DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1. SOUVISLOSTI NÁVRHU

Rozhodnutí Rady 2007/659/ES ze dne 9. října 2007 přijaté na základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES (nyní článek 349 SFEU) ve znění rozhodnutí Rady č. 896/2011/EU ze dne 19. prosince 2011 opravňuje Francii, aby na metropolitním území Francie uplatňovala na tradiční rum vyrobený ve francouzských zámořských departementech sníženou sazbu spotřební daně, jež může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, ne však nižší než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Snížená sazba spotřební daně je omezena roční kvótou ve výši 120 000 hl čistého alkoholu. Tato odchylka pozbyla platnosti dne 31. prosince 2013.

Účelem tohoto opatření je odškodnit výrobce z francouzských zámořských departementů za konkurenční znevýhodnění způsobené odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím, hospodářskou závislostí na malém množství produktů, zejména hodnotovém řetězci cukr – cukrová třtina – rum, což jsou faktory, jejichž trvalost a kombinace vážným způsobem omezují jejich rozvoj.

Dne 12. března 2013 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh rozhodnutí Rady, kterým se za stejných podmínek prodlužuje platnost rozhodnutí Rady 2007/659/ES na dalších sedm let do dne 31. prosince 2020. Tato žádost byla doplněna a změněna dne 3. července a 2. srpna 2013. Francouzské orgány zejména požádaly Komisi, aby rozšířila oblast působnosti rozhodnutí Rady tak, aby platilo rovněž pro příspěvek „cotisation sur les boissons alcooliques“ (také známý jako „vignette sécurité sociale (VSS), příspěvek z alkoholických nápojů do národního fondu nemocenského pojištění za účelem boje proti zdravotním rizikům spojeným s nestřídmým užíváním těchto produktů. Francouzské orgány Komisi rovněž požádaly, aby změnila rozhodnutí Rady 2007/695/ES se zpětnou platností od 1. ledna 2012 rozšířením jeho působnosti tak, aby se vztahovalo na příspěvek VSS, aby se nižší sazba mohla uplatnit na „tradiční“ rum vyrobený ve čtyřech francouzských nejvzdálenějších regionech uvedených v rozhodnutí Rady 2007/659/ES.

2. CHARAKTERISTIKY FRANCOUZSKÉHO A EVROPSKÉHO TRHU S RUMEM A ODCHYLKA

Velikost evropského trhu s rumem v průběhu času kolísala, zatímco na světové úrovni vzrostla z přibližně 250 000 až 300 000 hektolitrů čistého alkoholu koncem osmdesátých let 20. století na přibližně 800 000 hektolitrů čistého alkoholu v současné době (tabulka 1).

Přestože se velikost evropského trhu s rumem od konce osmdesátých let po dnešní dny zhruba ztrojnásobila, objemy rumu z francouzských zámořských departementů prodávaného na evropském trhu se od počátku devadesátých let do dneška pouze zdvojnásobily a od konce osmdesátých let po dnešek vzrostly o pouhých 50 %. To mělo za následek pokles podílu rumu ze zámořských departementů na celém evropském trhu ze zhruba 50 % na konci osmdesátých let dvacátého století na přibližně 25 % dnes, kdy se situace jeví jako stabilizovaná.

Výkyvy z roku na rok na celém evropském trhu dosáhly hodnoty přibližně 150 000 hektolitrů čistého alkoholu, tj. zhruba 20 % ročního trhu, například v období let 2002–2004 a 2007–2010. Tyto výkyvy se odrazily v objemu prodeje rumu jak ze třetích zemí, tak z francouzských zámořských departementů. V roce 2011 byly v rámci třetích zemí hlavními dodavateli rumu Kuba, Venezuela, Brazílie, Spojené státy a Mexiko. Rum vyrobený ve francouzských zámořských departementech se převážně vyvážel do metropolitní Francie (71 %) a do dalších zemí EU (27 %), zejména do Španělska a Německa.

Tabulka 1

Vývoj evropského trhu s rumem

(hektolitry čistého alkoholu)

Rok || Celkem || Rum ze třetích zemí || Rum z francouzských zámořských departementů || Procentní podíl z francouzských zámořských departementů

