Návrh směrnice Rady o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole /* KOM/2004/0716 konecném znení - CNS 2004/0249 */





V Bruselu dne 12.11.2004 KOM(2004) 716 v konečném znění 2004/0249 (CNS) Návrh SMĚRNICE RADY o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole (předložená Komisí) ODŮVODNĔNÍ 1. ODůVODNěNÍ NÁVRHU 1.1. Stávající systém podle směrnice 92/3/Euratom Směrnice 92/3/Euratom ze dne 3. února 1992 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu mezi členskými státy a do Společenství a ze Společenství a o její kontrole byla přijata s cílem zavést systém přísných kontrol a předchozích povolení pro přepravu radioaktivního odpadu, který by bránil nedovolenému obchodování s těmito materiály. Směrnice se vztahuje jak na přepravu mezi členskými státy, tak i na dovoz do Společenství a vývoz ze Společenství. Zajišťuje, aby členské státy určení a tranzitu byly informovány o přepravě radioaktivního odpadu do jejich země nebo přes jejich území a aby tuto přepravu schválily nebo měly možnost s ní nesouhlasit. Pokud jde o vývoz, jsou o přepravě informovány orgány třetí země určení. Vývoz radioaktivního odpadu do některých míst, např. na Antarktidu nebo do států, jež jsou smluvními stranami Loméské úmluvy, je zcela zakázán. Tato směrnice měla nahradit směrnici 80/836/Euratom ze dne 15. července 1980, která stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření, jež byla změněna směrnicí Rady 84/467/Euratom. Směrnice 80/836 byla nahrazena a zrušena s účinkem ode dne 13. května 2000 směrnicí 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření. Zatímco systém přísných kontrol a předchozích povolení přepravy radioaktivního odpadu stanovený ve směrnici 92/3 se ukázal jako uspokojivý, při jeho provádění v praxi vyšlo najevo, že je třeba provést řadu úprav. Ačkoliv podstatné rysy ustanovení směrnice 92/3 zůstávají zachovány, měla by být z důvodu počtu a povahy navrhovaných změn přijata nová a přepracovaná směrnice, která by nahradila a zrušila směrnici 92/3. 1.2. Nezbytné zjednodušení Proces revize směrnice 92/3 Euratom byl zahájen v roce 2001 v rámci páté etapy iniciativy SLIM (Simpler Legislation for Internal Market - zjednodušení právních předpisů pro vnitřní trh; SLIM V) a jeho cílem bylo učinit směrnici 92/3 Euratom uživatelsky přívětivější a transparentnější. Revize směrnice v rámci iniciativy SLIM se zaměřila na tyto otázky: - zapracování technických ustanovení uvedených v později vydaných právních předpisech a zejména ve směrnici o základních bezpečnostních standardech; - uvedení ustanovení směrnice (zejména článků 7, 10, 11, 12) do souladu s některými mezinárodními dohodami, v nichž je Společenství smluvní stranou nebo k nimž hodlá přistoupit; - objasnění a případné odstranění nesrovnalostí v těchto ustanoveních (zejména v článku 12) týkajících se práva třetích zemí na konzultace ohledně navrhované přepravy radioaktivního odpadu v případě vývozu; - možnost rozšíření působnosti směrnice tak, aby zahrnovala ozářené palivo určené k přepracování, tedy její uvedení do souladu se stávajícími mezinárodními pravidly a nástroji; - přezkoumání a upřesnění těch pravidel směrnice, na základě kterých lze odmítnout udělit souhlas s přepravou radioaktivního odpadu; - zjednodušení standardního dokumentu používaného při oznamování záměru přepravovat radioaktivní odpad; - výhody nahrazení směrnice nařízením. Tyto otázky byly prodiskutovány a výsledkem diskusí bylo 14 doporučení, která byla zahrnuta do zprávy Komise o výsledcích 5. etapy iniciativy SLIM.[1] 1.3. Navržené změny Změny ustanovení směrnice 92/3 jsou založeny na čtyřech různých důvodech: 1.3.1 Soulad s nejnovějšími směrnicemi Euratom Nová směrnice musí nezbytně zohledňovat přijetí směrnice 96/29 Euratom, kterou má doplňovat. S ohledem na přijetí směrnice 2003/122/Euratom o kontrole vysokoaktivních uzavřených zdrojů záření a opuštěných zdrojů, ke kterému došlo dne 22. prosince 2003, bylo rovněž nutné upravit znění ustanovení týkajících se zpětné přepravy uzavřených zdrojů záření. Je třeba zdůraznit, že za určitých podmínek lze takovou přepravu od požadavků této směrnice osvobodit, tato odchylka by se však z důvodu zajištění odpovídajících ochranných opatření neměla vztahovat na štěpný materiál. 1.3.2 Soulad s mezinárodními úmluvami Směrnice 92/3/Euratom se neomezuje pouze na přepravu radioaktivního odpadu v rámci Společenství a při jejím provádění se vychází z několika mezinárodních právních nástrojů, jakými jsou úmluvy, které ve stejné oblasti přijala Mezinárodní agentura pro atomovou energii, nebo mezinárodní dohody týkající se vzdušného prostoru či pohybu po moři. Tyto právní nástroje se od roku 1992 podstatně změnily. Soulad byl nutný zejména s ohledem na plánované přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) ke Společné úmluvě MAEE o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem. 1.3.3. Upřesnění postupu v praxi Stávající systém je třeba vylepšit upřesněním některých pojmů, a to buď změnou stávajících definic nebo přidáním nových definic. Rovněž se ukázalo jako nezbytné odstranit nesrovnalosti a zjednodušit stávající postup při přepravě radioaktivního odpadu mezi členskými státy. Kromě doporučení uvedených ve zprávě SLIM bylo shledáno, že je nezbytné zohlednit situace, které byly v minulosti opomenuty. Zejména je třeba zohlednit přepravu, kdy je tatáž země zároveň zemí původu i zemí určení, avšak přeprava se uskutečňuje přes jinou zemi. Rovněž je třeba upřesnit použití jazyků ve standardním dokumentu. Některé členské státy poukázaly na nejasnosti v této otázce a na skutečnost, že jsou-li žádosti o povolení předávány zemím, jejichž jazyk se liší od jazyka použitého při vyplňování žádosti, mohlo by v některých případech docházet k prodlevám. Ve Společenství 25 členských států jsou jasná pravidla upravující používání jazyků obzvláště důležitá. 