Zvláštní zpráva Jakým způsobem orgány 
a instituce EU 
vypočítávají, snižují 
a kompenzují své emise 
skleníkových plynů?CS 2014  č. 14
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR
EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Lucemburk  
LUCEMBURSKO
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.  
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa ( http://europa.eu ).
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2014
ISBN 978-92-872-0858-3
doi:10.2865/65662
© Evropská unie, 2014
Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.
Printed in Luxembourg
CS 2014  č. 14
Zvláštní zpráva Jakým způsobem orgány 
a instituce EU  
vypočítávají, snižují 
a kompenzují své emise 
skleníkových plynů?
(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy 
o fungování EU)
02
 Obsah
Body
 Glosář
I–VII  Shrnutí
1–7 Úvod
1–2 Politika Evropské unie v oblasti životního prostředí má za cíl vysokou úroveň ochrany
3–4 Předcházení nebezpečné změně klimatu je pro Evropskou unii prioritou
5–7 Orgány veřejné správy hrají při dosahování cílů v oblasti klimatu důležitou roli
8 –11  Rozsah a koncepce auditu
12–101  Připomínky
12– 61  Orgány a subjekty EU nemají žádnou společnou politiku na monitorování a zmírňování svých 
emisí skleníkových plynů
12–29  Plný rozsah uhlíkové stopy orgánů a institucí EU není znám a neúplné informace, které jsou k dispozici, 
představují riziko, že věrohodnost vykazování emisí i snaha o jejich snížení budou ohroženy
30–43  Existují důkazní informace, že emise způsobené orgány a subjekty EU ve svém celku klesají, ale týkají se 
pouze spotřeby energie v budovách
44–51  Více než polovina kontrolovaných orgánů a subjektů EU si nestanovila žádné vyčíslené cílové hodnoty pro 
snížení svých emisí a pouze dva orgány a subjekty měly vyčíslené cílové hodnoty pro rok 2020
52–61  Kompenzace na vyrovnání zbytkových emisí se používají jen v omezené míře a orgány a subjekty EU nemají 
k této oblasti společný přístup
62–101  Orgány a subjekty EU plně nevyužívají nástroje environmentálního řízení propagované Komisí
62–76  Pokrok při zavádění systému environmentálního řízení a auditu EMAS je pomalý
77–89  Zelené veřejné zakázky jsou podle stávajících předpisů spíše alternativou než povinností a jen málo orgánů 
a subjektů je systematicky využívalo
90–101  Ekologické požadavky na budovy týkající se jejich energetické náročnosti se nevyužívají systematicky pro 
nové budovy ani projekty větší rekonstrukce
03 Obsah
102–114  Závěry a doporučení
 Příloha – Koncepce auditu při posuzování zelených veřejných zakázek
 Odpovědi
 — Evropské rady a Rady Evropské unie
 — Evropské komise
 — Soudního dvora Evropské unie
 — Evropské centrální banky
 — Evropského účetního dvora
 — Evropské služby pro vnější činnost
 —  Evropského hospodářského a sociálního výboru a Výboru regionů  
Evropské unie
 — Evropské investiční banky
 — Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 — Evropské agentury pro životní prostředí
 — Evropské agentury pro léčivé přípravky
 —  Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové 
vzory)
04
 Glosář
Budovy s téměř nulovou spotřebou energie : Definovány ve směrnici 2010/31/EU o energetické náročnosti budov 
jako budovy, jejichž energetická náročnost je velice nízká. Téměř nulová či nízká spotřeba požadované energie by 
měla být ve značném rozsahu pokryta z obnovitelných zdrojů, včetně energie z obnovitelných zdrojů vyráběné 
v místě či v jeho okolí.
Celkové emise : Podle protokolu o skleníkovém plynu jsou celkové emise nepřímé emise skleníkových plynů 
související se zakoupeným či pořízeným zbožím či službami. Dochází k nim až po moment, kdy vykazující organizace 
přebírá takové zboží či služby, a tyto emise jsou proto také někdy nazývány emisemi „od kolébky k bráně“.
Ekvivalent CO2 (CO2e): Univerzální jednotka pro měření emisí skleníkových plynů, která zohledňuje jejich rozdílný 
potenciál z hlediska globálního oteplování.
Ekvivalent plné pracovní doby (FTE, Full-time equivalent) : Jednotka užívaná k měření počtu zaměstnaných osob 
způsobem, který umožňuje jejich srovnatelnost, přestože tyto osoby mohou pracovat rozdílný počet hodin týdně.
EMAS : Dobrovolný systém environmentálního řízení a auditu ( eco‑management and audit scheme ) Evropské unie. 
Tento systém je kompatibilní s normou ISO 14001, ale přesahuje ji z hlediska náročnosti požadavků.
Energetická účinnost : Energetická účinnost nastává v případě, kdy je u stejného energetického vstupu dosaženo 
většího výstupu, nebo je dosaženo stejného výstupu s menším energetickým vstupem. Zvyšování energetické 
účinnosti je způsobem, jak snižovat spotřebu energie či omezovat nárůst její spotřeby.
Energie z obnovitelných zdrojů : Definována ve směrnici 2009/28/ES o podpoře využívání energie z obnovitelných 
zdrojů jako energie z obnovitelných nefosilních zdrojů, tj. energie větrná, solární, aerotermální, geotermální, 
hydrotermální a energie z oceánů, vodní energie, energie z biomasy, ze skládkového plynu, z kalového plynu 
z čistíren odpadních vod a z bioplynů.
Evropský kodex energetické účinnosti v datových střediscích : Dobrovolný kodex chování prosazovaný 
Evropskou unií v reakci na rostoucí spotřebu energie v datových střediscích a na potřebu snížit související dopady 
na životní prostředí, ekonomické dopady a dopady na bezpečnost dodávek energie.
ISO 14001 : Tato norma, kterou vytvořila Mezinárodní organizace pro normalizaci, stanovuje kritéria pro systémy 
řízení životního prostředí a tyto systémy mohou být na tuto normu certifikovány. Norma nepředepisuje požadavky 
na výkonnost v oblasti životního prostředí, ale stanovuje rámec, kterého se podnik či organizace mohou držet, aby 
zřídily účinný systém ekologického řízení.
Kompenzace : Kompenzace uhlíkových emisí je mechanismus, kdy organizace vyrovná vlastní emise oxidu 
uhličitého nebo jejich část tím, že někomu zaplatí za jeho úsporu stejného objemu těchto emisí, dosaženou 
například využitím větrných elektráren namísto tepelných elektráren spalujících uhlí, kdekoliv jinde ve světě. 
Kompenzace se vypočítávají vzhledem k referenčnímu stavu, který představuje hypotetický scénář pro to, jaké by 
byly emise v případě absence zmírňovacího projektu, který vytváří kompenzace.
Metoda environmentální stopy organizace (OEF) : Metoda doporučená Evropskou komisí pro měření a sdělování 
environmentálního profilu organizací během jejich životního cyklu. Zahrnuje vykazování emisí skleníkových plynů, 
ale na tyto emise se neomezuje.
Oxid uhličitý (CO2): V přírodě se vyskytující plyn a zároveň vedlejší produkt vznikající při spalování fosilních paliv, 
jakými jsou ropa, plyn a uhlí, spalování biomasy, při změně užívání půdy a při průmyslových postupech (např. 
výrobě cementu). Jedná se o hlavní antropogenní skleníkový plyn a zároveň o referenční plyn pro měření účinků 
jiných skleníkových plynů.
05 Glosář
Potenciál globálního oteplování (GWP) : Tento potenciál definuje dopad, jaký bude mít skleníkový plyn na 
globální oteplování za určité časové období ve srovnání s dopadem oxidu uhličitého.
Program šetrných budov ( GreenBuilding programme, GBP) : Dobrovolný program Evropské komise na podporu 
nákladově efektivních opatření na zlepšení energetické účinnosti a na zavádění obnovitelných zdrojů energie 
v nebytových budovách.
Protokol o skleníkovém plynu ( GHG Protocol) : Běžně využívaný dobrovolný standard pro výpočet a vykazování 
emisí skleníkových plynů, který byl vytvořen iniciativou pro protokol o skleníkovém plynu. Tato iniciativa je 
partnerství více zúčastněných stran, na němž se podílejí podniky, nevládní organizace a další subjekty přizvané 
Institutem pro světové zdroje, což je nevládní organizace zaměřená na životní prostředí se sídlem ve Washingtonu, 
a Světovou obchodní radou pro udržitelný rozvoj, což je sdružení mezinárodních společností se sídlem v Ženevě.
Skleníkové plyny : Oxid uhličitý (CO2), metan (CH4), oxid dusný (N2O) a částečně fluorované uhlovodíky (HFCs) 
jsou příklady skleníkových plynů, které absorbují sluneční záření, a jsou tak odpovědné za skleníkový efekt. 
Při zohlednění jejich rozdílného potenciálu pro globální oteplování jsou emise skleníkových plynů obvykle 
vypočítávány a vykazovány v ekvivalentech oxidu uhličitého (CO2e).
Skleníkový efekt : Akumulace tepla v atmosféře poblíž zemského povrchu (troposféry), která je zapříčiněna 
skleníkovými plyny. Podobně jako skleněné stěny zvyšují teplotu uvnitř ve skleníku, ohřívá skleníkový efekt povrch 
planety. Bez přirozeného skleníkového efektu by byla teplota pod bodem mrazu. Lidská činnost však ve velké míře 
tento přirozený skleníkový efekt zintenzivnila, což vede ke globálnímu oteplování a změně klimatu.
Soubor nástrojů pro zelené veřejné zakázky (ZVZ) : Praktické pokyny poskytnuté Generálním ředitelstvím 
Evropské komise pro životní prostředí týkající se toho, jak zahrnout ekologické požadavky do zadávací 
dokumentace jako součást technických specifikací, kritérií výběru/udělení zakázky a doložek o plnění.
Udržitelný rozvoj : Podle „zprávy Brundlandtové“ Valnému shromáždění Spojených národů z roku 1987 je 
udržitelný rozvoj takový rozvoj, který uspokojuje potřeby současné generace, aniž by ohrožoval schopnost 
budoucích generací uspokojit své vlastní potřeby.
Uhlíková neutralita : Stav, kdy se čisté emise uhlíku související s určitou činností či produktem rovnají nule poté, co 
proběhla kompenzace za ty emise, jimž se nelze vyhnout.
06 Glosář
Uhlíková stopa : Běžně používaný termín vyjadřující celkový objem emisí CO2 a dalších skleníkových plynů 
zapříčiněných přímo či nepřímo určitým produktem nebo činností nebo souvisejících s činností určité osoby nebo 
organizace. Na výpočet uhlíkové stopy neexistují žádné závazné předpisy EU.
Únik : Část snížení emisí skleníkových plynů v zemích, které se snaží splňovat povinné limity, která se může znovu 
objevit v jiných zemích, které těmito limity nejsou vázány. Podniky například mohou přesunout výrobu z vyspělých 
zemí do rozvojových zemí, aby se vyhnuly restriktivním požadavkům na emise.
Zelená veřejná zakázka ( Green public procurement ; ZVZ) : Proces, kdy se veřejné orgány snaží o obstarání 
zboží, služeb a stavebních prací, které se v průběhu svého životního cyklu vyznačují sníženým dopadem na životní 
prostředí ve srovnání s takovým zbožím, službami a stavebními pracemi se stejnou primární funkcí, které by byly 
jinak obstarány.
Změna klimatu : Podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu se pod tímto pojmem rozumí taková změna klimatu, 
která je vázána přímo nebo nepřímo na lidskou činnost, měnící složení globální atmosféry, a která je vedle přirozené 
variability klimatu pozorována za srovnatelný časový úsek.
Zmírňování : Snaha o snižování emisí či zvětšování úložišť skleníkových plynů. Příkladem může být efektivnější 
využívání fosilních paliv, přechod na energii z obnovitelných zdrojů, zlepšování izolace budov a rozšiřování úložišť 
těchto plynů, jako např. lesů, k odstranění velkého objemu oxidu uhličitého z atmosféry.
07
I
Aby byla politika Evropské unie v oblasti klimatu 
důvěryhodná, musí být orgány a subjekty EU jakožto 
veřejné orgány na špičce vývoje jak v koncipování, 
tak v realizaci politik na snižování svých emisí sklení ­
kových plynů (tzv. „uhlíkové stopy“). Po roce 2005 se 
orgánům a subjektům EU u jejich budov podařilo zvrá ­
tit trend rostoucích emisí. Nevyužily však příležitost 
vytvořit a realizovat společnou politiku, která by při ­
spěla k cíli Unie, kterým je snížení emisí skleníkových 
plynů do roku 2020 o 20 % pod úroveň roku 1990.
II
Šest z 15 kontrolovaných orgánů a subjektů EU své 
emise v roce 2012 nevykazovalo a ty orgány a sub ­
jekty, které tak činily, je nevypočítávaly nebo nezveřej ­
ňovaly v plném rozsahu. Vzhledem k této skutečnosti 
není úplný rozsah uhlíkové stopy znám a tyto neúplné 
informace představují riziko, že věrohodnost vykazo ­
vání emisí i snaha o jejich snížení budou ohroženy.
III
Důkazní informace o tom, že emise skleníkových plynů 
vyprodukované orgány a subjekty EU celkově klesají, 
jsou k dispozici pouze pro oblast spotřeby energie 
v budovách. Údaje, jež jsou k dispozici o emisích 
způsobených mobilitou, neumožňují stanovit jedno ­
značný trend.
IV
Celkové snížení, kterého se doposud podařilo dosáh ­
nout, lze z velké míry přičíst nákupu elektřiny z obno ­
vitelných zdrojů, která je při výpočtu uhlíkové stopy 
vedena jako energie s nulovými emisemi.V
Orgány a subjekty EU plně nevyužívají nástroje envi ­
ronmentálního řízení propagované Komisí. Pokrok 
při zavádění Evropského systému environmentálního 
řízení a auditu (EMAS) je pomalý. Registrace do sy  ­
stému EMAS je pro veřejné orgány možná od roku 
2001 a v červnu 2014 v něm bylo registrováno sedm 
z 15 kontrolovaných orgánů a subjektů EU. K „zele ­
ným“ veřejným zakázkám je přistupováno spíše jako 
k možnosti než jako k povinnosti a využívá je jen něko ­
lik orgánů a subjektů.
VI
Plánovaný cíl EU na snížení emisí skleníkových plynů 
do roku 2030 nabízí orgánům a subjektům EU novou 
příležitost vytvořit a realizovat v této oblasti společ ­
nou politiku.
VII
Účetní dvůr Komisi doporučuje, aby navrhla společnou 
politiku pro orgány a subjekty EU na snižování uhlí ­
kové stopy. Součástí této politiky by měla být i kvan ­
tifikovaná cílová hodnota snížení emisí skleníkových 
plynů do roku 2030. Orgány a subjekty EU by měly:
a) zavést harmonizovaný přístup pro vykazování 
svých emisí, a to včetně všech příslušných nepří ­
mých emisí;
b) vytvořit společný přístup k dobrovolným kom ­
penzacím těch emisí skleníkových plynů, kterým 
nemohou zabránit;
c) plně využívat nástroje environmentálního řízení 
propagované Komisí, zejména v oblasti „zelených“ 
veřejných zakázek.Shrnutí
08
 Úvod
Politika Evropské unie 
v oblasti životního pro -
středí má za cíl vysokou 
úroveň ochrany
01 
Článek 11 Smlouvy o fungování Evrop ­
ské unie (SFEU) uvádí, že požadavky 
na ochranu životního prostření musí 
být zahrnuty do vymezení a provádění 
politik a činností Unie, zejména s ohle ­
dem na podporu udržitelného rozvoje.
02 
Politika Unie v oblasti životního pro ­
středí si klade za cíl vysokou úroveň 
ochrany. Je založena na zásadách 
obezřetnosti a prevence, odvracení 
ohrožení životního prostředí přede ­
vším u zdroje a také na zásadě „znečiš ­
ťovatel platí“1.
Předcházení nebezpečné 
změně klimatu je pro 
Evropskou unii prioritou
03 
Do roku 2020 učinila EU pevný záva ­
zek2 dosáhnout nejméně 20% snížení 
svých emisí skleníkových plynů ve 
srovnání s rokem 19903.
04 
Do roku 2030 Evropská komise navrhla 
stanovit cílovou hodnotu pro snížení 
domácích (tj. v EU) emisí skleníkových 
plynů na 40 % ve srovnání s objemem 
emisí v roce 19904. Rovněž Evropský 
parlament vyzval ke snížení o nejméně 
40 %5.Orgány veřejné správy 
hrají při dosahování cílů 
v oblasti klimatu důleži -
tou roli
05 
Dvěma nejdůležitějšími zdroji emisí 
skleníkových plynů v Evropě jsou výro ­
ba energie spalováním paliva a do ­
prava6. Orgány veřejné správy mohou 
ovlivnit objem těchto (i dalších) emisí 
tím, že změní svůj způsob fungování. 
Prostřednictvím veřejných zakázek 
mohou podporovat environmentálně 
udržitelná řešení na potřebné stavební 
práce, zboží a služby.
06 
Aby byla politika EU v oblasti klimatu 
důvěryhodná, je důležité, aby orgá ­
ny, instituce, subjekty a agentury EU 
(dále jen „orgány a subjekty EU“) šly 
příkladem a byly na špičce vývoje 
v koncipování a realizaci strategií pro 
zmírňování uhlíkové stopy veřejných 
orgánů. Rámeček 1  uvádí určité infor ­
mace o způsobu, jakým se vypočítává 
uhlíková stopa organizace.
07 
Ve světle zásad stanovených ve Smlou ­
vě existují dva navzájem se doplňující 
způsoby, jak zmírnit dopad emisí skle ­
níkových plynů orgánů a subjektů EU 
na životní prostředí:
a) přednostně snížením těchto emisí;
b) kompenzací zbytkových emisí 
formou zápočtu.1 Viz článek 191 SFEU.
2 Viz závěry předsednictví 
Evropské rady ze dne 
8.–9. března 2007, bod 32.
3 Evropská rada navrhla zvýšit 
tento závazek ke snížení emisí 
v absolutním vyjádření o 30 % 
za předpokladu, že se ostatní 
významné ekonomiky budou 
spravedlivě podílet na 
celosvětovém úsilí o snížení 
emisí.
4 COM(2014) 15 final ze dne 
22. ledna 2014 – Rámec 
politiky v oblasti klimatu 
a energetiky v období 
2020–2030.
5 Usnesení Evropského 
parlamentu ze dne 
5. února 2014 o rámci politiky 
pro klima a energetiku do roku 
2030 (2013/2135(INI)).
6 Ročenka Eurostatu, Energy, 
transport and environment 
indicators , vydání z roku 2013.
09 Úvod
Výpočet uhlíkové stopy v určité organizaci
Uhlíková stopa odpovídá celkovému objemu emisí skleníkových plynů, které přímo či nepřímo souvisí s čin ­
ností organizace. Zdroji těchto emisí mohou být například výroba elektřiny v elektrárnách, topení fosilními 
palivy a dopravní provoz.
Skleníkové plyny jako např. oxid uhličitý (CO2), metan (CH4), oxid dusný (N2O) a částečně fluorované uhlovo ­
díky (HFCs) mají různý potenciál z hlediska globálního oteplování. Například jedna tuna metanu představuje 
ekvivalent 25 tun CO2. Aby se tyto rozdíly zohlednily, je objem každého z vypouštěných plynů převeden na 
ekvivalenty oxidu uhličitého (CO2e), takže celkový dopad ze všech zdrojů lze shrnout do jediného údaje.
Široce používaný protokol o skleníkovém plynu ( GHG Protocol ) rozlišuje tři kategorie zdrojů emisí. Níže uvede ­
ný graf uvádí některé nejdůležitější zdroje emisí z hlediska veřejných orgánů.
Organizace se při vykazování svých emisí původně zaměřovaly na kategorie 1 a 2. Nyní se ale postupně začí ­
nají zohledňovat i emise kategorie 3, aby se se mohla komplexně řídit rizika a příležitosti související se sklení ­
kovými plyny.
Zdroj:  Evropský účetní dvůr.Rámeček 1
Skleníkové plyny
Kategorie 2 – nepřímé emise
Nákup elektřiny
Topení a klimatizace budovKategorie 3 – nepřímé emise
Dojíždění pracovníků
Služební cesty
Dodávky a služby
Dlouhodobý majetekKategorie 1 – přímé emise
Spalování vlastních paliv
Vlastněná vozidla
10
 Rozsah  
a koncepce auditu
08 
Do rozsahu auditu byly zařazeny 
všechny orgány a subjekty EU, které 
měly v roce 2012 více než 500 zaměst ­
nanců. Do auditu byla kromě toho 
začleněna i Evropská agentura pro 
životní prostředí, a to vzhledem ke 
svým specifickým úkolům, které přímo 
souvisejí s předmětem auditu. Tabul -
ka 1 uvádí 15 institucí a subjektů EU, 
kterých se audit týkal. Pro účely auditu 
se k Evropské radě a Radě Evropské 
unie (dále rovněž jen „Rada“) přistupo ­
valo jako k jedinému subjektu, neboť 
Evropská rada nemá vlastní sekretariát, 
v této oblasti jí napomáhá Generální 
sekretariát Rady EU. Podobně se na 
Evropský hospodářský a sociální výbor 
a Výbor regionů (dále jen „výbory“) 
nahlíželo jako na jeden subjekt, neboť 
tyto dva výbory sdílejí své budovy, lo ­
gistické zabezpečení a překladatelské 
služby a společně je řídí. Audit věnoval 
zvláštní pozornost Evropské komisi, 
a to nejen s ohledem na její velikost, 
ale také na její úlohu orgánu EU, který 
má právo legislativní iniciativy.
09 
Audit Účetního dvora posuzoval, zda 
mají orgány a subjekty EU politiky na 
snížení dopadu svého administrativní ­
ho provozu na životní prostředí a zda 
byly tyto politiky účinně realizovány. 
Účetní dvůr zkoumal, zda orgány 
a subjekty EU:
a) vypočítávají své emise sklení ­
kových plynů, tyto emise snižují 
a kompenzují zbytkové emise 
prostřednictvím zápočtu;
b) plně využívají nástroje řízení 
v oblasti životního prostředí, které 
propaguje Komise ke snížení emisí.10 
Audit byl založen na dotaznících a po ­
hovorech a dále na analýze dokumen ­
tů a statistických údajů zveřejněných 
nebo zpřístupněných příslušnými 
kontrolovanými orgány a subjekty EU. 
Zahrnul rovněž přezkum vzorku zadá ­
vacích řízení.
11 
Tento audit nebyl auditem uhlíkových 
emisí, tj. jeho cílem nebylo provádět 
nebo opětovně provádět výpočty 
emisí CO2 kontrolovaných orgánů 
a subjektů EU či ověřovat správnost 
podkladových údajů. Není ­li uvedeno 
jinak, údaje obsažené v této zprávě se 
týkají roku 2012.
11 Rozsah a koncepce auditu Tabulka 115 orgánů a subjektů EU, kterých se audit týkal
Počet pracovních míst v plánu 
pracovních míst pro rok 2012 
(2014)Lokality
Evropská komise25 065  
(24 901)Brusel, Lucemburk, Ispra, Geel, Karlsruhe, Petten, Sevilla, Grange, 
zastoupení v členských státech
Evropský parlament6 684  
(6 773)Brusel, Lucemburk, Štrasburk, informační kanceláře v členských 
státech
Evropská rada13 153  
(3 101)Brusel
Rada Evropské unie Brusel, Lucemburk
Evropská investiční banka 2 2 1853 
(2 369)3 Lucemburk
Soudní dvůr Evropské unie1 952  
(1 991)Lucemburk
Evropská služba pro vnější činnost1 670  
(1 661)Brusel4
Evropská centrální banka1 448  
(2 602)Frankfurt nad M.
Evropský hospodářský a sociální výbor51 255  
(1 252)BruselVýbor regionů Evropské unie5
Evropský účetní dvůr6 887 
(882)Lucemburk
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu775 
(861)Alicante
Evropská agentura pro bezpečnost letectví634 
(685)Kolín nad Rýnem
Evropská agentura pro léčivé přípravky590 
(599)Londýn
Evropská agentura pro životní prostředí136 
(135)Kodaň
1 Evropské radě napomáhá Generální sekretariát Rady EU.
2 EIB se tohoto auditu účastnila dobrovolně.
3 Uvedený počet pracovních míst je ke konci roku 2012 a konci roku 2013.
4 Ústředí.
5 Výbory sdílejí své budovy a logistické zázemí a řídí je společně.
6 Zjištění týkající se Evropského účetního dvora nebyla externě ověřena.
12
 Připomínky
Orgány a subjekty EU 
nemají žádnou společnou 
politiku na monitorování 
a zmírňování svých emisí 
skleníkových plynů
Plný rozsah uhlíkové stopy 
orgánů a institucí EU není 
znám a neúplné informace, 
které jsou k dispozici, 
představují riziko, že věro -
hodnost vykazování emisí 
i snaha o jejich snížení budou 
ohroženy
12 
Dle názoru Účetního dvora jsou spo ­
lehlivé a komplexní informace o sku ­
tečném objemu uhlíkové stopy orgánů 
a subjektů EU zásadním předpokladem 
pro vytvoření a realizaci účinných 
strategií snižování emisí, které budou 
důvěryhodné a přesvědčivé jako pří ­
klad k následování. Za většinu orgánů 
a subjektů EU však v současnosti tyto 
informace nejsou k dispozici.
