[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 1.12.2008 KOM(2008) 807 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU A EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU o koordinované strategii ke zlepšení boje proti podvodům s DPH v Evropské unii OBSAH 1. Úvod 3 2. Nezbytnost přístupu na úrovni Společenství 4 3. Krátkodobý akční plán 4 3.1. Opatření, která posilují daňové systémy a daňovou spolupráci za účelem zabránit podvodům s DPH . 5 3.1.1. Společné minimální normy pro registraci a zrušení registrace osob povinných k dani 5 3.1.2. Potvrzení informací 5 3.1.3. Pravidla fakturace 6 3.1.4. Vznik daňové povinnosti při plněních uvnitř Společenství 6 3.2. Opatření zvyšující účinnost daňové správy, pokud jde o odhalování podvodů s DPH 6 3.2.1. Legislativní návrh pro boj s daňovými úniky spojenými s plněními uvnitř Společenství: zkrácení lhůt 6 3.2.2. Osvobození od DPH při dovozu 7 3.2.3. Posílení spolupráce mezi členskými státy 7 3.2.4. Automatický přístup k údajům 7 3.2.5. Eurofisc 8 3.3. Opatření posilující schopnost daňových správ vybírat a vymáhat daně 8 3.3.1. Společná a nerozdílná odpovědnost 8 3.3.2. Vymáhání pohledávek 8 3.3.3. Sdílená odpovědnost za ochranu příjmů všech členských států 9 3.4. Soubor legislativních návrhů 9 4. Úvahy přesahující aktuální návrhy 10 5. Závěr 11 1. ÚVOD V květnu 2006 předložila Komise sdělení[1] s cílem zahájit na úrovni EU důkladnou diskusi o potřebě koordinovaného přístupu v boji proti daňovým podvodům na vnitřním trhu. Následovaly intenzivní a plodné diskuse v různých evropských institucích, se členskými státy a zástupci podnikatelské sféry. Sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2007[2] o určitých klíčových prvcích přispívajících k vypracování strategie proti podvodům v EU a průvodní zpráva o stavu diskusí ve skupině odborníků pro strategii boje proti daňovým podvodům[3] poskytují dobrý přehled práce vykonané do té doby v návaznosti na sdělení z roku 2006. Tyto dokumenty byly základem pro závěry Rady ze dne 4. prosince 2007[4]. V únoru 2008 předložila Komise sdělení o své analýze dvou „ dalekosáhlých “ opatření ke změně systému DPH pro boj proti podvodům[5], totiž systému zdaňování plnění uvnitř Společenství a systému obecného přenesení daňové povinnosti. Komise rovněž projevila ochotu za jistých podmínek vypracovat pilotní projekt s cílem zjistit, zda by přenesení daňové povinnosti mohlo být vhodnou odpovědí na potřebu zabývat se podvody s DPH, či nikoli. Následující zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci (Ecofin) se však nedokázalo shodnout na závěrech, pokud jde otázky, jimiž se zabývá toto sdělení. Jelikož nebylo dosaženo politické shody o „ dalekosáhlých “ opatřeních, rozhodla se Komise soustředit své úsilí výlučně na tzv. „ běžná “ opatření na posílení tradičních metod v boji proti daňovým podvodům. Cílem tohoto sdělení je vytyčit soudržný krátkodobý akční plán a časový rozvrh zamýšlených opatření. Jedním z účelů tohoto sdělení je podnítit úvahy v dlouhodobějším výhledu, zejména o vztahu mezi daňovými poplatníky a daňovými správami a o příležitostech, které v této souvislosti nabízí informační technologie. Je třeba připomenout, že sdělení předložené v roce 2006 se vztahovalo na všechny daně. Z následných diskusí však jasně vyplynulo, že absolutní prioritu musí mít podvody s DPH. Toto sdělení se proto týká pouze DPH a vymáhání daní. To neznamená, že nebudou přijata opatření v dalších oblastech; Komise zejména zanedlouho předloží návrh na posílení mechanismů správní spolupráce, pokud jde o jiné daně než DPH a harmonizované spotřební daně. 2. NEZBYTNOST PřÍSTUPU NA ÚROVNI SPOLEčENSTVÍ Potřebu vypracovat strategii pro boj proti daňovým podvodům na úrovni Společenství, která by doplňovala a podporovala snahy členských států, uznala Rada ve svých závěrech z listopadu 2006 a června 