1.3.4. Rozšíření působnosti na vyhořelé palivo Oblast působnosti směrnice je nyní rozšířena, takže kontrolní postupy, které směrnice stanoví, se výslovně vztahují i na přepravu vyhořelého paliva bez ohledu na to, zda je určeno ke zneškodnění nebo přepracování. Na základě ustanovení směrnice 92/3 vznikaly nejasnosti v otázce použitelnosti v případě přepravy ozářeného paliva a Komise musela na základě individuálních žádostí o informace, ale také na základě parlamentních otázek, několikrát podat v této otázce výklad. Podle směrnice 92/3 je vyhořelé palivo, u kterého se nepředpokládá žádné využití, považováno za „radioaktivní odpad“ a přeprava takového materiálu podléhá jednotnému kontrolnímu postupu, který je ve směrnici uveden. Přeprava vyhořelého paliva určeného k přepracování tomuto postupu naopak nepodléhá. To vede k nesouladu, protože tentýž materiál podléhá tomuto postupu v závislosti na jeho zamýšleném použití. Ve zprávě SLIM se uvádělo, „že na příkladu Společné úmluvy o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem je vhodné doporučit rozšíření oblasti působnosti směrnice tak, aby zahrnovala i vyhořelé jaderné palivo určené k přepracování“. Ve zprávě však nebylo uvedeno žádné přímé doporučení, protože tým SLIM byl toho názoru, že „toto překračuje jeho mandát v rámci iniciativy SLIM V“. S ohledem na výše uvedené okolnosti a na základě radiologického hlediska, podle kterého neexistuje žádný důvod, proč by postup uvedený ve směrnici 92/3 neměl být používán pro veškerou přepravu vyhořelého paliva, se má za to, že je vhodné rozšířit oblast působnosti směrnice tak, jak je uvedeno výše. Administrativní zatížení této přepravy ozářeného paliva, které by se mělo týkat pouze členských států, které uzavřely dohodu stanovující, že tato přeprava bude uskutečňována za účelem přepracování, lze zachovat na velmi nízké úrovni. Ve skutečnosti by se jednalo pouze o drobné zvýšení stávajících omezení, která zajišťují odpovídající ochranná opatření. 1.3.5. Vylepšení struktury směrnice Stávající ustanovení směrnice 92/3 je třeba přeorganizovat tak, aby byla uživatelsky vstřícná. Vnitřní struktura směrnice je tedy změněna s ohledem na postup tvorby právních předpisů a některá ustanovení jsou podle vhodnosti přemístěna nebo přeskupena. 2. PRÁVNÍ ZÁKLAD Právním základem pro tento návrh je článek 31 Smlouvy o Euratomu, ve spojení s článkem 32 této Smlouvy. V článku 31 jsou vymezeny postupy při přijímání základních bezpečnostních standardů uvedených v článku 30 a týkajících se ochrany zdraví pracovníků a obyvatelstva před nebezpečím, které vyplývá z ionizujícího záření. Článek 32 výslovně stanoví, že dané základní bezpečnostní standardy mohou být doplněny v souladu s postupem stanoveným v článku 31. 3. SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA Zatímco Společenství odpovídá za stanovení jednotných pravidel v oblasti radiační ochrany s cílem dosáhnout vysoké úrovně ochrany zdraví pracovníků a široké veřejnosti, je povinností členských států zapracovat tato pravidla do svých vnitrostátních právních předpisů a uplatňovat je. Při posuzování stávajících požadavků týkajících se přepravy mezi členskými státy nebyla zjištěna žádná nejasnost, pokud jde o úlohu Společenství a členských států v rámci stávajícího systému předchozích povolení a kontroly přepravy radioaktivního odpadu podle směrnice 92/3. Tento návrh směrnice stávající systém předchozích povolení v zásadě nemění. Kontrola přepravy prostřednictvím zvláštního mechanismu je i nadále v pravomoci členských států. Navrhované změny nicméně odrážejí potřebu harmonizovanějšího přístupu ke stávajícímu systému předchozích povolení, který existuje mezi členskými státy, potřebu zjednodušit postup a zajistit tak jeho lepší účinnost. 4. NÁKLADY SPOJENÉ S PROVÁDěNÍM NÁVRHU VZNIKLÉ čLENSKÝM STÁTůM A SPOLEčENSTVÍ 4.1. Náklady členských států Směrnice 92/3 Euratom zavádí systém dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a jeho kontroly, který využívá určených příslušných orgánů v jednotlivých členských státech. Navrhovanými úpravami se stávající systém nezmění. Rozšíření postupu na přepravu vyhořelého paliva určeného k přepracování by nemělo pro členské státy znamenat další značné náklady, protože náklady snadno převezmou stávající administrativní infrastruktury. Vzhledem k tomu, že je nyní postup v některých hlavních aspektech jasnější (jistota v otázce vyhořelého paliva, generalizace automatického povolení, používání jazyků, uživatelsky vstřícná struktura ustanovení směrnice atd.), bude díky nové směrnici možné zabránit prodlevám při přepravě, čímž se sníží i její administrativní náklady. 4.2. Náklady hospodářských subjektů Rozšíření působnosti povolení též na přepravu vyhořelého paliva určeného k přepracování by nemělo pro hospodářské subjekty v oblasti jaderné energie znamenat navýšení nákladů, protože přeprava tohoto druhu je v členských státech již upravena některými správními postupy na základě směrnice 96/29. Vzhledem k tomu, že je nyní postup v některých hlavních aspektech jasnější (jistota v otázce vyhořelého paliva, generalizace automatického povolení, používání jazyků, uživatelsky vstřícná struktura ustanovení směrnice atd.), bude díky nové směrnici možné zabránit prodlevám při přepravě ve prospěch dotyčných hospodářských subjektů. 4.3. Náklady Společenství Návrh nijak neovlivní rozpočet Společenství. Různé povinnosti Komise vyplývající z této směrnice (týkající se podávání zpráv, zavedení a aktualizace standardního dokumentu, zveřejňování seznamu orgánů) již existují na základě směrnice 92/3. Rovněž tak poradní výbor, který má být zřízen na základě článku 16, odpovídá výboru, který již existuje na základě článku 19 směrnice 92/3. V některých ohledech budou náklady na účinné zajištění souladu s požadavky Společenství v rané fázi za použití přesnějšího a jednoduššího postupu nízké, protože se vyhneme administrativním nákladům spojeným s řešením přestupků proti právním předpisům Společenství vyplývajícím z chybného praktického uplatňování požadavků na základní bezpečnostní standardy. 5. KONZULTACE SE ZÚčASTNěNÝMI STRANAMI Tento návrh je založen na zprávě týmu SLIM (viz bod 1.2 výše). Protože hlavním účelem tohoto návrhu je docílit u směrnice větší uživatelské vstřícnosti a transparentnosti, byli kromě toho ke konzultacím o návrhu revize směrnice na zasedání, které se konalo dne 18. října 2002, přizváni i zástupci příslušných orgánů pověřených prováděním směrnice 92/3 Euratom (výbor uvedený v článku 19 směrnice 92/3). Podle článku 31 Smlouvy o Euratomu se jakákoli předloha právního předpisu týkající se základních bezpečnostních standardů předloží skupině odborníků (článek 31 Skupina odborníků) složené z osob jmenovaných Výborem pro vědu a techniku z řad vědeckých odborníků členských států, zejména v oblasti veřejného zdraví. Tito odborníci, kteří jednají nezávisle na členských státech, poskytují Komisi užitečné odborné znalosti, formulují doporučení k veškerým navrhovaným právním předpisům Společenství a na základě vědeckých a technických znalostí navrhují změny nebo doplnění standardů. Tato skupina odborníků byla konzultována v otázce revize směrnice 92/3 na zasedání v prosinci 2002, kde jí vyjádřila podporu. 