů – – 7 4 % Vlastní zdroje celkem 143 98,7 % 176 99 % Příjmy jiné než vlastní zdroje 2 1,3 % 2 1 % Příjmy celkem 145 100,0 % 178 100 %

Částky za období 2021–2027 vycházejí z použitelných sazeb uvedených v návrhu Komise na nařízení Rady, kterým se stanoví prováděcí opatření pro systém vlastních zdrojů Evropské unie (COM(2018) 327, článek 1).

4.Zavedení zásady, že budoucí příjmy z politik EU přitékají do rozpočtu eu

Existují také jiné příjmy, které, přestože nespadají do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, jsou nicméně potenciálně zajímavým doplňkovým zdrojem rozpočtových příjmů, které by měly být zohledněny při navrhování programů a politik pro období příštího finančního rámce.

„Jiné příjmy“ mají poměrně vysoké hodnocení podle většiny tradičních kritérií s výjimkou „dostatečnosti a stability“. Jsou bezprostředně spojeny s politikami EU a zákonnými pravomocemi, snadno se spravují, a pokud jsou určené na zvláštní účely, nejdou na úkor výdajů ohraničených stropy víceletého finančního rámce nebo vlastních zdrojů ohraničených stropem vlastních zdrojů. Kromě toho, protože nejsou převáděny ze státních pokladen, nejsou zahrnuty do příspěvků členských států, které by byly začleněny do provozních rozpočtových bilancí, a proto tvoří nezávislý „skutečný“ zdroj příjmů EU.

Měla by se dodržovat zásada, že příjmy přímo plynoucí z provádění politiky EU a prosazování společných pravidel na úrovni Unie by měly být standardně odváděny do rozpočtu EU. Jedním z příkladů, kdy by příjmy, které by mohly být odváděny do rozpočtu EU na základě jiných právních aktů než rozhodnutí o vlastních zdrojích nebo daňové harmonizace je evropský systém pro cestovní informace a povolení (ETIAS). Návrh Komise stanoví, že poplatky, které mají být uhrazeny návštěvníky schengenského prostoru ze třetích zemí, představují účelově vázané příjmy (s cílem zajistit dodatečné prostředky v souvisejících rozpočtových položkách). Tyto příjmy budou poskytovat doplňkové financování provozních nákladů evropského systému pro cestovní informace a povolení a dále také podporovat souhrnný rozpočet. Účelově vázané příjmy nebudou započítávány do stropu vlastních zdrojů, neboť nebudou na úkor vnitrostátních rozpočtů. Jiné, neboli „různé“ příjmy, které nejsou určené na zvláštní účely, ale evidované jako obecné příjmy (např. pokuty nebo úroky z prodlení), povedou ke snížení příspěvků členských států z hrubého národního důchodu.

5.Postupné zrušení oprav

Zejména z historických důvodů několik členských států využívalo složitého systému oprav a slev. Na evropském summitu konaném v červnu 1984 ve Fontainebleau se dospělo k závěru, že „každý členský stát, který nese rozpočtovou zátěž, jež je v poměru k jeho relativní prosperitě nadměrná, může v příslušnou dobu využít opravy“. Nejdůležitějším z těchto mechanismů byla oprava pro Spojené království, která byla odůvodněna před 34 lety na základě spravedlnosti.