2007[6]. Podporu pro strategii boje EU proti daňovým podvodům rovněž vyjádřil Evropský parlament. Účinný boj proti podvodům s DPH na vnitřním trhu vyžaduje společný přístup v legislativní oblasti, ale také v určitých stránkách operativní správy systému DPH, které byly dosud přenechány výlučně členským státům. Provozní rozdíly mezi členskými státy totiž mohou poskytnout podvodníkům příležitost narušit účinnost základních právních předpisů Společenství, a to přemístěním svých činností do členských států, které uvedené právní předpisy neprovedly účinně. Rozdíly v postupech členských států rovněž značně zvyšují náklady podniků na dodržování předpisů. Postupy členských států zavedené pro splnění povinností souvisejících s DPH elektronickými prostředky jsou toho dobrým příkladem. Komise při vypracovávání legislativních návrhů pečlivě vyvažuje potřebu přístupu na úrovni Společenství a zohlednění struktur a postupů daňových správ členských států. Pro účinnost navrhovaných opatření je podstatné, aby byla tato pečlivě stanovená rovnováha zohledňována a zachovávána v průběhu celého procesu jednání v institucích. 3. KRÁTKODOBÝ AKčNÍ PLÁN Komisí předložené zprávy[7] o stavu diskusí ve skupině odborníků pro strategii boje proti daňovým podvodům poskytly přehled různých opatření, která byla analyzována. Byly uplatněny tyto hlavní zásady: - daňové správy musí dostávat přesné informace rychle; - daňové správy musí tyto informace optimálně využívat; - musí se zlepšit možnosti postupu proti podvodníkům; - je třeba zohledňovat potřeby a očekávání podniků, které dodržují právní předpisy, zejména je uchránit před zbytečnou administrativní zátěží, která vyvolává další náklady na dodržování předpisů, a zaručit jim právní jistotu. Od řady navržených opatření bylo upuštěno, protože nezohlednily uvedené hlavní zásady. Pokud jde o další opatření, bude důležité najít správnou rovnováhu mezi uvedenými zásadami, které jsou vzájemně do jisté míry v rozporu. Opatření, která Komise navrhne nebo provede, lze rozčlenit do tří kategorií. Cílem opatření první kategorie je zabránit případným podvodníkům zneužívat systém DPH, cílem opatření druhé kategorie je posílit nástroje na odhalení podvodů s DPH a cílem opatření třetí kategorie je zlepšit možnosti výběru daní nevybraných v důsledku podvodů a možnosti potrestání podvodníků. 3.1. Opatření, která posilují daňové systémy a daňovou spolupráci za účelem zabránit podvodům s DPH . 3.1.1. Společné minimální normy pro registraci a zrušení registrace osob povinných k dani Správné a platné identifikační číslo pro DPH je podstatným prvkem v nynějším režimu DPH, protože určuje použitelná pravidla a povinnosti zejména pro obchod uvnitř Společenství. Daňové správy i podniky se musí spoléhat na správné informace o statusu obchodníka z hlediska DPH. Tento údaj však v současnosti není vždy spolehlivý. Některé členské státy zachovávají identifikační čísla pro DPH, i když bylo prokázáno, že se dotyčné osoby povinné k dani podílely na podvodech s DPH a jsou nezvěstné. Kromě toho je okamžik registrace zásadní pro ověření, zda bude podnik provozovat skutečnou hospodářskou činnost. Podvodům lze zabránit tím, že se případným podvodníkům ztíží možnost vydávat se za osoby povinné k dani registrované pro obchod uvnitř Společenství. Podnikům a daňovým správám musí být umožněno spoléhat se na informace, které mohou získat o statusu dané osoby z hlediska DPH. Důvěru v tyto informace lze zvýšit zavedením minimálních norem na úrovni EU pro registraci a zrušení registrace osob povinných k dani v systému výměny informací o DPH (VIES). Uvedené minimální normy zahrnují objektivní údaje, které musí poskytovat obchodníci před obdržením identifikačního čísla pro DPH, povinnost vymazat identifikační číslo pro DPH z databáze VIES, jsou-li splněny určité podmínky, a jistá objektivní kritéria, která musí být splněna během postupů registrace a zrušení registrace. Rada ve svých závěrech ze dne 4. prosince 2007 uznala význam aktuálních informací o statusu obchodníků pro správné fungování režimů DPH vztahujících se na obchod uvnitř Společenství a podpořila další práci na společném přístupu k registraci a zrušení registrace obchodníků. Komise předloží legislativní návrh, včetně společných minimálních norem, na které se odkazuje v tomto odstavci. 