EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 9.8.2021 COM(2021) 459 final ZPRÁVA KOMISE o provádění nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise v roce 2020





















Obsah I.Přístup k dokumentům 1.Zpřístupňování informací a dokumentů v rejstřících a na internetových stránkách 2.Právní rámec – vývoj 3.Analýza žádostí o přístup k dokumentům 3.1.Počet žádostí (viz tabulky č. 3 a č. 4 v příloze) 3.2.Podíl žádostí podle jednotlivých generálních ředitelství a útvarů Evropské komise (viz tabulka č. 5 v příloze) 3.3.Společenský a profesní profil žadatelů (tabulka č. 6 v příloze) 3.4.Zeměpisný původ žadatelů (tabulka č. 7 v příloze) 4.Uplatňování výjimek z práva na přístup k dokumentům 4.1.Typy poskytnutého přístupu (tabulky č. 8 a č. 9 v příloze) 4.2.Uplatňované výjimky z práva na přístup (tabulka č. 10 v příloze) 4.2.1.Fáze vyřizování původních žádostí 4.2.2.Fáze vyřizování potvrzujících žádostí 5.Stížnosti předložené evropské veřejné ochránkyni práv 6.Nová judikatura týkající se přístupu k dokumentům 6.1.Soudní dvůr 6.1.1.Objasnění některých hmotněprávních pravidel

6.1.2.Objasnění některých procesních pravidel 6.2.Tribunál 6.2.1.Objasnění některých hmotněprávních pravidel 6.2.2.Objasnění některých procesních pravidel 6.3.Soudní případy zahájené proti Evropské komisi v roce 2020



Jednou z priorit a základem všech činností Komise Ursuly von der Leyenové je transparentnost. Jedním z jejích nezbytných prvků je právo požadovat a získávat přístup k dokumentům, které jsou v držení evropských orgánů. Toto právo občanů vyplývá z demokratické, otevřené a nezávislé povahy evropské správy. Jeho zásady jsou zakotveny v článku 42 Listiny základních práv Evropské unie a v čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Nařízení (ES) č. 1049/2001 a judikatura Soudního dvora zajišťují jejich plný účinek a hrají ústřední úlohu při zajišťování, aby rozhodnutí orgánů byla přijímána co nejotevřeněji a co nejblíže občanům. S ohledem na problémy vyplývající z pandemie v roce 2020 se Komise snažila zajistit účinnost práva občanů na přístup k dokumentům v držení orgánů. V této výroční zprávě vypracované v souladu s čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1049/2001 jsou uvedeny hlavní trendy, výzvy a rysy politiky, opatření a postupů Komise souvisejících s přístupem k dokumentům. Rovněž uvádí zjištění evropské veřejné ochránkyně práv týkající se provádění nařízení Evropskou komisí a rozsudky vynesené soudy EU.



