ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Výroční zpráva o nástroji stability za rok 2011 /* COM/2012/0405 final */





OBSAH 1........... Úvod.............................................................................................................................. 3 2........... Struktura nástroje stability............................................................................................... 3 3........... Struktura nástroje stability............................................................................................... 4 4........... Přehled nástroje stability v období 2007–2011................................................................ 5 5........... Stav nástroje stability v roce 2011................................................................................... 6 6........... Reakce na krizové situace nebo na nově vznikající krize (článek 3 nařízení IfS)................. 7 1.1........ Jak nástroj stability reagoval na krize v roce 2011?.......................................................... 7 1.2........ Kdo se podílí na reakci nástroje stability na krizové situace?............................................ 9 7........... Pomoc v kontextu stabilních podmínek spolupráce (článek 4 nařízení IfS)...................... 10 1.3........ Ohrožení ochrany a bezpečnosti osob (čl. 4 odst. 1 nařízení IfS).................................... 10 1.4........ Snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými (CBRN) materiály (čl. 4 odst. 2 nařízení IfS)....................................................................................................... 12 1.5........ Budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3 nařízení IfS).................... 13 8........... Závěr........................................................................................................................... 16 ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Výroční zpráva o nástroji stability za rok 2011 1. Úvod Tato pátá výroční zpráva se předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů v souladu s požadavkem na podávání zpráv stanoveným v článku 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o zřízení nástroje stability (dále jen „nařízení IfS“)[1]. Nástroj stability je v rámci pravomocí vysoké představitelky a místopředsedkyně důležitým prostředkem, neboť jí umožňuje cíleně využívat zdrojů na podporu komplexního přístupu EU, jehož cílem je předcházení následkům krizí a bezpečnostních hrozeb ve světě, jejich zmírňování a zvládání. Zpráva podává přehled o způsobu využití nástroje stability v roce 2011. Tuto zprávu doplňují dva pracovní dokumenty útvarů Komise, které aktuálním, komplexním, podrobným a celkovým způsobem informují o i) opatřeních reagujících na naléhavé krize, s jejichž prováděním se započalo a/nebo se pokračovalo v roce 2011 a ii) o dlouhodobějších programech v rámci nástroje stability. Opatření v rámci nástroje stability popsaná v této zprávě jsou prováděna širokým spektrem výkonných orgánů, včetně agentur OSN a jiných mezinárodních a regionálních subjektů, subjektů členských států EU, nevládních organizací a dalších organizací občanské společnosti. 2. Struktura nástroje stability Nástroj stability je jedním z klíčových prostředků vnější pomoci umožňujícím EU být vůdčí silou při předcházení aktuálním nebo nově vznikajícím krizím ve světě a přispět k reakcím na ně. Jak je patrné ze shrnutí níže, články 3 a 4 nařízení IfS stanovují druhy činností, pro které lze tento nástroj využít. Článek 3 upravuje „pomoc v reakci na krizové situace nebo na nově vznikající krize“. K nim mohou patřit reakce na závažné politické a konfliktní situace, velké přírodní katastrofy a případně i složité kombinace obou scénářů. V okamžiku, kdy se objeví možnost předejít krizím, zmírnit je či je vyřešit, takováto pomoc nástroje stability, jež je omezena na situace, kdy hlavní nástroje vnější pomoci[2] nemohou být dostatečně rychle a řádně nasazeny, probíhá formou mimořádných opatření pomoci[3]. Na tato opatření někdy navazují programy prozatímní reakce[4]. Opatření nástroje stability často doplňují humanitární pomoc EU. Nástroj rovněž rozhodujícím způsobem přispívá k „Provázání okamžité pomoci, obnovy a rozvoje“[5]. Opatření v rámci nástroje stability mohou nadto doplňovat operace a jiné aktivity v rámci SBOP EU[6], čímž i nadále rozhodujícím způsobem přispívají ke komplexnímu přístupu EU k reakcím na krize. Opatření v rámci nástroje stability jsou doplněním hlavních nástrojů pomoci, které se z důvodu jejich oblasti působnosti, strategického plánování a plánovacího cyklu často nehodí k reakcím v případech krizových situací nebo nově vznikajících krizí. Důležitou výhodou nástrojů vnější činnosti EU je, že disponují širokou škálou prostředků, které Unii umožňují vhodným způsobem zareagovat na různé situace. Různá