SPOLEČNÝ POSTOJ (ES) č. 19/2007

přijatý Radou dne 8. listopadu 2007

s ohledem na přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/…/ES ze dne …, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na úplné dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství

(2007/C 307 E/02)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a články 55 a 95 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),

vzhledem k těmto důvodům:

Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby (5) stanovila regulační rámec pro poštovní odvětví na úrovni Společenství, včetně opatření k zaručení všeobecných služeb a stanovení maximálních limitů pro poštovní služby, které členské státy mohou vyhradit pro své poskytovatele všeobecných služeb s ohledem na zachování všeobecných služeb, které by měly být postupně omezovány, a časový plán pro rozhodování o dalším otevírání trhu hospodářské soutěži za účelem vytvoření vnitřního trhu poštovních služeb.

Opatření v oblasti poštovních služeb by měla být navržena takovým způsobem, aby Společenství dosáhlo cílů spočívajících v plnění úkolů podle článku 2 Smlouvy, tedy podpory harmonického, vyváženého a udržitelného rozvoje hospodářských činností, vysoké úrovně zaměstnanosti a sociální ochrany, trvalého a neinflačního růstu, vysokého stupně konkurenceschopnosti a konvergence hospodářské výkonnosti, zvyšování životní úrovně a kvality života a hospodářské a sociální soudržnosti a solidarity mezi členskými státy.

Ve výhledové studii se uvádí, že základní cíl spočívající v zabezpečení udržitelného poskytování všeobecných služeb odpovídajících normám kvality definovaným členskými státy v souladu se směrnicí 97/67/ES lze zajistit v celém Společenství do roku 2009, aniž by byla nutná vyhrazená oblast.

Z výhledové studie vyplývá, že by nemělo být nadále upřednostňováno financování všeobecných služeb prostřednictvím vyhrazené oblasti. Toto posouzení bere v úvahu zájem Společenství a jeho členských států na dosažení vnitřního trhu a zohledňuje možnosti vnitřního trhu z hlediska zvýšení růstu a zaměstnanosti i z hlediska zajištění dostupnosti účinné služby obecného hospodářského zájmu pro všechny uživatele. Je proto vhodné potvrdit konečné datum dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb.

Úplné otevření trhu pomůže zvýšit celkový objem poštovních trhů; dále přispěje k zachování udržitelné a kvalitní zaměstnanosti u poskytovatelů všeobecných služeb a k usnadnění tvorby nových pracovních míst u jiných provozovatelů, subjektů nově vstupujících na trh a v oblasti souvisejících hospodářských odvětví. Touto směrnicí není dotčena pravomoc členských států regulovat v odvětví poštovních služeb podmínky zaměstnanosti, což by však nemělo vést k nekalé hospodářské soutěži. Sociálním faktorům by při přípravě otevření poštovního trhu měla být věnována řádná pozornost.

Samotná doprava by za poštovní službu považována být neměla. Adresné reklamní zásilky tvořené výhradně reklamními, obchodními nebo propagačními materiály, obsahující zprávu s totožným obsahem kromě jména adresáta, adresy a identifikačního čísla mohou být považovány za listovní zásilky.

Větší konkurenceschopnost by měla navíc umožnit, aby se v poštovním odvětví uplatnily alternativní metody komunikace a zvýšila se kvalita poskytovaných služeb v souladu se stále rostoucími požadavky uživatelů.

Poštovní síť na venkově, mimo jiné v horských a ostrovních oblastech, hraje významnou úlohu při začleňování podniků do vnitrostátního nebo mezinárodního hospodářství a při zachovávání soudržnosti, pokud jde o sociální oblast a zaměstnanost. Kromě toho mohou poštovní přístupová místa v odlehlých venkovských oblastech poskytovat důležitou síť infrastruktury pro přístup k novým službám elektronické komunikace.

Vývoj souvisejících komunikačních trhů má odlišný dopad v různých oblastech Společenství a na různé složky obyvatelstva i na používání poštovních služeb. Vzhledem k tomu, že by měla být zachována územní a sociální soudržnost, a s ohledem na skutečnost, že členské státy mohou využitím flexibility stanovené směrnicí 97/67/ES upravit některé zvláštní charakteristiky služeb tak, aby uspokojily místní poptávku, je vhodné zachovat v plném rozsahu všeobecné služby a související požadavky na kvalitu, jež jsou ve směrnici 97/67/ES stanoveny. Je vhodné vyjasnit v souladu se stávající praxí, že by členské státy měly poskytovat výběr a dodávání zásilek pouze v těch pracovních dnech týdne, které nejsou podle vnitrostátních právních předpisů stanoveny jakožto dny pracovního volna. Členské státy by měly sledovat vývoj trhu a dohlížet na něj, aby bylo zajištěno, že otevření trhu bude i nadále přinášet výhody všem uživatelům, zejména spotřebitelům a malým a středním podnikům. Měly by přijmout vhodná regulační opatření, která jsou podle směrnice 97/67/ES k dispozici, a zajistit tak, aby dostupnost poštovních služeb nadále uspokojovala potřeby uživatelů, včetně případného zajištění minimálního počtu služeb poskytovaných na jednom přístupovém místě, a zejména aby ve venkovských a odlehlých oblastech bylo pokrytí přístupovými místy poštovních služeb dostatečně husté.

Všeobecné služby v zásadě zaručují jeden výběr a jedno dodání do bydliště každé fyzické osoby nebo sídla právnické osoby v každý pracovní den, a to i v odlehlých či řídce osídlených oblastech.

V případě, že se některý členský stát rozhodne určit jeden nebo více podniků jako poskytovatele všeobecných služeb nebo jako poskytovatele různých složek všeobecných služeb, musí zajistit, že požadavky na kvalitu všeobecných služeb jsou stanoveny transparentním a přiměřeným způsobem. Určí-li členský stát více než jeden podnik, měl by zajistit, aby v povinnostech všeobecných služeb nedocházelo k překrývání.

Směrnice 97/67/ES upřednostnila poskytování všeobecných služeb prostřednictvím určení poskytovatelů všeobecných služeb. Členské státy mohou požadovat, aby byly všeobecné služby poskytovány na celém území daného státu. S ohledem na sílící hospodářskou soutěž a rozšiřující se možnosti by měla být členským státům poskytnuta větší volnost při určování nejúčinnějšího a nejvhodnějšího mechanismu pro zaručení dostupnosti všeobecných služeb, při současném dodržení zásad objektivity, transparentnosti, nediskriminace, přiměřenosti a co nejmenšího narušení trhu, jež jsou pro zajištění volného poskytování poštovních služeb na vnitřním trhu nezbytné. Členské státy mohou uplatňovat některé z níže uvedených opatření nebo jejich kombinaci: poskytování všeobecných služeb tržními silami, určení jednoho nebo více podniků k poskytování různých prvků všeobecných služeb nebo k pokrytí jednotlivých částí území a zadávání veřejných zakázek na poskytování služeb.

Je důležité, aby uživatelé byli plně informováni o poskytovaných všeobecných službách a aby poskytovatelé poštovních služeb byli informováni o právech a povinnostech poskytovatele či poskytovatelů všeobecných služeb. Členské státy by měly zajistit, aby uživatelé byli i nadále plně informováni o charakteristikách a dostupnosti konkrétních poskytovaných služeb. Členské státy by měly zajistit zpřístupnění všech takovýchto informací. V souladu s větší flexibilitou danou členským státům při zajišťování poskytování všeobecných služeb jiným způsobem než určením poskytovatele či poskytovatelů všeobecných služeb je však vhodné, aby byla členským státům dána flexibilita při rozhodování o tom, jak tyto informace zpřístupnit veřejnosti.

