PŘÍLOHA K USNESENÍ:

DOPORUČENÍ K OBSAHU POŽADOVANÉHO NÁVRHU

1. Cíl

Cílem tohoto návrhu nařízení (dále jen „návrh“) je poskytnout základ pro zajištění vysoké úrovně ochrany přírodních zdrojů, jako jsou přírodní lesy, biologická rozmanitost a přírodní ekosystémy, a přispět k posílenému rámci pro jejich udržitelnou správu, aby se zabránilo jejich znehodnocení a proměně, a to tím, že zajistí, aby trh Unie a spotřebitelské modely neměly na tyto oblasti škodlivý dopad. Tento návrh by měl pokrývat také otázky, jako je ochrana lidských práv a úředních i zvykových práv původních obyvatel a místních komunit týkajících se vlastnictví půdy, území a zdrojů, na něž má dopad těžba a výroba produktů.

Měl by zajišťovat transparentnost a jistotu, pokud jde o:

a) komodity, na něž se vztahuje tento návrh, a z nich odvozené produkty, které jsou uváděny na vnitřní trh Unie,

b) postupy zásobování a financování týkající se všech hospodářských subjektů působících na vnitřním trhu Unie,

c) výrobní postupy hospodářských subjektů zajišťujících sběr, těžbu, dodávky a zpracování komodit, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, nebo vyrábějících produkty odvozené z komodit, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, na vnitřním trhu Unie, jakož i postupy subjektů, které je financují.

Nařízení by mělo přispívat k plnění mezinárodních závazků, které Unie a její členské státy přijaly v oblasti životního prostředí a lidských práv, jako jsou Pařížská dohoda a cíle v oblasti udržitelného rozvoje, a povinností stanovených v mezinárodních úmluvách týkajících se lidských práv a mělo by vytvořit právě závazná kritéria udržitelnosti pro oblast lidských práv a ochranu přírodních lesů a přírodních ekosystémů před jejich proměnou a znehodnocením, jak stanoví tento návrh. Návrh by měl být založen na posouzení rizik a měl by být přiměřený a vymahatelný.

2. Oblast působnosti

Návrh by se měl vztahovat na všechny hospodářské subjekty bez ohledu na jejich právní formu, velikost nebo složitost jejich hodnotových řetězců, tj. na všechny fyzické nebo právnické osoby (s výjimkou nekomerčních spotřebitelů), které poprvé uvádějí komodity, na něž se vztahuje tento návrh, a z nich odvozené produkty na vnitřní trh Unie nebo které poskytují financování hospodářským subjektům provádějícím tuto činnost. To by se mělo vztahovat na hospodářské subjekty se sídlem v Unii i se sídlem v třetích zemích. Hospodářské subjekty, které nemají sídlo v Unii, by měly k plnění těchto úkolů pověřit (v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1020 (1)) svého zplnomocněného zástupce.

Všechny hospodářské subjekty by měly mít nárok legálně uvádět komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, a z nich odvozené produkty na trh Unie, pouze pokud mohou v souladu s ustanoveními uvedenými v oddíle 4 této přílohy prokázat, že v rámci jejich vlastní činnosti a všech typů obchodních vztahů, které navázaly s obchodními partnery a subjekty v celém svém hodnotovém řetězci (tj. s dopravními společnostmi, dodavateli, obchodníky, nabyvateli franšízy, držiteli licencí, společnými podniky, investory, klienty, smluvními partnery, firemními zákazníky, konzultanty a finančními, právními a dalšími poradci), existuje nanejvýš zanedbatelná míra rizika, že zboží uvedené na trh Unie:

— pochází z půdy získané přeměnou přírodních lesů nebo jiných přírodních ekosystémů,

— pochází z přírodních lesů a přírodních ekosystémů, které podléhají znehodnocování,

— a je vyrobeno způsobem, který by zahrnoval porušování lidských práv nebo s jakýmkoli porušováním lidských práv souvisel.

Finanční instituce poskytující financování, investice, pojištění nebo jiné služby hospodářským subjektům zapojeným do dodavatelského řetězce komodit mají rovněž povinnost věnovat náležitou péči tomu, aby zajistily dodržování povinností stanovených v tomto návrhu ze strany společností v dodavatelském řetězci.

Hospodářské subjekty by měly přijmout vhodná a transparentní opatření, aby zajistily dodržování těchto norem v celém svém dodavatelském řetězci.