opatření menšího rozsahu, jež v rámci nástroje stability slouží k reakcím na krize, jsou financována z finančního nástroje zřízeného rozhodnutím o financování, což EU umožňuje rychle a pružně podpořit širokou řadu opatření, přičemž maximální částka na jednotlivé opatření činí 2 miliony EUR. Tento finanční nástroj je znám jako nástroj pro politické poradenství, technickou pomoc a zprostředkování (PAMF), jakož i pro jiné oblasti pomoci ve prospěch třetích zemí, jež se ocitnou v krizové situaci. Článek 4 nařízení IfS počítá s programovatelnou složkou nástroje stability, do níž patří dlouhodobější opatření zaměřující se na tři hlavní oblasti: · ohrožení ochrany a bezpečnosti v regionálním přeshraničním kontextu (čl. 4 odst. 1), · snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými (CBRN) materiály (čl. 4 odst. 2) a · budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3)[7]. 3. Struktura nástroje stability Vstup Lisabonské smlouvy v platnost znamenal, že v roce 2011 došlo k vytvoření Služby nástrojů zahraniční politiky (FPI), což je nový útvar Komise, který funguje vedle rovněž nově zřízené Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ), která je funkčně samostatnou institucí Unie[8]. Oba útvary spadají pod vysokou představitelku a místopředsedkyni Ashtonovou, která FPI řídí coby místopředsedkyně Evropské komise. V článku 9 rozhodnutí, kterým se zřizuje ESVČ, se uvádí, že za řízení programů vnější spolupráce Unie zůstává odpovědná Komise, přičemž vysoká představitelka zajišťuje celkovou politickou koordinaci nástrojů vnější pomoci, včetně nástroje stability. ESVČ je tím odpovědná za politický výklad článku 3 nařízení IfS a na přípravě opatření spolupracuje s FPI, která nese odpovědnost za provádění dohodnutých akcí. Prostřednictvím dokumentů o strategii a víceletých orientačních programů provádí ESVČ u článku 4 strategické plánování. Zatímco příslušné roční akční plány definují a provádějí GŘ pro rozvoj a spolupráci[9] (čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2) a FPI (čl. 4 odst. 3). Při společné interpretaci čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2 se ESVČ a GŘ DEVCO dohodnou na opatřeních, jak zareagovat na řadu bezpečnostních hrozeb a globálních výzev, jimiž doplní další opatření prováděná v rámci zeměpisných nástrojů EU. 4. Přehled nástroje stability v období 2007–2011 Po pěti letech své existence je dnes nástroj stability osvědčeným prostředkem reakce EU na konflikty a krize ve světě, řešení bezpečnostních hrozeb na vnitrostátní a regionální úrovni, jakož i budování kapacit pro reakce na krize a předcházení konfliktům. V průběhu období 2007–2011 bylo prostřednictvím složky krátkodobé reakce na krize nástroje stability zpřístupněno 670 milionů EUR na zhruba 203 zásahů v reakci na krize po celém světě. Jejich zeměpisné pokrytí během období 2007–2011 ukazuje graf 1. Graf 2 ilustruje způsob, jakým byly v tomto období rozděleny finanční prostředky mezi opatření reagující na krize (článek 3) a dlouhodobější programy (článek 4). 5. Stav nástroje stability v roce 2011 Z 282 milionů EUR uvolněných a plně vázaných pro nástroj stability v roce 2011[10] (oproti předchozímu roku jde o nárůst o 15 %) bylo vyčleněno: · 188 milionů EUR na krizové situace nebo na nově vznikající krize (oproti předchozímu roku jde o nárůst o 43 %), · 30 milionů EUR na reakce na regionální přeshraniční hrozby, · 49 milionů EUR na snižování chemického, biologického, radiologického a jaderného rizika a · 15 milionů EUR[11] na budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi. Rada byla po celou dobu informována prostřednictvím sdělení Politickému a bezpečnostnímu výboru o plánování nových opatření reakce na krize podle článku 3 a dostávala aktuální informace o provádění probíhajících opatření. Pracovní skupina o konfliktech, bezpečnosti a rozvoji Výboru pro zahraniční věci Evropského parlamentu, která byla ustavena v rámci demokratické kontroly nástroje stability, svolala pět setkání se zástupci Komise a ESVČ. Pokud jde o zeměpisné rozdělení, je z grafu 3 patrné, že si různé krize v oblasti subsaharské Afriky z nástroje stability vyžádaly velké finanční prostředky na podporu důležitého úsilí o stabilizaci. Kromě toho došlo v důsledků událostí začínajícího „Arabského jara“ k velmi významnému procentuálnímu nárůstu celkové výše finančních prostředků přidělených v roce 2011 v rámci nástroje stability na region Blízkého východu a severní Afriky. Silný závazek EU k podpoře jižního Středomoří, který vychází ze společného sdělení vysoké představitelky a Komise o partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu s jižním Středomořím ze dne 8. března 2011, je doložen také plánovaným přesunem finančních prostředků z celkového rozpočtu nástroje stability do rozpočtu evropského nástroje sousedství a partnerství (ENPI), který bude v roce 2012 činit 60 milionů EUR a v roce 2013 70 milionů EUR. Ačkoliv v roce 2011 bylo zahájeno méně nových akcí v řadě dalších regionů, mnoho z akcí zahájených v těchto regionech již v roce 2010 pokračovalo během celého roku 2011. Pokud jde o dlouhodobější programy v rámci nástroje stability, skončilo v roce 2011 období, na něž se vztahovaly dokument o strategii nástroje stability pro období 2007–2011 a jeho dva doplňující víceleté orientační programy pro období 2007–2008 a 2009–2011. Konkrétní příklady projektů realizovaných v roce 2011 v rámci nástroje stability přináší dvě další kapitoly. 