I.Přístup k dokumentům V roce 2020 poskytovala Evropská komise přístup k celé řadě dokumentů, které má v držení, a to na základě konkrétních žádostí předložených podle nařízení. Tento přístup doplňoval proaktivní zveřejňování velkého množství informací a dokumentů v různých rejstřících Komise a na jejích internetových stránkách. Rok 2020 byl pro Evropskou komisi bezprecedentním. V kontextu pandemie COVID-19 a v souladu s drastickými opatřeními proti šíření nákazy přijatými členskými státy přesunula Evropská komise v roce 2020 téměř všechny své zaměstnance, s výjimkou těch vykonávajících zásadní/základní úkoly, až do odvolání do režimu práce na dálku. Tato zpráva podává přehled o provádění nařízení Evropskou komisí v roce 2020. Vychází ze statistických údajů, které jsou shrnuty v příloze . Tyto statistiky podávají přehled o počtu žádostí obdržených v roce 2020 a o počtu poskytnutých odpovědí. Obsahují rovněž přesnější údaje, pokud jde o statistiky získané v předchozích letech, a to v návaznosti na následné pravidelné opravy kódování . Statistiky však nezahrnují počet požadovaných nebo (částečně) zpřístupněných dokumentů, jichž bylo mnohem více. Přestože žadatelé mohou požadovat přístup pouze k jednomu dokumentu, častěji žádají o přístup k vícero dokumentům, nebo dokonce k celým spisům týkajícím se určité věci nebo určitého řízení. Statistiky ukazují, že požadované dokumenty byly zcela nebo částečně zpřístupněny v téměř 81 % z celkem 8 001 případů ve fázi vyřizování původních žádostí a ve fázi vyřizování potvrzujících žádostí byl širší či dokonce úplný přístup poskytnut v 37,4 % z celkem 265 přezkoumávaných případů. Tyto údaje potvrzují nejen otevřenost Evropské komise, ale i její úsilí o zajištění práva na přístup k dokumentům v rámci celkové politiky transparentnosti, a to za všech okolností, tedy i v bezprecedentní pandemické situaci, kterou se vyznačoval rok 2020. Dopad krize COVID-19 Pandemie COVID-19 obrátila pozornost orgánu na koordinaci okamžité reakce Unie na pandemii a na vypracování komplexního plánu hospodářského oživení. Evropská komise jménem členských států Evropské unie jednala s farmaceutickými společnostmi, což vyústilo v podepsání prvních šesti smluv, a v roce 2020 a na začátku roku 2021 uzavřela další předběžná jednání s dalšími výrobci očkovacích látek. Evropská komise současně přijala řadu opatření k boji proti dezinformacím spojeným s onemocněním COVID-19 a naléhavě vyzvala všechny aktéry, včetně internetových tržišť a sociálních médií, aby v tomto boji pomáhali .

V rámci této bezprecedentní pandemické situace se Evropská komise řídila hlavními zásadami svého fungování, kterými jsou transparentnost, kolegialita a účinnost . Evropská komise usilovala o vytvoření prostředí nutného pro podporu bezpečné výrobní sítě a optimalizace výroby očkovacích látek proti onemocnění COVID-19. Za tímto účelem se Evropská komise dohodla se všemi členskými státy Evropské unie na uzavření předběžných dohod o nákupu jménem členských států s výrobci očkovacích látek s cílem získat na úrovni Unie očkovací látky pro účely boje proti pandemii COVID-19, a to pro všechny, za bezpečných podmínek a za spravedlivou cenu. Ve snaze zajistit co nejúplnější transparentnost procesu nákupu očkovacích látek proti onemocnění COVID-19 se Evropská komise snažila včas zveřejňovat informace o podepsání smluv a aktuálním stavu jednání s výrobci očkovacích látek. Za těchto okolností zahájila Komise konzultace s výrobci očkovacích látek zapojenými do uvedeného procesu ohledně možnosti zveřejnit smlouvy týkající se těchto nákupů. Následně byly upravené verze dohod o nákupu očkovacích látek proti COVID-19 postupně proaktivně zveřejňovány. Záměr pořizovat očkovací látky proti COVID-19 od komerčních výrobců však vyžaduje, aby byly řádně