Neexistuje společná koncepce 
pro výpočet uhlíkové stopy 
orgánů a subjektů EU
13 
Pro výpočet uhlíkové stopy veřejných 
orgánů neexistují závazné právní 
předpisy EU. Orgány a subjekty EU se 
tak v zásadě mohou volně rozhodnout, 
zda chtějí vykazovat emise produko ­
vané v souvislosti se svou činností, 
a v případě, že ano, také o způsobu 
jejich výpočtu a monitorování.Mohou ale na druhé straně podléhat 
určitým vykazovacím povinnostem ve 
svých hostitelských zemích, například 
s ohledem na energetickou náročnost 
svých budov. Tyto vykazovací povin ­
nosti nejsou ovšem na úrovni celé EU 
harmonizovány.
14 
Na rozdíl od rozvíjející se praxe v sou ­
kromém sektoru7 nevyžaduje finanční 
nařízení EU8 zahrnutí informací o život ­
ním prostředí do zpráv předkládaných 
dle jeho hlavy IX („Předkládání účetní 
závěrky a účetnictví“)9. V tomto ohledu 
neexistují ani žádné meziinstitucionál ­
ní dohody.
15 
Organizace, které se účastní dobrovol ­
ného systému EU environmentálního 
řízení a auditu EMAS10, jsou povinny 
vykazovat jako jeden z klíčových uka ­
zatelů ukazatel „emise“, který zahrnuje 
celkové roční emise skleníkových ply ­
nů vyjádřené v tunách ekvivalentu oxi ­
du uhličitého. Avšak podle rozhodnutí 
Komise, kterým se vytváří příručka pro 
uživatele k účasti v systému EMAS11, je 
třeba přístup ke kvantifikaci emisí stále 
vyjasnit. Tato příručka v každém přípa ­
dě doporučuje, aby organizace vykazo ­
valy nejen přímé, ale rovněž významné 
nepřímé emise skleníkových plynů (viz 
rámeček 1 ).7 Čtvrtá směrnice Rady 
78/660/EHS ze dne 
25. července 1978 opírající se 
o čl. 54 odst. 3 písm. g) 
Smlouvy a týkající se ročních 
účtů takových druhů 
společností (Úř. věst. L 222, 
14.8.1978, s. 11) stanoví, že tam, 
kde je to vhodné, a v míře 
nezbytné pro pochopení 
rozvoje, výkonnosti či situace 
podniku, musí výroční zpráva 
podniku obsahovat 
i nefinanční informace, včetně 
informací týkajících se otázek 
souvisejících se životním 
prostředím. V dubnu 2013 
předložila Komise legislativní 
návrh (COM(2013) 207 final ze 
dne 16. dubna 2013), podle 
nějž je podávání takových 
zpráv povinné pro společnosti, 
jejichž průměrný počet 
zaměstnanců přesahuje 500.
8 Nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU, 
Euratom) č. 966/2012 ze dne 
25. října 2012, kterým se 
stanoví finanční pravidla 
o souhrnném rozpočtu Unie 
a o zrušení nařízení Rady 
(ES, Euratom) č. 1605/2002 
(Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1). 
Toto nařízení se nevztahuje na 
Evropskou centrální banku 
a na Evropskou investiční 
banku. Agentury EU mají 
finanční nařízení, které se řídí 
předpisy platnými pro 
souhrnný rozpočet Unie.
9 Součástí výroční zprávy 
Evropské centrální banky je 
oddíl o otázkách souvisejících 
s životním prostředím. 
Evropská investiční banka 
podává zprávy 
o environmentálních otázkách 
ve své zprávě o odpovědnosti 
podniku, která tvoří součást 
výroční zprávy skupiny EIB.
10 Podrobnější informace 
o systému EMAS jsou uvedeny 
v bodech 62–76.
11 Viz s. 25 a 26 rozhodnutí 
Komise 2013/131/EU ze dne 
4. března 2013, kterým se 
vytváří příručka pro uživatele, 
která stanoví kroky nutné 
k účasti v systému EMAS podle 
nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (ES) 
č. 1221/2009 o dobrovolné 
účasti organizací v systému 
Společenství pro 
environmentální řízení 
podniků a audit (EMAS) 
(Úř. věst. L 76, 19.3.2013, s. 1).
13 Připomínky
16 
V doporučení přijatém dne 9. dub ­
na 201312 Komise podporuje využití 
metody stanovení environmentální 
stopy organizace ( organisation environ ‑
mental footprint , OEF) pro měření nebo 
sdělování environmentálního profilu 
veřejných organizací během jejich 
životního cyklu, což zahrnuje i podává ­
ní zpráv o emisích skleníkových plynů. 
Tato metoda byla vytvořena Společ ­
ným výzkumným střediskem Komise, 
které zohlednilo doporučení ze stáva ­
jících dokumentů týkajících se široce 
uznávaných metod a pokynů environ ­
mentálního účetnictví organizací.
17 
Dle Komise bylo vytvoření metody OEF 
motivováno skutečností, že „[s]oučasné 
množství různých metod a iniciativ 
k posuzování a sdělování environ ­
mentálního profilu vede ke zmatkům 
a nedůvěře v informace o environmen ­
tálním profilu.“13 Jak vyplynulo z auditu 
Účetního dvora, tato analýza se týká 
rovněž podávání zpráv orgánů a sub ­
jektů EU o jejich vlastní uhlíkové stopě.Šest z 15 kontrolovaných 
orgánů a subjektů EU v roce 
2012 nevykazovalo své emise 
skleníkových plynů a ty orgány 
a subjekty, které tak činily, 
nevypočítávaly či nezveřejnily 
všechny součásti
18 
V rámci auditu byly přezkoumávány 
informace, jež byly dostupné v orgá ­
nech a subjektech EU o jejich emi ­
sích skleníkových plynů v roce 2012. 
Evropská rada a Rada Evropské unie, 
Evropský účetní dvůr, Evropská služba 
pro vnější činnost, Evropská agentura 
pro bezpečnost letectví a Evropská 
agentura pro léčivé přípravky v roce 
2012 žádné informace o svých emisích 
nezveřejnily. Ostatní orgány a subjekty 
zveřejnily pouze neúplné informace.
19 
Vzhledem k absenci závazných pra ­
videl o způsobu výpočtu uhlíkové 
stopy organizace byla v tomto auditu 
použita zpráva Evropského parlamen ­
tu o uhlíkové stopě jako referenční 
hodnota, a to vzhledem ke svému 
širokému rozsahu. Tabulka 2  uvádí 
srovnávací rozpis zohledněných či 
nezohledněných zdrojů emisí a vyká ­
zaných objemů emisí.12 Doporučení Komise 
2013/179/EU ze dne 
9. dubna 2013 o používání 
společných metod pro měření 
a sdělování environmentálního 
profilu životního cyklu 
produktů a organizací  
(Úř. věst. L 124, 27.4.2013, s. 1).
13 Viz 2. bod odůvodnění 
doporučení 
Komise 2013/197/EU.
14 Připomínky Tabulka 2 
Evropský parlamentSoudní dvůrEvropská investiční bankaEvropská centrální bankaÚřad pro harmonizaci na 
vnitřním trhuEvropská agentura pro 
životní prostředíEvropská komiseVýbory (EHSV a VR)Evropská rada a Rada EUEvropský účetní dvůrEvropská služba pro vnější 
činnostEvropská agentura pro 
bezpečnost letectvíEvropská agentura pro 
léčivé přípravky
Emise v roce 2012 (v tunách CO2e) 91 893 18 801 16 441 17 793 2 145 704 42 911 1 066 — — — — —
ROZSAH VYKAZOVÁNÍ 
Zahrnuje emise z těchto zdrojů:
Energie spotřebovaná v budovách1 2 2x x x x x
Únik chladicích plynů x x x x x x x x x x
Přeprava zboží () x x x x x x x x x x x
Přeprava osob
Dojíždění pracovníků na pracoviště x x x x x x x x x x
Služební cesty3 4x x x x x x
Návštěvníci x x x x x x x x x
Pořízení zboží a  služeb ()5 5x x x x x x x x x
Odpad x x x x x x x x x x
Dlouhodobý majetek6
Výstavba budov () x x x x x x x x x x x
Kancelářský nábytek () x x x x x x x x x x x
Vybavení IT () x x x x x x x x x x x
Jiné vybavení () x x x x x x x x x x x
1 Nebyl zveřejněn žádný údaj za rok, pouze souhrnný údaj za období 2010–2012.
2 Pouze budovy spadající do rozsahu systému pro environmentální řízení EMAS.
3 Nejsou zahrnuty cesty poslanců Parlamentu na zasedání v Bruselu a Štrasburku.
4 Zahrnuta pouze služební vozidla.
5 Zahrnut pouze papír.
6 Emise vytvořené během výstavby či výroby zboží dlouhodobé spotřeby.
Pozn.:  Většina údajů o emisích pochází z různých ročních environmentálních prohlášení vykazujících orgánů a subjektů EU. V případě Soudního dvora pocházejí údaje 
z externí studie o uhlíkové stopě a v případě EIB ze zprávy banky o její uhlíkové stopě za rok 2012.Vykazování emisí v CO 2e v souvislosti s rokem 2012 (pouze informace, které 
již byly zveřejněny nebo ještě budou zveřejněny; jako srovnávací hodnota byl 
použit rozsah vykazování Evropského parlamentu)
Legenda:
 pokryto
() pokryto odhadem
 částečně pokryto
x nepokryto
— není k dispozici
15 Připomínky
20 
Jak je zřejmé z  tabulky 2 , Evropský 
parlament vzal při vykazování svých 
celkových ročních emisí v úvahu 
širokou škálu jejich zdrojů. Vzhledem 
k tomuto širokému rozsahu mají emise 
vykázané Parlamentem skoro stejně 
velký objem jako emise vykázané 
všemi ostatními orgány a subjekty 
EU dohromady. Ačkoli jsou uvedené 
kategorie zdrojů emisí zohledněné 
Parlamentem v zásadě komplexní, Par ­
lament se rozhodl nevykazovat emise 
způsobené cestováním svých poslanců 
z jejich domovských zemí na zasedání 
v Bruselu a Štrasburku.
21 
Vykazování emisí skleníkových plynů 
Komise v ekvivalentech oxidu uhličité ­
ho v jejím ročním environmentálním 
prohlášení za rok 2013 se omezilo na 
informace o emisích způsobených spo ­
třebou energie v budovách spadajících 
pod systém EMAS v Bruselu, Lucem ­
burku a Pettenu14 a služebními auty 
používanými v těchto lokalitách.
22 
Evropský hospodářský a sociální výbor 
a Výbor regionů vykázaly pouze emise 
způsobené spotřebou energie v budo ­
vách. Vysvětlením výborů bylo, že jsou 
ochotny zvážit, zda vypočítávat kom ­
plexní environmentální stopu v přípa ­
dě, že bude připravena harmonizovaná 
metodika v souladu s normami EU 
a založená na koncepci metody OEF.Tři orgány a subjekty EU se 
snažily zlepšit vykazování
23 
Rozsah vykazování ze strany Evropské 
centrální banky se postupně od roku 
2008 rozšiřuje. Nebyly však vypočí ­
távány emise způsobené dojížděním 
zaměstnanců na pracoviště a emise 
vzniklé v důsledku výstavby nových 
prostor banky.
24 
Od finančního roku 2012 uplatňuje 
Evropská investiční banka metodiku 
protokolu o skleníkovém plynu ( GHG 
Protocol methodology )15. Do rozsahu 
vykazování však nejsou zahrnuty 
emise způsobené výrobou pořízených 
produktů (kromě papíru), emise způ ­
sobené pořízenými službami a emise 
generované během výroby zboží dlou ­
hodobé spotřeby (jako např. zařízení 
a vozidla).
25 
Úřad pro harmonizaci na vnitřním 
trhu plánoval rozšířit své vykazování 
počínaje rokem 2013 na základě studie 
vypracované externím konzultantem. 
Avšak rozsah této studie nezahrnul 
celkové emise z pořízeného zboží 
a služeb a ze zboží dlouhodobé spotře ­
by. Kromě toho rozsah zahrnul pouze 
emise z letů, ale nikoliv z ostatních 
služebních cest či cest pracovníků vnit ­
rostátních orgánů navštěvujících úřad.14 Viz tabulka 6 .
15 Světová podnikatelská rada 
pro udržitelný rozvoj / Institut 
pro světové zdroje, GHG  
Protocol Corporate Standard 
(Norma pro podniky v rámci 
protokolu o skleníkovém 
plynu).
16 Připomínky
Tři orgány EU se musí připravit 
na vykazování emisí, neboť 
zahájily proces připojení 
k systému EMAS
26 
Generální sekretariát Rady plánuje 
zadat studii na stanovení uhlíkové 
stopy Rady. Tato studie pokryje pouze 
činnosti v Bruselu. Emise způsobené 
cestami zástupců členských států tam 
a zpět z jejich členských států, aby se 
mohli účastnit zasedání organizova ­
ných generálním sekretariátem Rady, 
do rozsahu plánované studie nespa ­
dají. Rovněž nebudou vzaty v úvahu 
zasedání Rady v Lucemburku nebo 
v jednotlivých členských státech.
27 
Soudnímu dvoru byla předložena kom ­
plexní studie o jeho uhlíkové stopě 
v roce 2010. Koncepce pro výpočet 
uhlíkové stopy byla stejná jako kon ­
cepce použitá Parlamentem. Na roky 
2011 a 2012 byly provedeny aktualizace 
pro hlavní zdroje emisí. Tyto údaje byly 
zveřejněny v červnu 2014.
28 
V listopadu 2013 Účetní dvůr uzavřel 
smlouvu s externím konzultantem na 
přípravu na přechod na systém EMAS. 
V době auditu ještě nepadlo rozhod ­
nutí, jak bude tento orgán ve věci 
vykazování emisí postupovat.Komise se dosud nerozhodla, 
zda při svém vykazování 
bude používat metodu 
environmentální stopy 
organizace (OEF)
29 
Studie o metodě OEF, provedená v lo ­
kalitě Ispra, kde je umístěno Společné 
výzkumné středisko, prokázala, že 
tuto metodu lze aplikovat na veřejné 
orgány. Komise však dosud nezahájila 
proces přípravy podrobnějších od ­
větvových pravidel pro tuto metodu 
pro veřejné orgány. Dle Komise závisí 
možné rozšíření metody na dalších 
analýzách, zvláště s ohledem na zdroje 
nezbytné k realizaci metody.
Existují důkazní informace, 
že emise způsobené orgány 
a subjekty EU ve svém celku 
klesají, ale týkají se pouze 
spotřeby energie v budovách
30 
Při neexistenci komplexních a spoleh ­
livých informací o skutečném objemu 
uhlíkové stopy orgánů a subjektů 
EU je obtížné zjistit celkový trend 
v jejich emisích skleníkových plynů. 
Za tímto účelem musel proto audit 
vycházet z předpokladů, které jsou 
plauzibilní, ale pro něž jsou k dispozici 
pouze omezené podpůrné důkazní 
informace.
17 Připomínky
16 Například celková spotřeba 
energie v budovách v Komise 
v Bruselu v roce 2005 byla asi 
o 60 % větší než úroveň 
roku 2000, což je nejstarší rok, 
za nějž byly údaje Účetnímu 
dvoru poskytnuty.
17 Celková úroveň spotřeby 
energie v budovách je 
ovlivněna různými faktory. 
Patří k nim zejména počet 
a velikost budov, intenzita 
jejich využívání z hlediska 
počtu uživatelů a období 
užívání, jejich technicky 
vyjádřená energetická 
spotřeba, efektivnost správy 
budov, chování pracovníků 
a klimatické výkyvy.
18 „Zelená“ elektřina musí 
splňovat kritéria záruky 
původu stanovená ve směrnici 
Evropského parlamentu 
a Rady 2009/28/ES ze dne 
23. dubna 2009 o podpoře 
využívání energie 
z obnovitelných zdrojů 
a o změně a následném 
zrušení směrnic 2001/77/ES 
a 2003/30/ES (Úř. věst. L 140, 
5.6.2009, s. 16).
19 V ročních environmentálních 
prohlášeních Komise týkajících 
se budov v Bruselu není 
„zelená“ elektřina vykázána 
jako zdroj s nulovými emisemi.31 
Rozhodnutí nebo návrhy EU na snížení 
emisí používají jako referenční rok 
1990 (viz body 3 a 4). Pro dané orgány 
a subjekty EU nejsou však k dispozici 
konkrétní údaje o emisích sahající 
do roku 1990. V důsledku toho není 
možné posoudit jejich současnou 
výkonnost oproti skutečným emisím 
v roce 1990.
32 
Existují nicméně určité důkazy, které 
vypovídají o tom, že celkové emise 
těchto orgánů a subjektů EU se po roce 
1990 zhruba do roku 200516 výrazně 
zvýšily. Toto zvýšení bylo zapříčině ­
no rozšířením EU, nárůstem činností 
stávajících orgánů a subjektů a také 
vytvořením nových.
33 
Úsilí o snížení emisí skleníkových 
plynů bylo ve větším měřítku zahájeno 
v roce 2006. Tento obrat se zaměřil na 
emise způsobované spotřebou energie 
v budovách. Rozsah těchto emisí záleží 
na celkové úrovni spotřeby energie na 
vytápění, klimatizaci, osvětlení, vaření, 
provozu elektrických a elektronických 
přístrojů a datových středisek17 a na 
podílu spotřebované energie, která je 
vyrobena s nízkými či nulovými emise ­
mi skleníkových plynů.Používání „zelené“ elektřiny 
pomohlo zvrátit trend 
rostoucích emisí zapříčiněných 
energetickou spotřebou 
v budovách…
34 
V roce 2007 začaly orgány a subjekty 
EU nakupovat elektřinu z obnovitel ­
ných zdrojů (tzv. „zelená elektřina“18) 
pro tu část potřeb elektřiny, která 
nebyla pokryta jejich vlastní pro ­
dukcí. Všechny kontrolované orgány 
a subjekty EU v současnosti pokrývají 
všechny své externí dodávky elektřiny 
(nebo přinejmenším jejich významnou 
část) ze „zelené“ elektřiny.
35 
Při výpočtu uhlíkové stopy je „zelená“ 
elektřina zpravidla evidována jako 
zdroj s nulovými emisemi19. Zmírňující 
efekt „zelené“ elektřiny na výpočet 
celkové uhlíkové stopy se odhadu ­
je v řádu 20 % za předpokladu, že 
všechna elektřina pochází z obnovitel ­
ných zdrojů a že je uplatňován úplný 
rozsah vykazování emisí skleníkových 
plynů. Přechod na „zelenou“ elektřinu 
má tudíž za účinek snížení celkových 
emisí, nedochází ­li zároveň k natolik 
velkému nárůstu spotřeby energie 
z neobnovitelných zdrojů, že jej nelze 
kompenzovat „zelenou“ elektřinou. 
V kontrolovaných orgánech a subjek ­
tech EU však nebyl pozorován žádný 
podobný scénář.
18 Připomínky
… ale „zelená“ elektřina 
od externích dodavatelů 
má jako nástroj ke snížení 
emisí skleníkových plynů svá 
omezení
36 
Většina „zelené“ elektřiny spotřebová ­
vané orgány a subjekty EU je obstará ­
vána od externích dodavatelů, v Bru ­
selu a Lucemburku prostřednictvím 
meziinstitucionálních smluv. Avšak „ze ­
lená“ elektřina poskytovaná externími 
dodavateli má dvě významná omezení 
z hlediska snižování emisí skleníkových 
plynů: není v současné době dostupná 
pro všechny a není prostředkem, jak 
trvale snižovat energetickou náročnost 
budov.
37 
Množství „zelené“ elektřiny na trhu 
je v současné době omezeno. Z toho ­
to důvodu nákup „zelené“ elektřiny 
snižuje globální emise skleníkových 
plynů pouze za předpokladu, že v dů ­
sledku takovýchto nákupů je elektřina 
vyrobená z fosilních paliv nahrazena 
produkcí z nových, dodatečných zaří ­
zení produkujících elektřinu z obno ­
vitelných zdrojů. Zvýšená poptávka 
po „zelené“ elektřině však pravděpo ­
dobně (přinejmenším v dlouhodobém 
měřítku) povede k nárůstu její nabídky.
38 
„Zelená“ elektřina představuje jedno ­
rázové opatření na dosažení rychlého 
a viditelného snížení emisí. Není však 
nástrojem na trvalé zlepšování této 
oblasti. Přechodem na „zelenou“ elek ­
třinu se získává dodatečný čas před 
zavedením dalších opatření na snížení 
celkové energetické spotřeby.Údaje, které jsou k dispozici 
o emisích způsobených 
mobilitou, neumožňují stanovit 
v této oblasti jednoznačnou 
tendenci
39 
Vzhledem ke specifickému charakteru 
orgánů a subjektů EU mají jejich emise 
způsobené mobilitou tendenci být ob ­
jemnější, než je tomu u většiny veřej ­
ných orgánů v členských státech. Aby 
se mohl provést komplexní výpočet 
emisí způsobených mobilitou, je třeba 
vzít v úvahu následující zdroje:
a) dojíždění do práce a z práce;
b) služební cesty;
c) návštěvníci a externí účastníci jed ­
nání a konferencí organizovaných 
orgány a subjekty.
40 
Kdyby byly tyto zdroje zahrnuty, činily 
by emise související s mobilitou nejmé ­
ně polovinu celkových emisí, které by 
orgány a subjekty EU vykázaly. Avšak 
většina údajů, které jsou v současnosti 
k dispozici o emisích zapříčiněných 
mobilitou, je méně úplná a spolehlivá 
než údaje o spotřebě energie v budo ­
vách. Například co se týče dojíždění 
zaměstnanců do práce a z práce, mají 
údaje, které slouží jako základ pro 
výpočty, většinou velkou chybovost. 
Pouze údaje Evropského parlamentu 
a Evropské investiční banky umožnily 
posoudit trend v dlouhodobější per ­
spektivě, přičemž výsledky se v abso ­
lutním vyjádření rozcházejí.
19 Připomínky
20 V úvahu byly vzaty pouze 
cesty dotované Parlamentem.
21 Za rok 2012 Parlament vykázal, 
že cestování jeho 
zaměstnanců mezi zmíněnými 
třemi hlavními lokalitami 
představovalo 2,5 % uhlíkové 
stopy. Cesty zaměstnanců do 
dalších destinací (většinou 
letadlem) pak představovaly 
6,9 % uhlíkové stopy.
22 Koncepce „ekvivalentu plné 
pracovní doby“ používaná 
Parlamentem (viz glosář) 
zahrnuje nejen poslance, ale 
rovněž návštěvníky.
Méně emisí zapříčiněných cestami mezi Bruselem, Lucemburkem a Štrasburkem
Emise skleníkových plynů vzniklé v souvislosti s cestami pracovníků Evropského parlamentu mezi Bruselem, 
Lucemburkem a Štrasburkem se v roce 2012 snížily o 34 % v porovnání s rokem 2006. Významně je to ovlivně ­
no skutečností, že cestování vlakem ve velké míře nahradilo cestování letadlem.
Kilometry  
(v mil.)2006 2012 Vývoj
Automobilem 10,4 9,3 – 10 %
Vlakem 3,0 7,1 + 139 %
Letadlem 4,8 0,5 – 90 %
Celkem 18,1 16,9 – 7 %
Zdroj:  Výpočty EÚD vycházející z údajů poskytnutých Parlamentem.  
Poznámka:  Z důvodu zaokrouhlení nemusí součty jednotlivých údajů odpovídat celkovým součtům.Rámeček 241 
Evropský parlament vykázal za rok 
2012 emise související s mobilitou, 
které byly v absolutním vyjádření asi 
o 20 % větší než v roce 2006. Tento ná ­
růst z velké míry souvisel se zvýšenými 
emisemi zapříčiněnými návštěvníky 
Parlamentu20 v Bruselu a Štrasburku. 
Další příčinou bylo, že úspory v cestách 
pracovníků mezi Bruselem, Lucembur ­
kem a Štrasburkem (viz rámeček 2 ) 
byly převáženy nárůstem souvisejícím 
se služebními cestami mimo tyto tři 
lokality21. V relativním vyjádření se 
však Parlamentu podařilo dosáhnout 
u emisí souvisejících s mobilitou sníže ­
ní o 3,3 % na ekvivalent plné pracovní 
doby (FTE)22.42 
Evropská investiční banka vykázala, že 
její emise související s mobilitou byly 
v roce 2012 o 6 % nižší než v roce 2007. 
Na osobu byly emise související s mo ­
bilitou nižší o 36 %.
20 Připomínky
Dlouhodobý majetek 
a dodávky a služby mají 
tendenci být jako zdroje emisí 
přehlíženy, a to navzdory své 
významnosti
43 
Dodávky (např. potravin či kancelář ­
ských potřeb) či služby (např. úklid či 
catering) způsobují emise, které byly 
hodnoceny jen zřídka, s výjimkou emisí 
souvisejících s papírem. To samé platí 
o emisích vzniklých při výrobě zboží 
dlouhodobé spotřeby (např. vybavení 
IT) a při výstavbě a renovaci budov. 
Pouze Evropský parlament vypočítal 
plný dopad dlouhodobého majetku, 
dodávek a služeb na svou celkovou 
uhlíkovou stopu, který činil přibliž ­
ně 30 % celkově vykázané stopy za 
rok 2012. Pro Soudní dvůr byl dopad 
těchto dodávek a služeb odhadnut na 
základě údajů za rok 2010.