Návrh by se měl vztahovat na všechny komodity, které jsou nejčastěji spojovány s odlesňováním, znehodnocováním přírodních lesů a přeměnou a znehodnocováním přírodních ekosystémů v důsledku lidské činnosti. Seznam těchto komodit by měl být vypracován na základě nezávislého odborného posouzení s přihlédnutím k principu předběžné opatrnosti, měl by být uveden v příloze tohoto návrhu a měl by zahrnovat alespoň palmový olej, sóju, maso, kůži, kakao, kávu, kaučuk a kukuřici a všechny meziprodukty nebo konečné produkty, které jsou z těchto komodit odvozeny, a produkty, které tyto komodity obsahují. V případě, že odvozené produkty obsahují vstupy z více než jedné komodity, na kterou se vztahuje tento návrh, měla by se náležitá péče uplatňovat u každé z nich. Komodity, na které se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 (2) (dále jen „nařízení EU o dřevu“), by měly být poté, co Komise provede s přihlédnutím k zásadě předběžné opatrnosti nezávislé odborné posouzení, začleněny do oblasti působnosti návrhu, a to do tří let ode dne vstupu návrhu v platnost.

Pokud by se objevily důkazy nebo významné náznaky, že sběr, těžba nebo produkce dalších komodit a produktů odvozených z těchto komodit má negativní vliv na přírodní lesy, přírodní ekosystémy nebo lidská práva a zvykové právo původních obyvatel a místních komunit na půdu, území a zdroje, měla by Komise na základě nezávislého odborného posouzení včas přijmout akty v přenesené pravomoci, a to s přihlédnutím k zásadě předběžné opatrnosti, zkontrolovat a upravit příslušný seznam přidáním těchto dalších komodit a produktů z nich odvozených, tak aby se na ně vztahoval tento návrh. Komise by měla být při zjišťování nově vznikajících rizik obezřetná a proaktivní a s cílem spravovat seznam komodit, který by odrážel stav poznání rizik v oblasti lidských práv a životního prostředí v příslušných odvětvích, by měla aktivně konzultovat danou problematiku s mnoha různými zúčastněnými stranami s relevantními zkušenostmi.

Návrh by se měl rovněž vztahovat na všechny finanční instituce, které mají povolení působit v Unii a které poskytují finance, investice, pojistky nebo jiné služby hospodářským subjektům zabývajícím se sběrem, těžbou, výrobou, zpracováním nebo prodejem komodit, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, a produktů z nich odvozených nebo obchodováním s nimi, a to s cílem zajistit, aby tyto finanční instituce samy o sobě a jejich dodavatelské společnosti dodržovaly povinnosti v oblasti životního prostředí a lidských práv stanovené v návrhu.

Návrh by se měl vztahovat na obchodníky, tj. každou fyzickou nebo právnickou osobu zapojenou do obchodní činnosti, která prodává nebo kupuje od hospodářských subjektů na vnitřním trhu Unie jakoukoli komoditu, na niž se vztahuje tento návrh, nebo z ní odvozený produkt, který již byl uveden na vnitřní trh Unie. Hospodářské subjekty na vnitřním trhu Unie by neměly mít možnost spolupracovat s obchodníky, pokud nejsou obchodníci schopni:

— uvést, od kterých hospodářských subjektů nebo obchodníků pocházejí dodávky komodit, na které se vztahuje nařízení, a z nich odvozené produkty, a

— případně uvést, kterým obchodníkům byly komodity, na něž se vztahuje tento návrh, a z nich odvozené produkty dodány, a

— zajistit možnost vysledování svých výrobků, aby bylo možné při uvádění na vnitřní trh Unie identifikovat jejich původ.

3. Obecné povinnosti

3.1. Odlesňování a přeměna přírodních ekosystémů

Komodity, na něž se návrh vztahuje, a z nich odvozené produkty, které jsou uváděny na trh Unie, by neměly vést k odlesňování nebo přeměně přírodních ekosystémů, ani by neměly být jejich výsledkem.

Z tohoto důvodu by se komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, uváděné na trh Unie, ať už jako suroviny, nebo jako produkty odvozené z těchto komodit nebo obsahující tyto komodity, neměly sklízet a těžit na půdě nebo vyrábět z půdy, která měla k určitému termínu v minulosti, jenž je založen na vědeckých poznatcích a odůvodněný, který lze použít v praxi a který je v souladu s mezinárodními závazky EU, nejpozději však v roce 2015, status přírodního lesa nebo přírodního ekosystému ve smyslu definice uvedené v oddíle 3.3 „Definice“, ale od té doby tento status v důsledku odlesňování nebo přeměny ztratila.