chráněny některé oprávněné zájmy, které by mohly být zpřístupněním dokumentů ohroženy, a to zejména citlivé obchodní informace nebo schopnost Komise vyjednávat s komerčními výrobci různorodé portfolio smluv. Zdroje V Evropské komisi jsou původní žádosti o přístup k dokumentům vyřizovány decentralizovaně jednotlivými generálními ředitelstvími a útvary Komise. Všechna generální ředitelství a útvary určily s ohledem na tento úkol nejméně jednoho právního odborníka, který jedná jako „koordinátor přístupu k dokumentům“. Podle velikosti útvaru a počtu obdržených žádostí je těmto „koordinátorům přístupu k dokumentům“ obvykle nápomocno několik podpůrných pracovníků a jsou pověřeni koordinací návrhů odpovědí s útvary příslušnými pro dané oblasti politiky. Potvrzující žádosti vyřizuje Generální sekretariát. Potvrzujícími žádostmi se zabývá zvláštní tým v rámci oddělení pro transparentnost, správu dokumentů a přístup k dokumentům Generálního sekretariátu, aby byl zajištěn nezávislý správní přezkum odpovědi poskytnuté v reakci na původní žádost. Oddělení kromě toho v úzké spolupráci s Právní službou poskytuje všem generálním ředitelstvím a útvarům Evropské komise horizontální pokyny, odbornou přípravu a poradenství týkající se provádění nařízení a zajišťuje koordinaci a jednotné uplatňování podrobných prováděcích pravidel k nařízení (ES) č. 1049/2001. Toto oddělení rovněž spravuje rozsáhlý informační systém Evropské komise pro vyřizování původních a potvrzujících žádostí o přístup k dokumentům: Gestdem. V roce 2020 Komise dále rozvíjela svůj budoucí systém pro vyřizování žádostí o přístup prostřednictvím elektronického internetového portálu, a to „Elektronický přístup k dokumentům Evropské komise“ (neboli „EASE“). Cílem projektu EASE je vytvořit jednotné kontaktní místo, elektronické a plně integrované IT řešení pro podávání a zpracování žádostí o přístup k dokumentům Komise. Jeho hlavním cílem je přiblížit rozhodovací proces EU občanům. Projekt EASE má být vytvořen v polovině roku 2021. Skládá se ze dvou částí, konkrétně: 1)nového online portálu umožňujícího občanům i) předkládat žádosti o přístup k dokumentům Komise a mít o těchto žádostech přehled; ii) komunikovat s Komisí a iii) hledat dříve zveřejněné dokumenty a 2)nového systému pro řízení případů umožňujícího zaměstnancům Komise registrovat, přidělovat a zpracovávat žádosti o přístup k dokumentům. Nahradí systém Gestdem, stávající informační systém používaný pro tento účel. Kromě toho projektový tým ve spolupráci s Generálním ředitelstvím pro informatiku pokračoval v roce 2020 v práci na studii umělé inteligence, jejímž cílem je identifikovat „případy užití“, kdy by techniky umělé inteligence mohly zjednodušit zpracování žádostí o přístup k dokumentům. Nakonec by měl nový projekt EASE zajistit zvýšenou transparentnost a přiblížit občany rozhodovacímu procesu EU. 1.Zpřístupňování informací a dokumentů v rejstřících a na internetových stránkách Komise zveřejňuje širokou škálu právních, politických, správních a jiných dokumentů na různých internetových stránkách a v různých rejstřících. Mnoho z nich je k dispozici v rejstříku dokumentů Komise, rejstříku aktů v přenesené pravomoci a dalších interních rejstřících spravovaných Generálním sekretariátem, zatímco další lze nalézt na internetových stránkách spravovaných generálními ředitelstvími nebo v databázi EUR-Lex. V roce 2020 bylo do rejstříku dokumentů Komise vloženo 19 849 nových dokumentů (viz tabulka č. 1 v příloze), jež spadají do kategorií C, COM, JOIN, OJ, PV, SEC nebo SWD . To ve srovnání s rokem 2019 představuje přibližně 8,2% nárůst. Úspěšně pokračoval probíhající projekt „modernizace rejstříku dokumentů Komise“, jehož cílem je přeměna uvedeného rejstříku na hlavní nástroj pro zveřejňování dokumentů orgánu .