Více než polovina kontrolo -
vaných orgánů a subjektů 
EU si nestanovila žádné 
vyčíslené cílové hodnoty pro 
snížení svých emisí a pouze 
dva orgány a subjekty měly 
vyčíslené cílové hodnoty pro 
rok 2020
44 
Dle názoru Účetního dvora je stanovení 
vyčíslených cílových hodnot pro sníže ­
ní emisí důležité pro plánování a zajiš ­
tění udržitelnosti environmentálního 
řízení organizace. Zveřejňování tako ­
výchto cílových hodnot a jejich plnění 
je důležité pro důvěryhodnost úsilí 
o snižování emisí skleníkových plynů.45 
V roce 2013 si více než polovina 
kontrolovaných orgánů a subjektů EU 
nestanovila žádné vyčíslené cílové 
hodnoty pro snížení svých emisí 
skleníkových plynů. Zbývající orgány 
a subjekty si stanovily cílové hodnoty 
související s konkrétními činnostmi 
nebo zdroji emisí, případně celkové 
cílové hodnoty, přičemž Evropský par ­
lament zkombinoval oba komponenty 
(viz tabulka 3 ).
Upřednostňovány byly cílové 
hodnoty v krátkodobém 
horizontu…
46 
Ve většině případů byly použity střed ­
nědobé cílové hodnoty s časovým hori ­
zontem od jednoho do tří let. Při auditu 
bylo zjištěno, že takovéto střednědobé 
cílové hodnoty mohou být užitečné, 
neboť umožňují „rychlé úspěchy“, jako 
například v případě snížení emisí pře ­
chodem na „zelenou“ elektřinu. Hlavním 
rizikem souvisejícím s krátkodobými 
cílovými hodnotami je to, že tyto cílové 
hodnoty neposkytují vhodný časový 
horizont pro opatření, která vyžadují 
více přípravy; vedou tak k úspoře emisí 
pouze v několika letech po původním 
rozhodnutí (zejména u stavebních pro ­
jektů). Při auditu bylo rovněž zjištěno, že 
krátkodobé cílové hodnoty, stanovova ­
né z jednoho roku na druhý pro spotře ­
bu energie v budovách, s sebou nesou 
riziko, že budou zkresleny v důsledku 
klimatických výkyvů.
21 Připomínky Tabulka 3Kvantifikované cílové hodnoty pro snížení emisí skleníkových plynů
Odvětvové cílové 
hodnoty
Celková cílová 
hodnota
Absolutní cílové 
hodnoty
Relativní cílové 
hodnoty
Krátkodobé cílové 
hodnoty  
(jeden až tři roky)
Střednědobá cílová 
hodnota (2020)
Dlouhodobá cílová 
hodnota (2030)
Evropský parlament x x1x
Evropská komise x x x
Evropská centrální banka x x x x
Výbory (EHSV a VR) x x x x
Evropská investiční banka x x x x
Evropská agentura pro životní prostředí x x x
Evropská rada a Rada EU x x x x x x x
Soudní dvůr x x x x x x x
Evropský účetní dvůr x x x x x x x
Evropská služba pro vnější činnost x x x x x x x
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu x x x x x x x
Evropská agentura pro bezpečnost letectví x x x x x x x
Evropská agentura pro léčivé přípravky x x x x x x x
1 Kromě toho byly pro energii, papír a odpad stanoveny některé cílové hodnoty pro okamžité snížení do roku 2016.
Kvantifikované cílové hodnoty stanovují objem snížení emisí, kterého se má za danou dobu dosáhnout. Lze rozlišit čtyři typy 
kvantifikovaných cílových hodnot:
 ο Odvětvové cílové hodnoty se týkají emisí způsobených konkrétními činnostmi (např. emisemi z vytápění a klimatizace budov).
 ο Celkové cílové hodnoty se týkají celkového objemu emisí zapříčiněných činnostmi daného orgánu/subjektu.
 ο Absolutní cílové hodnoty mají za cíl snížit emise způsobené konkrétními činnostmi či daným orgánem/subjektem jako celkem 
v porovnání s objemem emisí v referenčním roce.
 ο Relativní cílové hodnoty mají za cíl snížit emise na osobu či čtvereční metr v porovnání s referenčním rokem.Legenda:
 Ano
x Ne
47 
Cílové hodnoty pro snížení emisí byly 
stanoveny buď v absolutním vyjádře ­
ní (tj. snížení celkových emisí), nebo 
v relativním vyjádření (snížení emisí 
na osobu či metr čtvereční), případně 
jako kombinace obojího. Stanovování 
absolutních cílových hodnot pro sníže ­
ní je více v souladu s politikou EU pro 
oblast klimatu, jejímž cílem je pokles 
celkových emisí.Kromě toho zaměření na plnění abso ­
lutních cílových hodnot znamená, že 
se zlepšuje výkonnost i v relativním 
vyjádření (ledaže u orgánu či subjektu 
probíhá omezování činností).
22 Připomínky
… a tam, kde existují cílové 
hodnoty pro rok 2020, jsou tyto 
cílové hodnoty relativní
48 
Na rok 2020 stanovily cílové hodnoty 
Evropský parlament a Evropská investič ­
ní banka. Tyto cílové hodnoty jsou vyka ­
zovány jako relativní cílové hodnoty.49 
V environmentálním prohlášení Par ­
lamentu je stanoven cíl snížit emise 
v přepočtu na zaměstnance s plnými 
pracovními úvazky o 30 % v období 
2006–2020. Tabulka 4 uvádí srovnání 
emisí v roce 200623 s emisemi v roce 
2012, a to jak v absolutním vyjádření, 
tak relativně v přepočtu na zaměstnan ­
ce s plnými pracovními úvazky24.23 Rok 2006 byl prvním rokem, 
za který byla vykázána 
uhlíková stopa Parlamentu.
24 Čisté emise („zelená“ elektřina 
vykázaná jako zdroj 
s nulovými emisemi). 
Koncepce „ekvivalentu plné 
pracovní doby“ (viz glosář) 
zahrnuje nejen poslance 
a pracovníky Parlamentu, ale 
rovněž jeho návštěvníky.
25 Čisté emise („zelená“ elektřina 
vykázaná jako zdroj 
s nulovými emisemi). Je třeba 
poznamenat, že údaje EIB 
o emisích není možné srovnat 
s údaji Parlamentu, neboť se 
liší koncepce příslušné 
metodiky.Snížení emisí skleníkových plynů Parlamentu v absolut -
ním a relativním vyjádření
2006 2012 Snížení
Celkové emise v tunách CO2e 100 138 91 893 – 8,2 %
Emise v přepočtu na zaměstnance s plnými pracovními úvazky 9,37 6,89 – 26,4 %
Zdroj:  Environmentální prohlášení EP za rok 2013.Tabulka 4 Tabulka 550 
Ve zprávě EIB o její uhlíkové stopě za 
rok 2012 je cíl snížit uhlíkovou stopu na 
osobu nejméně o 20 % do roku 2020 
použit pro monitorování a vykazování 
výsledků oproti výchozímu roku 2007. 
Tabulka 5 uvádí srovnání emisí v roce 
2007 s emisemi v roce 2012, a to v ab ­
solutním i relativním vyjádření, tj. na 
jednoho zaměstnance25.
Snížení emisí skleníkových plynů EIB v absolutním a rela -
tivním vyjádření
2007 2012 Snížení
Celkové emise v tunách CO2e 17 932 16 441 – 8,3 %
Emise na jednoho zaměstnance 11,9 7, 5 – 37 ,0 %
Zdroj:  Zpráva o uhlíkové stopě Evropské investiční banky za rok 2012.
23 Připomínky
Nebyly stanoveny dlouhodobé 
cílové hodnoty sahající za rok 
2020
51 
Žádný z daných orgánů a subjektů 
EU si nestanovil dlouhodobé cílové 
hodnoty sahající za rok 2020. Návrh 
Komise z ledna 2014 na závaznou cílo ­
vou hodnotu pro snížení emisí sklení ­
kových plynů v EU do roku 2030 (viz 
bod 4) představuje pro orgány a sub ­
jekty EU příležitost vytvořit a realizovat 
společnou dlouhodobou koncepci.
Kompenzace na vyrovnání 
zbytkových emisí se pou -
žívají jen v omezené míře 
a orgány a subjekty EU 
nemají k této oblasti spo -
lečný přístup
52 
Kompenzace uhlíkových emisí26 je 
mechanismus, kdy organizace vyrovná 
vlastní emise oxidu uhličitého nebo 
jejich část tím, že někomu zaplatí za 
jeho úsporu stejného objemu těchto 
emisí, dosaženou například vyu ­
žitím větrných elektráren namísto 
tepelných elektráren spalujících uhlí, 
kdekoliv jinde ve světě. Vysoce kvalitní 
kompenzace by měly být ověřovány 
určitým uznávaným mechanismem, 
aby se zaručilo, že snížení emisí budou 
skutečně dodatečná (tj. aby byla vylou ­
čena snížení, k nimž by stejně došlo), 
trvalá, nebudou proplácena dvakrát 
a bude zamezeno úniku emisí. Pokud 
se všechny emise, jimž se nelze vy ­
hnout, takto vykompenzují, lze činnost 
považovat z hlediska emisí uhlíku za 
neutrální27.53 
Orgány a subjekty EU nemají kompen ­
zaci uhlíkových emisí jako povinnost. 
Některé z nich ale začaly (ačkoli v ome ­
zené míře) tuto možnost využívat. Při 
auditu bylo zjištěno, že ceny, které 
tyto orgány a subjekty za kompenzace 
platily, se pohybovaly v rozmezí 3,45 
až 24,5 EUR za tunu CO2e a byly tudíž 
znatelně pod maximálním nákladem 
40 EUR (v cenách roku 2007), který 
stanovily Evropský parlament a Rada 
ve směrnici o čistých vozidlech28.
Jen menšina orgánů a subjektů 
EU využívá kompenzaci 
dobrovolně
54 
Jako první přistoupila k využívání kom ­
penzace Evropská agentura pro životní 
prostředí. V roce 2006 zavedla pro ­
gram pro kompenzaci uhlíkových emisí 
u služebních cest. Cestovní agentura 
této agentury vypočítává vyproduko ­
vané emise a příslušné kompenzace 
jsou využívány na podporu energetic ­
ky účinných projektů v Africe spadají ­
cích pod takzvaný „zlatý standard“29. 
V roce 2012 činily celkové náklady na 
zápočet 745 tun částku 11 286 EUR, při 
ceně 15,15 EUR za tunu. Kromě toho 
bylo v červenci 2013 rozhodnuto o rea ­
lizaci kompenzací za emise související 
s vytápěním za roky 2010, 2011 a 2012 
v částce 2 420 EUR, kde cena činila 
10 EUR za tunu ve prospěch projektu 
větrné elektrárny v Turecku.26 Kompenzace uhlíkových emisí 
by se neměla zaměňovat se 
systémem Evropské unie pro 
obchodování s emisemi 
(EU ETS), který je povinným 
systémem pro limity a obchod 
v oblasti emisních povolenek 
na skleníkové plyny pro 
činnosti s vysokou spotřebou 
energie. Viz směrnice 
Evropského parlamentu 
a Rady 2003/87/ES ze dne 
13. října 2003 o vytvoření 
systému pro obchodování 
s povolenkami na emise 
skleníkových plynů ve 
Společenství a o změně 
směrnice Rady 96/61/ES 
(Úř. věst. L 275, 25.10.2003, 
s. 32).
27 Viz definice britského 
ministerstva pro energetiku 
a změnu klimatu v dokumentu 
„Příručka ke kompenzacím 
emisí uhlíku ve veřejném 
sektoru“, verze 2, 2011, s. 11: 
„Uhlíkově neutrální znamená, 
že na základě transparentního 
procesu výpočtu emisí, 
snižování emisí a kompenzace 
zbytkových emisí se čisté 
množství emisí uhlíku rovná 
nule.“
28 Viz příloha (tabulka 2) 
směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2009/33/ES 
ze dne 23. dubna 2009 
o podpoře čistých 
a energeticky účinných 
silničních vozidel, (Úř. věst. 
L 120, 15.5.2009, s. 5).
29 Zlatý standard (tzv. Gold 
Standard ), který v roce 2003 
iniciovala skupina nevládních 
organizací, je široce využívaný 
standard dobrovolné 
certifikace pro projekty na 
kompenzaci uhlíkových emisí.
24 Připomínky
55 
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu 
využívá kompenzaci od roku 2010 
s cílem postupně se stát uhlíkově neut ­
rálním. Zohledňuje přitom skutečnost, 
že rozsah jeho vykazovaných emisí 
CO2 bude v příštích letech širší. Pro 
2 145 tun emisí vykázaných za rok 2012 
byly použity kompenzace s náklady 
52 549 EUR, což představuje 24,5 EUR 
za jednu tunu emisí na podporu 
projektu šíření efektivních kotlů na 
dřevěné palivo v Nigérii.
56 
Evropský parlament poprvé použil me ­
chanismus na kompenzaci uhlíkových 
emisí v roce 2012. Předsednictvo Par ­
lamentu se rozhodlo kompenzovat ur ­
čité kategorie emisí (konkrétně emise 
související se spotřebou energie v bu ­
dovách a emise související se služeb ­
ními cestami úředníků tohoto orgánu), 
jež představovaly zhruba 27 % uhlíko ­
vé stopy Parlamentu vykázané za rok 
2011. Vzhledem k poklesu tržních cen 
kreditů za kompenzaci emisí CO2 činila 
skutečná cena zaplacená Parlamen ­
tem za projekt energetické účinnosti 
v jedné ocelárně v Číně splňující kvali ­
tativní „zlatý standard“30 89 558 EUR31 
(3,45  EUR za tunu) namísto původního 
odhadu ceny 705 000 EUR.
57 
Evropská centrální banka využívala 
kompenzace u všech služebních cest 
vlakem. Při objemu 30,9 tuny CO2e za 
rok 2012 to však představuje pouze 
malou část emisí vzniklých v důsledku 
služebních cest. Pokud jde o zakázky 
v oblasti zajišťování mezinárodních 
služebních cest, obecné zásady udrži ­
telného zadávání zakázek ECB ( sustai ‑
nable procurement guideline )32 z pro ­
since 2012 doporučují požadovat, aby 
úspěšný uchazeč kompenzoval 100 % 
emisí skleníkových plynů vzniklých 
v souvislosti se služebními cestami.V těchto zásadách se navrhuje podmí ­
nit projekty spojené s kompenzacemi 
uhlíkových emisí kritérii doplňkovosti 
a trvalosti, zabránit únikům emisí 
a rovněž a dvojímu účtování a ověřo ­
vat zápočty nezávislou třetí stranou. 
V době auditu nebylo toto doporučení 
dosud realizováno.
Dva orgány a subjekty EU se 
rozhodly kompenzace využívat, 
ale realizaci pozastavily či 
odložily
58 
V roce 2007 byla řídícím výborem 
Evropské investiční banky schválena 
zásada uhlíkové neutrálnosti. Výbor 
rozhodl, že „bude kompenzovat své 
zbytkové emise (poté, co podnikne 
vhodná opatření na snížení emisí), a to 
formou vysoce kvalitních kreditů za 
kompenzaci uhlíkových emisí“. Toto 
rozhodnutí však v době auditu stále 
nebylo realizováno. EIB se rozhodla, že 
příslušná realizace započne v roce 2014 
kompenzací zbytkové uhlíkové stopy 
za rok 2013.
59 
V roce 2008 Evropská agentura pro 
bezpečnost letectví podepsala rám ­
covou smlouvu na poskytování služeb 
kompenzace uhlíkových emisí s cílem 
kompenzovat emise vzniklé v sou ­
vislosti s leteckou dopravou. Podle 
údajů EASA byla tato smlouva však 
v roce 2010 pozastavena poté, co byly 
ohlášeno omezení rozpočtu na cesty. 
V roce 2012 tato agentura využívala 
kompenzace v souvislosti se služební ­
mi cestami vlakem.30 Pokud jde o země původu 
kreditů za kompenzaci, 
zadávací dokumentace 
neobsahovala žádné 
požadavky, ačkoli externí 
konzultant Parlamentu 
doporučil upřednostnit buď 
členské státy EU, nebo 
nejméně rozvinuté země.
31 To představovalo méně než 
10 % částky, která je k dispozici 
v souladu s článkem 239 
rozpočtu Parlamentu na 
výdaje související 
s kompenzacemi uhlíkových 
emisí (950 000 EUR). Zbývající 
částka podle tohoto článku 
239 však nebyla k nákupu 
dalších kreditů pro 
kompenzace využita.
32 Viz rovněž bod 88.
25 Připomínky
Komise kompenzace nepoužívá
60 
Na internetové stránce Komise33 navr ­
huje komisař pro oblast klimatu, aby 
občané EU zvážili možnost dobrovol ­
ných kompenzací v souvislosti s letec ­
kou přepravou (viz rámeček 3 ).
61 
Komise však podobně jako většina 
institucí a orgánů EU v současné době 
neprovádí kompenzaci svých emisí 
(ani těch, které vznikají během letecké 
přepravy členů Komise a zaměstnan ­
ců). Řídící pracovníci v těch orgánech 
a subjektech, které v současnosti 
emise nekompenzují, používají různé 
argumenty, jež lze shrnout následovně:
a) Kompenzace nejsou vnímány jako 
doplněk ke snížení vlastních emisí, 
ale spíše jako alternativní možnost, 
která je méně věrohodná než sna ­
ha o snížení vlastních emisí. Z to ­
hoto důvodu by měly být všechny 
dostupné rozpočtové prostředky 
investovány do opatření týkajících 
se energetické účinnosti.b) Dokud se nevyčerpají všechny 
další možnosti snížení stávajících 
emisí, považuje se kompenzace za 
předčasnou.
c) Politika dosažení uhlíkové neutrál ­
nosti pomocí kompenzací by vy ­
žadovala vhodný právní a finanční 
rámec společný pro všechny 
orgány a subjekty EU.
d) Kvalita kompenzací emisí uhlíku 
není vždy dostatečně zaručena.
Dle názoru Účetního dvora však vyu ­
žívání vysoce kvalitních kompenzací 
jako doplňku k opatřením na snížení 
emisí (nikoliv namísto těchto opatře ­
ní) představuje vhodné řešení těchto 
otázek.33 Ways you can fight climate 
change  (Jak můžete i vy 
bojovat se změnou klimatu), 
leden 2014 ( http://ec.europa.
eu/clima/citizens/tips/
tips_04_en.htm ).
Evropský komisař pro oblast klimatu navrhuje, aby se zvážila možnost používat 
kompenzace pro lety, ke kterým neexistuje alternativa
„Letecká doprava je nejrychleji rostoucím zdrojem emisí CO2 na světě. Používáte ­li letadlo, zvažte ‚kompen ­
zaci‘ svých emisí uhlíku. Existují organizace, které jsou schopny vypočítat emise, které v souvislosti s Vaším 
letem vznikly, a investovat příslušné prostředky do udržitelné energie.“Rámeček 3
26 Připomínky
Orgány a subjekty EU 
plně nevyužívají nástroje 
environmentálního řízení 
propagované Komisí
Pokrok při zavádění systému 
environmentálního řízení 
a auditu EMAS je pomalý
62 
Komise podporuje propagaci systé ­
mu environmentálního řízení a au ­
ditu Unie v členských státech. Cílem 
systému EMAS je neustálé zlepšování 
environmentálního profilu organizací 
prostřednictvím systematického a pra ­
videlného hodnocení toho, jak řídí veš ­
keré environmentální aspekty svých 
činností, a nikoliv tedy jen s ohledem 
na emise skleníkových plynů. Akredi ­
tovaní externí ověřovatelé pro oblast 
životního prostředí musí potvrdit 
soulad dané organizace s ustanove ­
ními nařízení o EMAS ještě před tím, 
než může být organizace registrována 
u příslušných úřadů v členských stá ­
tech, a potom pravidelně před obno ­
vením této registrace34. Podle Komise 
je program EMAS nejdůvěryhodnější 
a nejstabilnější nástroj environmentál ­
ního řízení na trhu35. Je k dispozici také 
pro organizace mimo EU.63 
Účast v programu EMAS je dobrovolná 
a účastníci z ní „mohou získat přidanou 
hodnotu, pokud jde o právní kontrolu, 
úsporu nákladů a obraz, který si o nich 
utvoří veřejnost, pokud budou moci 
prokázat, že došlo ke zlepšení vlivu 
jejich činnosti na životní prostředí“36. 
Nařízení o EMAS navíc účastníkům 
umožňuje registrovat i pouze části 
organizace.
Registrace do systému EMAS 
pro veřejné orgány je možná 
od roku 2001; v červnu 2014 
bylo registrováno sedm 
z kontrolovaných orgánů 
a subjektů EU
64 
První nařízení o EMAS, které bylo 
přijato v roce 1993, se omezovalo na 
společnosti v průmyslovém odvětví. 
V rámci první revize nařízení o EMAS 
v roce 2001 (EMAS II) se otevřela mož ­
nost účasti pro všechna hospodářská 
odvětví včetně veřejných a soukro ­
mých služeb. „Evropské instituce by 
měly usilovat o přijetí zásad podle 
tohoto nařízení“37. Druhá revize naříze ­
ní (EMAS III), přijatá v roce 2009, učinila 
program přitažlivější pro malé organi ­
zace včetně veřejných orgánů s méně 
než 250 zaměstnanci.34 V lednu 2014 bylo v programu 
EMAS registrováno více než 
4 500 organizací a přibližně 
7 800 internetových stránek.
35 Viz Informační přehled EMAS 
„EMAS a ISO 14001: 
doplňkovost a rozdíly“  
(http://ec.europa.eu/
environment/emas/pdf/
factsheet/EMASiso14001_
high.pdf ).
36 Viz 8. bod odůvodnění 
nařízení Evropského 
parlamentu a Rady 
(ES) č. 1221/2009 ze dne 
25. listopadu 2009 
o dobrovolné účasti organizací 
v systému Společenství pro 
environmentální řízení 
podniků a audit (EMAS), 
a o zrušení nařízení Rady 
(ES) č. 761/2001, rozhodnutí 
Komise 2001/681/ES 
a 2006/193/ES (Úř. věst L 342, 
22.12.2009, s. 1).
37 Viz 21. bod odůvodnění 
nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (ES) 
č. 761/2001 ze dne 
19. března 2001 o dobrovolné 
účasti organizací v systému 
Společenství pro řízení 
podniků a auditu z hlediska 
ochrany životního prostředí 
(EMAS) (Úř. věst. L 114, 
24.4.2001, s. 1).
27 Připomínky
65 
V červnu 2014 bylo v systému EMAS 
registrováno sedm z kontrolovaných 
orgánů a subjektů EU a pět dalších se 
k registraci připravovalo. Přehled stavu 
uvádí tabulka 6 .66 
Tři z orgánů a subjektů EU, které mají 
certifikaci EMAS, využily možnosti 
registrovat pouze části svých lokalit či 
budov. Tato omezení rozsahu jsou ve 
většině případů dočasná a týkají se bu ­
dov, u nichž dosud není zajištěn soulad 
s EMAS nebo se plánuje jejich vyklizení 
v nejbližších letech.
Registrace v programu environmentálního řízení a auditu EU
Orgán/subjekt Registrace či plánovaná registrace v  EMAS Pokrytí podlahové plochy budov progra -
mem v roce 2013
Evropská agentura pro životní prostředí Od roku 2005 100 %
Evropská komise Od roku 2005 Brusel 85 %
Lucemburk 31 %
Petten (JRC) 100 %
Ostatní lokality JRC 0 %
Úřad pro publikace (Lucemburk) 0 %
Grange 0 %
Výkonné agentury 0 %
Zastoupení v členských státech 0 %
Pokrytá podlahová plocha celkem 57 %
Evropský parlament Od roku 2007Tři hlavní lokality 85 %
Kanceláře v členských státech 0 %
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu Od roku 200877 % 
(jedna pronajatá budova není pokryta)
Evropská centrální banka Od roku 2010100 % 
(kromě prostor v externím datovém středisku)
Evropský hospodářský a sociální výborOd roku 2011100 % pěti budov využívaných výlučně Výbory 
0 % budovy sdílené s Komisí Výboru regionů Evropské unie
Evropské rada Probíhá příprava, registrace plánována na 
rok 2015—Rada Evropské unie
Evropská agentura pro léčivé přípravkyProbíhá příprava, registrace plánována na 
rok 2015—
Soudní dvůr Evropské unie Probíhá příprava,
registrace plánována na rok 2016—
Evropský účetní dvůrProbíhá příprava,
registrace plánována na rok 2016—
Evropská investiční bankaPříprava na systém environmentálního řízení
O přijetí systému EMAS nebylo rozhodnuto  
(jako alternativa se zvažuje norma ISO 14001)—
Evropská agentura pro bezpečnost letectví O přípravě na EMAS neproběhlo rozhodnutí —
Evropská služba pro vnější činnost O přípravě na EMAS neproběhlo rozhodnutí —Tabulka 6
28 Připomínky
V současnosti má rozsah 
programu EMAS v Komisi 
výrazné omezení
67 
V případě Komise je současné omeze ­
ní rozsahu programu EMAS větší než 
u ostatních orgánů a subjektů. Lze to 
zčásti vysvětlit velikostí Komise, zvláště 
s ohledem na množství jejích lokalit 
v celé řadě členských států a velký 
počet budov, které je třeba do pro ­
gramu zahrnout. Zpoždění lze ovšem 
též přičíst pomalému rozhodovacímu 
procesu a nízkou prioritou z hlediska 
disponibilních zdrojů pracovní síly.
