Zvláštní zpráva č. 20/2012 „Je financování strukturálních opatření určené na projekty v oblasti infrastruktury pro nakládání s komunálním odpadem účelné, a pomáhá tak členským státům plnit cíle odpadové politiky EU?“





GLOSÁŘ Biologicky rozložitelný odpad : Veškerý odpad podléhající anaerobnímu či aerobnímu rozkladu, jako jsou potraviny, zahradní odpady, papír a lepenka. Daň z odstraňování odpadů : Ekonomické opatření, jehož cílem je zvýšit cenu skládkování a v některých případech i spalování, a motivovat tak k recyklování. Daň, která se platí z tuny odstraněného odpadu, se ukládá navíc k poplatkům za uložení na skládku anebo spalování. Ekonomická opatření : V této zprávě se jedná o opatření, která mají poskytovat pobídky pro volbu méně škodlivých způsobů nakládání s odpady v souladu s odpadovou politikou EU (například recyklace namísto skládkování). Patří sem režim poplatků podle množství odpadu i daň z odstraňování odpadů. Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) : Finanční nástroj, který má posilovat hospodářskou a sociální soudržnost mezi regiony EU. Intervence z EFRR se provádějí hlavně prostřednictvím operačních programů a jednotných programových dokumentů, které zahrnují velké množství projektů. EU-12 : Členské státy, které do EU vstoupily v roce 2004 (deset členských států) a 2007 (dva členské státy). EU-27 : 27 členských států Evropské unie. Fond soudržnosti : Finanční nástroj, který má posilovat hospodářskou a sociální soudržnost financováním projektů v oblasti životního prostředí a dopravy v členských státech, jejichž HNP na obyvatele je nižší, než je 90 % průměru EU. Informační opatření : V této zprávě se jedná o opatření související s poskytováním informací, která mají podporovat veřejnost v tom, aby používala osvědčené postupy odstraňování odpadu, a přispívala tak k účelné politice odpadového hospodářství. Jako dva příklady lze uvést osvětové kampaně a vzdělávací strategie. Komunální odpad : Odpad, jehož sběr provádějí obce nebo jiné subjekty v jejich zastoupení a který se odstraňuje pomocí systému nakládání s odpady. Větší část tohoto toku odpadů pochází z domácností, ačkoli sem patří i podobné odpady ze zdrojů jako obchod, úřady a veřejné instituce. Komunální odpad se skládá například z biologicky rozložitelných materiálů, papíru, plastů, kovů, textilu atd. (zdroj: Eurostat). Nástroj předvstupních strukturálních politik (ISPA) : Finanční nástroj, který pomáhá kandidátským zemím při přípravě na vstup. Poskytuje se z něj podpora na infrastrukturní projekty v prioritních oblastech EU, kterými je životní prostředí a doprava. Po vstupu se projekty ISPA změnily na projekty Fondu soudržnosti. Operační program : Dokument schválený Komisí, který má podobu uceleného souboru priorit, který zahrnuje víceletá opatření a obsahuje velký počet projektů. Poplatek za nakládání s odpady : Cena, kterou obce účtují domácnostem za sběr, zpracování a odstraňování odpadu. Poplatky za nakládání s odpady se vypočítávají různými způsoby v různých obcích a vycházejí z plochy bytu nebo domu, z počtu osob v domácnosti, ze spotřeby pitné vody, váhy či objemu vyprodukovaného odpadu apod. Programové období : Víceletý rámec pro plánování a provádění výdajů na strukturální opatření. Průsaková voda : Jakákoli kapalina prosakující odpady uloženými na skládce. Správní opatření : V této zprávě se jedná o legislativní opatření, která původcům odpadu, subjektům nakládající s odpady anebo obcím ukládají určité povinnosti, jako je zřídit pro zařízení, v nichž se nakládá s odpady, systém povolení a kontrol, zavést tříděný sběr odpadů u zdroje či dodržovat normy kvality při produkci kompostu. Strukturální opatření : V této zprávě se jedná o intervence z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a z Fondu soudržnosti. Účelnost : Měřítko vztahu mezi dosaženými výsledky a stanovenými cíli. Zásada "znečišťovatel platí" : V souladu s touto zásadou musí náklady spojené s nakládáním s odpady nést prvotní původce odpadu, nebo současný či předchozí držitel odpadu (zdroj: směrnice o odpadech). SHRNUTÍ I. V roce 2010 vyprodukoval každý občan EU-27 v průměru 500 kg komunálního odpadu, který, pokud není sbírán, zpracováván a řádně odstraňován, může mít negativní vliv na životní prostředí. Řádným odpadovým hospodářstvím lze ovšem využívání zdrojů zlepšit, neboť komunální odpad může sloužit k získávání surovin. EU proto zavedla společné normy a cíle v podobě směrnic pro nakládání s komunálním odpadem a v určitých regionech spolufinancuje infrastrukturu odpadového hospodářství. II. Audit Účetního dvora se zaměřil na spolufinancování infrastruktury pro nakládání s komunálním odpadem ze strany EU a zkoumal, zda je její financování účelné, a pomáhá tak členským státům plnit cíle odpadové politiky EU. Účetní dvůr přímo posuzoval výkonnost 26 infrastrukturních zařízení pro nakládání s odpady vybraných do vzorku a hodnotil plnění cílů odpadové politiky EU i provádění podpůrných opatření v osmi regionech, kde se zařízení nacházela. Prověřoval také roli Komise. III. Účetní dvůr dospěl k závěru, že určité zlepšení v odpadovém hospodářství bylo sice zaznamenáno v téměř všech vybraných regionech, nicméně účelnost financování infrastrukturních zařízení pro nakládání s komunálním odpadem ze strukturálních opatření byla omezena špatným prováděním podpůrných opatření: a) Výkonnost spolufinancovaných infrastrukturních zařízení do velké míry závisela na strategii sběru odpadu. Pokud se jedná o skládky, odpad se ukládal bez odpovídajícího zpracování a obecně nebyly vyčleněny dostatečné částky na pokrytí nákladů na uzavření skládek a následnou péči. b) Podávání zpráv o plnění cílů EU bylo omezeno spolehlivostí údajů, což Komisi ztěžovalo monitorování. Ačkoli téměř ve všech regionech bylo v odpadovém hospodářství zaznamenáno určité zlepšení, produkce odpadů na osobu se v šesti z osmi kontrolovaných regionů zvýšila. Ve dvou regionech, které přispěly k plnění cílů EU, se biologicky rozložitelný odpad sbíral odděleně a byly ve větší míře zavedeny daně ze skládkování, což vedlo ke snížení závislosti na skládkování. Odpad se obvykle ukládal na skládky bez odpovídajícího zpracování. c) Financování EU nedosáhlo maximální míry účelnosti, protože se nedostatečně prováděla podpůrná informační, správní a ekonomická opatření. Tato podpůrná opatření nebyla podmínkou pro poskytnutí grantu EU. Nedostatky byly rovněž zaznamenány v právním rámci EU a pokynech EU pro odpady. IV. Účetní dvůr předkládá následující doporučení: a) Členské státy by se měly zaměřit na infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady zpracovávající odpad již vytříděný u zdroje a zajistit, aby se odpad na skládkách před odstraněním zpracovával a aby skládky měly na pokrytí nákladů na uzavření a následnou péči dostatečnou finanční jistinu. Komise by měla od členských států před tím, než jim poskytne finanční podporu EU, požadovat realizaci těchto doporučení. b) Členské státy by měly vytvořit spolehlivé a úplné databáze odpadového hospodářství a Komise by měla ověřovat spolehlivost statistik předkládaných členskými státy. Komise, Parlament a Rada by měly zvážit, zda nepropojit finanční podporu EU s plněním cílů odpadové politiky EU. c) Členské státy by měly spolufinancovanou infrastrukturu podpořit informačními, správními a ekonomickými opatřeními. Především by měly větší pozornost věnovat účasti veřejnosti a veřejné podpoře, zaměřovat se na provádění tříděného sběru, včetně biologicky rozložitelného odpadu, je-li to nákladově efektivní, a zavést daň ze skládkování a pobídky prostřednictvím poplatků s cílem motivovat k předcházení vzniku odpadů a jejich recyklaci. Komise by měla od členských států před tím, než jim poskytne finanční podporu EU, požadovat realizaci těchto doporučení. Není-li dodržována zásada "znečišťovatel platí", měla by se použít snížená míra podpory. d) Komise by měla zlepšit právní rámec EU a pokyny EU. Zejména by měla navrhnout cíle pro předcházení vzniku odpadu, vyjasnit koncepci zpracování před odstraněním, zvážit možnost vyvinout spolu s členskými státy normy kvality EU pro kompost a poskytnout vhodné pokyny a šířit osvědčené postupy ve vztahu k metodice pro odhad nákladů na uzavírání skládek a následnou péči. ÚVOD NAKLÁDÁNÍ S KOMUNÁLNÍM ODPADEM V EU 1. Společnost v Evropě v posledních deseti letech zbohatla a s tím se zvýšila i spotřeba a výroba. V roce 2010 každý občan EU vyprodukoval v průměru 502 kg komunálního odpadu, od 304 kg v Lotyšsku po 760 kg na Kypru (viz graf 1). 2. Pokud není komunální odpad sbírán, zpracováván a řádně odstraňován, ohrožuje veřejné zdraví a může mít negativní vliv na životní prostředí, a to na ovzduší (v důsledku skleníkových plynů), půdu (kvůli průsakové vodě vzniklé nepovoleným odkládáním opadů nebo špatně kontrolovaným skládkám) a na vodu (kvůli vodě, která se dostala do kontaktu s odpadem a pronikla do vodonosných vrstev nebo povrchových vod), a také vyvolávat problémy se zápachem. GRAF 1 PRODUKCE KOMUNÁLNÍHO ODPADU NA HLAVU V ROCE 2010 PODLE ČLENSKÉHO STÁTU +++++ TIFF +++++ Zdroj: Eurostat. 3. Řádným odpadovým hospodářstvím lze zlepšit využívání zdrojů, neboť komunální odpad může sloužit k získávání surovin. Papír, lepenku, kovy, sklo a plasty lze recyklovat a biologicky rozložitelné odpady lze přeměnit na kompost bohatý na živiny, který se využije v zemědělství jako půdní přídavek. Zbytek může být spálen (energetické využití) nebo odstraněn uložením na skládce. 4. Diagram zobrazující hlavní prvky nakládání s komunálním odpadem je uveden v příloze I. Typický systém nakládání s komunálním odpadem tvoří níže uvedené druhy infrastrukturních zařízení spolu se sběrem odpadů (tříděným či netříděným u zdroje): a) třídírna odpadů: závod, kde se oddělují recyklovatelné látky jako papír a lepenka, sklo, obaly a kovy na manuálních třídicích linkách anebo automaticky, například proudem vzduchu či optickými třídiči; b) zařízení na kompostování a na anaerobní digesci: zařízení určená na zpracování biologicky rozložitelného odpadu. V zařízeních na kompostování probíhá aerobní biologický proces, kterým se biologicky rozložitelný odpad přeměňuje na stabilní zrnitý materiál, který lze použít jako půdní přídavek, zatímco v zařízení na anaerobní digesci se používají chemikálie, které napomáhají procesu rozkladu. V tomto případě působí na biologicky rozložitelný odpad za nepřítomnosti vzduchu bakterie, které jej přeměňují na digestát a bioplyn bohatý na metan, který se využívá k výrobě energie; c) zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů: zařízení, které kombinuje třídění a biologické zpracování, jako je kompostování či anaerobní digesce. Ve fázi mechanického zpracování se oddělují biologicky rozložitelné a suché složky odpadu a v některých případech se rovněž vytřiďují recyklovatelné látky. Následně se biologicky rozložitelná složka biologicky zpracovává; d) spalovna: zařízení ke spalování odpadů s energetickým využitím nebo bez něj; e) skládka: místo pro odstraňování odpadů, které se ukládají na povrch nebo pod úroveň povrchu země. 5. Ve většině členských států EU je převládajícím způsobem nakládání s odpady skládkování, třebaže v posledních letech získávají na významu energetické využití a zejména recyklace (viz graf 2). 