1986 || 313 459 || 152 252 || 161 207 || 51 %

1987 || 300 152 || 158 117 || 142 035 || 47 %

1988 || 252 877 || 130 976 || 121 901 || 48 %

1989 || 293 462 || 161 485 || 131 977 || 45 %

1990 || 368 913 || 227 975 || 140 938 || 38 %

1991 || 336 252 || 221 861 || 114 391 || 34 %

1992 || 332 145 || 223 522 || 108 623 || 33 %

1993 || 322 743 || 231 059 || 91 684 || 28 %

1994 || 357 936 || 253 215 || 104 721 || 29 %

1995 || 284 178 || 184 835 || 99 343 || 35 %

1996 || 359 295 || 249 239 || 110 056 || 31 %

1997 || 453 050 || 354 858 || 98 192 || 22 %

1998 || 500 295 || 395 031 || 105 264 || 21 %

1999 || 567 449 || 428 790 || 138 659 || 24 %

2000 || 645 237 || 495 625 || 149 612 || 23 %

2001 || 695 033 || 534 316 || 160 717 || 23 %

2002 || 734 249 || 557 458 || 176 791 || 24 %

2003 || 880 653 || 713 535 || 167 118 || 19 %

2004 || 727 772 || 569 278 || 158 494 || 22 %

2005 || 726 876 || 571 317 || 155 559 || 21 %

2006 || 791 542 || 626 157 || 165 385 || 21 %

2007 || 785 695 || 608 449 || 177 246 || 23 %

2008 || 851 748 || 657 725 || 194 023 || 23 %

2009 || 720 958 || 523 172 || 197 786 || 27 %

2010 || 838 749 || 640 923 || 197 826 || 24 %

2011 || 809 393 || 603 911 || 205 485 || 25 %

2012 || 764 490 || 574 562 || 189 928 || 25 %

Zdroj: Eurostat

Z porovnání vývoje na evropském trhu s vývojem trhu v metropolitní Francii v posledním desetiletí, tj. mezi lety 2000 a 2010/2012, vyplývá, že některé tendence jsou společné pro oba trhy, avšak s mnohem větší dynamičností na trhu v metropolitní Francii (tabulka 2):

· zatímco roční tempo růstu celého evropského trhu s rumem dosáhlo v průměru dvou až tří procent, na trhu metropolitní Francie bylo takřka dvojnásobné,

· zatímco v období let 2000–2010 objemy rumu dováženého ze třetích zemí vzrostly na celém evropském trhu přibližně o 50 000 hektolitrů čistého alkoholu, na francouzském trhu, který představuje čtvrtinu celého evropského trhu, vzrostly o 20 000 hektolitrů čistého alkoholu.

Tabulka 2

Vývoj na francouzském trhu s rumem (metropolitní Francie) (hektolitry čistého alkoholu)

|| Uvolnění ke spotřebě se sníženou sazbou spotřební daně || Mimo kvótu || Ze třetích zemí || Celkem

2000 || 78 300 || 30 000 || 1 000 || 109 300

2001 || 86 200 || 26 500 || ||

2002 || 86 900 || 37 000 || ||

2003 || 86 400 || 26 200 || ||

2004 || 87 900 || 30 800 || ||

2005 || 90 000 || 35 500 || 5 500 || 131 000

2006 || 90 000 || 33 500 || ||

2007 || 96 100 || 33 500 || ||

2008 || 99 500 || 33 000 || ||

2009 || 102 400 || 32 400 || ||

2010 || 105 700 || 40 600 || 20 000 || 166 300

2011 || 108 900 || 28 500 || ||

2012 || 109 800 || 24 975 || 21 395 || 156 170

Zdroj: Francouzské orgány, vlastní výpočty

Podle francouzských orgánů podíl rumu z nečlenských zemí EU na trhu metropolitní Francie vzrostl z méně než 1 % v roce 2000 na 4,2 % v roce 2005, 12 % v roce 2010 a 13,7 % v roce 2012. Během téhož období se v rámci celého evropského trhu podíl tohoto dovozu snížil ze 77 % na 75 %.

Hlavním důvodem pevného postavení „tradičního“ rumu na francouzském trhu je skutečnost, že Francie uplatňuje na „tradiční“ rum sníženou spotřební daň, která může činit až 50 % základní sazby. Kromě toho od roku 2012 rovněž uplatňuje sníženou sazbu na příspěvek VSS, jíž kompenzuje změny metody výpočtu příspěvku VSS (z příspěvku VSS na hektolitr na příspěvek VSS na hektolitr čistého alkoholu, což „penalizuje“ „tradiční“ rum s vysokým obsahem alkoholu ve srovnání s rumem ze třetích zemí). Pojmou-li se obě daně dohromady, uplatňuje nyní Francie na „tradiční“ rum daň ve výši 1 264,20 EUR z hektolitru čistého alkoholu a na rum ze třetích zemí 2 193,00 EUR z hektolitru čistého alkoholu (tabulka 3).

Tabulka 3

Spotřební daň a příspěvek VSS z „tradičního“ rumu a z konkurenčního rumu – z hektolitru čistého alkoholu–

Sazba na konci roku || Na rum z francouzských zámořských departementů || Všechen ostatní rum || Výhoda v případě rumu z francouzských zámořských departementů

Spotřební daň || Příspěvek VSS[1] || Celkem || Spotřební daň || Příspěvek VSS[2] || Celkem || EUR za hektolitr čistého alkoholu || Snížení z výše základních sazeb

2008 || 835,00 || 325,00 || 1 160,00 || 1 450,00 || 325,00 || 1 775,00 || 615,00 || 34,6 %

2009 || 848,00 || 400,00 || 1 248,00 || 1 471,75 || 400,00 || 1 871,75 || 623,75 || 33,3 %

2010 || 858,38 || 400,00 || 1 258,38 || 1 512,96 || 400,00 || 1 912,96 || 654,58 || 34,2 %

2011 || 859,24 || 400,00 || 1 259,24 || 1 514,47 || 400,00 || 1 914,47 || 655,23 || 34,2 %

2012[3] || 903,00 || 361,20 || 1 264,20 || 1 660,00 || 533,00 || 2 193,00 || 928,80 || 42,4 %

2013 || 918,80 || 367,52 || 1 286,32 || 1 689,05 || 542,33 || 2 231,38 || 945,06 || 42,4 %

Zdroj: Vlastní výpočty

S přispěním této politiky se podařilo zachovat podíl „tradičního“ rumu na trhu metropolitní Francie na hodnotě 87 %, což významně převyšuje podíl na trhu v ostatních zemích EU, kde činí o něco málo více než 10 %. Na druhé straně je však pro francouzské daňové orgány cenou za tuto politiku výpadek příjmů. Ušlý příjem totiž odhadem vzrostl ze 70 milionů EUR v roce 2007 na více než 120 milionů EUR v roce 2012, pokud se zohlední jak snížení spotřebních daní a příspěvku VSS, tak ušlé příjmy z DPH[4] (tabulka 4).