68 
Po úspěšném dokončení pilotního 
projektu EMAS pro některá odděle ­
ní v osmi budovách v Bruselu v roce 
2005 se Komise rozhodla až v září 2009 
rozšířit rozsah registrace EMAS na 
všechny své činnosti a budovy v Bruse ­
lu a Lucemburku. Pro dosažení tohoto 
cíle nebyl stanoven žádný termín.
69 
V roce 2010 získaly systémy řízení 
pěti lokalit Společného výzkumné ­
ho střediska certifikaci na normu 
ISO 14001. Bohužel nebyla využita 
možnost získat současně registraci pro 
program EMAS38.70 
V listopadu 2013 se Komise zaváza ­
la zavést ve vhodnou dobu systém 
EMAS na všechny své činnosti a ve 
všech svých lokalitách v Evropské 
unii39. V tomto rozhodnutí je výslovně 
zmíněno rozšíření registrace EMAS na 
činnosti a zařízení Společného vý ­
zkumného střediska a také na Potra ­
vinový a veterinární úřad v Grange. 
Rozhodnutí ovšem nezmiňuje výkon ­
né agentury ani zastoupení Komise 
v členských státech (ve více než 35 
budovách s celkovou podlahovou plo ­
chou přibližně 38 000 čtverečních me ­
trů). Využití tohoto programu v zastou ­
peních by přitom poskytlo příležitost, 
jak jednak aktivně propagovat EMAS 
v členských státech a jednak dokázat, 
že tento systém může být užitečný pro 
malé organizace40.
71 
Podobné úvahy lze vztáhnout i na 
delegace EU (ve více než 140 zemích 
s celkovou podlahovou plochou 
zhruba 250 000 čtverečních metrů), 
jež nyní řídí Evropská služba pro vnější 
činnost. ESVČ se dosud k přijetí EMAS 
nezavázala.38 Program EMAS zahrnuje 
všechny požadavky ISO 14001 
a je ještě náročnější. Oba 
systémy je možné ověřit 
a certifikovat najednou. 
V takovém případě vzniknou 
jen omezené dodatečné 
náklady (pokud vůbec 
vzniknou).
39 Rozhodnutí Komise C(2013) 
7708 final ze dne 
18. listopadu 2013 o uplatnění 
systému environmentálního 
řízení a auditu (EMAS) 
v útvarech Komise.
40 Komise zveřejnila „Soubor 
nástrojů EMAS pro malé 
organizace“ a podporuje 
standardizovanou metodiku 
nazvanou „EMAS easy“.
29 Připomínky
Systém EMAS s sebou nese 
náklady, ale vede ke zlepšením 
v oblasti životního prostředí 
a rovněž k finančním úsporám
72 
Při auditu bylo zjištěno, že náklady na 
provoz programu EMAS se pohybovaly 
v rozmezí od 50 000 EUR do jedno ­
ho milionu EUR ročně v závislosti na 
velikosti daného orgánu či subjektu EU 
a úrovně ambicí, pokud jde o výkon ­
nost tohoto systému. V tomto odhadu 
jsou zahrnuty osobní náklady a nákla ­
dy související s ověřováním a službami 
vnitřního auditu, ne však investice 
realizované v přímé souvislosti s EMAS.
73 
Zavedení systému EMAS zpravidla 
vede ke zlepšením výkonnosti, jež se 
začnou projevovat během přípravné 
fáze na první registraci EMAS. Napří ­
klad v roce 2012 jak Evropská centrální 
banka (která je v EMAS registrována 
od roku 2010), tak výbory (které jsou 
v EMAS registrovány od roku 2011) vy ­
kázaly ve srovnání s rokem 2008 sníže ­
ní spotřeby elektřiny přibližně o 20 % 
na osobu. V obou případech došlo 
k trvalému poklesu od roku 2009.
74 
Takovéto úspory nemají kladný dopad 
pouze na životní prostředí, ale také na 
finance. Orgány a subjekty EU, které 
EMAS zavedly, většinou nijak konkrét ­
ně nesledují finanční úspory, které 
jim sy stém umožnil dosáhnout. EMAS 
má však okamžitý pozitivní finanční 
dopad tam, kde dochází k úsporám 
spotřeby energie a dalších zdrojů bez 
předchozích investic, a to lepší správou 
budov (např. úpravami topné sezóny 
a průměrné teploty) nebo změnami 
v chování zaměstnanců (vypínání elek ­
tronických přístrojů před odchodem 
z kanceláře).75 
Jestliže jsou ke zlepšení výkonnosti po ­
třebné investice, dosažení finančních 
úspor si vyžádá delší dobu. Například 
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu 
vyhodnotil finanční dopad investic 
souvisejících s EMAS a zaměřených na 
zlepšení energetické účinnosti budovy 
tohoto úřadu (solární panely, renovace 
interiéru, chladicí zařízení) v období 
2010–2012, který dosáhl přibližně 
2,5 milionu EUR. Podle Úřadu vyplývá 
z očekávaných úspor energetických 
nákladů, že doba návratnosti investic 
činí zhruba sedm let.
76 
Komise vypočítala, že v roce 2012 bylo 
prostřednictvím opatření souvisejících 
s EMAS v oblasti snížení spotřeby ener ­
gie a vody v jejích budovách v Bruselu 
dosaženo hrubých úspor asi v objemu 
sedmi milionů EUR41. V roce 2012 byla 
celková spotřeba energie v budovách 
Komise v Bruselu42 zhruba o 15 % nižší 
než v roce 2005.
Zelené veřejné zakázky jsou 
podle stávajících předpisů 
spíše alternativou než povin -
ností a jen málo orgánů 
a subjektů je systematicky 
využívalo
77 
Zelené veřejné zakázky ( Green Public 
Procurement  – GPP ) jsou definovány ve 
sdělení Komise nazvaném „Zadávání 
veřejných zakázek v zájmu lepšího 
životního prostředí“43 jako „postup, po ­
mocí kterého se veřejné orgány snaží 
obstarat zboží, služby a práce, jejichž 
dopad na životní prostředí je po dobu 
celého jejich životního cyklu nižší než 
u výrobků, služeb a prací se stejnou pr ­
votní funkcí, které by obstaraly jinak.“41 V použité metodice byl 
výchozím rokem rok 2005. Za 
rok 2012 byla spočítána 
„virtuální spotřeba“ (tj. bez 
realizace opatření EMAS na 
úspory vody a energie) na 
základě ukazatele spotřeby 
energie za rok 2005 (kwh/m2) 
a skutečné podlahové plochy 
v roce 2012. Tato „virtuální 
spotřeba“ za rok 2012 byla 
porovnána se skutečnou 
spotřebou za rok 2012. 
Náklady této „virtuální 
spotřeby“ v cenách roku 2012 
byly následně porovnány se 
skutečnými/reálnými náklady 
v roce 2012, čímž se došlo 
k údaji o dosažené finanční 
úspoře.
42 Údaje se týkají budov 
obsazených Komisí 
a zahrnutých do portfolia 
nemovitostí v každém 
příslušném roce. Do rozsahu 
výpočtu nebyly zahrnuty 
výkonné agentury.
43 KOM(2008) 400 v konečném 
znění ze dne 
16. července 2008.
30 Připomínky
78 
Předpisy, které v současné době platí 
pro zadávání veřejných zakázek orgány 
a subjekty EU, s jedinou výjimkou44 
nestanovují žádnou povinnost obsta ­
rávat zboží, služby a stavební práce se 
sníženým dopadem na životní prostře ­
dí. K zeleným veřejným zakázkám je 
přistupováno jako k jedné z možností 
a nejsou povinné.
79 
Finanční nařízení EU na použití zele ­
ných veřejných zakázek neodkazuje45. 
Prováděcí pravidla k němu46 umožňují 
při veřejných zakázkách přihlédnout 
k environmentálním aspektům a stano ­
ví pravidla, jak postupovat, jsou ­li tyto 
aspekty zahrnuty do zadávací doku ­
mentace, nebo jako kritéria výběru či 
udělení zakázky nebo v ustanoveních 
o plnění zakázky. Ustanovení provádě ­
cích pravidel jsou tak uvedena v sou ­
lad s bývalou směrnicí EU o zadávání 
veřejných zakázek47.
80 
Ustanovení směrnice o podpoře čis ­
tých a energeticky účinných silničních 
vozidel48, která ukládají veřejným or ­
gánům vzít v úvahu spotřebu energie 
za dobu životnosti vozidla a dopady 
na životní prostředí, však do provádě ­
cích pravidel zahrnuta nebyla. Totéž 
platí pro směrnici o uvádění spotře ­
by energie na štítcích49, která uložila 
veřejným zadavatelům povinnost 
pořizovat pouze výrobky, které splňují 
kritéria nejvyšších úrovní funkčnosti 
a patří do třídy s nejvyšší energetickou 
účinností50.V prováděcích pravidlech k finančnímu 
nařízení nebyla dosud zohledněna 
ani příslušná ustanovení směrnice 
o energetické účinnosti51. V důsledku 
toho jsou právní závazky, které jsou 
v současné době uloženy orgánům 
a subjektům EU pro oblast zelených 
veřejných zakázek, méně náročné než 
právní závazky, které platí pro orgány 
členských států.
Komise propaguje zelené 
veřejné zakázky na základě 
dobrovolného přístupu
81 
Příručka k zadávání veřejných zaká ­
zek52 vydaná Generálním ředitelstvím 
Komise pro rozpočet a oběžník Komise 
o začlenění environmentálních as ­
pektů do veřejných zakázek zadaných 
orgány EU53 odkazují čtenáře na dobro ­
volná doporučení k zeleným veřejným 
zakázkám54 a „soubor nástrojů pro 
ZVZ“ zveřejněný Generálním ředitel ­
stvím Komise pro životní prostředí 
(dále jen „GŘ pro životní prostředí“).44 V současnosti existuje pouze 
jediná oblast, v níž jsou zelené 
veřejné zakázky povinné pro 
orgány a subjekty EU: 
energeticky účinné vybavení 
kanceláří spadající do rozsahu 
programu Energy Star . Viz 
článek 6 nařízení Evropského 
parlamentu a Rady 
(ES) č. 106/2008 ze dne 
15. ledna 2008 o programu 
Společenství na označování 
energetické účinnosti 
kancelářských přístrojů štítky 
(Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 1).
45 Na obecnější rovině finanční 
nařízení také neobsahuje 
pojmy „životní prostředí“, 
„udržitelný rozvoj“ nebo 
„udržitelnost“.
46 Nařízení Komise přenesené 
pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze 
dne 29. října 2012 
o prováděcích pravidlech 
k nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU, 
Euratom) č. 966/2012, kterým 
se stanoví finanční pravidla 
o souhrnném rozpočtu Unie 
(Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).
47 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2004/18/ES 
ze dne 31. března 2004 
o koordinaci postupů při 
zadávání veřejných zakázek na 
stavební práce, dodávky 
a služby (Úř. věst. L 134, 
30.4.2004, s. 114).
48 Směrnice 2009/33/ES.
49 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady  
2010/30/EU o uvádění 
spotřeby energie a jiných 
zdrojů na energetických 
štítcích výrobků spojených se 
spotřebou energie 
a v normalizovaných 
informacích o výrobku 
(Úř. věst. L 153, 18/06/2010, 
s. 1).
50 Viz článek 9 směrnice 
2010/30/EU.
51 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2012/27/EU 
ze dne 25. října 2012 
o energetické účinnosti, 
o změně směrnic 2009/125/ES 
a 2010/30/EU a o zrušení 
směrnic 2004/8/ES a 2006/32/
ES (Úř. věst. L 315, 14.11.2012, 
s. 1).
52 Verze z dubna 2013.
31 Připomínky
82 
Soubor nástrojů pro ZVZ navrhuje, aby 
byly environmentální požadavky zahr ­
nuty do zadávací dokumentace nebo 
do kritérií výběru či udělení zakázky 
či do ustanovení o plnění zakázky. Při 
zahájení auditu Účetního dvora se kri ­
téria ZVZ podporovaná tímto soubo ­
rem nástrojů vztahovala na 19 skupin 
produktů/služeb55. Pro každou z těchto 
skupin produktů/služeb jsou navrže ­
na dvě kritéria. Podle GŘ pro životní 
prostředí:
a) Klíčovými kritérii jsou kritéria, 
která může využít každý veřejný 
zadavatel a která se týkají základ ­
ních dopadů na životní prostředí. 
Jsou koncipována tak, aby se dala 
použít s minimální potřebou dal ­
šího ověřování nebo bez dalšího 
zvýšení nákladů, s cílem umožnit 
jednoduché uplatňování ZVZ.
b) Komplexní kritéria slouží těm, kdo 
si chtějí pořídit nejlepší produkty 
z hlediska životního prostředí, 
které jsou na trhu dostupné. To si 
může vyžádat dodatečné ověřová ­
ní a/nebo zvýšené náklady v po ­
rovnání s jinými produkty, které 
mají tutéž funkci.Většina orgánů a subjektů 
zelené veřejné zakázky 
využívala, ale nikoliv 
systematicky
83 
Při auditu bylo zjištěno, že Evropská 
agentura pro životní prostředí a Evrop ­
ská centrální banka56 zajistily de facto 
povinný charakter zelených veřejných 
zakázek ve všech příslušných přípa ­
dech, a to prostřednictvím interních 
pokynů a systematického monitoro ­
vání. Ve Výboru regionů a Evropském 
hospodářském a sociálním výboru se 
povinné zelené veřejné zakázky týkaly 
pouze výzev na předkládání nabídek 
realizovaných prostřednictvím jejich 
společných útvarů. Evropská služba 
pro vnější činnost Účetní dvůr informo ­
vala, že zelené veřejné zakázky dosud 
nevyužívá. Všechny ostatní orgány 
a subjekty zelené zakázky využívají, ale 
nikoliv systematicky.
84 
V rámci auditu byla posuzována za ­
dávací dokumentace k 160 zadávacím 
řízením v orgánech a subjektech EU, 
které se týkaly zelených veřejných 
zakázek, aby se ověřilo, zda do výzev 
k předkládání návrhů byla začleněna 
kritéria ZVZ či jiná ekologická kritéria. 
Většina z těchto zadávacích řízení byla 
vypsána a/nebo dokončena v roce 
2012. Výsledky jsou shrnuty v  tabul -
ce 7 ; podrobnosti ke koncepci auditu 
uvádí příloha .53 Květen 2007, aktualizováno 
v lednu 2013.
54 Evropská komise, Buying 
green! A handbook on green 
public procurement (Nakupujte 
zeleně!. Příručka pro veřejné 
zakázky v oblasti životního 
prostředí), 2. vydání, 2011. 
„Orientační dokument útvarů 
Komise“, který „nemůže být 
žádným způsobem považován 
pro orgán za závazný“.
55 1. Kopírovací a grafický papír; 
2. Čisticí produkty a služby; 
3. Kancelářské vybavení IT; 
4. Stavebnictví; 5. Doprava; 
6. Nábytek; 7. Elektřina; 
8. Potraviny a stravovací 
služby; 9. Textil; 
10. Zahradnické produkty 
a služby; 11. Okna, zasklené 
dveře a světlíky; 12. Tepelná 
izolace; 13. Tvrdé podlahové 
krytiny; 14. Stěnové panely; 
15. Kombinovaná tepelná 
a elektrická energie; 
16. Výstavba cest a dopravní 
značky; 17. Pouliční osvětlení 
a dopravní signalizační 
zařízení; 18. Mobilní telefony; 
19. Vnitřní osvětlení.
56 V případě ECB ještě nebylo 
možné posoudit, zda byly 
pokyny plně dodrženy, ale 
dosažení pokroku bylo zřejmé.
32 Připomínky
85 
Více než polovina těchto zadávacích 
řízení byla vyhodnocena jako „neeko ­
logická“ či pouze „mírně ekologická“, 
a to kvůli některému z následujících 
důvodů:
a) Do zadávací dokumentace nebyla 
zahrnuta žádná ekologická krité ­
ria nebo měli uchazeči povinnost 
splňovat pouze příslušné právní 
předpisy týkající se životního pro ­
středí (kategorie: neekologická).
b) Klíčová kritéria doporučená 
v souboru nástrojů pro ZVZ nebyla 
vůbec použita (kategorie: neeko ­
logická) nebo byla použita pouze 
v omezené míře (kategorie: mírně 
ekologická).
c) Ekologická kritéria při udělení 
zakázky měla relativně nízkou 
váhu, což způsobilo, že dopad na 
zakázku nebude pravděpodobný, 
pakliže se současně tato kritéria 
nezkombinovala s ekologickými 
požadavky v zadávací dokumen ­
taci nebo ve výběrových kritériích 
(kategorie: mírně ekologická).Kritéria Komise pro ZVZ 
se nevztahují na všechny 
relevantní oblasti zadávacích 
řízení a klíčová kritéria jsou 
někdy málo ambiciózní
86 
Od roku 2008 Komise zveřejnila 
22 souborů kritérií ZVZ. Celá řada ob ­
lastí zadávacích řízení však stále není 
pokryta. Do pracovního programu 
GŘ pro životní prostředí57 pro oblast 
ZVZ na rok 2014 nebyly začleněny 
žádné pokyny pro tyto oblasti: datová 
střediska58, údržba a opravy budov 
a služební cesty (např. ekologické 
hotely, letecká doprava, pronájem vo ­
zidel). Stávající kritéria pro kopírovací 
a grafický papír nezahrnují kritéria pro 
tiskárny.57 Pracovní programy jsou 
zveřejněny na internetové 
stránce GŘ pro životní 
prostředí http://ec.europa.eu/
environment/gpp/
gpp_criteria_wp.htm
58 Tato oblast je však pokryta 
Evropským kodexem 
energetické účinnosti 
v datových střediscích 
(viz bod 101).Tabulka 7Využití ekologických kritérií v zadávací dokumentaci
Kategorie Počet Celkový podíl
Přirozeně ekologické 8 5 %
Velmi ekologické 21 13 %
Ekologické 32 20 %
Mírně ekologické 57 36 %
Neekologické 42 26 %
Celkový počet přezkoumaných zadávacích řízení 160 100 %
33 Připomínky
87 
V některých případech bylo v rámci 
auditu zjištěno, že klíčová kritéria ZVZ 
nebyla dostatečně ambiciózní a byla 
snadno splnitelná, případně nevyža ­
dovala víc, než ukládají stávající platné 
právní předpisy59. Na druhé straně 
některé schvalující osoby uvedly, že 
nechtěly uplatnit komplexní kritéria 
v obavě, že by se tím omezil počet 
potenciálních uchazečů, protože by je 
možná ne všichni uchazeči splňovali.
88 
Evropská centrální banka vytvořila 
interní pokyny pro udržitelné veřejné 
zakázky, které z velké části vycházely 
z doporučení Komise pro ZVZ. Tyto po ­
kyny ECB nerozlišují mezi základními 
a ambicióznějšími kritérii. Místo toho 
navrhují jednotný soubor kritérií pro 
každou kategorii zboží či služeb, která 
je předmětem zadávacího řízení. Kri ­
téria ECB jsou většinou náročnější než 
klíčová kritéria v souboru nástrojů pro 
ZVZ, ale nedosahují úrovně komplex ­
ních kritérií. V případě zařízení IT však 
jdou kritéria ECB nad rámec komplex ­
ních kritérií souboru nástrojů. Pokyny 
ECB rovněž pokrývají určité oblasti, pro 
něž neexistují žádná kritéria souboru 
nástrojů ZVZ, např. kancelářské potře ­
by/materiál a mezinárodní cesty.Náklady životního cyklu nejsou 
řešeny komplexním způsobem
89 
Náklady životního cyklu jsou v určité 
míře do stávajících kritérií souboru 
nástrojů ZVZ zahrnuty. Avšak nová 
směrnice o zadávání veřejných zakázek 
z února 201460 ukládá náročné poža ­
davky. Směrnice stanoví, že náklady 
životního cyklu v příslušném rozsahu 
zahrnují všechny následující náklady 
v průběhu životního cyklu výrobku, 
služby nebo stavebních prací nebo 
části těchto nákladů:
a) náklady nesené veřejným zadava ­
telem nebo jinými uživateli, jako 
např.: náklady související s poří ­
zením, náklady související s vyu ­
žíváním, jako je spotřeba energie 
a jiných zdrojů, náklady na údržbu, 
náklady spojené s koncem život ­
nosti, jako jsou náklady na sběr 
a recyklaci;
b) náklady způsobené environmen ­
tálními externalitami, které jsou 
spojeny s výrobkem, službou nebo 
stavebními pracemi v průběhu 
jejich životního cyklu, pokud lze 
vyčíslit a ověřit jejich peněžní hod ­
notu; tyto náklady mohou zahrno ­
vat náklady na emise skleníkových 
plynů a emise jiných znečišťujících 
látek a jiné náklady na zmírnění 
změny klimatu.
Takto komplexní náklady životního 
cyklu v současné době soubor nástrojů 
pro ZVZ nepokrývá.59 Viz klíčová kritéria ZVZ pro 
nabíječky mobilních telefonů 
(vnější napájecí zdroje) týkající 
se průměrné energetické 
účinnosti v aktivním režimu, 
jež pouze přejímají požadavky 
stanovené nařízením Komise 
(ES) č. 278/2009 ze dne 
6. dubna 2009, kterým se 
provádí směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2005/32/
ES, pokud jde o požadavky na 
ekodesign z hlediska spotřeby 
elektrické energie externích 
zdrojů napájení ve stavu bez 
zátěže a jejich průměrné 
energetické účinnosti 
v aktivním režimu (Úř. věst. 
L 93, 7.4.2009, s. 3).
60 Viz článek 68 (Náklady 
životního cyklu) směrnice 
Evropského parlamentu 
a Rady 2014/24/EU o zadávání 
veřejných zakázek a o zrušení 
směrnice 2004/18/ES (Úř. věst. 
L 94, 28.3.2014, s. 65).
34 Připomínky
Ekologické požadavky na 
budovy týkající se jejich 
energetické náročnosti se 
nevyužívají systematicky pro 
nové budovy ani projekty 
větší rekonstrukce
Zlepšení oblasti energetické 
náročnosti budov bude 
v nadcházejících letech velkou 
výzvou
90 
Budovy se podílejí zhruba 40 % na 
celkové spotřebě energie v Unii. Zlep ­
šení oblasti energetické náročnosti 
budov bude tudíž při snižování emisí 
skleníkových plynů důležitým nástro ­
jem. Největšího dopadu na budoucí 
energetickou náročnost budov je 
možno dosáhnout ve fázi projektování 
nové budovy, případně projektování 
rozsáhlé rekonstrukce. Proto je důleži ­
té, aby orgány a subjekty EU – chtějí ­li 
snížit emise – stanovovaly pro vlastní 
budovy ambiciózní cíle.
91 
Aby bylo možno plnit nejvyšší normy 
pro energetickou náročnost, bylo by 
potřeba, aby orgány a subjekty EU 
usilovaly o to, aby jejich budovy spl ­
ňovaly komplexní kritéria pro stavby 
obsažená v souboru nástrojů pro ZVZ. 
Tato dobrovolná kritéria doporučují 
dvě alternativy:
a) energetická náročnost budovy 
musí plnit kritéria normy nízko ­
energetického nebo pasivního 
domu;b) nebo musí být k dispozici lokalizo ­
vané obnovitelné zdroje energie 
(v samotné budově jako např. 
solární panely, kotle na biomasu, 
větrné turbíny atd.) v kombinaci 
s maximálními energetickými 
požadavky, které musí být výrazně 
nižší než maximální hodnoty po ­
volené v příslušných vnitrostátních 
právních předpisech.
92 
Klíčová kritéria v souboru nástrojů 
pro ZVZ jsou méně náročná a dopo ­
ručují stanovení celkových standardů 
spotřeby energie, které budou výrazně 
nižší než maximální hodnoty určené 
v příslušných právních předpisech. 
Tuto koncepci využívá „Program ekolo ­
gicky šetrných budov“ (GreenBuilding 
programme, GBP), který byl zahájen 
Společným výzkumným střediskem 
Komise v roce 2005. Tento dobrovolný 
program se obrací na vlastníky nebyto ­
vých budov s výzvou realizovat nákla ­
dově efektivní opatření, která povedou 
ke zlepšení energetické účinnosti jejich 
budov61. Partneři tohoto programu 
musí dosáhnout těchto cílů:
a) Nové budovy musí spotřebovávat 
o 25 % celkové primární energie 
méně, než stanovuje platná sta ­
vební norma, je ­li to z hospodář ­
ského hlediska možné.
b) Stávající budovy by po rekonstruk ­
ci měly spotřebovávat nejméně 
o 25 % celkové primární energie 
méně, je ­li to z hospodářského 
hlediska možné.61 Počet budov registrovaných 
v rámci tohoto programu: 936 
(stav k 24. únoru 2014).
35 Připomínky
Politika orgánů a subjektů 
EU v oblasti budov v Bruselu 
nebyla z hlediska omezení 
energetické náročnosti 
ambiciózní
93 
V době auditu se pro stavební projekty 
v Bruselu ani jeden z kontrolovaných 
orgánů a subjektů EU dosud nepřipojil 
ke koncepci propagované v rámci sou ­
boru nástrojů pro ZVZ či v Programu 
ekologicky šetrných budov.