6. Aby se snížily negativní dopady komunálního odpadu na životní prostření a veřejné zdraví a podpořilo se efektivnější využívání zdrojů, zavedla EU pro nakládání s komunálním odpadem obecné zásady a společné normy a cíle v podobě směrnic. GRAF 2 ZPRACOVÁNÍ KOMUNÁLNÍHO ODPADU V ROCE 2010 PODLE ČLENSKÉHO STÁTU +++++ TIFF +++++ Zdroj: Eurostat. 7. Rámec pro odpadovou politiku EU byl stanoven ve směrnici z 15. července 1975 [1]. Podle ní je odpadová politika EU založena na podpoře předcházení vzniku, opětovného použití a recyklace odpadů. Nelze-li produkci odpadů zabránit, co nejvíce materiálů by se mělo využít, pokud možno recyklací, přičemž skládky by se měly využívat až jako poslední možnost. Směrnice rovněž zavedla zásadu "znečišťovatel platí". Tyto zásady dále rozvinula směrnice o odpadech z roku 2008 [2] tím, že zavedla povinnou pětistupňovou pyramidovou hierarchii způsobů nakládání s odpady (viz graf 3). 8. Směrnice o odpadech byla doplněna řadou zvláštních směrnic upravujících činnosti zpracování odpadů (skládkování [3] a spalování [4]) nebo zvláštní toky odpadů, jako jsou obaly [5] nebo elektrická a elektronická zařízení [6]. V těchto direktivách byly stanoveny kvantitativní cíle, které mají členské státy splnit, pokud jde o procento odklonu biologicky rozložitelného odpadu od skládkování, recyklaci obalů a míru využití a oddělený sběr odpadních elektrických a elektronických zařízení. Lhůty pro splnění cílů byly pro některé státy prodlouženy, aby se zohlednila jejích výchozí situace v oblasti odpadového hospodářství (viz tabulka 1). GRAF 3 PYRAMIDOVÁ HIERARCHIE ZPŮSOBŮ NAKLÁDÁNÍ S ODPADY +++++ TIFF +++++ Zdroj: Evropský účetní dvůr. 9. Účelnost politiky odpadového hospodářství lze zvýšit podpůrnými opatřeními, jako je organizace informačních a osvětových kampaní, změna správních postupů nebo zavedení finančních pobídek nebo překážek. Tato opatření jsou někdy stanovena v předpisech, například povinnost řádně informovat spotřebitele, jindy vyplývají ze zkušeností získaných při nakládání s komunálním odpadem, například zavedení daně z odstraňování odpadů nebo oddělený sběr biologicky rozložitelného odpadu. TABULKA 1 CÍLE, KTERÉ MAJÍ ČLENSKÉ STÁTY SPLNIT Zdroj: směrnice EU o odpadech. Směrnice | Cíle | Směrnice o skládkách | Obecný cíl: Množství komunálního biologicky rozložitelného odpadu ukládaného na skládku musí být do konce roku 2006, 2009 a 2016 sníženo na 75 %, 50 % a 35 % z celkového množství biologicky rozložitelného komunálního odpadu vyprodukovaného v roce 1995. | Zvláštní cíl pro Portugalsko a Rumunsko: Lhůty jsou stanoveny do konce roku 2010, 2013 a 2020. | Směrnice o obalech | Obecný cíl: Do konce roku 2008 musí být alespoň 60 % hmotnosti obalových odpadů využíváno a alespoň 55 % a nejvýše 80 % recyklováno. Kromě toho musí být dosaženo následujících minimálních cílů v oblasti recyklace materiálů obsažených v obalovém odpadu: 60 % hmotnosti u skla, 60 % hmotnosti u papíru a lepenky, 50 % hmotnosti u kovů, 22,5 % hmotnosti u plastů a 15 % hmotnosti u dřeva. | Zvláštní cíl pro Portugalsko: Do konce roku 2005 by mělo využití obalového odpadu dosáhnout 50–65 % a 25–45 % hmotnosti veškerých obalových materiálů obsažených v obalových odpadech by mělo být recyklováno (přičemž z každého obalového materiálu bude recyklováno nejméně 15 % hmotnosti). Obecného cíle na rok 2008 by mělo být dosaženo do roku 2011. | Zvláštní cíl pro Rumunsko: Obecného cíle na rok 2008 musí být dosaženo do roku 2013 přes postupné cíle. | Směrnice o odpadních elektrických a elektronických zařízeních | Do konce roku 2006 musí míra odděleného sběru dosáhnout v průměru nejméně čtyř kilogramů odpadních elektrických a elektronických zařízení z domácností na osobu za rok. | Zvláštní cíl pro Rumunsko: Do konce roku 2006, 2007 a 2008 musí míra odděleného sběru dosáhnout v průměru nejméně dvou, tří a čtyř kilogramů odpadních elektrických a elektronických zařízení z domácností na osobu za rok. | SPOLUFINANCOVÁNÍ INFRASTRUKTURNÍCH ZAŘÍZENÍ PRO PEVNÝ KOMUNÁLNÍ ODPAD ZE STRUKTURÁLNÍCH OPATŘENÍ EU 10. V určitých regionech mohou členské státy požádat o finanční podporu EU na infrastrukturu v oblasti nakládání s komunálním odpadem, a to prostřednictvím Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Fondu soudržnosti (FS). Během programového období 2000–2006 bylo z těchto fondů na infrastrukturu pro komunální a průmyslový odpad vyčleněno 4,6 miliardy EUR. V období 2007–2013 se příspěvek EU na infrastrukturu v oblasti odpadů zvyšuje na 6,2 miliardy EUR, přičemž zhruba 70 % připadne na členské státy EU-12. Částky podpory EU vyčleněné na obě programová období podle členských států jsou uvedeny v příloze II. 11. Spolufinancovaná infrastruktura se buduje v rámci sdíleného řízení, přičemž konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu EU nese Komise [7]. Během programového období 2000–2006 Komise kromě schvalování operačních programů schvalovala také žádosti předkládané členskými státy na všechny projekty financované z Fondu soudržnosti a na ty projekty EFRR, jejichž celkové náklady přesáhly 50 milionů EUR (velké projekty). V programovém období 2007–2013 musí Komise kromě schvalování programů schvalovat jen projekty, jejichž náklady přesahují 50 milionů EUR [8]. 12. V oblasti komunálního odpadu hrají významnou úlohu dvě generální ředitelství Komise [9]: a) GŘ pro životní prostředí odpovídá za politiku životního prostředí EU v oblasti nakládání s odpady. Jeho úkolem je sledovat provádění souvisejících předpisů (jako je plnění konkrétních cílů) a obrací se na něj GŘ pro regionální a městskou politiku, když zkoumá kvalitu návrhů operačních programů a velkých projektů [10]; b) GŘ pro regionální a městskou politiku odpovídá za rozpočet EU v oblasti regionální politiky, z něhož se mohou spolufinancovat infrastrukturní projekty odpadového hospodářství. 13. Během programového období 2000–2006 se ze strukturálních opatření spolufinancovaly hlavně následující druhy infrastrukturních zařízení pro nakládání s odpady: třídírny odpadů (viz obrázek 1), zařízení na kompostování a na anaerobní digesci (viz obrázek 2), zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů, systémy tříděného sběru a skládky (jak budování nových, tak uzavírání a sanace starých) (viz obrázek 3). Předpokládá se, že tyto druhy infrastrukturních zařízení budou přispívat k plnění cílů odpadové politiky EU tím, že biologicky rozložitelný odpad bude odkláněn od skládkování a zvýší se míra recyklace (viz rámeček 1). RÁMEČEK 1 PŘÍKLADY INFRASTRUKTURY ODPADOVÉHO HOSPODÁŘSTVÍ SPOLUFINANCOVANÉ EU Cílem třídírny odpadů v Portugalsku (Resitejo) s roční kapacitou 9000 tun bylo využívat obalový odpad a papír a sklo, které byly nejprve ve skupině obcí vytříděny u zdroje. Ručně tříděné recyklovatelné materiály se prodávaly k recyklaci a zbytkový odpad se dopravoval na přilehlou skládku. Náklady na projekt způsobilé pro podporu EU činily 2,28 milionu EUR, přičemž 1,71 milionu EUR bylo spolufinancováno z EFRR. V Rumunsku se v zařízení na kompostování (Râmnicu Vâlcea) měl zpracovávat biologicky rozložitelný odpad sbíraný odděleně z domácností a také zelený odpad z obecních parků a transformovat na kompost. Zařízení schopné zpracovat 14400 tun odpadu ročně mělo přispívat k odklonu biologicky rozložitelného odpadu od skládkování v souladu s cíli stanovenými ve směrnici o skládkách. Infrastrukturní zařízení bylo součástí integrovaného projektu odpadového hospodářství s náklady 14,67 milionu EUR, přičemž podpora EU činila 11 milionů EUR. Projekt ve Španělsku (Alt Empordà) spočíval v rozšíření skládky s kapacitou 1167603 m3 a ve vylepšení stávajících prostor, pokud jde o zachycování a zpracování plynu a průsakové vody, s cílem snížit dopad skládky na životní prostředí. Náklady na projekt činily 5,71 milionu EUR, z čehož 4,57 milionu EUR pocházelo z Fondu soudržnosti. +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ ROZSAH A KONCEPCE AUDITU 14. Hlavním cílem auditu bylo posoudit, nakolik je financování strukturálních opatření určené na infrastrukturní zařízení pro nakládání s komunálním odpadem účelné, a pomáhá tak členským státům plnit cíle odpadové politiky EU. 15. Účetní dvůr hledal odpovědi na tyto tři otázky: a) Byla infrastrukturní zařízení pro nakládání s komunálním odpadem úspěšná? b) Byly cíle odpadové politiky EU na regionální úrovni splněny [11]? c) Byla přijata taková opatření, aby se účelnost financování EU maximálně zvýšila? 16. Hodnoticí kritéria, která byla při auditu použita, jsou vysvětlena dále v této zprávě u každé otázky (viz body 20, 21, 35 a 45). Jak je u auditu výkonnosti běžné, kritéria zohledňují příklady osvědčených postupů, které byly v dané oblasti zaznamenány (viz bod 9). 17. Audit se prováděl v Evropské komisi a v osmi regionech ve čtyřech členských státech (Španělsko, Itálie, Portugalsko a Rumunsko). Vzorek kontrolovaných infrastrukturních zařízení byl zaměřen na členské státy a regiony, které v průběhu programových období 2000–2006 a 2007–2013 dostávaly na odpadové hospodářství velký objem finanční podpory EU a v nichž byl v době auditu k dispozici dostatečný počet dokončených projektů, aby mohla být posouzena jejich účelnost. Seznam kontrolovaných infrastrukturních zařízení a přezkoumávaných operačních programů obsahuje příloha III. 18. Audit vycházel z posouzení: a) výkonnosti vzorku 26 infrastrukturních zařízení pro nakládání s odpady spolufinancovaných v období 2000–2006 [12]: pěti třídíren, sedmi zařízení na kompostování nebo na anaerobní digesci, sedmi zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů a sedmi skládek; b) plnění cílů EU v oblasti pevného komunálního odpadu v osmi kontrolovaných regionech; c) provádění podpůrných opatření v regionech zařazených do vzorku a také úlohy Komise při maximalizaci účelnosti financování EU. 19. Audit se konal od ledna do listopadu 2011. Byla přezkoumána projektová dokumentace v Komisi a ve čtyřech členských státech ve vzorku a konaly se pohovory s pracovníky Komise, zástupci orgánů členských států a provozovateli infrastrukturních zařízení. Během auditu byla navštívena všechna infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady zařazená do vzorku. Účetnímu dvoru pomáhali externí nezávislí odborníci se znalostmi v oblasti nakládání s komunálním odpadem. Auditní kritéria byla stanovena za pomoci externích odborníků a při plánování auditu projednána s Komisí. PŘIPOMÍNKY BYLA INFRASTRUKTURNÍ ZAŘÍZENÍ PRO NAKLÁDÁNÍ S KOMUNÁLNÍM ODPADEM ÚSPĚŠNÁ? 20. Výkonnost spolufinancovaných infrastrukturních zařízení by měla být v souladu s jejich technickým návrhem, žádostí o financování a všeobecně přijímanými normami. 21. Podle směrnice o odpadech musí být infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady navržena a provozována tak, aby zaručovala, že se odpady zpracovávají a odstraňují způsobem, který neohrožuje vodu, ovzduší a půdu a nezpůsobuje problémy s hlukem nebo zápachem. Kromě toho směrnice o skládkách vyžaduje složení finanční jistiny na pokrytí nákladů na uzavření a následnou péči alespoň po dobu třiceti let, neboť možné hrozby pro životní prostředí přesahují dobu provozu. 