3.1.2. Potvrzení informací Dotyčné informace musí být rovněž zpřístupněny hospodářským subjektům, a to co nejefektivněji. V současnosti si obchodníci mohou ověřit platnost identifikačního čísla pro DPH svých obchodních partnerů identifikovaných pro účely DPH v jiném členském státě.. Pouze některé členské státy však poskytují informace o jméně (názvu) a adrese těchto obchodních partnerů. Již bylo dosaženo dohody, která zajišťuje, aby bylo možno elektronicky získat potvrzení jména (názvu) a adresy pro všechny členské státy. Toto potvrzení by rovněž mělo zaručit větší právní jistotu osobám předkládajícím žádost, protože bude závazné pro dotyčné daňové správy. Komise hodlá stanovit podrobná pravidla v legislativním návrhu. 3.1.3. Pravidla fakturace Fakturace je ústředním prvkem ve stávajícím systému DPH. Legislativní návrh s cílem zjednodušit, harmonizovat a modernizovat stávající pravidla fakturace by měl zmenšit administrativní zátěž pro podniky. To, že se usnadní dodržování těchto pravidel, bude nepochybně přispívat k zabraňování podvodům. Opatření jako společné lhůty pro uchovávání a harmonizovaná pravidla pro lhůtu, v níž musí být faktura vydána, mohou usnadnit kontroly v členských státech. V současnosti je možné, aby v případě dodávky na základě přenesení daňové povinnosti byla na fakturaci použitelná pravidla členského státu zákazníka, avšak pro daňovou kontrolu dodavatele usazeného v jiném členském státě byla použitelná odlišná pravidla. 3.1.4. Vznik daňové povinnosti při plněních uvnitř Společenství Výměna informací mezi členskými státy o plněních uvnitř Společenství je klíčovým prvkem pro to, aby členský stát nákupu mohl zjistit příslušné dodávky. To však vyžaduje, aby členské státy uplatňovaly stejný výklad, pokud jde o vznik daňové povinnosti při DPH pro dodávky uvnitř Společenství a pořízení zboží, aby se zajistilo hlášení v obou státech ve stejné době. Různé názory vedou k nesouladu, který omezuje použitelnost shromážděných informací. Tyto rozdíly podkopávají užitečnost legislativního návrhu o zkrácení lhůt pro souhrnné výkazy a přiznání k DPH, o nichž se v současnosti jedná v Radě. Komise proto předloží návrh s cílem odstranit tyto rozdíly. 3.2. Opatření zvyšující účinnost daňové správy, pokud jde o odhalování podvodů s DPH Odhalování přeshraničních podvodů s DPH v Evropské unii je do značné míry závislé na informacích o plněních uvnitř Společenství. Tyto informace předkládají obchodníci a vyměňují si je mezi sebou členské státy podle podmínek stanovených v roce 1993. Pro účinný boj proti podvodům ve stávajícím podnikatelském prostředí se musí zlepšit lhůty, dostupné informace, zaměření informací, jejich kvalita a nakládání s nimi. 3.2.1. Legislativní návrh pro boj s daňovými úniky spojenými s plněními uvnitř Společenství: zkrácení lhůt V souladu se závěry Rady ze dne 5. června 2007 Komise již v březnu 2008 předložila legislativní návrh, jehož cílem bylo zkrátit lhůty pro hlášení o plněních uvnitř Společenství podávané obchodníky a výměně informací mezi daňovými správami[8]. Cílem tohoto návrhu je zajistit, aby byly daňové správy členského státu určení informovány mnohem rychleji než dnes o pořízeních uskutečňujících se na jejich území, a proto měly možnost přijmout opatření dříve. 