Tabulka 4

Ušlý příjem v důsledku snížené spotřební daně a příspěvku VSS na „tradiční“ rum

|| Objem prodeje rumu z francouzských zámořských departementů ve Francii v rámci kvóty[5] (v hektolitrech čistého alkoholu) || Rozdíl ve spotřební dani mezi rumem z francouzských zámořských departementů a ostatními destiláty[6] (v EUR za hektolitr čistého alkoholu) || Ušlé příjmy ze spotřební daně a příspěvku VSS v důsledku snížených sazeb na rum z francouzských zámořských departementů (v milionech EUR) || Ušlé příjmy z DPH (19,6 % ze spotřební daně a příspěvku VSS) (v milionech EUR)

2007 || 96 100 || 615,00 || 59,1 || 11,6

2008 || 99 500 || 615,00 || 61,2 || 12,0

2009 || 102 400 || 623,75 || 63,9 || 12,5

2010 || 105 700 || 654,58 || 69,2 || 13,6

2011 || 108 900 || 655,23 || 71,3 || 14,0

2012 || 109 800 || 928,80 || 102,0 || 20,0

Zdroj: Vlastní výpočty

3. ZNEVÝHODNĚNÍ V OBLASTI NÁKLADŮ A PŘIMĚŘENOST ODCHYLKY

Pokud jde o přiměřenost opatření určených ke kompenzaci výrobců „tradičního“ rumu ve francouzských zámořských departementech, je třeba zohlednit tři skutečnosti:

· rozdíl ve výrobních nákladech (a nákladech na dopravu),

· rozdíl v nákladech na marketing vyplývající z vyšších spotřebních daní a příspěvku VSS na lahve s větším objemem a rum s vyšším obsahem alkoholu,

· vývoj podílu „tradičního“ rumu na francouzském i celoevropském trhu.

V této souvislosti výše uvedené údaje již prokázaly, že podíl „tradičního“ rumu na trhu metropolitní Francie (kde je dotován) se zřejmě dále snižuje, zatímco se zdá, že se stabilizoval na trzích ostatních zemí EU (kde není dotován).

3.1 Rozdíl ve výrobních nákladech

Nejlepší náhradní proměnnou, jež by se v peněžním vyjádření měla použít jako výchozí bod pro kvantifikaci nepříznivých účinků způsobených zvláštním charakterem a omezeními nejvzdálenějších regionů, se kterými se výrobci rumu potýkají, by měly být rozdíl ve výrobních nákladech ve srovnání s rumem vyrobeným v jiných oblastech světa, včetně nákladů na dopravu do Evropy / metropolitní Francie.

Přes všechny snahy o modernizaci hodnotového řetězce cukrová třtina — cukr — rum v nejvzdálenějších francouzských departementech jsou podle informací Francie náklady na výrobu rumu uváděného na trh třikrát vyšší než v jiných oblastech světa. Zatímco rum vyrobený ve francouzských zámořských departementech se může dovážet za náklady (včetně nákladů na dopravu a pojištění) činící přibližně 300 EUR za hektolitr čistého alkoholu, rum vyrobený v jiných oblastech světa lze dovážet za cenu ve výši přibližně 100 EUR za litr čistého alkoholu (tabulka 5).

Tabulka 5

Rozdíly v nákladech (po zdanění) mezi „tradičním“ rumem a rumem ze třetích zemí,

pokud se daní základními sazbami (na litr čistého alkoholu a na láhev)

|| Rum z francouzských zámořských departementů || Rum z francouzských zámořských departementů || Rum z francouzských zámořských departementů || Rum z francouzských zámořských departementů || Rum z francouzských zámořských departementů || Rum z francouzských zámořských departementů || Rum z francouzských zámořských departementů || Rum ze třetích zemí ||

|| 70 cl 40 ° || 70 cl 42 ° || 70 cl 50 ° || 1 litr 40 ° || 1 litr 50 ° || 1 litr 55 ° || 1 litr 59 ° || 70 cl 37,5 ° ||

Náklady na rum ve velkém objemu na litr čistého alkoholu (včetně nákladů na pojištění a přepravu) || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 3,00 || 1,01 ||

A: Náklady na tekutinu || 0,84 || 0,88 || 1,05 || 1,20 || 1,50 || 1,65 || 1,77 || 0,27 ||

B: Náklady na vykládku || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 || 0,04 ||

C: Celní poplatky || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,17 ||

D: Náklady na stáčení || 0,40 || 0,40 || 0,40 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,50 || 0,40 ||

E: Náklady práce po vykládce || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 || 0,25 ||

F: Přeprava na území pevninské části || 0,07 || 0,07 || 0,07 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,08 || 0,07 ||

Částka položek A až F || 1,60 || 1,64 || 1,80 || 2,07 || 2,37 || 2,52 || 2,64 || 1,20 ||

G: Spotřební daň || 4,73 || 4,97 || 5,91 || 6,76 || 8,45 || 9,29 || 9,97 || 4,43 ||

