P9_TA(2022)0287

Řešení problémů při zabezpečování potravin v rozvojových zemích

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 6. července 2022 o řešení problémů při zabezpečování potravin v rozvojových zemích (2021/2208(INI))

(2023/C 47/11)

Evropský parlament,

— s ohledem na článek 25 Všeobecné deklarace lidských práv a článek 11 Mezinárodního paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech, v němž se právo na potraviny uznává jako součást práva na přiměřenou životní úroveň,

— s ohledem na článek 21 Smlouvy o Evropské unii,

— s ohledem na článek 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), který stanoví, že Unie musí přihlížet k cílům rozvojové spolupráce při provádění politik, které by mohly mít vliv na rozvojové země,

— s ohledem na článek 214 Smlouvy o fungování EU, který stanoví zásady a cíle operací humanitární pomoci EU,

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/947 ze dne 9. června 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci – Globální Evropa, mění a zrušuje rozhodnutí č. 466/2014/EU a zrušují nařízení (EU) 2017/1601 a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (1),

— s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1257/96 ze dne 20. června 1996 o humanitární pomoci (2),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 31. března 2010 o humanitární potravinové pomoci (COM(2010)0126) a o rámci politiky EU pro pomoc rozvojovým zemím při řešení problémů při zabezpečování potravin (COM(2010)0127),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. října 2012 nazvané „Přístup EU ke zvyšování odolnosti: poučení z krizí v oblasti zajišťování potravin“ (COM(2012)0586),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 12. března 2013 nazvané „Zlepšování výživy matek a dětí prostřednictvím vnější pomoci: rámec politiky EU“ (COM(2013)0141),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 10. března 2021 nazvané „Humanitární činnost EU, nové výzvy a stejné zásady“ (COM(2021)0110), které mimo jiné předpokládá klíčová opatření k posílení propojení humanitární pomoci, rozvoje a míru s cílem lépe propojit naléhavou pomoc a dlouhodobá řešení, a na usnesení Evropského parlamentu ze dne 15. prosince 2021 o nových směrech pro humanitární činnost EU (3),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 23. března 2022 nazvané Zajištění potravinového zabezpečení a posílení odolnosti potravinových systémů (COM(2022)0133),

— s ohledem na akční plán EU pro rovnost žen a mužů a posílení postavení žen v rámci vnější činnosti na období 2021–2025 (GAP III) a na usnesení Evropského parlamentu k tomuto plánu (4),

— s ohledem na akční plán Komise pro výživu ze dne 3. července 2014, jehož cílem je snížit do roku 2025 počet dětí se zpomaleným růstem mladších pěti let o 7 milionů (SWD(2014)0234), a na šestou zprávu o pokroku v této oblasti ze dne 12. srpna 2021 (SWD(2021)0229),

— s ohledem na svá usnesení o zabezpečování potravin a výživě, zejména na usnesení ze dne 27. listopadu 2014 o podvýživě a malnutrici dětí v rozvojových zemích (5), ze dne 7. června 2016 o nové alianci pro zabezpečování potravin a výživu (6) a ze dne 5. října 2016 o příštích krocích k dosažení globálních cílů a splnění závazků EU v oblasti výživy a zajišťování potravin ve světě (7),

— s ohledem na své usnesení ze dne 24. března 2022 o potřebě naléhavého akčního plánu EU s cílem zajistit potravinové zabezpečení v EU i mimo ni s ohledem na ruskou invazi na Ukrajinu (8),

— s ohledem na závěry Rady ze dne 28. května 2013 o zajištění potravin a výživy v rámci vnější pomoci,

— s ohledem na závěry Rady ze dne 26. listopadu 2018 o posílení globálního zabezpečení potravin a výživy, čtvrtá zpráva o pokroku týkající se akčního plánu v oblasti výživy ze dne 25. listopadu 2019, ze dne 20. května 2021 o prioritách EU pro summit OSN o potravinových systémech v roce 2021 a ze dne 14. června 2021 o posílení angažovanosti týmu Evropa v oblasti lidského rozvoje a ze dne 19. listopadu 2021 o vodě v oblasti vnější činnosti,

— s ohledem na společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropském parlamentu a Evropské komisi o Evropském konsensu o humanitární pomoci z roku 2008 (9) a s ohledem na Evropský konsens o rozvoji z doku 2017,

— s ohledem na šest globálních cílů stanovených Světovým zdravotnickým shromážděním v roce 2012 v oblasti výživy matek, kojenců a malých dětí do roku 2025, a sice i) 40 % snížení počtu dětí mladších pěti let se zpomaleným růstem, ii) 50 % snížení výskytu anémie u žen v reprodukčním věku, iii) 30 % snížení počtu dětí narozených s nízkou porodní hmotností, iv) prevence nárůstu výskytu dětské nadváhy, v) alespoň 50 % zvýšení míry výhradního kojení v prvních 6 měsících a vi) snížení výskytu kachexie vdětském věku na méně než 5 %;

— s ohledem na zprávy o stavu potravinového zabezpečení a výživy ve světě, na Globální zprávu o potravinových krizích a na zprávu věnovanou problematice výživy z celosvětového hlediska, včetně jejího vydání z roku 2021, na pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) týkající se práva na potraviny, na dobrovolné pokyny, které vydal výbor FAO pro celosvětové zajišťování potravin ve věci potravinových systémů a výživy, 10 prvků agroekologie, řídící přechod k systému udržitelných potravin a zemědělského systému a na rámec pro opatření pro potravinové zabezpečení a výživu při vleklých krizích z roku 2014,

— s ohledem na zprávu Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) o stavu světového rybolovu a akvakultury 2020 (10),

— s ohledem na dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu mezi EU a příslušnými třetími zeměmi,

— s ohledem na globální síť pro boj proti potravinovým krizím, alianci humanitárních a rozvojových aktérů, kteří pracují na základě sdílené analýzy a znalostí na posílení koordinace humanitární pomoci a rozvojových a mírových snah;

— s ohledem na Deklaraci OSN o právech původních obyvatel (UNDRIP) ze dne 13. září 2007 a Deklaraci OSN o právech rolníků a dalších osob pracujících ve venkovských oblastech ze dne 28. září 2018,

— s ohledem na rezoluci Valného shromáždění OSN ze dne 25. září 2015 nazvanou „Přeměna našeho světa: agenda pro udržitelný rozvoj 2030“,

— s ohledem na rezoluci Valného shromáždění Organizace spojených národů ze dne 1. dubna 2016 nazvanou „Desetiletí opatření OSN na podporu výživy (2016–2025)“, jejímž cílem je zintenzivnit úsilí o vymýcení hladu a podvýživy ve světě a zajistit všeobecný přístup ke zdravější a udržitelnější stravě pro všechny lidi bez rozdílu, ve všech částech světa,

— s ohledem na cíle udržitelného rozvoje OSN a na jejich úzce související a integrovanou povahu, zejména na cíl č. 1 odstranit chudobu ve všech jejích podobách všude na světě, cíl č. 2 ukončit hlad, dosáhnout potravinového zabezpečení a lepší výživy a podpořit udržitelné zemědělství, cíl č. 3 zajistit zdravý život a podporovat dobré životní podmínky pro všechny v každém věku, cíl č. 5 dosáhnout rovnosti žen a mužů a posílit postavení všech žen a dívek, cíl č. 6 zajistit přístup k vodě a hygienickým zařízením pro všechny, cíl č. 10 snížit nerovnost v rámci jednotlivých zemí i mezi nimi, cíl č. 12 zajistit udržitelné vzorce spotřeby a výroby, cíl č. 13 přijmout naléhavá opatření v boji proti změně klimatu a jejím dopadům a cíl č. 17 posílit prostředky provádění a oživit globální partnerství pro udržitelný rozvoj,

— s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 2417 z roku 2018 odsuzující válečnou taktiku vyhladovění civilistů a protiprávní zabraňování přístupu civilního obyvatelstva k humanitární pomoci,

— s ohledem na zprávu Mezivládní platformy pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby (IPBES) a Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) (11) z června 2020, která zdůrazňuje souvislost mezi bojem proti změně klimatu a zachováním biologické rozmanitosti,

— s ohledem na dobrovolné pokyny CFS pro odpovědnou správu půdy, rybolovu a lesů v souvislosti s vnitrostátním zajišťováním potravin (2012) a na zásady odpovědného investování do zemědělských a potravinových systémů (CFS) (2015),

— s ohledem na hnutí pro zlepšení stavu výživy (Scaling Up Nutrition) a jeho úsilí o vymýcení malnutrice ve všech jejích podobách prostřednictvím podpory vládních iniciativ a priorit zúčastněných zemí ve spolupráci s občanskou společností, OSN, dárci, podniky a výzkumnými pracovníky,

— s ohledem na závazek Komise přispět k boji proti podvýživě v období 2021–2024 částkou 2,5 miliardy EUR, učiněný na summitu konaném na téma „Výživa pro růst“, který se konal v prosinci 2021 v Tokiu, a na probíhající snahy EU snížit do roku 2025 počet dětí trpících zpomaleným růstem o nejméně 7 milionů,

— s ohledem na pakt skupiny G7 o prevenci hladomoru a humanitárních krizích schválený na summitu skupiny G7 v Cornwallu dne 13. června 2021, v němž se členové skupiny G7 zavázali bojovat proti hladu a předcházet hladomoru prostřednictvím společných akcí,

— s ohledem na článek 54 jednacího řádu,

— s ohledem na stanovisko Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova,

— s ohledem na zprávu Výboru pro rozvoj (A9-0195/2022),

A. vzhledem k tomu, že mírný nebo závažný nedostatek potravin se od roku 2014 pomalu prohlubuje, přičemž přístup k adekvátní výživě chyběl v roce 2020 (12) téměř každému třetímu člověku, tj. 2,37 miliardy lidí;

B. vzhledem k tomu, že závažnost a rozsah potravinových krizí od roku 2020 vzrostly v důsledku konfliktů, hospodářských otřesů a extrémních povětrnostních jevů nebo kombinací těchto faktorů, přičemž téměř 193 milionů lidí trpělo v roce 2021 akutním nedostatkem potravin a potřebují naléhavou potravinovou pomoc, což je nejvyšší počet osob trpících akutním nedostatkem potravin na celém světě za posledních šest let, jak uvádí Globální zpráva o potravinové krizi; vzhledem k tomu, že 720 až 811 milionů lidí čelí hladu a pět zemí je považováno za ohrožené hladomorem, včetně Jižního Súdánu, Etiopie, Madagaskaru, Nigérie (16 států a území federálního hlavního města) a Jemenu (13);

C. vzhledem k tomu, že právo na potraviny odkazuje na rozměr dostupnosti, přístupnosti, přiměřenosti (dostatečné množství a stabilita přístupu);

D. vzhledem k tomu, že podle organizace FAO existuje zajištění potravin jako stav, „kdy je všem lidem kdykoli fyzicky, ekonomicky i sociálně dostupné dostatečné množství bezpečných a výživných potravin, které uspokojí jejich potřeby a preference v oblasti stravování a umožní jim vést aktivní a zdravý život (14);

E. vzhledem k tomu, že nezákonná, nevyvolaná a neospravedlnitelná ruská válka o agresi na Ukrajině dále destabilizovala již tak křehké zemědělské trhy a zhoršila již tak vážnou situaci způsobenou onemocněním COVID-19 a vyvinula další tlak na probíhající potravinové krize a celosvětové zajišťování potravin, což vedlo k tomu, že mezinárodní ceny potravin a krmiv značně překročily již tak vysokou úroveň; vzhledem k tomu, že to pravděpodobně zvýší nedostatek potravin, chudobu, sociální nepokoje a nestabilitu v mnoha rozvojových zemích, které jsou vysoce závislé na ukrajinském a ruském dovozu pšenice, neboť 40 % vývozu pšenice a kukuřice z Ukrajiny směřuje na Blízký východ a Afriku;

F. vzhledem k tomu, že podle Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) je téměř 50 zemí závislých na Rusku a na Ukrajině, pokud jde alespoň o 30 % jejich potřeb při dovozu pšenice, z nichž 26 zemí získává více než 50 % svých dovozů pšenice z obou zemí; vzhledem k tomu, že Světový potravinový program nakupoval téměř polovinu svých celosvětových dodávek pšenice z Ukrajiny a poukázal na to, že nejvíce postiženy budou země, v nichž je v současné době krize, jako je Afghánistán, Etiopie, Sýrie a Jemen;