V roce 2020 se počet návštěvníků internetových stránek „Přístup k dokumentům“ na portálu Europa více než zdvojnásobil s 14 716 návštěvníky oproti 6 642 návštěvníkům v předchozím roce. Podobně se počet zobrazených stran zvýšil téměř o 141,6 %, přičemž bylo zobrazeno 24 429 stran (viz příloha – tabulka č. 2) . Obě platformy zůstávají užitečnými vyhledávacími nástroji, které občanům umožňují zapojit se úžeji a aktivněji do rozhodovacího procesu Evropské komise a které podporují její politiky týkající se přístupu k dokumentům a širší transparentnost obecně. V roce 2020 Evropská komise nadále proaktivně a uživatelsky vstřícným způsobem zveřejňovala širokou škálu informací a dokumentů. Orgán se zároveň neustále snaží hledat nové nástroje, které mají zvýšit transparentnost veškerých jeho činností a zapojit občany do demokratického procesu. Bez ohledu na pandemii COVID-19 se Evropské komisi v roce 2020 podařilo vynaložit cílené úsilí na další zvýšení transparentnosti všech svých hlavních činností. Níže je uvedeno několik příkladů tohoto úsilí. Zveřejňování výdajů na služební cesty členů Komise I v roce 2020 Komise v souladu s článkem 6 kodexu chování členů Evropské komise zveřejňovala každé dva měsíce na internetových stránkách Europa přehled výdajů na služební cesty jednotlivých členů Komise zahrnující všechny služební cesty. Toto zveřejňování zajišťuje transparentnost nákladů i účelů příslušných služebních cest. Odkaz na příslušné informace je k dispozici na internetových stránkách každého komisaře. Brexit Spojené království vystoupilo z Evropské unie dne 31. ledna 2020 poté, co EU a Spojené království ratifikovaly dohodu o vystoupení . V průběhu celého procesu vyjednávání byla Komise jakožto vyjednavač Evropské unie i nadále odhodlána zajistit maximální úroveň transparentnosti. Z tohoto důvodu byly dokumenty Komise týkající se jednání, které byly sdíleny s členskými státy EU, Evropskou radou, Evropským parlamentem, Radou, vnitrostátními parlamenty a Spojeným královstvím, pravidelně zveřejňovány spolu s dalšími dokumenty informujícími veřejnost o aktuálním stavu jednání a projednávaných otázkách . Obchodní politika Obchodní politika má dopad na všechny občany EU. Evropská komise proto naslouchá příspěvkům občanů Unie, aby politika EU přesně odrážela hodnoty a zájmy naší společnosti jako celku. V souladu s tím je tato politika vytvořena na základě příspěvků občanů EU, které jsou učiněny před procesem vyjednávání, během něj i po jeho skončení. V roce 2020 představovaly transparentnost a spolupráce s veřejností i nadále základní prvky v rámci obchodní politiky, aby byla zajištěna demokracie, důvěra veřejnosti a odpovědnost. V roce 2020 byly zveřejněny informace o 84 schůzích výborů a dialozích zahájených v rámci obchodních dohod spolu s 34 zprávami z kol jednání a informacemi o 16 zasedáních expertních skupin . Kromě toho bylo poprvé zveřejněno jedenáct rozhodnutí Komise o dvoustranných dohodách členských států o investicích a souhrnná zpráva Výboru pro nástroje na ochranu obchodu, která nebyla citlivá. Dále bylo uspořádáno sedmnáct setkání v rámci dialogu s občanskou společností s cílem informovat o probíhajících jednotlivých jednáních nebo projednat návrhy zpráv o posouzení dopadů na udržitelnost a celkovou obchodní agendu . Tato opatření vycházejí z proaktivního transparentního přístupu k obchodní politice, který Evropská komise již uplatňuje. Výše uvedené příklady proaktivního zveřejňování představují pouze několik ukázek dokládajících snahu orgánu o zvýšení transparentnosti v širším slova smyslu . 2.Právní rámec – vývoj V současné době jsou projednávány dva návrhy na změnu nařízení (ES) č. 1049/2001, a to: -návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise z roku 2008, KOM(2008) 229 v konečném znění, 2008/0090 (COD) , a -návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise z roku 2011, KOM(2011) 137 v konečném znění, 2011/0073(COD) .