H: Příspěvek sociálního zabezpečení „Cotisation sur les boissons alcooliques“ || 1,52 || 1,59 || 1,90 || 2,17 || 2,71 || 2,98 || 3,20 || 1,42 ||

DPH || 1,54 || 1,61 || 1,89 || 2,16 || 2,65 || 2,90 || 3,10 || 1,38 ||

Prodejní cena (včetně všech daní) před uvedením na trh a marže za distribuci || 9,39 || 9,81 || 11,51 || 13,15 || 16,18 || 17,69 || 18,90 || 8,43 ||

Počet prodaných lahví, v tis. (databáze Nielsen 2011) || 9029,9 || 1271,2 || 2618,0 || 6716,0 || 3941,6 || 3684,2 || 35,6 || 8150 ||

3.2 Rozdíl v nákladech spojených s „uváděním na trh“

Účinky tohoto rozdílu v nákladech jsou ještě umocněny skutečností, že ve Francii je „tradiční“ rum obvykle prodáván s vyšším obsahem alkoholu (40°, 42°, 50°, 55° a 59° místo 37,5°) a ve větších lahvích (1 litr místo 0,7 litru). Vyšší obsah alkoholu s sebou zase přináší vyšší spotřební daně, vyšší příspěvek VSS (od roku 2012) a vyšší DPH za litr prodaného rumu. V důsledku toho se znevýhodnění v podobě nákladů (včetně daní) může pohybovat v rozmezí od 0,95 EUR do 3,07 EUR na láhev o objemu 0,7 litru, pokud obsah alkoholu nepřesáhne 50°, a 10,47 EUR na láhev o objemu 1 litr, pokud obsah alkoholu nepřesáhne 59° (tabulka 5).

Znevýhodnění v podobě nákladů při uvádění „tradičního“ rumu na trh tak vyplývá nejen z vyšších výrobních nákladů a nákladů na dopravu, ale také z vyšších „nákladů spojených s uváděním na trh“, které souvisejí s „tradičním“ charakterem rumu vyrobeného ve francouzských zámořských departementech, v podobě vyšších vnitrostátních daní a dávek z důvodu specifičnosti uvádění „tradičního“ rumu na trh (zejména vyšší stupeň obsahu alkoholu a větší lahve).

Totiž pouze třetina „tradičního“ rumu je uváděna na trh v lahvích, které jsou podobné lahvím, do nichž se stáčí konkurenční rum, tj. lahve o objemu 0,7 litru s rumem o obsahu alkoholu 40° (místo 37,5°). Pokud se tyto lahve použijí jako referenční hodnota pro výpočet rozdílu v nákladech (po zdanění) ve srovnání s jinými produkty, odpovídal by rozdíl v nákladech přibližně 340 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což představuje zhruba 20 % základní sazby spotřební daně uplatňované v roce 2012. S ohledem na výše uvedené argumenty týkající se přiměřenosti lze kompenzaci tohoto „znevýhodnění v podobě nákladů“ (po zdanění) považovat za přiměřenou.

Kromě toho, ačkoli se „tradiční“ rum v důsledku snížení spotřebních daní a příspěvku VSS (tabulka 6) prodává za výrazně nižší ceny než srovnatelný rum dovážený ze třetích zemí, bylo přesto v posledních deseti letech nemožné zabránit ztrátě podílu na trhu v metropolitní Francii ve prospěch jeho konkurentů. To znamená, že „tradiční“ rum je pravděpodobně pevnou součástí jiného segmentu trhu, kde (relativní) zvýšení cen vede k poklesu podílu na trhu, zatímco další (relativní) pokles cen s sebou nepřináší vyšší podíly na trhu.

Tabulka 6 Maloobchodní ceny rumu ve Francii Roky 2008 až 2012, v EUR/láhev

2008 2009 2010 2011 2012

Rum ze třetích zemí

Havana club (70 cl, 37,5°) 13,57 14,11 14,42 14,65 15,90

Bacardi (70 cl, 37,5°) 13,44 13,89 14,25 14,21 14,92

„Tradiční“ rum

Saint James (70 cl, 40°) 11,14 11,17 11,32

Négrita (100 cl, 40°) 10,49 10,66 10,54 10,47 10,66

Charrette (100 cl, 49°) 13,89 14,54 14,39 14,48 15,02

Dillon (100 cl, 55°) 14,82 15,65 16,37 16,41 17,00

Zdroj: studie trhu IRI

Rovněž se zdá, že „tradiční“ rum se do značné míry ve velkoobchodním a maloobchodním prodejním řetězci prodává s nižšími maržemi za uvádění na trh a distribuci: Při srovnání maloobchodní prodejní ceny „tradičního“ rumu a konkurenčních značek rumu na jedné straně (tabulka 6) s výrobní cenou (před zdaněním a maržemi za uvádění na trh a distribuci) na straně druhé (tabulka 5) a poté se uplatní snížení spotřební daně a příspěvek VSS až do výše 50 %, marže za uvádění na trh a distribuci v případě rumu ze třetích zemí snadno přesáhnou 80 %, zatímco stejné marže v případě „tradičního“ rumu uváděného na trh v litrových lahvích s vysokým obsahem alkoholu dosahují úrovně těsně nad 60 %.

3.3 Přiměřenost rozhodnutí o odchylce

Podle článku 110 SFEU členské státy nepodrobí přímo ani nepřímo výrobky jiných členských států jakémukoli vyššímu vnitrostátnímu zdanění než je to, jemuž jsou přímo nebo nepřímo podrobeny podobné výrobky domácí. Členské státy nepodrobí dále výrobky jiných členských států vnitrostátnímu zdanění, které by poskytovalo nepřímou ochranu jiným výrobkům.