6. USTANOVENÍ NÁVRHU Název směrnice je zkrácen, protože výraz „mezi členskými státy a do Společenství a ze Společenství“ je již nadbytečný. V důsledku rozšíření oblasti působnosti tohoto návrhu a nového definování „přepravy“ je přidán výraz „vyhořelé palivo“; rovněž jsou v některých případech zrušena slova „radioaktivní odpad“. Obecná struktura byla změněna a jednotlivé kroky postupu jsou nyní upraveny v různých článcích. To znamená, že některá ustanovení byla z jednoho článku přemístěna do jiného. Ustanovení směrnice již nejsou rozdělena do hlav. Ustanovení článku 3 směrnice 92/3, podle kterého „přepravní operace nezbytné pro přepravu musí být v souladu s předpisy Společenství, vnitrostátními předpisy a mezinárodními dohodami o přepravě radioaktivního materiálu“ je zrušeno. Toto ustanovení neukládá v porovnání s ostatními příslušnými právními předpisy vztahujícími se na přepravní operace žádnou novou povinnost a bylo tedy nadbytečné. Místo něj je do čtvrtého bodu odůvodnění směrnice vložen obecný odkaz na příslušné závazky týkající se přepravy odpadu a nakládání s ním. Veškeré odkazy na standardní dokument jsou v jednotlivých článcích zrušeny a přemístěny do článku 13 ( Použití standardního dokumentu ). Vysvětlena jsou pouze ta ustanovení, která se od směrnice 92/3/Euratom odchylují. Není-li výslovně uvedeno jinak, odpovídají čísla článků článkům ve směrnici 92/3. 6.1. Oblast působnosti (Článek 1) Čl. 1 odst. 1 : Z důvodů postupu tvorby právních předpisů je nyní předmět směrnice jasně určen. Tato směrnice doplňuje směrnici 96/29/Euratom, na základě které členské státy zavedly režim ohlašování a povolování činností zahrnujících rizika vyplývající z ionizujícího záření, a její účel je tedy v souladu s účelem směrnice 96/29, tj. s ochranou zdraví. Směrnice proto stanoví správní požadavky, které by členským státům umožnily dostát svým závazkům v této oblasti; tytéž administrativní požadavky lze použít pro účely ochranných opatření. Čl. 1 odst. 2 : Ustanovení čl. 1 odst. 1 směrnice 92/3 je přeformulováno tak, že: - zohledňuje nové podmínky stanovené v čl. 3.2 písm. a) a b) směrnice 96/29/Euratom (množství a koncentrace radionuklidů), - je upřesněno, že se směrnice vztahuje také na přepravu, kdy je země původu zároveň i zemí určení, je-li do přepravy zahrnuta odlišná země tranzitu, - přeprava vyhořelého paliva, které není považováno za odpad, nyní rovněž podléhá postupům stanoveným ve směrnici. Čl. 1 odst. 3: Pokud jde o nepoužívané zdroje, odpovídá ustanovení obsahově článku 13 směrnice 92/3, avšak jeho znění je zjednodušeno a upraveno podle ustanovení směrnice 2003/122. Tato výjimka se nyní vztahuje na veškerou přepravu nepoužívaných zdrojů k dodavateli, výrobci anebo do schváleného zařízení (jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) směrnice 2003/122 v rámci bezpečného nakládání se zdroji, které se již nepoužívají), a nikoli pouze na případ, kdy „uživatel vrací zdroj dodavateli zdroje v jiné zemi“ v souladu se směrnicí 92/3. Logickým místem pro toto ustanovení je článek 1, protože ustanovení vymezuje oblast působnosti směrnice. 6.2. Zpětná přeprava za účelem zpracování a přepracování (Článek 2) Ustanovení článku 14 směrnice 92/3 je přemístěno do článku 2. Výraz „odpad“ je nahrazen výrazem „radioaktivní odpad“. Výraz „vyvezen“ je nahrazen výrazem „přepraven“, aby zahrnoval i zpětnou přepravu z členského státu do jiného členského státu. 6.3. Definice (Článek 3) Definice se mění takto: - Definice „radioaktivního odpadu“, „vyhořelého paliva“, „zneškodňování“ a „skladování“ jsou uvedeny do souladu s definicemi obsaženými ve Společné úmluvě o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivním odpadem. - „Přeprava“ nyní zahrnuje jak přepravu radioaktivního odpadu, tak i přepravu vyhořelého paliva. Na základě toho je možné používat pro přepravu všech těchto materiálů jeden termín a není třeba celý výraz opakovat. - Definice „držitele“ byla upřesněna a slovo „hodlá“ bylo nahrazeno slovem „chystá se“ (viz komentář k článku 4); nově byly definovány výrazy „země původu“ a „země určení“, kterými se nahrazuje stávající pojem „místo původu a místo určení“, rovněž byla nově definována „země tranzitu“. - Definice „uzavřeného zdroje“ byla převzata ze směrnice 96/29; definice výrazů „ nepoužívané zdroje“ a „schválené zařízení“ odpovídají směrnici 2003/122. 6.4. Žádost o povolení přepravy (Článek 4) V čl. 4 odst. 1 se výraz „hodlá uskutečnit přepravu“ nahrazuje jednoznačnějším zněním („se chystá uskutečnit přepravu“). Tímto novým zněním se v praxi zabrání problémům vyplývajícím z úvah o „úmyslném“ charakteru přepravy (viz bod 3.5 zprávy SLIM) a zajistí se včasné přijímání žádostí (tedy, že nebudou muset být podávány s přílišným předstihem). Čl. 4 odst. 2 odpovídá 5 odst. 1 směrnice 92/3. 6.5. Předání žádosti příslušným orgánům (Článek 5) Čl. 5 odst. 1 odpovídá čl. 4 odst. 1 prvnímu pododstavci druhé větě směrnice 92/3 a čl. 5 odst. 2 odpovídá čl. 4 odst. 1 třetímu pododstavci dané směrnice. 6.6. Udělení a odmítnutí souhlasu (Článek 6) Na rozdíl od ustanovení čl. 6 odst. 4 směrnice 92/3 již není automatický schvalovací postup nadále volitelný, ale vztahuje se na veškerou přepravu. Pokud se země tranzitu nebo určení k plánované přepravě nevyjádří, má se za to, že takovou přepravu schválila. Potvrzení o přijetí žádosti je nyní požadováno ve lhůtě jednoho měsíce a lhůta pro oznámení, zda byl souhlas udělen či odmítnut, se prodlužuje na 4 měsíce (3 měsíce na odpověď + prodloužení o 1 měsíc na požádání). Ustanovení čl. 6 odst. 2 směrnice 92/3 je zjednodušeno. Odkaz na soulad s mezinárodními dohodami, kdy jsou současně ukládány podmínky, není vhodný, neboť je nadbytečný. Ve spojitosti s nutností odůvodnit jakékoli odmítnutí podmínky je tedy učiněn obecný odkaz na „příslušné platné právní předpisy“ je učiněn. Pro potřeby zabránění svévolným rozhodnutím je to dostačující. Ustanovení čl. 6 odst. 4 odpovídá ustanovení článku 16 směrnice 92/3, jeho znění je však upraveno v souladu se strukturou tohoto návrhu. Nyní je tedy jasné, že se schvalovací postup vztahuje na zpětnou přepravu i v případech, kdy se původní přeprava neuskuteční z důvodů uvedených v článku 9 (viz bod 3.12 zprávy SLIM). 