V některých členských státech může být nadále potřebné vnější financování zbytkových čistých nákladů na všeobecné služby. Je proto vhodné jednoznačně objasnit alternativní možnosti zajištění financování všeobecných služeb, pokud je to nezbytné a dostatečně odůvodněné, a zároveň umožnit členským státům volbu finančních mechanismů, které mají být použity. Tyto alternativy zahrnují použití postupů zadávání veřejných zakázek, včetně soutěžního dialogu nebo vyjednávacího řízení se zveřejněním oznámení o zakázce i bez něho, stanovených ve směrnicích o zadávání veřejných zakázek, a pokud jsou povinnosti všeobecných služeb spojeny s čistými náklady na tyto služby a představují pro určeného poskytovatele veřejných služeb nespravedlivou zátěž, poskytování náhrad z veřejných prostředků a transparentní rozdělení nákladů mezi poskytovatele nebo uživatele prostřednictvím příspěvků do vyrovnávacího fondu. Členské státy mohou použít jiné způsoby financování podle právních předpisů Společenství, například mohou v případě potřeby rozhodnout, že zisky z jiných činností poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb mimo oblast všeobecných služeb mají být v celku nebo zčásti přiděleny do financování čistých nákladů na všeobecné služby, je-li to v souladu se Smlouvou. Aniž je dotčena povinnost členských států dodržovat pravidla Smlouvy pro státní podporu, včetně příslušných zvláštních oznamovacích povinností, mohou členské státy vyrozumět Komisi o mechanismech financování použitých pro pokrytí jakýchkoli čistých nákladů na všeobecné služby, což by mělo být zohledněno v pravidelných zprávách o uplatňování směrnice 97/67/ES předkládané Komisí Evropskému parlamentu a Radě.

Je-li stanoveno zřízení vyrovnávacího fondu, lze od poskytovatelů poštovních služeb vyžadovat, aby k financování všeobecných služeb přispívali. S cílem stanovit, kterým podnikům může být uložena povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu, by členské státy měly posoudit, zda služby poskytované těmito podniky mohou být z hlediska uživatele považovány za služby spadající do oblasti všeobecných služeb, neboť jsou v dostatečné míře zaměnitelné se všeobecnými službami, a to s ohledem na povahu dotčených služeb, včetně hlediska přidané hodnoty, jakož i zamýšlený účel a stanovení cen. Tyto služby nemusí nutně zahrnovat veškeré vlastnosti všeobecných služeb, jako je každodenní dodávání nebo pokrytí celého území státu.

Členské státy by pro dosažení souladu se zásadou přiměřenosti při určování příspěvku těchto podniků na náklady související s poskytováním všeobecných služeb v daném členském státě měly používat transparentní a nediskriminační kritéria, jako například podíl těchto podniků na činnostech spadajících do oblasti všeobecných služeb v tomto členském státě. Členské státy mohou vyžadovat od těch poskytovatelů, na něž se vztahuje povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu, aby pro zajištění fungování fondu zavedli náležitě oddělené účty.

Pro jakýkoli mechanismus financování by měly i nadále platit zásady transparentnosti, nediskriminace a přiměřenosti obsažené v současné době ve směrnici 97/67/ES a každé rozhodnutí v této oblasti by mělo být založeno na transparentních, objektivních a ověřitelných kritériích. Zejména je třeba pod dohledem národního regulačního orgánu vypočítat čisté náklady na všeobecné služby jako rozdíl mezi čistými náklady určeného poskytovatele všeobecných služeb v případě, že vykonává povinnosti všeobecných služeb, a v případě, že povinnosti všeobecných služeb nevykonává. Při výpočtu by se měly zohlednit všechny další důležité faktory, včetně jakýchkoli tržních výhod, které poskytovatel poštovních služeb určený k poskytování všeobecných služeb získá, nároku na přiměřený zisk a pobídek k nákladové efektivnosti.

Pokud se členské státy rozhodnou zpřístupnit veřejnosti na svém území další či doplňující služby, s výjimkou těch, které se vztahují na povinnosti všeobecných služeb vymezené v této směrnici, například dodávání důchodů a poštovních poukázek ve venkovských oblastech, neměly by tyto služby podléhat žádným vyrovnávacím mechanismům vyžadujícím příspěvek konkrétních podniků. Členské státy mohou ve vhodných případech poskytnout finanční prostředky na takovéto další či doplňující služby v souladu s pravidly pro poskytování státní podpory podle Smlouvy. S výjimkou poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb nesmí být udělení oprávnění vázáno na povinnost poskytovat tyto další služby.

Komise by měla členským státům poskytnout pomoc ohledně jednotlivých aspektů provádění této směrnice včetně pomoci ohledně výpočtu jakýchkoli čistých nákladů. Spolupráce národních regulačních orgánů při dalším určování kritérií a podpory v této oblasti by měla navíc přispět k harmonizovanému uplatňování této směrnice.

Členským státům by mělo být umožněno používat všeobecná oprávnění a individuální licence, pokud je to odůvodněné a úměrné sledovanému cíli. Jak však bylo zdůrazněno ve třetí zprávě o uplatňování směrnice 97/67/ES, je třeba dále harmonizovat podmínky, které mohou být stanoveny, aby se omezily neodůvodněné překážky poskytování služeb na vnitřním trhu. V této souvislosti mohou členské státy například povolit poskytovatelům poštovních služeb, aby se rozhodly mezi povinností poskytovat službu nebo se finančně podílet na nákladech na tuto službu poskytovanou jiným poskytovatelem, nemělo by jim však již být povoleno současné uložení povinnosti přispívat do mechanismu rozdělení nákladů a povinnosti poskytovat všeobecné služby nebo povinnosti týkající se kvality služeb, které mají sloužit stejnému účelu. Rovněž je vhodné objasnit, že některá ustanovení o udělování všeobecného oprávnění a licencí by neměla být použitelná na určené poskytovatele všeobecných služeb.

V prostředí, v němž několik poštovních podniků poskytuje služby v oblasti všeobecných služeb, je vhodné od všech členských států požadovat, aby posoudily, zda by některé prvky poštovní infrastruktury nebo některé služby obecně poskytované poskytovateli všeobecných služeb neměly být zpřístupněny jiným provozovatelům poskytujícím obdobné služby, s cílem podporovat účinnou hospodářskou soutěž nebo chránit všechny uživatele zajištěním celkové kvality poštovních služeb. Existuje-li několik poskytovatelů všeobecných služeb s regionálními poštovními sítěmi, měly by členské státy rovněž vyhodnotit a v nezbytných případech zajistit jejich interoperabilitu, aby se předešlo překážkám ve včasné dopravě poštovních zásilek. Vzhledem k tomu, že právní a tržní situace těchto prvků nebo služeb je v jednotlivých členských státech rozdílná, je vhodné pouze požadovat, aby členské státy určily na základě dostatečných informací potřebu, rozsah a volbu regulačního nástroje, včetně případného rozdělení nákladů. Tímto ustanovením není dotčeno právo členských států přijmout opatření k zajištění přístupu k poštovní síti za podmínek transparentnosti a nediskriminace.