6. Reakce na krizové situace nebo na nově vznikající krize (článek 3 nařízení IfS) 6.1. Jak nástroj stability reagoval na krize v roce 2011? Všechna opatření v rámci nástroje stability prováděná v roce 2011 jsou celkově a podrobně popsána v pracovním dokumentu I útvarů Komise, který je připojen k této výroční zprávě. Pro ilustraci činností prováděných v roce 2011 dokládají níže uvedená opatření jak šíři záběru, tak velmi rozličné druhy krizí, na něž nástroj stability na různých místech ve světě reagoval: · „Arabské jaro“ – vedle přímé podpory pokojného průběhu voleb se pomoc soustředila na zvyšování účasti občanské společnosti na transformačních procesech (Tunisko, Egypt, Libye) se zvláštním zřetelem na posílení role žen. Neklidná situace v Jemenu si vynutila zrušení již probíhajících akcí, na nichž se podílely státní donucovací orgány, zatímco pokračovaly jiné operace usilující o to, aby byl více slyšen hlas občanské společnosti. · Významné podpory se dostalo palestinskému lidu, mimo jiné v podobě značných příspěvků na nájmy, které měly zabránit vypuknutí nového konfliktu v palestinských utečeneckých táborech na území Libanonu. Tím se podařilo snížit riziko eskalace a přelévání konfliktu v již tak křehkém kontextu Blízkého východu a širšího středomořského regionu. V pásmu Gazy se započalo s prováděním mimořádného balíčku na podporu socio-ekonomické stabilizace, jež má napomoci při tvorbě pracovních míst a zlepšit dostupnost zásobování vodou. V zájmu usnadnění pohybu zboží z Izraele do pásma Gazy a naopak bylo učiněno další rozhodnutí o modernizaci hraničního přechodu Kerem Shalom. · Pokud jde o proces usmíření a přechodné soudnictví, byl financován zvláštní tribunál v Libanonu, který vyšetřuje okolnosti obklopující zabití někdejšího předsedy vlády Haririho. · Krize zapříčiněná suchem v oblasti Afrického rohu si v roce 2011 vynutila poskytnutí rozsáhlé pomoci. Vedle intenzivní humanitární pomoci EU a jiných dárců bylo v rámci nástroje stability zahájeno opatření obnovy, jehož cílem je pomoci zemědělství v Etiopii při opětovném vytváření trhů a výrobních kapacit. Jelikož sucho mělo vliv také na bezpečnostně-politickou rovnováhu v Somálsku, byly poskytnuty finanční prostředky na odstraňování min a s tím spojená opatření, aby se umožnila obnova a rekonstrukce v hlavním městě Mogadišu a v jiných dříve nedostupných částech země. · Financování programů Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu a EU na podporu soudů s piráty znamenalo další podporu ve prospěch komplexního přístupu EU na potírání pirátství u pobřeží Somálska. Poskytnutí této podpory také posílilo vyjednávací pozici EU při jednáních o uzavření dohod o předávání osob se zeměmi v regionu, což bylo zásadní pro úspěch námořní operace v rámci SBOP EU Atalanta pro boj proti pirátství. · Nově založený stát Jižní Súdán dostal pomoc při řešení místních konfliktů ohrožujících stabilitu zejména v oblasti společných hranic se Súdánem. · K využití nástroje stability došlo také v důsledku politického vývoje a přesunů v rámci politické/bezpečnostní mocenské rovnováhy. Takto byl nástroj využit např. na Pobřeží slonoviny v rámci programů podporujících novou vládu prezidenta Ouattara a průběh nedávných voleb, jakož i při podpoře reformy bezpečnostních složek v Demokratické republice Kongo. · V Nigérii v oblasti delty Nigeru byl zahájen program na podporu opětovného začlenění dřívějších příslušníků ozbrojených skupin, což napomůže zvyšování stability. · Významný příspěvek byl učiněn na podporu strategie EU pro oblast Sahelu, včetně pomoci na činnosti vytvářející příjmy a pracovní příležitosti. · Došlo k zahájení několika programů s cílem snížit narůstající napětí mezi skupinami obyvatelstva, jež hrozí přerůst do konfliktů mezi zeměmi. Jeden z těchto programů obsahuje opatření na odstranění napětí mezi Kyrgyzy a Uzbeky ve Ferganském údolí ve Střední Asii, zatímco jiný program se snaží o zlepšení vztahů mezi haitskou a hostitelskou dominikánskou komunitou v Dominikánské republice. · Byla přijata řada opatření na poskytnutí nezbytné podpory při volbách na Haiti, v Kazachstánu a Bělorusku, zatímco v Afghánistánu byla v rámci nástroje stability poskytnuta podpora ústřední volební komisi určená na rozvoj a konsolidaci kapacit pro konání příštích voleb, a · V Kolumbii byl zahájen projekt, jenž má pomoci nastartovat proces hledání pravdy, spravedlnosti a smíření, který by se zabýval otázkami únosů a násilných zmizení. 