6.7. Povolení k přepravě (Článek 7) Je logické vyhradit fázi udělování povolení samostatný článek, který bude umístěn až za ustanovení o udělování souhlasu. Ustanovení čl. 7 odst. 3 odráží myšlenku, která byla součástí čl. 5 odst. 1 směrnice 92/3. Ustanovení čl. 7 odst. 4 odpovídá čl. 5 odst. 2 směrnice 92/3. 6.8. Potvrzení o přijetí zásilky (Článek 8) Toto ustanovení odpovídá článku 9 směrnice 92/3. 6.9. Neuskutečnění přepravy (Článek 9) Toto ustanovení odpovídá článku 15 směrnice 92/3. Byl přidán čl. 9 odst. 1: má se za to, že členský stát určení by měl mít za podmínek stanovených v témže ustanovení právo přepravu zrušit. 6.10. Zvláštní pravidla pro dovoz do Společenství (Článek 10) Znění článku 10 směrnice 92/3 je upřesněno/zjednodušeno. Jasně stanoví odpovědnost za určité kroky postupu stanoveného v této směrnici, protože vymezuje, kdo zastává úlohu „držitele“ (příjemce nebo případně osoba odpovědná za správu přepravy) a kdo úlohu „země původu“ (členský stát určení a členský stát, kde zboží poprvé vstupuje do Společenství). S ohledem na nové znění je již odstavec 3 nadbytečný: vymezením „držitele“ pro účely tohoto článku je dáno, že je to on, kdo oznámením členskému státu, který je v daném případě považován za „zemi původu“, zahajuje postup získání povolení. 6.11. Zvláštní pravidla pro vývoz ze Společenství (Článek 11) Tímto článkem se mění ustanovení článku 12 směrnice 92/3 tak, aby byl zajištěn jeho soulad s ustanoveními článku 27 Společné úmluvy o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a aby při vývozu ze Společenství do třetí země v budoucnu bylo požadováno úřední oznámení státu určení a aby byl požadován souhlas tohoto státu, nikoliv jen jeho pouhé informování. 6.12. Zakázaný vývoz (Článek 12) Čl. 12 odst. 1 odpovídá článku 11 směrnice 92/3, který zakazuje vývoz do určitých zemí (zemí AKT) nebo do jiných třetích zemí, které nesplňují podmínky pro bezpečné nakládání s odpadem. Ustanovení je pozměněno tak, aby zohledňovalo skutečnost, že Čtvrtá úmluva AKT-EHS z Lomé byla nahrazena Dohodou o partnerství mezi členy africké, karibské a tichomořské skupiny států (AKT) na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000[2], jež vstoupila v platnost dnem 1. dubna 2003. Příslušný závazek Společenství byl začleněn do prohlášení IX k dohodě z Cotonou takto: „Společenství ujišťuje, že článek 11 směrnice 92/3/Euratom bude pozměněn tak, aby platil pro všechny strany této úmluvy, které nejsou členy Společenství.“ Čl. 12 odst. 2 reprodukuje ustanovení obsažené v čl. 20 čtvrté odrážce směrnice 92/3. 6.13. Použití standardního dokumentu (Článek 13) Čl. 13 odst. 1 je upravený článek 20 směrnice 92/3. Toto ustanovení zavádí obecnou povinnost používat standardní dokument, takže jsou již jednotlivé odkazy na použití standardního dokumentu v příslušných ustanoveních směrnice v současné době nadbytečné. Povinnost zavést nový standardní dokument ke dni transpozice je stanovena z důvodu jasnosti. Pokud by však tato lhůta nebyla dodržena, použije se podle přechodného ustanovení v čl. 19 odst. 3 stávající standardní dokument. Čl. 13 odst. 2 upřesňuje použití jazyků tak, aby se zabránilo nejasnostem. Ve Společenství 25 členských států jsou jasná pravidla upravující používání jazyků obzvláště důležitá. Tato otázka bude upravena následně při zavedení nového standardního dokumentu v rámci postupu poradního výboru podle článku 16, eventuálně zahrnutím různých položek/nadpisů ve všech jazycích EU nebo povolením používat dvojjazyčné nebo vícejazyčné úřední verze, které by podle potřeb kombinovaly jazyk země původu s jiným či jinými jazyky EU. Čl. 13 odst. 3 odpovídá čl. 7 druhému pododstavci směrnice 92/3. Čl. 13 odst. 5 odpovídá ustanovení článku 8 směrnice 92/3, které bylo upraveno v souladu s novou strukturou směrnice. 6.14. Příslušné orgány (Článek 14) Ustanovení článku 14 odpovídá článku 17 směrnice 92/3, ale odkaz na automatický schvalovací postup je s ohledem na ustanovení čl. 6 odst. 4 zrušen. 6.15. Pravidelné zprávy (Článek 15) Článek 15 odpovídá článku 18 směrnice 92/3. Odkazuje na postup, který je třeba použít (tento návrh neobsahuje žádné ustanovení, které by se podobalo článku 20 směrnice 92/3, ale obsahuje takový odkaz v článcích 3, 12, 13 a 15). 6.16. Poradní výbor (Článek 16) Článek 16 odpovídá článku 19 směrnice 92/3. 6.17. Transpozice (Článek 17) Při transpozici této směrnice by měly členské státy věnovat zvláštní pozornost těmto novým aspektům: - článku 1, protože definuje rozšířenou působnost směrnice, která se tak nyní vztahuje i na přepravu vyhořelého paliva určeného k přepracování a na přepravu z jednoho místa do druhého v témže členském státě, avšak s tranzitem přes jinou zemi; článek rovněž odkazuje na množství a úrovně koncentrace stanovené ve směrnici 96/29, - článku 2 týkajícímu se rozšíření působnosti na zpětnou přepravu za účelem zpracování a přepracování, - článku 6 týkajícímu se pozměněného postupu schvalování, - čl. 9 odst. 1 týkajícímu se případů, kdy přeprava není uskutečněna, - čl. 11 odst. 1 týkajícímu se vývozu ze Společenství, při kterém je nyní vyžadován souhlas příslušných orgánů země určení, - článku 12 obsahujícímu nový odkaz na Dohodu AKT-ES z Cotonou, - článku 13 týkajícímu se používání standardního dokumentu, a zejména odstavci 3 týkajícímu se používání jazyků. 6.18. Závěrečná ustanovení (Články 19, 21 a 22) Standardní znění. Po zrušení směrnice 92/3 se všechny odkazy na danou směrnici považují za odkazy na tuto směrnici. Srovnávací tabulka je uvedena v příloze směrnice. 6.19. Přechodná ustanovení (Článek 20) Ačkoliv by přechod na nový postup neměl v praxi způsobovat velké problémy, bylo z důvodů právní jistoty nutné upřesnit, že zvláštní požadavky zavedené touto směrnicí se nepoužijí v případě, že byl postup pro získání povolení zahájen před datem transpozice, tedy pokud žádost o povolení byla řádně podána před tímto datem. U těch žádostí, které se týkají více přepravních operací do třetí země určení a které byly podány v přechodném období, by však členské státy měly odmítnout vydat povolení pro několik přepravních operací, pokud neexistuje objektivní důvod pro jejich seskupení do jedné žádosti a existuje-li podezření, že se hospodářský subjekt snaží obejít použití příslušných ustanovení této směrnice, a zejména potřebu získání souhlasu třetí země určení. Stávající standardní dokument by se měl používat do té doby, než bude zaveden nový. V případě potřeby by jeho znění mělo být v praxi podle potřeb této směrnice upraveno (např. odkaz na vyhořelé palivo). 