První návrh z roku 2008, známý také jako „návrh přepracovaného znění“, neboť spočíval v podstatném přepracování nařízení, předložila Komise dne 30. dubna 2008 v návaznosti na svou „Evropskou iniciativu pro transparentnost“. Tato iniciativa, která byla zahájena dne 9. listopadu 2005, zahrnovala přezkum nařízení (ES) č. 1049/2001 jako součást úsilí Komise o vytvoření větší otevřenosti. Cílem návrhu přepracovaného znění je: -dosáhnout větší transparentnosti v legislativní oblasti, -uvést nařízení v soulad s ustanoveními o přístupu k informacím týkajícím se životního prostředí stanovenými v nařízení (ES) č. 1367/2006, -zohlednit názory Evropského parlamentu uvedené v jeho usnesení ze dne 4. dubna 2006 (v němž Evropský parlament vyzval Komisi, aby předložila některé návrhy na změnu nařízení v některých konkrétních bodech) a výsledky veřejné konzultace zahájené zelenou knihou Komise, jakož i -začlenit objasnění poskytnutá judikaturou Soudního dvora a praxí evropské veřejné ochránkyně práv. Druhý návrh předložený dne 21. března 2011 měl za cíl „lisabonizaci“ nařízení (ES) č. 1049/2001, a to konkrétně rozšířením práva na přístup veřejnosti k dokumentům všech orgánů, institucí a jiných subjektů s cílem uvést nařízení do souladu s novým čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Účelem daného návrhu nebylo předjímat probíhající postup přepracování nařízení (ES) č. 1049/2001 na základě návrhu Komise z roku 2008, který zůstal nedotčen. Dne 29. ledna 2020 navrhla Komise ve svém „pracovním programu na rok 2020“ stažení obou návrhů, a to v návaznosti na žádost Evropského parlamentu v rámci rozhodnutí Konference předsedů ze dne 16. října 2019 . Druhý návrh byl předán Radě a Evropskému parlamentu ke konzultaci v souladu s bodem 9 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů. Vzhledem k tomu, že Evropský parlament byl proti stažení návrhů, souhlasila Komise dopisem ze dne 14. září 2020 s tím, že je nestáhne a podpoří další politickou diskusi. Akt o stažení odpovídající příloze IV pracovního programu Komise na rok 2020, který obsahuje konečný seznam stažených návrhů, byl jako takový zveřejněn dne 29. září 2020, aniž by v něm byly zahrnuty dva návrhy související s nařízením (ES) č. 1049/2001 . V důsledku toho oba návrhy stále nebyly přijaty a zůstávají základem pro další legislativní a politické diskuse. Komise se nicméně domnívá, že nařízení (ES) č. 1049/2001 ve smyslu judikatury Evropského soudního dvora i nadále poskytuje vhodný a účinný právní rámec pro zajištění přístupu veřejnosti k dokumentům. 3.Analýza žádostí o přístup k dokumentům 3.0.Počet žádostí (viz tabulky č. 3 a č. 4 v příloze) §Původní žádosti Jak dokládá níže uvedený graf, v roce 2020 dosáhl počet původních žádostí 8 001 . Tento údaj odráží pozoruhodný nárůst o téměř 7,5 % v porovnání s rokem 2019 . Evropská komise vydala 9 181 odpovědí na původní žádosti v porovnání s 8 449 v roce 2019, což představuje nárůst téměř o 8,7 %. Z těchto odpovědí na původní žádosti bylo 8 164 vydáno na základě nařízení (ES) č. 1049/2001 (v porovnání se 7 612 v roce 2019) . Tento počet dokládá nárůst přibližně o 7,25 % během jednoho roku. Počet „poskytnutých odpovědí“ získaný z databáze zahrnuje všechny typy následných opatření provedených Evropskou komisí, a to od: -odpovědí poskytnutých podle nařízení (ES) č. 1049/2001 (včetně případů, kdy nejsou drženy žádné dokumenty) po -odpovědi poskytnuté podle jiných právních rámců (kvůli obsahu žádosti nebo postavení žadatele atd.), nebo dokonce