3.2. Znehodnocování přírodních lesů a přírodních ekosystémů

Komodity, na něž se návrh vztahuje, a z nich odvozené produkty uváděné na trh Unie, by neměly vést v důsledku lidské činnosti ke znehodnocování přírodních lesů nebo přírodních ekosystémů, ani by neměly být jeho výsledkem.

Z tohoto důvodu by se komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, uváděné na trh Unie, ať už jako suroviny, nebo jako produkty odvozené z těchto komodit nebo tyto komodity obsahující, neměly sklízet a těžit na půdě nebo vyrábět z půdy, která měla k určitému stanovenému termínu status přírodního lesa nebo přírodního ekosystému ve smyslu definice uvedené v oddíle 3.3. Tento termín musí být stanoven v minulosti, nejpozději však do roku 2015, a musí se zakládat na vědeckých poznatcích, musí být odůvodněný, použitelný v praxi a v souladu s mezinárodními závazky Unie. Na trh Unie by mělo být možné uvádět pouze komoditu, která byla sklizena, vytěžena nebo vyrobena v souladu s cíli v oblasti ochrany přírody a která nevedla ke ztrátě nebo zhoršení funkcí ekosystému na půdě, na níž byla sklizena, vytěžena nebo vyrobena, nebo v jejím okolí.

3.3. Definice

Legislativní návrh Komise by měl obsahovat definice toho, co představuje „les“, „přírodní les“, který má celou řadu nebo většinu vlastností původního lesa v dané lokalitě, a to i v přítomnosti lidské činnosti, „odlesnění“, „znehodnocování lesů“, „přírodní ekosystém“, „poškozování ekosystému“ a „přeměna ekosystému“. Tyto definice by se měly zakládat na objektivních vědeckých úvahách a přihlížet k příslušným zdrojům mezinárodního práva a mezinárodních organizací a také k dalším iniciativám nabízejícím vhodnou definici, jako je Organizace OSN pro výživu a zemědělství, iniciativa pro vytvoření rámce odpovědnosti nebo organizace High Carbon Stock Approach.

Definice by se měly zakládat na těchto zásadách:

— měly by zajistit dosažení co nejvyšší ochrany životního prostředí, především v případě lesů a dalších přírodních ekosystémů, a být v souladu s mezinárodními a tuzemskými závazky Unie týkajícími se lesů, biologické rozmanitosti a ochrany klimatu,

— měly by podporovat dosažení cíle Unie, kterým je zachování přírodních lesů a ekosystémů, mj. zejména primárních a obnovených lesů, a bránit tomu, aby byly nahrazeny lesy a ekosystémy, které jsou výsledkem lidské činnosti, jako jsou lesní plantáže,

— měly by být dostatečné obsáhlé, aby zajistily ochranu dalších přírodních ekosystémů, které jsou stejně jako lesy důležité z hlediska zachování biologické rozmanitosti a dosažení klimatických cílů stanovených v Pařížské dohodě,

— jejich cílem by mělo být zajistit, aby přijetí unijních opatření na ochranu světových lesů nevedlo k tomu, že by se problém jejich přeměny a znehodnocení přenesl na jiné přírodní ekosystémy, které jsou z hlediska biologické rozmanitosti, klimatu a ochrany lidských práv stejně důležité jako přírodní lesy.

3.4. Porušování lidských práv

Komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, uváděné na trh Unie ve formě suroviny nebo produktu odvozeného z těchto komodit či obsahujícího tyto komodity by neměly být sklízeny, těženy nebo vyráběny na půdě získané nebo využívané v rozporu s lidskými právy zakotvenými ve vnitrostátních právních předpisech ani s právy stanovenými alespoň v Listině základních práv EU nebo v mezinárodních dohodách, jako jsou např. práva původních obyvatel a místních komunit, včetně vlastnických práv k půdě a procesního práva udělit nebo odepřít svobodný předchozí a informovaný souhlas stanovený například stálým fórem OSN o otázkách původních obyvatel, smluvními orgány OSN a regionálními smluvními orgány, dále právo na vodu, právo na ochranu životního prostředí a na udržitelný rozvoj, právo na obranu lidských práv a ochranu životního prostředí, aniž by docházelo k jakémukoli pronásledování nebo zastrašování, pracovní práva zakotvená v základních úmluvách MOP a další mezinárodně uznávaná lidská práva související s využíváním půdy, přístupem k ní nebo jejím vlastnictvím a lidské právo na zdravé životní prostředí, jak je definováno v rámcových zásadách pro lidská práva a životní prostředí a v normách a osvědčených postupech stanovených zvláštním zpravodajem OSN pro lidská práva a životní prostředí.