Členské státy by měly zajistit, aby poskytovatelé poštovních služeb při zpracovávání osobních údajů podle směrnice 97/67/ES použili ustanovení Společenství i vnitrostátní ustanovení o ochraně osobních údajů, zejména ustanovení uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8) .

Ustanoveními této směrnice by neměla být dotčena vnitrostátní ustanovení upravující podmínky vyvlastnění pro účely organizování poskytování všeobecných služeb.

S ohledem na význam poštovních služeb pro nevidomé a slabozraké osoby je vhodné potvrdit, že otvírání trhu by nemělo bránit dalšímu poskytování některých bezplatných služeb pro nevidomé a slabozraké osoby, které členské státy zavedly v souladu s platnými mezinárodními závazky a které zajišťuje poskytovatel či poskytovatelé všeobecných služeb.

V plně konkurenčním prostředí je důležité, jak z hlediska finanční vyrovnanosti všeobecných služeb, tak i z hlediska omezení narušení trhu, aby odchylka od zásady, že ceny musí odrážet obvyklé tržní podmínky a náklady, byla možná pouze z důvodu ochrany veřejných zájmů. Tohoto cíle by mělo být dosaženo tím, že členské státy budou nadále oprávněny uplatňovat jednotné sazby u zásilek, u kterých je určena sazba za kus, což je služba nejčastěji využívaná spotřebiteli, včetně malých a středních podniků. Členské státy mohou rovněž zachovat jednotné sazby u některých jiných poštovních zásilek, např. u novin a knih, z důvodu ochrany obecného veřejného zájmu, například přístupu ke kultuře, zajištění účasti v demokratické společnosti (svoboda tisku) nebo regionální či sociální soudržnosti.

Pro účely poskytování služeb všem uživatelům, včetně podniků, odesílatelů hromadných zásilek a subjektů sjednocujících zásilky pocházející od různých uživatelů, mohou poskytovatelé všeobecných služeb využívat větší cenovou flexibilitu, v souladu se zásadou nákladové orientace. Tyto sazby by měly zohlednit náklady, kterým se lze vyhnout ve srovnání s běžnou službou nabízející celý rozsah činností zahrnujících výběr, třídění, přepravu a dodání jednotlivých poštovních zásilek.

Oddělené vedení účtů a jejich transparentnost by měly poskytnout členským státům a jejich národním regulačním orgánům dostatečně podrobné informace o účetnictví:

Na základě této povinnosti by národní regulační orgány, orgány pro hospodářskou soutěž a Komise měly získat informace nezbytné k přijetí rozhodnutí týkajících se všeobecných služeb a ke sledování spravedlivých tržních podmínek, dokud nebude dosaženo účinné hospodářské soutěže. Spolupráce národních regulačních orgánů při dalším určování kritérií a pokynů v této oblasti by měla přispět k harmonizovanému uplatňování těchto pravidel.

Vzhledem k přechodu k plně konkurenčnímu trhu a aby se předešlo tomu, že by křížové dotace nepříznivě ovlivňovaly hospodářskou soutěž, je vhodné nadále požadovat, aby členské státy zachovaly povinnost poskytovatelů všeobecných služeb vést oddělené a transparentní účetnictví, s výhradou nezbytných úprav.

Za účelem ochrany zájmů uživatelů poštovních služeb v případě úbytku, ztráty či poškození poštovních zásilek by členské státy měly zavést v oprávněných případech systém poskytnutí odškodnění nebo náhrady.

V souladu s platnými předpisy upravujícími jiné oblasti služeb a s cílem posílit ochranu spotřebitelů je vhodné rozšířit uplatňování minimálních zásad týkajících se postupů pro projednávání reklamací i na jiné subjekty než poskytovatele všeobecných služeb. Pro zvýšení účinnosti postupů pro projednávání reklamací je vhodné podporovat využívání postupů pro mimosoudní urovnávání sporů stanovených v doporučení Komise 98/257/ES ze dne 30. března 1998 o zásadách pro orgány příslušné pro mimosoudní urovnávání spotřebitelských sporů (9) a v doporučení Komise 2001/310/ES ze dne 4. dubna 2001 o zásadách pro mimosoudní orgány při řešení spotřebitelských sporů dohodou (10) . Zájmy spotřebitelů by byly rovněž posíleny prostřednictvím zvýšené interoperability mezi provozovateli vyplývající z přístupu k některým prvkům infrastruktury a služeb a prostřednictvím požadavku na spolupráci mezi národními regulačními orgány a organizacemi na ochranu spotřebitelů.

Výbor, který je nápomocen Komisi v souladu se směrnicí 97/67/ES, by měl sledovat vývoj v poskytování všeobecných služeb v členských státech.

Národní regulační orgány budou pravděpodobně nadále hrát klíčovou roli, zejména v těch členských státech, kde je ještě třeba dokončit přechod ke konkurenčnímu prostředí. V souladu se zásadou oddělení regulačních a provozních funkcí by členské státy měly zaručit nezávislost národních regulačních orgánů, a zajistit tak nestrannost jejich rozhodování. Tímto požadavkem nezávislosti není dotčena institucionální autonomie a ústavní povinnosti členských států ani zásada neutrality s ohledem na úpravu vlastnictví uplatňovanou v členských státech, jak je stanovena v článku 295 Smlouvy. Národním regulačním orgánům by měly být poskytnuty veškeré zdroje ve smyslu personálního zajištění, odbornosti a finančních prostředků, které jsou nezbytné k plnění jejich úkolů.

Jakákoli strana, která podléhá rozhodnutí národního regulačního orgánu, by měla mít právo podat opravný prostředek k subjektu, který je na tomto regulačním orgánu nezávislý. Tímto subjektem může být soud. Tímto odvolacím řízením není dotčeno rozdělení pravomocí v rámci vnitrostátních soudních systémů ani práva právnických nebo fyzických osob podle vnitrostátních právních předpisů. Do ukončení těchto řízení je nezbytné zajistit dočasný odklad výkonu rozhodnutí národních regulačních orgánů, aby byla zaručena právní jistota a jistota trhu.

Národní regulační orgány by měly při plnění svých úkolů vyplývajících ze směrnice 97/67/ES v případě potřeby spolupracovat s jinými regulačními subjekty členských států a s Komisí. To by přispělo k rozvoji vnitřního trhu poštovních služeb a k zajištění důsledného uplatňování ustanovení této směrnice ve všech členských státech, zejména v oblastech, kde vnitrostátní předpisy, kterými se provádí právo Společenství, poskytují národním regulačním orgánům při uplatňování příslušných předpisů značnou pravomoc. Tato spolupráce by mohla probíhat mimo jiné v rámci výboru, který je nápomocen Komisi v souladu s touto směrnicí, nebo v rámci skupiny sdružující evropské regulační orgány. Členské státy by měly rozhodnout, které subjekty jsou národními regulačními orgány pro účely této směrnice.

Aby mohly národní regulační orgány účinně plnit své úkoly, musí shromažďovat informace od účastníků trhu. Žádosti o informace by měly být přiměřené a neměly by podniky neúnosně zatěžovat. Může se rovněž ukázat jako nutné, aby tyto informace shromažďovala Komise a mohla tak plnit své povinnosti vyplývající z právních předpisů Společenství. Příjemce informací by měl zajistit jejich důvěrnost v souladu s platnými pravidly.