22. Účetní dvůr zkoumal, zda: a) spolufinancovaná zařízení pro nakládání s komunálním odpadem byla z hlediska dosahování očekávaných výsledků účelná; b) provoz spolufinancovaných zařízení pro nakládání s komunálním odpadem způsoboval problémy s životním prostředím. ZAŘÍZENÍ PRO NAKLÁDÁNÍ S ODPADY BYLA V PROMĚNLIVÉ MÍŘE ÚČELNÁ, AVŠAK ZAŘÍZENÍ ZPRACOVÁVAJÍCÍ NETŘÍDĚNÝ ODPAD NEBYLA DOSTATEČNĚ VÝKONNÁ TŘÍDÍRNY ODPADŮ 23. Výkonnost pěti třídíren odpadů, které Účetní dvůr prověřoval a které měly využívat obalový odpad (a v některých případech i papír a sklo) vytříděný u zdroje domácnostmi, byla celkově uspokojivá ve vztahu k jejich technickému řešení a všeobecně přijímaným normám, tj. pokud jde o poměr mezi vstupem a výstupem [13] a kvalitu využitých materiálů: a) třídírny využívaly mezi 50 % a 74 % obalového odpadu na vstupu; b) kvalita využitých materiálů byla obvykle v souladu s tržní specifikací, a materiály byly tudíž prodejné. 24. Avšak kvůli nedostatkům v přípravné fázi pracovaly tři z pěti třídíren odpadů po šesti či sedmi letech provozu na 106 %–154 % své projektované kapacity. V jednom případě sloužilo zařízení více obcím, než se původně plánovalo, a ve dvou případech překračovalo množství odpadu tříděného u zdroje prognózy. Při přetěžování hrozí nebezpečí, že se sníží podíl využitých materiálů a že nebudou dodrženy normy kvality využitých materiálů, které vyžadují recyklační společnosti. ZAŘÍZENÍ NA KOMPOSTOVÁNÍ A NA ANAEROBNÍ DIGESCI 25. Výkonnost sedmi zařízení na kompostování a na anaerobní digesci, která měla zpracovávat biologicky rozložitelný odpad a produkovat kompost, byla různá. Účetní dvůr konstatoval, že: a) množství produkovaného kompostu ve srovnání s množstvím komunálního odpad při vstupu do zařízení bylo ve čtyřech z vybraných zařízení nižší než projektovaná cílová hodnota (poměr vstup/výstup se v těchto zařízeních pohyboval mezi 1 % a 22 %), takže se značné množství zbytkového odpadu ukládalo na skládky; b) ve dvou zařízeních nedosahovala kvalita produkovaného kompostu cílů uvedených v žádosti, zejména když kompost pocházel ze směsného odpadu, protože měl vysoký obsah těžkých kovů, a tudíž byl méně vhodný pro jiná použití, například v zemědělství. Ve třetím zařízení kontroloval provozovatel obsah těžkých kovů pouze během prvního roku provozu a v následujících čtyřech letech už nikoli; RÁMEČEK 2 PŘÍKLAD, JAK LZE KOMPOST S ÚSPĚCHEM PRODÁVAT Portugalské zařízení na kompostování (LIPOR), sloužící přibližně jednomu milionu obyvatel, přijímalo pouze odděleně sebraný biologicky rozložitelný odpad, ať již to byl potravinářský a kuchyňský odpad nebo zelený odpad. Provozovatel zařízení se pomocí opatření jako informační kampaně zaměřil na správné třídění a sběr biologicky rozložitelného odpadu, aby se zlepšila surovina pro kompost. V roce 2010 vyprodukovalo zařízení 10027 tun vysoce kvalitního kompostu, který se snadno prodával za průměrnou cenu 71,8 EUR za tunu. c) vyprodukovaný kompost těžko hledal odbyt v případě pěti ze sedmi zařízení ve vzorku, protože neexistoval dostatečně rozvinutý trh s kompostem [14] a jeho kvalita byla nízká. Kompost se nakonec prodával za méně než jedno euro za tunu. Ve dvou případech se hromadily zásoby přesto, že výroba zdaleka nedosahovala cílových hodnot; d) dvě zařízení pracovala na méně než 10 % své kapacity. Většina odděleně sebraného biologicky rozložitelného odpadu byla totiž nepoužitelná, jelikož byla smíšena s jinými druhy odpadu a musela být uložena přímo na skládku. Naopak dvě jiná zařízení byla přetížena a fungovala na 102 % a 119 % své kapacity. ZAŘÍZENÍ NA MECHANICKO-BIOLOGICKÉ ZPRACOVÁNÍ ODPADŮ 26. Šest kontrolovaných zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů bylo v provozu, avšak sedmé, nacházející se v Apulii, jehož výstavba byla dokončena v roce 2003, v době auditu v provozu nebylo. Příčinou byly značné problémy při udělování zakázky na jeho provoz a prodlení se získáním potřebných povolení. Během tohoto období od roku 2003 bylo zařízení zakonzervováno s náklady 3,5 milionu EUR (čili 24 % celkových investičních nákladů), které hradí členský stát. 27. Pět ze šesti provozovaných zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů, která byla kontrolována, mělo zpracovávat směsný odpad (včetně biologicky rozložitelného odpadu). Účetní dvůr konstatoval, že jejich výkonnost, pokud jde o využití materiálů a odklon od skládkování, byla velmi nízká. Podle výkonnosti lze těchto šest zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů rozdělit do tří skupin: a) jedno zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů zřetelně přispívalo k plnění cílů odpadové politiky EU a zejména k odklonu od skládkování, třebaže cílové hodnoty stanovené v jeho technickém řešení nebyly zcela splněny (viz rámeček 3); b) výsledky jiného zařízení na mechanicko-biologické zpracování byly smíšené. Dařilo se posílat suchou část odpadu do externího zařízení, kde se z ní vyrábělo palivo, a na skládku bylo ukládáno méně než 50 % odpadu při vstupu do zařízení. Nicméně s výjimkou malého objemu využitých kovů se neprovádělo žádné další využití materiálu a biologicky rozložitelný odpad se nerecykloval, neboť veškerý digestát z procesu se ukládal na skládku; c) čtyři zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů výrazně nesnižovala objem skládkovaného odpadu (viz rámeček 4). RÁMEČEK 3 PŘÍKLAD ZAŘÍZENÍ NA MECHANICKO-BIOLOGICKÉ ZPRACOVÁNÍ ODPADŮ V SOULADU S HIERARCHIÍ ZPŮSOBŮ NAKLÁDÁNÍ S ODPADY V EU A S ODKLONEM ODPADU OD SKLÁDKOVÁNÍ Jedno zařízení na mechanicko-biologické zpracování ve Španělsku (Sant Adrià de Besòs) zpracovávalo pouze zbytkový odpad, přičemž obaly, sklo, papír a lepenka a biologicky rozložitelný odpad byly předtím odděleně sebrány prostřednictvím zvláštních kontejnerů dostupných veškerému obyvatelstvu oblasti, která pod zařízení spadala. V zařízení se oddělovala suchá frakce od biologického odpadu. Po využití materiálů vhodných k prodeji zpracovatelům provádějícím opětovné zpracování, jako jsou sklo, plasty, kovy a papír a lepenka, se zbylá suchá frakce se ziskem energie spalovala v zařízení umístěném v tomtéž komplexu pro nakládání s odpady. Biologický odpad se anaerobně zpracovával, čímž vznikal bioplyn, který se pak využíval jako zdroj energie. Díky tomuto procesu dosahovalo v roce 2010 využívání materiálů 8 % zbytkového odpadu při vstupu do zařízení ve srovnání s 10 % uvedenými v žádosti, biologicky rozložitelná hmota k biologickému zpracování 20 % ve srovnání s plánovanými 26,5 % a zbytkový odpad ke spalování 70 % ve srovnání s 63,5 %. RÁMEČEK 4 ČTYŘI ZAŘÍZENÍ NA MECHANICKO-BIOLOGICKÉ ZPRACOVÁNÍ ODPADŮ, KTERÁ NEPLNILA SVÉ CÍLE A NEPŘISPÍVALA K ODKLONU ODPADU OD SKLÁDKOVÁNÍ Ve třech italských zařízeních na mechanicko-biologické zpracování odpadů (Villacidro, Olbia a Cerignola) ukládal provozovatel výstupy z procesu v plném rozsahu na skládku: suchou frakci bez jakéhokoli využití materiálu a také vyprodukovaný digestát, které úhrnem představovaly 68 %, 82 % a 93 % odpadu při vstupu do jednotlivých zařízení. Objem skládkovaného odpadu snižovaly jen ztráty z procesu zpracování (jako vypařování či tvorba průsakové vody). Vybavení pro výrobu paliva z odpadu instalované ve dvou zařízeních nebylo v jednom případě uvedeno do provozu a ve druhém případě bylo demontováno, protože pro palivo chyběli potenciální kupci. Mechanická třídicí jednotka třetího zařízení nebyla šest let po uvedení zařízení do provozu v činnosti. Nebyla totiž potřeba, neboť biologicky rozložitelný odpad se sbíral odděleně u zdroje. Tato tři zařízení byla navíc přetížena, protože 13 %, 52 % a 65 % odpadu přijímaného v těchto jednotlivých zařízeních se vůbec nezpracovávalo a přímo se s vysokým obsahem biologicky rozložitelného materiálu ukládalo na skládku, protože biologicky rozložitelný odpad se ve dvou případech nesbíral odděleně. Ve čtvrtém zařízení v této skupině (Linares ve Španělsku) se využívaly materiály a vyprodukovaný kompost se neukládal na skládku, nýbrž se využíval při stavebních pracích a v zemědělství. Cílové hodnoty využívání však splněny nebyly: využívalo se pouze mezi 6 % a 9 % biologicky rozložitelného odpadu a 4 % využitelných materiálů ve srovnání s cílem, který byl v prvním případě stanoven na 25 %–28 % a v druhém na 7 %–8 %. Proto 85 % odpadu vstupujícího do zařízení bylo i s vysokým obsahem biologicky rozložitelného materiálu ukládáno na skládku. Vyprodukovaný kompost se obtížně prodával a zhruba 50 % celkové produkce zařízení se v době auditu skladovalo. SKLÁDKY 28. U sedmi vybraných skládek Účetní dvůr zjistil, že se množství biologicky rozložitelného odpadu ukládaného na skládku pohybovalo od 31 % do 55 % celkového množství skládkovaného odpadu, protože tento odpad se efektivně nezpracovával: a) odpad se skládkoval bez jakéhokoli zpracování na pěti ze sedmi prověřovaných skládek. I když na třech z těchto pěti skládek se odděleně sbíral biologicky rozložitelný odpad, ve dvou případech bylo více než 90 % biologicky rozložitelného odpadu kontaminováno biologicky nerozložitelným odpadem, a tudíž se přímo ukládalo na skládku; b) odpad ukládaný na dvou zbývajících vybraných skládkách se před odstraněním zpracovával v zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů. Výkonnost těchto dvou zařízení na zpracování však nebyla uspokojivá. Jedno zařízení bylo přetíženo (52 % příchozího odpadu se bez zpracování přímo posílalo na skládku). Druhé neplnilo cíl pro využití biologicky rozložitelného odpadu, který byl stanoven v jeho technické dokumentaci, a odpad se s vysokým obsahem biologicky rozložitelného materiálu skládkoval (viz rámeček 4). TÉMĚŘ VŠECHNA INFRASTRUKTURNÍ ZAŘÍZENÍ SPLŇOVALA POŽADAVKY NA OCHRANU ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ, AVŠAK VÍCE NEŽ DVĚ TŘETINY SKLÁDEK NEMĚLY POŽADOVANOU FINANČNÍ JISTINU NA POKRYTÍ NÁKLADŮ NA UZAVŘENÍ A NÁSLEDNOU PÉČI 29. U 25 z 26 vybraných infrastrukturních zařízení odpadového hospodářství vyplynulo z přezkumu údajů, který Účetní dvůr provedl, že se environmentální dopady na ovzduší, vodu a půdu obecně sledovaly. Projekty byly ve většině případů v souladu s příslušnými povoleními. Jedno zařízení nebylo v době auditu ještě v provozu (viz bod 26). 30. V době auditu však na dvou ze sedmi vybraných skládek nebyl plyn vznikající z uloženého rozkládajícího se biologicky rozložitelného odpadu zachycován a zpracováván nebo spalován, jak to vyžaduje směrnice o skládkách (viz rámeček 5). Nekontrolovaný skládkový plyn může znečišťovat ovzduší, působit na vegetaci a způsobovat výbuchy. 