G. vzhledem k tomu, že Ukrajina i Rusko jsou čistými vývozci zemědělských produktů a že obě hrají vedoucí úlohu v oblasti dodávek potravin a hnojiv na světových trzích, kde jsou exportovatelné dodávky často soustředěny v několika málo zemích; vzhledem k tomu, že tato koncentrace by mohla tyto trhy vystavit zvýšené zranitelnosti a volatilitě; vzhledem k tomu, že Rusko je hlavním vývozcem syntetických dusíkatých hnojiv a jejich složek a Bělorusko je významným vývozcem hnojiv na bázi potaše; vzhledem k tomu, že ceny dusíkatých hnojiv jsou silně závislé na cenách zemního plynu, což je produkt, u něhož má Rusko významné postavení na trhu; vzhledem k tomu, že mnoho rozvojových zemí se již před konfliktem potýkalo s negativními dopady vysokých mezinárodních cen potravin a hnojiv;

H. vzhledem k tomu, že index cen potravin podle FAO, který sleduje mezinárodní ceny potravin a krmiv, vzrostl na novou historicky vysokou úroveň a další nárůst cen a inflace potravin pravděpodobně značně převyšují již tak vysokou úroveň;

I. vzhledem k tomu, že podle FAO zaznamenal index cen potravin v únoru 2022 vysoké výsledky; vzhledem k tomu, že se v něm uvádí, že faktory, které stojí za inflací potravin, se neomezují na podmínky plodin a dostupnost vývozu, ale mnohem větší tlak na inflaci cen potravin pochází z produkce potravin mimo ni, zejména z odvětví energetiky, hnojiv a krmiv;

J. vzhledem k tomu, že Afrika má nejvyšší míru nedostatečného zajišťování potravin, přičemž 60 % obyvatel Afriky (799 milionů lidí) bylo v roce 2020 postiženo mírným nebo závažným nedostatkem potravin (15);

K. vzhledem k tomu, že Evropská unie by měla věnovat zvláštní pozornost zemím, které čelí hladomoru a které jsou ještě zasaženy přírodními katastrofami, jako je Madagaskar, který byl nedávno zasažen násilnými cyklóny a kde dva z pěti obyvatel trpí akutním nedostatkem potravin, zejména v oblasti Velkého jihu, kde více než 300 000 dětí trpí závažnou podvýživou;

L. vzhledem k tomu, že mnoho drobných zemědělců v rozvojových zemích nemá přístup ke zdravé, výživné a udržitelné stravě vzhledem k odlehlé poloze, nízkým příjmům a nedostatečnému přístupu ke zdrojům různých potravin; vzhledem k tomu, že z důkazů vyplývá, že investice do odvětví drobných zemědělců a regionálních struktur přinášejí nejlepší výnosy, pokud jde o snižování chudoby a růst, a v důsledku toho zdůrazňují, že je třeba zaměřit úsilí na zvýšení příjmů drobných zemědělců, zejména žen, a posílit odolnost zranitelných komunit;

M. vzhledem k tomu, že celosvětově nebyla zdravá strava v roce 2020 dostupná přibližně 3 miliardám lidí a že ve všech regionech světa prudce roste počet obézních lidí (16);

N. vzhledem k tomu, že podvýživa, stejně jako nadváha a obezita, je abnormální fyziologický stav způsobený nedostatečnou výživou; vzhledem k tomu, že zdraví žen a dívek úzce souvisí s fyzickým a duševním zdravím a se stavem výživy jejich budoucích dětí; vzhledem k tomu, že podvýživa těhotných žen a matek zvyšuje riziko komplikací během těhotenství, úmrtnosti matek a podvýživy a úmrtnosti dětí; vzhledem k tomu, že podvýživou stále trpí nepřijatelně vysoký počet dětí: ze všech dětí mladších pěti let má 22 % dětí v důsledku chronické podvýživy zpomalený růst, 6,7 % trpí kachexií, tj. formou akutní podvýživy, a 5,7 % nadváhou (17), a očekává se, že skutečná čísla týkající se zpomaleného růstu a kachexie budou v důsledku pandemie vyšší;

O. vzhledem k tomu, že zajištění bezpečného a spolehlivého přístupu k vodě úzce souvisí s lepším zabezpečením potravin a výživy; vzhledem k tomu, že nedostatek vody postihuje více než 40 % světové populace, přičemž podle nejnovější zprávy OSN o rozvoji vodních zdrojů (2021) více než 2 miliardy lidí na celém světě nemají přímý a bezpečný přístup k nezávadné pitné vodě;

P. vzhledem k tomu, že přežití více než 10 % světové populace závisí na rybolovu a akvakultuře (18), a vzhledem k tomu, že podle OSN jsou na oceánech závislé více než 3 miliardy lidí, pokud jde o jejich hlavní zdroje bílkovin, především z ryb a mořských plodů; vzhledem k tomu, že více než 90 % světových rybářů a pracovníků v odvětví rybolovu závisí na drobném rybolovu;

Q. vzhledem k tomu, že systémy zdravotní péče, které nejsou příliš odolné a silné, jsou ohroženy pravidelným výskytem epidemií, zejména pokud jde o jejich schopnost zajistit kontinuitu nejzákladnější péče; vzhledem k tomu, že v posledních dvou letech byly prostředky systému zdravotní péče odkloněny od řady nutričně důležitých funkcí a základních zdravotnických služeb souvisejících s podvýživou – včetně prenatální péče, doplňování mikroživin a prevence a léčby dětských průjmů, infekcí a akutní podvýživy – k boji proti onemocnění COVID-19, a vzhledem k tomu, že léčba a preventivní služby pro podvýživu zůstávají nedostatečně začleněny do základních balíčků péče vnitrostátních zdravotnických systémů a spravedlivý přístup k pečovatelským službám je stále nedostatečný;

R. vzhledem k tomu, že chronická chudoba, vysoká a přetrvávající míra nerovnosti a neudržitelné potravinové systémy spolu s častějšími přírodními katastrofami souvisejícími zejména se změnou klimatu jsou základními příčinami nedostatku potravin a podvýživy;

S. vzhledem k tomu, že podle šesté zprávy IPCC z roku 2022 ohrožuje změna klimatu, včetně stále častějších a intenzivnějších extrémních jevů, zabezpečení dodávek potravin a vody, snižuje výnosy plodin, mění pastviny a cesty přesouvání zvířat a snižuje nutriční hodnotu potravin, čímž brání úsilí o splnění Agendy 2030 a jejích cílů udržitelného rozvoje;

T. vzhledem k tomu, že změna klimatu ještě více vystavuje ženy rizikům a zranitelnosti; vzhledem k tomu, že změna klimatu prohlubuje stávající problémy, jako je náhlá ztráta produkce potravin a přístupu k potravinám, a zvyšuje zranitelnost, včetně zhoršující se chudoby a nedostatku potravin, což nutí komunity potýkat se s vícenásobnými krizemi; vzhledem k tomu, že v důsledku menší rozmanitosti stravy se v mnoha komunitách zvýšila podvýživa, zejména u původních obyvatel, drobných zemědělců a nízkopříjmových domácností, přičemž se jedná zejména o děti, starší osoby a těhotné ženy;

U. vzhledem k tomu, že FAO odhaduje, že na světě došlo ke ztrátě 75 % genetické rozmanitosti rostlin; vzhledem k tomu, že rozsáhlá genetická eroze zvyšuje naši zranitelnost vůči změně klimatu a výskytu nových škůdců a chorob;

V. vzhledem k tomu, že biologická rozmanitost a její související služby – opylování, predátoři škůdců, zvýšená odolnost zemědělských ekosystémů vůči erozi, suchu a záplavám, tvorba půdy a sekvestrace uhlíku – mají zásadní význam pro zajištění udržitelné produkce potravin;

W. vzhledem k tomu, že budování odolnosti biologické rozmanitosti a podpora integrity ekosystémů mohou zachovat přínosy pro lidi, včetně zdrojů obživy, lidského zdraví a dobrých životních podmínek a zajišťování potravin;

X. vzhledem k tomu, že počet osob, které naléhavě potřebují potraviny, pokud jde o potraviny, výživu a živobytí, stoupá (19); vzhledem k tomu, že hlavními příčinami nedostatečného zabezpečení potravin a výživy a podvýživy, které se zhoršují, jsou konflikty, změna klimatu a extrémní povětrnostní podmínky, zhoršování životního prostředí, rostoucí ceny energie, omezený přístup k vodě, hospodářské otřesy, chronická chudoba a vysoká a přetrvávající míra nerovnosti, včetně nerovnosti žen a mužů, nedostatečný přístup k základním sociálním a zdravotnickým službám, růst světové populace a neúspěšná správa věcí veřejných, což v důsledku může vést k nutnosti migrace;

Y. vzhledem k tomu, že konflikty narušují přístup k potravinám a základním sociálním službám, což má dopad na stabilitu zdraví, včetně nutričních služeb, vody, sanitace a hygieny, a poškozují přírodní zdroje, infrastrukturu, výrobní prostředky a hospodářská zvířata; vzhledem k tomu, že nedostatek potravin může být zdrojem konfliktů mezi postiženými komunitami, a tím zhoršovat stávající problémy a napětí spojené s nedostatkem zdrojů;

Z. vzhledem k tomu, že onemocnění COVID-19 vedlo k narušení hodnotových řetězců od výroby a přepravy až po skladování a prodej potravin a omezení pohybu snížila přístup zemědělců a spotřebitelů na trhy, čímž se ještě více ztížil spravedlivý přístup k přiměřeným potravinám a výživě pro všechny, a odhalilo neodolnost potravinových systémů založených na dovozu a význam udržitelných zemědělsko-potravinářských systémů;

AA. vzhledem k tomu, že onemocnění COVID-19 vedlo k nárůstu chudoby při absenci všeobecné minimální úrovně sociální ochrany; vzhledem k tomu, že omezení měla dopad na každodenní hospodářské činnosti, na nichž závisí mnoho domácností, což vedlo k potížím při přístupu ke zdravým a výživným potravinám nebo při pokrytí zdravotních potřeb; vzhledem k tomu, že přístup ke kvalitní zdravotní péči je v mnoha rozvojových zemích mimořádně omezený, zejména pro nejzranitelnější a marginalizované osoby;

AB. vzhledem k tomu, že inkluzivní, účinné, odolné a udržitelné potravinové systémy jsou zásadní pro dosažení Agendy 2030 a jejích cílů udržitelného rozvoje; vzhledem k tomu, že pandemie COVID-19 odhalila slabiny globálních potravinových systémů, prohloubila nerovnosti a ohrozila životy a živobytí nejzranitelnějších osob; vzhledem k tomu, že Desetiletí opatření OSN vyzývá k urychlení průlomových řešení globálních výzev pro lidi a planetu, od chudoby a genderové rovnosti až po změnu klimatu, nerovnost a překlenutí finanční propasti;

AC. vzhledem k tomu, že výživa je důležitou otázkou, která je základem a hnací silou dosažení nejméně 12 ze 17 cílů udržitelného rozvoje, a je neoddělitelně spjata s dalšími klíčovými otázkami udržitelného rozvoje, ať už proto, že na nich závisí (tj. voda, sanitace a hygiena a zemědělství), protože je umožňuje (tj. zdraví, zaměstnanost), nebo proto, že dělá obojí (tj. genderová rovnost a vzdělávání);

AD. vzhledem k tomu, že dohoda z Marrákeše z roku 1994 a zejména dohoda Světové obchodní organizace (WTO) o zemědělství přispěly ke specializaci zemědělských regionů; vzhledem k tomu, že tato specializace vedla k tomu, že některé regiony mají vysoký objem vývozu a jiné jsou téměř zcela závislé na dovozu: vzhledem k tomu, že tato situace neobstojí v dobách krize, jako jsou války, a je jedním z faktorů přispívajících k současné celosvětové potravinové nestabilitě;

AE. vzhledem k tomu, že vysoká závislost na dovozu potravin ve velké míře vystavuje obyvatelstvo volatilitě globálních trhů, zejména osoby, které vynakládají významnou část svých příjmů na každodenní potravinové potřeby;

AF. vzhledem k tomu, že nestabilita mezinárodních trhů vede k nedostatku potravin v zemích, v nichž chybí silná zemědělská politika, neboť období nízkých cen mají negativní dopad na výrobní kapacity a vedou k nárůstu dovozu, což způsobuje zranitelnost městského obyvatelstva v případě prudkého nárůstu celosvětových cen;

AG. vzhledem k tomu, že zemědělské politiky jsou primárními makroekonomickými politikami a vzhledem k nedostatečné ochraně před extrémní volatilitou světových cen jsou škody způsobené inflací pro rozvíjející se ekonomiky ničivé;

AH. vzhledem k tomu, že potravinová soběstačnost je právem lidí a zemí určovat vlastní zemědělskou a potravinovou politiku; vzhledem k tomu, že cílem této koncepce je umožnit každé zemi, aby uživila vlastní obyvatelstvo a byla soběstačná a autonomní; vzhledem k tomu, že záměr strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ snížit závislost zemědělců na vnějších výstupech je v souladu s touto definicí;