-uzavření poté, co žadatelé neposkytli požadovaná vysvětlení nebo nesplnili procesní požadavky. §Potvrzující žádosti Co se týká potvrzujících žádostí, v nichž se požaduje, aby Evropská komise přezkoumala odpovědi na původní žádosti zcela nebo částečně odmítající přístup, jejich počet činil 309 v roce 2020, což oproti roku 2019 představuje pokles o téměř 7,5 %. Je to poprvé, co lze od roku 2015 zaznamenat pokles počtu potvrzujících žádostí. Evropská komise vypracovala 298 odpovědí, z nichž 265 bylo vypracováno na základě nařízení (ES) č. 1049/2001. Tento poslední údaj odráží pokles o téměř 10,5 % ve srovnání s rokem 2019, jak ukazuje níže uvedený graf. 3.1.Podíl žádostí podle jednotlivých generálních ředitelství a útvarů Evropské komise (viz tabulka č. 5 v příloze) §Přístup k dokumentům Evropského úřadu pro boj proti podvodům a Evropské služby pro vnější činnost Je třeba poznamenat, že níže uvedené údaje týkající se Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) se týkají výlučně žádostí o přístup k dokumentům týkajícím se jeho správních činností, které jsou zaznamenány v systému Gestdem. Žádosti o přístup k dokumentům týkajícím se vyšetřovacích činností Evropského úřadu pro boj proti podvodům jsou vzhledem k jejich zvláštní citlivosti předmětem zvláštního postupu v souladu s čl. 3 odst. 3 a článkem 4 podrobných prováděcích pravidel k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise . V roce 2020 obdržel Evropský úřad pro boj proti podvodům šestnáct původních a tři potvrzující žádosti týkající se jeho vyšetřovacích činností, na něž se proto tato zpráva nevztahuje. Pokud jde o Evropskou službu pro vnější činnost (ESVČ), je třeba zdůraznit, že u Evropské komise jsou uchovávány pouze dokumenty Služby nástrojů zahraniční politiky. Údaje o Evropské službě pro vnější činnost uvedené v této zprávě se proto týkají pouze žádostí o přístup k těmto dokumentům. §Původní žádosti V roce 2020 obdržel Generální sekretariát nejvyšší podíl původních žádostí (10,2 %). Za ním se těsně umístilo Generální ředitelství pro zdraví a bezpečnost potravin , na něž připadlo téměř 7,7 % původních žádostí. Tento údaj ilustruje trvalý velký zájem žadatelů o otázky související se zdravím, které převažovaly ještě před pandemií COVID-19 . Následovalo Generální ředitelství pro mezinárodní spolupráci a rozvoj (7,3 %), Generální ředitelství pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky (7,1 %), Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž (6,2 %), Generální ředitelství pro migraci a vnitřní věci (4,8 %), Generální ředitelství pro daně a celní unii (4,7 %), Generální ředitelství pro mobilitu a dopravu (4,5 %) a Generální ředitelství pro finanční stabilitu, finanční služby a unii kapitálových trhů (4 %). Na zbývající oddělení a útvary Evropské komise připadalo jednotlivě méně než 4 % veškerých původních žádostí. §Potvrzující žádosti Nejvyšší podíl potvrzujících žádostí, které Generální sekretariát obdržel v roce 2020, pocházel z původních odpovědí poskytnutých Generálním ředitelstvím pro hospodářskou soutěž (15,2 %).