94 
Úřad Komise pro infrastrukturu 
a logistiku v Bruselu (OIB) použil jako 
referenční dokument pro stanovování 
technické výkonnosti a parametrů bu ­
dov, v nichž mají být umístěny útvary 
Komise, „Příručku standardních speci ­
fikací pro budovy“ z prosince 201162. 
Podle této příručky je dostatečné, aby 
budovy splňovaly regionální minimální 
právní požadavky týkající se spotřeby 
primární energie.
95 
Komise předpokládá, že do roku 2025 
nahradí nebo rekonstruuje 50 % své 
celkové podlahové plochy v Bruselu. 
Úřad pro infrastrukturu a logistiku do ­
posud neposoudil dopad ustanovení 
přepracované směrnice o energetické 
náročnosti budov (2010/31/EU) na ten ­
to projekt. Směrnice vyžaduje, aby po 
roce 2018 nové budovy, ve kterých sídlí 
či které vlastní veřejné orgány, byly 
budovami s téměř nulovou spotřebou 
energie a aby všechny ostatní budovy 
tuto normu splnily do konce roku 2020.96 
Když Evropský parlament v roce 2010 
naposledy provedl průzkum místního 
trhu s nemovitostmi v Bruselu, poža ­
dovalo příslušné výběrové kritérium 
týkající se ekologické šetrnosti budov, 
aby byly předloženy informace o ener ­
getické náročnosti navrhovaných 
projektů, ale nebyly na ni stanoveny 
žádné minimální požadavky. V přípa ­
dě vybraného projektu „Trebel“ učinil 
předkladatel projektu pro tuto budovu 
závazek respektovat maximální úroveň 
spotřeby primární energie, kterou 
povolují příslušné právní předpisy 
v Bruselu.
97 
V budoucích letech bude Parlament 
nucen renovovat své hlavní budovy 
v Bruselu. První budova, které se bude 
rekonstrukce týkat, je budova Paul  
Henri Spaak. Administrativa Parlamen ­
tu navrhla čtyři možnosti, přičemž 
nejambicióznější z nich je budova s té ­
měř nulovou spotřebou energie. V září 
2012 pracovní skupina pro budovu, do ­
pravu a ekologický Parlament vybrala 
druhou nejlepší možnost z hlediska 
ekologické šetrnosti budoucí budovy. 
V době auditu dosud nepadlo rozhod ­
nutí předsednictva Parlamentu v této 
otázce.62 Tato příručka se týká nových 
budov či budov, které prošly 
rozsáhlejší rekonstrukcí.
36 Připomínky
98 
Rada se domnívá, že pro její v součas ­
nosti stavěnou budovu „Europa“ není 
Program ekologicky šetrných budov 
(GBP) relevantní. Velké části budovy, 
která musela být do projektu zahrnu ­
ta, byly vystavěny v letech 1922–1927 
a jsou na seznamu chráněných pa ­
mátek. Podle Rady to představuje 
významné technické omezení s důleži ­
tým dopadem na energetickou nároč ­
nost budovy. Rozhodnutí o rekonstruk ­
ci budovy Justus Lipsius nebylo dosud 
učiněno. Rada plánuje zahájit proces 
prodloužení environmentálního povo ­
lení pro tuto budovu v roce 2015.
Na ostatních lokalitách byly 
zahájeny nové stavební 
projekty, které jsou z hlediska 
omezení energetické 
náročnosti ambiciózní
99 
Při auditu bylo zjištěno, že většina za ­
hájených stavebních projektů na ostat ­
ních lokalitách orgánů a subjektů EU 
je ambiciózní z hlediska stanovených 
standardů pro energetickou náročnost 
a že jsou tyto projekty v souladu se 
souborem nástrojů pro ZVZ i Progra ­
mem ekologicky šetrných budov GBP . 
Formálně registrována v rámci GBP je 
však pouze Evropská centrální banka 
se svou novou budovou v lokalitě 
Grossmarkthalle ve Frankfurtu.100  
Někteří řídící pracovníci tvrdí, že nej ­
vhodnější a/nebo dostačující je využít 
metodu ekologického posouzení  
BREEAM (BRE63 environmental assess ‑
ment method ), případně nějakou po ­
dobnou komerční metodu posouzení 
jako např. DGNB64. Program ekologicky 
šetrných budov GBP je však v porovná ­
ní s těmito metodami více zaměřen na 
energetickou účinnost budov a lze jej 
uplatňovat souběžně.
Žádný z kontrolovaných orgánů 
a subjektů EU se nepřipojil 
k dobrovolnému Evropskému 
kodexu energetické účinnost 
v datových střediscích
101  
Datová střediska se významně podí ­
lejí na rostoucí poptávce po energii 
v administrativních budovách. Komise 
od roku 2008 propaguje Evropský ko ­
dex energetické účinnosti v datových 
střediscích. Tento dobrovolný kodex 
byl vytvořen v reakci na zvyšující se 
spotřebu energie v datových středis ­
cích65 a zároveň na potřebu omezit 
ekologické a ekonomické dopady 
a též dopady z hlediska bezpečnosti 
dodávek energie. Cílem je informovat 
a podporovat provozovatele datových 
středisek, aby nákladově efektivním 
způsobem snižovali spotřebu energie. 
Tento kodex je možné dodržovat buď 
jako jeho účastník, nebo jako subjekt, 
který s ním souhlasí. V době auditu se 
žádný z kontrolovaných orgánů a sub ­
jektů EU ke kodexu nepřipojil.63 Výzkumný stavební ústav 
(Building Research 
Establishment , BRE) je bývalý 
britský státní ústav (nyní 
soukromá organizace), který 
provádí výzkum, konzultace 
a zkoušky pro odvětví 
stavebnictví a zastavěných 
ploch.
64 Deutsches Gütesiegel 
Nachhaltiges Bauen, DGNB 
GmbH.
65 Pro účely tohoto kodexu se 
pod pojmem „datová 
střediska“ rozumí všechny 
budovy, zařízení a místnosti, 
v nichž se nacházejí servery 
organizace, zařízení na 
komunikaci mezi servery, 
chladicí zařízení a energetická 
zařízení, která poskytují 
určitou podobu datových 
služeb (mohou to být 
například rozsáhlá velmi 
důležitá zařízení, ale i malé 
prostory se servery 
v administrativních budovách).
37
 Závěry a doporučení
102  
Aby byla politika EU v oblasti klima ­
tu věrohodná, je důležité, aby šly 
orgány a subjekty EU v tomto směru 
příkladem. Musí být na špičce vývoje 
v koncipování a realizaci strategií pro 
zmírňování uhlíkové stopy veřejných 
orgánů.
103  
Orgány a subjekty EU však nemají 
k řešení tohoto problému společný 
přístup. Nevyužily příležitost vytvořit 
a realizovat společnou politiku, která 
by přispěla k cíli Unie, kterým je sní ­
žení emisí skleníkových plynů do roku 
2020 o 20 % pod úroveň roku 1990.
104  
Komise nenavrhla žádná konkrétní 
závazná pravidla pro administrativní 
činnosti orgánů a subjektů EU, která 
by zohlednila princip udržitelného 
rozvoje stanovený v článku 11 Smlouvy 
o fungování Evropské unie.
105  
Úsilí o snížení emisí vedlo k viditelným 
výsledkům. Po roce 2005 se orgánům 
a subjektům EU u jejich budov po ­
dařilo zvrátit trend rostoucích emisí 
v souvislosti s jejich budovami. Hlavní 
příčinou zpožděných, nedostatečných 
či úplně chybějících opatření byla ale 
absence závazných pravidel.
106  
Chystaný cíl snížení emisí skleníkových 
plynů do roku 2030 nabízí orgánům 
a subjektům EU novou příležitost 
vytvořit a realizovat v této oblasti spo ­
lečnou politiku.Doporučení  
Společná politika na 
snížení emisí skleníkových 
plynů
1.  Komise by měla navrhnout společ ­
nou politiku na snížení uhlíkové sto ­
py administrativních činností orgánů 
a subjektů EU. Takováto politika by 
měla:
a) zahrnovat kvantifikovanou celko ­
vou cílovou hodnotu pro snížení 
emisí skleníkových plynů do roku 
2030 a pokud možno také průběž ­
né pětileté cíle;
b) být v souladu s přístupem EU 
v rámci mezinárodních jednání 
o klimatu, což znamená, že by 
cílová hodnota měla být stanovena 
jako absolutní cílová hodnota pro 
snížení emisí.
107  
Patnáct kontrolovaných orgánů a sub ­
jektů EU nemá žádný jednotný přístup 
k monitorování svých emisí sklení ­
kových plynů. Šest z těchto orgánů 
a subjektů své emise nevykazovalo a ty 
orgány a subjekty, které tak činily, je 
nevypočítávaly nebo nezveřejňovaly 
v plném rozsahu. Vzhledem k této 
skutečnosti není úplný rozsah uhlíkové 
stopy orgánů a institucí EU znám a tyto 
neúplné informace představují riziko, 
že věrohodnost vykazování emisí i sna ­
ha o jejich snížení budou ohroženy.
38 Závěry a doporučení
108  
Důkazní informace o tom, že emise 
skleníkových plynů vyprodukované 
orgány a subjekty EU jako celek klesají, 
jsou k dispozici pouze pro oblast spo ­
třeby energie v budovách. Údaje, jež 
jsou k dispozici o emisích způsobených 
mobilitou, neumožňují stanovit jed ­
noznačný trend. Často se též neberou 
v úvahu celkové emise zapříčiněné vý ­
robou pořízeného zboží, zakoupených 
služeb a výstavbou budov.
109  
Snížení, kterého se doposud podařilo 
dosáhnout, lze z velké míry přičíst ná ­
kupu elektřiny z obnovitelných zdrojů, 
která je při výpočtu uhlíkové stopy 
obvykle vedena jako energie s nulový ­
mi emisemi.
Doporučení  
Výpočet a vykazování 
emisí by měly být 
harmonizovány
2.  Orgány a subjekty EU by měly zavést 
harmonizovaný přístup k výpočtu 
a vykazování svých přímých a nepří ­
mých emisí skleníkových plynů. Toto 
vykazování by:
a) mělo zahrnout všechny relevant ­
ní nepřímé emise a zohledňovat 
přitom rozvoj metody Komise pro 
stanovení environmentální stopy 
organizace;
b) mělo umožnit měření pokroku při 
dosahování cílů snížení emisí v růz ­
ných orgánech a subjektech EU.110  
Dobrovolná kompenzace zbytkových 
emisí byla využívána jen omezeně 
a orgány a subjekty EU nemají v této 
oblasti společný přístup.
Doporučení  
Společný přístup 
k dobrovolné kompenzaci
3.  Orgány a subjekty EU by měly pro ­
střednictvím systému EMAS vytvořit 
společný přístup ke kompenzaci 
svých zbytkových emisí skleníko ­
vých plynů.
4.  Budou ­li kompenzace využívány, 
mělo by se jednat o vysoce kvalitní 
kompenzace, které budou ověřeny 
uznávanými mechanismy.
5.  Kompenzace by v případě svého vy ­
užití měly být zaměřeny na projekty, 
které přispívají nejen ke snižování 
emisí, ale také k udržitelnému roz ­
voji (z hlediska přínosů pro místní 
populaci, které se projekty týkají).
111 
Orgány a subjekty EU plně nevyužívají 
nástroje environmentálního řízení 
propagované Komisí. Vytváří to riziko, 
že bude oslabena jak věrohodnost 
orgánů a subjektů, tak věrohodnost 
těchto nástrojů.
39 Závěry a doporučení
112  
Pokrok při zavádění Evropského systé ­
mu environmentálního řízení a auditu 
(EMAS) je pomalý. Možnost registrace 
do systému EMAS pro veřejné orgány 
existuje od roku 2001. V červnu 2014 
bylo v tomto systému registrováno 
sedm z kontrolovaných orgánů a sub ­
jektů EU. Systém EMAS v Komisi se 
vyznačuje velkým omezením rozsahu.
113  
K zeleným veřejným zakázkám se 
přistupuje v rámci stávajících finanč ­
ních předpisů EU jen jako k možnosti, 
nikoliv jako k povinnosti, a využívalo 
je jen několik orgánů a subjektů EU. 
Účetní dvůr zjistil u 160 příslušných 
zadávacích řízení, že více než polovina 
z nich nezahrnovala žádná ekologic ­
ká kritéria nebo zahrnovala pouze 
slabá ekologická kritéria, která prav ­
děpodobně nebudou mít dopad na 
výsledek zadávacího řízení. Standardy 
energetické náročnosti budov obsaže ­
né v dobrovolném Programu šetrných 
budov Komise nejsou systematicky 
používány ani pro nové budovy, ani 
pro větší projekty rekonstrukce.114  
V době auditu se žádný z orgánů 
a subjektů nepřipojil k dobrovolnému 
Evropskému kodexu energetické účin ­
nosti v datových střediscích.
Doporučení  
Plná realizace systému 
EMAS a „zelených“ 
veřejných zakázek
6.  Do Evropského systému environ ­
mentálního řízení a auditu EMAS by 
se měly zaregistrovat všechny orgá ­
ny a subjekty EU a tento systém by 
měly realizovat a přitom postupně 
omezovat veškerá omezení rozsahu. 
Měly by rovněž zvážit připojení se 
k Evropskému kodexu energetické 
účinnosti v datových střediscích.
7.  Kdekoli je to možné, měly by orgány 
a subjekty EU využívat zelené veřej ­
né zakázky. Finanční předpisy  
a/nebo předpisy pro zadávání za ­
kázek platné pro orgány a subjekty 
EU by měly poskytovat nástroje pro 
ochranu životního prostředí a udrži ­
telný rozvoj a měly by zajistit u zaká ­
zek optimální využití prostředků.
Tuto zprávu přijal senát IV, jemuž předsedá Milan Martin CVIKL, člen Účetního 
dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 24. června 2014.
 Za Účetní dvůr
 předseda  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
40
 Příloha
Koncepce auditu při posuzování zelených veřejných zakázek
V rámci auditu bylo přezkoumáno 160 zadávacích řízení přesahujících limit 60 000 EUR z hlediska zelených veřej ­
ných zakázek. Účelem bylo ověřit, zda dokumenty související s výzvami k podávání nabídek obsahovaly ekolo ­
gická kritéria. Nabídky předložené v souvislosti s těmito zadávacími řízeními ani rozhodnutí o udělení zakázek 
posuzovány nebyly.
Kritéria posuzování zadávací dokumentace
Zelené veřejné zakázky (ZVZ) jsou Komisí definovány jako „postup, pomocí kterého se veřejné orgány snaží 
obstarat zboží, služby a práce, jejichž dopad na životní prostřední je po dobu celého jejich životního cyklu nižší 
než u výrobků, služeb a prací se stejnou prvotní funkcí, které by obstaraly jinak“1.
Komise poskytla k zeleným veřejným zakázkám pokyny2 a vytvořila soubor nástrojů pro přípravu výzev k podá ­
vání nabídek. V době auditu tento soubor nástrojů zahrnoval 19 různých skupin produktů/služeb3. Pro každou 
z těchto skupin produktů/služeb jsou navržena dvě kritéria: „klíčová“ kritéria a ambicióznější „komplexní“ krité ­
ria. Podle GŘ pro životní prostředí:
a) Klíčovými kritérii jsou kritéria, která může využít každý veřejný zadavatel a která se týkají základních dopa ­
dů na životní prostředí. Jsou koncipována tak, aby se dala používat s minimální potřebou dalšího ověřování 
nebo bez dalšího zvýšení nákladů, s cílem umožnit jednoduché uplatňování ZVZ.
b) Komplexní kritéria  slouží těm, kdo si chtějí pořídit nejlepší produkty z hlediska životního prostředí, které 
jsou na trhu dostupné. To si může vyžádat dodatečné ověřování a/nebo zvýšené náklady v porovnání s jinými 
produkty, které mají tutéž funkci.
Příklad srovnání klíčových kritérií a komplexních kritérií v případě kopírovacího a grafického papíru
Nákup recyklovaného kancelářského papíru vyrobeného ze 100 % recyklovaných papírových vláken
Klíčová kritéria Komplexní kritéria
Papír musí být vyroben ze 100 % recyklovaných papírových vláken. 
Recyklovaná papírová vlákna zahrnují jak pospotřební recyklovaná 
vlákna, tak předspotřební recyklovaná vlákna z papíren (odpadový 
papír). Pospotřební recyklovaná vlákna mohou pocházet od 
konečných spotřebitelů, z kanceláří, tiskáren, od knihvazačů atd.Papír musí být vyroben ze 100 % recyklovaných papírových vláken, přičemž minimálně 
65 % musí být pospotřební recyklovaná vlákna. 
Recyklovaná papírová vlákna zahrnují jak pospotřební recyklovaná vlákna, tak předspo -
třební recyklovaná vlákna z papíren (odpadový papír). Pospotřební recyklovaná vlákna 
mohou pocházet od konečných spotřebitelů, z kanceláří, tiskáren, od knihvazačů atd.
Papír musí být vyroben přinejmenším bez použití plynného chlóru 
(elementary chlorine free , ECF). Přijatelný je rovněž papír vyrobený  
úplně bez použití chlóru ( totally chlorine free , TCF).Musí být splněna ekologická kritéria ekoznačky EU (EU Ecolabel) nebo kritéria první 
kategorie jiných vnitrostátních ekologických značek, která se přímo týkají výroby 
papíru (a nikoliv postupů řízení podniku). Úplná dokumentace o kritériích je k dispozici 
na internetové stránce: 
EU Ecolabel: http://ec.europa.eu/environment/ecolabel/product/
pg_copyingpaper_en.htm  
Zdroj:  Copying & graphic paper ‑ Green Public procurement (GPP) Product Sheet, European Commission GPP Training Toolkit – Module 3: Purchasing 
recommendations  (Kopírovací a grafický papír – seznam produktů k zeleným veřejným zakázkám; školicí soubor nástrojů Evropské komise k ZVZ – 
modul 3: doporučení týkající se nákupů), Brusel 2008. ( http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/toolkit/paper_GPP_product_sheet.pdf )
1 KOM(2008) 400 v konečném znění, s. 4.
2 Buying green! A handbook on green public procurement (Nakupujte zeleně! Příručka pro veřejné zakázky v oblasti životního prostředí), 2. vydání, 2011.
3 1. Kopírovací a grafický papír; 2. Čisticí produkty a služby; 3. Kancelářské vybavení IT; 4. Stavebnictví; 5. Doprava; 6. Nábytek; 7. Elektřina; 8. Potraviny 
a stravovací služby; 9. Textil; 10. Zahradnické produkty a služby; 11. Okna, zasklené dveře a světlíky; 12. Tepelná izolace; 13. Tvrdé podlahové krytiny; 
14. Stěnové panely; 15. Kombinovaná tepelná a elektrická energie; 16. Výstavba cest a dopravní značky; 17. Pouliční osvětlení a dopravní signalizační 
zařízení; 18. Mobilní telefony; 19. Vnitřní osvětlení.Příloha
41 Příloha
Kdekoli to bylo možné, byla při auditu posuzována zadávací dokumentace ve světle doporučení ze souboru 
nástrojů. Tam, kde soubor nástrojů danou oblast nepokrýval, použil auditní tým kritéria ze souboru nástrojů pro 
jinou skupinu produktů/služeb pomocí analogie. Příklady: v souboru nástrojů neexistovala kritéria pro kopírova ­
cí stroje, ale některá z kritérií pro vybavení IT se dala analogicky použít; v souboru nástrojů neexistovala kritéria 
pro nájem či pronájem budov, ale dala se využít určitá kritéria týkající se stavebnictví.
Pět kategorií na klasifikaci zadávacích řízení
Pro klasifikaci přezkoumávaných zadávacích řízení bylo použito následujících pět kategorií.
Neekologické
Zadávací dokumentace neobsahuje žádný odkaz na environmentální aspekty nebo pouze ustanovení bez vlivu 
na přístup k udělení zakázky. Příklad: do dokumentace je přiložena kopie obecné environmentální politiky or ­
gánu nebo je na ni v dokumentaci učiněn odkaz nebo je požadován soulad s příslušnými předpisy týkajícími se 
životního prostředí.
Mírně ekologické
a) Je‑li k dispozici soubor nástrojů : Zadávací dokumentace je jen částečně v souladu s klíčovými kritérii. V přípa ­
dech, kdy hlavní ekologický aspekt je zaměřen na kritéria udělení zakázky, činí váha ekologických kritérií na 
celkové váze (v souvislosti s cenou a kvalitou) méně než 10 %.
b) Není‑li k dispozici soubor nástrojů : Zadávací dokumentace obsahuje určitá environmentální ustanovení, ale 
ta se týkají pouze druhotných charakteristik navržené zakázky. V případech, kdy je hlavní ekologický aspekt 
zaměřen na kritéria udělení zakázky, činí váha ekologických kritérií na celkové váze (v souvislosti s cenou 
a kvalitou) méně než 10 %.
Ekologické
a) Je‑li k dispozici soubor nástrojů : Zadávací dokumentace je plně nebo z velké míry v souladu s klíčovými kritérii 
a/nebo částečně v souladu s komplexními kritérii. V případech, kdy hlavní ekologický aspekt je zaměřen na 
kritéria udělení zakázky, činí váha ekologických kritérií na celkové váze 10 % či více.
b) Není‑li k dispozici soubor nástrojů : Zadávací dokumentace obsahuje důležitá environmentální ustanovení tý ­
kající se primární funkce obstarávaného zboží, služeb či stavebních prací. V případech, kdy je hlavní ekologic ­
ký aspekt zaměřen na kritéria udělení zakázky, činí váha ekologických kritérií na celkové váze 10 % či více.Příloha
42 Příloha
Velmi ekologické
a) Je‑li k dispozici soubor nástrojů : Zadávací dokumentace je plně nebo z velké míry v souladu s komplexními 
kritérii. To znamená, že jsou u kritérií výběru přítomna ekologická kritéria, že technická specifikace obsahuje 
vysoké environmentální požadavky a/nebo že je v kritériích udělení zakázky kladen silný důraz na ekologické 
aspekty (váha 25 % či více).
b) Není‑li k dispozici soubor nástrojů : Zadávací dokumentace ve velké míře vychází z osvědčených ekologických 
postupů. To znamená, že jsou u kritérií výběru přítomna ekologická kritéria, že technická specifikace obsahu ­
je vysoké environmentální požadavky a/nebo že je v kritériích udělení zakázky kladen silný důraz na ekolo ­
gické aspekty (váha 25 % či více).
Přirozeně ekologické
Jde o kategorii, kde primární funkcí obstarávaného zboží, služeb či stavebních prací je ekologičnost. Příklad: výstav ­
ba ekologické střechy nebo poskytnutí konzultačních služeb na zkvalitnění environmentálního profilu organizace.
Vybraný vzorek
Přezkoumáno bylo celkem 160 zadávacích řízení ze všech kontrolovaných orgánů a subjektů EU s výjimkou 
Evropské služby pro vnější činnost4.
Vzorek zahrnul zadávací řízení vypsaná a/nebo ukončená v období od ledna 2012 do února 2013. Do vzorku byla 
zařazena i určitá zadávací řízení organizovaná před tímto obdobím i po něm, a to s cílem získat komplexnější 
obrázek, zejména v případě malých subjektů EU, které vypisují málo zadávacích řízení.
4 ESVČ Účetní dvůr informovala, že dosud nepoužívá postupy zelených veřejných zakázek propagované Komisí.Příloha
43
Evropská komise
Shrnutí
I
Evropská unie stojí v čele proaktivní politiky v oblasti 
klimatu a jejího provádění na mezinárodní úrovni. 
Podle názoru Komise je systém environmentálního 
řízení a auditu (EMAS) vhodným nástrojem politiky 
pro snižování uhlíkové stopy orgánů a institucí EU. 
Kromě toho existuje mnoho příkladných oblastí, 
v nichž politiky prováděné v souvislosti s plněním 
cíle spočívajícího ve snížení emisí o 20 % do roku 
2020 platí také pro orgány veřejné správy, včetně 
orgánů EU a jejich zaměstnanců. Bude tomu tak 
i nadále, a to i pokud jde o nové cíle pro rok 2030 
(včetně navrhovaného cíle, kterým je snížení emisí 
skleníkových plynů o 40 %).
Komise má pro své vlastní činnosti politiku ochrany 
životního prostředí, která upřednostňuje prevenci 
znečištění, účinné využívání přírodních zdrojů, snižo ­
vání emisí CO2, vytváření menšího množství odpadu, 
podporu recyklace, začleňování kritérií ochrany 
životního prostředí do výzev k předkládání návrhů, 
dodržování environmentálních právních předpisů 
a udržitelnější chování zaměstnanců a zúčastněných 
stran atd.
Proto je strategií Komise snižovat reálné dopady 
svých každodenních a administrativních činností na 
životní prostředí prostřednictvím systému environ ­
mentálního řízení a auditu EMAS.
Prostřednictvím systému EMAS se Komise snaží 
dosáhnout skutečného omezení dopadů, a nikoli 
emise CO2 jen zmírňovat (zejména kompenzacemi).
Vzhledem k velikosti a organizaci Komise byl systém 
EMAS nejprve zaveden v malém počtu budov Komise 
v Bruselu a jeho rozsah je postupně rozšiřován. 