V zájmu informovanosti Evropského parlamentu a Rady o vývoji na vnitřním trhu poštovních služeb by Komise měla uvedeným orgánům pravidelně předkládat zprávy o uplatňování směrnice 97/67/ES.

Členské státy by měly zajistit vybudování dostatečných přístupových míst s ohledem na potřeby uživatelů ve venkovských a řídce osídlených oblastech. Členské státy by měly v těchto oblastech zajistit vhodnou hustotu přístupových míst, aby bylo vyhověno povinnosti všeobecných služeb.

S cílem zachovat rámec pro regulaci poštovního odvětví by mělo být zrušeno datum ukončení platnosti směrnice 97/67/ES. Ustanovení, jež nejsou touto směrnicí pozměněna, zůstávají v platnosti. Službami, jež členské státy mohou nadále vyhrazovat během období provádění, jsou služby stanovené směrnicí 97/67/ES.

Jelikož cílů této směrnice, totiž dotvoření vnitřního trhu poštovních služeb Společenství, zabezpečení společné úrovně všeobecných služeb pro všechny uživatele a stanovení harmonizovaných zásad regulace poštovních služeb, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.

Směrnice 97/67/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

Touto směrnicí není dotčeno uplatňování pravidel pro hospodářskou soutěž a volný pohyb služeb uvedených ve Smlouvě. Pokud by mechanismy na financování všeobecných služeb zahrnovaly podporu poskytovanou členským státem nebo z prostředků státní podpory v jakékoli podobě ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, není touto směrnicí dotčena povinnost členských států dodržovat pravidla o státní podpoře uvedená ve Smlouvě.

Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (13) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

Článek 1

Směrnice 97/67/ES se mění takto:

službami poskytovanými za jednotnou sazbu: poštovní služby, jejichž sazba je uvedena v obecných podmínkách poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb, a to pro jednotlivé poštovní zásilky.“

‚všeobecným oprávněním‘ se rozumí oprávnění, bez ohledu na to, zda je regulováno ‚hromadnou licencí‘ nebo obecnými právními předpisy, a bez ohledu na to, zda tato regulace vyžaduje registrační nebo deklarační postupy, které neukládá danému poskytovateli poštovních služeb povinnost obdržet výslovné rozhodnutí národního regulačního orgánu před uplatněním práv z oprávnění plynoucích,

poštovní zásilkou rozumí zásilka s adresou v konečné podobě, ve které má být poskytovatelem poštovních služeb dodána. Kromě listovních zásilek jsou to rovněž například knihy, katalogy, noviny, časopisy a poštovní balíky obsahující zboží s obchodní hodnotou či bez obchodní hodnoty;“

přístupovými místy rozumí fyzická zařízení, včetně poštovních schránek pro veřejnost umístěných na veřejné komunikaci nebo v budově, na budově nebo na pozemku poskytovatele nebo poskytovatelů poštovních služeb, kde mohou odesílatelé odevzdávat poštovní zásilky do poštovní sítě;“

c)

c)

Bez ohledu na hmotnostní limit poštovních balíků stanovený v rámci všeobecných služeb daného členského státu zajistí členské státy dodávání poštovních balíků přijatých z jiných členských států o hmotnosti do 20 kg na vlastním území.“

„5. Národní regulační orgány mohou zvýšit hmotnostní limit pro pokrytí všeobecnými službami u poštovních balíků až na hmotnost nepřesahující 20 kg a mohou stanovit zvláštní opatření pro dodávání těchto balíků do domu.

jedno dodání do domu každé fyzické nebo právnické osoby, nebo odchylně, za podmínek stanovených národním regulačním orgánem, jedno dodání do příslušných zařízení.“

4. Jestliže jsou čisté náklady rozděleny podle odst. 3 písm. b), mohou členské státy zřídit vyrovnávací fond, který může být financován z poplatků hrazených poskytovateli nebo uživateli služeb a je spravován pro tento účel subjektem nezávislým na osobě nebo osobách jej využívajících. Členské státy mohou udělení oprávnění poskytovatelům služeb podle čl. 9 odst. 2 podmínit povinností přispívat do tohoto fondu nebo dodržovat povinnosti všeobecných služeb. Tímto způsobem lze financovat povinnosti všeobecných služeb poskytovatelem nebo poskytovateli všeobecných služeb uvedené v článku 3.

pro stejné prvky všeobecných služeb nebo části území daného státu ukládat povinnosti všeobecných služeb a současně finanční příspěvky do mechanismu rozdělení nákladů,

být ve vhodných případech vázáno na povinnost finančního příspěvku do mechanismu rozdělení nákladů uvedeného v článku 7, je-li poskytování všeobecných služeb spojeno s čistými náklady a představuje pro poskytovatele všeobecných služeb určeného či určené podle článku 4 nespravedlivou zátěž,

pokud je to nezbytné a opodstatněné, uložit požadavky na kvalitu, dostupnost a výkon odpovídajících služeb,

2. Pro služby, které spadají do oblasti všeobecných služeb, mohou členské státy zavést schvalovací postupy včetně individuálních licencí v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky a k zajištění poskytování všeobecných služeb.

1. Pro služby, které nespadají do oblasti všeobecných služeb, mohou členské státy zavést všeobecná oprávnění v rozsahu nezbytném pro zaručení souladu se základními požadavky.

Evropský parlament a Rada přijmou na návrh Komise a na základě čl. 47 odst. 2, článků 55 a 95 Smlouvy harmonizační opatření nutná pro zajištění přístupu uživatelů a poskytovatele či poskytovatelů poštovních služeb do poštovní sítě za transparentních a nediskriminačních podmínek.“

Je-li to nezbytné pro ochranu zájmu uživatelů nebo pro podporu účinné hospodářské soutěže a s ohledem na vnitrostátní podmínky a vnitrostátní právní předpisy, zajistí členské státy dostupnost transparentních, nediskriminačních podmínek přístupu pro prvky poštovní infrastruktury nebo pro služby poskytované v rámci všeobecných služeb, jako je například systém poštovních směrovacích čísel, databáze adres, poštovní přihrádky, dodávací schránky, informace o změně adresy, služba dosílky, služba vrácení odesílateli. Tímto ustanovením není dotčeno právo členských států přijmout opatření k zajištění přístupu do poštovní sítě za transparentních, přiměřených a nediskriminačních podmínek.“

ceny musí vycházet z nákladů a vytvářet pobídky pro účinné poskytování všeobecných služeb. Je-li to nutné z důvodů veřejného zájmu, mohou členské státy rozhodnout, že by u služeb s cenou stanovenou za kus a pro jiné poštovní zásilky měla být uplatňována jednotná sazba na celém jejich území nebo pro přeshraniční poskytování služby,

10. Členské státy mohou vyžadovat od těch poskytovatelů poštovních služeb, na něž se vztahuje povinnost přispívat do vyrovnávacího fondu, aby pro zajištění fungování fondu zavedli náležitě oddělené účty.“

c)

„8. Pokud daný členský stát nevyužil finanční mechanismus pro poskytování všeobecných služeb, jak to umožňuje článek 7, a pokud se národní regulační orgán přesvědčí, že žádný ze určených poskytovatelů všeobecných služeb v tomto členském státě není příjemcem státní pomoci, skryté anebo otevřené, a že hospodářská soutěž na trhu je plně účinná, může tento orgán rozhodnout, že neuplatní požadavky tohoto článku.“