6.2. Kdo se podílí na reakci nástroje stability na krizové situace? Reakce nástroje stability na krizové situace se připravují v těsné spolupráci s řadou partnerů: občanskou společností, orgány veřejné správy, členskými státy EU, orgány EU, třetími zeměmi a jinými. Delegace EU mají důležitou roli při poskytování včasného varování a vytváření konceptů a různých možností reakce. V roce 2011 byly pravomoci u většiny nových opatření dále přeneseny[12] na delegace EU, jejichž porozumění místním potřebám a požadavkům je pro úspěch činností zásadní. Lze tak včas vyjednat smlouvy s výkonnými orgány a zblízka sledovat provádění těchto často citlivých projektů. V roce 2011 tak na delegace EU připadlo 85 % závazků a 82 % plateb v rámci nástroje stability. Ty delegace EU, které mají obzvláště velkou míru pracovní zátěže související s programy nástroje stability, obdržely i nadále pomoc vyhrazeného personálu financovanou z rozpočtové linie nástroje stability na správní podporu. Počet zaměstnanců delegací EU, kteří v rámci nástroje stability působí v terénu, se ustálil na počtu 21 osob. Jedná se o sedm osob zastávajících funkci regionálních pracovníků zodpovědných za plánování reakce na krizové situace, kteří pomáhají ústředí identifikovat efektivní zásahy, a 14 osob, jež v delegacích s významným a komplexním portfoliem v rámci tohoto nástroje zastávají funkci vedoucího projektu nástroje stability. Graf 4 ilustruje různorodost partnerů, kteří se v rámci nástroje stability podílejí na provádění opatření reakce na krizové situace podle článku 3. Nestátní aktéři byli odpovědní za provádění rozpočtu nástroje stability z 44 % a OSN a její agentury z 42 %. Zásadní role OSN má důvod v nestálém prostředí, ve kterém nástroj stability působí, kde orgány OSN jsou často jedněmi z mála, které jsou v dané zemi dobře zastoupeny a jsou schopny rychle reagovat za použití spolehlivých místních sítí. Podíl na provádění ze strany vlád třetích zemí se v roce 2011 zvýšil na 5 % (ve srovnání se 3 % v roce předchozím). Pokud však jde o počet akcí, v rámci nástroje stability nejvíce projektů připadá na mezinárodní a místní nevládní organizace. 7. Pomoc v kontextu stabilních podmínek spolupráce (článek 4 nařízení IfS) Komise zajišťuje přípravu každoročního plánování a řízení pomoci podle článku 4 v kontextu stabilních podmínek spolupráce. Roční akční programy na rok 2011 byly přijaty v tomto pořadí: čl. 4 odst. 1 (bezpečnostní hrozby a jiná ohrožení související s veřejným pořádkem) v září 2011, čl. 4 odst. 2 (snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály) v říjnu 2011 a čl. 4 odst. 3 (budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi) v červnu 2011. Pracovní dokument II útvarů Komise připojený k této zprávě poskytuje aktuální a podrobné informace o provádění činností podle čl. 4 odst. 1, čl. 4 odst. 2 a čl. 4 odst. 3. 7.1. Ohrožení ochrany a bezpečnosti osob (čl. 4 odst. 1 nařízení IfS) Programy koncipované v kontextu regionálních přeshraničních hrozeb se zaměřují na budování kapacit za úzké konzultace s přijímajícími zeměmi. Bezpečnostní kapacity jsou typicky posilovány na státní, regionální a v konečném důsledku na regionální přeshraniční úrovni. Klíčové země regionu jsou cíleně identifikovány a kapacity místních donucovacích a bezpečnostních složek jsou posíleny tím, že se ustaví nebo posílí specializované meziagenturní složky. Poté se zřídí funkce regionální koordinace, pokud možno za použití stávajících struktur, s cílem pomáhat rozvoji regionální a regionální přeshraniční spolupráce. Regionální informační systémy podporují sdílení informací. Pokrývají se různé oblasti: potírání nedovoleného obchodu a organizované trestné činnosti podél kokainových a heroinových cest; nedovolený obchod se střelnými zbraněmi a výbušninami; posilování námořní ochrany a bezpečnosti podél důležitých námořních tras a budování kapacit v regionech sužovaných terorismem. V roce 2011 bylo vyčleněno 30 milionů EUR na závazky na opatření ve výše zmíněných oblastech s celkem cca 9,2 milionu EUR v platbách. Do konce roku 2011 bylo prostřednictvím ESF[13] najato více než 100 odborníků ze specializovaných veřejných nebo poloveřejných organizací v členských státech EU, kteří spojili své síly, aby dali k dispozici své specifické odborné znalosti a poskytovali technické vstupní informace pro identifikaci a podrobné plánování opatření v rámci nástroje stability. To se týkalo také ročního akčního programu na rok 2012, čímž se umožnilo plnohodnotné provádění opatření rozhodnutých v předchozích ročních akčních programech. Jako příklad lze uvést tato opatření: · V roce 2011 byla na Kapverdách a v Senegalu zahájena činnost dvou prvních společných