Zvláštní pozornost by měla být věnována dětské práci s cílem ji odstranit.

Sběr, těžba nebo výroba komodit, na něž se tento návrh vztahuje, by měla ve všech fázích respektovat práva místních komunit a původních obyvatel a všechny formy vlastnického práva, ať už jde o práva veřejná, soukromá, komunální, kolektivní, práva původního obyvatelstva, práva žen nebo zvykové právo. Je třeba určit a respektovat formální a zvykové právo původních obyvatel a místních komunit na pozemky, území a zdroje a také jejich schopnost bránit svá práva, aniž by se museli obávat odvetných opatření. Mezi tato práva patří právo na vlastnictví, obývání, užívání a spravování těchto pozemků, území a zdrojů.

Komodity, na něž se návrh vztahuje, by neměly pocházet z půdy, jejíž získání či užívání má vliv na práva komunit a vlastnické právo k půdě. Komodity uváděné na trh Unie by zejména neměly být sklízeny, těženy nebo produkovány z pozemků původních obyvatel a místních komunit bez jejich svobodného, předchozího a informovaného souhlasu nehledě na to, zda se jedná o pozemky, k nimž mají vlastnický titul, nebo o pozemky, které jsou v jejich vlastnictví podle zvykového práva.

4. Povinnost zjišťovat škody v hodnotových řetězcích, předcházet jim a zmírňovat je

4.1. Povinnost náležité péče

Hospodářské subjekty by měly přijímat veškerá nezbytná opatření, která by respektovala a zajistila ochranu lidských práv, přírodních lesů a přírodních ekosystémů v rámci celého svého hodnotového řetězce, jak je stanoveno v návrhu. To by se mělo týkat všech typů obchodních vztahů, které podniky navázaly s obchodními partnery a subjekty v celém svém hodnotovém řetězci (jako jsou dodavatelé, obchodníci, nabyvatelé franšízy, držitelé licencí, společné podniky, investoři, klienti, smluvní partneři, firemní zákazníci, dopravní společnosti, konzultanti a finanční, právní a další poradci), a jakýchkoli jiných státních nebo nestátních subjektů přímo spojených s jejich obchodní činností, produkty nebo službami.

Hospodářské subjekty by přitom měly k náležité péči zaujmout přístup založený na posuzování rizikových faktorů, v jehož rámci odpovídá povaha a rozsah náležité péče druhu a míře rizika nepříznivých vlivů. Na oblasti s vyšším rizikem by se měla vztahovat důkladnější náležitá péče.

V rámci této péče by se měly přiměřeně a účinně provádět následující opatření:

a) zmapování celého hodnotového řetězce

Hospodářské subjekty by měly zjistit, zda komodity a produkty v rámci celých jejich hodnotových řetězců splňují kritéria udržitelnosti a lidských práv obsažená v návrhu, a to získáním informací o přesné oblasti (oblastech), odkud dané zboží pochází, a jejich vyhodnocením. Kromě kritérií v oblasti životního prostředí musí získání informací umožnit hospodářskému subjektu dospět k závěru, že ti, kteří na těchto pozemcích produkují komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, jsou oprávněni tak činit a získali od osob, které jsou držiteli práv k těmto pozemkům, svobodný, předchozí a informovaný souhlas a že neporušují ani neporušili žádná lidská práva uvedená v tomto návrhu.

Hospodářské subjekty jsou zejména povinny mít a zpřístupnit informace o:

i) přesné oblasti nebo oblastech sklizně, těžby nebo produkce komodit. Pokud jde o skot, hovězí maso a kůži, musejí být hospodářské subjekty schopny získat informace o různých oblastech pastvin, kde se skot pásl, nebo o původu použitého krmiva, pokud je skot krmen krmivem,

ii) stávajícím ekologickém stavu dané oblasti sklizně, těžby nebo produkce,

iii) ekologickém stavu dané oblasti k nejzazšímu termínu uvedenému v tomto návrhu,

iv) právním statusu pozemku (vlastnictví/titulu včetně formálních i zvykových práv původních obyvatel a místních komunit na půdu, území a zdroje) a doklad o svobodném předchozím informovaném souhlasu,

v) prvcích dodavatelského řetězce dotyčné komodity s cílem získat informace o pravděpodobnosti rizika kontaminace produkty neznámého původu nebo produkty pocházejícími z odlesněných oblastí či produkty z oblastí, v nichž došlo k přeměně a znehodnocení přírodního lesa, lesa a ekosystémů, a informace o tom, kde, kým a za jakých podmínek byly tyto komodity sklizeny, přeměněny nebo zpracovávány, tak aby bylo možné zjistit, zda jsou splněny povinnosti uvedené v tomto návrhu, které se týkají dodržování lidských práv.