Poté následovalo Generální ředitelství pro zdraví a bezpečnost potravin (8,7 %), Generální ředitelství pro energetiku (8,1 %), Generální sekretariát (7,8 %), Generální ředitelství pro obchod (5,2 %), Generální ředitelství pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky (4,9 %) a Právní služba (4,5 %). Odpovědi zbývajících útvarů Evropské komise poskytnuté na původní žádosti představovaly vždy méně než 4 % žádostí o potvrzující přezkum. 3.2.Společenský a profesní profil žadatelů (tabulka č. 6 v příloze) Žadatelé mohou ve formuláři žádosti na portálu Europa uvést svůj společenský/profesní profil, a to výběrem jedné z těchto kategorií: občan, akademická instituce, právník, novinář, nevládní organizace, podnik, poslanec Evropského parlamentu, orgány na nižší než celostátní úrovni nebo orgány členského státu . Pro statistické účely zahrnuje profil „občané“ žadatele, kteří uvedli jako svůj profil „občané“, a představuje výchozí možnost zahrnující všechny, kteří svůj společenský/profesní profil neuvedli. §Původní žádosti V roce 2020 pocházela většina původních žádostí stejně jako v předchozích letech od občanů. Tato kategorie žadatelů předložila přibližně 51,3 % žádostí. Druhé místo mezi nejproduktivnějšími žadateli, které v roce 2019 zastávaly akademické instituce a skupiny odborníků, získaly v roce 2020 znovu podniky (stejně jako v roce 2018), na něž připadalo 11,7 % původních žádostí. Akademické instituce a skupiny odborníků je však těsně následovaly s přibližně 10,7 % původních žádostí. Žadateli s významným podílem zůstávají stejně jako v předchozích letech právníci a novináři (s 8,9 % a 7,9 %). Nevládní organizace (s téměř 6 %) představují jedinou zbývající kategorii žadatelů, na kterou připadlo více než 5 % původních žádostí. Po nich s určitým odstupem následovaly zbývající kategorie, na něž vždy připadlo méně než 2 % původních žádostí. §Potvrzující žádosti Většina potvrzujících žádostí v roce 2020 pocházela od občanů, na něž připadalo 39,8 % těchto žádostí (v porovnání s 51,5 % v roce 2019 a 36,2 % v roce 2018). Na druhém místě byli novináři, kteří podali vysoký počet potvrzujících žádostí, jež představovaly nejméně 15,5 %. Na třetím místě jsou nevládní organizace, které podaly 14,9 % potvrzujících žádostí, za nimiž následují právníci, na něž připadlo přibližně 12,9 % potvrzujících žádostí. Po nich následovaly s určitým odstupem podniky (7,1 %), akademické instituce a skupiny odborníků (6,2 %) a na zbývající kategorie připadala méně než 4 % potvrzujících žádostí. 3.3.Zeměpisný původ žadatelů (tabulka č. 7 v příloze) §Původní žádosti Pokud jde o zeměpisné rozčlenění původních žádostí v roce 2020, ukázalo se, že žádosti podané žadateli z Belgie (30,6 %), Německa (11,9 %) a Francie (8,8 %) představují více než polovinu celkového počtu žádostí přijatých Komisí. Čtvrté místo obsadila Itálie s téměř 7,7 % původních žádostí, za níž následovalo Nizozemsko (5,9 %) a Španělsko (5,2 %). Žádosti pocházející ze zbývajících členských států představovaly méně než 2 % na členský stát. Byl zaznamenán prudký a pozoruhodný pokles počtu žádostí ze Spojeného království. V roce 2020 pocházelo ze Spojeného království méně než 0,5 % původních žádostí ve srovnání se 7,8 % v roce 2019, 9,2 % v roce 2018 a 15,2 % v roce 2017. Skutečnost, že Spojené království vystoupilo dne 31. ledna 2020 z Evropské unie poté, co EU a Spojené království ratifikovaly dohodu o vystoupení, měla na tyto údaje jasný dopad. Právo na přístup k dokumentům uplatňovali v roce 2020 i nadále rovněž žadatelé, kteří mají bydliště nebo sídlo ve třetích zemích. Počet jejich původních žádostí potvrdil mírný, ale stálý nárůst zaznamenaný v předchozích letech, přičemž činil přibližně 11,2 %, ve srovnání s 6,6 % v roce 2019, 5,3 % v roce 2018 a téměř 5 % v roce 2017.