operačních jednotek pro potírání nedovoleného obchodu s drogami na letištích, jež mají napomoci v boji proti organizované trestné činnosti podél kokainové cesty (40 zemí, 6 milionů EUR v roce 2011 z celkových 19 milionů EUR). V rámci jednotýdenní operace (COCAIR) na 22 letištích došlo k zabavení značného množství drog. · Na podporu boje proti organizované trestné činnosti na heroinové cestě se pokračovalo v provádění odpovídajících opatření v deseti zemích, včetně Iránu, Pákistánu a Afghánistánu. · V rámci programu pro důležité námořní trasy je pro sedmnáct zemí v jihozápadním Indickém oceánu, jihovýchodní Asii a Guinejském zálivu vyčleněno 14,5 milionu EUR (4,5 milionu EUR v roce 2011). Tyto prostředky slouží posilování kapacit pro sdílení informací a prosazování práva v přímořských státech a spolu s bojem proti pirátství a ozbrojeným loupežím na moři pomáhají zvyšovat bezpečnost námořní dopravy. · Několik projektů se zaměřuje na předcházení terorismu a boji proti němu a představuje příspěvek k celosvětovému úsilí v této oblasti, včetně k provádění příslušné strategie OSN. Byla podepsána smlouva na 6,7 milionu EUR určených na boj proti terorismu v oblasti Sahelu, která má pomoci zlepšit kapacity pro sdílení informací, předcházení teroristickým útokům a reakci na ně jak na operační, tak na soudní úrovni. Cílem spolupráce s Pákistánem je zlepšit systém trestního soudnictví v Pandžábu. V jihovýchodní Asii se v rámci nástroje stability uskutečňuje spolupráce na společné protiteroristické iniciativě EU a Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu. · Kyberkriminalita představuje relativně nový projev stávajících globálních a regionálních přeshraničních hrozeb, jež není možné účinně zvládat bez ohledu na jejich kybernetický rozměr (3 miliony EUR byly vyčleněny na posilování kapacit donucovacích a soudních orgánů a civilních orgánů a na podporu přistoupení k tzv. Budapešťské úmluvě a jejího provádění). Vzhledem k tomu, že nejdůležitější infrastrukturní operační systémy jsou propojeny sítí, mohly by případné destabilizující účinky kybernetického útoku či většího náhodného selhání klíčových informačních a komunikačních technologických sítí být zničující. Z těchto důvodů se kybernetická bezpečnost bude řešit v rámci nástroje stability (1,5 milionu EUR bylo vyčleněno na regionální přeshraniční spolupráci a na provádění mezinárodních standardů v oblasti povědomí o možných rizicích, analýzy zranitelnosti, připravenosti na mimořádné události, výstražných systémů a zvládání následků). · Padělané léčivé přípravky představují velkou hrozbu pro zdraví a bezpečnost veřejnosti, neboť běžně obsahují látky nízké kvality, jsou špatně dávkovány nebo prostě neúčinkují. V některých případech jsou dokonce jedovaté. Ačkoliv se toto nebezpečí týká celého světa, jsou tomuto riziku vystaveny především rozvojové země (5 milionů EUR bylo vyčleněno na posílení právního rámce – především prostřednictvím úmluvy MEDICRIME – a kapacit na odhalování a rozbor podezřelých léčivých přípravků, jakož i na podporu policejního vyšetřování a na posílení kapacity trestního soudnictví s cílem rozbít globální zločinecké sítě). · V zájmu posílit kapacity pro prevenci, potírání a kontrolu nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi (SALW) pokračovala EU v podpoře koordinace a provádění mezinárodních protokolů a úmluv v subsaharské Africe a v Jižní a Střední Americe (v roce 2011: 7,3 milionu EUR ve 41 zemích) a · pokud jde o dlouhodobé plánování a provádění programů a projektů u priorit 1 a 2 (2,5 milionu EUR v rámci ročního akčního programu na rok 2011), v jejichž rámci bylo od roku 2008 uskutečněno více než 100 misí, nepřestaly agentury členských států EU v roce 2011 nabízet své odborné znalosti a využívat synergií v rámci nástroje odborné podpory (ESF). 7.2. Snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými (CBRN) materiály (čl. 4 odst. 2 nařízení IfS) Původně se činnost ve většině sfér soustředila na bývalý Sovětský svaz. V roce 2010 byly podniknuty kroky usilující o rozšíření zeměpisného pokrytí činností programu. Program byl tak rozšířen na oblast Středozemního moře, Blízký východ, jihovýchodní Asii, Střední Asii, jižní Kavkaz a Afriku. Vedle zemí bývalého Sovětského svazu se program týká přibližně 40 nově zapojených zemí. Program CBRN se věnuje otázkám spojeným s náhodnými, přírodními či zlovolnými riziky v souvislosti s materiály CBRN a zaměřuje se na zlepšování kultury bezpečnosti šířením osvědčených postupů a zvyšováním obecné úrovně povědomí o ochraně a bezpečnosti. Před rokem 2010 byly různé sféry pokryty samostatně[14]. Od roku 2010 poskytují špičková vědecká centra („Centres of Excellence“) pro oblast CBRN, založená v rámci nástroje EU po celém světě, postupně jednotnou a integrovanou platformu pro opatření ve všech sférách sledování hranic / nedovoleného obchodu, kontroly