Evropský parlament a Rada pro přeshraniční služby v rámci Společenství (viz příloha II). Budoucí přizpůsobení těchto norem technickému pokroku nebo vývoji trhu se provádí regulativním postupem s kontrolou podle článku 21 odst. 2.“;

2. Pokud to vyžadují výjimečné okolnosti týkající se infrastruktury nebo zeměpisných podmínek, mohou národní regulační orgány stanovit výjimky z norem kvality uvedených v příloze II. Stanoví-li národní regulační orgán takto výjimky, oznámí to bezodkladně Komisi. Komise předloží výboru uvedenému v článku 21 pro informaci výroční zprávu o oznámeních obdržených během předchozích 12 měsíců.“

2. Aniž jsou dotčeny jiné opravné prostředky nebo opatření k nápravě podle vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Společenství, zajistí členské státy, aby uživatelé jednající jednotlivě, nebo pokud to dovoluje vnitrostátní právo, společně s organizacemi zastupujícími zájmy uživatelů nebo spotřebitelů, mohli předložit příslušnému národnímu orgánu případy, kdy reklamace uživatelů na podniky poskytující poštovní služby, které jsou součástí všeobecných služeb, nebyly uspokojivě vyřešeny.

3. Členské státy zajistí, aby byly na vnitrostátní úrovni uplatňovány účinné mechanismy, v rámci kterých má každý uživatel nebo poskytovatel poštovních služeb, který byl dotčen rozhodnutím národního regulačního orgánu, právo podat opravný prostředek proti tomuto rozhodnutí k odvolacímu subjektu nezávislému na zúčastněných stranách. Do rozhodnutí o takovém opravném prostředku zůstává v platnosti rozhodnutí národního regulačního orgánu, pokud subjekt rozhodující o opravném prostředku nerozhodne jinak.“

4. Považuje-li národní regulační orgán informaci za důvěrnou v souladu s obchodními pravidly důvěrnosti, a to jak s pravidly Společenství, tak i s vnitrostátními pravidly, Komise i dotyčné národní regulační orgány tuto důvěrnost zachovají.“

2. Poskytovatelé poštovních služeb poskytnou tyto informace neprodleně na vyžádání a v nezbytných případech důvěrně, a to ve lhůtách a na úrovni podrobností požadovaných národním regulačním orgánem. Informace požadované národním regulačním orgánem jsou přiměřené výkonu jeho úkolů. Národní regulační orgán uvede důvody, které jeho žádost o informace opravňují.

1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé poštovních služeb poskytovali zejména národním regulačním orgánům veškeré informace, včetně finančních informací a informací o poskytování všeobecných služeb, a to za tímto účelem:

Každé čtyři roky, přičemž poprvé nejpozději do 31. prosince 2013, Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice, včetně souvisejících informací o vývoji v odvětví, zejména z hospodářských, sociálních a technologických hledisek, o trendech v zaměstnanosti, jakož i o kvalitě služby. Zpráva je v případě potřeby doplněna návrhy určenými Evropskému parlamentu a Radě.“

Mechanismus rozdělení založený na fondu uvedeném v čl. 7 odst. 4 by měl využívat transparentní a neutrální mechanismus vybírání příspěvků, jenž zabrání nebezpečí dvojího uložení příspěvků, které se vztahují jak na výstupy, tak na vstupy podniků.

Úhrada nebo financování čistých nákladů na povinnosti všeobecných služeb může vyžadovat, aby byla určeným poskytovatelům všeobecných služeb poskytnuta náhrada za služby, které poskytují za nekomerčních podmínek. Protože taková náhrada zahrnuje finanční převody, členské státy musí zajistit, aby probíhaly objektivním, transparentním, nediskriminačním a přiměřeným způsobem. To znamená, aby převody pokud možno co nejméně narušovaly hospodářskou soutěž a uživatelskou poptávku.

Část C: Úhrada čistých nákladů na povinnosti všeobecných služeb

Tato kategorie zahrnuje uživatele nebo skupiny uživatelů, jimž by nebyla poskytnuta služba komerčním provozovatelem, kterému nebyla uložena povinnost poskytovat všeobecné služby.

prvky vymezených služeb, které lze poskytovat pouze se ztrátou nebo za nákladových podmínek, které nejsou běžnými obchodními podmínkami. Do této kategorie mohou spadat prvky služeb, jakými jsou služby stanovené v části A;

Důkladnou pozornost je třeba věnovat správnému vyčíslení nákladů, kterým by se určený poskytovatel všeobecných služeb mohl vyhnout, kdyby povinnosti všeobecných služeb neplnil. Výpočet čistých nákladů by měl zohlednit výhody, včetně nehmotných výhod, které provozovatel všeobecných služeb má.

Článek 2

1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2010. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.

Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

2. Členské státy sdělí Komisi znění svých právních a správních předpisů, které přijmou s ohledem na uplatňování této směrnice.

Článek 3

1. Odchylně od článku 2 mohou níže uvedené členské státy odložit provádění této směrnice do dne 31. prosince 2012, aby mohly nadále vyhrazovat služby poskytovateli či poskytovatelům všeobecných služeb:

Tyto členské státy mohou rozhodnout o dřívějším provedení směrnice.

2. Příslušné členské státy vyrozumí Komisi, že skutečně hodlají využít odkladu provádění podle odstavce 1 do … (15).

3. Členské státy, které do dne 31. prosince 2012 zruší své vyhrazené oblasti, mohou v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2012 u služeb v této zrušené vyhrazené oblasti odmítnout udělit oprávnění podle čl. 9 odst. 2 směrnice 97/67/ES provozovatelům poštovních služeb poskytujícím služby spadající do oblasti všeobecných služeb a společnostem jimi ovládaným, je-li jim přidělena vyhrazená oblast v jiném členském státě.

Článek 4

Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 5

Tato směrnice je určena členským státům.

(1) Úř. věst. C 168, 20.7.2007, s. 74.

(2) Úř. věst. C 197, 24.8.2007, s. 37. Stanovisko vydané po nepovinné konzultaci.

(3) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. července 2007 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 8. listopadu 2007 a postoj Evropského parlamentu ze dne … (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).

(4) Úř. věst. C 48, 16.2.1994, s. 3.

(5) Úř. věst. L 15, 21.1.1998, s. 14. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).

(6) Úř. věst. C 288 E, 25.11.2006, s. 77.

(7) Úř. věst. L 176, 5.7.2002, s. 21.

(8) Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003.

(9) Úř. věst. L 115, 17.4.1998, s. 31.

(10) Úř. věst. L 109, 19.4.2001, s. 56.

(11) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).

(12) Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36.

(13) Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.

(14) Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Rady 2006/97/ES (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 107).“;

(15) Šest měsíců ode dne vstupu této směrnice v platnost.

ODŮVODNĚNÍ RADY

I. ÚVOD

1. Dne 18. října 2006 přijala Komise návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 97/67/ES s ohledem na úplné dosažení vnitřního trhu poštovních služeb Společenství (1). Tento návrh je založen na čl. 47 odst. 2 a článcích 55 a 95 Smlouvy.

2. Evropský parlament přijal stanovisko při prvním čtení na plenárním zasedání konaném ve dnech 9. až 12. července 2007. Při své práci Rada rovněž vzala v úvahu stanovisko Hospodářského a sociálního výboru přijaté dne 26. dubna 2007 a stanovisko Výboru regionů přijaté dne 6. června 2007 (2).