2004/0249 (CNS) Návrh SMĚRNICE RADY o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 31 odst. 2 a na článek 32 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[3] vypracovaný po obdržení stanoviska skupiny osob jmenovaných v souladu s článkem 31 Smlouvy Výborem pro vědu a techniku z řad vědeckých odborníků členských států a po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem[4], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[5], vzhledem k těmto důvodům: (1) Operace, které souvisí s přepravou radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva, podléhají řadě požadavků stanovených právními nástroji Společenství a mezinárodními právními nástroji týkajícími se zejména bezpečné přepravy radioaktivních materiálů a podmínek zneškodňování a skladování radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva v zemi určení. (2) Kromě těchto požadavků vyžaduje ochrana zdraví pracovníků a veřejnosti, aby přeprava radioaktivního odpadu mezi členskými státy, do Společenství i ze Společenství povinně podléhala společnému systému předchozích povolení. Toto bylo zdůrazněno zejména v usnesení Evropského parlamentu ze dne 6. července 1988 o nálezech Vyšetřovací komise pro manipulaci s jadernými materiály a jejich přepravu[6], které mimo jiné požaduje zavedení všeobecných pravidel Společenství, na základě kterých by přeshraniční pohyb jaderného odpadu podléhal systému přísných kontrol a povolení od místa původu až do místa skladování. (3) Směrnice Rady 92/3/Euratom ze dne 3. února 1992 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu mezi členskými státy a do Společenství a ze Společenství a o její kontrole[7] byla přijata s cílem zavést systém přísných kontrol a předchozích povolení přepravy radioaktivního odpadu, díky kterému by bylo možné předcházet radiologickým rizikům vyplývajícím z nedovolené přepravy těchto materiálů. (4) Tento systém kontroly a předchozích povolení se v případě přepravy radioaktivního odpadu ukázal jako vyhovující. Nicméně je třeba jej s ohledem na zkušenosti pozměnit tak, aby se pojmy a definice vyjasnily a doplnily, aby se zohledňovaly situace, které byly v minulosti opomenuty, aby se zjednodušil stávající postup přepravy radioaktivního odpadu mezi členskými státy a aby se zajistil soulad s ostatními právními předpisy Společenství a mezinárodními právními předpisy. (5) V rámci páté etapy iniciativy SLIM (Simpler Legislation for Internal Market – zjednodušení právních předpisů pro vnitřní trh) byla ustavena pracovní skupina zástupců členských států a uživatelů, jejímž úkolem bylo přezkoumat různé obavy, které vyjádřili uživatelé směrnice 92/3/Euratom, a uvést ji do souladu s mezinárodními pravidly a nástroji. (6) Postup stanovený ve směrnici 92/3 se v praxi používá pouze v případě přepravy vyhořelého paliva, u kterého se již nepředpokládá žádné využití a které je tedy pro účely směrnice považováno za „radioaktivní odpad“. Z radiologického hlediska není vyloučení vyhořelého paliva, které je určeno k přepracování, ze systému dozoru a kontroly odůvodněné. Je proto třeba rozšířit oblast působnosti této směrnice na veškerou přepravu vyhořelého paliva bez ohledu na to, zda palivo je určeno ke zneškodnění nebo k přepracování. (7) Přeprava z jednoho místa do druhého v téže země s tranzitem přes jinou zemi nebyla do působnosti směrnice 92/3 zahrnuta. Toto opomenutí nebylo odůvodněné. (8) V souvislosti s přijetím směrnice Rady 2003/122/Euratom ze dne 22. prosince 2003 o kontrole vysokoaktivních uzavřených zdrojů záření a opuštěných zdrojů[8] je nezbytné upravit ustanovení týkající se zpětné přepravy uzavřených radioaktivních zdrojů. (9) Zjednodušení stávajícího postupu by nemělo omezit stávající práva členských států vznášet námitky proti přepravě radioaktivního odpadu, ke které je vyžadován jejich souhlas, nebo stanovovat podmínky takové přepravy. Námitky by měly být založeny na příslušných vnitrostátních nebo mezinárodních předpisech, které jsou snadno identifikovatelné. (10) Kvůli možnosti odmítnout při přepravě automatický schvalovací postup, kterou má členský stát určení nebo tranzitu, vzniká neodůvodněné administrativní zatížení a nejistota. Povinné potvrzení o přijetí žádosti orgány zemí určení a tranzitu ve spojitosti s prodloužením lhůty pro udělení souhlasu by mělo umožnit pohlížet na tichý souhlas s větší jistotou. (11) Při zajišťování ochrany lidského zdraví a životního prostředí před nebezpečím plynoucím z radioaktivního odpadu musí být zohledněna rizika mimo Společenství. V případě radioaktivního odpadu, který opouští Společenství, nemá být třetí země určení o přepravě pouze informována, ale musí k ní také dát svůj souhlas. (12) Dohoda o partnerství mezi členy africké, karibské a tichomořské skupiny států (AKT) na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000[9], vstoupila v platnost dnem 1. dubna 2003. Obsahuje zvláštní ustanovení týkající se vývozu radioaktivního odpadu do zemí, které jsou smluvními stranami této dohody a nejsou členy Společenství. (13) Stávající standardní dokument je třeba upravit tak, aby odpovídal potřebám této směrnice a odrážel zkušenosti z dřívější doby. Jasná pravidla týkající se používání jazyků umožní nastolit právní jistotu a zabrání neodůvodněným průtahům. (14) Pravidelné zprávy zasílané členskými státy Komisi a Komisí Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru poskytují užitečný přehled o povoleních vydaných v celém Společenství a zjišťují možné problémy, se kterými se členské státy v praxi setkaly, jakož i použitá řešení. (15) Na základě výše uvedených úvah je z důvodu jasnosti nezbytné zrušit a nahradit směrnici 92/3/Euratom. Touto směrnicí nesmějí být dotčeny závazky členských států týkající se lhůt pro transpozici zrušené směrnice do vnitrostátních právních předpisů a pro její použitelnost, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Oblast působnosti 1. Tato směrnice stanoví přiměřená správní opatření, která mají zajistit odpovídající ochranu obyvatelstva, jakož i odpovídající kontrolu bezpečnosti štěpných materiálů zavedením jednotného systému dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a její kontroly. 2. Tato směrnice se vztahuje na přepravu radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva v případech, kdy: (a) země původu, země určení nebo země či více zemí tranzitu jsou součástí území Společenství, a (b) množství a koncentrace dodávky překročí úrovně stanovené v čl. 3 odst. 2 písm. a) a b) směrnice Rady 96/29/Euratom[10]. 