3.2.2. Osvobození od DPH při dovozu Na základě odhalených podvodů s DPH bylo zjištěno, že slabou stránkou stávajících pravidel je zneužívání osvobození od DPH při dovozu, pokud po něm následuje dodávka nebo převod uvnitř Společenství. Není řádně organizována výměna informací mezi celními a daňovými správami země dovozu a příslušné informace se nepředávají účinně následujícímu členskému státu. Komise proto navrhne harmonizovaná pravidla na úrovni Společenství pro použití uvedeného osvobození od DPH. 3.2.3. Posílení spolupráce mezi členskými státy Komise v současnosti vypracovává zprávu hodnotící fungování správní spolupráce. Bude to první zpráva od roku 2004, kdy vstoupilo v platnost nové nařízení o správní spolupráci v oblasti DPH. Zpráva se soustředí na prvky, které byly nově zavedeny s cílem zlepšit správní spolupráci. Pokud jsou informace velmi důležité pro účinnou kontrolu v jiném členském státě, měly by se vyměňovat automaticky, což bylo jedním z hlavních cílů nařízení z roku 2004. Tato zpráva poskytuje příležitost přezkoumat uvedené prvky a v případě nutnosti je změnit tak, aby se zvýšila jejich účinnost. Kromě toho bylo přijato několik opatření v rámci programu Fiscalis, aby byla zajištěna výměna osvědčených postupů a spolupráce při kontrole. V oblasti auditu Komise pracuje na vývoji a zlepšení nástrojů e-auditu. Komise se rovněž snaží vybízet členské státy, aby více využívaly možnost mnohostranných kontrol, a to na základě příručky na pomoc auditorům a koordinátorům při používání tohoto nástroje kontroly. Byly zorganizovány projektové skupiny, které mají zkoumat témata související s kvalitou informací vyměňovaných mezi členskými státy, sdílet osvědčené postupy v analýze rizik a řízení (rovněž s pomocí příručky) a rovněž v souvislosti se zneužíváním registračních pokladen. Byly uspořádány semináře a workshopy, aby členské státy mohly sdílet zkušenosti a znalosti v oblasti boje proti podvodům s DPH. Správní spolupráce je hlavním prvkem stávajícího systému DPH, který nemohou řídit členské státy izolovaně. Komise uznává, že tato spolupráce je náročná na personální zdroje, a že by tudíž měly být vyvinuty méně náročné způsoby a osvědčené postupy. 3.2.4. Automatický přístup k údajům Komise by chtěla zdůraznit, že v současnosti je i pro získání základních informací o obchodnících usazených v jiných členských státech třeba zasílat žádosti příslušným orgánům jiných členských států. Tento proces je v praxi časově náročný a lhůty pro odpovědi se často nedodržují. Komise proto navrhne vytvoření solidního právního rámce umožňujícího, aby příslušný orgán jednoho členského státu měl automatický přístup ke specifickým údajům, které jsou k dispozici v databázi druhého členského státu a které se týkají identifikace a činností osoby povinné k dani. Očekává se, že takový automatický přístup na jedné straně sníží počet žádostí, a tudíž omezí využívání lidských zdrojů, a na straně druhé urychlí výměnu informací. Takový přístup k databázi se ovšem nemůže vztahovat na citlivé informace, např. o cenových postupech. 3.2.5. Eurofisc Dalším slibným přístupem je vytvoření evropské sítě s názvem Eurofisc, jejímž účelem je užší operativní spolupráce mezi členskými státy v boji proti podvodům s DPH. Hlavní úkoly sítě Eurofisc by měly spočívat v zajištění mechanismu včasné výstrahy pro boj proti podvodům s DPH, který by se mohl stát jistým druhem společného posuzování rizik u plnění uvnitř Společenství, v koordinaci výměny informací a postupu účastnických členských států na základě obdržených výstrah, jak je to již uplatňováno sítí Eurocanet, vytvořenou belgickou daňovou správou a podporovanou Komisí / Evropským úřadem pro boj proti podvodům. Rada se ve svých závěrech ze dne 7. října 2008[9] shodla na hlavních znacích této sítě. Komise se s velkým zájmem účastní této diskuse a pracuje na návrhu na vytvoření solidní právní základny pro tuto síť. 3.3. Opatření posilující schopnost daňových správ vybírat a vymáhat daně Komise navrhne opatření s cílem rozšířit možnosti daňových správ vymáhat ztráty DPH v přeshraničních případech. Kromě toho bude vybízet členské státy, aby na svém území podnikly kroky na úrovni soudů proti podvodníkům, kteří způsobili ztráty DPH v jiném členském státě. 