Po vstupu návrhu v platnost by hospodářské subjekty měly mít přístup ke všem informacím týkajícím se původu výrobků vstupujících na vnitřní trh Unie prostřednictvím systematického prohlášení o souřadnicích GPS pro tyto komodity, jak je stanoveno v oddíle 4.1 této přílohy.

b) určení a posouzení reálných a potenciálních rizik pro lesy a ekosystémy v hodnotových řetězcích na základě kritérií stanovených v návrhu

Pokud hospodářský subjekt zřizuje nový provoz nebo navazuje spolupráci s novými obchodními partnery, měl by určit subjekty, které se stanou součástí nového dodavatelského a investičního řetězce, a provést posouzení jejich opatření a postupů, stejně jako míst, kde provádějí sběr, výrobu, těžbu a zpracování. U stávajících provozů je třeba zjistit, jaké jsou přetrvávající nepříznivé dopady či škody a potenciální rizika, a posoudit je. Analýza rizik by měla být provedena s ohledem na rizika vyplývající z činnosti hospodářského subjektu pro přírodní lesy a přírodní ekosystémy, původní obyvatele, místní komunity a jednotlivce, nebo dopadu, který na ně tato rizika mají, a nikoli významných rizik pro akcionáře společnosti. Pokud mají hospodářské subjekty velké množství dodavatelů, měly by zjistit, v jakých obecných oblastech je riziko nepříznivých dopadů nejvýznamnější, a na základě tohoto posouzení rizik stanovit, kteří dodavatelé by měli být upřednostněni pro účely opatření náležité péče.

Pokud mají hospodářské subjekty velké množství dodavatelů, měly by zjistit, v jakých obecných oblastech je riziko nepříznivých dopadů nejvýznamnější, a na základě tohoto posouzení rizik upřednostnit dodavatele pro zajištění náležité péče.

c) předcházení rizikům a jejich zmírňování na zanedbatelnou úroveň

S výjimkou případů, kdy je riziko zjištěné v průběhu postupů zjišťování a hodnocení rizik uvedených v písmenu b) zanedbatelné, a proto hospodářský subjekt nemá žádný další důvod se domnívat, že komodity a produkty nemusejí splňovat kritéria stanovená v tomto rámci, měly by hospodářské subjekty přijmout postupy ke zmírnění rizik. Tyto postupy by měly sestávat ze souboru vhodných přiměřených opatření, která by účinně a prokazatelně snížila všechna zjištěná rizika na zanedbatelnou úroveň, např. ze změny smluv s dodavateli, poskytnutí podpory dodavatelům při změně jejich postupů, změny nákupních a investičních postupů za účelem zákonného uvádění dotyčných komodit a produktů na vnitřní trh a s ohledem na toto zákonné uvádění.

d) ukončení poškozování životního prostředí a porušování lidských práv

Pokud hospodářské subjekty při důkladném dodržování požadavků uvedených v písmenech a), b) a c) dospějí k závěru, že operace nebo jejich části přispívají k nepříznivým dopadům na lidská práva, přírodní lesy nebo přírodní ekosystémy, jak je uvedeno v návrhu, nebo je mohou způsobovat či k nim přispívat, aniž by bylo možné jim zabránit nebo je zmírnit, měly by všechny tyto operace nebo části operací ukončit.

e) sledování a soustavné zvyšování účinnosti jejich systému náležité péče a jeho uplatňování

Hospodářské subjekty by měly pravidelně kontrolovat, zda je jejich systém náležité péče vhodný z hlediska předcházení škodám a zajištění souladu komodit a produktů s rámcem, a pokud ne, upravit jej nebo přijmout jiná opatření. Hodnocení systému náležité péče by mělo být založeno na kvalitativních a kvantitativních ukazatelích, vnitřní a vnější zpětné vazbě a jasných postupech pro zajištění odpovědnosti.