31. Účetní dvůr rovněž u jedné třetiny infrastrukturních zařízení, přinejmenším během určitých období jejich provozu, zaznamenal problémy, pokud jde o platné limity pro emise zápachu stanovené ve vnitrostátních povoleních týkajících se životního prostředí. Nedostatečné monitorování zápachu zjistil u další třetiny vybraných infrastrukturních zařízení. Dvě ze zařízení, kde se úroveň zápachu nemonitorovala, současně dostávala spolufinancování EU pro dodatečné práce, které měly řešit problémy se zápachem. RÁMEČEK 5 NA DVOU SKLÁDKÁCH SE NEPROVÁDĚLO ZACHYCOVÁNÍ A ZPRACOVÁNÍ PLYNU NEBO JEHO SPALOVÁNÍ Na jedné ze skládek v Itálii (Cavallino) se odpad ukládal po tři roky a v době auditu byla míra využití přibližně 70 %. Plyn vznikající při rozkladu biologicky rozložitelného materiálu se vypouštěl do ovzduší, aniž byl zpracován či spalován, neboť zařízení pro zachycování plynu nebylo ještě dostavěno. Účetní dvůr zjistil, že na skládce v Rumunsku (Piatra Neamt) téměř dva roky od zahájení provozu nebyl zaveden, budován či plánován žádný systém pro zachycování skládkového plynu. Na tyto dvě skládky se ukládal významný objem biologicky rozložitelného odpadu, protože zpracování před odstraněním se buďto neprovádělo, nebo bylo nedostatečné. Zachycování a zpracování, případně spalování plynu tak mělo z hlediska ochrany ovzduší o to větší důležitost. 32. Polovina infrastrukturních zařízení, která měla problémy s řízením zápachu, však své provozní postupy nezměnila ani neprovedla dodatečné investice, aby tyto problémy řešila (viz rámeček 6). 33. Možné dopady na životní prostředí z provozu skládek se neomezují na období provozu infrastrukturního zařízení, neboť potenciální prosakování průsakové vody a emise skládkových plynů přetrvávají po desetiletí poté, co bylo odstraňování odpadů ukončeno. Z tohoto důvodu požaduje směrnice o skládkách, aby byla složena částka na pokrytí nákladů na uzavření a následnou péči po dobu nejméně 30 let. U pěti ze sedmi vybraných skládek však dostatečná finanční jistina k tomuto účelu chyběla. V těchto případech skutečně složené částky bez ohledu na metodiku jejich výpočtu nezajišťují, že po ukončení provozu skládek bude k dispozici přiměřené financování, aby se předešlo dlouhodobému ohrožení životního prostředí, jako je znečištění podzemních vod prosakováním průsakové vody do půdy nebo znečištění ovzduší emisemi skládkových plynů. RÁMEČEK 6 PŘÍKLADY ZPŮSOBŮ, JAK OMEZIT PROBLÉMY SE ZÁPACHEM Ve dvou zařízeních na kompostování a anaerobní digesci (Valorsul v Portugalsku a Gironés ve Španělsku) se při nezávislém monitorování zjistily problémy se zápachem. S úmyslem tento stav řešit změnili provozovatelé provozní postupy – kupříkladu upravili časový plán a načasování obracení kompostu – nebo údržbu biofiltrů. V jednom ze zařízení byl nainstalován systém hlášení umožňující obyvatelům stěžovat si provozovateli pomocí SMS na zápach. U dvou ze skládek v Portugalsku (Residouro a Baixo Tâmega) byly během prvních let provozu zaznamenávány stížnosti na zápach. Byly nainstalovány systémy na emisi deodorantů, které se v případě potřeby spouštěly. 34. Účetní dvůr také konstatoval významné rozdíly v metodice, podle níž se v jednotlivých regionech stanovila částka finanční jistiny, takže výsledkem byly velmi rozdílné částky (od 370000 EUR po 4180000 EUR pro skládku s kapacitou asi 1,4 milionu m3). Tyto metodiky neposkytují dostatečnou jistotu, že na pokrytí nákladů na uzavření a následnou péči po dobu 30 let budou k dispozici dostatečné prostředky. V některých případech se finanční jistina stanovila podle nákladů na vybudování skládky, zatímco v jiných se částka určila na základě kapacity skládky, její plochy nebo uložených tun. BYLY CÍLE ODPADOVÉ POLITIKY EU NA REGIONÁLNÍ ÚROVNI SPLNĚNY? 35. Financování infrastruktury pro komunální odpad ze strukturálních opatření by mělo přijímajícím zemím pomoci splnit cíle odpadové politiky stanovené ve směrnicích EU. Především by se mělo podporovat předcházení vzniku komunálního odpadu, regiony by měly zvyšovat podíl tříděného sběru, aby mohly přispívat k dosažení cílů EU pro recyklaci a využití odpadů11, a také by se měla snížit závislost na konečném odstranění odpadů na skládkách. 36. Účetní dvůr zkoumal, zda: a) se v regionech vybraných do vzorku zlepšuje situace ohledně předcházení vzniku komunálního odpadu; b) regiony zvýšily podíl tříděného sběru, přispěly ke splnění cílů EU pro zvláštní toky odpadů a snížily závislost na skládkování; c) byly vymýceny nepovolené skládky a odpad se před odstraněním na skládky předupravuje. NEDŮSLEDNÉ VYKAZOVÁNÍ ÚDAJŮ 37. Po návštěvách v osmi regionech ve čtyřech členských státech zařazených do vzorku Účetní dvůr konstatoval, že plnění cílů EU je vykazováno nedůsledně. Údaje hlášené Komisi nebylo vždy možné odsouhlasit s údaji dostupnými v členských státech. Taková nedůslednost může ztížit úlohu Komise při posuzování, zda se cíle EU v oblasti odpadu skutečně plní (viz rámeček 7). Komise kontroluje, zda jsou údaje, které dostává, konsistentní, avšak neposuzuje jejich spolehlivost. 38. Komise navíc nezpracovává informace o tom, jak regiony přispívají k plnění cílů EU, přestože v šesti z osmi navštívených regionů se plány odpadového hospodářství, které zohledňují cíle EU, vypracovávají na regionální úrovni. Vykazování údajů na národní úrovni může zastřít významné rozdíly ve výsledcích v oblasti odpadového hospodářství v rámci jednoho členského státu, jak tomu bylo v Andalusii a Apulii ve srovnání s celkovým stavem ve Španělsku v prvním a v Itálii ve druhém případě. RÁMEČEK 7 PŘÍKLADY PŘÍPADŮ, KDY NEBYLO MOŽNÉ ODSOUHLASIT ÚDAJE V ČLENSKÝCH STÁTECH S ÚDAJI NAHLÁŠENÝMI KOMISI Ve Španělsku odpovídá ve vztahu k plnění cíle stanoveného ve směrnici o skládkách za konsolidaci údajů z regionů a za jejich hlášení Komisi ministerstvo životního prostředí. Podle údajů vykázaných regionem Andalusie bylo v roce 2009 uloženo na skládky 500000 tun biologicky rozložitelného odpadu, kdežto na základě údajů získaných během auditu Účetní dvůr odhadl, že to bylo přibližně 1800000 tun. V roce 2009 se tak ve Španělsku uložilo na skládky 58 % biologicky rozložitelného odpadu vyprodukovaného v roce 1995, a nikoli 47 %, jak bylo nahlášeno Komisi, takže cíl pro skládky na daný rok, který byl stanoven na 50 %, nebyl splněn. V Portugalsku, kde na regionální úrovni nebyly o plnění cílů stanovených ve směrnicích EU k dispozici žádné údaje, byly údaje na národní úrovni hlášené Komisi v souladu se směrnicí o skládkách za rok 2006 i se směrnicí o obalech za rok 2005. Z údajů získaných během auditu ovšem vyplynulo, že cíle směrnice o skládkách za rok 2006 nebylo těsně dosaženo a že cíle směrnice o obalech za rok 2005 nebyly splněny u recyklace plastových obalů (o 46,95 %). PRODUKCE ODPADŮ SE ZVÝŠILA V ŠESTI Z REGIONŮ VYBRANÝCH DO VZORKU 39. Na rozdíl od trendu pozorovaného u průměru zemí EU-27, který ukazuje, že přes neustálý hospodářský růst do roku 2008 se produkce komunálního odpadu od roku 2000 ustálila na hodnotě přibližně 520 kg na osobu, se produkce odpadů na osobu v šesti regionech ze vzorku zvýšila. Ve dvou zbývajících regionech, Sardinii a Katalánsku, se stabilizovala. V roce 2009 překročila produkce odpadů na osobu v polovině regionů vybraných do vzorku průměr EU-27 i průměr příslušného členského státu, přičemž v roce 2000 tomu tak v žádném z regionů ve vzorku nebylo. POUZE ČTVRTINA REGIONŮ VE VZORKU VÝRAZNĚ ZVÝŠILA PODÍL TŘÍDĚNÉHO SBĚRU, SNÍŽILA ZÁVISLOST NA SKLÁDKOVÁNÍ A PŘISPÍVALA K PLNĚNÍ CÍLŮ EU 40. Pouze dva z vybraných regionů, Sardinie a Katalánsko, dosáhly výrazného pokroku u tříděného sběru a odklonu od skládkování. Účetní dvůr konstatoval zvýšení poměru tříděného sběru na Sardinii z 2 % v roce 2000 na 43 % v roce 2009 a v Katalánsku z 13 % na 38 % během téhož období. Odpovídajícím způsobem se také ve stejném období snížilo skládkování komunálního odpadu ze 74 % na 23 % na Sardinii a z 64 % na 39 % v Katalánsku (viz graf 4) [15]. 41. V těchto dvou regionech bylo zaznamenáno snížení skládkovaného odpadu v kilogramech na osobu, zatímco v ostatních šesti regionech ve vzorku zůstal tento ukazatel téměř stabilní nebo se zvýšil (viz graf 5). GRAF 4 VÝVOJ MÍRY TŘÍDĚNÉHO SBĚRU KOMUNÁLNÍHO ODPADU A SKLÁDKOVÁNÍ V REGIONECH VYBRANÝCH DO VZORKU V LETECH 2000–2009 [16] +++++ TIFF +++++ Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů dostupných v Komisi a na úrovni členských států. GRAF 5 ODPAD ULOŽENÝ NA SKLÁDKY NA OSOBU (KG) V ROCE 2000 A 2009 [17] +++++ TIFF +++++ Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů dostupných v Komisi a na úrovni členských států. 42. Tytéž regiony, Sardinie a Katalánsko, jsou jediné, které přispěly k plnění cílů EU pro zvláštní druhy komunálního odpadu: a) pokud jde o odklon biologicky rozložitelného odpadu od skládkování, k plnění cílů směrnice o skládkách přispěly pouze Sardinie a Katalánsko. Dva další regiony k plnění svých cílů stanovených v předpisech EU nepřispěly a u čtyř dalších byl lhůtou pro splnění cíle rok 2010. Údaje za rok 2010 nebyly v době auditu sice k dispozici, ale trend v letech před rokem 2010 zvyšování odklonu biologicky rozložitelného odpadu od skládkování nevykazoval [18] (viz tabulka 2); b) pokud jde o cíle směrnice o obalech, stav zjištěný v osmi regionech se výrazně různil. Katalánsko, Sardinie a Andalusie k plnění cílů EU přispěly. V pěti ostatních regionech se na regionální úrovni neprovádělo žádné zvláštní monitorování. Účetní dvůr na základě údajů získaných v členských státech odhadl, že je nepravděpodobné, že tyto regiony kvůli nízké míře tříděného sběru splněny k plnění cílů EU přispějí; c) pět z osmi regionů ve vzorku [19] nepřispělo k plnění cíle EU pro tříděný sběr elektrických a elektronických zařízení, kterého mělo být v souladu se směrnicí o odpadních elektrických a elektronických zařízeních dosaženo v roce 2006, i když byl obecně zaznamenán pozitivní vývojový trend. Katalánsko přispělo již v roce 2006 a Sardinie a Apulie v roce 2009 a 2010. TABULKA 2 TREND MÍRY SKLÁDKOVANÉHO BIOLOGICKY ROZLOŽITELNÉHO ODPADU NA ZÁKLADĚ CELKOVÉHO MNOŽSTVÍ BIOLOGICKY ROZLOŽITELNÉHO KOMUNÁLNÍHO ODPADU VYPRODUKOVANÉHO V ROCE 1995 Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů dostupných v Komisi a na úrovni členských států. | 2006 | 2009 | Regiony ve vzorku | Dosaženo | Cíl | Dosaženo | Cíl | ES-Katalánsko | 69 % | < 75 % | 45 % | < 50 % | IT-Sardinie | 59 % | < 75 % | 36 % | < 50 % | IT-Apulie | 84 % [2222] | < 7﻿﻿5 % | 85 % | < 50 % | ES-Andalusie | 87 % | < 75 % | 93 % | < 50 % | Portugalsko [1111] | 79 % | – | 78 % | < 75 % [5555] | RO-Nord-Est | 56% [3333] | – | 69 % [3333] | < 75 % [5555] | RO-Sud-Vest | 75 % [4444] | – | 87 % | < 75 % [5555] | NEPOVOLENÉ SKLÁDKY BYLY V POLOVINĚ REGIONŮ VYMÝCENY, ALE ODPADY BYLY OBYČEJNĚ UKLÁDÁNY NA SKLÁDKU BEZ JAKÉHOKOLI PŘEDCHOZÍHO ZPRACOVÁNÍ 43. Podle údajů poskytnutých kontrolovanými regiony byly během období 2000–2009 nepovolené skládky buďto vymýceny, nebo jejich počet výrazně poklesl: a) ve čtyřech regionech nebyly podle údajů příslušných orgánů v době auditu v provozu žádné nepovolené skládky; b) v ostatních čtyřech regionech se nepovolené skládky stále využívaly, především ve dvou vybraných regionech v Rumunsku, kde se v roce 2009 prováděl sběr komunálního odpadu jen u 54 % a 33 % obyvatelstva. Nedostatečný sběr komunálního odpadu v těchto dvou regionech byl patrný zejména ve vesnických oblastech. 