3.3.1. Společná a nerozdílná odpovědnost Povinnost dodavatele podávat hlášení o svých plněních uvnitř Společenství má za účel zajistit členskému státu zákazníka informace o zdanitelných plněních na jeho území. Nesplnění těchto povinností podávat hlášení připravuje uvedený členský stát o informace, které by mohly vést k odhalení podvodů s DPH. Je třeba mít na paměti, že ustanovení o společné a nerozdílné odpovědnosti je již součástí směrnice o DPH, jeho používání členskými státy se však omezovalo na domácí plnění. Proto lze odůvodněně považovat nesplnění povinnosti podávat hlášení v souvislosti s přeshraničními plněními za důvod uznat subjekt společně a nerozdílně odpovědným za daňové ztráty vzniklé v členském státě, který bez příslušných informací neměl možnost podniknout kroky proti podvodům. Takový přístup bude mít dva důsledky. Měl by vést k podstatnému zlepšení kvality v podávání hlášení, které je klíčovým prvkem pro kontrolu. Navíc se díky tomuto novému nástroji poskytnutému daňovým orgánům ztíží plánování podvodů. 3.3.2. Vymáhání pohledávek Komise předloží návrh na zlepšení schopnosti členských států vybírat daně přeshraničně. Jednotné nástroje umožňující vynucovací nebo preventivní opatření by měly omezit administrativní zátěž pro dotyčné orgány a umožnit rychlejší reakce, které jsou rozhodující pro úspěch takové spolupráce. 3.3.3. Sdílená odpovědnost za ochranu příjmů všech členských států Rada ve složení Ecofin vyzvala dne 4. prosince 2007 členské státy, aby na vnitrostátní úrovni vydaly vhodné právní předpisy pro zajištění srovnatelné ochrany, pokud jde o sankce a trestní řízení proti pachatelům podvodů s DPH, a to bez ohledu na to, zda spáchaný podvod vede ke ztrátě příjmu na jejich vlastním území nebo na území jiného členského státu. Řada členských států této výzvy uposlechla a zahájila na vnitrostátní úrovni diskuse. Další členské státy dosud nepodnikly žádné kroky. Komise trvá na tom, že ve všech členských státech je třeba zajistit přiměřenou ochranu všech příjmů z DPH, a to nezávisle na tom, vůči kterému členskému státu vznikla daňová povinnost. Bude nadále sledovat následné kroky v různých členských státech a nebude váhat předložit nezbytné návrhy v případě, že koordinovaný a dobrovolný postup nepovede k přiměřeným výsledkům. 3.4. Soubor legislativních návrhů Provedení většiny výše uvedených opatření vyžaduje, aby Komise předložila návrhy, ohledně nichž musí být konzultovány Evropský parlament a Evropský hospodářský a sociální výbor a které musí být po diskusi v Radě přijaty jednomyslně. S ohledem na různorodost potřebných opatření a nezbytnost upravit několik legislativních aktů EU se Komise rozhodla předložit tato opatření seskupená ve třech balíčcích v závislosti na hlavním legislativním aktu, který je třeba upravit, s přihlédnutím rovněž k naléhavosti opatření a pokroku přípravných prací. Jak již bylo výše uvedeno, první legislativní návrh byl předložen v březnu 2008 a týkal se zkrácení lhůt za účelem rychlejší výměny informací mezi členskými státy. První soubor dalších návrhů se soustřeďuje na výběr a vymáhání daní v přeshraničních situacích[10]. Druhý balíček se týká posílení správní spolupráce mezi členskými státy[11]. Návrhy vyžadují podstatné změny stávajícího nařízení (ES) č. 1798/2003. Další změny mohou vyplynout ze zprávy, kterou má Komise vypracovat o fungování správní spolupráce. Vzhledem k tomu, že tyto změny jsou početné, a za účelem zlepšení soudržnosti v právním rámci považuje Komise za vhodnější navrhnout úplné přepracování uvedeného nařízení. Třetí balíček legislativních návrhů se bude týkat určitých aspektů boje proti podvodům, jeho cílem ale bude obecněji zlepšit fungování systému DPH, a zejména ustanovení o fakturaci. 