1.ÚVOD

Přijetím nového paktu v září 2020 navrhla Komise nový začátek s komplexním balíčkem s cílem zajistit silný a vyvážený migrační a azylový systém, který bude odpovídat budoucím výzvám. Vychází z významného posílení práce v oblasti migrace v posledních letech. Přineslo to tlak na investice a provozní podporu členským státům; nové nástroje pro silnější vnější hranice a účinnější agentury EU a hlubší spolupráci s klíčovými externími partnery při řešení cílů EU v oblasti migrace napříč trasami jako celku, jakož i nový legislativní vývoj.

Pakt stanovil podrobný plán zásadních kroků. Mnohé z nich byly v uplynulém roce realizovány nebo zaznamenaly posun, práce však zatím zůstává nedokončena.

Rychle se měnící migrační situace mohou vést ke značnému tlaku na vnější hranice EU. Každý členský stát může bez ohledu na svou zeměpisnou polohu čelit složitým migračním výzvám. Někdy je to způsobeno tím, že zranitelné osoby opouštějí své domovy v důsledku konfliktů, změny klimatu, demografie, porušování lidských práv nebo nedostatečného přístupu k základním potřebám. Vždy však existuje riziko nových výzev. Názorným příkladem jsou nedávné státem podporované migrační pohyby, kdy Bělorusko využívá migraci jako politický nástroj k destabilizaci Evropské unie a jejích členských států. Zavedené trasy, jako je centrální Středomoří, zaznamenaly v roce 2021 nový nárůst. Krize v Afghánistánu může dále zvýšit riziko nuceného vysídlení, migračních toků v regionu a převaděčství migrantů směřujících do EU. Došlo k podnícení významného celosvětového úsilí o řešení této krize prostřednictvím humanitární podpory na místě, evakuace a přesídlení osob, které potřebují mezinárodní ochranu, jakož i podpory sousedních zemí Afghánistánu, které přijímají uprchlíky. EU a členské státy by měly plně hrát svou roli prostřednictvím balíčku afghánské podpory, který oznámila předsedkyně von der Leyenová ve svém projevu o stavu Unie, a to jak v nejbližší budoucnosti, tak s ohledem na střednědobé až dlouhodobé potřeby.

Uvedené události ukazují, že naléhavá potřeba udržitelného evropského rámce pro azyl a migraci zůstává stejně silná jako kdykoli předtím. Tento společný rámec musí řešit četné výzvy, jimž EU čelí: poskytnout jistotu, srozumitelnost a důstojné podmínky pro muže, ženy a děti přicházející do EU; posílit schopnost EU účinně spravovat své hranice; bojovat proti převaděčství migrantů; omezit nelegální trasy a zajistit účinnější navracení v úzké spolupráci s partnerskými zeměmi původu, tranzitními i cílovými zeměmi a podpořit udržitelné a bezpečné legální způsoby migrace. Měl by občanům ukázat, že migrace je běžnou a zvládnutelnou součástí moderního života, kterou lze společně řešit účinným a humánním způsobem.

Na úrovni EU zůstávají nedokončené záležitosti, a to jak na vnitřní, tak i vnější úrovni. I když je pokrok na vnější úrovni zásadní, musí být doplněn vnitřním pokrokem s cílem dokončit komplexní migrační a azylovou politiku EU. Především to znamená dokončit legislativní práci na návrzích v rámci nového paktu o migraci a azylu . Další klíčový stavební prvek bude předložen v návaznosti na schengenskou strategii stanovenou v červnu 2021 . V nadcházejících měsících Komise navrhne zbývající iniciativy uvedené v plánu.

Tato zpráva hodnotí dosažený pokrok a hlavní vývoj migrační a azylové politiky za uplynulý rok a půl, nastiňuje souvislosti, v nichž je pokrok dosahován, určuje klíčové výzvy a upozorňuje na vyhlídky na pokrok a stanoví kroky, které povedou k rozhodnější, realističtější a spravedlivější migrační a azylové politice.