3. Tato směrnice se nevztahuje na přepravu nepoužívaných zdrojů k dodavateli nebo výrobci radioaktivních zdrojů nebo do schváleného zařízení. Tato výjimka se však nevztahuje na uzavřené zdroje obsahující štěpný materiál. Článek 2 Zpětná přeprava za účelem zpracování a přepracování Touto směrnicí nejsou dotčena práva členského státu nebo podniku v členském státě, do kterého má být radioaktivní odpad přepraven za účelem přepracování, vrátit tento radioaktivní odpad po zpracování do země původu. Nejsou jí ani dotčena práva členského státu nebo podniku v tomto členském státě, do kterého má být ozářené jaderné palivo přepraveno za účelem přepracování, vrátit radioaktivní odpad a jiné produkty z přepracování do země původu. Článek 3 Definice Pro účely této směrnice se rozumí: (1) „radioaktivním odpadem“ radioaktivní materiál v plynné, kapalné nebo pevné formě, u kterého země původu a určení nebo fyzické či právnické osoby, jejichž rozhodnutí tyto země akceptují, nepředpokládají žádné další využití, a/nebo materiál, který je na základě právního rámce zemí původu, tranzitu a určení jako radioaktivní odpad kontrolován regulačním subjektem; (2) „vyhořelým palivem“ jaderné palivo, které bylo ozářeno a trvale odstraněno z aktivní zóny reaktoru; (3) „přepravou“ veškeré přepravní operace spočívající v přesunu radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva z místa původu do místa určení, včetně dopravy, nakládky a vykládky pro účely zneškodnění nebo skladování; (4) „zneškodněním“ umístění radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva v příslušném zařízení bez úmyslu znovu je použít; (5) „skladováním“ umístění radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva v zařízení, které je vybaveno kontejnmentem, s úmyslem znovu je použít; (6) „držitelem“ jakákoliv fyzická nebo právnická osoba, která má před uskutečněním přepravy radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva právní odpovědnost za tyto materiály a chystá se je přepravit příjemci; (7) „příjemcem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba, ke které se radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo přepravují; (8) „zemí původu“ jakákoli země, ze které má být přeprava dle plánu zahájena nebo ze které je přeprava zahájena, a „zemí určení“ jakákoli země, do níž je přeprava plánována nebo uskutečněna; (9) „zemí tranzitu“ jakákoli země, jiná než země původu nebo země určení, přes kterou je přeprava plánována nebo uskutečněna; (10) „příslušnými orgány“ jakékoli orgány, které jsou podle právních předpisů zemí původu, tranzitu nebo určení zmocněny vykonávat dozor a provádět kontroly podle této směrnice; tyto příslušné orgány jsou určeny v souladu s článkem 14; (11) „uzavřeným zdrojem“ zdroj, jehož struktura za běžných podmínek použití brání jakémukoli rozptylu radioaktivních látek do okolí; (12) „nepoužívaným zdrojem“ uzavřený zdroj, který se již k činnosti, na niž bylo vydáno povolení, nepoužívá a ani se s jeho dalším používáním nepočítá; (13) „schváleným zařízením“ zařízení nacházející se na území státu, kterému v souladu s vnitrostátními právními předpisy vydaly orgány daného státu povolení k dlouhodobému skladování nebo zneškodňování zdrojů, nebo zařízení podle vnitrostátních právních předpisů náležitě schválené pro dočasné skladování zdrojů. Článek 4 Žádost o povolení přepravy 1. Držitel, který se chystá uskutečnit nebo zařídit přepravu radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva, podá příslušným orgánům země původu žádost o povolení. 2. Žádost pro více přepravních operací může být zaslána za předpokladu, že: (a) má radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo, kterého se žádost týká, v podstatě stejné fyzikální, chemické a radioaktivní vlastnosti, a (b) přepravní operace uskutečňuje stejný držitel témuž příjemci a přepravní operace se týkají stejných příslušných orgánů, a (c) týká-li se přeprava třetích zemí, je tento tranzit uskutečňován přes stejný hraniční přechod při cestě do Společenství a/nebo ze Společenství a přes stejný hraniční přechod dotyčné třetí země nebo zemí, nedohodnou-li se dotyčné příslušné orgány jinak. Článek 5 Předání žádosti příslušným orgánům 1. Příslušné orgány země původu zasílají žádosti uvedené v článku 4 ke schválení příslušným orgánům země určení a případně příslušným orgánům země či zemí tranzitu. 2. Zasláním tohoto dokumentu není nijak dotčeno pozdější rozhodnutí uvedené v článku 7. Článek 6 Udělení a odmítnutí souhlasu 1. Nejpozději do jednoho měsíce od data přijetí náležitě vyplněné žádosti vystaví příslušné orgány země určení a jakékoli země tranzitu potvrzení o přijetí žádosti. Nejpozději do tří měsíců od data přijetí náležitě vyplněné žádosti oznámí příslušné orgány země určení a všech zemí tranzitu příslušným orgánům země původu, zda s přepravou souhlasí, nebo sdělí podmínky, jejichž splnění považují za nebytné, nebo oznámí, že udělení souhlasu zamítají. Příslušné orgány země určení nebo jakékoli země tranzitu si však mohou k vyjádření svého stanoviska vyžádat ke lhůtám uvedeným v prvním a druhém pododstavci dodatečnou lhůtu, která však nesmí být delší než jeden měsíc. 2. Jestliže po uplynutí lhůt uvedených v odstavci 1 nezašlou příslušné orgány země určení a/nebo zamýšlených zemí tranzitu žádnou odpověď, má se za to, že tyto země s požadovanou přepravou souhlasí. 3. Odmítnutí vydat souhlas nebo stanovení podmínek, na něž je udělení souhlasu vázáno, musí být odůvodněno na základě příslušných platných právních předpisů. Veškeré podmínky vyžadované příslušnými orgány členských států bez ohledu na to, zda se jedná o zemi tranzitu nebo zemi určení, nesmějí být přísnější než podmínky stanovené pro obdobnou přepravu v rámci těchto států. 4. Členský stát nebo státy, které daly souhlas k tranzitu pro danou zásilku, nesmějí odmítnout její zpětnou přepravu v těchto případech: (a) Pokud byla původní přeprava schválena za účelem zpracování nebo přepracování, jedná-li se o zpětnou přepravu radioaktivního odpadu nebo jiných produktů odpovídajících původním materiálům po zpracování nebo přepracování a jsou-li dodrženy všechny související právní předpisy. (b) Za okolností popsaných v článku 9, je-li zpětná přeprava uskutečněna za stejných podmínek a se stejnými specifikacemi. Článek 7 Povolení k přepravě 1. Jsou-li uděleny všechny souhlasy, které jsou pro přepravu nezbytné, jsou příslušné orgány členského státu původu oprávněny povolit držiteli přepravu a o této skutečnosti informují příslušné orgány země určení a případné země nebo zemí tranzitu. 