4. ÚVAHY PřESAHUJÍCÍ AKTUÁLNÍ NÁVRHY Technologický rozvoj v nedávných letech změnil způsob, jakým podniky a daňové správy spolu komunikují. Většina členských států umožňuje nebo v jistých případech vyžaduje, aby se povinnosti hlášení plnily elektronickými prostředky. Řada členských států dosáhla pokroku v e-auditu, avšak právní i správní překážky stále brání dalšímu rozvoji. Uvedené pokroky mají často omezený dopad, protože jsou omezeny zavedeným tradičním rámcem pro vztah mezi daňovými poplatníky a daňovými orgány, který předpokládá pravidelné podávání hlášení a příležitostné audity. Je třeba přiznat, že správa systému DPH v EU obecně neudržela krok s vývojem v informačních technologiích. Řada zemí mimo Evropu dosáhla většího pokroku a zavedla postupy, na jejichž základě se vyměňují informace – buď v reálném čase, nebo každodenně – mezi daňovými poplatníky a daňovými správami, a tak značně vylepšila nástroje kontroly. Některé členské státy zkoumají nové způsoby, jak organizovat své vztahy s daňovými poplatníky, a jednají s podniky o dodržování předpisů a sledování činností s cílem omezit zapojení daňového orgánu a zmenšit administrativní zátěž pro podniky. Přitom existuje na jedné straně možnost vycházet ze zavedených vzorů a na straně druhé potřeba zabránit dalšímu zkomplikování situace pro podniky v důsledku toho, že by se požadavky související s DPH stávaly stále různorodějšími. Komise proto důrazně doporučí členským státům, aby koordinovaly vývoj v informačních technologiích. Třebaže správa systému DPH je především odpovědností členských států, je v zájmu jak obchodníků, tak daňových orgánů, aby se tyto úvahy uskutečňovaly na úrovni EU. Komise ochotně zahájí diskuse o tomto dlouhodobém přístupu a bude je koordinovat. Pro úspěch této práce by bylo rozhodující dosáhnout aktivního zapojení všech dotčených stran do uvedeného procesu od začátku a toho, aby se ho všichni účastnili s otevřenou myslí. Komise proto navrhne vytvořit skupiny ad hoc sdružující daňové orgány a zástupce velkých, jakož i malých a středních podniků. Cílem skupiny ad hoc by bylo zkoumat, jak by využití nástrojů informačních technologií mohlo ke společnému prospěchu zlepšit vztahy mezi daňovými poplatníky a daňovými orgány, pokud jde o povinnosti týkající se DPH, auditu a komunikace vůbec, a do jaké míry by byla proveditelná dohoda o shromažďování základních údajů, a to bez ohledu na možnost požadovat v případě nutnosti další údaje. O přesném pověření, jakož i pracovních metodách – využití podskupin věnujících se specifickým tématům – bude nutno rozhodnout později ve shodě se všemi dotčenými stranami. V této fázi je důležité, aby členské státy a zástupci podniků souhlasili s tím, že poskytnou odborné znalosti a zdroje nezbytné pro úspěch těchto plánů. Potřeba dlouhodobějšího přístupu bude jedním z témat nadcházejícího semináře o boji proto podvodům s DPH, který je organizován nizozemskými daňovými orgány a plánován na konec ledna 2009. Seminář poskytne příležitost členským státům, zástupcům podniků a Komisi poprvé si vyměnit názory na tuto otázku. Kromě toho je tato práce důležitá v souvislosti se závazkem členských států a Komise omezovat administrativní zátěž pro podniky, jejíž velkou část představuje DPH. 5. ZÁVěR Výše uvedený krátkodobý akční plán je konkrétním výsledkem dvou let rozsáhlých diskusí s členskými státy. Zajišťuje celkový přístup s cílem posílit nástroje, které mají daňové správy k dispozici pro boj s podvody s DPH v různých fázích procesu. Komise přijme svůj díl odpovědnosti a ve vhodné době předloží legislativní návrhy. Je si vědoma toho, že řada těchto návrhů má značný dopad a týká se obtížné rovnováhy mezi zátěží pro podniky a účinnou daňovou