3. Dne 8. listopadu 2007 Rada přijala společný postoj v souladu s článkem 251 Smlouvy.

II. CÍLE

Cílem návrhu pozměněné směrnice je učinit „poslední krok“ k úplnému otevření trhu odstraněním veškerých zbývajících platných výlučných či zvláštních práv pro poskytovatele poštovních služeb a veškerých dalších překážek k poskytování poštovních služeb, jak je uvedeno ve stávající směrnici o poštovních službách 97/67/ES (ve znění směrnice 2002/39/ES). V souladu s časovým plánem stanoveným v článku 7 a na základě několika studií a podrobného posouzení dopadů Komise potvrdila, že konečné datum pro úplné dosažení vnitřního trhu poštovních služeb bude dne 1. ledna 2009. Cílem pozměňovacích ustanovení je přizpůsobit regulační rámec novému prostředí a současně zajistit poskytování všeobecných služeb a jejich patřičné financování navržením nevyčerpávajícího seznamu orientačních doprovodných opatření. Po vstupu v platnost nové směrnice by mělo být zrušeno ustanovení o skončení platnosti, jež bylo začleněno do směrnice z roku 2002 (3) (článek 1 (bod 24), 55. bod odůvodnění), a zajistit tak právní kontinuitu po skončení platnosti stávající směrnice (31. prosince 2008).

III. ROZBOR SPOLEČNÉHO POSTOJE

1. OBECNÉ POZNÁMKY

Na plenárním zasedání konaném dne 11. července 2007 Evropský parlament přijal 64 změn návrhu Komise. Společný postoj Rady zohledňuje změny návrhu Komise (viz níže v bodě 2. a)) tím, že zahrnuje značný počet změn,

— a to buď v doslovném nebo téměř doslovném znění (změny Evropského parlamentu 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61 a 79),

— zčásti (změny Evropského parlamentu 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56 a 58), nebo

— v jejich smyslu, prostřednictvím podobného znění (změny Evropského parlamentu 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52 a 55).

Nicméně několik změn není ve společném postoji zohledněno, neboť se Rada shodla na tom, že jsou buď nadbytečné (jelikož se na ně vztahují další změny), nebo protože ustanovení původního návrhu Komise byla doplněna či důkladně přepracována (viz níže v bodě 2. b)).

Společný postoj zahrnuje rovněž jiné změny kromě těch, jež jsou obsaženy ve stanovisku Evropského parlamentu při prvním čtení. Byla vložena řada redakčních změn, a to zejména důsledkem:

— vložení nové přílohy I (Pokyny k výpočtu případných čistých nákladů na všeobecné služby) a uvedení stávající přílohy (Normy kvality pro přeshraniční zásilky uvnitř Společenství) jako přílohy II pozměněné směrnice (čl. 1 body 16, 17 a 25), a

— vložení nových výrazů do definice (v článku 1 (bod 2) a jeho dopad na terminologii používanou v celém znění (například ve článku 1 (bod 18)).

Dále je cílem zajistit celkovou jednotnost směrnice, zejména pokud jde o:

— oznámení Komisi ze strany poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb (čl. 1 bod 4),

— oddělené účetnictví a pravidla pro transparentnost (čl. 1 bod 15 ve spojení se 41. bodem odůvodnění), a

— nová pravidla postupu projednávání ve výborech, jež mají být uplatňována (regulativní postup s kontrolou, článek 1 (bod 16 a 19), 43.–46. bod odůvodnění), a

— interinstitucionální dohoda o zdokonalení tvorby právních předpisů (60. bod odůvodnění, k němuž Komise učinila prohlášení).

2. KONKRÉTNÍ OTÁZKY

a) Změny návrhu Komise

Základní změna původního návrhu Komise se týká konečného data pro úplné otevření trhu. Stanoví (v článku 2) konec roku 2010 jako konečné datum pro provedení pozměněné směrnice, tedy pro úplné dosažení vnitřního trhu poštovních služeb. Odklad provedení do 31. prosince 2012 je poskytnut některým členským státům (uvedeným v článku 3 směrnice) za přísných podmínek a jeho cílem je reagovat na konkrétní obtíže týkající se procesu poštovní reformy (viz níže v bodě x).

Výše uvedené skutečnosti vedly k řadě dalších podstatných změn původního návrhu (lze je nalézt v článku 1 pozměněné směrnice), jež mohou být takto shrnuty:

i) Odůvodnění a oblast působnosti (článek 1 (bod 1), 1.–9., 14., 15., 19., 20., 22. a 56. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 1–4, 8–9, 11–12, 13, 16

Společný postoj potvrzuje konečné cíle a odůvodnění poštovní politiky Společenství a zdůrazňuje pozitivní úlohu poštovních služeb jako služeb obecného hospodářského zájmu, jakož i jejich příspěvek k cílům sociální, hospodářské a územní soudržnosti EU. Zejména objasňuje oblast působnosti směrnice, pokud jde o poskytování všeobecných služeb, tím, že za klíčový cíl poštovní reformy považuje financování těchto služeb za podmínek zajišťujících jejich trvalé poskytování. Tato skutečnost je zakotvena ve znění a lze ji použít jako hlavní zásadu pro provedení pozměněné směrnice.

ii) Definice (článek 1 (bod 2), 17., 27. a 42. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 15, 21 + 65, 36 a 37

Cílem společného postoje je aktualizovat značné množství definic obsažených ve stávající směrnici a přizpůsobit je regulativním změnám a novým podmínkám na poštovních trzích. Nově vložený výraz „poskytovatel poštovních služeb“ a jeho odlišení od „poskytovatele všeobecných služeb“, jakož i nová definice „uživatele“ jsou klíčové a usilují o objasnění úloh a povinností každého z nich v rámci úplného otevření trhu. Kromě toho společný postoj vymezuje klíčové prvky, přičemž určuje „služby spadající do oblasti všeobecných služeb“ v souladu s příslušnou judikaturou Evropského soudního dvora a začleňuje do seznamu „základních požadavků“ (jež mohou členský stát přimět k zavedení podmínek pro poskytování poštovních služeb), dodržování pracovních podmínek a podmínek zaměstnání, jakož i ustanovení týkající se sociálního zabezpečení, a to v souladu s právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy. To je v souladu s politickým významem, jejž i nadále mají sociální faktory v rámci procesu úplného otevření trhu.

iii) Poskytování všeobecných služeb (článek 1 (body 3–6), 5., 8.–12., 20.–21., 23.–24., 27.–30., 36.–37., 40.–41., 46. a 54. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 4, 6, 13 a 14, 17 a 18, 24–27, 32, 39, 43, 62 + 64, 63

Společný postoj vychází ze zásady, že poskytování všeobecných služeb je klíčovým prvkem pro dosažení vnitřního trhu poštovních služeb a hraje rozhodující roli, pokud jde o sociální a územní soudržnost. Z těchto důvodů znění usiluje o posílení stávajících ustanovení směrnice a zabezpečení jejího rychlého provedení v novém prostředí úplného otevření trhu. Umožňuje členským státům určitou flexibilitu při určování poskytovatele nebo poskytovatelů všeobecných služeb a jejich činnosti, zatímco na druhé straně zajišťuje pravidelný přezkum jejich souladu se statutárními zásadami vymezenými ve směrnici, jakož i dostatečnou lhůtu pro návratnost investic.