f) začlenění systémů certifikace třetích stran

Systémy certifikace třetích stran mohou doplňovat zjišťování původu produktů, posuzování rizik a prvky jejich omezování v rámci systémů náležité péče a zajišťovat je, pokud jsou tyto systémy vhodné z hlediska rozsahu a přísnosti kritérií udržitelnosti pro ochranu přírodních lesů a přírodních ekosystémů před jejich přeměnou a znehodnocováním, jak je stanoveno v návrhu, pokud jde o jejich schopnost sledovat dodavatelský řetězec a pokud splňují přiměřenou míru transparentnosti, nestrannosti a spolehlivosti. Komise by měla na základě aktu v přenesené pravomoci stanovit pro hospodářské subjekty minimální kritéria a pokyny k posuzování důvěryhodnosti a poctivosti systémů certifikace třetích stran. Tato minimální kritéria by měla zajišťovat zejména nezávislost na daném odvětví, zohlednění sociálních a environmentálních zájmů při stanovování norem, nezávislé audity třetích stran, zveřejňování zpráv o auditu, transparentnost ve všech fázích a otevřenost. V rámci systémů certifikace by se měla udělovat osvědčení pouze produktům se 100 % certifikovaným obsahem. Hospodářské subjekty mohou v rámci svého systému náležité péče používat pouze ty certifikační systémy, které splňují daná kritéria. Certifikace, kterou uděluje třetí strana, by však neměla omezovat zásadu odpovědnosti hospodářského subjektu.

g) úloha dobrovolných dohod o partnerství

Unie může sjednat dobrovolné dohody o partnerství se zeměmi vyrábějícími komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy (partnerskými zeměmi), jež by stranám dohody ukládaly právně závaznou povinnost zavést v souladu s právními předpisy dané země vyrábějící uvedené komodity a s kritérii ochrany životního prostředí a lidských práv stanovenými v návrhu režim licencí a regulovat obchod s těmito komoditami. V rámci návrhu by se komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy, pocházející z partnerských zemí, jež jsou smluvními stranami uvedených dobrovolných dohod o partnerství, měly v případě uplatňování dohody o partnerství považovat pro účely návrhu za komodity se zanedbatelnou úrovní rizika. Tyto dohody by se měly zakládat na mnohostranném dialogu v rámci jednotlivých zemí, kterého by se skutečně smysluplně zúčastnily všechny zainteresované strany, včetně občanské společnosti, původních obyvatel a místních komunit.

4.2. Povinnost konzultací

Hospodářské subjekty by měly:

a) přiměřeně, včas a přímo konzultovat s dotyčnými a potenciálně dotyčnými zúčastněnými stranami,

b) při stanovování a provádění opatření náležité péče řádně zohlednit hlediska zúčastněných stran,

c) zajistit, aby se na stanovení a provádění opatření náležité péče podíleli zástupci odborů a zástupci zaměstnanců,

d) zřídit mechanismus včasného varování, jenž by pracovníkům a zúčastněným stranám, které mají důvodné obavy, umožnil informovat hospodářský subjekt o veškerých rizicích vzniku škod na přírodních lesích, přírodních ekosystémech a v oblasti lidských práv v celém hodnotovém řetězci; hospodářský subjekt by měl ve svých postupech náležité péče tyto informace zohlednit,

e) řádně přihlížet k poznatkům původního a místního obyvatelstva a k rizikům a obavám vyjádřeným ze strany místních komunit, původních obyvatel a ochránců půdy a životního prostředí.

4.3. Povinnosti v oblasti transparentnosti a podávání zpráv

Hospodářské subjekty by měly každoročně informovat příslušný orgán o svých postupech náležité péče a postupech konzultace, o zjištěných rizicích, o svých postupech v rámci analýzy rizik, jejich zmírňování a nápravy a o jejich provádění a výsledcích, a to veřejně a přístupným a vhodným způsobem, který by nepředstavovat zejména pro malé a střední podniky nepřiměřenou zátěž.

Komise by měla přijmout akty v přenesené pravomoci, v nichž by stanovila formát a jednotlivé náležitosti zpráv. Hospodářské subjekty by měly v této zprávě mimo jiné uvádět informace o systému, který používají, a o tom, jak jej uplatňují na dané komodity, o zjištěných rizicích a dopadech, informace o opatřeních přijatých za účelem zastavení stávajícího porušování předpisů a nápravy těchto případů a za účelem předcházení riziku porušování předpisů a jeho zmírnění a o výsledcích těchto opatření a dále informace o opatřeních pro sledování toho, jak se uvedené činnosti provádějí a nakolik jsou účinné, a o výsledcích těchto opatření, o varováních obdržených prostřednictvím mechanismu včasného varování a způsobech, jakým je hospodářský subjekt zohlednil ve svých postupech náležité péče, a uvést v ní rovněž seznam všech dceřiných společností, subdodavatelů a dodavatelů a produktů s údaji o jejich množství a původu. Neúplnost předkládaných zpráv či jejich opožděné zveřejnění by mělo vést k pozastavení platnosti povolení k uvedení výrobků na vnitřní trh Unie.