Nicméně na základě článku 349 SFEU může Rada členským státům s nejvzdálenějšími regiony a departementy povolit odchylku od ustanovení článku 110 SFEU tak, aby byla zohledněna strukturální sociální a hospodářská situace v těchto regionech, jež je ztížena dalšími faktory, které vážným způsobem ohrožují jejich rozvoj. Takovou odchylkou nesmí být ohrožena integrita a soudržnost právního řádu Unie, který zahrnuje také vnitřní trh a společné politiky, jako je společná politika v oblasti zdanění opírající se o článek 113 SFEU. Proto musí být takové odchylky přiměřené, tj. nesmějí jít dále, než je nezbytné pro nápravu nepříznivých rámcových podmínek, které brání hospodářskému rozvoji těchto regionů, a nesmějí přílišně narušovat hospodářskou soutěž na jednotném trhu. V důsledku toho by jakákoli odchylka od článku 110 SFEU měla v zásadě zůstat omezena na plnou nebo částečnou kompenzaci znevýhodnění v oblasti nákladů, kterým jsou výrobci z těchto regionů zasaženi.

Na druhé straně se rum v jiných členských státech nevyrábí a konkurence jiných alkoholických výrobků s vysokým obsahem alkoholu, jako jsou whisky nebo koňak, je spíše omezená. Aby se podařilo spotřebitele přesvědčit, aby od konkurenčních výrobků přešli k „tradičnímu“ rumu, musel by být rozdíl v cenách dost významný.

Francie tvrdí, že by jí mělo být povoleno kompenzovat všechna „znevýhodnění v podobě nákladů“ vyplývající z vyšších výrobních nákladů a nákladů na dopravu a ze zvýšení spotřebních daní a příspěvku VSS na láhev bez ohledu na objem láhve, jinými slovy – v případě „tradičního“ rumu v lahvích o větším objemu a s vyšším obsahem alkoholu by měly být odpovídajícím způsobem více sníženy spotřební daně. Důvodem pro toto tvrzení je skutečnost, že podle francouzských orgánů francouzští spotřebitelé „tradičního“ rumu nejsou ochotni více zaplatit za rum ve větších lahvích a s vyšším obsahem alkoholu, na nějž by byly uplatňovány vyšší spotřební daň, příspěvek VSS a DPH. Zdá se, že tento názor je potvrzen výše uvedenou analýzou.

Francie proto požádala (což je jí povoleno Radou do konce roku 2013), aby jí bylo umožněno snížit spotřební daň až o 50 % vnitrostátní základní sazby. Francie v současné době uplatňuje sníženou sazbu odpovídající přibližně 55 % základní sazby uplatňované na jiné výrobky s vysokým obsahem alkoholu, jež jsou ve Francii uváděny na trh.

Francie ostatně od 1. ledna 2012 změnila základ pro výpočet příspěvku VSS ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu. Tento příspěvek VSS se připočítává k vnitrostátní spotřební dani. V souladu s rozsudkem Soudního dvora Evropské unie tento příspěvek VSS není spotřební daní. Nicméně maximální příspěvek VSS je obecně použitelný a odpovídá 40 % spotřební daně. V současné době základní sazba příspěvku VSS odpovídá přibližně 32 % základní sazby spotřební daně.

Celkem od roku 2012 daňové zvýhodnění (spotřební daň a příspěvek VSS) „tradičního“ rumu bylo stanoveno na přibližně 42 % výše základní sazby spotřební daně a základní sazby příspěvku VSS.

Zatímco snížení základní sazby spotřebních daní až do výše 50 % základní sazby bylo povoleno rozhodnutím Rady 2007/659/ES ve znění rozhodnutí Rady 896/2011/EU v případě „tradičního“ rumu až do 120 000 hektolitrů čistého alkoholu, snížení příspěvku VSS v případě „tradičního“ rumu nebylo do rozhodnutí Rady zahrnuto.

Nicméně vzhledem k tomu, že neexistuje důvod odlišně zacházet se spotřebními daněmi ve srovnání s jinými dávkami z alkoholických nápojů, zejména s příspěvkem VSS, dokud kumulativní diskriminace ve prospěch „tradičního“ rumu zůstává přiměřená, jeví se sloučení těchto dvou opatření do jednoho jako opodstatněné.

Rada by tak bývala mohla Francii povolit, aby uplatňovala sníženou sazbu příspěvku VSS za stejných podmínek, za jakých povolila sníženou sazbu spotřební daně, pokud by France byla oznámila, že toto opatření se uplatňuje v případě příspěvku VSS od ledna 2012. Proto se navrhuje, aby Rada se zpětnou platností povolila snížení příspěvku VSS až do výše 50 % základní sazby příspěvku VSS pro až 120 000 hektolitrů čistého alkoholu „tradičního“ rumu.

3.4 Závěr

Pro období let 2014–2020 se tedy navrhuje, aby Francii bylo povoleno uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně a příspěvku VSS do 50 % příslušných základních sazeb, ale aby kumulativní snížení jak spotřební daně, tak příspěvku VSS nebylo vyšší než 50 % plné sazby daně z alkoholu stanovené v článku 3 směrnice 92/84/EHS.