44. V kontrolovaných regionech se komunální odpad obvykle skládkoval bez řádného zpracování, ačkoli směrnice o skládkách nařizuje, že odpad ukládaný na skládky musí být zpracován, aby se snížilo množství odpadů nebo rizika pro zdraví lidí nebo životní prostředí. Účetní dvůr zjistil, že: a) ve čtyřech regionech ze vzorku se komunální odpad obvykle ukládal na skládky bez jakéhokoli zpracování [20]. V těchto regionech byl navíc oddělený sběr biologicky rozložitelného odpadu zjištěn jen v několika málo obcích, a velké množství biologicky rozložitelného materiálu v odpadu se tak ukládalo na skládky; b) v jednom regionu se před odstraněním zpracovával odpad, který produkovalo jen asi 40 % celkové populace regionu. Tuto nedostatečnou míru zpracování částečně vyvažovala skutečnost, že ve většině regionu se prováděl oddělený sběr biologicky rozložitelného odpadu; c) ve zbývajících třech regionech bylo více zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů, která prováděla zpracování před odstraněním, ale celkově nedosahovala očekávané výkonnosti (viz rámeček 8). BYLA PŘIJATA TAKOVÁ OPATŘENÍ, ABY SE ÚČELNOST FINANCOVÁNÍ EU MAXIMÁLNĚ ZVÝŠILA? 45. Aby se maximálně zvýšila účelnost spolufinancovaných infrastrukturních zařízení, je třeba přijmout podpůrná informační, správní a ekonomická opatření, jako jsou osvětové kampaně, normy kvality a tříděný sběr nebo systémy poplatků podle množství odpadu a daně ze skládkování (viz bod 9), aby se tak podpořilo předcházení vzniku odpadů a jejich recyklace v souladu s hierarchií způsobů nakládání s odpady v EU (viz graf 3). Provádění těchto podpůrných opatření by měla podpořit i EU svými finančními příspěvky. Měl by být vytvořen příhodný právní rámec a pokyny. RÁMEČEK 8 PŘÍKLAD REGIONU, KDE ZAŘÍZENÍ NA ZPRACOVÁNÍ ODPADU BYLA INSTALOVÁNA, AVŠAK JEJICH VÝKONNOST NEBYLA USPOKOJIVÁ V jednom z regionů vybraných do vzorku přicházel na 22 z 28 skládek, které byly v době auditu v provozu, předzpracovaný odpad ze zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů. Tato zařízení však nesplňovala své výkonnostní cíle. V roce 2008 bylo průměrně 76 % odpadu vstupujícího do 23 zařízení na zpracování odpadu, která byla v regionu k dispozici, uloženo na skládku ve stavu, kdy i navzdory zpracování mělo vysoký obsah biologicky rozložitelného materiálu. V případě kontrolovaného zařízení (Linares ve Španělsku) činilo využití biologicky rozložitelného odpadu pouze 6 % až 9 % namísto projektované cílové hodnoty 25 % až 28 %. 46. Účetní dvůr zkoumal, zda: a) byly na úrovni členského státu anebo na regionální úrovni zavedeny informační, správní a ekonomické nástroje, které by podporovaly spolufinancovaná infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady, a zda Komise při schvalování operačních programů či projektů podporovala jejich zavádění; b) lze předpokládat, že právní rámec a pokyny EU maximálně zvýší účelnost financování EU. MÍRA POUŽÍVÁNÍ PODPŮRNÝCH INFORMAČNÍCH, SPRÁVNÍCH A EKONOMICKÝCH OPATŘENÍ SE MEZI VYBRANÝMI REGIONY VÝRAZNĚ LIŠILA INFORMAČNÍ OPATŘENÍ 47. V regionech, kde se infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady, která byla zařazena do vzorku, nacházela, byly obvykle doloženy doplňkové informační činnosti jako osvětové kampaně nebo zveřejňování pokynů pro nakládání s odpady. Jeden takový případ je popsán v rámečku 9. RÁMEČEK 9 DOBRÝ PŘÍKLAD DOKLÁDAJÍCÍ, JAK MŮŽE ZVYŠOVÁNÍ VEŘEJNÉHO POVĚDOMÍ VÉST K LEPŠÍ VÝKONNOSTI INFRASTRUKTURNÍHO ZAŘÍZENÍ Jedno ze zařízení na kompostování v Portugalsku (Lipor) provozovala společnost poskytující služby v oblasti odpadového hospodářství (tříděný sběr a zpracování) osmi obcím s přibližně jedním milionem obyvatel. Jelikož společnost považovala komunikaci a vysokou míru účasti za klíčové činitele úspěchu odpadového hospodářství, všechny její činnosti doprovázela snaha poskytovat informace, zvyšovat povědomí veřejnosti a vzdělávat ji. Výstavbu zařízení na kompostování tak doprovázely komunikační a osvětové kampaně a také konkrétní marketingová strategie pro kompost. Pravidelně se prováděly průzkumy spokojenosti veřejnosti, byla zřízena bezplatná telefonní informační linka a byly vydány a distribuovány pokyny pro nakládání s odpady. Výsledkem všech těchto snah byla skutečnost, že domácnosti i obchodníci uspokojivě třídili biologicky rozložitelný odpad u zdroje, což umožňovalo vyrábět a prodávat vysoce kvalitní kompost (viz rámeček 2). 48. Účetní dvůr však zjistil, že: a) v žádném z regionů ve vzorku odpovědné orgány úspěch svých informačních kampaní neměřily a na začátku nebyly stanoveny žádné měřitelné cíle; b) ve dvou vybraných regionech v Rumunsku bylo zjištěno, že přes určité osvětové kampaně byl téměř veškerý odděleně sebraný biologicky rozložitelný odpad kontaminován a musel být uložen přímo na skládku místo toho, aby byl zpracován v zařízení na kompostování. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 49. Jak to požaduje směrnice o odpadech, osm kontrolovaných regionů zavedlo systém pro vydávání povolení zařízením provádějícím zpracování odpadů. V době auditu podléhala všechna infrastrukturní zařízení kontrolám odpovědných orgánů. Kontroly se však omezovaly na posouzení možných dopadů na životní prostředí a nezahrnovaly aspekt výkonnosti zařízení pro nakládání s odpady (viz rámeček 6). 50. Pokud jde o tříděný sběr, Účetní dvůr zjistil výrazné rozdíly v jeho provádění v regionech a obcích, kterým kontrolovaná infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady sloužila. Zatímco oddělený sběr obalového odpadu, papíru a lepenky a skla byl v širokém měřítku zaveden a přispíval k dobré výkonnosti kontrolovaných třídíren odpadů, kterou Účetní dvůr zaznamenal, tříděný sběr biologicky rozložitelného odpadu byl uspokojivý jen ve dvou regionech. Tyto regiony přispívaly k plnění cílů EU pro odklon biologicky rozložitelného odpadu od skládkování a dařilo se jim snižovat počet skládkovaných kilogramů na osobu (viz body 41–42). V ostatních šesti regionech nebyl tříděný sběr biologicky rozložitelného odpadu obecně zaveden nebo byl neúčelný. Zařízení na kompostování zpracovávající směsný odpad nebo biologicky rozložitelný odpad, který nebyl řádně vytříděn u zdroje, měly slabou výkonnost. 51. Číselné údaje ukazují nepřímý vztah mezi prováděním tříděného sběru a procentem odpadu uloženého na skládky (viz graf 6). 52. Pokud se jedná o normy kvality pro kompost, Účetní dvůr zjistil, že v době auditu takové normy chyběly ve čtyřech regionech a ve zbývajících čtyřech regionech se přípustné limity koncentrace těžkých kovů v kompostu výrazně lišily a byly méně přísné než limity v návrzích pokynů EU. Chybějící normy kvality přispívaly k obtížím, které zařízení na kompostování a na anaerobní digesci při prodeji svého kompostu měla. GRAF 6 NEPŘÍMÝ VZTAH MEZI TŘÍDĚNÝM SBĚREM A PROCENTEM SKLÁDKOVANÉHO ODPADU [21] +++++ TIFF +++++ Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů dostupných v Komisi a na úrovni členských států. EKONOMICKÁ OPATŘENÍ 53. Na základě přezkumu poplatků za nakládání s odpady, které obce účtovaly domácnostem v nejméně třech velkých obcích, kterým sloužilo každé infrastrukturní zařízení ve vzorku, Účetní dvůr zjistil, že: a) ve všech případech byly poplatky paušální [22] a nebyly založeny na systému poplatků podle množství odpadu, který zohledňuje zásadu "znečišťovatel platí" a má předcházet produkování odpadů nebo jejich produkci snižovat; b) ačkoli některé obce neměly systém poplatků podle množství odpadu, začlenily do poplatků určité prvky podporující recyklaci (viz rámeček 10). 54. Další ekonomickou pobídkou ke změně chování je daň z odstraňování odpadů, kterou obce [23] platí za tunu skládkovaného anebo spáleného odpadu kromě obvyklých poplatků za skládkování anebo spalování odpadu. Pět z osmi regionů vybraných do vzorku takovou daň z odstraňování odpadů zavedlo, aby podpořily způsoby nakládání s odpady, které méně poškozují životní prostředí. Dva regiony s nejvyšší daní ze skládkování vykazovaly v roce 2009 nejnižší poměr odpadu uloženého na skládky (viz graf 7) a v období 2000–2009 nejvýraznější zlepšení. Aby podpořily tříděný sběr, svázaly dva regiony částku daně z odstraňování odpadů s mírou tříděného sběru, které každá obec dosáhla (viz rámeček 11). RÁMEČEK 10 PŘÍKLADY POPLATKŮ ZA NAKLÁDÁNÍ S ODPADY S PRVKY PODPORUJÍCÍMI RECYKLACI Aby podpořily recyklaci, uplatňovaly některé obce v Katalánsku slevy z poplatku za nakládání s odpady, které domácnosti platily, v závislosti na domácím kompostování, využívání sběrných středisek nebo účasti v osvětových kampaních. Míra tříděného sběru, které tyto obce dosáhly (39 %), byla vyšší než míra zjištěná v obcích, které ekonomické pobídky nevyužívaly (29 %). Jiné obce v Katalánsku při stanovení poplatku přihlížely k podílu skládkovaného odpadu, aby tak zvýhodnily domácnosti v obcích s nižší mírou skládkování. GRAF 7 DAŇ Z ODSTRAŇOVÁNÍ ODPADŮ A PROCENTO KOMUNÁLNÍHO ODPADU ULOŽENÉHO NA SKLÁDKY V ROCE 2009 [24] +++++ TIFF +++++ Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů dostupných v Komisi a na úrovni členských států. RÁMEČEK 11 PŘÍKLAD DANĚ Z ODSTRAŇOVÁNÍ ODPADŮ ZA SKLÁDKOVANÝ ČI SPÁLENÝ ODPAD STANOVENÉ NA ZÁKLADĚ DOSAŽENÉ MÍRY TŘÍDĚNÉHO SBĚRU V KAŽDÉ OBCI Aby podpořila tříděný sběr odpadů u zdroje, upravuje Sardinie od roku 2005 poplatek za skládkovaný či spálený odpad podle míry tříděného sběru, kterého dosáhne každá obec. Pokud například v roce 2010 míra tříděného sběru dosáhla 50 % až 60 %, uplatnila se daňová úleva 20 %. Přesáhl-li tříděný sběr 60 %, byla daňová úleva pro obce 40 %. Byl-li však tříděný sběr pod úrovní 50 % (nebo 40 % v závislosti na počtu obyvatel obce) účtovalo se penále ve výši dodatečných 5,16 EUR za tunu. KOMISE PŘI SCHVALOVÁNÍ OPERAČNÍCH PROGRAMŮ ČI PROJEKTŮ NEPODPOROVALA PROVÁDĚNÍ PODPŮRNÝCH OPATŘENÍ 55. Financování ze strukturálních opatření neovlivnilo provádění podpůrných informačních, správních a ekonomických opatření. Komise při rozhodování o spolufinancování infrastruktury odpadového hospodářství požadovala o těchto nástrojích jen omezené informace: a) u financování z EFRR Účetní dvůr zjistil, že devět z deseti vybraných operačních programů neobsahovalo informace o zvláštních správních opatřeních ani se nezmiňovalo o daních z odstraňování odpadů či druzích poplatků za nakládání s odpady placených domácnostmi (paušální sazby nebo systémy poplatků podle množství odpadu); b) i když během programového období 2000–2006 Komise každý projekt podporovaný z Fondu soudržnosti jednotlivě posoudila a schválila, Účetní dvůr konstatoval, že míra podrobností o podpůrných opatřeních, které Komise od členských států požadovala, obvykle nezaručovala jejich existenci před poskytnutím financování EU. 56. Zprávy o provádění, které členské státy ve vzorku předložily, aby splnily požadavky směrnic EU o odpadech, určité informace o těchto podpůrných opatřeních obsahují (například informace o zavádění daně ze skládkování, kontrolách, informování veřejnosti atd.). Účetní dvůr však nezjistil, že by mezi posuzováním zpráv o provádění v GŘ pro životní prostředí a financováním infrastruktury odpadového hospodářství Evropskou unií, za něž zodpovídá GŘ pro regionální a městskou politiku, byla jakákoli souvislost: členské státy, které zprávy nepředkládají nebo předkládají zprávy neúplné, využívají financování infrastruktury odpadového hospodářství v rámci strukturálních opatření stejným způsobem. 