vývozu, bezpečnosti a ochrany v oblasti biotechnologií atd. Tato špičková vědecká centra se snaží podpořit politiku snižování rizika v souvislosti s materiály CBRN za pomoci vytváření specifických balíčků pomoci (19 opatření v pěti regionech, 21,5 milionu EUR v roce 2011). Tato centra budou představovat hlavní nástroj pro budování kapacit a rozvoj soudržné regionální politiky, jakož i pro posilování spolupráce státních a regionálních orgánů v této oblasti. V roce 2011 zřídila EU tato centra pro jihovýchodní Asii na Filipínách, pro jihovýchodní Evropu, jižní Kavkaz a Ukrajinu v Gruzii, pro severní Afriku v Alžírsku, na atlantském pobřeží Afriky v Maroku a na Blízkém východě v Jordánsku. Pět prvních regionálních sekretariátů místních špičkových vědeckých center zahájilo svou činnost koncem roku 2011. Nadto byly navázány styky se zeměmi Střední Asie, Rady pro spolupráci zemí v Zálivu a subsaharské Afriky. Další oblasti, které jsou příjemci podpory: · Opatření na pomoc a spolupráci při kontrole vývozu zboží dvojího užití, jejichž výsledkem bylo úspěšné provádění programů s více než 28 státy po celém světě. Došlo k posílení spolupráce se systémem kontroly vývozu v USA (US EXBS). · V různých zemích Střední Asie, Kavkazu a Afriky byla provedena opatření za účelem zvýšení bezpečnosti a ochrany před biologickými hrozbami (3,5 milionu EUR v roce 2011). Spolu s Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí byl zahájen rozsáhlý program zaměřený na lidské zdraví, který zahrnuje sedmnáct zemí mimo EU (3 miliony EUR koncem roku 2010). · S MAAE byla podepsána smlouva na podporu iniciativ mnohostranných záruk v jaderné oblasti, jejímž cílem je přispět do banky slabě obohaceného uranu na využívání jaderné energie (10 milionů EUR v roce 2011). Tato banka, kterou vlastní a řídí MAAE, bude dodávat bezpečné jaderné palivo zemím, jež zavádějí programy využití jaderné energie pro civilní účely, a tím sníží rizika spojená s šířením jaderných zbraní. · V rámci specializovaného střediska vědy a technologie na Ukrajině se sídlem v Kyjevě a mezinárodního střediska pro vědu a technologii v Moskvě se pokračovalo v podpoře přeškolení a nového uplatnění pro vědce a inženýry ze zemí bývalého Sovětského svazu, kteří se dříve zabývali vývojem zbraní. V Iráku se pokračovalo v zapojování vědců, kteří se dříve zabývali vývojem zbraní, do komplexního vyřazování, rozebírání a dekontaminace jaderných zařízení. · Ve Střední Asii, jihovýchodní Asii a v severní Africe se pokračuje v provádění opatření v rámci boje proti nedovolenému obchodu s materiály CBRN a proti podvodným finančním praktikám. S MAAE byla podepsána smlouva o příspěvku na novou laboratoř jaderných materiálů, kterou by využívaly analytické útvary MAAE v oblasti záruk, v Seibersdorfu v Rakousku (5 milionů EUR v roce 2011). 7.3. Budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3 nařízení IfS) Roční akční program na rok 2011[15] obsahoval osm tematicky seskupených opatření pod názvem partnerství pro budování míru (PbP) nástroje stability, v jehož rámci se do budování kapacit pro reakci před krizí a po krizi zapojují partneři z organizací občanské společnosti, regionálních a mezinárodních organizací a členských států EU (viz graf 5). V průběhu celého roku probíhalo mnoho opatření na podporu úsilí ESVČ jak při reakci na krize a jejich řešení, tak při předcházení konfliktům, přičemž šlo především o priority výboru pro řešení krizí a nově ustavené skupiny pro předcházení konfliktům. K této podpoře patřilo zpřístupnění výsledků analýzy konfliktů provedené organizacemi občanské společnosti, kvalitních informací z terénu a odborných poznatků k včasnému varování a předcházení konfliktům v souladu se závěry zasedání Rady z června 2011[16]. Následují příklady některých oblastí, v nichž bylo v roce 2011 dosaženo největších úspěchů: · Dialog s občanskou společností a budování kapacit nestátních subjektů v zemi: Síť dialogu občanské společnosti (Civil Society Dialogue Network)[17], což je fórum pro dialog mezi EU a nestátními subjekty o problematice budování míru, uspořádala třináct setkání věnovaných jednotlivým otázkám (např. o předcházení konfliktům a včasném varování, reformě bezpečnostního odvětví a o ženách, míru a bezpečnosti) či otázkám týkajícím se konkrétní země či konkrétního konfliktu (např. regionu MENA[18], Pobřeží slonoviny, Armády božího odporu) s cílem poskytnout vstupní informace pro proces tvorby politik EU. · V zájmu budování kapacit již na té nejzákladnější úrovni bylo v šesti zemích zahájeno dvanáct projektů na bázi občanské společnosti, jejichž činnost se týká mediace a dialogu, bezpečnosti osob a úlohy žen. Další opatření týkající se včasného varování se zaměřila jednak na vytváření společného porozumění rizikovým faktorům, které by mohly vést k tomu, že nestabilní situace přerostou v konflikt, a na opatření, jež