Navíc je jasné, že poskytovatel nebo poskytovatelé všeobecných služeb musí poskytnout dostatečně podrobné a aktuální informace o určitých parametrech nabízených všeobecných služeb, včetně všeobecných podmínek přístupu k těmto službám, jakož i cenám a úrovni kvality. A konečně společný postoj vyjímá z působnosti pozměněné směrnice vnitrostátní ustanovení upravující podmínky vyvlastnění pro účely organizování poskytování všeobecných služeb a uznává, že trvalé poskytování určitých bezplatných služeb pro nevidomé a slabozraké osoby zavedené členskými státy by nemělo být ohroženo.

iv) Financování všeobecných služeb (článek 1 (body 7, 8 a 25), 13., 25.–30., 33., 40., 41. a 59. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 4, 6, 20, 21 + 65, 22, 24, 29 a 30, 40, 41 + 66, 62 + 64

Společný postoj, vycházející ze zásad zakotvených v návrhu Komise, věnuje zvláštní pozornost způsobům zajišťujícím financování všeobecných služeb. Rada v zásadě souhlasí s prostředky navrženými Komisí, jelikož jsou plně v souladu se zásadou subsidiarity a věnují pozornost vnitrostátním tržním podmínkám. Členské státy si mohou pro tyto účely zvolit vhodná opatření v závislosti na konkrétních charakteristikách vnitrostátního trhu. S cílem vyřešit obavy vyjádřené některými členskými státy v souvislosti s výpočtem čistých nákladů a zajistit vedení na základě indikativní společné metodiky společný postoj vložil do směrnice novou přílohu. Tato příloha vychází z velké části z přílohy IV směrnice o univerzální službě (4).

v) Podmínky pro poskytování poštovních služeb a přístup do sítí (článek 1 (body 9–13), 30. a 33. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 44 + 81

Společný postoj stanoví další podrobné podmínky pro poskytování poštovních služeb a přístup do sítí s dvojím cílem poskytnout právní jistotu pro poskytovatele poštovních služeb a další poskytovatele poštovních služeb, jakož i zamezit tomu, aby tyto služby byly užívány jako skryté překážky novým subjektům vstupujícím na trh. Celkovým cílem je řádné fungování poštovních trhů a doplňkové fungování různých poštovních sítí. Ustanoveními směrnice není dotčeno právo členských států přijmout opatření k zajištění přístupu do poštovní sítě za podmínek transparentnosti, přiměřenosti a nediskriminace.

Ve vhodných případech společný postoj zahrnuje mezi podmínky pro udělení oprávnění možný finanční příspěvek na provozní náklady národních regulačních orgánů a dodržování pracovních podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy. Je rovněž objasněno vyloučení „dvojího“ uložení příspěvků (pro stejné prvky všeobecných služeb nebo částí území daného státu) povinností všeobecné služby a současně i finančních příspěvků do mechanismu rozdělení nákladů (vyrovnávací fond).

vi) Ustanovení týkající se zaměstnanosti a sociálního zabezpečení (článek 1 (body 2 a 10), 16. a 53. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 10, 35, 37

Jak je uvedeno výše (v písmenu ii)), společný postoj zahrnuje do seznamu „základních požadavků“ dodržování pracovních podmínek a podmínek zaměstnání, jakož i ustanovení týkající se sociálního zabezpečení, a to v souladu s právními předpisy Společenství a vnitrostátními právními předpisy. Sociálním faktorům se dále věnují ustanovení týkající se podmínek pro udělování oprávnění, jimiž může být případně podmíněno či uloženo dodržování pracovních podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy (viz rovněž písmeno v)).

vii) Zásady tvorby sazeb a transparentnost účtů (oddělení účtů) (článek 1 (bod 14–15), 26., 28., 37.–39., 41. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 27–28, 30, 47–49, 50–52, 79

Společný postoj připouští základní změny návrhu Komise s ohledem na rozdílné zásady tvorby sazeb pro poskytování všeobecných služeb (zásada nákladové orientace, nicméně za určitých podmínek jistý stupeň flexibility sazeb). Dále umožňuje členským státům ponechat v platnosti nebo zavést poskytování bezplatné poštovní služby pro potřeby nevidomých a slabozrakých.

Poskytovatel nebo poskytovatelé všeobecných služeb musí vést oddělené účty, aby se zřetelně odlišovaly všeobecné služby od služeb, které nejsou jejich součástí. Určitá ustanovení umožňují členským státům, aby uplatňovaly pravidla transparentnosti (podle čl. 1 bodu 15) na poskytovatele všeobecných služeb stanoveného před konečným datem pro úplné otevření trhu, dokud se nestanoví jiný poskytovatel nebo jiní poskytovatelé všeobecných služeb.

viii) Národní regulační orgány a poskytování informací (článek 1 (bod 20–21), 41.–42., 47.–51. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu 18, 33, 55

Společný postoj nesporně určuje formu spolupráce mezi národními regulačními orgány, čímž vylučuje zřízení nových orgánů nebo struktur na evropské úrovni.

Národní regulační orgány jsou zaměřeny na sledování poštovních trhů, a to i prostřednictvím odpovídající informovanosti ze strany všech subjektů na trhu. Obecné zásady pro správu poskytování informací a dodržování pravidel důvěrnosti jsou ve znění patřičně zohledněny.

ix) Pomoc Komise při provedení směrnice (článek 1 (bod 22–23), 32. a 52. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 22, 34, 56–58

Komise na sebe bere rozšířenou odpovědnost v novém prostředí úplného otevření trhu, neboť je pověřena obecným úkolem být nápomocna při provedení nové směrnice, včetně výpočtu čistých nákladů veškerých všeobecných služeb a pravidelného hodnocení každého příslušného vývoje, zejména z hospodářského, sociálního a technologického hlediska, ohledně trendů v zaměstnanosti, jakož i kvality služby.

x) Konečné datum nebo data pro úplné otevření trhu (článek 2 a 3, 25., 31. a 55. bod odůvodnění)

Významné změny Evropského parlamentu: 7 + 74, 19, 23, 41 + 66 a 59, 61, 62 + 64

S ohledem na konečné datum nebo data pro dosažení vnitřního trhu poštovních služeb Společenství Rada podstatně zohlednila přístup stanovený ve významných změnách Evropského parlamentu. Podle Evropského parlamentu Komisí navrhované konečné datum 1. ledna 2009 není vhodné, a navrhl proto úplné otevření trhu v poštovním odvětví od 31. prosince 2010. Dále navrhl, aby členské státy, které přistoupily k EU po vstupu v planost směrnice 2002/39/ES nebo které mají nízký počet obyvatel a nevelkou rozlohu nebo obzvláště složitou topografii, zejména členské státy se značným („velkým“) množstvím ostrovů, mohou do 31. prosince 2012 i nadále vyhrazovat služby svému poskytovateli nebo poskytovatelům všeobecných služeb, a to v rámci určitých omezení a podmínek.