2. Tímto povolením není nijak dotčena odpovědnost držitele, přepravce, vlastníka, příjemce nebo jiné fyzické nebo právnické osoby zapojené do přepravy. 3. Jedno povolení lze vydat pro více přepravních operací, jsou-li splněny podmínky uvedené v čl. 4 odst. 2. 4. Doba platnosti povolení nesmí být delší než tři roky. Článek 8 Potvrzení o přijetí zásilky 1. Do 15 dnů po přijetí zásilky zašle příjemce příslušným orgánům svého členského státu potvrzení o jejím přijetí. 2. Příslušné orgány země určení zašlou kopie potvrzení ostatním zemím zapojeným do přepravy. 3. Příslušné orgány země původu zašlou kopii potvrzení původnímu držiteli. Článek 9 Neuskutečněná přeprava 1. Členský stát určení může rozhodnout, že přeprava nemůže být dokončena za těchto okolností: (a) nejsou-li podmínky přepravy v souladu s ustanoveními této směrnice, nebo (b) neodpovídají-li vlastnosti radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva technickým specifikacím, na základě kterých byla přeprava povolena, nebo (c) neodpovídají-li vlastnosti radioaktivního odpadu nebo vyhořelého paliva kritériím, na základě kterých bylo o souhlas požádáno. 2. Nelze-li přepravu dokončit nebo nejsou-li podmínky pro přepravu v souladu s ustanoveními této směrnice, jsou příslušné orgány členského státu odeslání povinny zajistit, aby si dotyčný radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo převzal zpět držitel tohoto radioaktivního odpadu. 3. V případě přepravy ze třetí země do místa určení ve Společenství jsou příslušné orgány členského státu určení povinny zajistit, aby příjemce sjednal s držitelem usazeným ve třetí zemi doložku, která držitele zavazuje převzít radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo zpět v případě, že přepravu nelze dokončit. Článek 10 Zvláštní pravidla pro dovoz do Společenství 1. Má-li být radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo spadající do působnosti této směrnice dovezen do Společenství ze třetí země a je-li země určení členským státem, podá příjemce žádost o povolení příslušným orgánům tohoto členského státu. Příjemce jedná jako držitel a příslušné orgány země určení jednají, jako by byly příslušnými orgány země původu. 2. Má-li být radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo spadající do působnosti této směrnice dovezen do Společenství ze třetí země a není-li země určení členským státem, pak se za zemi původu pro účely této přepravy považuje ten členský stát, na jehož území radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo poprvé vstoupí do Společenství. Osoba, která odpovídá za správu přepravy v tomto členském státě, jedná jako držitel. Článek 11 Zvláštní pravidla pro vývoz ze Společenství 1. Má-li být radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo vyvezen ze Společenství do třetí země, kontaktují příslušné orgány členské státu původu orgány země určení a vyžádají si před uskutečněním takové přepravy jejich souhlas. 2. Jsou-li splněny všechny podmínky pro přepravu, povolí příslušné orgány členského státu původu držiteli uskutečnění přepravy a o této přepravě informují orgány země určení. 3. Tímto povolením není nijak dotčena odpovědnost držitele, přepravce, vlastníka, příjemce nebo jiné fyzické nebo právnické osoby zapojené do přepravy. 4. Držitel oznámí do dvou týdnů od převzetí odpadu příslušným orgánům země původu, že radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo dosáhly svého místa určení ve třetí zemi, a uvede posední celní úřad ve Společenství, přes který byla přeprava uskutečněna. Toto oznámení se doloží prohlášením nebo osvědčením příjemce s uvedením, že radioaktivní odpad nebo vyhořelé palivo dosáhly svého správného místa určení, a s vyznačením celního úřadu vstupu ve třetí zemi. Článek 12 Zakázaný vývoz 1. Příslušné orgány členských států nepovolí přepravu: (a) do míst určení ležících jižně od 60° jižní šířky, nebo (b) do státu, který je smluvní stranou dohody AKT-ES z Cotonou a který není členem Společenství, avšak s ohledem na článek 2, nebo (c) do třetí země, která podle stanoviska příslušných orgánů země původu nemá v souladu s kritérii uvedenými v odstavci 2 technické, právní, nebo správní zdroje pro bezpečné nakládání s radioaktivním odpadem. 2. Kritéria, podle kterých členské státy mohou rozhodnout, zda jsou požadavky pro vývoz splněny, se stanoví postupem podle článku 16. Článek 13 Použití standardního dokumentu 1. Standardní dokument se použije pro všechny přepravní operace spadající do působnosti této směrnice. 2. Standardní dokument se zavede postupem podle článku 16 a zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie nejpozději (stejné datum jako v čl. 17 odst. 1 – datum transpozice) . V případě potřeby se stejným postupem aktualizuje. 3. Žádost o povolení se vyplní a veškerá další dokumentace a informace v souladu s článkem 7 se poskytnou v jazyce, který je pro příslušný orgán země původu přijatelný. Na žádost příslušných orgánů země určení poskytne držitel ověřený překlad do jazyka, který je pro tyto orgány přijatelný. 4. Dodatečné požadavky pro povolení přepravy se připojí ke standardnímu dokumentu. 5. Aniž jsou dotčeny jakékoli jiné průvodní dokumenty vyžadované na základě jiných právních předpisů, doprovází vyplněný standardní dokument potvrzující, že byl řádně dodržen postup pro udělování povolení, každou přepravu spadající do působnosti této směrnice, včetně případů, kdy se souhlas v jediném dokumentu týká více než jedné přepravní operace. 