Navrhuje se rovněž, aby Francie v polovině období vypracovala zprávu a Evropské komisi ji zaslala nejpozději do 31. července 2017, aby bylo možné posoudit, zda důvody pro udělení daňové odchylky stále trvají a zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií zůstává přiměřené a dostatečné pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina — cukr — rum na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu. Tato zpráva by měla také obsahovat informace o nákladech spojených s uváděním na trh. Pokud by poskytnuté informace prokázaly, že daňová odchylka již není – zčásti nebo zcela – odůvodněná, nebo je z důvodů konkurenceschopnosti a s ohledem na její mezinárodní rozměr méně vhodná než alternativní opatření, mohlo by se do konce daného období přistoupit k postupnému rušení.

4. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

Shrnutí navrhovaných opatření Navrhované rozhodnutí opravňuje Francii od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně a příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS) z „tradičního“ rumu vyrobeného na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu při dodržení kvóty 120 000 hektolitrů čistého alkoholu. Výše snížených sazeb (uvedených v článku 1) může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, avšak každá jednotlivá snížená sazba nemůže být nižší o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Pro roky 2012 a 2013 návrh pozměňuje rozhodnutí Rady 2007/659/ES ve znění rozhodnutí Rady č. 896/2011/EU, aby byl do jeho působnosti se zpětnou platností zahrnut příspěvek VSS, tj. od 1. ledna 2012 tak, aby nižší sazbu příspěvku VSS bylo možno uplatnit na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu. V případě tohoto období může být snížená sazba tohoto příspěvku VSS rovněž nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená směrnicí 92/84/EHS, ne však nižší než 50 % základní sazby příspěvku VSS. Francouzské orgány budou muset Komisi zaslat zprávu z poloviny období do 31. července 2017, aby bylo možné posoudit, zda důvody pro udělení daňové odchylky stále trvají a zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií zůstává přiměřené a dostatečné, aby mohlo kompenzovat hodnotový řetězec cukrová třtina — cukr — rum na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu kvůli strukturální sociální a hospodářské situaci v těchto regionech, která je ztížena jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím, hospodářskou závislostí na malém množství produktů, což jsou faktory, jejichž trvalost a kombinace vážným způsobem omezují jejich rozvoj. Tato zpráva z poloviny období musí rovněž zahrnovat aktualizované informace o souvisejících nákladech spojených s uváděním na trh a o opatřeních, která byla přijata, aby tyto náklady byly sladěny s náklady, jež se vynakládají v případě konkurenčních značek rumu.

Právní základ Článek 349 Smlouvy o fungování Evropské unie.

Zásada subsidiarity Pouze Rada může na základě článku 349 Smlouvy o fungování EU přijmout konkrétní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů, aby bylo možno přizpůsobit použití smluv pro tyto regiony, včetně společných politik, z důvodu trvalého znevýhodnění ohrožujícího hospodářskou a sociální situaci nejvzdálenějších regionů. Stejně je tomu v případě povolení odchylek od článku 110 SFEU. Návrh rozhodnutí Rady je proto v souladu se zásadou subsidiarity.

Zásada proporcionality

Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání nepříznivých sociálních a hospodářských podmínek, jež se odrážejí ve vyšších nákladech na výrobu tradičního rumu a nákladech spojených s jeho uváděním na trh metropolitní Francie. Navrhované zvláštní režimy zdanění a dávek tedy konkurenčním značkám rumu nebrání, aby dále ve zvyšující se míře pronikaly na francouzský trh. ||

Volba nástrojů

Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady.

Jiné nástroje by nebyly přiměřené z těchto důvodů: odchylky udělené podle článku 349 SFEU jsou obsaženy v rozhodnutích Rady. Navíc se v návrhu navrhuje změnit právní znění, jež je samo rozhodnutím Rady, přijatým na stejném právním základě (čl. 299 odst. 2 smlouvy o ES).

5. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie.

2013/0413 (CNS)

Návrh

ROZHODNUTÍ RADY,

kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu, a kterým se mění rozhodnutí 2007/659/ES

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[7],

v souladu se zvláštním legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Rozhodnutí Rady 2007/659/ES[8] opravňuje Francii, aby na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu a prodávaný v metropolitní Francii uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně, která může být nižší než minimální sazba spotřební daně stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS[9], avšak ne nižší o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Od 1. ledna 2011 je snížená sazba spotřební daně omezena roční kvótou ve výši 120 000 hl čistého alkoholu. Platnost této odchylky skončí dnem 31. prosince 2013.

(2) Dne 12. března 2013 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh na rozhodnutí Rady, kterým se za stejných podmínek prodlužuje odchylka stanovená v rozhodnutí 2007/659/ES na dalších sedm let do dne 31. prosince 2020. Dne 3. července a 2. srpna 2013 byly k této žádosti předloženy doplňující informace a změny týkající se různých francouzských daní, na které se rozhodnutí vztahuje.

(3) Francouzské orgány Komisi rovněž informovaly, že dne 1. ledna 2012 byly změněny vnitrostátní právní předpisy týkající se příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (známého také jako „vignette sécurité sociale“ nebo VSS), což je příspěvek z alkoholických nápojů prodávaných ve Francii do národního fondu nemocenského pojištění za účelem boje proti zdravotním rizikům spojeným s nestřídmým užíváním těchto produktů, který je vybírán vedle vnitrostátní spotřební daně. Změnil se zejména daňový základ ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu a bylo zavedeno omezení výše příspěvku VSS, jež bylo spojeno s platnou spotřební daní.