by tomu uměla zabránit. · Mediace a dialog: EU podpořila pohotovostní tým mediačních expertů v rámci útvaru mediační podpory (MSU) uvnitř odboru pro politické otázky OSN (DPA) s cílem poskytnout OSN, členským státům EU a dalším mezinárodním, regionálním a subregionálním organizacím rychlé odborné poradenství v oblasti mediace. Dva odborníci financovaní EU uvnitř MSU vykonali šestnáct jednotlivých misí v osmi zemích[19]. Další opatření v rámci nástroje stability se zaměřilo na kořeny násilí, k němuž došlo v Keni po volbách v roce 2007[20], a přispělo k posílení kapacit nestátních subjektů s cílem zmírnit konflikty mezi jednotlivými komunitami. · Přírodní zdroje a posuzování potřeb v době po skončení konfliktů a katastrof (PCNA/DPNAs): Odborníci OSN na přírodní zdroje a konflikty v rámci útvaru MSU se podíleli na rozsáhlém výzkumu zabývajícím se povodím Nilu, spory o půdu původních obyvatel v Chile a Panamě a zapojili se rovněž do příprav národních dialogů v regionu MENA. V rámci partnerství EU a OSN pro předcházení konfliktům a udržitelnou správu půdy a přírodních zdrojů došlo k vypracování praktických pokynů o půdě, těžebním průmyslu, vzácnosti životního prostředí a budování kapacit. V rámci partnerství EU, OSN a Světové banky, pokud jde o PDNA/PCNA, vypracoval DOCO OSN[21] internetové nástroje pro odborníky účastnící se hodnotících misí. V rámci tohoto programu byly vytvořeny také programy společného vzdělávání a informační programy, v jejichž rámci se 170 zaměstnanců partnerských a jiných multilaterálních organizací zúčastnilo úvodních školení a 73 odborníků se zapojilo do odborných školících programů. · Budování míru a lidská práva se zvláštním zřetelem na mladé lidi a ženy: V rámci projektu „Mládež za mír“[22] se ve třech regionech Bosny a Hercegoviny uskutečnila celá řada opatření, která zahrnovala akce zaměřené na posílení mládežnických organizací a vzdělávací dny věnované budování míru a rozvoji společenství. · V Demokratické republice Kongo obdržely ženské aktivistky pomoc při vyšetřování případů hromadného znásilňování ve Fizi, které byly spáchány jednotkami pravidelné armády (FARDC). To vedlo k odsouzení prvního velitele FARDC zvláštním mobilním soudem pro případy znásilnění složeným z mužů i žen. Podobné rozsudky byly vyneseny poblíž Kalehe a v oblasti Maniema. Informační kampaň o rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1325 prováděná na veřejných informačních schůzích zasáhla více než 1 000 žen a vedla k větší politické angažovanosti a většímu politickému vlivu žen v dotčené oblasti[23]. · Spolupráce s regionálními organizacemi: Při generálním sekretariátu Ligy arabských států (SGLAS) bylo zřízeno operační středisko pro reakce na krize a nyní probíhá intenzivní vzdělávací program určený úředníkům SGLAS, kteří mají na starosti včasné varování, analyzování krizových situací a řízení reakcí na krize. Tento projekt pomohl usnadnit pravidelnou a intenzivnější výměnu mezi ESVČ a SGLAS, pokud jde o různé krizové situace a další otázky společného významu pro EU a Ligu arabských států. · Mezinárodní dialog o budování míru a státu: Od roku 2009 poskytuje EU podporu dialogu probíhajícímu pod vedením OECD[24]. V roce 2011 tak podpořila zejména práci sekretariátu a čtyř pracovních skupin, jakož i pořádání mezinárodních setkání. Na setkání v červnu 2011 v Monrovii byla dosažena shoda o výsledných poznatcích a byla projednána předloha mezinárodního akčního plánu, jež byla v prosinci 2011 představena na čtvrtém fóru na vysoké úrovni o účinnosti pomoci konaném v Pusanu. · Meziagenturní projekt v Nepálu, Ugandě a Demokratické republice Kongo se zaměřil na tvorbu, sledování a hodnocení opatření budování míru. Na projektu spolupracovalo 21 organizací, mimo jiné nevládní organizace, místní občanská společnost a vládní agentury, jež spolu sdílely osvědčené postupy. · Spolupráce s členskými státy EU: Dvouletý program nazvaný „Nová evropská iniciativa odborné přípravy na civilní řešení krizí“ (ENTRi), který je spolufinancován v rámci nástroje stability, se zaměřuje na zlepšování připravenosti personálu, který je vysílán na práci v rámci mezinárodních misí za účelem civilního řešení krizí, a současně slouží k posílení interoperability a harmonizace přístupu partnerů k odborné přípravě. Konsorcium tohoto programu složené z třinácti poskytovatelů odborné přípravy z členských států EU uspořádalo sedmnáct školení (jak přípravných před nasazením, tak zaměřených na specifická témata) s účastí 340 odborníků z 49 zemí. 8. Závěr Opatření provedená v rámci nástroje stability v roce 2011, která doplnila jiná opatření EU v rámci regionálních a tematických nástrojů, humanitární pomoc a mise SBOP, významným způsobem podpořila úsilí EU o předcházení konfliktům, zachování míru, reakci na krize a posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu s článkem 21 Smlouvy