AI. vzhledem k tomu, že Zelená dohoda pro Evropu a strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ přijímají holistický přístup k zemědělství nejen s cílem předcházet klimatické krizi a krizi biologické rozmanitosti v Evropě, ale také zajistit dostatek potravin, zlepšit výživu a veřejné zdraví; vzhledem k tomu, že slouží jako vzor pro investice v oblasti financování rozvoje s cílem zvýšit odolnost a potravinovou soběstačnost rozvojových zemí;

AJ. vzhledem k tomu, že cílem strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ je snížit do roku 2030 používání zemědělských vstupů a zejména snížit celkové používání chemických pesticidů o 50 %, nejnebezpečnějších pesticidů o 50 % a hnojiv alespoň o 20 %;

AK. vzhledem k tomu, že výživa je důležitou investicí, neboť kvalitní výživa během prvních tisíc dnů života dítěte má zásadní význam pro dosažení jeho plného fyzického, intelektuálního a lidského potenciálu; vzhledem k tomu, že hlad a podvýživa negativně ovlivňují schopnost dětí učit se a vedou je k tomu, aby předčasně ukončily školní docházku, představují celoživotní zátěž pro jednotlivce i společnost a mají nepříznivý dopad na lidský a vnitrostátní hospodářský rozvoj; vzhledem k tomu, že kvalitní výživa je tudíž základem prosperity všech společností;

AL. vzhledem k tomu, že na vrcholu pandemie COVID-19 po uzavření škol ztratilo 370 milionů dětí přístup k zabezpečenému školnímu jídlu, často jejich jedinému teplému jídlu dne, a vzhledem k tomu, že programy školního stravování jsou důležitým prvkem boje proti dětskému hladu a četným formám podvýživy; vzhledem k tomu, že na druhé straně nedostatek potravin narušuje fungování společnosti, včetně schopnosti rodin posílat své děti do školy, a tím, že zvyšuje tlak na rodiny, může být hnací silou domácího násilí a genderově podmíněného násilí; vzhledem k tomu, že za každý dolar investovaný do intervencí v oblasti výživy lze získat 16 dolarů zpět;

AM. vzhledem k tomu, že stejně jako v jiných oblastech humanitární a rozvojové pomoci nejsou rostoucí potřeby pokryty odpovídajícími zdroji, což vede k rychle rostoucímu nedostatku finančních prostředků, který vyžaduje inteligentnější a systémovější přístupy, systémovou transformaci směrem k sociálně spravedlivým potravinovým systémům, neboť naše současné potravinové systémy prohlubují sociálně-ekonomické a genderové nerovnosti, které brání v přístupu ke zdravé, spravedlivé a udržitelné výživě;

AN. vzhledem k tomu, že ženy jako zemědělky, pečovatelky a producentky hrají klíčovou roli při zásobování světové populace – produkují 60–80 % potravin v rozvojových zemích –, nemají však rovný přístup k potravinám a zdrojům, službám a aktivům, které by pomohly zvýšit jejich výnosy a příjmy; vzhledem k tomu, že ženy zajišťují 75 % neplacené péče a práce v domácnosti a že ženy ve venkovských komunitách a v zemích s nízkými příjmy tráví pečovatelskou prací až 14 hodin denně;

AO. vzhledem k tomu, že genderová nerovnost ovlivňuje rozdělení práce a vede k nepřiměřené a neplacené pečovatelské zátěži pro ženy a dívky;

AP. vzhledem k tomu, že je nezbytné chránit práva žen a dívek na všech úrovních a poskytnout jim prostor v rozhodovacích procesech; vzhledem k tomu, že ženy a dívky jsou nejvíce postiženy změnou klimatu a katastrofami, což vede ke zvýšené zranitelnosti v důsledku narůstajících rizik;

AQ. vzhledem k tomu, že genderové nerovnosti mají přímý dopad na výživu a formují dynamiku potravin v domácnosti a komunitě způsoby, které ovlivňují produkci, přístup a schopnost žen a dívek zajistit si potraviny, péči a zdravotní a sanitární služby pro sebe, a mohou je vystavit riziku zvýšeného genderově podmíněného násilí a partnerského násilí;

AR. vzhledem k tomu, že odstranění rozdílů mezi ženami a muži v zemědělství by mohlo zvýšit zemědělskou produkci o 2,5 až 4 % v nejchudších regionech a snížit celosvětový hlad o 17 %;

AS. vzhledem k tomu, že ženy tvoří 43 % zemědělské pracovní síly v partnerských zemích, přičemž v některých zemích Asie a subsaharské Afriky tento podíl vzrostl na 50 % či více, ale představují méně než 20 % vlastníků zemědělské půdy;

AT. vzhledem k tomu, že na celém světě existuje 608 milionů rodinných zemědělských podniků, které zabírají 70 až 80 % světové zemědělské půdy, představují více než 90 % všech zemědělských podniků na celém světě a produkují přibližně 80 % světových potravin v hodnotovém vyjádření;

AU. vzhledem k tomu, že třetina celosvětově vyprodukovaných potravin se buď ztratí, nebo se vyplýtvá; vzhledem k tomu, že klíčem k řešení problému nedostatku potravin, podvýživy a ochrany biologické rozmanitosti na celém světě je větší úsilí o snížení potravinových ztrát a plýtvání potravinami zaváděním oběhového hospodářství do systémů zemědělské produkce s cílem zvýšit udržitelnost a účinné využívání zdrojů v zemědělské produkci;

AV. vzhledem k tomu, že řešení otázky zajišťování potravin a výživy vyžaduje nejen více finančních prostředků, ale také rozhodné politické zaměření a úsilí;

AW. vzhledem k tomu, že některé třetí země vytvořily řadu inovativních projektů, jako je například africká iniciativa „Velká zelená zeď“, v jejímž rámci jsou podporovány agroekologické projekty;

AX. vzhledem k tomu, že Výbor pro celosvětové zajišťování potravin je nejdůležitější inkluzivní mezinárodní a mezivládní platformou pro spolupráci všech zúčastněných stran na společném cíli, kterým je zajištění potravin a výživy pro všechny;

AY. vzhledem k tomu, že dne 20. prosince 2017 přijalo Valné shromáždění Organizace spojených národů projekt, jehož prostřednictvím prohlásilo období 2019–2028 za Desetiletí rodinného zemědělství OSN;

AZ. vzhledem k tomu, že práva zemědělců byla stanovena v roce 2004 na základě Mezinárodní smlouvy FAO o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství, avšak pravidla duševního vlastnictví jsou s nimi často v rozporu, což ohrožuje místní, tradiční a domorodé systémy osiv;

BA. vzhledem k tomu, že při řešení nedostatku potravin má zásadní význam aktivní úloha EU, neboť poskytuje téměř polovinu celosvětové oficiální rozvojové pomoci;

Zajišťování potravin a výživa jako ústřední prvky oživení po pandemii COVID-19

1. je znepokojen skutečností, že nejsme na dobré cestě k dosažení cílů v oblasti výživy do roku 2025 ani k vymýcení hladu do roku 2030, což představuje cíl udržitelného rozvoje č. 2 „Konec hladu“, a že je krajně nepravděpodobné, že tohoto cíle bude dosaženo; připomíná, že hlad a nedostatek potravin se celosvětově opět šíří; se znepokojením konstatuje, že přibližně 660 milionů lidí by mohlo do roku 2030 i nadále čelit hladu, a to i v důsledku pandemie COVID-19; připomíná, že je třeba přijmout odvážná opatření, zejména pokud jde o nerovnosti v přístupu k potravinám, s cílem urychlit pokrok směrem k cíli „Konec hladu“; připomíná, že konec podvýživy ve všech jejích podobách a cíl udržitelného rozvoje č. 2 by měly být považovány za prioritu, přičemž je nutné věnovat zvláštní pozornost lidem v nejzranitelnějším postavení;

2. zdůrazňuje, že potravinové systémy hrají klíčovou úlohu při odstraňování chudoby a dosahování cíle udržitelného rozvoje č. 1, přičemž je zároveň klíčové řešit problém podvýživy a koexistenci nadvýživy a podvýživy, což bude mít zásadní význam pro splnění cílů v oblasti zdraví v rámci cíle udržitelného rozvoje č. 3; zdůrazňuje, že nebude možné udržitelným způsobem spravovat vodní zdroje za účelem dosažení cíle udržitelného rozvoje č. 6, aniž by zemědělství hrálo ústřední úlohu, a že udržitelné řízení rybolovu má zásadní význam pro zachování a udržitelné využívání oceánů a moří a pro dosažení cíle udržitelného rozvoje č. 14; připomíná proto, že potravinové systémy v širším měřítku musí rovněž odrážet naše závazky týkající se udržitelné spotřeby a produkce v rámci cíle udržitelného rozvoje č. 12, přizpůsobení se změně klimatu a její zmírňování v rámci cíle udržitelného rozvoje č. 13 a ochranu, obnovu a udržitelné řízení suchozemských ekosystémů v rámci cíle udržitelného rozvoje č. 15;

3. připomíná, že drobný rybolov má zásadní úlohu při zajišťování potravin a pro výživu; zdůrazňuje, že dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu musí být v souladu s nejlepším dostupným vědeckým poradenstvím a nesmí narušovat místní potravinové zabezpečení ani ohrožovat drobný rybolov ve třetích zemích tím, že by jej vystavovaly přímé konkurenci vůči plavidlům EU; vyzývá k tomu, aby byly dohody sladěny s Agendou pro udržitelný rozvoj 2030 a se závazky EU v oblasti životního prostředí a cíli společné rybářské politiky tím, že se zvýší odvětvová podpora a posílí se ustanovení o udržitelnosti týkající se přebytků, výmětů a přístupu předběžné opatrnosti;

4. zdůrazňuje, že pandemie COVID-19 spolu s následnou hospodářskou krizí a uzavřením hranic a současným konfliktem na Ukrajině odhalily zranitelnost globálního potravinového systému; zdůrazňuje a připomíná Evropské komisi a členským státům, že je důležité vytvořit silnější vazby mezi krátkodobými, střednědobými a dlouhodobými politikami s cílem zajistit inkluzivnost plánů na podporu oživení po pandemii COVID-19 a zároveň věnovat zvláštní pozornost nejzranitelnějším skupinám, jako jsou děti, mladí lidé, ženy, senioři a původní obyvatelstvo;

5. naléhavě vyzývá EU, aby zaručila právo rozvojových zemí na potraviny a soběstačnost jako prostředek k dosažení výživového zabezpečení, omezení chudoby a inkluzivních, udržitelných a spravedlivých globálních dodavatelských řetězců a udržitelnějších potravinových systémů; vyzývá rovněž EU, aby podporovala místní a regionální trhy a věnovala zvláštní pozornost ženám a rodinným zemědělským podnikům s cílem zajistit dodávky cenově dostupných a přístupných potravin a silnější sítě sociálního zabezpečení, aby měly nejzranitelnější osoby i nadále přístup k potravinám i v mimořádných nebo krizových situacích;

6. připomíná, že Ukrajina a Rusko jsou důležitými hráči na světovém exportním trhu s potravinami; v důsledku toho mají v řadě zemí s vysokou mírou hladu Ukrajina a Rusko velký dopad, neboť tyto země dovážejí významný podíl své pšenice z Ukrajiny nebo Ruska;

7. zdůrazňuje, že vlády by se v této souvislosti měly vyvarovat zákazů vývozu a vymezit opatření na podporu restrukturalizace zemědělských trhů a jejich regulaci zvýšením jejich transparentnosti a zavedením nových pravidel, která zabrání tomu, aby nadměrná finanční spekulace podněcovala kolísání cen potravin, které zejména v kontextu války může uměle zvýšit velkoobchodní ceny a vést k nestabilitě trhu a postihnout zejména rozvojové země a nejzranitelnější skupiny obyvatel;

8. vyjadřuje hluboké politování nad finančními spekulacemi se zemědělskými a potravinovými komoditami a vyzývá Komisi, aby urychleně předložila návrhy na ukončení této spekulace, zejména v souvislosti s válkou, s cílem zajistit stabilitu trhu a zemědělské produkce; v této souvislosti připomíná, že strukturální nestabilita mezinárodních zemědělských trhů představuje hrozbu pro celosvětové zabezpečení potravin a politickou stabilitu v mnoha rozvojových zemích; vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly mezinárodní pravidla, jejichž cílem je zastavit finanční spekulaci se zemědělskými a potravinovými komoditami a ukončit spekulativní praktiky;

9. připomíná, že právo na potraviny je lidským právem; vyzývá k přijetí komplexních a důrazných opatření EU, která by doprovázela plné a postupné uplatňování tohoto práva jako prostředku k zajištění potravin pro všechny; je velmi znepokojen prudkým nárůstem nedostatku potravin v posledních několika letech;