6. V případě, že se přeprava uskutečňuje po železnici, musí být tyto dokumenty k dispozici příslušným orgánům všech zemí, kterých se přeprava týká. Článek 14 Příslušné orgány Členské státy předají Komisi nejpozději do (stejné datum jako v čl. 17 odst. 1) název/názvy a adresu/adresy jednoho nebo více příslušných orgánů a veškeré nezbytné informace za účelem rychlé komunikace s těmito orgány. Členské státy pravidelně předávají Komisi všechny změny uvedených údajů. Komise sdělí tyto informace a všechny jejich změny všem příslušným orgánům ve Společenství. Článek 15 Pravidelné zprávy Každé dva roky a poprvé ke dni 1. dubna 2007 podávají členské státy Komisi zprávy o provádění této směrnice. Tyto zprávy doplní informacemi o situaci v případě přepravy na jejich vlastních územích. Na základě těchto zpráv vypracuje Komise v souladu s postupem podle článku 16 souhrnnou zprávu pro Evropský parlament, Radu a Evropskému Hospodářský a sociální výbor. Článek 16 Poradní výbor Komisi je při plnění úkolů stanovených v článcích 12, 13 a 15 nápomocen výbor poradního charakteru složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci, případně hlasováním. Stanovisko je uvedeno v zápisu. Každý členský stát má právo požádat, aby byl v tomto zápisu uveden i jeho postoj. Komisi přihlíží ke stanovisku výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala jeho stanovisko na vědomí. Článek 17 Transpozice 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do (jeden rok od data přijetí). Pokud členské státy tato opatření přijmou, musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních přepisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice, a srovnávací tabulku, ze které je patrné, jak ustanovení této směrnice odpovídají přijatým vnitrostátním ustanovením. Článek 18 Zrušení Směrnice 92/3/Euratom se zrušuje s účinkem od (stejné datum jako v čl. 17 odst. 1), aniž jsou tím dotčeny závazky členských států týkající se lhůty pro transpozici do vnitrostátních právních předpisů a použitelnosti této směrnice. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze. Článek 19 Přechodná ustanovení 1. Byla-li žádost o povolení náležitě podána příslušným orgánům země původu do (stejné datum jako v čl. 17 odst. 1) , použije se na všechny přepravní operace zahrnuté do stejného povolení směrnice 92/3/Euratom. 2. Při rozhodování o žádostech o povolení podaných do ( stejné datum jako v čl. 17 odst. 1) pro více než jednu přepravu radioaktivního odpadu do třetí země určení, přihlíží členský stát původu ke všem významným okolnostem, a zejména: (a) k plánovanému časovému rozvrhu pro uskutečnění všech přepravních operací, na které se vztahuje tatáž žádost; (b) k odůvodnění, proč byly všechny přepravní operace seskupeny do jedné žádosti; (c) ke včasnému udělení povolení pro přepravní operace, jejichž počet je nižší, než je uvedeno v žádosti. 3. Není-li standardní dokument uvedený v článku 14 této směrnice zveřejněn do (stejné datum jako v čl. 17 odst. 1) , použije se pro účely této směrnice přiměřeně standardní dokument zavedený rozhodnutím Komise 93/552/Euratom[11]. Článek 20 Vstup v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 21 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu […]. Za Radu předseda PŘÍLOHA Srovnávací tabulka Směrnice 92/3/Euratom | Tato směrnice | Druh změny[12] | Čl. 1 odst. 1 | nové ustanovení | Čl. 1 odst. 1 | Čl. 1 odst. 2 | pozměněno | Článek 2 | Článek 3 | upraveno | Článek 3 | První bod odůvodnění | upraveno | Čl. 4 odst. 1 první věta | Čl. 4 odst. 1 | upraveno | Čl. 4 odst. 1 druhá věta | Čl. 5 odst. 1 | upraveno | Čl. 4 odst. 2 | Čl. 13 odst. 1 | upraveno | Čl. 4 odst. 3 | Čl. 5 odst. 2 | Čl. 5 odst. 1 | Čl. 4 odst. 2 | upraveno | Čl. 5 odst. 2 | Čl. 7 odst. 4 | upraveno | Čl. 6 odst. 1 první pododstavec | Čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec | pozměněno | Čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec | Čl. 13 odst. 1 | upraveno | Čl. 6 odst. 2 první pododstavec | Čl. 6 odst. 3 druhý pododstavec | pozměněno | Čl. 6 odst. 2 druhý pododstavec | Čl. 6 odst. 3 první pododstavec | pozměněno | Čl. 6 odst. 3 | Čl. 6 odst. 1 třetí pododstavec | upraveno | Čl. 6 odst. 4 | Čl. 6 odst. 2 | pozměněno | Čl. 7 odst. 1 | Čl. 7 odst. 1 | upraveno | Čl. 7 odst. 2 první věta | Čl. 13 odst. 1 | upraveno | Čl. 7 odst. 2 druhá věta | Čl. 13 odst. 4 | upraveno | Čl. 7 odst. 3 | Čl. 7 odst. 2 | Čl. 8 odst. 1 | Čl. 13 odst. 5 | upraveno | Čl. 8 odst. 2 | Čl. 13 odst. 6 | Čl. 9 odst. 1, první část věty | Čl. 8 odst. 1 | upraveno | Čl. 9 odst. 1, závěrečná část věty | Čl. 13 odst. 1 | upraveno | Čl. 9 odst. 2 | Čl. 8 odst. 2 | Čl. 10 odst. 1 | Čl. 10 odst. 1 | upraveno | Čl. 10 odst. 1, konec první věty | Čl. 13 odst. 1 | upraveno | Čl. 10 odst. 2 | Čl. 10 odst. 2 | upraveno | Čl. 10 odst. 3, odkaz na první odstavec | Čl. 10 odst. 1 | upraveno | Článek 10 odst. 3, odkaz na druhý odstavec | Čl. 10 odst. 2 | upraveno | Článek 11 | Čl. 12 odst. 1 | upraveno | Č. 12 odst. 1 | Čl. 11 odst. 1 | pozměněno | Čl. 12 odst. 2 | Čl. 11 odst. 2 | upraveno | Čl. 12 odst. 3 | Čl. 11 odst. 3 | Čl. 12 odst. 4 | Čl. 13 odst. 1 | upraveno | Čl. 12 odst. 5 | Čl. 11 odst. 4 | upraveno | Čl. 12 odst. 6 | Čl. 11 odst. 5 | upraveno | Čl. 13 odst. 1 | Čl. 1 odst. 3 první věta | pozměněno | Čl. 13 odst. 2 | Čl. 1 odst. 3 druhá věta | Článek 14 | Článek 2 | pozměněno | Čl. 9 odst. 1 | nové ustanovení | Čl. 15 odst. 1 | Čl. 9 odst. 2 | upraveno | Čl. 15 odst. 2 | Čl. 9 odst. 3 | upraveno | Čl. 16 první odrážka | Čl. 6 odst. 4 písm. a) | upraveno | Čl. 16 druhá odrážka | Čl. 6 odst. 4 písm. b) | upraveno | Čl. 17 odst. 1 | Čl. 14 odst. 1 | upraveno | Čl. 17 odst. 2 | Čl. 14 odst. 2 | Čl. 17 odst. 3 | Čl. 14 odst. 3 | Čl. 18 odst. 1 | Čl. 15 odst. 1 | upraveno | Čl. 18 odst. 2 | Čl. 15 odst. 2 | Čl. 18 odst. 3 | Čl.15 odst. 3 první věta | Čl. 19 odst. 1 | Čl. 16 odst. 1 | upraveno | Čl. 19 odst. 2 | Čl. 16 odst. 2 | Čl. 19 odst. 3 | Čl. 16 odst. 3 | Čl. 19 odst. 4 | Čl. 16 odst. 4 | Čl. 20 první odrážka | Čl. 13 odst. 2 | upraveno | Čl. 20 druhá odrážka | Čl. 13 odst. 2 | upraveno | Čl. 20 třetí odrážka | Čl. 13 odst. 2 | upraveno | Čl. 20 čtvrtá odrážka | Čl. 12 odst. 2 | upraveno | Čl. 20 pátá odrážka | Čl. 15 odst. 3 | upraveno | Článek 21 | Článek 17 | upraveno | Článek 22 | Článek 21 | Čl. 13 odst. 3 | nové ustanovení | Článek 18 | nové ustanovení | Článek 19 | nové ustanovení | Článek 20 | nové ustanovení | [1] Pracovní dokument Komise, Zjednodušení právních předpisů pro vnitřní trh (SEC (2001)1977), předaný dne 5. prosince 2001 Radě a Evropskému parlamentu. [2] 2000/483/ES, Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. [3] Úř. věst. C […] […], s. [4] Úř. věst. C […] […], s. [5] Úř. věst. C […] […], s. [6] Úř. věst. C 235, 12. 9. 1988, s. 70. [7] Úř. věst. L 35, 12.2.1992, s. 24. [8] Úř. věst. L 346 , 31.12.2003, s. 57 [9] 2000/483/ES, Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. [10] Úř. věst. L 159, 29.6.1996, s. 1. [11] Úř. věst. L 268, 29.10.1993, s. 83. [12] Výrazem „upraveno“ se rozumí, že text byl přeformulován, aniž by se změnila oblast působnosti zrušené směrnice. Změny týkající se oblasti působnosti ustanovení zrušené směrnice jsou označeny výrazem „pozměněno“.