(4) V souvislosti se žádostí francouzských orgánů o prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES do dne 31. prosince 2020 požádaly francouzské orgány Komisi, aby zahrnula příspěvek VSS do seznamu daní, v jejichž případě lze na „tradiční“ rum vyrobený ve čtyřech nejvzdálenějších regionech Francie uvedených v rozhodnutí 2007/659/ES uplatňovat ode dne 1. ledna 2012 nižší sazbu.

(5) Místo prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES je tedy vhodnější přijmout nové rozhodnutí o odchylce týkající se obou daní, tj. spotřební daně stanovené směrnicí 92/84/EHS a příspěvku VSS.

(6) Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary v zámořských departementech rozvíjet své činnosti pouze tehdy, mají-li dostatečný přístup na trh metropolitní Francie, který představuje hlavní odbytiště pro jejich rum (71 % z celkového množství). Potíže, které má tradiční rum v souvislosti s konkurenceschopností na trhu Unie, lze přisoudit dvěma parametrům: vyšším výrobním nákladům a vyšším daním za láhev, neboť tradiční rum se obvykle stáčí do lahví o větším objemu a má vyšší obsah alkoholu.

(7) Výrobní náklady hodnotového řetězce cukrová třtina–cukr–rum v zámořských departementech jsou vyšší než v jiných oblastech světa. Zejména mzdové náklady jsou vyšší, neboť na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu se používají francouzské sociální právní předpisy. Na tyto nejvzdálenější regiony se rovněž vztahují unijní standardy v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, jež vyžadují významné investice a náklady, které přímo nesouvisejí s produktivitou, i když prostředky na tyto investice jsou částečně čerpány ze strukturálních fondů Unie. Kromě toho lihovary v těchto nejvzdálenějších regionech jsou menší než lihovary mezinárodních seskupení. Z této skutečnosti vyplývají vyšší výrobní náklady na jednotku výstupu. V celosvětovém měřítku všechny tyto přímé dodatečné výrobní náklady, včetně nákladů na dopravu a pojištění, podle francouzských orgánů odpovídají přibližně 12 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu.

(8) „Tradiční“ rum prodávaný v metropolitní Francii se obvykle stáčí do lahví o větším objemu (60 % rumu se prodává v lahvích o objemu 1 litr) a má vyšší obsah alkoholu (v rozmezí od 40° do 59°) než konkurenční rum, jenž je obvykle uváděn na trh v lahvích o objemu 0,7 litru a má obsah alkoholu 37,5°. Vyšší obsah alkoholu s sebou zase přináší vyšší spotřební daně, vyšší příspěvek VSS a dále pak vyšší DPH za litr prodaného rumu. Proto kumulativní „dodatečné náklady“, tj. vyšší výrobní náklady, vyšší náklady na přepravu a vyšší daně (spotřební daň a DPH), odpovídají 40 % až 50 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu. Kromě toho změna výpočtu příspěvku VSS ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu od 1. ledna 2012 by bývala měla (včetně DPH) další nepříznivý dopad na cenu tradičního rumu, jenž se na trh uvádí s vyšším obsahem alkoholu; jedná se zhruba o 10 % základní sazby spotřební daně. Za účelem vyrovnání tohoto dalšího nepříznivého účinku byla ve prospěch „tradičního“ rumu ze čtyř nejvzdálenějších regionů Francie snížena sazba příspěvku VSS.

(9) Daňové zvýhodnění vztahující se na harmonizované spotřební daně a příspěvek VSS, jež má být povoleno, musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany nenarušené hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státních podpor.

(10) Měly by být proto zohledněny dodatečné náklady vyplývající z praxe, která trvala více než deset let a jež spočívá v prodeji „tradičního“ rumu s vyšším obsahem alkoholu, což přináší vyšší daně.

(11) V roce 2012 Francie na „tradiční“ rum uplatňovala spotřební daň ve výši 903 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 54,4 % základní sazby. Rovněž uplatňovala příspěvek VSS ve výši 361,20 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 67,8 % základní sazby příspěvku VSS. Obě snížení dohromady odpovídají daňovému zvýhodnění ve výši 928,80 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což představuje daňové zvýhodnění oproti souhrnným základním sazbám (spotřební dani a příspěvku VSS) ve výši 42,8 %.

(12) Rozhodnutí 2007/659/ES opravňuje Francii, aby snížila vnitrostátní spotřební daň na „tradiční“ rum až o 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Uvedené rozhodnutí nezahrnovalo sníženou sazbu příspěvku VSS z „tradičního“ rumu, která byla zavedena až jako kompenzační opatření za dodatečné náklady, jež v případě uvedeného rumu přinesla ode dne 1. ledna 2012 reforma systému příspěvku VSS.

(13) K nápravě této situace je nezbytné na příspěvek VSS uplatnit tytéž zásady, které byly uplatněny v případě odchylky od článku 110 Smlouvy týkající se harmonizovaných spotřebních daní. Zároveň by od ledna 2014 měla Francie stanovit mezní hranici pro daňové zvýhodnění, které může poskytnout, na maximální procentní podíl základních sazeb za hektolitr čistého alkoholu harmonizované spotřební daně z lihovin s vysokým obsahem alkoholu a příspěvku VSS.

(14) Nová odchylka by měla být udělena na sedm let, tj. od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.