10. zdůrazňuje, že energetická krize a nepříznivé klimatické jevy před válkou na Ukrajině vedly k prudkému nárůstu cen zemědělských komodit na světovém trhu, a vyzývá v této souvislosti k větší a účinnější potravinové pomoci ve snaze lépe propojit naléhavou pomoc a dlouhodobější řešení; vyzývá zejména Evropskou komisi a členské státy EU, aby navýšily své příspěvky do Světového potravinového programu a přijaly opatření zaměřená na transformaci našich potravinových systémů prostřednictvím podpory rozmanitosti a kvality zemědělské produkce a zpracování v partnerských zemích, jakož i opatření k řešení problému strukturální chudoby a přetrvávajících nerovností, které jsou základními příčinami nedostatku potravin;

11. se znepokojením konstatuje, že ruská invaze na Ukrajinu bude mít obrovské dopady v širším smyslu, neboť dále zhorší stávající nedostatek potravin a dopady pandemie COVID-19; s ještě větším znepokojením konstatuje, že Ukrajina je klíčovým producentem základních potravin, jako jsou pšenice, kukuřice a rostlinné oleje; vyzývá Komisi, aby vypracovala dalekosáhlá opatření pro zajištění potravin a aby je provedla v krátkodobém, střednědobém a dlouhodobém horizontu; připomíná, že EU musí zajistit, aby právo na potraviny pro všechny nebylo tržní komoditou; připomíná, že hladomor je jedním z možných důsledků, které je třeba vážně zvážit jakožto výsledek války, pokud světoví lídři nepřijmou protiopatření;

12. zdůrazňuje, že ukrajinská válka ukazuje, do jaké míry jsou země s nízkými příjmy závislé na světovém trhu, pokud jde o jejich dodávky základních potravin, a že jejich potravinové zabezpečení závisí na několika málo zemích vyvážejících obilí, což tyto země činí mimořádně zranitelnými vůči narušením trhu a nárůstu cen; připomíná, že aby mohlo nakrmit své obyvatelstvo, 14 zemí s nízkými nebo nižšími středními příjmy dováží více než 50 % pšenice z Ruska a Ukrajiny, z nichž některé již čelí hladomoru;

13. zdůrazňuje, že mají-li země, které jsou závislé na dovozu potravin z Ukrajiny a Ruské federace, absorbovat otřesy vyvolané konfliktem a zůstat odolné, měly by diverzifikovat zdroje svých dodávek potravin tím, že se budou spoléhat na jiné vyvážející země nebo na stávající zásoby potravin nebo posílí rozmanitost svých domácích výrobních základen;

14. vyzývá EU a její členské státy, aby okamžitě zaplnily mezeru ve financování humanitárních výzev OSN pro východní Afriku a Blízký východ v roce 2022, neboť podpora pro tyto dva regiony je v současné době z 99 % podfinancována; připomíná, že Světový potravinový program již musel snížit příděly pro uprchlíky a další zranitelné skupiny obyvatel ve východní Africe a na Blízkém východě z důvodu nedostatku finančních prostředků, zvýšení cen a omezené nabídky komodit na trzích, a to i v důsledku války na Ukrajině;

15. zdůrazňuje, že plánování v oblasti poskytování potravin a výživy by mělo být jádrem plánů na podporu oživení po pandemii;

16. naléhavě vyzývá EU, aby ve svých mezinárodních rozvojových programech upřednostňovala potraviny a udržitelné zemědělství s cílem zajistit přístup místních komunit a organizací k financování; vyzývá EU, aby v partnerství s rozvojovými zeměmi investovala do opatření a intervencí, které umožní přístup k rozmanitým, cenově dostupným, bezpečným, udržitelným a dostatečně výživným potravinám, protože investice do potravin a výživy jsou klíčovým prvkem budování lidského kapitálu, konkurenceschopnosti a dosahování cílů udržitelného rozvoje;

17. zdůrazňuje, že politiky musí zohledňovat specifika konkrétní země, vycházet z konkrétních potřeb a odpovídat dané situaci, neboť potravinové systémy jsou velmi rozmanité; připomíná, že prioritou by měla být místní produkce potravin prostřednictvím financování drobných zemědělců, ochrany lidských práv a posílení rodinných zemědělských systémů, družstev a regionálních dodavatelských řetězců;

18. poukazuje na to, že drobní zemědělci jsou hlavními producenty potravin v rozvojových zemích a hrají klíčovou úlohu při zajišťování potravin a výživy v těchto zemích; vyzývá EU, aby v rámci své rozvojové pomoci konkrétně podporovala malé zemědělské podniky, rodinné zemědělské podniky a družstva a posílila jejich postavení a zároveň se zaměřila na důstojnou práci; zdůrazňuje, že posílení drobné zemědělské produkce umožňuje navýšení množství potravin na světovém trhu, což vede k nižším cenám potravin a lepší stravě;

19. připomíná, že místní zemědělské tradice doplněné moderními technologiemi mohou zvýšit produkci zdravých a výživných potravin; domnívá se, že rozvojové země by měly být schopny chránit své veřejné zemědělské politiky;

20. zdůrazňuje, že místní produkce potravin a místní spotřeba, které podporují drobné zemědělství a zaručují producentům a spotřebitelům spravedlivé ceny, snižují závislost zemí na dovozu a jejich zranitelnost vůči mezinárodním výkyvům cen;

21. zdůrazňuje, že klíčovou roli při zajišťování odolnějších a udržitelnějších zemědělsko-potravinářských systémů mohou hrát strategické investice do udržitelných zemědělských postupů; trvá na tom, aby investice EU byly v souladu s Agendou pro udržitelný rozvoj 2030, Pařížskou dohodou o klimatu a Úmluvou o biologické rozmanitosti; vítá a podporuje investice EU v partnerství s rozvojovými zeměmi do agroekologie, agrolesnictví a diverzifikace plodin a opakuje, že investice podporované EU do zemědělství, lesnictví nebo rybolovu nebo do podniků, které mají dopad na půdu, travní porosty, lesy, vodu nebo moře, musí být mimo jiné v souladu s dobrovolnými pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) / Výboru pro celosvětové zajišťování potravin (CFS) pro odpovědnou správu půdy, lesů a rybolovu v souvislosti s vnitrostátním zabezpečením potravin a se zásadami FAO/CFS pro odpovědné investování do zemědělských a potravinových systémů; podporuje evropské financování producentů a zemědělsko-potravinářských podniků, které jim umožní učinit nezbytné investice k uvedení do souladu s požadavky HACCP (analýza rizik a kritické kontrolní body) zavedením opatření k eliminaci jakéhokoli potenciálního rizika v oblasti potravinového zabezpečení;

22. zdůrazňuje, že krátké dodavatelské řetězce mají významný potenciál vyřešit stávající nedostatky potravinového systému, a připomíná, že zemědělství šetrné vůči klimatu obnáší mimo jiné snížení závislosti na energii z fosilních paliv, včetně používání chemických pesticidů a hnojiv;

23. vítá všechny iniciativy zaměřené na provádění nebo posílení zemědělských politik na vnitrostátní nebo regionální úrovni, jejichž cílem je zajistit větší potravinovou soběstačnost, a podporuje přechod rozvojových zemí k větší soběstačnosti, což umožňuje odpovědnost, osobní angažovanost a nezávislost zemědělců při vytváření udržitelných zemědělsko-potravinářských systémů a soběstačnějších systémů produkce; žádá, aby se se úsilí v oblasti zemědělství zaměřovalo na zajištění práva rozvojových zemí na potravinovou bezpečnost doplňující jejich právo na potravinovou suverenitu ( 20 ) a na posílení jejich schopnosti vyhovět nutričním potřebám svých obyvatel;

24. v tomto ohledu zdůrazňuje, že je důležité chránit a prosazovat právo místních komunit na přístup k přírodním zdrojům, jako je půda a voda, a na kontrolu těchto zdrojů; vyjadřuje politování nad tím, že v mnoha rozvojových zemích běžně dochází k zabírání půdy; poukazuje na to, že zabírání půdy je brutální praktikou, jež podkopává potravinové zabezpečení a potravinovou suverenitu a ohrožuje venkovské komunity;

25. konstatuje, že například práva na pastvu a veřejné pastviny jsou tradičními právy na využívání půdy založenými na obyčejovém právu, nikoli na zdokumentovaných vlastnických právech; poukazuje nicméně na zásadní význam, který má ochrana těchto obyčejových práv pro venkovské obyvatelstvo;

26. vyzývá k řešení sociálního napětí mezi usazenými zemědělci a kočovnými pasteveckými komunitami, zejména v regionech s překrývajícími se etnicko-náboženskými konflikty;

27. je hluboce znepokojen vysokou závislostí rozvojových zemí na dovozu potravin především z Evropské unie, zejména pokud tento dovoz tvoří dotované výrobky, jejichž nízká cena představuje pro místní drobné zemědělství škodlivou konkurenci;

28. zdůrazňuje, že je třeba chránit práva zemědělců na zachování genetických zdrojů pro účely potravinového zabezpečení a přizpůsobení se změně klimatu; vyzývá Komisi, aby v rámci své rozvojové pomoci a obchodní a investiční politiky podporovala zemědělské systémy, které jsou v souladu s ustanoveními Mezinárodní smlouvy o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství (ITPGRFA), která zaručuje práva rolníků na zachování, kontrolu, ochranu a rozvoj vlastního osiva a tradičních znalostí;

29. zdůrazňuje, že je třeba důsledně spolupracovat se zeměmi, mezinárodními a regionálními organizacemi, soukromým sektorem, zemědělci a drobnými zemědělci, jakož i s místní občanskou společností a místními komunitami, s cílem podpořit navrhování, provádění a monitorování konkrétních, proveditelných a spolehlivých vnitrostátních cílů v oblasti výživy; uznává klíčovou úlohu občanské společnosti, zejména pokud jde o oslovování drobných zemědělců tím, že je propojí s odbornou přípravou, zdroji, trhy a hodnotovými řetězci;

30. je toho názoru, že upřednostňování potřeb výživy matek a kojenců má zásadní význam pro zajištění stabilního a odolného potravinového zabezpečení, a vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly vnitrostátní orgány v rozvojových zemích při začleňování výživových služeb do systémů zdravotní péče s cílem řešit podvýživu ve všech jejích podobách a zajistit kontinuitu služeb v oblasti výživy, zejména včasného odhalování akutní podvýživy a zajišťování výživy kojenců a malých dětí na úrovni komunit, jakož i souvisejících programů výživy matek; v tomto ohledu vítá úspěchy a práci hnutí Zlepšení stavu výživy (Scaling Up Nutrition, SUN);

31. vyzývá EU, aby chránila přístup drobných producentů k půdě a dalším zdrojům, jejich kontrolu nad půdou a dalšími zdroji, včetně osiva, a jejich přístup k vodě a k infrastruktuře sloužící k propojení venkovských komunit s územními trhy, a to i s městskými oblastmi;

32. vyzývá EU, aby zajistila odpovídající financování a spoluvytváření znalostí a technických inovací prostřednictvím výzkumu vedeného zemědělci, včetně podpory organizací drobných producentů a sdružení žen a jejich kolektivní činnosti v oblasti zpracování a uvádění na trh;

33. vyzývá Komisi, aby navázala úzké vztahy s partnerskými zeměmi za účelem výměny znalostí z oblasti zemědělství; poukazuje na odborné znalosti využívané v evropském zemědělství a zdůrazňuje, že za účelem zvýšení výnosů a výstupů zemědělských podniků je třeba klást předně důraz na partnerství ve výzkumu a inovacích v zemědělství, a to i prostřednictvím programu Horizont Evropa, a vybízet k odpovědným a etickým inovacím, které podpoří udržitelné zemědělské postupy; vyzývá v této souvislosti k tomu, abychom se v rámci spravedlivé transformace více spoléhali na přínos tradičních místních znalostí, zejména znalostí zemědělských postupů, rybolovu a ochrany lesů, a posilovali tak postavení místních obyvatel a komunit;

34. bere na vědomí pozitivní výsledky rozpočtové podpory, o nichž svědčí šestá zpráva o pokroku týkající se akčního plánu v oblasti výživy jako mechanismu pro udržitelné a účinné investice do výživy s významem pro jednotlivé země;

35. vyzývá EU, aby začlenila celosvětové a vnitrostátní cíle v oblasti výživy do příslušných rozvojových programů a strategií pro jednotlivé země; vyzývá EU a její členské státy, aby mobilizovaly dlouhodobé finanční investice do zabezpečení potravin a výživy a do udržitelného zemědělství a vybízely partnerské země k větším investicím do těchto oblastí z jejich vnitrostátních rozpočtů;