4.4. Povinnost dokumentace

Hospodářské subjekty by měly vést písemné záznamy o všech úkonech náležité péče a jejich výsledcích a na požádání je zpřístupnit příslušným orgánům.

4.5. Pokyny Komise

Komise by měla vypracovat pokyny a vodítko, které by hospodářským subjektům pomohly zajistit dodržování zákonných povinností uvedených v návrhu, zejména ujasnit, co se v konkrétních situacích, odvětvích a s ohledem na určité druhy hospodářských subjektů očekává, pokud jde o zajišťování náležité péče. Komise by přitom měla vycházet z osvědčených postupů, které existují v rámci systémů environmentálního řízení, a tyto postupy rozšiřovat.

V zájmu podpory hospodářských subjektů při plnění jejich povinností v oblasti náležité péče by Komise měla zveřejňovat analýzy regionálních problémových oblastí, pokud jde o komodity, které představují riziko pro lesy a ekosystémy.

5. Kontrola, sledování, vymáhání, sankce a přístup ke spravedlnosti

5.1. Vymáhání ze strany veřejných orgánů

Členské státy by měly v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi vymáhat dodržování výše uvedených povinností prostřednictvím:

a) stanovení přiměřených, účinných a odrazujících trestů a sankcí za nedodržení kterékoli z uvedených povinností a pro případ, že nedodržení některé z těchto povinností vede k poškozování přírodních lesů nebo přírodních ekosystémů či k porušování lidských práv nebo k riziku, že se tak stane, přispívá k nim, je s nimi spojeno nebo je zhoršuje; mezi tyto tresty a sankce by měly patřit: i) účinné, přiměřené a odrazující sankce úměrné škodám na přírodních lesích, přírodních ekosystémech nebo lidských právech, jak je uvedeno v návrhu, úměrné nákladům na obnovu přírodních lesů, přírodních ekosystémů a lidských práv a hospodářským škodám způsobeným nedodržením povinností, které vznikly dotyčným komunitám, ii) trvalé zabavení příslušných komodit a z nich odvozených produktů, iii) okamžité pozastavení platnosti povolení k uvádění výrobků na vnitřní trh Unie, iv) vyloučení z postupů zadávání veřejných zakázek, v) v případě nejzávažnějších trestných činů tresty vůči jednotlivcům a – je-li to možné – právnickým osobám;

b) stanovení příslušných vyšetřovacích a donucovacích orgánů členských států („příslušných orgánů“); příslušné orgány by měly sledovat, zda hospodářské subjekty skutečně dodržují povinnosti stanovené v tomto návrhu; za tímto účelem by příslušné orgány měly provádět úřední kontroly, v případě potřeby podle plánu, které mohou zahrnovat kontroly v provozovnách hospodářských subjektů a audity na místě, a měly by mít možnost přijmout prozatímní příkazy a kromě toho, a aniž by byla dotčena možnost uložení sankcí, by měly mít pravomoc vyžadovat po hospodářských subjektech přijetí nápravných opatření; příslušné orgány by měly v případě, že mají k dispozici příslušné informace, včetně informací o důvodných obavách třetích stran, provádět rovněž včasné důkladné kontroly a měly by s informacemi týkajícími se jejich činnosti zacházet v souladu se směrnicí 2003/4/ES o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí;

c) zajištění toho, aby veřejnost měla právo napadnout nedodržování povinností u soudních nebo správních orgánů. To by mělo zahrnovat všechny jednotlivce nebo skupiny, jejichž práva a povinnosti nebo zájmy jsou přímo či nepřímo dotčeny úplným nebo částečným nesplněním povinností ze strany podniku, včetně zaměstnanců, zákazníků, spotřebitelů a konečných uživatelů, odborů, nadnárodních odborových federací, místních komunit, národních nebo místních vlád či institucí, novinářů, nevládních organizací a místních organizací občanské společnosti.