správou; jde o choulostivou otázku, která může vyvolat rozsáhlou diskusi poté, co Komise předloží své konkrétní návrhy. Kromě toho bude nutno změnit určité dlouho zavedené správní postupy a členské státy budou muset projevit nezbytnou pružnost a ochotu se přizpůsobit. Některá opatření, například automatický přístup k údajům, budou vyžadovat významnou práci na technické úrovni a členské státy musí být připraveny poskytnout nezbytné zdroje. Při samostatném zkoumání výše uvedených opatření je jasné, že žádné z nich nepředstavuje jediné a celkové řešení, jak vymýtit podvody s DPH. Každé jednotlivé opatření by mělo přinést přidanou hodnotu, avšak pouze zavedení všech opatření jako celku zajistí daňovým orgánům přiměřený rámec pro boj proti podvodům s DPH. Úspěch strategie pro boj proti podvodům na úrovni EU bude v konečném důsledku záviset na tom, co přijme Rada a jak rychle budou pak tato opatření zavedena v praxi. Hlavní odpovědnost proto ponesou členské státy. Komise však nepokládá akční program za konečný produkt, nýbrž za první významný krok ke koordinovanému přístupu k boji proti podvodům s DPH v EU. Komise zastává názor, že bude nutno v těchto snahách pokračovat, a vyzývá všechny další dotčené strany, aby se na nich podílely stejně aktivně jako doposud. Příloha 1: Legislativní návrhy Návrh předložený v březnu 2008 Opatření | Nezbytné změny v právních předpisech | Zkrácení lhůt (3.2.1) | Směrnice o DPH 2006/112/ES a nařízení (ES) č. 1798/2003 | První soubor opatření Opatření | Nezbytné změny v právních předpisech | Společná a nerozdílná odpovědnost (3.3.1) | Směrnice o DPH 2006/112/ES a případně prováděcí nařízení | Stanovení podmínek pro osvobození od DPH při dovozu (3.2.2) | Směrnice o DPH 2006/112/ES a případně prováděcí nařízení | Vzájemná pomoc při vymáhání (3.3.2) | Nové nařízení | Druhý soubor opatření Opatření | Nezbytné změny v právních předpisech | Automatický přístup k údajům (3.2.4) | Přepracované znění nařízení (ES) č. 1798/2003 | Potvrzení jména (názvu) a adresy daňových poplatníků ve VIES (3.1.2) | Přepracované znění nařízení (ES) č. 1798/2003 | Společné minimální normy pro registraci a zrušení registrace ve VIES (3.1.1) | Přepracované znění nařízení (ES) č. 1798/2003 a případně prováděcí nařízení | Sdílená odpovědnost za ochranu příjmů všech členských států (3.3.3) | Přepracované znění nařízení (ES) č. 1798/2003 | Eurofisc (3.2.5) | Přepracované znění nařízení (ES) č. 1798/2003 | Třetí soubor opatření Opatření | Nezbytné změny v právních předpisech | Pravidla fakturace (3.1.3) | Směrnice o DPH 2006/112/ES | Vznik daňové povinnosti při plněních uvnitř Společenství (3.1.4) | Směrnice o DPH 2006/112/ES | [1] KOM(2006) 254 v konečném znění ze dne 31. května 2006. [2] KOM(2007) 758 v konečném znění ze dne 23. listopadu 2007. [3] SEK(2007) 1584 ze dne 23. listopadu 2007. [4] Závěry Rady ze dne 4. prosince 2007, 15698/07 (Presse 270). [5] KOM(2008) 109 v konečném znění ze dne 22. února 2008 a SEK(2008) 249 ze dne 22. února 2008. [6] Závěry Rady ze dne 28. listopadu 2006, 15502/06 (Presse 332), a ze dne 5. června 2007, 10319/07 (Presse 126). [7] KOM(2007) 740 ze dne 25. května 2007 a SEK(2007) 1584 ze dne 23. listopadu 2007. [8] KOM(2008) 147 v konečném znění ze dne 17. března 2008. [9] Závěry Rady ze dne 7. října 2008, 13784/08 (Presse 279). [10] Navrhované opatření se týká „společné a nerozdílné odpovědnosti“ (odstavec 3.3.1), podmínky pro osvobození od DPH při dovozu (odstavec 3.2.2) a „vymáhání daní“ (odstavec 3.3.2). [11] Navrhovaná opatření se týkají „automatického přístupu k údajům“ (odstavec 3.2.4), „potvrzení jména (názvu) a adresy daňových poplatníků ve VIES“, „společných minimálních norem pro registraci a zrušení registrace ve VIES“ (odstavec 3.1.1), „sdílené odpovědnosti za ochranu příjmů všech členských států“ (odstavec 3.3.3) a „Eurofisc“ (odstavec 3.2.5).