57. Nedostatečná souvislost mezi financováním EU a existencí podpůrných nástrojů byla obzvláště výrazná při uplatňování zásady "znečišťovatel platí", která je jedním z principů, z nichž politika EU v oblasti životního prostředí vychází [25]. Tuto zásadu zavedla směrnice o odpadech z roku 1975 [26] a zásada pak byla začleněna do dalších zvláštních směrnic o nakládání s odpady, jako je směrnice o skládkách [27]. Podle nařízení upravujících politiku soudržnosti a podle vnitřních pokynů Komise by měla finanční podpora EU zohledňovat dodržování zásady pomocí diferencované míry podpory [28]. 58. Zásadu diferencované míry podpory Komise dále rozvinula během období 2000–2006 v technickém dokumentu [29], který stanovil, že je-li součástí financování systém poplatků (například nízké paušální poplatky), které se neodvozují ze skutečné spotřeby zdrojů a nezajišťují potřebné finanční prostředky na řádnou údržbu infrastruktury ani na pokrytí provozních nákladů a velké části nákladů na odpisy, měla by být míra podpory snížena. Navrhovaná míra podpory by v těchto případech měla odpovídat míře podpory, která je uvedena ve sloupci 5 přílohy IV. 59. Účetní dvůr zjistil, že ačkoli provozní náklady a náklady na odpisy u vybraných infrastrukturních zařízení nebyly z poplatků za nakládání s odpady hrazených domácnostmi pokryty, Komise zásadu diferencované míry podpory neuplatnila a míru spolufinancování nesnížila. Téměř ve všech případech tak byla poskytnutá míra spolufinancování vyšší než míra, která měla být podle zásady diferencované míry podpory poskytnuta (viz příloha IV). Některé obce neúčtovaly domácnostem za nakládání s odpady žádný poplatek. 60. Poplatky, které obce domácnostem za nakládání s odpady účtovaly, se výrazně lišily, a to i v každém regionu (viz tabulka 3). Rozdíly, které v tomtéž regionu v některých případech dosahovaly až 300 %, není možné vysvětlit pouhými rozdíly v průměrném příjmu domácností a v cenové dostupnosti jim určených služeb či rozdíly v nákladech na odpadové hospodářství v obcích zařazených do vzorku. TABULKA 3 POPLATKY ZA NAKLÁDÁNÍ S ODPADY HRAZENÉ DOMÁCNOSTMI V ROCE 2009 NEBO 2010 V OBCÍCH ZAŘAZENÝCH DO VZORKU Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě důkazních informací získaných během auditu. Region | Nejnižší zjištěný poplatek | Nejvyšší zjištěný poplatek | Rozdíl v % | ES-Katalánsko | 40,25 EUR na domácnost | 166,50 EUR na domácnost | 314 % | IT-Sardinie | 1,02 EUR na m2 plochy | 3,3 EUR na m2 plochy | 224 % | IT-Apulie | 1,57 EUR na m2 plochy | 2,62 EUR na m2 plochy | 67 % | ES-Andalusie | 69,60 EUR na domácnost | 94,36 EUR na domácnost | 36 % | PT-Severní Portugalsko | 0 euro | 76,20 EUR na domácnost | – | PT-Lisabon a údolí Teja | 0 euro | 70,38 EUR na domácnost | – | RO-Nord-Est | 8,69 EUR na osobu (infrastrukturní zařízení ve vzorku sloužilo jen jedné obci) | – | RO-Sud-Vest | 16,2 EUR na osobu (infrastrukturní zařízení ve vzorku sloužilo jen jedné obci) | – | V PRÁVNÍM RÁMCI A POKYNECH EU PRO ODPADY BYLY ZJIŠTĚNY NEDOSTATKY 61. Právní rámec a pokyny EU pro odpady mohou napomoci maximalizovat účelnost financování EU. Účetní dvůr zjistil v této oblasti nedostatky. CÍLE SMĚRNIC EU SE NEZAMĚŘUJÍ NA PŘEDCHÁZENÍ VZNIKU ODPADŮ 62. Podle hierarchie způsobů nakládání s odpady v EU uvedené ve směrnici o odpadech je první možností při nakládání s odpady předcházení jejich vzniku. Šestý akční program pro životní prostředí [30] stanovil celkový cíl, kterým bylo podstatně snížit produkci a odstraňování odpadu. 63. Avšak cíle vytyčené ve směrnicích EU v oblasti odpadového hospodářství se vztahují pouze k recyklaci, využití a odklonu biologicky rozložitelného odpadu od skládkování a neřeší předcházení vzniku odpadů nebo snižování jejich množství (viz bod 39). ZPRACOVÁNÍ PŘED ODSTRANĚNÍM NENÍ POJATO DOSTATEČNĚ JASNĚ 64. Podle směrnice o skládkách by se měl na skládky ukládat jen odpad, který byl zpracován. Směrnice však dostatečně jasně nestanoví, v čem by zpracování mělo spočívat a zda zpracování vyžaduje snížení množství odpadu ukládaného na skládky nebo jen snížení jeho objemu [31]. 65. Tato nedostatečně jasná koncepce zpracování před skládkováním vyústila v různé strategie na národní anebo regionální úrovni. V jednom z regionů ve vzorku se kupříkladu zaměřovali na zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů, jejichž výsledky při snižování skládkovaného odpadu nebyly uspokojivé. V jiných dvou regionech se odpad poté, co bylo dosaženo vysoké úrovně tříděného sběru, považoval za zpracovaný a mohl se přímo odvést na skladku (viz body 28 a 44). NEDOSTATEK NOREM KVALITY EU PRO KOMPOST 66. EU spolufinancovala zařízení na kompostování a na anaerobní digesci ve všech osmi regionech vybraných do vzorku. V době auditu však čtyři z prověřovaných regionů jakékoli normy pro kompost postrádaly. V ostatních čtyřech regionech se značně různila přípustná hladina koncentrace těžkých kovů (viz bod 52). 67. Skutečnost, že normy kvality pro kompost na národní či regionální úrovni buďto chyběly, nebo se značně různily, bránila rozvoji trhu s kompostem, takže provozovatelé zařízení vyrobený kompost jen obtížně prodávali. Neexistují žádné normy EU pro kvalitu kompostu. NEEXISTUJE POKYN EU K FINANČNÍ JISTINĚ PRO NÁKLADY NA UZAVŘENÍ SKLÁDKY 68. Ve vztahu k finanční jistině, která má pokrýt náklady na uzavření a následnou péči, Účetní dvůr zjistil, že v metodikách používaných pro její výpočet v šesti regionech, kde byly skládky zařazeny do vzorku, existovaly značné rozdíly. Výsledkem byly výrazně rozdílné částky pro skládku o téže kapacitě, což naznačuje, že tyto částky nemusí vždy dostačovat na pokrytí veškerých nákladů po dobu 30 let, jak to požaduje směrnice o skládkách. EU neposkytla členským státům žádné pokyny, jak by se měly náklady na uzavření a následnou péči odhadovat, ani v této oblasti nepodporovala výměnu zkušeností mezi členskými státy (viz body 33 a 34). ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ 69. Určité zlepšení v odpadovém hospodářství bylo zaznamenáno v téměř všech vybraných regionech, nicméně míra, v jaké financování infrastruktury pro nakládání s komunálním odpadem ze strukturálních opatření účelně napomáhalo členským státům plnit cíle odpadové politiky EU, byla omezena špatným prováděním podpůrných opatření a nedostatky v předpisech a pokynech EU. Komise při posuzování operačních programů a projektů, za něž nesla odpovědnost, k provádění podpůrných opatření nepobízela. Úspěch spolufinancovaných infrastrukturních zařízení závisí na tom, zda se efektivně provádí tříděný sběr u zdroje, což se ne vždy dělo. Určité zlepšení v odpadovém hospodářství vykázaly sice všechny regiony vybrané do vzorku, avšak pouze 25 % splnilo cíle odpadové politiky EU, přičemž se jednalo převážně o ty, které zavedly podpůrná opatření. VÝKONNOST INFRASTRUKTURNÍCH ZAŘÍZENÍ PRO NAKLÁDÁNÍ S KOMUNÁLNÍM ODPADEM 70. Výkonnost spolufinancovaných infrastrukturních zařízení do velké míry závisela na strategii sběru odpadu: a) třídírny odpadů, které měly využívat obalový odpad vytříděný u zdroje domácnostmi, měly uspokojivou výkonnost (viz body 23–24); b) zařízení na kompostování a na anaerobní digesci zpracovávající odděleně sebraný biologicky rozložitelný odpad (pokud nebyl kontaminován), měla obecně lepší výkonnost než zařízení zpracovávající netříděný odpad, jejichž výkonnost byla neuspokojivá (viz bod 25); c) zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů, která zpracovávala odpad netříděný u zdroje, v zásadě nepřispívala k plnění cílů odpadové politiky EU, neboť většina odpadu při vstupu do zařízení byla ukládána na skládky (viz body 26–27). 71. Na všech skládkách ve vzorku byl odpad ukládán buďto po nedostatečném zpracování, nebo bez jakéhokoli zpracování, což vedlo k vysokému obsahu skládkovaného biologicky rozložitelného materiálu (viz bod 28). 72. Téměř všechna kontrolovaná infrastrukturní zařízení splňovala požadavky na ochranu životního prostředí. Pět ze sedmi vybraných skládek však nesložilo dostatečnou finanční jistinu na pokrytí nákladů na uzavření a následnou péči. V metodice, kterou se určovala požadovaná částka finanční jistiny, byly zaznamenány významné rozdíly. Ve většině případů by stanovené částky na pokrytí všech souvisejících nákladů nedostačovaly (viz body 29–34). DOPORUČENÍ 1 a) Členské státy by měly: i) zaměřit se na infrastrukturní zařízení pro nakládání s odpady, v nichž se zpracovává odpad již dříve vytříděný u zdroje (včetně biologicky rozložitelného odpadu, je-li to nákladově efektivní); ii) zajistit, aby byl komunální odpad, který se ukládá na skládky, před odstraněním zpracován; iii) přesvědčit se, že skládky mají dostatečnou finanční jistinu na pokrytí nákladů na uzavření a následnou péči po dobu nejméně 30 let, přičemž její výpočet by měl být založen na vhodné metodice. b) Komise by měla příspěvek EU podmínit tím, že členské státy tato doporučení realizují. CÍLE ODPADOVÉ POLITIKY EU NA REGIONÁLNÍ ÚROVNI 73. Účetní dvůr zaznamenal výrazné nedostatky v tom, jak členské státy vykazovaly plnění cílů EU, což vedlo k tomu, že Komise nebyla schopna ve všech případech vyhodnotit, zda výsledky dosahované členskými státy byly v souladu s cíli EU v oblasti odpadů. Komise kontroluje, zda jsou předložené údaje konzistentní, ale neposuzuje jejich spolehlivost a nezpracovává informace o plnění cílů EU na regionální úrovni (viz body 37–38). 74. Ačkoli téměř ve všech vybraných regionech bylo v odpadovém hospodářství zjištěno určité zlepšení: a) v šesti z osmi regionů zařazených do vzorku produkce odpadu na osobu vzrostla, přestože předcházení vzniku odpadů je základem v hierarchii činností při nakládání s odpady v EU (viz bod 39); b) pouze jedna čtvrtina regionů ve vzorku výrazně zvýšila míru tříděného sběru, takže se současně snížila závislost na skládkování, a přispívala k plnění cílů EU (viz body 40–42); c) odpad se obyčejně ukládal na skládky bez odpovídajícího zpracování nebo bez zpracování vůbec (viz bod 44). DOPORUČENÍ 2 a) Členské státy by měly vytvořit spolehlivé databáze odpadového hospodářství, které by sloužily k monitorování pokroku při plnění cílů odpadové politiky EU a o které by se opíraly zprávy předkládané Komisi. b) Komise by měla vyhodnocovat, zda jsou údaje od členských států spolehlivé. c) Komise, Parlament a Rada by měly zvážit, zda finanční podporu EU nesvázat s plněním cílů odpadové politiky EU. OPATŘENÍ NA MAXIMALIZACI ÚČELNOSTI FINANCOVÁNÍ EU 75. Financování EU nedosáhlo maximální míry účelnosti, protože se nedostatečně prováděla podpůrná opatření. 