Společný postoj obsahuje seznam členských států, které výslovně požádaly o maximální odklad provedení, tedy nejpozději do 31. prosince 2012. Toto oznámení je určeno Komisi, přičemž členským státům nebrání v jeho dřívějším provedení. Pro ty členské státy, které hodlají použít výše uvedený odklad, doložka vzájemnosti s členskými státy, které své poštovní trhy zcela otevřely, platí na omezené období.

b) Změny ze strany Evropského parlamentu

Přes rozdílný postoj se Rada kromě toho zabývala řadou změn. V některých případech je však uznává, což vyplývá ze čtení různých ustanovení. Jde zejména o:

Body odůvodnění: — změna 6 se nepřijímá, neboť výhledová studie je podle Evropského parlamentu a Rady jedním ze základních prvků jejich dohody o hlavním cíli pozměněné směrnice (viz též 13. bod odůvodnění), — ke změně 7 a 74 došlo ve 13. bodu odůvodnění, v němž se přesně neuvádí určité datum, ale pojem konečného data pro dosažení vnitřního trhu poštovních služeb je jasně potvrzen, — změna 11 se považovala za zbytečnou, neboť je dostatečně zohledněna ve 14. a 18. bodu odůvodnění, — změna 13 není přijata v plném rozsahu, neboť její část byla vzhledem ke své normativní povaze považována za neodpovídající bodu odůvodnění a je patřičněji zohledněna v článku 1 (bodu 18), — změna 15 se nyní stala součástí širší definice „uživatele“ (v čl. 1 bodu 2), — změna 19 je zohledněna v základních ustanoveních společného postoje; vyplývá to zejména při čtení změn článku 2 a 13. bodu odůvodnění, — změna 22 se bere náležitě v úvahu, a proto byl do společného postoje (čl. 1 bod 23) vložen nový konkrétní článek, — změna 24 se považuje za nadbytečnou, neboť zásadní otázka se řeší v obecných zásadách pro oblast působnosti všeobecných služeb (pozn.: Komise rovněž učiní odpovídající prohlášení ke společnému postoji Rady), — změna 26: Rada měla za to, že nejvhodnějším umístěním, aby tato změna měla jisté právní účinky, bude rámec základních ustanovení; toto je nyní zohledněno v článku 12 (čl. 1 bod 14), — změna 27 byla považována za příliš podrobnou a normativní; ustanovení článku 12 místo toho obsahují všechna potřebná vysvětlení ohledně podmínek odůvodňujících cenovou flexibilitu a důvodů veřejného zájmu umožňujících jednotnou sazbu; bod odůvodnění 38 uvádí významné příklady týkající se těchto důvodů, — změna 29 nebyla podpořena, neboť vypuštěné obecné prohlášení by mělo platit i nadále v průběhu úplného otevření trhu. Rada nicméně souhlasila se související změnou 30 Evropského parlamentu, — změna 31 byla přizpůsobena obecným zásadám uvedeným v článku 1 (bodu 18), — pokud jde o změnu 32, Rada trvá na svém postoji ohledně složení Výboru pro poštovní služby, — pokud jde o změnu 33, Rada podporuje návrh Komise a domnívá se, že spolupráce mezi národními regulačními orgány, ostatními regulačními orgány a Komisí musí podléhat určitým podmínkám podle článku 22 (čl. 1 bod 20).

Články: — pokud jde o změny 41 a 66, Rada podporuje jednotný přístup k financování všeobecných služeb; znění návrhu Komise bylo značně vylepšeno, aby tak přesněji zachytilo různé prostředky a způsoby zajišťování jejich trvalého poskytování. Navíc nová příloha I o výpočtu čistých nákladů stanoví indikativní společný základ. Členské státy mohou podle 26. bodu odůvodnění poskytnout Komisi své plány financování, — změny 62 a 64 jsou základem pro odchylku stanovenou nyní v článku 3 pozměněné směrnice; nicméně obecnou a absolutní odchylku pro všechny členské státy, které přistoupily k EU po vstupu v planost poslední poštovní směrnice 2002/39/ES, nahradil přesný seznam členských států, které o danou odchylku výslovně požádaly, — změna 43 vzbudila obavy a pochybnosti v Radě, která z těchto důvodů souhlasila se zachováním znění stávající směrnice, jakož i proto, že její uplatnění nebylo dosud zpochybněno, — ohledně změn 44 a 81 Rada pečlivě posoudila a přepracovala článek týkající se otázek oprávnění s hlavním cílem odstranit všechny překážky nerušeného poskytování poštovních služeb. Pokud jde o přesný odkaz na služby spadající do oblasti působnosti všeobecných služeb, Rada souhlasila se zachováním stávajících ustanovení a Komise k tomu učinila prohlášení. Dále je třeba poznamenat, že otázka dodržování pracovních podmínek je náležitě zohledněna v jiných částech společného postoje (viz čl. 2 písm. a) bod vi), — změna 46 je v současné době zohledněna částečně v 35. bodu odůvodnění a částečně v článku 1 (bodu 13), — změna 51 byla pokládána za nadbytečný odkaz na jiné pozměňující ustanovení téže směrnice, — změnu 54 Rada nepřijala, neboť nespadá do oblasti působnosti této pozměňující směrnice a není v souladu se zásadou subsidiarity, — změnu 56 Rada podpořila, ačkoli se dohodla, že první zpráva bude vydána nejpozději do 31. prosince 2013 (namísto 31. prosince 2011), aby byl zajištěn celkový přehled provedení směrnice ve všech členských státech, a to včetně států využívajících do konce roku 2012 odklad provedení, — změna 57 je zohledněna v článku 1 (bodu 22); pravidelná zpráva Komise musí obsahovat důkladný rozbor trendů v zaměstnanosti v poštovním odvětví, — cíl změny 58 byl patřičně zohledněn ve společném postoji Rady (článek 1 (bod 23)); nepřevzala však časová omezení, neboť pomoc Komise při provedení směrnice je třeba chápat jako obecný a trvalý úkol během jejího provedení. Rada se rovněž důrazně zasazuje o to, aby všechny členské státy neměly povinnost předkládat Komisi své plány financování (26. bod odůvodnění), — konečně, změna 59 již neodpovídá celkovému časovému plánu provedení podle společného postoje.

IV. ZÁVĚRY

Společný postoj je do značné míry založen především na stanovisku Evropského parlamentu v prvním čtení a odráží celkovou rovnováhu dosaženou na neformálních jednáních mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí s cílem brzkého uzavření dohody při druhém čtení v Evropském parlamentu. Dané znění zachovává přístup a právní strukturu navrhovanou Komisí (a vycházející ze stávající směrnice 97/67/ES v pozměněném znění), aby se regulace poštovního odvětví přizpůsobila novým podmínkám odpovídajícím úplnému dosažení vnitřního trhu do konce roku 2010. S ohledem na datum provedení nové směrnice umožňuje některým členských států požádat o odchylku (nejpozději do 31. prosince 2012), aby se zohlednily konkrétní strukturální potřeby jejich vnitrostátních poštovních trhů.

Vzhledem k výše uvedenému došlo zejména k podstatným vysvětlením a úpravám odpovídajících definic návrhu, záruk pro poskytování všeobecných služeb, včetně financování, režimu oprávnění, úlohy vnitrostátních orgánů a poskytování informací všemi poskytovateli poštovních služeb.

Rada očekává potvrzení dohody o společném postoji Evropským parlamentem v zájmu brzkého přijetí této směrnice.

(1) KOM(2006) 594 v konečném znění, Úř. věst. C …

(2) Úř. věst. C 168, 20.7.2007, s. 74.

Úř. věst. C 197, 24.8.2007, s. 37.

(3) Článek 27 stanoví, že není-li rozhodnuto jinak, ustanovení stávající směrnice se použijí do 31. prosince 2008.

(4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací, Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51 (73).