2.AKTUÁLNÍ STAV HLAVNÍCH TRAS

Celkový počet nelegálních migrantů na všech trasách zůstává celkově výrazně pod úrovní před krizí roku 2015, a to i s ohledem na dopad pandemie, která v letech 2020–2021 oslabila veškerou činnost. Množství příchozích osob se však začalo zvyšovat, přičemž počet případů nedovoleného překročení hranic na všech vnějších hranicích EU za devět měsíců roku 2021 dosáhl asi 120 000, zatímco ve stejném období roku 2020 jich bylo téměř 77 000 a ve stejném období roku 2019 něco přes 91 000.

Nedovolené překračování hranic na třech hlavních trasách (zdroj: Frontex)

Údaje do srpna 2021, údaje za srpne 2021 jsou předběžné

V centrálním Středomoří došlo v průběhu roku 2021 k největšímu nárůstu (o 82 %) ze všech tras. Zatímco celkový počet příchozích na Maltu v roce 2021 činil 470 osob, což ve srovnání se stejným obdobím v roce 2020 představuje pokles o 78 %, mělo by se na něj pohlížet v souvislosti s prudkým nárůstem počtu příchozích do Itálie s více než 41 000 příchozími, z nichž téměř polovina byla z Libye. Ve srovnání s předchozími roky zůstává rovněž vysoká míra migrace z Tuniska, která v tomto roce dosud představuje téměř 40 % nelegálních migrantů přicházejících do Itálie. Dalším významným trendem je nárůst počtů příchozích přímo do Itálie, na rozdíl od přistání u břehů po vyhledání a záchraně.

Celkový počet příchozích do Španělska v roce 2021 je 25 852 osob (ke dni 19. září 2021), což je o 54 % více než ve stejném období v roce 2020. Důvodem je především skutečnost, že se více než zdvojnásobil počet příchozích na Kanárské ostrovy. Hlavní zemí odjezdu migrantů přicházejících do pevninské části Španělska trasou přes západní Středomoří je Alžírsko následované Marokem. Hlavními zeměmi odjezdu atlantické trasy na Kanárské ostrovy jsou Maroko, Mauritánie a Senegal.

Na trase přes východní Středomoří je celkový počet v roce 2021 nižší než v loňském roce, přičemž v roce 2021 počet příchozích do Řecka dosud vykazoval výrazný pokles, a to o 58 %. Naproti tomu v roce 2021 došlo k nárůstu počtu příchozích na Kypr, a to přibližně o 47 %, a k výraznému nárůstu počtu příchozích osob z Turecka přímo do Itálie, a to o 208 %, přičemž v roce 2021 se dostalo z Turecka do Itálie 6 175 osob, zatímco v roce 2020 to bylo 2 007 osob.

Na Kypru bylo k dnešnímu dni v roce 2021 zaznamenáno 6 026 vstupů na území kontrolovaná vládou, 5 413 po překročení demarkační linie a 613 přímo lodí, oproti přibližně 4 100 vstupům přes demarkační linii a lodí ve stejném období minulého roku, kdy bylo zaznamenáno 5 400 vstupů přes zelenou linii a 496 lodí přímo do oblastí kontrolovaných kyperskou vládou, a to buď z Libanonu, Sýrie, nebo Turecka (334 z Turecka).

Znepokojivý vývoj představuje využití migrace jako nástroje k politickým účelům na různých vnějších hranicích EU . K nejvýraznějšímu případu došlo v červnu 2021, kdy Bělorusko organizovalo státem podporované pašování migrantů do EU. Následovalo po politických nepokojích v Bělorusku a mezinárodní reakci na vynucené přistání dopravního letadla v Minsku. Lety a vnitřní přeprava byly organizovány s cílem usnadnit tranzit migrantů nejprve do Litvy a poté do Lotyšska a Polska, přičemž většina z nich byli iráčtí státní příslušníci. Počet ilegálních příchozích do Litvy v roce 2021 je více než padesátkrát vyšší než počet příchozích v roce 2020, přičemž v Polsku a Lotyšsku se rovněž výrazně zvýšil počet nedovolených překročení hranic z Běloruska.