36. naléhavě vyzývá EU, aby ve svých mezinárodních rozvojových programech, na nichž spolupracuje s partnerskými zeměmi, řadila mezi priority zabezpečení potravin, ochranu biologické rozmanitosti a udržitelné zemědělství, a to s ohledem na specifické místní potřeby dotčených zemí, a aby současně zajistila přístup místních komunit a organizací, které je podporují, k finančním prostředkům; vyzývá EU a její členské státy, aby za účasti občanské společnosti posuzovaly a monitorovaly své investice s cílem zajistit, aby konkrétně bojovaly proti chudobě a nedostatku potravin;

37. zdůrazňuje úlohu EU jakožto hlavního aktéra umožňujícího transformaci globálních potravinových systémů na systémy, které budou odolnější, udržitelnější a spravedlivější; zdůrazňuje, že strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ je ambiciózním politickým rámcem EU pro podporu udržitelnějšího a odolnějšího zemědělsko-potravinářského systému EU a celosvětového spravedlivého přechodu k zemědělsko-potravinářským systémům, které jsou přínosné pro lidi, přírodu i hospodářský růst a chrání přírodní zdroje v souladu s cíli strategie v oblasti biologické rozmanitosti; připomíná záměr strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, kterým je snížení závislosti zemědělců na vnějších výstupech;

38. naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby byly i nadále plně odhodlány dostát svým mezinárodním závazkům v oblasti klimatu a biologické rozmanitosti, dodržovat Zelenou dohodu pro Evropu a strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ a náležitě se řídit doporučeními Mezivládního panelu pro změnu klimatu v zájmu přizpůsobení se této změně, zejména v situaci, kdy pandemie a válka na Ukrajině ukazují, jak snadno může být celosvětový trh s potravinami narušen;

39. apeluje na Komisi, aby urychlila své snahy o podporu partnerských zemí s cílem snížit do roku 2025 počet dětí mladších pěti let se zpomaleným růstem o 7 milionů, k čemuž se zavázala v akčním plánu EU v oblasti výživy;

40. vyzývá Evropskou unii, aby nadále podporovala partnerské země v jejich úsilí o obnovení dostupnosti rozmanitých a výživných potravin pro děti školního věku prostřednictvím programů školního stravování a současně o prosazování místních a udržitelně produkovaných potravin a podporovala rovněž jejich snahu věnovat zvláštní pozornost nejzranitelnějším dětem; dále poukazuje na prospěšnost programů zadávání veřejných zakázek, které je třeba využívat, aby se při získávání výživných potravin určených k distribuci zvýšila podpora veřejnosti pro nákup od drobných zemědělců a místních výrobců;

41. vítá skutečnost, že v návaznosti na summit o potravinových systémech podporuje Evropská komise a několik členských států tzv. Koalici školního stravování ( School Meals Coalition ); konstatuje, že je důležité zajistit, aby přístupy zohledňující výživu byly propojeny s opatřeními v oblasti výživy a dalšími kroky na podporu zdraví v rozvojových zemích;

42. připomíná, že až 811 milionů lidí trpí na světě hladem a přibližně 2 miliardy lidí se potýkají s chronickou podvýživou a chybí jim důležité vitaminy a minerální látky, což je zejména problém v subsaharské Africe a Asii; připomíná, že tyto potíže mají obzvláště zničující dopad na děti v prvních tisíci dnech jejich života, protože pokud jim chybí základní mikroživiny, jako je vitamin A, železo nebo zinek, pak se tento nedostatek projevuje celý život a omezuje růst a zhoršuje duševní schopnosti, což má dopad nejen na jednotlivce, ale i na celé ekonomiky; zdůrazňuje, že hlad a podvýživa jsou proto jednou z největších překážek rozvoje;

43. vítá závazek EU ze summitu „Výživa pro růst“, kde uvedla, že v období 2021–2024 investuje do boje proti podvýživě 2,5 miliardy EUR; naléhavě vyzývá EU, aby se při plnění tohoto cíle ujala vedoucí úlohy;

44. konstatuje, že pandemie COVID-19 ukázala vzájemné vazby mezi zdravím lidí, rostlin a zvířat, zdravím životního prostředí a zabezpečováním potravin; poukazuje na to, že choroby, které postihují zvířata a rostliny, rovněž nadále narušují zabezpečování potravin, jelikož přerušují dodávky potravin na celém světě; vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby se spojily s mezinárodním společenstvím a na základě zásady „jedno zdraví“ usilovaly o novou koncepci potravinových systémů, o zvýšení jejich odolnosti a zajištění lepšího zdraví a zabezpečení potravin pro nás pro všechny;

45. připomíná, že podle výzkumů by díky transformaci potravinových systémů bylo možné zabránit výdajům ve výši 12 bilionů dolarů, což jsou celosvětové skryté náklady na potraviny, a že přesměrování části těchto prostředků na jiné účely by mohlo zabránit dalším škodám na životním prostředí a zdraví lidí, a mohlo by naopak motivovat k většímu odhodlání věnovat finanční prostředky na přizpůsobení se změně klimatu, jak požadovali členské státy a vedoucí představitelé na konferenci COP 26 v Glasgowě;

46. připomíná, že změna klimatu bude vyvíjet stále větší tlak na produkci potravin a přístup k nim, zejména ve zranitelných regionech, a bude zhoršovat situaci, pokud jde o potravinové zabezpečení a výživu; zdůrazňuje závěry zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu z roku 2022, podle nichž globální oteplování postupně zhorší zdraví půdy a ekosystémové služby, např. opylování, zvýší tlak škůdců a chorob a sníží biomasu mořského života, což oslabí produkci potravin v mnoha pevninských i oceánských regionech; vítá doporučení panelu přizpůsobit se změně klimatu podporou agroekologických zásad a postupů, agrolesnictví, adaptace na úrovni komunit, řízení rybolovu a akvakultury založeného na ekosystémech a dalších přístupů, které pracují s přírodními procesy, s cílem podpořit zajišťování potravin a výživy, zdraví a dobré životní podmínky;

Budování odolnosti vůči budoucím otřesům

47. připomíná, že budování odolnosti musí obnášet i budování odolnosti vůči stále četnějším a intenzivnějším konfliktům a přírodním katastrofám, zejména vůči suchu, cyklónům a záplavám, ale i vůči zdravotním krizím, ztrátě biologické rozmanitosti, strukturálním nerovnostem a hospodářským otřesům, které mají často mnohonásobný a kumulační dopad na nejzranitelnější osoby; zdůrazňuje, že klíčovou roli při zajišťování odolnějších a udržitelnějších zemědělsko-potravinářských systémů mohou hrát strategické investice do udržitelných zemědělských postupů;

48. naléhavě vyzývá EU, aby podporovala předvídatelné, konkrétní a cílené financování preventivních a včasných opatření s cílem předejít nedostatku potravin, snížit jeho dopady, věnovat větší pozornost adaptaci na změnu klimatu a odolnosti na místní úrovni a financovat takovou adaptaci; vyzývá EU, aby posílila programy obživy s cílem podpořit zabezpečování potravin a zajistit, aby lidé byli schopni vytvářet a udržovat si vlastní prostředky obživy a zlepšovat vlastní životní pohodu i životní pohodu budoucích generací; naléhavě vyzývá EU, aby chránila přístup drobných producentů k půdě a dalším zdrojům a jejich kontrolu nad půdou a dalšími zdroji, včetně osiva používaného zemědělci, a chránila taktéž přístup k infrastruktuře sloužící k propojení venkovských komunit s územními trhy, a to i s městskými oblastmi;

49. poukazuje na to, že zajišťování potravin má pozitivní dopad na odolnost obyvatelstva obecně a pomáhá lidem lépe se vypořádat s otřesy, mimořádnými událostmi a vleklými krizemi;

50. vyzývá Komisi, aby přezkoumala stávající plány krizového řízení, zejména pokud jde o produkci potravin;

51. zdůrazňuje, že cílem strategií pro přizpůsobení se změně klimatu by mělo být snížení potravinových ztrát a plýtvání potravinami; připomíná, že nejméně rozvinuté země a země s nízkými příjmy mají velký potenciál snížit plýtvání potravinami většími investicemi do skladování, balení a dopravní infrastruktury; zdůrazňuje význam zavádění oběhového hospodářství do systémů zemědělské výroby s cílem zvýšit jejich udržitelnost a účinné využívání zdrojů a co nejvíce snížit potravinové ztráty a plýtvání potravinami; vyzývá Evropskou komisi a všechny členské státy, aby zavedly a prováděly programy zaměřené na předcházení plýtvání potravinami, jejichž součástí bude podpora krátkých potravinových dodavatelských řetězců, což snižuje riziko plýtvání potravinami; zdůrazňuje, že je důležité vytvořit a aktualizovat celosvětovou databázi, která bude přístupná příslušným orgánům a bude evidovat zásoby, zejména zásoby obilovin, aby se vytvořil základ systému, jenž na odpovídající úrovni zajistí stálé zabezpečení potravin a minimalizuje plýtvání potravinami;

52. zdůrazňuje, že potravinové zabezpečení závisí na plnění cílů v oblasti klimatu, boji proti ztrátě biologické rozmanitosti a zajištění zdravých pevninských, pobřežních a mořských ekosystémů; poukazuje na to, že je proto zásadní bojovat proti znečištění plasty a difúznímu znečištění;

53. zdůrazňuje, že výroba biopaliv ovlivňuje zajišťování potravin, neboť odčerpává zemědělské komodity, jako jsou obiloviny, sójové boby, řepkový olej, kukuřice a cukrová třtina, které by jinak mohly být využity na produkci potravin; domnívá se, že zajištění pružnějších a lépe koordinovaných mezinárodních politik v oblasti biopaliv má zásadní význam pro optimalizaci využívání potravin, přičemž by bylo možné těžit ze stabilizačního potenciálu této alternativní příležitosti; vyzývá EU, aby s cílem zajistit další dodávky potravin a stabilizovat celosvětové trhy s potravinovými komoditami dávala přednost produkci potravin před výrobou biopaliv z plodin, přičemž by měla dodržovat hierarchii způsobů nakládání s odpady a řídit se zásadou kaskádového využívání;

54. poukazuje na význam strategických vazeb mezi Afrikou a Evropou, které vycházejí z pokroku v akčním programu Africké unie (AU) a EU pro transformaci venkova; připomíná usnesení Evropského parlamentu ze dne 16. září 2020 o bezpečnostní spolupráci mezi EU a Afrikou v oblasti Sahelu, západní Afriky a Afrického rohu, které připomnělo, že nedostatek potravin je často základní příčinou terorismu a ozbrojených konfliktů; vyzývá proto k plnému začlenění přístupu založeného na propojení humanitární pomoci, rozvoje a míru do bezpečnostních strategií třetích zemí, k čemuž je nutné podporovat poskytování základních služeb, včetně zabezpečení potravin, za účasti místních komunit;

55. připomíná, že cílem iniciativy Velká zelená zeď v oblasti afrického Sahelu je obnovit do roku 2030 100 milionů hektarů půdy, která je v současné době znehodnocena, zachytit 250 milionů tun uhlíku a vytvořit 10 milionů pracovních míst ve venkovských oblastech, což by dohromady mělo podpořit 15 ze 17 cílů udržitelného rozvoje, snížit chudobu a hlad, vybudovat místní odolnost vůči změně klimatu, zlepšit zdraví a životní podmínky obyvatel, vytvořit pracovní místa a podpořit hospodářský růst;

56. vyzývá EU k větší podpoře vnitrostátních systémů sociálního zabezpečení, a to i k podpoře hotovostní sociální pomoci reagující na otřesy, s cílem řešit příjmovou nerovnost přístupem citlivým ke konfliktům v souladu se zásadou „neškodit“ a chránit přístup nejzranitelnějších osob k potravinám zvýšením jejich kupní síly;

57. podporuje vytvoření finančního nástroje, který by africkým zemím pomohl překlenout stávající mezeru ve financování, aby mohly urychleně vypracovat plány sociální ochrany, ať už prostřednictvím chystaného globálního nástroje pro zaměstnanost a sociální ochranu, nebo vytvořením globálního fondu pro sociální ochranu;

58. zdůrazňuje význam podpory a propagace sdílení znalostí a vzájemného učení, například mezi zemědělci a podniky, v oblasti produkce, zpracování a uvádění na trh; podtrhuje, že zemědělství a potravinářská výroba mají zásadní význam pro hospodářství a zajišťování důstojných a udržitelných pracovních příležitostí ve venkovských oblastech; zdůrazňuje, že ve většině případů se to týká drobných zemědělských podniků a rodinných farem; poukazuje na to, že je důležité podporovat a posilovat opatření a nástroje, které by vedly ke zvýšení kvality a diverzifikaci produktů, k udržitelné modernizaci zemědělských postupů, zajištění bezpečných pracovních podmínek a k opatřením posilujícím odolnost zemědělců;