(15) Francie by měla předložit zprávu z poloviny období, aby Komise mohla posoudit, zda stále existují důvody pro odchylku, zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií je stále přiměřené a zda je možné uvažovat o alternativních opatřeních k systému daňové odchylky, jež jsou k tomu pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina — cukr — rum rovněž dostačující, přičemž se vezme v úvahu jejich mezinárodní rozměr.

(16) V rozhodnutí 2007/659/ES nemohly být zohledněny nové okolnosti, jež nastaly po reformě systému příspěvku VSS. Je proto nezbytné změnit uvedené rozhodnutí začleněním snížené sazby příspěvku VSS do odchylky v uvedeném rozhodnutí, a to od 1. ledna 2012.

(17) Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy,

PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování Evropské unie je Francie na svém metropolitním území oprávněna na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu rozšířit uplatňování sazby spotřební daně, jež je nižší než plná daň na alkohol stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS, a sazby příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba, která by se uplatňovala na základě vnitrostátních právních předpisů.

Článek 2

Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum vymezený v příloze II bodě 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008[10], jenž se vyrábí na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu z cukrové třtiny sklízené v místě výroby a který má obsah jiných těkavých látek než ethanol a methanol nejméně 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a obsah alkoholu nejméně 40 % obj..

Článek 3

1. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.

2. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí mohou být nižší než minimální sazba spotřební daně na alkohol stanovená ve směrnici 92/84/EHS, avšak nemohou být o více než 50 % nižší, než je plná sazba spotřební daně na alkohol stanovená podle článku 3 směrnice 92/84/EHS, nebo v případě příspěvku VSS než plná sazba spotřební daně na alkohol.

3. Kumulované daňové zvýhodnění, jež je povoleno v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, nesmí být vyšší než 50 % plné sazby na alkohol stanovené podle článku 3 směrnice 92/84/EHS.

Článek 4

Nejpozději dne 31. července 2017 zašle Francie Komisi zprávu, aby jí umožnila určit, zda stále existují důvody pro udělení odchylky a zda Francií poskytnuté daňové zvýhodnění stále je a se vší pravděpodobností zůstane přiměřené a dostatečné pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina – cukr – rum na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu.

Článek 5

Rozhodnutí 2007/659/ES se mění takto:

1) Článek 1 se nahrazuje tímto:

„Článek 1

Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování Evropské unie je Francie na metropolitním území Francie oprávněna na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, Francouzské Guyaně, Martiniku a Réunionu rozšířit uplatňování sazby spotřební daně, jež je nižší než plná daň na alkohol stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS, a sazby příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba, která by se uplatňovala na základě vnitrostátních právních předpisů.“

2) Článek 3 se nahrazuje tímto:

„Článek 3

1. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.

2. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí mohou být nižší než minimální sazba spotřební daně na alkohol stanovená ve směrnici 92/84/EHS, avšak nemohou být o více než 50 % nižší, než je plná sazba spotřební daně na alkohol stanovená podle článku 3 směrnice 92/84/EHS, nebo v případě příspěvku VSS než plná sazba spotřební daně na alkohol.“

Článek 6

Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.

Článek 5 se však použije ode dne 1. ledna 2012 do dne 31. prosince 2013.

Článek 7

Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.

V Bruselu dne

Za Radu

předseda

[1] Před rokem 2009 byla „vignette“ (neboli „příspěvek sociálního zabezpečení“) ve výši 130 EUR za hektolitr, což odpovídá 325 EUR za hektolitr čistého alkoholu na produkt se 40 % obj. V roce 2001 se příspěvek zvýšil na 160 EUR za hektolitr (tj. 400 EUR za hektolitr čistého alkoholu). Od roku 2012 se příspěvek: a) uplatňuje za hektolitr čistého alkoholu a b) nemůže v případě rumu z francouzských zámořských departementů překročit 40 % příslušné sazby spotřební daně.

[2] Viz poznámka pod čarou 1.

[3] Sazby daně se v roce 2012 dvakrát změnily. Do druhé změny v květnu představovalo zvýhodnění v případě rumu z francouzských zámořských departementů 972,02 EUR za hektolitr čistého alkoholu.

[4] Tento odhad by však mohl být poněkud přehnaný, neboť nezohledňuje skutečnost, že na jedné straně velkoobchodní a maloobchodní prodejci nemuseli na spotřebitele přenést celkové snížení spotřebních daní a příspěvku VSS, a na druhé straně možný pokles poptávky při uplatňování základních sazeb spotřební daně a příspěvku VSS místo snížených sazeb; dále pak nahrazení „tradičního“ rumu rumem konkurenčním by vedlo ke snížení daňových příjmů, neboť v konkurenčním rumu je nižší obsah alkoholu.

[5] Zdroj: KOM(2011) 577 v konečném znění ze dne 22. září 2011. Odhady na roky 2011 až 2013 ze stejného zdroje, jež jsou rovněž uvedeny v odůvodnění rozhodnutí č. 896/2011.

[6] Rozdíl mezi základní spotřební daní z lihovin a sníženou sazbou na „rum z francouzských zámořských departementů“ včetně příspěvku sociálního zabezpečení („vignette“).

[7] Úř. věst. C XXX, XXX, s. XXX.

[8] Rozhodnutí Rady 2007/659/ES ze dne 9. října 2007, kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně na tradiční rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně a na Martiniku a Réunionu (Úř. věst. L, 13.10.2007, s. 12).

[9] Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29).

[10] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 (Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 16).