V roce 2013 bylo do systému EMAS zaregistrováno 
89 % zaměstnanců a 57 % podlahové plochy ve 
všech prostorách.Evropská rada a   
Rada Evropské unie
Generální sekretariát Rady s vědomím rostoucího 
významu environmentálních otázek podniká již řadu 
let konkrétní kroky ke zlepšení vlivu své činnosti na 
životní prostředí. Uznává pozitivní přínos, jímž může 
přispět k udržitelnému rozvoji společnosti, a zároveň 
si klade za cíl začlenit zásady řádného environmen ­
tálního řízení do své každodenní činnosti. Generální 
sekretariát Rady rozvíjí program environmentálního 
řízení s cílem umožnit zavedení systému Spole ­
čenství pro environmentální řízení podniků a audit 
(EMAS) uvedeného v nařízení Evropského parla ­
mentu a Rady (ES) č. 1221/2009.
Generální sekretariát Rady rovněž podotýká, že cíle 
jeho programu environmentálního řízení jsou v sou ­
ladu s doporučeními Účetního dvora.Odpovědi kontrolovaných 
orgánů a subjektů EU
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 44
VII
Komise toto doporučení částečně přijímá. Podle 
názoru Komise je systém EMAS vhodným nástro ­
jem politiky pro snižování uhlíkové stopy orgánů 
a institucí EU. Komise proto vezme toto doporučení 
v úvahu při dalším zavádění systému EMAS.
Stanovení kvantifikované celkové cílové hodnoty pro 
snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 však 
nepřihlíží k širším souvislostem, například k nákla ­
dové efektivitě ani ke konkrétním podmínkám v růz ­
ných orgánech a institucích EU.
Komise bude kromě toho pokračovat ve vývoji vhod ­
ných politik pro snížení emisí skleníkových plynů 
nákladově efektivním a pokud možno celostním způ ­
sobem, také ve vztahu k roku 2030, a to na základě 
důkladných posouzení dopadů, která v případě 
potřeby poskytnou úplné zhodnocení souvisejících 
nákladů a přínosů.
Snižování emisí tam, kde to znamená nejnižší náklady, 
je klíčovým aspektem současné politiky, a proto jsou 
závazné cíle v oblasti snižování stanovovány spíše na 
evropské úrovni a na úrovni členských států, nikoli na 
úrovni organizací. Znamená to zachování pružnosti, 
aby bylo možné cíle plnit co nejlépe.
Ačkoli právní předpisy EU neukládají orgánům 
veřejné správy konkrétní cíle v oblasti snižování 
emisí, lze na této úrovni provádět další opatření, a to 
i prostřednictvím pokračujícího zavádění systému 
EMAS, který představuje společnou politiku pro 
snížení uhlíkové stopy administrativních činností 
orgánů a institucí EU.
VII a)
Komise přijímá toto doporučení za podmínky, že 
bude úspěšně vyvinuta metoda stanovení environ ­
mentální stopy organizace ve vztahu k orgánům 
veřejné správy. Kromě toho se Komise domnívá, že 
prostřednictvím provádění systému EMAS stano ­
vila správný způsob určování, měření a vykazování 
nejvýznamnějších přímých a nepřímých dopadů na 
životní prostředí, a to včetně svých emisí skleníko ­
vých plynů.Za současné rozpočtové situace Komise svůj systém 
rozšiřuje postupně s pomocí dostupných zdrojů. 
Komise jde příkladem a povzbuzuje jiné orgány 
a instituce k zavádění systému EMAS prostřednictvím 
svého předsednictví ve skupině GIME ( Groupe interin ‑
stitutionnel de management environnemental ).
II
Komise soustavně rozšiřuje oblast působnosti sy  ­
stému EMAS a jeho zpráv o emisích. Obrovský pokrok 
z hlediska oblasti působnosti systému EMAS jasně 
dokládá snahu Komise snižovat dopady své činnosti 
na životní prostředí. Po plném provedení systému 
EMAS zůstává pro Komisi cílem předkládání zpráv 
v plném rozsahu.
IV
Od roku 2005 dosáhla Komise v Bruselu význam ­
ného snížení emisí CO2 na čtvereční metr, aniž by 
vycházela z předpokladu, že při výrobě elektrické 
energie z obnovitelných zdrojů vznikají nulové emise 
(–46,2 % v letech 2005 až 2012 v kancelářských budo ­
vách se systémem EMAS).
V
Provádění systému EMAS a jeho soustavné rozši ­
řování v Komisi pokračuje úspěšně a jsou při tom 
zohledňovány požadavky regulace a rozpočtová 
omezení. Kromě toho je třeba rozšiřování systému 
EMAS považovat za důležité z hlediska jeho velikosti, 
zeměpisného rozložení a struktury organizace.
Jedním z cílů politiky Komise v oblasti životního 
prostředí je zavádění ekologických kritérií v oblasti 
veřejných zakázek.
VI
Komise hodlá pokračovat v zavádění systému EMAS, 
který představuje společnou politiku pro snížení 
uhlíkové stopy administrativních činností orgánů 
a institucí EU.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 45
Úvod
01
Klasickou definicí udržitelného rozvoje je rozvoj, 
který splňuje potřeby současnosti, aniž by ohrožo ­
val schopnost budoucích generací uspokojit svoje 
potřeby. Proto obsahuje i koncepci „omezení“, aby 
zajistil, že životní prostředí bude schopno naplňovat 
současné i budoucí potřeby.
04
Evropská unie stojí v čele proaktivní politiky v oblasti 
klimatu a jejího provádění na mezinárodní úrovni. 
Existuje mnoho příkladných oblastí, v nichž politiky 
prováděné v souvislosti s plněním cíle spočívajícího 
ve snížení emisí o 20 % do roku 2020 platí také pro 
orgány veřejné správy, včetně orgánů EU a jejich 
zaměstnanců. Bude tomu tak i nadále, a to i pokud 
jde o nové cíle pro rok 2030 (včetně navrhovaného 
cíle, kterým je snížení emisí skleníkových plynů 
o 40 %).
06
Komise hodlá pokračovat ve svém proaktivním pří ­
stupu k politice v oblasti klimatu a v jejím provádění 
a bude nadále vyvíjet vhodné politiky pro snížení 
emisí skleníkových plynů nákladově efektivním 
a pokud možno celostním způsobem. Ačkoli právní 
předpisy EU neukládají orgánům veřejné správy kon ­
krétní cíle v oblasti snižování emisí, lze přesto na této 
úrovni provádět další opatření, a to také prostřednic ­
tvím pokračujícího zavádění systému EMAS. Obrov ­
ský pokrok z hlediska oblasti působnosti systému 
EMAS jasně dokládá snahu Komise snižovat dopady 
své činnosti na životní prostředí.
07
Komise bude dále usilovat o reálné snížení emisí 
pomocí stávajících politik, včetně systému EMAS, 
a současně bude zvažovat i další možnosti, například 
kompenzace.VII b)
Komise toto doporučení přijímá, přičemž zdůrazňuje 
dobrovolný přístup a nezávislost každého orgánu 
a instituce EU při rozhodování o vhodnosti takových 
případných kompenzací.
Komise bude dále usilovat o reálné snížení emisí 
pomocí stávajících politik, včetně systému EMAS.
Takový společný přístup bude muset rovněž 
zohlednit:
i) nutnost předejít odrazování od dalších snah o do ­
sažení reálných snížení emisí,
ii) stávající mechanismy včetně obchodování s emis ­
ními povolenkami a
iii) dostupnost režimů vykazování a systémy kom ­
penzací na dostatečně vysoké úrovni. Bude vy ­
žadovat i posouzení účinků na zdroje EU a využití 
veřejných peněz.
VII c)
Komise toto doporučení přijímá a v plné míře pod ­
poruje propagaci systému EMAS. Omezení rozsahu 
jsou součástí systému EMAS samotného a mají každé 
organizaci umožnit, aby se zabývala nejvýznamněj ­
šími environmentálními aspekty.
Komise dále posoudí, zda je Evropský kodex ener ­
getické účinnosti v datových střediscích slučitelný 
s finančními výhledy, zvláště pak z hlediska správních 
prostředků, a poté zváží jeho podepsání.
Současná revize finančního nařízení a prováděcích 
pravidel k němu zavádí regulační rámec, který pod ­
poruje další zadávání zelených veřejných zakázek 
včetně nákladů životního cyklu v souladu se směrnicí 
2014/24/EU.
Komise bude pokračovat ve vývoji pokynů týkajících 
se zelených veřejných zakázek a bude tyto doku ­
menty prosazovat ve skupině GIME.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 46
21
Zvětšování rozsahu zahrnutých činností je již upra ­
veno v akčním plánu EMAS na rok 2014 a přinese 
úplnější zprávu za rok 2013 a další výsledky.
29
Metoda OEF doporučená Komisí v současné době 
prochází rozsáhlým pilotním testováním, které 
potrvá do konce roku 2016.
K cílům pilotní fáze patří vymezení určitých tech ­
nických požadavků, které budou klíčem k širokému 
zavedení této metody ve správních orgánech, které 
jsou organizovány podobně jako Komise. Kromě 
toho výsledky pilotní fáze pravděpodobně povedou 
k revizi či zdokonalení metody OEF. Během tohoto 
testování Komise upřednostnila vývoj odvětvových 
pravidel OEF (OEFSR) pro odvětví, jejichž podíl na 
dopadech na životní prostředí je největší. Veřejná 
správa k těmto odvětvím nepatří. Po přezkumu 
výsledků pilotní fáze, jakmile bude k dispozici revido ­
vaná metoda stanovení environmentální stopy orga ­
nizace, zváží Komise možnost zahájení interní pilotní 
fáze s cílem vyvinout konkrétní odvětvová pravidla 
pro výpočet a vykazování environmentální stopy 
Komise nebo podobných orgánů veřejné správy.
31
Údaje o emisích použité v roce 1990 nejsou u většiny 
organizací známy. Posuzování jejich aktuální výkon ­
nosti v porovnání se skutečnými emisemi z roku 1990 
se obvykle provádí pomocí odhadů.
35
Komise zastává názor, že vykazování emisí v nulové 
výši při užití „zelené“ elektřiny by mohlo zakrýt sku ­
tečné snížení (nebo zvýšení) spotřeby energie.
37
Pomocí nákupu „zelené“ elektřiny orgány EU povzbu ­
zují výrobce elektrické energie k volbě zařízení vyrá ­
bějících energii z obnovitelných zdrojů.Tyto úvahy budou muset rovněž zohlednit:
i) nutnost předejít odrazování od dalších snah o do ­
sažení reálných snížení emisí,
ii) stávající mechanismy včetně obchodování s emis ­
ními povolenkami a
iii) dostupnost režimů vykazování a systémy kom ­
penzací na dostatečně vysoké úrovni. Budou vy ­
žadovat i posouzení účinků na zdroje EU a využití 
veřejných peněz.
Připomínky
12
Spolehlivé a komplexní informace o uhlíkové stopě 
nejsou nezbytným předpokladem pro vytvoření 
a realizaci strategií snižování emisí. Podle názoru 
Komise existují zmírňující opatření, která zjevně sni ­
žují dopady na životní prostředí.
16
Komise se domnívá, že podle jejího doporučení 
ze dne 9. dubna 2013 by mělo být podporováno 
využívání společné metody pro měření a sdělování 
environmentálního profilu životního cyklu organizací 
(metoda stanovení environmentální stopy organi ­
zace, OEF), a to i prostřednictvím organizací regis ­
trovaných v systému EMAS. Po přezkumu výsledků 
pilotní fáze, jakmile bude k dispozici revidovaná 
metoda stanovení environmentální stopy organizace, 
zváží Komise možnost zahájení interní pilotní fáze 
s cílem vyvinout konkrétní odvětvová pravidla pro 
výpočet a vykazování environmentální stopy Komise 
nebo podobných orgánů veřejné správy.
18
Pokud jde o odkaz na orgány a instituce EU, které 
nevykazují všechny součásti svých emisí sklení ­
kových plynů, nařízení o systému EMAS uvádí, že 
organizace musí podávat zprávu o emisích, pokud je 
to vhodné a významné. Organizace mohou částečně 
vykazovat své přímé a nepřímé emise v závislosti 
mimo jiné na rozsahu své registrace v systému EMAS. 
Jestliže organizace jeden z klíčových ukazatelů EMAS 
vůbec nevykazují, musí uvést vysvětlení.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 47
Ačkoli právní předpisy EU neukládají orgánům veřejné 
správy konkrétní cíle v oblasti snížení emisí, lze přesto 
na této úrovni provádět další opatření, a to také pro ­
střednictvím pokračujícího zavádění systému EMAS.
52
Existuje velmi široká škála možných kompenzačních 
kreditů ve velmi různorodé kvalitě.
Jsou stanovena pravidla upravující používání kompen ­
zací pro dodržování požadavků podle právních před ­
pisů EU v oblasti klimatu, která by měla být z důvodu 
jednotnosti zohledňována při jakémkoli použití 
kompenzací ze strany orgánů EU. Tato pravidla se 
týkají jak kvantity ve vztahu k vlastnímu opatření, tak 
i uvažovaného druhu opatření v dostatečné kvalitě. 
Například je nezbytné zajistit, aby opatření použitá 
pro kompenzace byla doplňková, podléhala řádnému 
monitorování, vykazování a ověřování s cílem mini ­
malizovat příležitosti k podvodům a aby pro ně platila 
účetní pravidla, jež brání možnosti dvojího započtení.
Komise bude nadále upřednostňovat snahu o reálné 
snížení emisí pomocí stávajících politik, včetně 
systému EMAS, a současně bude zvažovat i další 
možnosti, například kompenzace.
Tyto úvahy musí rovněž zohlednit:
i) požadavek vyhnout se odrazování od dalších snah 
o dosažení reálných snížení emisí,
ii) stávající mechanismy včetně obchodování s emis ­
ními povolenkami a
iii) dostupnost režimů vykazování a systémy kom ­
penzací na dostatečně vysoké úrovni. Budou vy ­
žadovat i posouzení účinků na zdroje EU a využití 
veřejných peněz.
61 – poslední odrážka
Komise bude nadále usilovat o reálné snížení emisí 
pomocí stávajících politik, včetně systému EMAS, 
a současně bude zvažovat i doporučení vytvořit spo ­
lečný přístup ke kompenzacím pro orgány EU.
Je důležité mít na paměti, že od roku 2012 jsou emise 
CO2 ze všech letů v rámci zemí a mezi zeměmi Evrop ­
ského hospodářského prostoru (EHP) zahrnuty do 
systému EU pro obchodování s emisemi (pro Chor ­
vatsko to platí od 1. ledna 2014).39 c)
Většina návštěvníků a externích účastníků jednání 
může emise související s jejich cestami vykazovat 
prostřednictvím své vlastní organizace, což by mohlo 
vést k dvojímu započítání.
44
Ačkoli právní předpisy EU neukládají orgánům 
veřejné správy konkrétní cíle v oblasti snížení emisí, 
lze přesto na této úrovni provádět další opatření, a to 
také prostřednictvím pokračujícího zavádění sy  ­
stému EMAS.
Snižování emisí tam, kde to znamená nejnižší náklady, 
je klíčovým aspektem současné politiky, a proto jsou 
závazné cíle v oblasti snižování stanovovány spíše na 
evropské úrovni a na úrovni členských států, a nikoli 
na úrovni organizací. Znamená to zachování pružnosti, 
aby bylo možné cíle plnit co nejlépe.
46
Na zasedání řídícího výboru systému EMAS v lednu 
2014 Komise rozhodla, že vedle již existujících roč ­
ních cílů budou stanoveny i cíle dlouhodobé. Toto 
rozhodnutí bylo přijato s cílem poskytnout útvarům 
Komise lepší pomůcku pro stanovování ročních cílů 
a opatření.
47
Vzhledem k tomu, že počet zaměstnanců Komise se 
snižuje (podle současných finančních výhledů –5 %) 
a rozsah systému se soustavně vyvíjí, budou údaje 
nadále vykazovány jak v absolutním, tak v relativním 
vyjádření.
51
Komise bude pokračovat ve vývoji vhodných politik 
pro snížení emisí skleníkových plynů nákladově efek ­
tivním a pokud možno celostním způsobem, také 
ve vztahu k roku 2030, a to na základě důkladných 
posouzení dopadů, která dle potřeby poskytnou 
úplné zhodnocení souvisejících nákladů a přínosů.
Snižování emisí tam, kde to znamená nejnižší náklady, 
je klíčovým aspektem současné politiky, a proto jsou 
cíle v oblasti snižování stanovovány spíše na evropské 
úrovni a na úrovni členských států, a nikoli na úrovni 
organizací. Znamená to zachování pružnosti, aby bylo 
možné cíle plnit co nejlépe.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 48
76
Je třeba zdůraznit, že snížení spotřeby energie 
v budovách v Bruselu o 15 % v letech 2005 až 2012 
bylo dosaženo v době, kdy se z důvodu rozšíření 
počet zaměstnanců Komise zvýšil o 25 %.
79
Finanční nařízení a jeho prováděcí pravidla stanoví 
stejné zásady, jaké jsou obsaženy ve směrnicích, aby 
byla pravidla EU v souladu s pravidly, která uplatňují 
členské státy.
Nové finanční nařízení a prováděcí pravidla k němu, 
která procházejí postupem schvalování, by měly 
ještě více povzbuzovat k využívání environmentál ­
ních aspektů, včetně nákladů životního cyklu, jako 
metody zadávání zakázek v souladu se směrnicí 
2014/24/EU.
80
Finanční nařízení a prováděcí pravidla k němu před ­
stavují horizontální předpisy, které nemají uvádět 
výčet odvětvových povinností podle jednotlivých 
politik, ale stanovovat obecná pravidla pro plnění 
rozpočtu.
Finanční nařízení a prováděcí pravidla k němu, která 
nyní procházejí postupem schvalování, by měly sta ­
novit, že při použití nákladů životního cyklu používají 
orgány EU metody přijaté na úrovni EU, kdykoli jsou 
takové metody k dispozici. Zavedení této možnosti 
by měly zajistit příslušné útvary v rámci politiky 
EMAS.
81
Komise považuje za vhodné, aby bylo používání 
příručky a konkrétních pokynů na podporu zelených 
veřejných zakázek dobrovolné, a současně zajišťuje 
šíření správných postupů, které členským státům 
slouží i jako referenční vzory.Znamená to, že provozovatelé letecké dopravy musí 
získávat a vyřazovat povolenky, aby pokryli všechny 
příslušné emise. Pro lety uvnitř EHP tudíž platí cena 
uhlíku podle systému EU pro obchodování emisemi, 
což lze považovat za rovnocenné kompenzacím.
Viz vyjádření k bodu 52.
65
Komise by ráda poukázala na to, že tabulka 6  neu ­
vádí skutečně pokryté metry čtvereční, ale pouze 
procentní část plochy budov.
67
Úsilí o splnění požadavků systému EMAS by nemělo 
být podceňováno. Komise je zdaleka největším 
orgánem. Má velmi jasnou politiku postupného rozši ­
řování systému EMAS na všechny své lokality a čin ­
nosti v rámci dostupného rozpočtu (viz rozhodnutí 
C(2013) 7708).
68
Rozšiřování systému EMAS v Bruselu a Lucemburku 
začalo okamžitě po rozhodnutí z roku 2009, přičemž 
všechny činnosti byly registrovány v roce 2010 pro 
Brusel a v roce 2012 pro Lucemburk. Úplná regis­
trace budov bude v roce 2015 provedena v Bruselu 
a postupně i na ostatních lokalitách.
69
Rozhodnutí o certifikaci pěti zařízení Společného 
výzkumného střediska podle normy ISO 14001 bylo 
přijato dříve, než se v roce 2009 Komise rozhodla roz ­
šířit systém EMAS. Registrace těchto lokalit v systému 
EMAS v současnosti probíhá.
70
Komise rozhodla, že rozšíření systému EMAS musí na 
vyšší úrovni monitorovat řídící výbor EMAS. Rozši ­
řování probíhá postupně, počínaje nejdůležitějšími 
lokalitami. Z hlediska plochy představují zastoupení 
Komise v členských státech přibližně 2 % všech 
budov Komise; některé z nich provozují jiné orgány.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 49
87
Aktualizace kritérií je proces velmi náročný na zdroje. 
Komise se snaží odstranit stávající nedostatky a revi ­
dovat skupiny produktů v rámci stávajících zdrojů. 
Kritéria pro mobilní telefony byla z internetových 
stránek odstraněna, protože již nebyla dostatečně 
přísná, a kromě toho je poradní skupina pro zelené 
veřejné zakázky neoznačila jako kritéria s vysokou 
prioritou.
89
Použití přístupu vycházejícího z nákladů životního 
cyklu nemusí být nezbytně u všech skupin produktů 
smysluplné. Například pokud zadavatelé chtějí 
koupit papír šetrný k životnímu prostředí, stačilo by 
specifikovat, že papír by měl být „recyklovaný“ nebo 
„pocházet z udržitelných zdrojů“, protože u této 
skupiny produktů zadavateli nevzniknou náklady na 
údržbu nebo provoz.
Komise připravuje provedení této směrnice do 
finančního nařízení. Nestanoví však používání 
nákladů životního cyklu jako povinné.
89 – poslední odrážka
Komise v současné době zkoumá vydání pokynů pro 
náklady životního cyklu.
90
Komise má stanoveny cíle pro spotřebu energie 
v budovách a v rámci systému EMAS dosahuje pozi ­
tivních výsledků. Například v Bruselu, kde směrnice 
o energetické účinnosti 2012/27/EU vede k 0,13 % 
ročních úspor energie, Komise ve svém plánu navrhla 
1 % ročních úspor energie, což je osmkrát více.
1 The Uptake of Green Public Procurement in the EU27 (Využití 
zelených veřejných zakázek v EU ­27), Centre of European 
Policy Studies, http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/
CEPS ­CoE ­GPP%20MAIN%20REPORT.pdf
2 Závěry Rady ze dne 22. září 2008, http://register.consilium.
europa.eu/doc/srv?l=EN&f=ST%2013067%202008%20INIT84
Celkově se ve většině případů používá určitý druh 
zelených veřejných zakázek, ačkoli mnohá řízení 
dosud plně ekologická nejsou. Pouze přibližně 
čtvrtina zakázek neobsahovala ekologická kritéria. 
Orgány EU tak dosahují lepšího výsledku, než činí 
průměr orgánů veřejné správy v Evropě. Podle stu ­
die1, která se opírá o celounijní průzkum, v průměru 
54 % orgánů veřejné správy v celounijním šetření 
zařadilo do svých posledních zadávacích řízení 
v období 2009–2010 určitý druh ekologického krité ­
ria u deseti prioritních skupin výrobků (stavebnictví, 
elektřina, čisticí produkty a služby, textil, potraviny 
a stravovací služby, nábytek, kancelářská výpočetní 
technika, papír, zahradnické produkty a vybavení, 
doprava).
85
Ve svém sdělení „Zadávání veřejných zakázek 
v zájmu lepšího životního prostředí“ (viz poznámka 
pod čarou 43) Komise navrhla, aby do roku 2010 bylo 
50 % všech nabídkových řízení ekologických, přičemž 
„ekologický“ zde znamená „v souladu s přijatými 
společnými ‚základními‘ kritérii zelených veřejných 
zakázek“. Procento by bylo vyjádřeno jak počtem, tak 
hodnotou ekologických smluv ve srovnání s celko ­
vým počtem a hodnotou smluv uzavřených v odvět ­
vích, pro která byla určena společná „základní“ 
kritéria zelených veřejných zakázek. Tento cíl později 
schválila Rada2.
Vzhledem k tomu, že Účetní dvůr zahrnul i skupiny 
produktů, pro které neexistují žádná kritéria zelených 
veřejných zakázek, nejsou metodiky hodnocení toho, 
jak bylo dosaženo cíle v oblasti zelených veřejných 
zakázek, plně slučitelné.
86
Spolu s členskými státy zastoupenými v neformální 
poradní skupině pro zelené veřejné zakázky provedlo 
GŘ pro životní prostředí stanovení priorit zelených 
veřejných zakázek v období let 2012–2013 s cílem 
určit, jaká kritéria zelených veřejných zakázek je třeba 
vypracovat. Vysokou prioritu získala datová střediska 
a brzy bude rozhodnuto, zda budou pro datová stře ­
diska vypracována kritéria. Očekává se, že do příš ­
tích kritérií pro kancelářské budovy bude zařazena 
údržba budov. Služební cesty nebyly považovány za 
oblast se zvláštní prioritou.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 50
101
Požadavky kodexu chování pro datová střediska 
v budovách Komise by měly velmi závažné rozpoč ­
tové důsledky. Rozhodnutí o připojení ke kodexu by 
znamenalo také důkladnou revizi budov a některé 
požadavky by v budovách Komise nebylo možné 
provést kvůli jejich stáří. Vnitřní organizace datových 
středisek se však řídí doporučeními kodexu chování.
Kromě vlastních datových středisek si Komise pro ­
najala i prostory pro datová střediska v Lucemburku 
a Bruselu. Vlastníci těchto prostor datových středisek 
kodex chování podepsali.
Komise v současné době zvažuje svou politiku pro 
datová střediska, a to včetně využití tzv. cloudu.