59. konstatuje, že nerovnosti mezi ženami a muži omezují produktivitu a efektivitu zemědělství, a tudíž oslabují rozvoj; připomíná, že posílení postavení žen a dívek má zásadní význam z hlediska výživy, potravinového zabezpečení a budování odolnosti; poukazuje na to, že posílení úlohy žen a dívek představuje v zemědělství a v oblasti zabezpečování potravin a výživy i nadále náročný úkol; vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby podporovaly podnikání, zaměstnanost a politické zastoupení žen, zajistily začlenění hlediska genderové rovnosti do řízení potravinového zabezpečení a zajistily účast žen na rozhodování v této oblasti, včetně žen patřících k diskriminovaným menšinám;

60. naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby se zejména prostřednictvím rozvojové pomoci snažily přispět k řešení diskriminace žen, zejména pokud jde o přístup farmářek k půdě, výrobním zdrojům a finančním službám; připomíná, že například v Africe vykonávají téměř polovinu zemědělských prací ženy, přičemž to jsou většinou drobné nebo samozásobitelské farmářky, které nemají potřebný přístup k informacím, úvěrům, půdě, zdrojům a technice; vybízí k prosazování dědických práv žen a dívek a vyzývá EU, aby podporovala partnerské země, zejména v uznávání plného nároku žen na pozemková práva; naléhavě vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby prosazovaly genderově transformační přístupy k zemědělským, rybářským a potravinovým systémům rozvojem kapacit žen na venkově, konkrétními politickými reformami usilujícími o spravedlivější zákony, které upravují vlastnictví půdy, a zvláštními iniciativami zaměřenými na posílení hospodářského postavení a přístup k financování, jak je uvedeno v akčním plánu pro rovnost žen a mužů III;

61. konstatuje, že ženy na venkově produkují více než polovinu světových potravin navzdory strukturálním znevýhodněním; zdůrazňuje, že je naléhavě nutné zlepšit přístup žen ve venkovských oblastech k půdě, výrobním zdrojům, aktivům a trhům a jejich kontrolu nad nimi, což je nezbytná podmínka pro zlepšení potravinového zabezpečení na celém světě; naléhavě vyzývá Evropskou unii, aby věnovala zvláštní pozornost venkovským ženám a posílení jejich hospodářského, sociálního a politického postavení; připomíná dobrovolné pokyny CFS pro odpovědnou správu půdy, které jsou dobrým nástrojem k odstranění překážek ve zvykových a tradičních dědických systémech a k zajištění lepší informovanosti žen o jejich zákonných právech ( 21 )

62. připomíná strategický význam investic do zemědělské biologické rozmanitosti na úrovni zemědělských podniků s cílem zajistit zdravou stravu, její kvalitu a diverzifikaci, jakož i odpovídající příjem živin; zdůrazňuje zejména, že u žen a dívek je pravděpodobnější, že prostřednictvím zemědělské diverzifikace a produkce rozmanitých potravinářských plodin pro vlastní spotřebu dosáhnou minimálně rozmanité a z hlediska stopových živin odpovídající stravy ( 22 )

63. poukazuje na význam transformace venkova a posílení transparentních místních a regionálních hodnotových řetězců s cílem vytvářet udržitelná pracovní místa, zabránit porušování lidských práv a zmírňovat změnu klimatu; zdůrazňuje, že je nutné podporovat mladé lidi a ženy, zejména prostřednictvím jejich proškolování a zajištění přístupu k úvěrům a na trh; vyzývá k jejich zapojení do tvorby zemědělské politiky a k podpoře společných akcí prostřednictvím malých organizací producentů;

64. připomíná, že tváří v tvář malnutrici je vzdělávání a zvyšování povědomí základním předpokladem udržitelného životního stylu a úspěšné společnosti;

65. vítá probíhající práci Výboru pro celosvětové zajišťování potravin na jeho dobrovolných pokynech pro rovnost žen a mužů a posílení postavení žen a dívek v souvislosti s potravinovým zabezpečením a výživou;

66. připomíná, že změna klimatu, ztráta biologické rozmanitosti a další faktory ohrožují naši schopnost dosáhnout celosvětového potravinového zabezpečení a vyvíjejí další tlak na již tak křehké potravinové systémy; vyzývá k produkci potravin šetrné k životnímu prostředí, jako je agroekologie a klimaticky odolná adaptace, jakož i k zachování a obnově přírodních ekosystémů s cílem snížit klimatická rizika, čelit klimatické krizi a zastavit úbytek biologické rozmanitosti, a posílit tak odolnost udržitelných zemědělsko-potravinářských systémů; v tomto ohledu žádá Komisi a členské státy, aby podporovaly partnerské země při přijímání udržitelných zemědělských postupů a inovativních řešení, včetně využívání příjmů získaných z dražeb v rámci systému obchodování s emisemi a certifikátů mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích, aby se posílily jejich kapacity pro odolnost vůči změně klimatu, přizpůsobení se této změně a její zmírňování s cílem vytvořit udržitelnější potravinové systémy;

67. žádá Komisi a členské státy, aby zajistily, že financování v rámci nového nástroje NDICI bude zahrnovat přístup založený na lidských právech, který učiní místní komunity a původní obyvatelstvo ústředním prvkem úsilí v oblasti klimatu, životního prostředí a rozvoje; považuje za důležité věnovat zvláštní pozornost drobným zemědělcům, kteří mají obecně nižší schopnost přizpůsobit se dopadům změny klimatu; vítá v tomto ohledu připravovaný akční plán OSN pro dosažení všeobecné dostupnosti služeb včasného varování před extrémním počasím a změnou klimatu v nadcházejících pěti letech, který předloží Světová meteorologická organizace na konferenci OSN o klimatu (COP 27) v Egyptě; připomíná, že zvláštní vyslanec pro summit OSN o potravinových systémech poukázal na hlubokou souvislost mezi klimatem a potravinami;

68. vyzývá Komisi, aby poskytla rozvojovým zemím podporu při rozvoji a ochraně jejich citlivých a mladých průmyslových odvětví, prosazování potravinového zabezpečení, podpoře zmírňování změny klimatu v zemědělství a plnění unijních a mezinárodních norem v oblasti udržitelnosti vývozu jejich zemědělských produktů;

69. domnívá se, že je důležité pomoci rozvojovým zemím zavést veřejné politiky v oblasti zemědělství a potravin, které budou schopny uspokojit potřeby jejich rychle rostoucího obyvatelstva; zdůrazňuje, že hlavním cílem politiky potravinového zabezpečení musí být celoroční udržitelné zajišťování dostatečného množství výživných, bezpečných a cenově dostupných potravin pro své občany a zároveň zaručit zemědělcům přiměřený příjem a životní úroveň; konstatuje, že v celé historii společné zemědělské politiky zrušení vývozních subvencí a oddělení přímých plateb od produkce výrazně snížilo riziko dumpingových praktik na trzích třetích zemí; vyzývá Komisi a členské státy, aby více podporovaly rozvoj zemědělství, který je schopen zajistit potravinové zabezpečení v rozvojových zemích, a aby rozhodně zvýšily své investice do územního rozvoje venkova;

70. zdůrazňuje, že potravinové systémy jsou významných faktorem tvorby emisí skleníkových plynů; konstatuje, že budování odolnosti potravinových systémů vůči změně klimatu bude vyžadovat začlenění přizpůsobení se změně klimatu a snižování a řízení rizika katastrof do krátkodobých, střednědobých a dlouhodobých politik; vyzývá Komisi a členské státy, aby rozvojové země v tomto procesu doprovázely;

71. vyzývá EU, aby chránila přístup drobných zemědělců k půdě a dalším zdrojům, včetně osiva, infrastruktury a vody, i jejich kontrolu nad nimi;

72. vyzývá EU, aby zajistila, aby při zadávání veřejných zakázek byla upřednostňována místní agroekologická výroba, dále aby zajistila pravidla bezpečnosti potravin, která budou vhodná pro malokapacitní produkci, ochranu domácích trhů před dovozem za nízké ceny, jakož i vzdělávání spotřebitelů a sociální ochranu s cílem zvýšit spotřebu výživných místních potravin;

73. vyzývá EU, aby přizpůsobila své plánování v rámci Nástroje pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci – Globální Evropa tak, aby aktivně podporoval globální transformaci na udržitelné potravinové systémy, které mohou poskytovat cenově dostupnou zdravou a výživnou stravu, která je spravedlivá, odolná, založená na právech, udržitelná z hlediska životního prostředí, aby byla zvláštní pozornost věnována potřebám žen a snížil se tlak výroby potravin na využívání půdy a vody;

74. zdůrazňuje, že dopady změny klimatu mají zásadní negativní dopad na zajišťování potravin v rozvojových zemích a že přizpůsobení se změně klimatu má zásadní význam pro zajištění odolných udržitelných potravinových systémů; vyjadřuje politování nad porušením závazku, který rozvinuté země přijaly v Kodaňské dohodě z roku 2009, a sice poskytnout předvídatelné a přiměřené finanční prostředky na opatření v oblasti klimatu v rozvojových zemích, zejména na potřeby přizpůsobení, které měly v roce 2020 dosáhnout 100 miliard dolarů; vyzývá EU, aby zvýšila financování opatření v oblasti klimatu nad rámec nástroje NDICI – Globální Evropa, a to i prostřednictvím ambiciózního využívání příjmů získaných z dražeb ETS a certifikátů CBAM;

75. naléhavě vyzývá Komisi, aby podporovala agroekologickou transformaci v partnerských zemích s cílem zajistit výživné, bezpečné, rozmanité a cenově dostupné potraviny pro všechny v průběhu celého roku a zachovat biologickou rozmanitost, zvýšit odolnost vůči změně klimatu a posílit sociální soudržnost snižováním sociálních nerovností; vyzývá Komisi, aby podpořila rozvoj místních potravinových sítí, které zaručí místní produkci a spotřebu a podpoří tvorbu pracovních míst v dané lokalitě, zaručí výrobcům a spotřebitelům spravedlivé ceny, sníží závislost zemí na dovozu i jejich zranitelnost vůči výkyvům cen na mezinárodních trzích;

76. zdůrazňuje, že investice a intervence EU by měly být založeny na důkladném předběžném posouzení, plné transparentnosti a začlenění těch zúčastněných stran, kterých se investice a intervence dotýkají, včetně organizací občanské společnosti, aby bylo možné vypracovat spravedlivá opatření a posílit kapacity na vnitrostátní a místní úrovni, a to i pokud jde o nestátní orgány; trvá na tom, že v zájmu dosažení udržitelnějšího zemědělství a potravinových systémů v partnerských zemích je třeba přijmout kontextově specifická opatření;

77. vyzývá k revizi akčního plánu EU v oblasti výživy, který by měl řešit všechny formy malnutrice v humanitárním, resp. rozvojovém kontextu, a zahrnout nové ambiciózní politické a finanční závazky;

78. upozorňuje, že 45 milionů dětí mladších pěti let trpí zakrnělým růstem, který je definován jako nízký poměr hmotnosti a výšky v důsledku akutní podvýživy v raném věku; připomíná, že nadváha a obezita mezi dospělými, dospívajícími a dětmi narůstají na rekordní úroveň a že postihují 2 miliardy lidí na celém světě, z nichž 70 % žije v zemích s nízkými a středními příjmy; připomíná, že nadváha a obezita jsou spojeny s rizikem vzniku onemocnění souvisejících se stravováním, včetně nepřenosných nemocí, protože malnutrice představuje výzvu pro všechny národy bez ohledu na jejich etapu rozvoje; v důsledku toho se mnoho zemí nyní potýká s „dvojí zátěží“ spočívající v nejméně dvou typech malnutrice, kde vedle sebe existují podvýživa a nadváha a obezita; vyzývá Evropskou komisi, aby revidovala rámec politiky pro zajišťování potravin z roku 2010 a rámec politiky v oblasti výživy z roku 2013, jak k tomu vyzvaly členské státy EU v závěrech Rady z roku 2018 o posílení globálního zabezpečení potravin a výživy;

79. vyzývá Komisi, aby zajistila plné zohlednění výživy, kdykoli EU investuje do zemědělství, hospodářského rozvoje, ochrany klimatu a přizpůsobení se změně klimatu, ochrany zdraví, zdravotnictví a dalších odvětví; podporuje revizi strategie v oblasti globálního zdraví z roku 2010 a vyzývá k tomu, aby byl do revidovaného dokumentu začleněn boj proti malnutrici; vyzývá k větší finanční podpoře na vybudování silných a odolných systémů zdravotní péče s cílem prolomit mezigenerační začarovaný kruh malnutrice a podvýživy;