76. Podpůrná informační, správní a ekonomická opatření se v regionech vybraných do vzorku rozvíjela ve výrazně proměnlivém rozsahu: a) Klíčovými činiteli pro úspěch infrastrukturních zařízení odpadového hospodářství se zdála být vysoká míra veřejného povědomí a ochoty účastnit se programů odpadového hospodářství, zejména pokud jde o třídění odpadu u zdroje v domácnostech. V žádném z regionů ve vzorku odpovědné orgány neměřily výsledky informační opatření, která zavedly (viz body 47–48). b) K plnění cílů EU pro odklon odpadu od skládkování přispívaly jen regiony, které prováděly tříděný sběr biologicky rozložitelného odpadu u zdroje (viz body 50–51). c) Ve čtyřech z osmi regionů ve vzorku chyběla norma kvality pro kompost a ve zbývajících čtyřech se výrazně lišily přípustné limity koncentrace těžkých kovů, což přispívalo k nedostatečnému rozvoji trhu s kompostem, který produkovala zařízení na kompostování a na anaerobní digesci ve vzorku (viz bod 52). d) Významný dopad na výkonnost projektů a regionů v oblasti odpadového hospodářství mělo zavedení ekonomických nástrojů v podobě poplatků nebo daně z odstraňování odpadů (viz body 53–54). e) Komise nepodporovala provádění podpůrných opatření, především zásady "znečišťovatel platí", u projektů ve vzorku totiž nebylo zjištěno používání žádných diferencovaných sazeb podpory (viz body 55–60). DOPORUČENÍ 3 a) Členské státy by měly: i) věnovat větší pozornost zvyšování veřejného povědomí a účasti na programech odpadového hospodářství, především pokud jde o třídění u zdroje v domácnostech. Výsledky osvětových kampaní a vzdělávacích strategií by se měly systematicky měřit; ii) zaměřovat se na provádění tříděného sběru, včetně biologicky rozložitelného odpadu, je-li to nákladově efektivní, aby se maximálně zvýšila výkonnost infrastrukturních zařízení pro nakládání s odpady a pokročilo se při plnění cílů odpadové politiky EU; iii) zavést v oblasti odpadového hospodářství ekonomické nástroje s cílem podpořit předcházení vzniku odpadu a recyklaci, a to zejména prostřednictvím daně z odstraňování odpadů, systémů poplatků podle množství odpadu a dalších pobídek u poplatků, které platí domácnosti. b) Komise by měla: i) příspěvek EU podmínit tím, že členské státy tato doporučení realizují; ii) ve vztahu k zásadě "znečišťovatel platí" od členských států při schvalování operačních programů požadovat, aby uplatňovaly sníženou míru podpory, když poplatky za nakládání s odpady placené domácnostmi nepokrývají provozní náklady a velkou část nákladů na odpisy, které souvisí s nakládáním s komunálním odpadem. Komise by se měla touto zásadou řídit sama při schvalování velkých projektů. 77. Lepší právní rámec EU a pokyny EU mohou napomoci maximálnímu zvýšení účelnosti financování infrastruktury pro nakládání s komunálním odpadem v rámci strukturálních opatření. Účetní dvůr zjistil, že: a) cíle vytyčené ve směrnicích EU o odpadech se dostatečně nezaměřují na předcházení vzniku odpadu, přestože podle směrnice o odpadech je předcházení vzniku odpadu první možností při nakládání s odpady (viz body 62–63); b) koncepce zpracování před odstraněním není dostatečně jasná, což vyústilo v různé strategie na národní a regionální úrovni (viz body 64–65); c) chybí normy kvality EU pro kompost, přestože v členských státech normy schází nebo jsou nejednotné, což bránilo rozvoji trhu s kompostem (viz body 66 a 67); d) chybí pokyny k metodice pro stanovení nákladů na uzavření skládek a následnou péči (viz bod 68). DOPORUČENÍ 4 Komise by měla: a) navrhnout cíle pro předcházení vzniku odpadu v souladu s pyramidovou hierarchií způsobů nakládání s odpady v EU; b) vyjasnit koncepci zpracování před odstraněním, která je stanovena ve směrnici o skládkách, aby členské státy postupovaly jednotně; c) zvážit možnost vyvinout spolu s členskými státy normy kvality EU pro kompost, a podpořit tak rozvoj trhu s kompostem; d) poskytnout vhodné pokyny a šířit osvědčené postupy ve vztahu k metodice pro odhad nákladů na uzavírání skládek a následnou péči, které má pokrývat finanční jistina. Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá pan Harald NOACK, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 24. října 2012. Za Účetní dvůr +++++ TIFF +++++ předseda Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech (Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39), pozměněná v roce 1991 směrnicí Rady 91/156/EHS ze dne 18. března 1991 (Úř. věst. L 78, 26.3.1991, s. 32) a později kodifikovaná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 (Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 9), která byla zrušena směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 (Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3). [2] Směrnice 2008/98/ES. [3] Směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů (Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1). [4] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů (Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 91) zrušená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU ze dne 24. listopadu 2010 o průmyslových emisích (Úř. věst. L 334, 17.12.2010, s. 17). [5] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/62/ES ze dne 20. prosince 1994 o obalech a obalových odpadech (Úř. věst. L 365, 31.12.1994, s. 10) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/12/ES ze dne 11. února 2004 (Úř. věst. L 47, 18.2.2004, s. 26) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/20/ES ze dne 9. března 2005 (Úř. věst. L 70, 16.3.2005, s. 17). [6] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 24) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/108/ES ze dne 8. prosince 2003 (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 106) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/34/ES ze dne 11. března 2008 (Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 65). Tato směrnice byla přepracována směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU ze dne 4. července 2012 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních (OEEZ) (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 38). [7] Čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a článek 317 Smlouvy o fungování Evropské unie. [8] Od 1. ledna 2007 do 25. června 2010 činila částka v případě životního prostředí 25 milionů EUR. [9] Jiné generální ředitelství, DG ESTAT, odpovídá za koordinaci Evropského statistického systému a poskytování relevantních statistických údajů ostatním útvarům Komise. Toto generální ředitelství je hlavním poskytovatelem statistických údajů o odpadech, jejímž hlavním uživatelem je GŘ pro životní prostředí. [10] Během programového období 2000–2006 se GŘ pro regionální a městskou politiku obracelo na GŘ pro životní prostředí i v případě projektových žádostí v rámci Fondu soudržnosti. [11] Směrnice EU o odpadech stanoví cíle a cílové hodnoty na úrovni členských států. Jelikož však za vypracování plánů odpadového hospodářství obvykle odpovídají regiony, které rovněž obdržely finanční podporu EU pro infrastrukturu v oblasti nakládání s komunálním odpadem, byl v rámci tohoto auditu posuzován právě jejich příspěvek k naplňování cílů a cílových hodnot EU. [12] 15 infrastrukturních zařízení pro nakládání s odpady obdrželo finanční podporu z Fondu soudržnosti (včetně pěti zařízení financovaných dříve nástrojem ISPA, které byly spuštěny v Rumunsku v době vstupu této země do EU). Granty schvalovala Komise. V 11 případech šlo o projekty EFRR zařazené do operačních programů a schválené příslušnými řídicími orgány. [13] Poměr mezi tunami odpadu zpracovaného v zařízení a tunami využitého materiálu. [14] Rozvinutý trh s kompostem by předpokládal, že budou existovat normy kvality kompostu, budou popsány vhodné způsoby jeho použití a budou pořádány informační kampaně s cílem podpořit využívání kompostu. [15] Analýza výsledků dosažených v regionu Sud-Vest v Rumunsku je ovlivněna nedostatečně spolehlivými databázemi odpadového hospodářství v členském státě, zejména ve vztahu k míře tříděného sběru. [16] U rumunského regionu Nord-Est se míra skládkování týká odpadů sebraných za období 2003–2009 a tříděný sběr se týká období 2004–2009; u Andalusie se míra tříděného sběru vztahuje na období 2002–2008 a u regionu Sud -Vest míra skládkování sebraného odpadu a míra tříděného sběru odpovídají období 2006–2009. [17] U regionu RO-Nord-Est se jedná o údaje za roky 2003 a 2009 a u regionu RO-Sud-Vest za roky 2007 a 2009. [18] U Portugalska byly k dispozici pouze údaje na národní úrovni. [19] ES-Andalusie, RO-Nord-Est a RO-Sud-Vest. U dvou regionů v Portugalsku zařazených do vzorku, Lisabon a údolí Teja a Severní Portugalsko, nebyly údaje na regionální úrovni k dispozici. Členský stát celkově však cíl nesplnil. [1111] Pro dva portugalské regiony nejsou k dispozici žádné údaje, jen údaje za členský stát. [2222] Údaje za rok 2008. [3333] Je třeba přidat nesebraný komunální odpad, který představoval 35 % (2006) a 27 % (2009) celkové produkce komunálního odpadu. [4444] Údaje za rok 2007. [5555] Cíl na rok 2010. [20] Je třeba poznamenat, že Rumunsku byla poskytnuta dodatečná lhůta do roku 2017 na to, aby všechny stávající skládky splňovaly požadavky směrnice o skládkách. [21] U regionů RO-Nord-Est a RO-Sud-Vest byl výpočet míry skládkování založen pouze na sebraném odpadu. [22] Poplatky byly vypočteny podle podlahové plochy bytů či domů, počtu osob v domácnosti, spotřeby pitné vody nebo podle kombinace těchto ukazatelů bez přihlédnutí k množství odpadu vyprodukovaného každou domácností. [23] A také fyzické osoby v případě odstraňování odpadů na skládky. [24] V případě regionů ES-Andalusie a IT-Apulie se data vztahují k roku 2008. U regionů RO-Nord-Est a RO-Sud-Vest nezahrnuje míra skládkovaného odpadu odpad, který nebyl sebrán. [25] Čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (konsolidovaná verze). [26] Článek 15 směrnice 75/442/EHS, článek 15 směrnice 91/156/EHS, článek 15 směrnice 2006/12/ES a článek 14 směrnice 2008/98/ES. [27] Článek 10 směrnice 1999/31/ES. [28] Článek 29 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech: "Příspěvky fondů jsou rozlišovány podle […] zásady "znečišťovatel platí"".Článek 52 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999: "Příspěvky z fondů je možné upravit […] podle […] zásady "znečišťovatel platí"".Článek 55 nařízení (ES) č. 1083/2006: "[při výpočtu způsobilých výdajů na projekty vytvářející příjmy] bere řídící orgán v úvahu […] použití zásady "znečišťovatel platí"". [29] The new programming period 2000 2006: Technical paper 1 - Application of the polluter pays principle - Differentiating the rates of Community assistance for Structural Funds, Cohesion Fund and ISPA infrastructure operations (Nové programové období 2000–2006: Technický dokument 1 – Uplatňování zásady "znečišťovatel platí" – Diferencování míry podpory Společenství u infrastrukturních operací strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a nástroje ISPA) ( 6. 12. 