Závěry a doporučení
102
Evropská unie stojí v čele proaktivní politiky v oblasti 
klimatu a jejího provádění na mezinárodní úrovni 
a v tomto přístupu bude pokračovat, i pokud jde 
o nové cíle pro rok 2030 a navrhovaný cíl, kterým je 
snížení emisí skleníkových plynů o 40 %.
103
Podle názoru Komise je systém environmentálního 
řízení a auditu (EMAS) vhodným nástrojem politiky 
pro snižování uhlíkové stopy orgánů a institucí EU.
Kromě toho existuje mnoho příkladů oblastí, v nichž 
politiky prováděné v souvislosti s plněním cíle spo ­
čívajícího ve snížení emisí o 20 % do roku 2020 platí 
také pro orgány veřejné správy, včetně orgánů EU 
a jejich zaměstnanců. Bude tomu tak i nadále, a to 
i pokud jde o nové cíle pro rok 2030 (včetně navr ­
hovaného cíle, kterým je snížení emisí skleníkových 
plynů o 40 %).93
Tento program dosud probíhá, priority úřadu pro 
infrastrukturu a logistiku v Bruselu, úřadu pro infra ­
strukturu a logistiku v Lucemburku a Společného 
výzkumného střediska však jsou v souladu platnými 
vnitrostátními nebo regionálními normami. Tím 
není vyloučeno, že některé z novějších stavebních 
projektů Komise, a to zejména ty, které probíhají 
v zařízení Společného výzkumného střediska v Ispře, 
by požadavky programu ekologicky šetrných budov 
skutečně splnily. Úřad pro infrastrukturu a logis ­
tiku v Bruselu se k programu připojí v budoucnosti, 
pokud bude existovat určitá přidaná hodnota.
94
Příručka standardních specifikací pro budovy si klade 
za cíl dosáhnout pasivní náročnosti budov a stanoví 
tyto minimální projektové požadavky: 
 — směrnice 2010/31/EU o energetické náročnosti 
budov, 
 — regionální minimální právní požadavky.
Příručka rovněž požaduje provádění energetických 
auditů a/nebo energetických studií s cílem posou ­
dit, jak jsou uplatňována řešení pro energetickou 
účinnost a jak je zaváděna energie z obnovitelných 
zdrojů.
95
Komise usiluje o příkladnou úlohu veřejných sub ­
jektů tím, že se snaží uplatňovat požadavky směrnice 
o energetické účinnosti 2012/27/EU (článků 4 a 5) 
a Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Bruselu posou ­
dil technický dopad směrnice na své budovy.
V každém případě by ambice budoucích projektů 
(jak u nových budov, tak u renovací) a související 
finanční dopad měly dodržovat dostupnou částku 
ročních rozpočtových prostředků v rámci VFR na 
období 2014–2020.
100
Komise svůj přístup neomezuje na energetickou 
účinnost určité budovy a má za to, že metoda 
ekologického posouzení BREEAM nebo podobné 
programy jsou komplexnější a jsou více v souladu 
s jejími politikami a s globálním dopadem jejích čin ­
ností na životní prostředí.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 51
Ačkoli právní předpisy EU neukládají orgánům 
veřejné správy konkrétní cíle v oblasti snížení emisí, 
lze na této úrovni provádět další opatření, a to také 
prostřednictvím pokračujícího zavádění systému 
EMAS, který představuje společnou politiku pro 
snížení uhlíkové stopy administrativních činností 
orgánů a institucí EU.
Společná odpověď na doporučení 1 písm. a) a b)  
Komise tuto část doporučení nepřijímá, neboť 
doporučení nepřihlíží k širším souvislostem, jako jsou 
nákladová efektivita a konkrétní podmínky v jednot ­
livých orgánech a institucích EU. Tento přístup by 
vyžadoval důkazy o údajných přínosech.
107
Komise hodlá zintenzivnit monitorování svých emisí 
skleníkových plynů v rámci systému EMAS.
108
Komise soustředila své úsilí na energetickou spo ­
třebu svých budov, protože se jednalo o největší 
zdroj emisí skleníkových plynů, u něhož existovala 
největší návratnost investic. Komise se v současné 
době zabývá otázkou mobility, která je druhým nej ­
větším zdrojem jejích emisí.
109
Pro výpočet emisí z elektřiny z obnovitelných zdrojů, 
kterou spotřebovává v Bruselu, Komise v minulosti 
nepoužívala přístup nulové stopy. V kancelářských 
budovách registrovaných v systému EMAS se spo ­
třeba energie v letech 2005 až 2012 snížila o 40,5 % 
(Brusel, kWh/m2).104
Cílem politiky Komise je snížit emise skleníkových 
plynů nákladově efektivním a pokud možno celost ­
ním způsobem, zejména prostřednictvím klima ­
tického a energetického balíčku. Vzhledem k ome ­
zenému podílu emisí z administrativních činností 
orgánů EU Komise nepovažuje za vhodné stanovit 
pro tuto oblast činnosti závazná pravidla. Emise 
jsou v každém případě zahrnuty do cílů týkajících se 
snižování stanovených na úrovni EU nebo na úrovni 
členských států.
105
Nic nenaznačuje, že by závazná pravidla pro všechny 
orgány a instituce EU vedla k lepším výsledkům.
106
Komise hodlá pokračovat v zavádění systému EMAS, 
který představuje společnou politiku pro snížení 
uhlíkové stopy administrativních činností orgánů 
a institucí EU.
Doporučení – Společná politika na 
snížení emisí skleníkových plynů
1.  
Komise toto doporučení částečně přijímá. Podle 
názoru Komise je systém environmentálního řízení 
a auditu (EMAS) vhodným nástrojem politiky pro sni ­
žování uhlíkové stopy orgánů a institucí EU. Komise 
proto vezme toto doporučení v úvahu při dalším 
zavádění systému EMAS.
Komise bude kromě toho pokračovat ve vývoji 
vhodných politik pro snížení emisí skleníkových 
plynů nákladově efektivním a pokud možno celost ­
ním způsobem, také ve vztahu k roku 2030, a to na 
základě důkladných posouzení dopadů, která dle 
potřeby poskytnou úplné zhodnocení souvisejících 
nákladů a přínosů.
Snižování emisí tam, kde to znamená nejnižší náklady, 
je klíčovým aspektem současné politiky, a proto jsou 
závazné cíle v oblasti snižování stanovovány spíše na 
evropské úrovni a na úrovni členských států, a nikoli 
na úrovni organizací. Znamená to zachování pruž ­
nosti, aby bylo možné cíle plnit co nejlépe.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 52
Doporučení – Společný přístup 
k dobrovolné kompenzaci
3. 
Komise toto doporučení přijímá, přičemž zdůrazňuje 
dobrovolný přístup a nezávislost každého orgánu 
a instituce EU při rozhodování o vhodnosti takových 
případných kompenzací.
Kromě toho politika nebo právní předpisy EU 
v oblasti klimatu skutečně nestanoví povinné pro ­
gramy kompenzace emisí. Komise bude dále usilovat 
o reálné snížení emisí pomocí stávajících politik, 
včetně systému EMAS.
Společný přístup ke kompenzaci emisí bude muset 
rovněž zohlednit:
i) nutnost vyhnout se odrazování od dalších snah 
o dosažení reálných snížení emisí,
ii) stávající mechanismy včetně obchodování s emis ­
ními povolenkami a
iii) dostupnost režimů vykazování a systémy kom ­
penzací na dostatečně vysoké úrovni. Bude vy ­
žadovat i posouzení účinků na zdroje EU a využití 
veřejných peněz.
4. 
Komise toto doporučení přijímá. Existuje velmi široká 
škála možných kompenzačních kreditů ve velmi 
různorodé kvalitě.
Jsou stanovena pravidla upravující používání kom ­
penzací pro dodržování požadavků podle právních 
předpisů EU v oblasti klimatu, která by měla být 
z důvodu jednotnosti zohledňována při jakémkoli 
použití kompenzací ze strany orgánů EU. Tato pravi ­
dla se týkají jak kvantity ve vztahu k vlastnímu opat ­
ření, tak i uvažovaného druhu opatření v dostatečné 
kvalitě. Například je nezbytné zajistit, aby opatření 
použitá pro kompenzace byla doplňková, podléhala 
řádnému monitorování, vykazování a ověřování 
s cílem minimalizovat příležitosti k podvodům a aby 
pro ně platila účetní pravidla, jež brání možnosti 
dvojího započtení.
Komise bude nadále upřednostňovat snahu o reálné 
snížení emisí pomocí stávajících politik, včetně 
systému EMAS, a současně bude zvažovat i další 
možnosti, například kompenzace.Doporučení – Harmonizovaný výpočet 
a vykazování emisí
2. 
Komise přijímá doporučení za podmínky, že bude 
úspěšně vyvinuta metoda stanovení environmen ­
tální stopy organizace pro orgány veřejné správy. 
Domnívá se, že prostřednictvím provádění systému 
EMAS stanovila správný způsob určování, měření 
a vykazování svých nejvýznamnějších přímých 
a nepřímých dopadů na životní prostředí, a to včetně 
emisí skleníkových plynů. Díky systému EMAS a další 
interinstitucionální spolupráci získají orgány možnost 
harmonizovaného přístupu k výpočtu svých emisí 
skleníkových plynů.
2. a)  
Metoda OEF doporučená Komisí v současné době 
prochází rozsáhlým pilotním testováním, které 
potrvá do konce roku 2016. K cílům pilotní fáze patří 
vymezení určitých technických požadavků, které 
budou klíčem k širokému zavedení této metody ve 
složitých správních orgánech, jako je Komise. Kromě 
toho výsledky pilotní fáze pravděpodobně povedou 
k revizi či zdokonalení metody OEF. Během tohoto 
testování Komise upřednostnila vývoj odvětvových 
pravidel OEF (OEFSR) pro odvětví, jejichž podíl na 
dopadech na životní prostředí je největší. Veřejná 
správa k těmto odvětvím zjevně nepatří. Po pře ­
zkumu výsledků pilotní fáze, jakmile bude k dispozici 
revidovaná metoda stanovení environmentální stopy 
organizace, zváží Komise možnost zahájení interní 
pilotní fáze s cílem vyvinout konkrétní odvětvová 
pravidla pro výpočet a vykazování environmentální 
stopy Komise nebo podobných orgánů veřejné 
správy.
110
Politika nebo právní předpisy EU v oblasti klimatu 
skutečně nestanoví povinné programy kompenzace 
emisí. Komise usiluje o reálné snížení emisí pomocí 
stávajících politik, včetně systému EMAS.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 53
114
Komise zvažuje další hodnocení toho, zda je účast 
v Evropském kodexu pro energetickou účinnost 
v datových střediscích slučitelná s finančními 
výhledy, zejména pokud jde o správní prostředky.
Doporučení – Plná realizace systému 
EMAS a zelených veřejných zakázek
6. 
Komise přijímá toto doporučení a plně podporuje 
prosazování systému EMAS. Omezení rozsahu jsou 
součástí systému EMAS samotného a mají každé 
organizaci umožnit, aby se zabývala nejvýznamněj ­
šími environmentálními aspekty.
Komise dále posoudí, zda je Evropský kodex ener ­
getické účinnosti v datových střediscích slučitelný 
s finančními výhledy, zvláště pak z hlediska správních 
prostředků, a poté zváží jeho podepsání.
7. 
Komise toto doporučení přijímá. Současná revize 
finančního nařízení a prováděcích pravidel zavádí 
regulační rámec, který podporuje další zadávání 
zelených veřejných zakázek včetně nákladů životního 
cyklu v souladu se směrnicí 2014/24/EU.
Komise bude pokračovat ve vývoji pokynů týkajících 
se zelených veřejných zakázek a bude tyto doku ­
menty prosazovat ve skupině GIME.5. 
Komise toto doporučení přijímá, přičemž uznává, 
že přínos pro místní obyvatelstvo je pouze jedním 
aspektem, který by měl být zohledňován při hodno ­
cení kvality kompenzací.
111
Komise souhlasí s připomínkou Účetního dvora, 
podle níž by orgány měly přijmout a/nebo lépe vyu ­
žívat systém EMAS.
112
Systém EMAS je silný a náročný nástroj řízení a jeho 
rychlé provedení není slučitelné s finančními ome ­
zeními většiny orgánů EU. Omezení rozsahu systému 
EMAS jsou součástí systému samotného. Systém 
EMAS je třeba provádět nákladově efektivním 
a pokud možno celostním způsobem.
113
Celkově se ve většině případů používá určitý druh 
zelených veřejných zakázek, ačkoli mnohá řízení 
dosud plně ekologická nejsou. Pouze přibližně 
čtvrtina zakázek neobsahovala ekologická kritéria. 
Orgány EU tak dosahují lepšího výsledku, než činí 
průměr orgánů veřejné správy v Evropě. Podle studie 
(viz poznámka pod čarou 1 v odpovědi Komise), 
která se opírá o celounijní průzkum, v průměru 54 % 
orgánů veřejné správy zařadilo do svých posledních 
zadávacích řízení v období 2009–2010 určitý druh 
ekologického kritéria u deseti prioritních skupin 
výrobků (stavebnictví, elektřina, čisticí produkty 
a služby, textil, potraviny a stravovací služby, náby ­
tek, kancelářská výpočetní technika, papír, zahrad ­
nické produkty a vybavení, doprava).
U většiny renovací a/nebo nové výstavby svých 
budov používá Komise obecně stupeň hodnocení 
„výborná“ podle normy BREEAM, která se neomezuje 
pouze na energetickou náročnost.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 54
Toto umožňuje věrněji ohodnotit rozsah pokroku, 
jehož bylo až dosud dosaženo zejména v těchto 
oblastech:
 — zavedení projektu EMAS,
 — provedení vyčerpávající analýzy emisí SP produ ­
kovaných v důsledku činnosti Soudního dvora 
v roce 2010 a aktualizace klíčových bodů této 
bilance CO2 za roky 2011 a 2012,
 — značné snížení emisí SP od roku 2010 zásluhou 
několika vylepšení,
 — podstatnější zohledňování ekologických kritérií 
u nabídkových řízení,
 — použití normy BREEAM u plánovaného pátého 
rozšíření budov Soudního dvora.
Úplnost bilance CO2 Soudního dvora 
a výrazné zlepšení jeho uhlíkové stopy 
(12– 61)
Ve snaze přijmout konkrétní opatření ke snížení emisí 
SP vypracovala administrativa Soudního dvora již 
v roce 2010 první analýzu emisí SP produkovaných 
jeho činností, přičemž klíčové body této bilance CO2 
za roky 2011 a 2012 byly aktualizovány v roce 2013.
V této souvislosti je nutné poukázat na skutečnost, 
že se Soudní dvůr rozhodl provést velmi rozsáhlou 
diagnózu, jelikož položka „Cesty“ zahrnuje nejen 
dojíždění mezi domovem a prací, ale také služební 
cesty a přesuny návštěvníků. Úsilí o zlepšení uhlíkové 
stopy Soudního dvora se navíc nesoustředí pouze na 
jediné hledisko „Energie“.Soudní dvůr  
Evropské unie
Úvod (1–11)
Administrativa Soudního dvora věnuje připomín ­
kám Účetního dvora, stejně jako to obvykle činí 
v případě výročních zpráv nebo jakékoli jiné zvláštní 
zprávy, velkou pozornost a usiluje vždy o přijetí 
opatření, která jsou nezbytná k realizaci případných 
doporučení.
Tato zvláštní zpráva prokazuje, že Soudní dvůr 
přikládá ochraně životního prostředí velký význam 
a bez ohledu na omezení lidských a finančních 
zdrojů, k nimž muselo dojít v posledních letech, 
se v této oblasti aktivně angažuje, a to především 
na základě komplexního a strukturovaného rámce 
EMAS ( eco­management and audit scheme). Tato 
angažovanost již navíc přinesla cenné výsledky, 
o čemž svědčí dosažené snížení emisí skleníkových 
plynů (SP).
Následující odpovědi mají především poskytnout 
užitečná upřesnění vztahující se k některým připo ­
mínkám a doporučením Účetního dvora.
Připomínky (12–101)
Obecně řečeno, pokroky v oblasti politiky životního 
prostředí dosažené jednotlivými evropskými orgány 
by bylo rovněž vhodné posuzovat podle zdrojů, 
které tyto instituce byly schopny na tuto politiku 
vynaložit. Je proto třeba zdůraznit, že úsilí, které 
Soudní dvůr vyvíjí, a kroky, které podniká, jež jsou 
zmíněny v této zvláštní zprávě, byly realizovány co 
nejúsporněji (zejména vytvoření jediného nového 
místa schváleného rozpočtovým orgánem a obsaze ­
ného v roce 2012).
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 55
K otázce nezavedení kompenzačního systému emisí 
SP administrativa Soudního dvora uvádí, že finan ­
cování takových kompenzačních projektů přichází 
v úvahu pouze v případě, že byly vyčerpány všechny 
jiné možnosti eliminace a snížení stávajících emisí, 
zejména za účelem udržení silné angažovanosti 
všech aktérů v rámci instituce a lepší podpory inici ­
ativ, jichž je v této oblasti zapotřebí. Administrativa 
Soudního dvora se navíc domnívá, že financování 
těchto kompenzačních projektů vyžaduje nejprve 
přijetí společného interinstitucionálního přístupu, 
zejména v otázce vymezení přiměřeného rozpočto ­
vého rámce, kritérií a druhů způsobilých projektů, 
jakož i množství rozpočtových prostředků, které by 
na ně mohly být přiděleny.
Pevný závazek Soudního dvora 
k provádění projektu EMAS (62–75)
Je třeba zdůraznit, že provádění projektu EMAS se na 
Soudním dvoře velmi aktivně rozvíjelo v roce 2012, 
což souvisí především se jmenováním koordinátora 
EMAS.
Administrativa Soudního dvora nejprve zdůraznila 
význam pravidelných komunikačních a informačních 
akcí určených ke zvyšování povědomí o otázkách 
životního prostředí v útvarech a u personálu.
K trvalému řízení projektu EMAS pak byla zavedena 
operační dvouúrovňová struktura.
V roce 2013 byla realizována rámcová studie k vypra ­
cování harmonogramu projektu EMAS v rámci 
Soudního dvora. Kromě popisu ekologického stavu 
Soudního dvora z hlediska požadavků nařízení 
o EMAS spočíval hlavní cíl této studie ve stanovení 
etap, jež je třeba absolvovat k získání registrace, k níž 
mělo podle navrhovaného plánu dojít v roce 2016.Postupně prováděné analýzy umožnily objektivně 
zaznamenat snížení emisí Soudního dvora od roku 
2010 především v následujících oblastech:
 — emise SP v rámci položky „Návštěvy“ byly mezi 
roky 2011 a 2012 sníženy o 14 %,
 — emise SP související se spotřebou elektrické 
energie se mezi roky 2010 a 2011 snížily o 98 % 
a mezi roky 2011 a 2012 o 6 %,
 — mezi roky 2011 a 2013 se náklady na zpracování 
odpadů snížily o 25 % a množství domovního 
odpadu se během stejné doby snížilo o 10 %.
Tato snížení jsou především výsledkem následujících 
projektů:
 — uzavření smlouvy o ekologické elektrické ener ­
gii s příslušným dodavatelem,
 — zavedení opatření ke zlepšení izolace budov,
 — optimalizace energetických plánů u některých 
budov,
 — snížení množství organických odpadů a zlepše ­
ní třídění odpadů.
Přesnější odhad emisí souvisejících s „dojížděním 
mezi domovem a prací“ a „úniky chladiv“ umožnil 
také zlepšit kvalitu údajů u těchto dvou položek 
bilance CO 2,, a tím snížit míru nepřesnosti, která je 
těmto položkám vlastní.
Ve snaze zajistit transparentnost byly zprávy 
Soudního dvora o bilanci CO 2 zveřejněny na webo ­
vých stránkách Curia a jsou dostupné evropským 
občanům.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 56
Relevance normy BREEAM pro účely 
lepšího snižování ekologických 
dopadů fondu budov Soudního dvora 
(90 –101)
Za účelem snížení environmentálních dopadů fondu 
budov na minimum upřednostnila administrativa 
Soudního dvora u plánovaného pátého rozšíření jeho 
budov normu BREEAM před normou GBP , kterou zmi ­
ňuje Účetní dvůr. Norma BREEAM se totiž neomezuje 
na jediné hledisko, kterým je „úspora energií“, ale 
zahrnuje další přinejmenším stejně důležité aspekty 
(jako je spotřeba vody, nakládání s odpady a udr ­
žitelná mobilita), což je zajisté důvod, proč je tato 
norma široce aplikována evropskými orgány.
Závěry a doporučení (102–114)
Soudní dvůr vítá veškeré připomínky a doporučení, 
které ve zprávě formuluje Účetní dvůr.
Souhlasně se závěry Účetního dvora si je Soudní dvůr 
vědom významu účasti v systému EMAS a především 
díky jmenování koordinátora EMAS, které bylo umož ­
něno schválením příslušného místa rozpočtovým 
orgánem, se již od roku 2012 v tomto směru aktivně 
angažuje. Bez ohledu na úspory, kterým musí Soudní 
dvůr čelit v souvislosti s aktuální rozpočtovou krizí, je 
jeho cílem dosáhnout registrace EMAS pro rok 2016.
Současně s tím zamýšlí Soudní dvůr pokračovat ve 
zlepšování své bilance CO2 a podporovat při respek ­
tování relevantních právních ustanovení uplatňování 
ekologických kritérií u veřejných zakázek, které 
spadají do jeho působnosti. Nastávající páté rozšíření 
budov Soudního dvora přispěje zásluhou co nejšir ­
šího a nejpečlivějšího dodržování požadavků podle 
normy BREEAM v této oblasti plně ke snížení environ ­
mentálních dopadů jeho nemovitostního fondu.Pokud jde o cíle v oblasti životního prostředí 
a zejména snížení emisí SP , přiklání se administrativa 
Soudního dvora spíše ke stanovení relativních cílů 
(například ve vztahu k rozloze budov nebo počtu 
osob) měřitelných pomocí indikátorů obsažených 
v nařízení o EMAS ((ES) č. 1221/2009). Stanovení cílů 
v absolutních číslech, která doporučuje Účetní dvůr, 
má opodstatnění jen v případě, že databáze, z níž 
vycházejí, je dostatečně spolehlivá a vývoj zvoleného 
indikátoru může poskytnout informaci, která bude 
konzistentní v daném časovém horizontu. Avšak 
i když nejsou podmínky nezbytné k určení dosta ­
tečně spolehlivého číselného indikátoru v tomto sta ­
diu splněny, mělo by k tomu nicméně dojít v blízké 
budoucnosti, tak jak bude pokračovat provádění 
projektu EMAS.
Podpora integrace ekologických 
kritérií do rámce veřejných zakázek 
(ekologické veřejné zakázky) (77–89)
Administrativa Soudního dvora sdílí snahu Účetního 
dvora podporovat zavedení ekologických kritérií do 
veřejných zakázek a přispívat tím k udržitelnějšímu 
rozvoji zejména používáním dokumentu „Green Pub ­
lic Procurement toolkit“ vydaného Komisí. Z tohoto 
důvodu obsahuje vademecum  veřejných zakázek 
Soudního dvora zvláštní oddíl zabývající se ekolo ­
gickými veřejnými zakázkami, který navíc obsahuje 
přímý odkaz na odpovídající informace Evropské 
komise. Administrativa Soudního dvora je však toho 
názoru, že zadavatelské útvary každého orgánu by 
měly mít možnost ponechat si dostatečnou dis ­
kreční pravomoc při využívání ekologických kritérií, 
aby rozumně vyvážily jednotlivá hodnotící kritéria 
v závislosti na specifikách každého zahájeného 
nabídkového řízení.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 57
Evropská centrální banka
Evropská centrální banka (ECB) bere na vědomí audit 
Evropského účetního dvora, jakým způsobem orgány 
a instituce EU vypočítávají, snižují a kompenzují své 
emise skleníkových plynů, a vítá zvláštní zprávu 
Účetního dvora. ECB je přesvědčena o důležitosti 
udržitelných politik a významu společného úsilí při 
řešení výzev, kterým naše ekonomika a přirozené 
životní prostředí v současnosti čelí. ECB tedy Účet ­
nímu dvoru děkuje za jeho všeobecné připomínky 
týkající se možností, které by vyplynuly ze zavedení 
společného přístupu institucí EU v zájmu dosažení 
dlouhodobého cíle Evropské unie snižovat emise.
V této souvislosti ECB rovněž bere na vědomí kon ­
statování Účetního dvora, že ECB podnikla kroky 
ke snížení negativního dopadu svého administra ­
tivního provozu na životní prostředí, jak je uvedeno 
ve zprávě Účetního dvora o auditu řízení uhlíkové 
stopy ECB zveřejněné 28. dubna 2014. V návaznosti 
na své odpovědi na tuto zprávu uvádí ECB níže své 
odpovědi na připomínky a doporučení uvedené ve 
zvláštní zprávě:
Bod 8 – tabulka 1
Zvýšení horní hranice počtu pracovních míst v ECB 
přepočtených na ekvivalent plného pracovního 
úvazku z 1 448,5 v roce 2012 na 2 602 v roce 2014 
bylo způsobeno především zřízením jednotného 
mechanismu dohledu.