Doplňková opatření v oblasti humanitární a rozvojové politiky EU

80. trvá na tom, že by měla být posílena humanitární pomoc zemím, které čelí potravinové krizi nebo jsou zasaženy konfliktem; konstatuje, že mezinárodní společenství, včetně Evropské unie, musí usilovat o zmenšení rostoucího rozdílu mezi humanitárními potřebami a zdroji, které jsou celosvětově k dispozici; odsuzuje veškeré kroky, při nichž je přístup k potravinám využíván jako nástroj útlaku nebo válečná zbraň, a připomíná čtyři humanitární zásady: lidskost, neutralitu, nestrannost a nezávislost;

81. zdůrazňuje, že humanitární pomoc lze použít k řešení situací, při nichž dochází k bezprostřednímu ohrožení života, kdy stávající kapacity nestačí, ale že současně je třeba využívat řešení financovaná z jiných zdrojů pomoci zaměřená na předcházení příčinám nedostatku potravin a malnutrice a jejich řešení;

82. vítá uspořádání prvního Evropského humanitárního fóra, jehož cílem je dále posílit dopad humanitární reakce a zajistit účinnost a účelnost poskytování pomoci, a oceňuje rozhodnutí učinit z něj každoroční akci v humanitárním kalendáři; zdůrazňuje, že je důležité spolupracovat jako tým Evropa při řešení celosvětové humanitární krize v oblasti zajišťování potravin;

83. vyzývá vlády členských států EU, aby diplomaticky předcházely konfliktům, vymýtily všechny formy malnutrice a více investovaly do předcházení konfliktům, se zvláštním zaměřením na ženy a dívky a při důsledném uplatňování rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1325; připomíná, že humanitární pomoc musí být vyňata z mezinárodních sankcí; zdůrazňuje, že je třeba nalézt udržitelná střednědobá a dlouhodobá řešení v rámci rozvojové spolupráce s cílem řešit základní příčiny nedostatku potravin;

84. připomíná, že na Ukrajinu a Rusko připadá přibližně 30 % světového obchodu s pšenicí, 32 % obchodu s ječmenem, 17 % obchodu s kukuřicí a více než 50 % obchodu se slunečnicovým oleje a 20 % se slunečnicovými semeny; zdůrazňuje, že snížení nebo ztráta ukrajinského vývozu bude mít dopad na země, které jsou silně závislé na jejich produkci, včetně zemí, které se již teď potýkají s nedostatkem potravin, které jsou zranitelné vůči otřesům v dodávkách a růstu cen, jako je tomu v případě Afriky; vyzývá Komisi a členské státy, aby ve spolupráci se svými mezinárodními partnery a příslušnými mezinárodními institucemi urychleně vyhodnotily veškeré dostupné prostředky, jak zabránit selhání platební bilance zemí dovážejících potraviny, včetně přímého financování a restrukturalizace jejich dluhu; zdůrazňuje, že je důležité upřednostňovat financování založené na grantech jako standardní možnost, zejména pro nejméně rozvinuté země;

85. podporuje probíhající propojování humanitárního, rozvojového a mírového úsilí; zdůrazňuje, že tato zásada by měla být i nadále začleňována do humanitární pomoci i do plánování v oblasti zajišťování potravin a výživy a měla by být podložena jasnými pokyny ohledně osvědčených postupů založených na důkazech;

86. vítá činnost EU a agentur OSN se sídlem v Římě, konkrétně FAO, WFP a IFAD, které provádějí anticipační opatření s cílem předcházet krizím předtím, než udeří, a chránit nejzranitelnější skupiny před klimatickými a člověkem způsobenými katastrofami; vyzývá k posílení koordinačních mechanismů s místními aktéry v terénu a k nalezení většího propojení mezi krátkodobými anticipačními opatřeními a dlouhodobějšími vládními programy; připomíná, že inkluzivní anticipační opatření by měla být přizpůsobena konkrétní situaci a měla by být vedena na místní úrovni a zajistit, aby se i nejzranitelnější osoby podílely na rozhodování a mohly tak řešit své specifické potřeby;

87. podporuje aktivní úlohu EU v rámci globální sítě pro boj proti potravinovým krizím a vyzývá k rozšíření činnosti této sítě, zejména v regionálním a vnitrostátním kontextu; vyzývá členské státy, aby posílily globální síť pro boj proti potravinovým krizím v rámci její činnosti zaměřené na řešení potravinových krizí prostřednictvím mnohostranných a víceodvětvových intervencí, budování odolnosti a znalostí a uplatňování propojení oblastí humanitární pomoci, rozvoje a míru; v tomto rámci vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby spolupracovaly s rozvojovými zeměmi na navrhování a provádění inovativních politik a strategií vedených jednotlivými zeměmi s cílem řešit problém nedostatku potravin, podpořit hospodářské začleňování a dosáhnout udržitelnějších potravinových systémů;

88. poukazuje na to, že je třeba zlepšit systémy včasného varování, protokoly o včasných opatřeních a mechanismy dohledu, aby se zajistilo, že včasné reakce budou spuštěny s dostatečným předstihem, aby se zmírnil dopad rizik ohrožujících potravinové zabezpečení a aby se přešlo od reaktivních zásahů k zásahům proaktivním, které prostřednictvím anticipačních humanitárních opatření zachraňují životy; podporuje Výbor pro zajišťování potravin jako hlavní inkluzivní mezinárodní a mezivládní politickou platformu pro zajišťování potravin a výživu;

89. vyzývá Komisi, aby zajistila víceodvětvový přístup k výživě a prioritně začlenila potravinové zabezpečení a výživovou problematiku do opatření v oblasti zdravotnictví, vzdělávání, kvality vody, sanitárních zařízení a hygieny s cílem zajistit, aby nejméně 20 % oficiální rozvojové pomoci poskytované prostřednictvím Nástroje pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci – Globální Evropa bylo věnováno na sociální začleňování a lidský rozvoj;

90. vyzývá k začlenění výživy do všeobecné zdravotní péče, protože má zásadní význam pro ukončení podvýživy a všeobecné zdravotní péče nebude dosaženo, dokud nebudou základní opatření v oblasti výživy účinně začleněna jako základní zdravotnické služby a nebudou upřednostněna v systémech zdravotní péče; připomíná, že všeobecná zdravotní péče má zásadní význam pro lidi v průběhu celého života, hlavně pro nejchudší a nejvíce marginalizované osoby, a měla by být přizpůsobena zdravotním potřebám obyvatelstva; připomíná, že ji lze podpořit zajištěním optimálního a bezpečného krmení kojenců a malých dětí, a to i prostřednictvím kojení, snahou zajistit vyváženou a zdravou stravu, a to i prostřednictvím školního jídla, poskytováním kvalifikovaného vzdělávání v oblasti výživy a poradenstvím v oblasti souvisejících změn chování, zařazením výživy do rozpočtu na zdravotnictví, budováním zdravotnických informačních systémů s cílem přijímat včasná opatření a podporou přístupu k účinným a cenově dostupným výrobkům souvisejícím s výživou při současném omezení uvádění nezdravých potravin na trh;

91. uznává, že výživa by měla být ústředním prvkem strategií, plánů a rozpočtů systémů zdravotní péče s cílem dosáhnout všeobecné zdravotní péče; vyzývá k větší finanční podpoře zdraví s cílem vybudovat silné a odolné systémy zdravotní péče, a tak prolomit mezigenerační začarovaný kruh podvýživy a předcházet zdravotním krizím a reagovat na ně; podporuje začlenění léčby podvýživy, preventivních služeb a zdravotnických zásahů, jako je plánování rodičovství, duševní zdraví a předporodní a poporodní péče, do balíčků základní péče ve vnitrostátních systémech zdravotní péče s cílem dosáhnout všeobecné zdravotní péče;

92. konstatuje, že potravinové zabezpečení je úzce spojeno s přístupem k vodě; vyzývá tudíž Evropskou komisi, aby zahrnula právo na vodu a rozvoj vodohospodářské infrastruktury a infrastruktury pro čištění odpadních vod mezi svá opatření v oblasti potravinového zabezpečení v rozvojových zemích;

93. konstatuje, že biologická rozmanitost v oblasti potravin a zemědělství zvyšuje odolnost vůči otřesům a usnadňuje adaptaci, zachovává stabilitu a podporuje oživení; připomíná, že schopnost agroekologie sladit ekonomickou, environmentální a sociální dimenzi udržitelnosti byla široce uznána ve významných zprávách, zejména panelů IPCC a IPBES, stejně jako v mezinárodním hodnocení zemědělských poznatků, vědy a techniky z hlediska rozvoje, které proběhlo pod vedením Světové banky a organizace FAO; poukazuje na to, že je důležité podporovat agroekologii, agrolesnictví, místní produkci a udržitelné potravinové systémy, které se zaměřují na rozvoj krátkých dodavatelských řetězců v rámci vnitrostátních politik i mezinárodních fór, s cílem zajistit všem potraviny a výživu a zvýšit udržitelnou produktivitu zemědělství a jeho odolnost vůči změně klimatu;

94. naléhavě vyzývá Komisi, aby podporovala partnerské země v rozvoji udržitelných zemědělských postupů, včetně agroekologie, s cílem zvýšit úrodnost půdy, maximalizovat biologickou rozmanitost a zlepšit účinné využívání vody jako klíčové prvky pro lepší potravinové zabezpečení; bere na vědomí výzvy spojené se změnou klimatu a ztrátou biologické rozmanitosti a jejich negativní dopady na potravinové zabezpečení a zajištění výživy a také nutnost poskytnout zdroje nezbytné k tomu, aby bylo možné se této změně přizpůsobit a zmírňovat ji;

95. konstatuje, že existuje mnoho agronomických a agroekologických přístupů, které mohou být prospěšné pro jiná podnebí a jiné situace, jako je míchání plodin, „polykultury“, agrolesnictví, včetně využití stromů z čeledi bobovitých, které jsou obzvláště dobré pro poskytování stínu a ochrany jiným plodinám a živočichům, a přilákání či zvýšení koloběhu nebo zadržování vody;

96. poukazuje na to, že ničení deštných pralesů vede k nevratné ztrátě biologické rozmanitosti a schopnosti záchytu uhlíku a také domovů a způsobu života původních společenství obývajících tyto lesy; připomíná, že lesy významně přispívají k naplňování cílů v oblasti klimatu, ochraně biologické rozmanitosti a předcházení desertifikaci a extrémní erozi půdy; domnívá se, že snahy o zachování zdrojů zaměřené například na lesy, volně žijící a planě rostoucí druhy a na mořské a pobřežní ekosystémy musí být posíleny využitím regulačních rámců, dostatečných zdrojů a vědeckých údajů a doprovázeny opatřeními pro obnovu a řízení ekosystémů;

97. žádá, aby byla zohledněna souvislost mezi veřejným zdravím a biologickou rozmanitostí v souladu s přístupem „jedno zdraví“; naléhavě vyzývá EU a všechny partnerské země, aby uznaly a chránily práva původních obyvatel na vlastnictví a kontrolu jejich pozemků a přírodních zdrojů na základě zvykového práva, jak je stanoveno v Deklaraci OSN o právech původních obyvatel a Úmluvě Mezinárodní organizace práce č. 169, a aby dodržovaly zásadu svobodného, předchozího a informovaného souhlasu;

98. připomíná, že neudržitelné postupy intenzifikace zemědělství jsou hlavními příčinami úbytku biologické rozmanitosti na celém světě, včetně genetické eroze odrůd plodin a hospodářských zvířat; připomíná, že cílem strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ je do roku 2030 postupně omezit celkové využívání a riziko chemických a nebezpečných pesticidů ze zemědělství a podporovat alternativní postupy; zdůrazňuje, že značná část nebezpečných látek směřuje do chudých zemí; vítá proto záměr Komise předložit návrh na ukončení této praxe v rámci Strategie EU pro udržitelnost v oblasti chemických látek; naléhavě však vyzývá Komisi, aby podporovala hledání udržitelných a cenově dostupných alternativ k používání těchto pesticidů, aby se zabránilo vážnému narušení potravinového zabezpečení v rozvojových zemích, což by ještě prohloubilo problém hladovění nejzranitelnějších skupin obyvatel; vyzývá k poskytnutí speciální podpory pro vzdělávání a odbornou přípravu v oblasti udržitelných přístupů, pokud jde o ochranu rostlin, a alternativ k pesticidům a dále k minimalizaci expozice nebezpečným látkám;