1999). [30] Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o šestém akčním programu Evropského společenství pro životní prostředí (KOM(2001) 31 v konečném znění). [31] V čl. 6 písm. a) směrnice 1999/31/ES se uvádí, že "by došlo ke snížení množství odpadů nebo rizika pro zdraví lidí nebo životní prostředí", zatímco čl. 2 písm. h) říká, že "snižují jejich objem nebo jejich nebezpečné vlastnosti s cílem usnadnit manipulaci s nimi nebo podpořit jejich využití". -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I SYSTÉM ODPADOVÉHO HOSPODÁŘSTVÍ OD ZDROJE ODPADU PO KONEČNÉ ODSTRANĚNÍ +++++ TIFF +++++ Doplňující poznámky k diagramu Podle směrnice o odpadech, Předcházení vzniku: znamená opatření přijatá předtím, než se látka, materiál nebo výrobek staly odpadem, která omezují: nepříznivé dopady vzniklého odpadu na životní, prostředí a lidské zdraví nebo obsah škodlivých látek v materiálech a výrobcích. Opětovné použití: znamená jakýkoliv postup, kterým jsou výrobky nebo jejich části, které nejsou odpadem, znovu použity pro tentýž účel, pro který byly původně určeny. Recyklace: znamená jakýkoli způsob využití, jímž je odpad znovu zpracován na výrobky, materiály nebo látky, ať pro původní nebo pro jiné účely. Zahrnuje přepracování biologicky rozložitelných materiálů, ale nezahrnuje energetické využití a přepracování na materiály, které mají být použity jako palivo nebo jako zásypový materiál. Využití: znamená jakoukoli činnost, jejímž hlavním výsledkem je, že odpad slouží užitečnému účelu tím, že nahradí jiné materiály, které by jinak byly použity ke konkrétnímu účelu, nebo jejímž výsledkem je, že je odpad upraven k tomuto konkrétnímu účelu, a to v daném zařízení nebo v širším hospodářství. Odstranění: znamená jakoukoli činnost, která není využitím, a to i v případě, že tato činnost má jako vedlejší důsledek znovuzískání látek nebo energie. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II PODPORA ZE STRUKTURÁLNÍCH OPATŘENÍ URČENÁ NA PROJEKTY V OBLASTI ODPADOVÉHO HOSPODÁŘSTVÍ Zdroj: Evropská komise. PROGRAMOVÉ OBDOBÍ 2000–2006 | Členský stát | FS (komunální a průmyslový odpad) | FS (životní prostřední ve vztahu k odpadům) | EFRR | CELKEM | % z celkové částky | Španělsko | 1393087080 | 75120816 | 220099852 | 1688307748 | 36,78 | Řecko | 365649728 | 0 | 297647168 | 663296896 | 14,45 | Portugalsko | 385910757 | 8908090 | 51652744 | 446471591 | 9,73 | Itálie | 0 | 0 | 313677576 | 313677576 | 6,83 | Maďarsko | 176848871 | 27958830 | 15167782 | 219975483 | 4,79 | Německo | 0 | 0 | 197557502 | 197557502 | 4,30 | Polsko | 74031202 | 29438760 | 91424570 | 194894532 | 4,25 | Litva | 90372374 | 16563950 | 1446008 | 108382332 | 2,36 | Rumunsko | 0 | 107489325 | 0 | 107489325 | 2,34 | Francie | 0 | 0 | 103931777 | 103931777 | 2,26 | Irsko | 6903275 | 0 | 80617000 | 87520275 | 1,91 | Slovinsko | 62572651 | 20331730 | 0 | 82904381 | 1,81 | Česká republika | 47345000 | 0 | 16328485 | 63673485 | 1,39 | Lotyšsko | 32405111 | 22928732 | 7538163 | 62872006 | 1,37 | Přeshraniční spolupráce EU | 0 | 0 | 56691788 | 56691788 | 1,24 | Bulharsko | 0 | 51800193 | 0 | 51800193 | 1,13 | Kypr | 0 | 28722415 | 0 | 28722415 | 0,63 | Estonsko | 23096673 | 0 | 2389009 | 25485682 | 0,56 | Slovensko | 0 | 0 | 22870561 | 22870561 | 0,50 | Spojené království | 0 | 0 | 16864095 | 16864095 | 0,37 | Malta | 11723250 | 0 | 3166065 | 14889315 | 0,32 | Meziregionální spolupráce EU | 0 | 0 | 13985683 | 13985683 | 0,30 | Finsko | 0 | 0 | 6222300 | 6222300 | 0,14 | Belgie | 0 | 0 | 5706707 | 5706707 | 0,12 | Nizozemsko | 0 | 0 | 5680360 | 5680360 | 0,12 | Dánsko | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Lucembursko | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Rakousko | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Švédsko | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | EU CELKEM | 2669945972 | 389262841 | 1530665195 | 4589874008 | 100,00 | Zdroj: Evropská komise. PROGRAMOVÉ OBDOBÍ 2007–2013 | Členský stát | Vyčleněná částka podpory EU | % z celkové částky | Polsko | 1311253636 | 21,01 | Rumunsko | 792840872 | 12,71 | Česká republika | 520258572 | 8,34 | Španělsko | 462015554 | 7,40 | Řecko | 432176450 | 6,93 | Slovensko | 368600000 | 5,91 | Maďarsko | 366500000 | 5,87 | Itálie | 338072531 | 5,42 | Bulharsko | 300521138 | 4,82 | Litva | 278995046 | 4,47 | Portugalsko | 224088076 | 3,59 | Slovinsko | 205568426 | 3,29 | Francie | 134470000 | 2,16 | Lotyšsko | 129500000 | 2,08 | Kypr | 125495000 | 2,01 | Estonsko | 70302813 | 1,13 | Malta | 55250000 | 0,89 | Německo | 47745110 | 0,77 | Přeshraniční spolupráce EU | 47890793 | 0,77 | Spojené království | 20230668 | 0,32 | Irsko | 3000000 | 0,05 | Belgie | 2382219 | 0,04 | Nizozemsko | 2667500 | 0,04 | CELKEM | 6239824404 | 100,00 | -------------------------------------------------- PŘÍLOHA III SEZNAM INFRASTRUKTURNÍCH ZAŘÍZENÍ VYBRANÝCH PRO AUDIT Zdroj: Evropský účetní dvůr. Region (členský stát) | Název projektu | Druh infrastrukturního zařízení pro nakládání s odpady | Fond EU | Katalánsko (Španělsko) | Zařízení na mechanicko-biologické zpracování odpadů (Sant Adrià de Besòs) | Mechanicko-biologické zpracování | Fond soudržnosti | Katalánsko (Španělsko) | Vybudování a úprava infrastruktury na nakládání s komunálním odpadem v Katalánsku (projekt 17 – Rozšíření a úprava skládky v Alt Empordà) | Skládka | Fond soudržnosti | Katalánsko (Španělsko) | Vybudování a úprava infrastruktury na nakládání s komunálním odpadem v Katalánsku (projekt 18 – zařízení na kompostování v Gironés) | Zařízení na kompostování | Fond soudržnosti | Sardinie (Itálie) | Zařízení na produkci kvalitního kompostu (Serramanna) | Zařízení na kompostování | EFRR (OP Sardinie) | Sardinie (Itálie) | Zařízení na anaerobní digesci (Villacidro) | Mechanicko-biologické zpracování | EFRR (OP Sardinie) | Sardinie (Itálie) | Zařízení na selekci, stabilizaci a výrobu paliva z odpadu (Olbia) | Mechanicko-biologické zpracování | EFRR (OP Sardinie) | Apulie (Itálie) | Zařízení na biostabilizaci a kompostování v Cerignole | Mechanicko-biologické zpracování | EFRR (OP Apulie) | Apulie (Itálie) | Skládka (Cavallino) | Skládka | EFRR (OP Apulie) | Apulie (Itálie) | Biostabilizační zařízení (Cavallino) | Mechanicko-biologické zpracování | EFRR (OP Apulie) | Apulie (Itálie) | Ochrana a obnova životního prostředí vytvořením cyklu odpadového hospodářství pro komunální odpad (Brindisi) | V době auditu nebylo v provozu | EFRR (OP Apulie) | Andalusie (Španělsko) | Zařízení na využití obalů a obalových odpadů v integrovaném středisku pro zpracování pevného komunálního odpadu, Monte Marta - Cónica (Sevilla) | Třídírna odpadů | Fond soudržnosti | Andalusie (Španělsko) | Zařízení na využití odpadu a kompostování (Linares) | Mechanicko-biologické zpracování | Fond soudržnosti | Andalusie (Španělsko) | Úprava, uzavření a výstavba nového prostoru na skládce pro ukládání pevného komunálního odpadu, Guadiel (Linares) | Skládka | Fond soudržnosti | Lisabon a údolí Teja (Portugalsko) | Třídírna odpadů, RESITEJO | Třídírna odpadů | EFRR (OP Lisabon a údolí Teja) | Lisabon a údolí Teja (Portugalsko) | Výstavba zařízení na využití organického odpadu (VALORSUL) | Zařízení na anaerobní digesci | Fond soudržnosti | Severní Portugalsko (Portugalsko) | Systém pro využití a zpracování pevného komunálního odpadu pro více obcí (Vale do Douro Sul, RESIDOURO) | Třídírna odpadů | EFRR (OP Severní Portugalsko) | Severní Portugalsko (Portugalsko) | Systém pro využití a zpracování pevného komunálního odpadu pro více obcí (Vale do Douro Sul, RESIDOURO) | Skládka | EFRR (OP Severní Portugalsko) | Severní Portugalsko (Portugalsko) | Environmentální sanace zařízení na zpracování pevného komunálního odpadu (Vale do Ave) | Zařízení na kompostování | EFRR (OP Severní Portugalsko) | Severní Portugalsko (Portugalsko) | Integrované nakládání s pevnými odpady společností LIPOR – zařízení na využití organického odpadu | Zařízení na kompostování | Fond soudržnosti | Severní Portugalsko (Portugalsko) | Systém pro využití a zpracování pevného komunálního odpadu pro více obcí (Baixo Tâmega) | Třídírna odpadů | Fond soudržnosti | Severní Portugalsko (Portugalsko) | Systém pro využití a zpracování pevného komunálního odpadu pro více obcí (Baixo Tâmega) | Skládka | Fond soudržnosti | Nord-Est (Rumunsko) | Program odpadového hospodářství, Piatra Neamt | Zařízení na kompostování | Fond soudržnosti (dříve ISPA) | Nord-Est (Rumunsko) | Program odpadového hospodářství, Piatra Neamt | Třídírna odpadů | Fond soudržnosti (dříve ISPA) | Nord-Est (Rumunsko) | Program odpadového hospodářství, Piatra Neamt | Skládka | Fond soudržnosti (dříve ISPA) | Sud-Vest (Rumunsko) | Integrovaný systém pro nakládání s komunálním odpadem (Râmnicu Vâlcea) | Zařízení na kompostování | Fond soudržnosti (dříve ISPA) | Sud-Vest (Rumunsko) | Integrovaný systém pro nakládání s komunálním odpadem (Râmnicu Vâlcea) | Skládka | Fond soudržnosti (dříve ISPA) | Přezkoumané doplňující operační programy EFRR, u nichž nebyla kontrolována žádná infrastrukturní zařízení Katalánsko (Španělsko) | Jednotný programový dokument Katalánsko 2000–2006 | Andalusie (Španělsko) | Operační program Andalusie 2000–2006 | Kastilie a La Mancha (Španělsko) | Operační program Kastilie a La Mancha 2000–2006 | město Madrid (Španělsko) | Jednotný programový dokument město Madrid 2000–2006 | Madeira (Portugalsko) | Operační program Madeira 2000–2006 | Sicílie (Itálie) | Operační program Sicílie 2000–2006 | -------------------------------------------------- PŘÍLOHA IV MÍRA POSKYTNUTÉ PODPORY OPROTI MÍŘE, KTERÁ ZOHLEDŇUJE ROZSAH POKRYTÍ PROVOZNÍCH NÁKLADŮ DOMÁCNOSTMI Zdroj: Evropský účetní dvůr na základě údajů dostupných v Komisi a na úrovni členských států. Infrastruktura | Pokrytí celkových nákladů poplatky | Pokrytí provozních nákladů poplatky | Uplatněná míra podpory | Navrhovaná míra podpory, která by měla být uplatněna [3] | Referenční rok | ES-CA1 | 40 % | 42 % | 80 % | 50 % | 2010 | ES-CA2 | 56 % | 59 % | 80 % | 50 % | 2010 | ES-CA3 | 76 % | 80 % | 80 % | 50 % | 2010 | IT-SA1 | 78 % | 84 % | 50 % | 40 % | 2009 | IT-SA2 | 77 % | 83 % | 50 % | 40 % | 2009 | IT-SA3 | 78 % | 84 % | 50 % | 40 % | 2009 | IT-PU1 | 96 % | 100 % | 50 % | 40 % | 2009 | IT-PU2 a 3 | 85 % | 91 % | 50 % | 40 % | 2009 | IT-PU4 | — Projekt nebyl v době auditu v provozu. | ES-AN1 | — Provozní náklady a náklady na odpisy třídírny odpadů jsou pokryty společnostmi, které obaly uvedly na trh. | ES-AN2 a 3 | 83 % | 88 % | 80 % | 50 % | 2009 | PT-LVT1 | 55 % | 66 % | 75 % | 50 % | 2010 | PT-LVT2 [1] | 0 % | 0 % | 50 % | 50 % | 2010 | PT-NO1 a 2 | 27 % | 33 % | 75 % | 50 % | 2010 | PT-NO3 | 73 % | 88 % | 75 % | 50 % | 2010 | PT-NO4 | 68 % | 82 % | 50 % | 50 % | 2010 | PT-NO5 a 6 | 24 % | 29 % | 85 % | 50 % | 2010 | RO-PN1, 2 a 3 | Žádné informace | 73 % | 75 % | 50 % | 2010 | RO-RV1 a 2 | Žádné informace | 89 % [2] | 75 % | 50 % | 2010 | [1] Informace byly Účetnímu dvoru poskytnuty pouze pro dvě ze tří obcí, u nichž je požadoval. [2] Nezahrnuje provozní náklady skládky a zařízení na kompostování. [3] Na základě dokumentu Technical paper 1 - Application of the polluter pays principle - Differentiating the rates of Community assistance for Structural Funds, Cohesion Fund and ISPA infrastructure operations (Nové programové období 2000–2006: Technický dokument 1 – Uplatňování zásady "znečišťovatel platí" – Diferencování míry podpory Společenství u infrastrukturních operací strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a nástroje ISPA) ( 6. 12. 1999). V tomto technickém dokumentu se navrhuje míra podpory, která by měla být uplatněna. --------------------------------------------------