Komise by měla přijmout akty v přenesené pravomoci, v nichž by stanovila právně závazné normy a pokyny platné pro příslušné vnitrostátní orgány, aby bylo zajištěno účinné a jednotné uplatňování a vymáhání návrhu v celé Unii, zejména pokud jde o:

— zařazení hospodářských subjektů spadajících do oblasti působnosti návrhu do veřejného rejstříku a jeho zveřejnění,

— stanovení norem pro kvalitu a množství kontrol prováděných příslušnými vnitrostátními orgány s ohledem na dodržování povinností,

— další pokyny týkající se způsobu provádění kontroly dodržování právních předpisů, například pokyny pro příslušné vnitrostátní orgány, v nichž by byla stanovena kritéria pro kontroly za účelem důkladnější analýzy a lepšího vyhodnocení míry rizika produktů a dostatečné dokumentace používané v režimech náležité péče,

— pokyny týkající se obav třetích stran s cílem stanovit kritéria pro celou Unii umožňující posoudit, zda jsou obavy dostatečně závažné a spolehlivé, aby mohly být zpracovány, v nichž by byly stanoveny jednoznačné procesní normy pro včasnou, nestrannou, účinnou a transparentní reakci příslušných vnitrostátních orgánů na obavy třetích stran,

— celounijní kritéria, která by pomáhala určit, kdy má být hospodářskému subjektu zasláno oznámení o nápravném opatření nebo o sankci či trestu nebo kdy by se měly uplatnit jiné sankce či tresty, a

— povinnosti příslušných orgánů zveřejňovat zprávy o kontrolní činnosti a vymáhání předpisů, o zjištěných případech jejich porušování a reakcích na závažné obavy.

5.2. Občanskoprávní odpovědnost a přístup k opravným prostředkům

a) Občanskoprávní odpovědnost

Hospodářské subjekty by měly nést:

i) společnou a nerozdílnou odpovědnost za škody vzniklé v důsledku porušování lidských práv nebo poškozování přírodních lesů a přírodních ekosystémů uvedeného v návrhu, které způsobily nebo zhoršily jimi ovládané nebo na nich hospodářsky závislé subjekty, nebo k nimž tyto subjekty přispěly nebo které jsou s nimi spojeny,

ii) odpovědnost za škodu vzniklou v důsledku poškozování přírodních lesů a přírodních ekosystémů uvedeného v návrhu, k němuž došlo v přímé souvislosti s jejich výrobky, službami nebo operacemi v rámci obchodního vztahu, pokud nemohou prokázat, že jednali s náležitou péčí a že vzhledem k okolnostem přijaly veškerá přiměřená opatření, která mohla škodě předejít; hospodářské subjekty se proto mohou zbavit své odpovědnosti, pokud prokáží, že ve snaze zjistit škodu a zabránit jí postupovaly s veškerou náležitou péčí.

b) zpřístupnění důkazů

Pokud žalující strana v přiměřeně dostupné míře doložila skutečnosti a předložila důkazy, jež podporují její žalobní návrh, měla by nést důkazní břemeno žalovaná strana a prokázat:

i) povahu svého vztahu k subjektům podílejícím se na způsobené újmě,

ii) zda jednala s náležitou péčí a přijala veškerá přiměřená opatření, aby zabránila vzniku újmy.

c) přístup k opravným prostředkům

Poškozené strany by měly mít právo na dostupné a účinné soudní opravné prostředky, aby mohly požadovat nápravu ze strany hospodářských subjektů, které mají nepříznivý dopad na jejich práva, tento nepříznivý dopad prohlubují, jsou s ním spojeny nebo k němu přispívají. Ke zvýšení odpovědnosti a zlepšení přístupu k opravným prostředkům by měly být soudní nápravné mechanismy doplněny nestátními nápravnými mechanismy pro vyřizování stížností.

6. Závěrečná ustanovení

6.1. Zákaz snížení úrovně právní ochrany

Uplatňování návrhu by v žádném případě nemělo sloužit jako důvod ke snížení obecné úrovně ochrany lidských práv, formálních a zvykových práv původních obyvatel a místních komunit na půdu, území a zdroje nebo na ochranu životního prostředí. Zejména by nemělo ovlivnit jiné stávající rámce odpovědnosti za subdodávky nebo dodavatelský řetězec.

6.2. Příznivější ustanovení

Členské státy mohou zavést nebo zachovat ustanovení, která jsou přísnější než ustanovení tohoto návrhu, pokud jde o normy v oblasti ochrany lidských práv a životního prostředí v rámci dodavatelského řetězce komodit, které představují riziko pro lesy a ekosystémy.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1020 ze dne 20. června 2019 o dozoru nad trhem a souladu výrobků s předpisy a o změně směrnice 2004/42/ES a nařízení (ES) č. 765/2008 a (EU) č. 305/2011 (Úř. věst. L 169, 25.6.2019, s. 1).

(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 995/2010 ze dne 20. října 2010, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky (Úř. věst. L 295, 12.11.2010, s. 23).