99. odsuzuje dvojí měřítko EU, pokud jde o pesticidy, jež umožňuje, aby byly nebezpečné látky, které jsou v EU zakázány, z EU vyváženy; zdůrazňuje, že používání některých pesticidů v intenzivním zemědělství v rozvojových zemích má kromě poškozování životního prostředí dopad i na zdraví pracovníků; vyzývá ke vzdělávání a odborné přípravě v oblasti udržitelných postupů pro ochranu rostlin, agroekologických a ekologických postupů;

100. připomíná, že podle nejnovějších zpráv potravinové systémy přispívají až k jedné třetině emisí skleníkových plynů, až k 80 % úbytku biologické rozmanitosti a spotřebovávají až 70 % sladké vody; zdůrazňuje však, že udržitelné systémy produkce potravin by měly být uznány jako zásadní řešení těchto stávajících výzev a že je možné nasytit rostoucí světovou populaci a zároveň chránit naši planetu;

101. vyzývá EU, aby aktivně plnila závazky v rámci akčního roku pro výživu 2021, zejména závazky vyplývající ze summitu OSN o potravinových systémech a summitu na téma „Výživa pro růst“, a aby v tomto úsilí hrála ústřední roli ve spolupráci s původními obyvateli v souladu se svou vlastní strategií „od zemědělce ke spotřebiteli; vítá rozhodnutí Evropské komise být hlavním partnerem v osmi koalicích v rámci summitu OSN o potravinových systémech;

102. žádá Komisi a členské státy, aby spolupracovaly s Africkou unií s cílem zajistit větší zapojení a investice do řešení přetrvávajících problémů v oblasti výživy v tomto regionu a podpořit Rok výživy Africké unie: „Posílení odolnosti v oblasti výživy a potravinového zabezpečení na africkém kontinentu: posílení zemědělsko-potravinářských systémů a systémů zdravotní a sociální ochrany pro urychlení rozvoje lidského, sociálního a ekonomického kapitálu“;

103. zdůrazňuje, že digitální technologie a inteligentní a přesné zemědělství nabízejí významné příležitosti pro rozvoj udržitelných zemědělsko-potravinářských systémů a pro podporu spravedlivého hospodářského růstu podporujícího začlenění ve venkovských oblastech rozvojových zemí;

104. poukazuje na to, že je třeba zlepšit potravinové zabezpečení a výživu v rozvojových zemích prostřednictvím uceleného a udržitelného přístupu k potravinovým systémům; vyzývá Komisi, aby přijala inkluzivní, mnohostrannou strategii založenou na právech; vyzývá Evropskou komisi, aby zajistila, aby investice EU do zemědělství, hospodářského rozvoje, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, zajištění vody a odpovídajících sanitárních a hygienických zařízení, zdraví a dalších odvětví plně zohlednily výživu tím, že do fáze plánování začlení měřitelné výsledky v oblasti výživy;

105. zdůrazňuje, že je třeba, aby EU prosazovala lidská práva a právo na přiměřenou výživu jako ústřední zásadu a prioritu potravinových systémů, zaručila práva nejvíce marginalizovaných osob na přístup k výživným potravinám a aby uznala význam deklarace OSN o právech drobných zemědělců a dalších osob pracujících ve venkovských oblastech;

106. podporuje rozvoj obchodních příležitostí mezi EU a rozvojovými zeměmi, které mají potenciál podpořit místní zemědělství; připomíná, že rodinní zemědělci a drobní zemědělci prokázali svou schopnost poskytovat diverzifikované produkty a udržitelným způsobem zvyšovat produkci potravin;

107. zdůrazňuje, že pokud jde o strategie na posílení potravinového zabezpečení, je třeba uznat vedoucí úlohu zemědělců, organizací producentů a jejich zástupců, a dále zdůrazňuje, že je třeba podporovat zakládání družstev a seskupení producentů v rozvojových zemích s cílem posílit jejich kolektivní schopnost efektivněji se organizovat, zajistit si lepší postavení v potravinových řetězcích a sdílet přidanou hodnotu u vývozních produktů;

108. zdůrazňuje, že liberalizace obchodu by mohla mít dopad na odlesňování, změnu klimatu a ztrátu biologické rozmanitosti, jakož i na produkci potravin a přístup k nim; domnívá se, že obchodní a investiční politika EU vůči rozvojovým zemím by měla být založena na obchodní politice, která podporuje ochranu lesů a biologické rozmanitosti, rozvoj místního zemědělství a místních producentů a zemědělců, podporuje plnou potravinovou soběstačnost a omezuje jev zabírání půdy a odlesňování pro účely vývozu zemědělských produktů;

109. domnívá se, že Unie a členské státy by měly podporovat různé iniciativy „spravedlivého obchodu“ a komplexně a holisticky začlenit environmentální a sociální cíle do ustanovení všech obchodních dohod;

110. připomíná, že pro posílení odolnosti zemědělské výroby vůči změně klimatu má zásadní význam rozmanitost osiv; připomíná, že podle odhadů tvoří osivo vypěstované přímo v zemědělských podnicích více než 80 % celkových potřeb zemědělců v některých afrických zemích; v souladu s tím vyzývá EU, aby podporovala režimy práv duševního vlastnictví v obchodních dohodách, které posilují rozvoj místně přizpůsobených odrůd osiva a osiva vypěstovaného zemědělci, ale aby se zdržela ovlivňování reformy právních předpisů o osivech, zejména v Africe, přijetím ustanovení úmluvy UPOV z roku 1991, pokud je neslučitelná s ustanoveními Mezinárodní smlouvy o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství (ITPGRFA);

111. zdůrazňuje, že produkty rybolovu a akvakultury patří k nejzdravějším potravinám a mají nejmenší dopad na přírodní prostředí; poukazuje na to, že mohou přispět k dosažení několika cílů udržitelného rozvoje, zejména cíle č. 2 „Konec hladu“; vyzývá proto Komisi, aby do přijímání strategií potravinového zabezpečení začlenila produkty rybolovu a akvakultury, a to i pro rozvojové země;

112. vybízí EU, aby nadále usilovala o uzavření mnohostranných jednání o dotacích na rybolov v rámci Světové obchodní organizace – provádění cíle udržitelného rozvoje 14.6 – s cílem zakázat některé formy dotací na rybolov, které přispívají k nadměrné kapacitě a nadměrnému rybolovu, odstranit dotace, které přispívají k nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, a nezavádět podobné nové dotace, a to v plném souladu s cíli stanovenými v Zelené dohodě pro Evropu, 8. akčním programu pro životní prostředí a Pařížské dohodě;

113. vyzývá k tomu, aby globální rozměr strategie v oblasti biologické rozmanitosti podporoval právo na přiměřenou výživu, přispíval k provádění Deklarace OSN o právech rolníků a jiných osob pracujících ve venkovských oblastech s cílem činit kroky ke globálnímu zlepšení pracovních podmínek zemědělských pracovníků a příjmů drobných zemědělců, kteří jsou součástí mezinárodních potravinových dodavatelských řetězců, a zajistil, aby zásada předběžné opatrnosti byla zahrnuta do všech požadavků na bezpečnost potravin; dále vyzývá EU, aby sladila svou obchodní politiku s cíli strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ a strategie v oblasti biologické rozmanitosti a s cílem dosáhnout uhlíkové neutrality podle Zelené dohody pro Evropu;

114. zdůrazňuje, že nezbytným předpokladem pro úspěšné dosažení cílů udržitelnosti je, aby třetí země jednající na globální úrovni přispěly svým dílem;

115. zdůrazňuje hodnotu potravin, které musí být rovněž chápány ne jen jako pouhá komodita, ale spíše jako právo lidí, které je třeba realizovat, a je třeba lépe posoudit hospodářský, sociální a environmentální dopad a externality a podle potřeby je zmírňovat nebo využívat pákového efektu;

116. žádá, aby byla přijata posílená opatření na mezinárodní úrovni s cílem zajistit, aby ústředním prvkem politického rozhodování bylo potravinové zabezpečení, aby se zabránilo nedostatku potravin a zajistila výživa v nejzranitelnějších zemích;

117. vyzývá k trvalému úsilí o zajištění konzistentnosti politik EU v souladu se zásadou soudržnosti politik ve prospěch udržitelného rozvoje; naléhavě žádá, aby bylo zajištěno, aby evropský vývoz nebránil rozvoji místní produkce a místních trhů; zdůrazňuje, že dohody EU o volném obchodu by neměly narušovat místní zemědělství, poškozovat malé producenty ani zvyšovat závislost na dovozu potravin; naléhavě vyzývá k podpoře místní výroby a spotřeby, která může zajistit vytváření místních pracovních příležitostí, spravedlivé ceny, ochranu zdraví a bezpečnosti pracovníků, snížit závislost zemí na dovozu a jejich zranitelnost vůči mezinárodním výkyvům cen;

118. poukazuje na to, že jsou potřebné jasné pokyny k tomu, jak na úrovni EU dosahovat soudržnosti politik ve prospěch rozvoje a zároveň zohledňovat potenciálně protichůdné politické cíle; naléhavě vyzývá EU, aby zajistila soudržnost evropských zemědělských a obchodních politik na podporu potravinového zabezpečení a potravinové soběstačnosti a aby chránila místní a regionální trhy;

o

o o

119. pověřuje svou předsedkyni, aby předala toto usnesení Radě a Komisi.

(1) Úř. věst. L 209, 14.6.2021, s. 1.

(2) Úř. věst. L 163, 2.7.1996, s. 1.

(3) Přijaté texty, P9_TA(2021)0505.

(4) https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-9-2022-0073_CS.html

(5) Úř. věst. C 289, 9.8.2016, s. 71.

(6) Úř. věst. C 86, 6.3.2018, s. 10.

(7) Úř. věst. C 215, 19.6.2018, s. 10.

(8) Přijaté texty, P9_TA(2022)0099.

(9) Úř. věst. C 25, 30.1.2008, s. 1.

(10) FAO, The State of World Fisheries and Aquaculture 2020 (Stav světového rybolovu a akvakultury), https://www.fao.org/3/ca9231en/CA9231EN.pdf.

(11) spolusponzorovaný seminář IPBES-IPCC, Biologická rozmanitost a změna klimatu, zpráva ze semináře.

(12) The State of Food Security and Nutrition in the World Report 2021 (Zpráva o stavu potravinového zabezpečení a výživy ve světě v roce 2021).

(13) Global Report on Food Crises 2021 (Globální zpráva o potravinové krizi za rok 2021), aktualizovaná zářijová verze.

(14) dobrovolné zásady Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) na podporu postupného uplatňování práva na přiměřenou výživu v souvislosti s vnitrostátním zabezpečením potravin.

(15) The State of Food Security and Nutrition in the World Report 2021 (Zpráva o stavu potravinového zabezpečení a výživy ve světě v roce 2021): https://www.fao.org/3/cb4474en/cb4474en.pdf.

(16) The State of Food Security and Nutrition in the World Report 2021 (Zpráva o stavu potravinového zabezpečení a výživy ve světě v roce 2021).

(17) UNICEF, Světová zdravotnická organizace a Světová banka, společné odhady podvýživy dětí, Levels and trends in child malnutrition, 2021.

(18) FAO, The State of World Fisheries and Aquaculture 2020 (Stav světového rybolovu a akvakultury), https://www.fao.org/3/ca9231en/CA9231EN.pdf.

(19) Global Report on Food Crises 2021 (Globální zpráva o potravinové krizi za rok 2021).

(20) Via Campesina definuje potravinovou suverenitu jako „právo národů na zdravé a kulturně vhodné potraviny vyrobené ekologicky vhodnými a udržitelnými metodami a jejich právo definovat své vlastní potravinové a zemědělské systémy.“ Zajišťování potravin podle Výboru organizace FAO pro celosvětové zajišťování potravin existuje tehdy, pokud „všichni lidé mají kdykoli fyzický a ekonomický přístup k dostatečným, bezpečným a výživným potravinám, aby uspokojili své stravovací potřeby a potravinové preference pro aktivní a zdravý život“.

(21) https://www.oxfam.org/en/empowering-women-farmers-end-hunger-and-poverty

(22) Jones, Andrew D; Creed-Kanashiro, Hilary; Zimmerer, Karl S.; De Haan, Stef; Carrasco, Miluska; Meza, Krysty; Cruz-Garcia, Gisella S.; Tello, Milka; Amaya, Franklin Plasencia; Marin, R Margot; and Ganoza, Lizette. 2018. Farm-level agricultural biodiversity in the Peruvian Andes is associated with greater odds of women achieving a minimally diverse and micronutrient adequate diet (Zemědělská biologická rozmanitost na úrovni zemědělských podniků v peruánských Andách je spojena s větší pravděpodobností, že ženy dosáhnou minimálně rozmanité a z hlediska stopových živin odpovídající stravy). Journal of Nutrition 148(10): 1625-1637.