Bod 23
Pokud jde o emise způsobené dojížděním zaměst ­
nanců na pracoviště, ECB v současnosti připravuje 
způsob výpočtu s cílem je zahrnout do své příští 
zprávy o uhlíkové stopě.Soudní dvůr také pevně podporuje doporučení 
Účetního dvora směřující k zajištění co nejrozsáhlejší 
harmonizace přístupů a posílené interinstitucionální 
spolupráce ve sledované oblasti, a to především na 
základě iniciativ, které Komise zahájila nebo k jejichž 
zahájení teprve dojde. V tomto směru je adminis­
trativa Soudního dvora připravena účastnit se prací, 
které budou nezbytné k vymezení lepších společ ­
ných přístupů.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 58
Evropský účetní dvůr
Generální sekretariát (GS) Evropského účetního dvora 
vítá připomínky Evropského účetního dvora a oce ­
ňuje doporučení Účetního dvora ke zlepšení.
Doporučení 2
GS toto doporučení přijímá a zavede měření a vyka ­
zování přímých i nepřímých emisí skleníkových plynů 
za Účetní dvůr. Zároveň stanoví cílové hodnoty pro 
snížení těchto emisí. Stanovení uhlíkové stopy a zave ­
dení metodiky pro oblast skleníkových plynů budou 
na konci současného projektu EMAS definovány jako 
prioritní cíl ekologického programu.
Doporučení 3–5
GS přijímá tato doporučení. Bude definovat politiku 
kompenzace zbytkových emisí skleníkových plynů 
Účetního dvora a zavede využívání vysoce kvalitních 
kompenzací. K těmto opatřením bude přistoupeno 
okamžitě po dokončení opatření popsaných v dopo ­
ručení 2.
Doporučení 6
GS přijímá toto doporučení. Účetní dvůr se zaregis ­
truje do Evropského systému environmentálního 
řízení a auditu. V současné době probíhá zavádění 
systému environmentálního řízení typu EMAS. 
Úvodní environmentální přezkum a audit souladu 
s předpisy v této oblasti pro budovy Účetního dvora 
byl zahájen 10. dubna 2014.
GS rovněž podporuje obecnou koncepci i cíle 
dobrovolného Evropského kodexu chování v oblasti 
energetické účinnosti datových středisek „snížit spo ­
třebu energie v datových střediscích v celé Evropě 
a tak snížit emise, omezit globální oteplování a snížit 
náklady“. GS tedy zváží připojení se k tomuto kodexu 
poté, co bude provedena analýza nákladů a přínosů 
týkající se souvisejících dopadů a rizik. Řada osvěd ­
čených postupů (týkající se např. virtualizace nebo 
zakázek na pořízení hardwaru IT) je už útvary Účet ­
ního dvora uplatňována.Body 83 a 88
ECB bere na vědomí konstatování Účetního dvora, 
že ECB ve všech relevantních případech zajistila de 
facto  povinný charakter zelených veřejných zakázek, 
a to prostřednictvím interních pokynů a systematic ­
kého sledování, a počítá s tím, že začne o výsledcích 
dosažených při uplatňování obecných zásad udržitel ­
ného zadávání zakázek informovat ve svých ročních 
environmentálních prohlášeních.
Doporučení 1 až 7
ECB vítá a podporuje doporučení Účetního dvora 
týkající se vypracování společných politik na snížení 
emisí skleníkových plynů, harmonizace výpočtů 
a vykazování emisí a kompenzace zbytkových emisí. 
ECB dále plně podporuje cíl dobrovolného Evrop ­
ského kodexu chování v oblasti energetické účinnosti 
datových středisek, kterým je „snížit spotřebu ener ­
gie v datových střediscích v celé Evropě a tak snížit 
emise, omezit globální oteplování a snížit náklady“, 
a zváží možnost požádat o získání statusu účastníka.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 59
Evropská služba pro vnější 
činnost
Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) byla zří ­
zena dne 1. ledna 2011 a většina jejích zaměstnanců 
v ústředí byla umístěna v nové, moderní budově, 
která splňuje nejvyšší normy týkající se spotřeby 
energie a ochrany životního prostředí. ESVČ byly 
rovněž Radou postoupeny tři starší budovy. Nájemní 
smlouva těchto budov vyprší v roce 2018 a ESVČ nyní 
zvažuje, jak nejlépe zlepšit jejich účinnost, a rovněž 
i alternativní možnosti, které nabízí trh s nemovi ­
tostmi v Bruselu.
Správa nemovitostí ESVČ v Bruselu je prostřednic ­
tvím dohody o úrovni služeb svěřena OIB, od něhož 
ESVČ očekává, že správu budov bude provádět v sou ­
ladu s osvědčenými postupy.
V roce 2012 ESVČ podepsala smlouvu, která má 
zajistit dodávky vysokonapěťové elektrické energie 
z obnovitelných zdrojů pro budovu ústředí (Smlouva 
EEAS ­106­DIVA4 ­SUP ­DIR). Smlouva se týká dodávky 
100% „zelené“ elektřiny (LGO) a je rovněž v souladu 
s dodavatelskými licencemi na federální a regionální 
úrovni Belgie.
V souvislosti s dobrovolnou účastí v systému EMAS 
by ESVČ ráda získala více informací ohledně řízení 
tohoto programu, a rozsahu, v jakém jej lze z hlediska 
zdrojů neutrálním způsobem provádět. Podobně 
je ESVČ ochotna uplatnit, kdykoli to bude možné, 
zásady „zelených veřejných zakázek“ (to však bohu ­
žel v případě delegací EU ve třetích zemích není vždy 
proveditelné).
I u delegací EU však můžeme uvést několik dobrých 
příkladů: instalace solárních panelů se v současnosti 
zvažuje nebo již byla uskutečněna na delegacích 
v Kambodži, na Kapverdách, Samoi a v Kosovu.Doporučení 7
GS přijímá toto doporučení a bude i nadále syste ­
matičtěji využívat zelené zakázky: začlení zelené 
zakázky do systému environmentálního řízení 
Účetního dvora, a to zejména jednak vytvoře ­
ním interních postupů a jednak systematickým 
monitorováním.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 60
Evropský hospodářský  
a sociální výbor a Výbor  
regionů Evropské unie
65 – tabulka 6
Pět ze šesti budov Výborů tvoří nedílnou součást 
působnosti EMAS. Šestou budovu sdílí Výbory 
s Komisí, která ji vlastní. Z tohoto důvodu budova 
nebyla zahrnuta do působnosti systému Výborů pro 
environmentální řízení, i když zaměstnanci Výborů, 
kteří v této budově pracují, musí příslušné postupy 
EMAS dodržovat.
Výbory v současné době zvažují, že by do jeho 
působnosti zahrnuly také tuto budovu.
72
EHSV a VR se domnívají, že by měly být zohledněny 
všechny právní požadavky (investice) a kontroly 
vyplývající z EMAS, které jsou důležité.
83
V roce 2014 se Výbory rozhodly, že v budoucnu by 
měla všechna jejich ředitelství povinně konzultovat 
zelené zakázky s týmem EMAS, přesáhne ­li hodnota 
smlouvy částku 60 000 EUR.
91
EHSV a VR se shodují na tom, že orgány a instituce 
EU by měly usilovat o budovy splňující komplexní 
kritéria výstavby obsažená v příručce GPP .
Avšak v městské oblasti Bruselu, kde se budovy 
Výborů nacházejí, jsou možnosti využití lokalizo ­
vaných zdrojů obnovitelné energie na samotném 
pozemku budovy omezené. Z tohoto důvodu Výbory 
nemohou ve svých budovách provést možnost b) 
příručky GPP .V případě nových staveb v Burundi, Nigeru a Mexiku 
jsme architektům odpovědným za příslušný projekt 
zadali požadavek, aby našli ekologická řešení, která 
sníží emise skleníkových plynů, a věnovali pozornost 
environmentálním aspektům projektů (tj. udržitel ­
ným materiálům, bioklimatickým řešením, využívání 
alternativních energií atd.). Situace na jiných trzích 
s nemovitostmi je obtížnější.
ESVČ se zavázala, že v rámci provozních podmínek, 
v nichž musí působit, své úsilí o omezení emisí sklení ­
kových plynů zvýší.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 61
Doporučení 3
EHSV a VR souhlasí s doporučením, že by orgány 
a instituce EU měly k tomuto tématu vyvinout spo ­
lečný přístup.
Prostředky na kompenzace by však měly být vydá ­
vány až poté, co budou provedeny všechny možné 
investice do snížení environmentálního dopadu 
Výborů.
111
Výbory by rády zdůraznily, že plně využívají nástrojů 
environmentálního řízení propagovaných Komisí.
114
Viz odpověď na bod 101.
Doporučení 6
Viz odpovědi na body 65 až 101.
Doporučení 7
EHSV a VR s doporučením souhlasí. V roce 2014 
se Výbory rozhodly, že všechna ředitelství budou 
povinně konzultovat zelené zakázky s týmem EMAS, 
přesáhne ­li hodnota smlouvy částku 60 000 EUR.I v případě, že by Výbory podstatně zvýšily počet 
solárních panelů na svých budovách, představovalo 
by to velmi nízký podíl celkové spotřeby elektřiny. 
S cílem snížit svou environmentální stopu studují 
Výbory možnost kombinované výroby.
101
EHSV a VR analyzovaly Kodex jednání, který je podle 
nich konkrétně zaměřen na datová centra, která 
vznikla po roce 2011, zatímco datová centra Výborů 
vznikla v roce 2004.
Pokud by se Výbory ke Kodexu jednání přihlásily, 
představovalo by to pro ně zbytečnou zátěž, neboť 
již uplatnily mnohé z osvědčených postupů v oblasti 
zařízení a služeb IT, které kodex propaguje.
105
Přestože neexistují závazná pravidla pro všechny 
instituce, dosáhly Výbory při snižování svých emisí 
pomocí EMAS hmatatelných výsledků.
V roce 2013 byla oproti roku 2008 spotřeba zemního 
plynu na osobu o 51 % nižší a spotřeba elektřiny na 
osobu o 21 % nižší.
109
Výbory by rády zdůraznily, že vedle toho, že naku ­
pují zelenou elektřinu, také úspěšně snížily spotřebu 
energií díky investicím do technického vybavení (viz 
také bod 105).
Doporučení 2
EHSV a VR s doporučením souhlasí. Jakmile bude 
existovat harmonizovaný standard, Výbory zváží kal ­
kulaci svých přímých a nepřímých emisí skleníkových 
plynů a stanovení konkrétního akčního plánu. Dokud 
nebude existovat harmonizovaná metodika pro 
výpočet uhlíkové stopy, budou Výbory investovat své 
zdroje do zmírňování uhlíkové stopy.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 62
Doporučení 1
EIB by přivítala společnou politiku v oblasti snižování 
uhlíkové stopy správních činností orgánů a institucí 
EU, jak je navrženo v doporučení.
Doporučení 2
EIB by přivítala harmonizovaný přístup k výpočtu 
a vykazování přímých a nepřímých emisí skleníko ­
vých plynů pro orgány a instituce EU.
Doporučení 3–5
EIB od roku 2013 kompenzuje své zbytkové emise 
CO2 pomocí uhlíkových kreditů vytvořených projek ­
tem REDD+, který splňuje požadavky standardu VCS 
(Verified Carbon Standard ) a iniciativy CCBA ( Climate, 
Community and Biodiversity Alliance  – úroveň „Gold“) 
a který přispívá nejen ke snížení emisí, ale i k udrži ­
telnému rozvoji z hlediska výhod pro dotčené místní 
obyvatelstvo.
Doporučení 6
EIB bere toto doporučení EÚD v úvahu a bude mu 
věnovat značnou pozornost při zavádění systému 
environmentálního řízení.
1 Program snižování emisí z odlesňování a znehodnocování lesů 
(REDD) iniciovala Organizace spojených národů, aby pomohla 
zastavit ničení lesů na celém světě. „REDD+“ jde nad rámec 
zamezení odlesňování a vedle dalších výhod sociálního rozvoje 
zahrnuje úlohu ochrany planě rostoucích rostlin a volně žijících 
živočichů, místního rozvoje a vytváření pracovních míst, jakož 
i posílení zásob CO2 uloženého v lesích.Evropská investiční banka
Obecná poznámka
Evropská investiční banka (EIB) děkuje Evropskému 
účetnímu dvoru (EÚD), že ji vyzval k dobrovolné 
účasti na auditu „Jak orgány a instituce EU vypočí ­
távají, snižují a kompenzují své emise skleníkových 
plynů?“.
EIB jako banka Evropské unie zohledňuje společen ­
skou odpovědnost ve svých aktivitách a má proka ­
zatelné zkušenosti s identifikací a řízením svých vlivů 
na životní prostředí. EIB oceňuje závěry Účetního 
dvora, jež svědčí o vysoké výkonnosti banky v této 
oblasti, a s potěšením uvádí své poznámky k úvod ­
ním připomínkám EÚD:
19 a 24
EIB neustále přezkoumává zdroje emisí v rámci své 
inventury emisí skleníkových plynů a upraví rozsah 
vykazování, bude ­li to vhodné a možné.
42
EIB snížila emise z mobility na hlavu z 11,1 tuny ekvi ­
valentu CO2 v roce 2007 na 7,1 tuny ekvivalentu CO2 
v roce 2012, což znamená snížení o 36 %.
45, 48 a 50
EIB se domnívá, že vykazování emisí CO2 také v pře ­
počtu na hlavu lépe odráží vlivy provozních faktorů, 
např. objemu transakcí a počtu zaměstnanců, na její 
emise CO2. 
58
EIB přijala dlouhodobá opatření ke snížení emisí CO2, 
která se již nyní ve velké míře projevují, rozhodla 
o kompenzaci zbytkových emisí CO2 počínaje emi ­
semi v roce 2013 a vybrala projekt REDD+1, který tuto 
kompenzaci umožní.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 63
18 a 19
Project GREEN zkoumá způsoby měření a vykazování 
environmentálního profilu agentury EASA, včetně 
jejích emisí na rok 2014 a na další období za použití 
referenčního stavu v roce 2013. V rámci posuzování 
nejlepšího způsobu měření a vykazování emisí 
agentury projekt zohlední zprávu o uhlíkové stopě 
Evropského parlamentu.
45
Project GREEN stanoví cíle pro snížení emisí skle ­
níkových plynů agentury EASA pravděpodobně za 
použití údajů z roku 2013 jako referenční hodnoty.
59
Co se týče kompenzace uhlíkových emisí, agentura 
EASA je v roce 2012 zavedla u služebních cest vlakem. 
Project GREEN navíc u dojíždění do zaměstnání, 
služebních cest a cest návštěvníků agentury podpoří 
využívání dopravních prostředků, které jsou „šetrné 
ke klimatu“. Zváží také zavedení kompenzací emisí 
u služebních cest podniknutých letecky, umožní ­li to 
rozpočtová omezení.
65
Project GREEN přezkoumá možnost postupného zave ­
dení vybraných prvků systému EMAS při zohlednění 
přesunu agentury do nového sídla v roce 2016. Agen ­
tura EASA zváží, jak by mohla docílit uznání dosaže ­
ných zlepšení v oblasti životního prostředí pomocí 
méně formálních schémat, než je systém EMAS.
Doporučení 1
Agentura EASA vítá společnou politiku na snižování 
emisí skleníkových plynů. Taková politika by měla 
zohlednit rozmanitou škálu činností, které orgány 
a instituce vykonávají. Komise by měla při vypraco ­
vávání společné politiky konzultovat orgány a insti ­
tuce a měla by zvážit poskytnutí finanční podpory 
na úplné či částečné pokrytí nákladů souvisejících 
s jejím prováděním. Vezměte prosím na vědomí, že 
Project GREEN podle předpokladů stanoví cíle pro 
snížení emisí skleníkových plynů.Evropská agentura 
pro bezpečnost letectví
Agentura EASA plně uznává důležitost minimalizace 
dopadu svých činností na životní prostředí a emise 
skleníkových plynů. Ochrana životního prostředí 
v oblasti civilního letectví tvoří součást jejího práv ­
ního mandátu jakožto regulátora.
V průběhu fáze zřizování agentury od roku 2003 
neměla agentura EASA možnost se plně věnovat při ­
jetí komplexních opatření ke snižování emisí sklení ­
kových plynů. Vývoj agentury se nyní ustálil a vedení 
agentury přijalo v nedávné době několik rozhodnutí, 
která agentuře umožní se na tuto problematiku 
zaměřit:
1) zahájení iniciativy agentury v oblasti ochrany 
životního prostředí s názvem „Project GREEN“ 
v roce 2014 za podpory výkonného ředitele,
2) přestěhování agentury EASA do nového sídla, 
v němž bude jediným nájemcem, v roce 2016, 
což agentuře lépe umožní snižovat svou uhlíko ­
vou stopu, a
3) centralizace klíčových provozních činností (např. 
zadávání zakázek a řízení služebních cest a konfe ­
rencí), které jsou všechny zastoupeny v iniciativě 
Project GREEN.
Cílem iniciativy Project GREEN je zvýšit povědomí 
o povinnostech agentury EASA týkajících se ochrany 
životního prostředí a o jejím odhodlání být ohledupl ­
ným sousedem. Projekt obsahuje tyto aktuální úkoly:
1) definovat politiku ochrany životního prostředí 
agentury EASA při zohlednění přírody a dopadu 
činností agentury,
2) definovat klíčové indikátory vlivu činnosti agen ­
tury na životní prostředí a progresivní cíle v této 
oblasti,
3) zavést zelené veřejné zakázky a
4) zapojit se do zelených projektů na úrovni místní 
komunity.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 64
Doporučení 7
Agentura EASA vítá navrhovanou změnu finančních 
předpisů a/nebo předpisů pro zadávání zakázek, jež 
mají podpořit a usnadnit „zelené“ veřejné zakázky. 
Project GREEN podporuje zapracování standard ­
ních ustanovení zohledňujících ochranu životního 
prostředí do postupů pro zadávání zakázek agentury 
EASA a bude monitorovat jejich provádění. V této 
souvislosti se ustanovení souborů nástrojů pro 
zelené veřejné zakázky dle potřeby použijí a začlení 
do příslušných specifikací (technických, kritérií 
výběru/udělení zakázek).Doporučení 2
Project GREEN se zaměří na to, jak nejlépe implemen ­
tovat metodu Komise pro stanovení environmentální 
stopy organizace v kontextu činností agentury EASA.
Doporučení 3, 4 a 5
Agentura EASA vítá příležitost spolupracovat 
s orgány a institucemi na vytvoření společného 
přístupu k dobrovolné kompenzaci založeného na 
registru uznávaných mechanismů s cílem zajistit 
vysoce kvalitní kompenzace.
Agentura EASA uznává, že vytvoření společného 
přístupu ke kompenzaci by mělo přispět nejen ke 
snižování emisí, ale také k udržitelnému rozvoji ku 
prospěchu místní populace, které se projekt dotýká. 
Pokud bude program pro kompenzace zaveden na 
úrovni orgánů EU a zpřístupněn všem agenturám 
a subjektům EU, může být dosaženo úspor z rozsahu.
Doporučení 6
Project GREEN přezkoumá možnost postupného zave ­
dení vybraných prvků systému EMAS při zohlednění 
přesunu agentury do nového sídla v roce 2016. Agen ­
tura EASA zváží, jak by mohla docílit uznání dosaže ­
ných zlepšení v oblasti životního prostředí pomocí 
méně formálních schémat, než je systém EMAS.
Project GREEN dále posoudí přínosy přistoupení 
agentury EASA ke Kodexu EU pro energetickou účin ­
nost v datových střediscích, a to zejména v kontextu 
přesunu agentury do nového sídla v roce 2016.
Je třeba poznamenat, že prostřednictvím iniciativy 
Project GREEN se agentura EASA zavazuje k tomu, že 
zapojením do místní komunity bude ohleduplným 
sousedem.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 65
Evropská agentura 
pro léčivé přípravky
12–13
Evropská agentura pro léčivé přípravky učinila 
úvodní opatření vedoucí ke snížení své uhlíkové 
stopy, přičemž nejdůležitějším z těchto opatření je 
nákup elektřiny z obnovitelných zdrojů. Elektrická 
energie představuje pro agenturu největší zdroj 
emisí uhlíku a nákupem energie ze 100% obnovitel ­
ných zdrojů se úroveň emisí agentury snížila na nulu.
Agentura mimo to neprovádí žádné jiné spalování 
paliv ani nevlastní žádná vozidla.
V rámci pokračujících příprav na zavedení harmo ­
nizovaného přístupu k měření uhlíkové stopy se 
agentura také věnuje sledování emisí ze služebních 
cest a cest návštěvníků agentury, pokud sama cestu 
organizuje. Na základě rozhodnutí agentury o dalším 
nepronajímání parkovacích míst od roku 2015 se 
podporuje dojíždění pracovníků na pracoviště jinými 
prostředky než osobními automobily a v rámci další 
přípravy budou do pokynů agentury EMA v oblasti 
veřejných zakázek zavedena ekologická kritéria.
18
V návaznosti na přijetí strategie agentury EMA 
v oblasti životního prostředí v prosinci 2013, v jejímž 
rámci se agentura zavazuje k dodržování Aktu 
Spojeného království o změnách klimatu z roku 
2008 a Pokynů Spojeného království o podávání 
zpráv o životním prostředí přijatých v červnu 2013, 
agentura EMA začlení do svých budoucích výročních 
zpráv i informace o životním prostředí.
19
Dokud nebudou k dispozici harmonizované pokyny 
týkající se předkládání informací o životním pro ­
středí, Evropská agentura pro léčivé přípravky se 
může rozhodnout začlenit do svých nefinančních 
informací o spotřebě energie, dopravě a odpadu 
i omezené množství příslušných klíčových ukazatelů 
výkonnosti.Evropská agentura 
pro životní prostředí
19 – tabulka 2
Agentura EEA v roce 2012 (stejně jako v předchozích 
letech) nakupovala elektřinu pouze z obnovitelných 
zdrojů. V roce 2012 činily emise související s vytápě ­
ním v naší hlavní budově, která se nachází na adrese 
Kongens Nytorv 6, 71 tun CO2. Tyto emise byly kom ­
penzovány společně s emisemi souvisejícími s vytá ­
pěním za roky 2010 a 2011 (viz bod 54 zprávy).
Doporučení
Agentura  EEA plně souhlasí s doporučeními Účetního 
dvora.
Odpovědi kontrolovaných orgánů a subjektů EU 66
Úřad pro harmonizaci 
na vnitřním trhu (ochranné 
znamky a průmyslové vzory)
Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (OHIM) 
k připomínkám uvedeným v auditu s názvem „How 
do the EU institutions and bodies calculate, reduce and 
offset their greenhouse gas emissions?” (Jak orgány 
a instituce EU vypočítávají, snižují a kompenzují 
emise skleníkových plynů?) uvedl, že analýza obsahu 
těchto připomínek příslušnými útvary úřadu nedává 
podnět k žádnému zvláštnímu vyjádření ze strany 
úřadu OHIM.
Připomínky, které se týkají konkrétně úřadu OHIM, 
správně odrážejí skutečný stav environmentálního 
řízení v úřadu OHIM v okamžiku vypracování tohoto 
auditu.
Obecné připomínky, které se vztahují na všechny 
analyzované orgány a agentury, odpovídají objektiv ­
ním údajům uvedeným v auditu.
Závěry a doporučení vyplývající z auditu jsou odů ­
vodněné a opodstatněné. Naznačují směr dalšího 
postupu, aby došlo k posílení důvěryhodnosti poli ­
tiky Evropské unie v oblasti životního prostředí na 
základě příkladu.45
Stanovení cílů v oblasti snižování emisí skleníkových 
plynů se stane součástí akčního plánu, který agen ­
tura EMA připraví v rámci systému environmentál ­
ního řízení.
65
Jako součást závazku agentury EMA v oblasti ochrany 
životního prostředí agentura zahájila environmen ­
tální přezkum. V návaznosti na tento přezkum 
agentura přijme politiku v oblasti ochrany životního 
prostředí a zřídí systém environmentálního řízení. 
Konečná registrace v systému EU EMAS se předpo ­
kládá v průběhu roku 2015.
99–100
Evropská agentura pro léčivé přípravky upozornila 
svého pronajímatele na osvědčení EU týkající se ekolo ­
gických požadavků na budovy a byla informována, že 
pronajímatel již registraci do tohoto programu zahájil.
101
Agentura se již připravila na přijetí Kodexu EU pro 
energetickou účinnost v datových střediscích.
JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU
Bezplatné publikace:
•  jeden výtisk: 
prostřednictvím stránek EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu);
•  více výtisků, plakáty či pohlednice:  
v zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm) 
a v delegacích Evropské unie v zemích mimo EU ( http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm); 
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm 
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).
(*)  Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou 
telefonické spojení zpoplatnit).
Placené publikace:
• prostřednictvím stránek EU Bookshop ( http://bookshop.europa.eu).
Předplatné:•  u některého z prodejců Úřadu pro publikace Evropské unie  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_cs.htm).
QJ­AB­140­14­CS­C ISSN 1831 ­0788
Aby byla politika Evropské unie v oblasti 
klimatu důvěryhodná, musí být orgány 
a subjekty EU na špičce vývoje jak 
v koncipování, tak v  realizaci politik na 
snižování emisí skleníkových plynů.  
V této zvláštní zprávě se zkoumá, jak orgány 
a subjekty EU přispívají k náročnému cíli 
Unie, kterým je snížení emisí skleníkových 
plynů do roku 2020 o nejméně 20 % pod 
úroveň roku 1990, a to zmírněním dopadu 
svého administrativního provozu na životní 
prostředí.
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR