Doporučení pro

DOPORUČENÍ RADY

k národnímu programu reforem Francie na rok 2013 a stanovisko Rady k programu stability Francie na období 2012–2017

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 2 a čl. 148 odst. 4 této smlouvy,

s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], a zejména na čl. 5 odst. 2 uvedeného nařízení,

s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy[2], a zejména na čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení,

s ohledem na doporučení Evropské komise[3],

s ohledem na usnesení Evropského parlamentu[4],

s ohledem na závěry Evropské rady,

s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,

po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Dne 26. března 2010 schválila Evropská rada návrh Komise zahájit novou strategii pro růst a zaměstnanost, Evropa 2020, založenou na posílené koordinaci hospodářských politik, která se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření k posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost.

(2) Dne 13. července 2010 přijala Rada na základě návrhu Komise doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (na období 2010–2014) a dne 21. října 2010 přijala rozhodnutí o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států[5], které společně tvoří „integrované hlavní směry“. Členské státy byly vyzvány, aby vzaly integrované hlavní směry v úvahu v rámci svých vnitrostátních politik v oblasti hospodářství a zaměstnanosti.

(3) Dne 29. června 2012 přijaly hlavy států nebo předsedové vlád rozhodnutí o Paktu pro růst a zaměstnanost, jenž představuje jednotný rámec opatření na úrovni členských států, EU a eurozóny a využívá veškerých možných pák, nástrojů a politik. Rozhodli o krocích, které mají být podniknuty na úrovni členských států, a vyjádřili zejména plné odhodlání dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a naplnit doporučení určená jednotlivým zemím.

(4) Dne 6. července 2012 přijala Rada doporučení k národnímu programu reforem Francie na rok 2012 a stanovisko k aktualizovanému programu stability Francie na období 2011–2016.

(5) Dne 28. listopadu 2012 přijala Komise roční analýzu růstu[6], která zahájila evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik pro rok 2013. Téhož dne Komise na základě nařízení (EU) č. 1176/2011 přijala zprávu mechanismu varování[7], ve které je Francie uvedena mezi členskými státy, u nichž bude proveden hloubkový přezkum.

(6) Dne 14. března 2013 potvrdila Evropská rada priority pro zajištění finanční stability, fiskální konsolidace a opatření na podporu růstu. Zdůraznila potřebu další diferencované fiskální konsolidace podporující růst, návratu ke standardním podmínkám pro poskytování úvěrů ekonomice, podpory růstu a konkurenceschopnosti, řešení nezaměstnanosti a sociálních dopadů krize a modernizace veřejné správy.

(7) Dne 10. dubna 2013 zveřejnila Komise výsledky svého hloubkovém přezkumu[8] pro Francii podle článku 5 nařízení (EU) č. 1176/2011. Analýza Komise vede k závěru, že Francie se potýká s makroekonomickými nerovnováhami, která vyžadují sledování a rozhodná politická opatření. Stálou pozornost je třeba věnovat zejména zhoršování obchodní bilance a konkurenceschopnosti, které se odvíjí od nákladových i nenákladových faktorů, také s ohledem na horší vnější pozici a vysoké veřejné zadlužení, s cílem snížit riziko nepříznivých dopadů na fungování francouzského hospodářství a hospodářské a měnové unie, zejména vzhledem k velikosti francouzského hospodářství.

(8) Dne 30. dubna 2013 předložila Francie svůj letošní program stability na období 2012–2017 a svůj národní program reforem na rok 2013. Vzhledem k jejich vzájemným vazbám byly oba programy posuzovány současně.

(9) Na základě posouzení letošního programu stability podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se Rada domnívá, že navzdory značnému konsolidačnímu úsilí, které snížilo celkový schodek ze 7,5 % HDP v roce 2009 na 4,8 % v roce 2012, nelze předpokládat, že by Francie napravila do roku 2013 svůj nadměrný schodek tak, jak to doporučila Rada koncem roku 2009. To je spojeno zejména s ekonomickým prostředím, které je horší, než bylo předpokládáno v době vypracování doporučení, což bylo jen částečně vykompenzováno neplánovanými příjmy, zatímco úsilí bylo do jisté míry opožděno. Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce v programu vycházejí, je realistický pro rok 2013, ale příliš optimistický pro rok 2014. Orgány zejména očekávají, že po stagnaci v roce 2012 (0 %) a 2013 (+0,1 %) vzroste HDP v roce 2014 o 1,2 %, přičemž předpokládají, že budou přijata fiskální opatření, která povedou ke snížení schodku veřejných financí na úroveň 2,9 % HDP. Naproti tomu Komise předpokládá, že HDP vzroste za předpokladu nezměněné politiky, tedy při scénáři, který bere v úvahu pouze opatření, která byla přijata nebo dostatečně vymezena, v roce 2014 o 1,1 %. Na tomto základě Komise předpovídá schodek ve výši 4,2 % HDP. Hlavním účelem rozpočtové strategie uvedené v programu, stejně jako v loňském programu, je dosažení střednědobého cíle, kterým je vyrovnaný rozpočet ve strukturálním vyjádření. To je náročnější cíl, než vyžaduje Pakt o stabilitě a růstu. Zatímco v předchozím programu stability byl cílovým rokem pro dosažení střednědobého cíle rok 2015, pak nyní je to rok 2016. Plánovaný celkový schodek stanovený v programu stability je v souladu s nápravou nadměrného schodku do roku 2014, tj. jeden rok po prodloužené lhůtě stanovené Radou v rámci postupu při nadměrném schodku v roce 2009. Vzhledem k příliš optimistické prognóze růstu v programu na rok 2014 se Rada domnívá, že pokud nebudou přijata další opatření, která podstatně posílí úsilí na daný rok, pak fiskální úsilí předpokládané orgány není slučitelné se skutečnou nápravou nadměrného schodku do roku 2014. Plánované úspory a další příjmy rovněž postrádají konkrétní vyjádření. Za těchto okolností musí být opatření na roky 2014 i 2015 zpřesněna, aby byla zaručena náprava nadměrného schodku nejpozději do roku 2015 [jak doporučila Rada]. V roce 2016 se podle nového propočtu Komise očekává strukturální schodek ve výši –0,4 % HDP (–0,3 % v roce 2017), takže střednědobého cíle nebude do konce programového období dosaženo. Očekává se, že pokrok směrem k dosažení střednědobého rozpočtového cíle bude v uvedeném roce ve výši 0,3 % HDP, tedy pod referenční hodnotu 0,5 % HDP. Celkový veřejný dluh se od počátku krize podstatně zvýšil. V roce 2007 představoval poměr dluhu k HDP 64,2 %, v roce 2012 dosáhl 90,2 % a podle prognózy útvarů Komise z jara roku 2013 dále vzroste na 96,2 % do roku 2014. Orgány očekávají, že míra zadlužení dosáhne vrcholu v roce 2014 na úrovni 94,3 % HDP a poté klesne na 88,2 % v roce 2017. Pokud jde o soulad s kritériem dluhu, bude Francie v přechodném období od roku 2016.

(10) Vzhledem k vysokému a stále se zvyšujícímu dluhu a vzhledem k tomu, že lhůta pro nápravu nadměrného schodku je znovu odložena [do roku 2015], je o to důležitější, aby byl striktně plněn rozpočet na rok 2013 a v následujících letech bylo nadále vyvíjeno značné konsolidační úsilí. Zejména je důležité, aby francouzské veřejné výdaje rostly mnohem pomaleji než potenciální HDP, neboť zlepšení strukturálního schodku byla dosud založena hlavně na příjmech. Probíhající revize veřejných výdajů („Modernisation de l’action publique“), jejíž rozsah zahrnuje ústřední vládu, orgány místní správy a správy sociálního zabezpečení, by měla poskytnout směry k dalšímu zlepšení účinnosti veřejných výdajů. Je zde rovněž prostor pro další racionalizaci jednotlivých úrovní a kompetencí státní správy, aby se dosáhlo další synergie, úspor a zvýšení účinnosti. Tuto otázku by měly vyřešit nové plánované právní předpisy o decentralizaci. Vzhledem k očekávanému střednědobému a dlouhodobému zvyšování veřejných výdajů na zdravotní péči vyžadují budoucí veřejné výdaje v této oblasti zvýšenou kontrolu a účinnost, zejména pokud jde o výdaje na léčiva. Nejnovější odhady poradního sboru v oblasti důchodů („Conseil d’orientation des retraites“) prognózují přetrvávající schodky důchodového systému do roku 2018, což je v rozporu s reformními cílem z roku 2010, podle kterého měl být systém v té době již vyrovnaný. Kromě toho je částečné zrušení reformy z roku 2010 v rozporu s doporučením Rady. Z toho vyplývá, že důchodový systém bude v roce 2020 stále čelit velkému schodku a k nápravě této situace jsou nezbytně nutná nová politická opatření, která zároveň zachovají přiměřenost systému. Tato opatření by mohla zahrnovat další zvyšování minimální věkové hranice pro odchod do důchodu (a hranice pro odchod s plnou výší důchodu), jakož i prodloužení příspěvkového období nutného pro vznik nároku na plný důchod, změny pravidel valorizace a přezkum v současnosti četných výjimek z obecného systému pro specifické kategorie pracovníků. Vzhledem k negativnímu dopadu na náklady na pracovní sílu by měl být vyloučen nárůst výše příspěvků na sociální zabezpečení. S ohledem na problémy v oblasti veřejných financí, kterým Francie čelí, je nadmíru důležité, aby byla fiskální opatření doplněna zvýšeným úsilím v oblasti strukturálních reforem s cílem podpořit a zvýšit dlouhodobý růstový potenciál francouzského hospodářství.

(11) Jak naznačuje hloubkový přezkum z roku 2013, velkou výzvou je nadále konkurenceschopnost země, jak ukazuje značná ztráta podílů na vývozních trzích v posledních letech. Francouzská vláda navrhla v listopadu 2012 několik politických opatření v rámci „Paktu konkurenceschopnosti“. Zavedení slevy na dani z příjmu právnických osob (Crédit d’impôt pour la compétitivité et l’ emploi – CICE) s plánovaným ročním dopadem 20 miliard EUR je významným krokem, který by měl přispět ke snížení nákladů práce. Existuje prostor pro další opatření, protože nová daňová sleva sníží rozdíl mezi francouzským daňovým zatížením a průměrem OECD na úrovni mediánové mzdy pouze o polovinu. Kromě toho fiskální opatření ovlivňující podniky přijatá od roku 2010 vedou k celkovému zvýšení zdanění podnikatelské činnosti, a to i tehdy, jsou-li korigována slevou na dani CICE. Zvýšení minimální mzdy, o kterém bylo rozhodnuto v červenci 2012, může mít – jakkoli je omezené – negativní dopad na tvorbu zaměstnanosti a konkurenceschopnost, jak je zdůrazněno v doporučení Rady z roku 2012. Mezi roky 2002 a 2012 se hodinová minimální mzda zvýšila o 38 % (o 16 % v reálném vyjádření). Vysoká úroveň minimální mzdy, která představuje dvě třetiny mediánové mzdy, je částečně zaměstnavatelům vyrovnána řadou výjimek v oblasti příspěvků na sociální zabezpečení placených zaměstnavatelem. Související náklady zatěžující veřejné finance se v posledních letech rychle zvyšují a představují více než 1 % HDP, přičemž částečně slouží ke kompenzaci rychlého nárůstu minimální mzdy. Kromě toho alternativní nástroje, jako jsou systémy podpory příjmů („Prime pour l’ emploi“ a „Revenu de solidarité active“), jsou v oblasti řešení chudoby zaměstnaných osob v důsledku nedostatečného odměňování účinnějšími nástroji než minimální mzda.

(12) Co se týče necenové konkurenceschopnosti, vláda nedávno obnovila svou vývozní strategii, přičemž podpora rozvoje sítí a partnerství zaměřených na vývoz by měla přispět k internacionalizaci malých a středních podniků[9]. Obecně lze říci, že by mohla být přijata opatření s cílem zajistit, aby podnikatelské prostředí bylo příznivé pro růst malých a středních podniků. I přes značné úsilí vynaložené podniky v odvětvích náročných na výzkum a vývoj a značné státní podpoře (např. formou daňových úlev na výzkum) představuje vysoce technologicky vyspělá a středně technologicky vyspělá výroba pouze skromný a klesající podíl francouzského hospodářství. Je tedy nutné podporovat vytváření a růst malých a středních podniků a společností ze středního tržního segmentu (ETI) v těchto odvětvích, a to zlepšením rámcových podmínek, které podpoří inovace a podnikání. Politika klastrů, která byla vypracována za účelem propojení veřejného výzkumu a soukromých společností, by mohla být i nadále zaměřena na kladné externality mezi soukromými společnostmi, které se nacházejí ve vzájemné blízkosti. Doktorská studia a praxe v oblasti výzkumu by měla být dostatečně atraktivní k dalšímu posílení vazeb mezi soukromými společnostmi a výzkumnými institucemi.

(13) Pokud jde o služby, byl v průběhu roku 2012 zaznamenán pouze omezený pokrok. Zejména nebyla zahájena žádná horizontální reforma k odstranění bezdůvodných omezení v regulovaných odvětvích a povoláních. Mnoho profesionálních poskytovatelů služeb stále čelí omezení, pokud jde o jejich právní formu a strukturu vlastnictví podílů (např. omezení vlastnictví kapitálu pro veterinární lékaře a právníky). Jiné významné překážky vstupu nebo provozování (např. obchodní sdělení, kvóty nebo územní omezení) stále platí v mnoha odvětvích (jako je provozování taxislužby, některé zdravotnické profese, činnost notářů a další právní profese). Odvětví maloobchodu je nadále předmětem značného počtu předpisů, jako jsou těžkopádné a zdlouhavé schvalovací postupy při zřizování maloobchodních prodejen. Kromě toho stávající zákaz prodeje pod náklady v mnoha ohledech narušuje hospodářskou soutěž, zatímco cíl spočívající v podpoře výrobců a malých distribučních míst by mohl být účinně dosažen prostřednictvím méně narušujících opatření. Tato nadměrná omezení v regulovaných odvětvích a povoláních mají vliv na hospodářskou soutěž a mají tendenci zvyšovat ceny. Jak ukazuje hloubkový přezkum, vyšší ceny ve zprostředkovatelských službách, které tvoří téměř čtvrtinu výrobních nákladů v odvětví zpracovatelského průmyslu, mají v konečném důsledku vliv na vnější konkurenceschopnost francouzských podniků. Omezeného pokroku bylo v roce 2012 dosaženo v síťových odvětvích. Francouzský trh elektřiny je i nadále jedním z nejkoncentrovanějších v EU. Regulované ceny elektřiny a zemního plynu narušují hospodářskou soutěž a nadále působí jako překážka pro nové účastníky na trhu. Regulované sazby pro zákazníky mimo domácnosti by měly být odstraněny podle harmonogramu dohodnutého s francouzskými orgány. Vyšší propojovací kapacita se sousedními zeměmi a vyhlášení výběrových řízení na koncese na provoz vodních elektráren by rovněž přispěly k posílení hospodářské soutěže na trhu s elektřinou. V železničním odvětví je trh železniční nákladní dopravy méně dynamický než v jiných členských státech, zatímco železniční osobní doprava není – kromě mezinárodní přepravy – hospodářské soutěži otevřena. Nadcházející reforma by měla zajistit, že případný nový „jednotný provozovatel infrastruktury“ bude na tradičních poskytovatelích nezávislý, aby byl zaručen spravedlivý a nediskriminační přístup novým účastníkům na trh.

(14) Francouzský daňový systém je nadále složitý a není dostatečně efektivní vzhledem k širokému rozsahu výjimek, zvláštních povolení, ale rovněž vzhledem k častým změnám právních předpisů. Navzdory úsilí o snížení a zefektivnění daňových výdajů je částka z toho vyplývajícího ušlého příjmu i nadále vysoká. Pokud jde o zdanění příjmů právnických a fyzických osob, přístup s nízkými sazbami daní vybíraných z širokého daňového základu by byl pro růst a sociální jistoty prospěšnější. Střední sazba DPH se má od ledna 2014 zvýšit ze 7 % na 10 %. To je krok správným směrem, ale je nutné další úsilí. Celkové náklady způsobené výjimkami v oblasti daní a sociálního pojištění zůstávají velmi vysoké, a to až do výše 10 % HDP. Navzdory prokázané neúčinnosti některých snížených sazeb DPH, například u restauračních služeb, nebyla přijata dostatečně diferencovaná politická opatření. Zavedení daňové slevy CICE, financované částečně prostřednictvím výše uvedeného zvýšení prostřední, ale také základní sazby DPH, přesouvá daňové zatížení od pracovní síly. Nicméně je zapotřebí podniknout další kroky, zejména k vyrovnání podílu ekologických daní. V loňském roce přijala Francie některá opatření k řešení daňových pobídek podporujících zadlužení u daně z příjmu právnických osob. Existuje však prostor pro další zlepšení: odpočet úroků je omezen pouze u částek nad 3 miliony EUR, přičemž v roce 2013 bude z odpočtu vyloučeno pouze 15 % úroku nad uvedenou hranici (25 % v roce 2014).

(15) Míra nezaměstnanosti vzrostla z 9,7 % v roce 2010 na 10,2 % v roce 2012. Z předpovědí Komise vyplývá, že vzhledem k trvale slabému hospodářskému růstu vzroste míra nezaměstnanosti v roce 2013 na 10,6 % a v roce 2014 na 10,9 %. Vzhledem k tomu je segmentace francouzského trhu práce i nadále zdrojem znepokojení. Pravděpodobnost postupu z dočasného na stálé pracovní místo byla v roce 2010 pouze 10,6 % oproti 25,9 % průměru v EU. Výsledkem je, že jakýkoli proces změn na trhu práce nejvíce dopadá na málo kvalifikované pracovníky v nejistých formách zaměstnání. V květnu 2013 byl přijat zákon založený na meziodvětvové dohodě (ANI) o zajištění zaměstnanosti, uzavřené mezi sociálními partnery v lednu 2013. Plán předpokládá širší práva pracovníků, řešení právní nejistoty u propouštění a větší flexibilitu pro zaměstnavatele. Zákon představuje pozitivní krok směrem k větší pružnosti trhu práce. Vlastní provádění této reformy, jakož i jejího dopadu, je v této fázi nadále nejisté, neboť po přijetí zákona provádějícího dohodu ANI budou nutné další dohody v odvětví/podnicích, než bude dohoda moci plně vstoupit v platnost.

(16) Jedna šestina mladých lidí ve Francii ukončí vzdělávání a odbornou přípravu bez kvalifikace. To je znepokojující především vzhledem k tomu, že míra nezaměstnanosti mladých lidí byla na konci roku 2012 25,4 % a že riziko nezaměstnanosti bylo pro nejméně kvalifikované mladé lidi téměř dvakrát vyšší. Režimy na podporu učňovské přípravy by se měly týkat zejména nejméně kvalifikovaných mladých lidí. Jako reakci na tyto výzvy by strukturalizační úlohu mělo hrát sladění vnitrostátních režimů s doporučením Rady o zavedení záruk pro mladé lidi. Navzdory reformám zahájeným v roce 2009 je míra účasti dospělých na celoživotním učení ve Francii (5,7 % v roce 2012, u dospělých s nízkou kvalifikací pak 2,5 %) pod průměrem EU. Zamýšlený převod pravomocí na regionální rady by mohl poskytnout příležitost zaměřit se na slabé stránky současného systému. Zaměstnanost pracovníků ve věku 55–64 let patří mezi nejnižší v EU (45,7 % ve čtvrtém čtvrtletí roku 2012) a nezaměstnanost mezi staršími lidmi stoupá. I když pracovní smlouvy pro znevýhodněné generace (tzv. „generační smlouvy“) představují krok správným směrem, není jasné, do jaké míry přispějí k zaměstnanosti starších pracovníků a usnadnění návratu do práce starším uchazečům o práci. Francouzské veřejné výdaje na dávky v nezaměstnanosti vzrostly v roce 2012 o 5,3 % a podle programu stability se v roce 2013 očekává jejich další nárůst o 6,1 %. Vzhledem ke kumulovanému schodku v systému dávek v nezaměstnanosti, jenž bude do roku 2013 činit téměř 1 % HDP, je nutná jeho reforma. Konkrétně prvky jako podmínky způsobilosti, postupné snižování dávek v čase nebo náhradové poměry pro pracovníky s nejvyššími mzdami by měly být upraveny tak, aby bylo zajištěno, že pobídky k práci jsou přiměřené. Nová tripartitní dohoda veřejných služeb zaměstnanosti (Pôle emploi) stanoví diferencovaná následná opatření pro uchazeče o práci. Průměrná velikost portfolia personálního poradce však nadále roste z důvodu rostoucí míry nezaměstnanosti a nová orientace strategie Pôle emploi je brzděna špatnou ekonomickou situací. Celkově je s ohledem na negativní hospodářské vyhlídky a očekávaný další nárůst nezaměstnanosti ve Francii nutné přijmout další opatření.

(17) V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Francie. Posoudila program stability i národní program reforem a předložila hloubkový přezkum. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku ve Francii, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, vzhledem k nutnosti posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Evropské unii tím, že pro rozhodování členských států budou poskytnuty vstupy na úrovni EU. Její doporučení v rámci evropského semestru jsou promítnuta do níže uvedených doporučení 1 až 6.

(18) Na základě tohoto posouzení Rada přezkoumala program stability Francie a její stanovisko[10] je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení 1.

(19) Na základě výsledků hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada národní program reforem a program stability. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy se odrážejí v níže uvedených doporučeních 1, 2, 3, 4, 5 a 6.

(20) V kontextu evropského semestru Komise také provedla analýzu hospodářské politiky eurozóny jako celku. Na tomto základě Rada vydala konkrétní doporučení určená členským státům, jejichž měnou je euro. Francie by rovněž měla zajistit úplné a včasné provedení těchto doporučení,

DOPORUČUJE, aby Francie v období 2013–2014 provedla tato opatření:

1. Posílit a naplňovat v roce 2013 rozpočtovou strategii. Posílit důvěryhodnost korekce tím, že do podzimu 2013 budou upřesněna a poté provedena potřebná opatření pro rok 2014 a pro roky následující, a to s cílem zajistit nápravu nadměrného schodku udržitelným způsobem nejpozději v roce 2015 a dosáhnout strukturální korekce uvedené v doporučeních Rady v rámci postupu při nadměrném schodku. Použít všechny neplánované příjmy na snížení schodku. Trvalá náprava fiskální nerovnováhy vyžaduje důvěryhodné provádění ambiciózní strukturální reformy zaměřené na zvýšení schopnosti přizpůsobit se a podporu růstu a zaměstnanosti. Zachovat prorůstový fiskálně konsolidační kurs a dále zvyšovat efektivitu veřejných výdajů, zejména prostřednictvím realizace plánovaného přezkumu výdajových kategorií napříč všemi úrovněmi státní správy. Přijmout opatření prostřednictvím připravovaného zákona o decentralizaci s cílem dosáhnout lepší synergie mezi ústřední, regionální a místní úrovní státní správy a příslušných úspor. Po nápravě nadměrného schodku pokračovat odpovídajícím tempem v úsilí o strukturální korekci za účelem dosažení střednědobého cíle do roku 2016. Přijmout do konce roku 2013 opatření, která nejpozději do roku 2020 uvedou udržitelným způsobem do rovnováhy důchodový systém. Mezi tato opatření patří například změna pravidel valorizace, další zvýšení stanoveného věku odchodu do důchodu (a příspěvkového období nutného ke vzniku nároku na plnou výši důchodu) a přezkum zvláštních režimů, přičemž by neměly být zvyšovány sociální příspěvky placené zaměstnavateli. Zvýšit nákladovou efektivnost výdajů na zdravotní péči, včetně výdajů na léčiva.

2. Zajistit, aby sleva na dani z příjmu právnických osob (Crédit d’impôt compétitivité et emploi) účinně snížila náklady práce v plánované výši a aby žádná jiná opatření nesnížila její účinek. Usilovat o snížení nákladů na pracovní sílu, zejména prostřednictvím dalších opatření ke snížení příspěvků zaměstnavatelů na sociální zabezpečení. Zajistit, aby vývoj v oblasti minimální mzdy podpořil konkurenceschopnost a vytváření pracovních míst s přihlédnutím k existenci systému podpory příjmů a výjimek u příspěvků sociálního zabezpečení.

3. Přijmout opatření ke zlepšení podnikatelského prostředí a rozvíjet inovační a vývozní kapacitu podniků, zejména malých a středních podniků a podniků střední velikosti. Konkrétně zahájit plánovanou iniciativu ke zjednodušení regulačního rámce a zlepšit rámcové podmínky pro inovace podporou transferů technologií a komerčního využití výzkumu, a to i prostřednictvím nového zaměření pólů konkurenceschopnosti.

4. Přijmout opatření ke zvýšení hospodářské soutěže v oblasti služeb; odstranit neodůvodněná omezení v přístupu k odborným službám, zejména pokud jde o právní formu, strukturu vlastnických podílů, kvóty a územní omezení; přijmout opatření s cílem zjednodušit postupy schvalování při zřizování obchodních prodejen a odstranit zákaz prodeje se ztrátou; odstranit regulované tarify za plyn a elektřinu pro zákazníky mimo domácnosti a posílit propojovací kapacitu se sousedními zeměmi; v odvětví železniční dopravy otevřít vnitrostátní osobní dopravu konkurenci.

5. Pokračovat v úsilí s cílem zjednodušit daňový systém a zvýšit jeho účinnost a zajistit kontinuitu daňových předpisů v čase. Přijmout opatření k odstranění zvýhodnění zadlužování u daní z příjmu právnických osob. Zvýšit úsilí o snížení a zjednodušení daňových výdajů u daně z příjmu fyzických a právnických osob, přičemž bude snížena sazba těchto daní; přiblížit sníženou sazbu DPH základní sazbě a odstranit neefektivní snížené sazby. Přijmout další opatření směřující k přesunutí daňové zátěže z práce na ekologické daně nebo zdanění spotřeby.

6. Provést úplně a neprodleně meziodvětvovou dohodu z ledna 2013, a to v konzultaci se sociálními partnery. Přijmout další opatření v boji proti segmentaci trhu práce, zejména s cílem řešit situaci dočasných agenturních pracovníků. Zahájit ve spolupráci se sociálními partnery urychleně reformu systému dávek v nezaměstnanosti s cílem zajistit udržitelnost systému, který přitom bude poskytovat adekvátní pobídky pro návrat do zaměstnání. Zvýšit míru zaměstnanosti starších pracovníků a podporovat jejich účast na trhu práce. Přijmout konkrétní opatření ke zlepšení pracovních vyhlídek starších nezaměstnaných osob, zejména prostřednictvím zvláštního poradenství a odborné přípravy. Zvýšit účast dospělých osob na celoživotním učení, zejména u osob nejméně kvalifikovaných a nezaměstnaných. Zajistit, aby veřejné služby zaměstnanosti poskytovaly nezaměstnaným efektivní individualizovanou podporu a aby aktivní opatření na trhu práce byla účinně zaměřena na nejvíce znevýhodněné skupiny. Přijmout další opatření ke zlepšení přechodu ze školy do práce, například prostřednictvím systému záruk pro mladé lidi a podpory učňovského vzdělávání.

V Bruselu dne

Za Radu

předseda

[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1.

[2] Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.

[3] COM(2013) 360 final.

[4] P7_TA(2013)0052 a P7_TA(2013)0053.

[5] Rozhodnutí Rady 2013/208/EU ze dne 22. dubna 2013.

[6] COM(2012) 750 final.

[7] COM(2012) 751 final.

[8] SWD(2013) 117 final.

[9] „Malé podniky, velký svět — Nové partnerství na pomoc malým a středním podnikům při využívání celosvětových příležitostí“, KOM(2011) 702, Evropská komise (2011).

[10] Podle čl. 5 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1466/97.