o Evropské unii. V pátém roce svého fungování a s rozpočtem, který se nárůstem ze 139 milionů EUR v roce 2007 na 282 milionů EUR v roce 2011 více než zdvojnásobil, prokázal nástroj stability svou odolnost a schopnost přispět k včasné a rychlé reakci EU na širokou škálu výzev po celém světě. V roce 2011 k těmto výzvám patřil dopad Arabského jara na region Blízkého východu a severní Afriky, jakož i stále složitější situace v celé oblasti Afrického rohu. Zralost nástroje stability prokázaly závěry o celkové úrovni programu z hodnotící zprávy o nástroji stability vypracované a zveřejněné v červenci 2011 nezávislou poradenskou společností. V této zprávě, která bilancuje dobu od jeho vytvoření, se píše: „nástroj stability významně přispěl k posílení celkové váhy, účinnosti a účelnosti reakce EU na krizové situace a na nově vznikající krize“. Na závěr se pak ve zprávě konstatuje, že „nástroj stability představuje významný přínos k soudržnosti mírové, bezpečnostní a rozvojové politiky EU – a tím k míru a stabilitě ve světě. Rozhodujícím příspěvkem nástroje stability je jeho osvědčená schopnost rychle, včas a katalyticky reagovat v krizových situacích“[25]. [1] Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 1. [2] Nástroj pro předvstupní pomoc (NPP); nástroj pro evropské sousedství a partnerství (ENPI); nástroj pro rozvojovou spolupráci (DCI); Evropský rozvojový fond (ERF) evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR); atd. [3] Maximální doba trvání je 18 měsíců se zrychlenými postupy pro přijetí a provádění u programů na méně než 20 milionů EUR, jak stanoví nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, v platném znění, uváděné jako finanční nařízení, a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla finančního nařízení, uváděné jako prováděcí pravidla. [4] Programy, jež staví na mimořádných opatřeních pomoci a které se zaměřují na zavedení podmínek pro provádění politik rozvojové spolupráce EU. Ty sice mohou mít delší dobu trvání, jejich přijetí si ale také vyžaduje více času kvůli delším rozhodovacím procesům, včetně postupu projednávání ve výborech. [5] LRRD. [6] Společná bezpečnostní a obranná politika (Evropské unie). [7] Známé rovněž jako „partnerství pro budování míru“ (PbP) v rámci nástroje stability. [8] Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (Úř věst. L 201, 3.8.2010, s. 30). [9] Generální ředitelství pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid (Evropská komise). [10] Viz „Nástroj stability: přehled závazků a plateb za rok 2011“ v pracovním dokumentu Komise II přiloženém k této zprávě. [11] Včetně 1 milionu EUR přiděleného Evropským parlamentem na pilotní projekt „Program mírotvorných činností nevládních organizací“. [12] Právní a finanční odpovědnost za využití prostředků EU, včetně pravomoci k podpisu a potřebným změnám smluv, je přenesena z ústředí Evropské komise na dotyčnou delegaci EU. [13] Nástroj odborné podpory, jenž staví na specialistech z veřejných a poloveřejných organizací z celé EU. Od roku 2008 odborníci ze zhruba 60 organizací v 17 členských státech uskutečnili více než 100 misí. [14] Např. kontrola vývozu zboží dvojího užití, nedovolený obchod, nové uplatnění pro vědce, kteří se dříve zabývali vývojem zbraní, kultura bezpečnosti a ochrany. [15] Roční akční program na rok 2011 přijala Evropská komise dne 30. června 2011 (http://www.eeas.europa.eu/ifs/docs/c_2011_4451_en.pdf). [16] Závěry Rady o předcházení konfliktům, 3101. zasedání Rady pro zahraniční věci, Lucemburk, 20. června 2011. [17] Síť dialogu občanské společnosti byla zřízena Evropským mírovým kontaktním úřadem (European Peace-building Liason Office – EPLO). [18] Blízký východ a severní Afrika. [19] Tato opatření se týkala Jordánska (na podporu mise OSN na pomoc Iráku (UNAMI)); Kazachstánu (na podporu Regionálního centra OSN pro preventivní diplomacii ve Střední Asii (UNRCCA) v oblasti Aralského jezera); Keni (činnost týkající se problematiky Somálska prováděná z Nairobi); Kyrgyzstánu (na podporu vlády Kyrgyzstánu při vytváření národního programu pro předcházení konfliktům) a Kataru (na podporu mírových rozhovorů v Darfúru). [20] Realizaci opatření nazvaného „Posílení kapacit nestátních subjektů pro předcházení a zvládání konfliktů v oblastech nejvíce zasažených povolebním násilím v Keni“ řídila nadace Konrad Adenauer Stiftung e.V. [21] Úřad OSN pro koordinaci rozvojových operací (DOCO). [22] Tuto akci řídila organizace Care International. [23] Political Participation of Women from Afghanistan, Democratic Republic of Congo and Liberia in Peace and Security Policy. [24] Mezinárodní síť pro otázky konfliktů a nestability (INCAF) v rámci OECD. [25] Poradenství v otázkách mezinárodních konfliktů a mezinárodní bezpečnosti: „Hodnocení složek nástroje stability Evropské unie v oblasti reakce a připravenosti na krize“, červenec 2011.