§Potvrzující žádosti Pokud jde o zeměpisné rozdělení potvrzujících žádostí, největší podíl byl podán, stejně jako v předchozích letech, žadateli pobývajícími/usazenými v Belgii, kteří představovali 27,5 % všech žadatelů, ačkoli se potvrdil čistý pokles pozorovaný již od roku 2019. Druhá největší kategorie žadatelů pocházela stejně jako v roce 2019 z Německa (15,5 %), následovalo Nizozemsko (8,4 %), Španělsko a Itálie (obě země po 6,8 %) a Francie (6,5 %). U zbývajících členských států toto číslo nepřesahovalo 4 %. Počet potvrzujících žádostí podaných žadateli s bydlištěm nebo sídlem ve třetích zemích, který představoval 8,3 %, zaznamenal čistý nárůst (ve srovnání s téměř 1,5 % v roce 2019, 2,2 % v roce 2018 a 3,6 % v roce 2017). 4.Uplatňování výjimek z práva na přístup k dokumentům Na právo na přístup k dokumentům podle nařízení (ES) č. 1049/2001 se vztahuje řada zvláštních výjimek, které jsou stanoveny v článku 4 nařízení. Odepření přístupu, úplné či částečné, musí být odůvodněno na základě alespoň jedné z těchto výjimek. 4.0.Typy poskytnutého přístupu (tabulky č. 8 a č. 9 v příloze) §Fáze vyřizování původních žádostí V roce 2020 byl poskytnut úplný nebo částečný přístup k dokumentům v 81 % případů ve fázi vyřizování původních žádostí (což představuje mírný nárůst oproti roku 2019, kdy činil 77,6 %). Procentuální podíl zcela kladných odpovědí se výrazně zvýšil z 52,8 % v roce 2019 na 55,7 % v roce 2020. Procentuální podíl částečně kladných odpovědí dále potvrdil trvalý vzestupný trend pozorovaný od roku 2017 (z 20,3 % v roce 2017 na 20,8 % v roce 2018, 24,8 % v roce 2019 a 25,3 % v roce 2020). Zároveň pokračoval trvalý pokles procentuálního podílu plně zamítnutých žádostí o přístup pozorovaný od roku 2016 a představující pouze 10,2 % celkových původních žádostí (oproti 12,9 % v roce 2019, 15,8 % v roce 2018, 18 % v roce 2017 a 18,7 % v roce 2016). V roce 2020 navíc mírně poklesl počet případů, kdy požadované dokumenty buď neexistovaly, nebo jimi orgán nedisponoval (8,8 % původních žádostí ve srovnání s 9,5 % původních žádostí v roce 2019). §Fáze vyřizování potvrzujících žádostí V roce 2020 bylo 49,4 % odpovědí na původní žádosti zpochybněných potvrzujícími žádostmi ve fázi vyřizování potvrzujících žádostí plně potvrzeno (oproti 30,1 % v roce 2019, 41,7 % v roce 2018 a 52,9 % v roce 2017). Procentuální podíl 37,4 % potvrzujících žádostí se zcela nebo částečně obrátil (oproti 53,4 % v roce 2019). 4.1.Uplatňované výjimky z práva na přístup (tabulka č. 10 v příloze)

4.1.0.Fáze vyřizování původních žádostí Nejčastěji uplatňovanou výjimkou ze strany Evropské komise pro (úplné nebo částečné) odepření přístupu ve fázi vyřizování původních žádostí byla i v roce 2020 stejně jako v předchozích letech ochrana soukromí a osobnosti jednotlivce . Tato výjimka byla uplatněna v nejméně 44,1 % zamítnutí ve srovnání s 41,1 % v roce 2019 a téměř 34,5 % v roce 2018. Stejně jako v předchozích letech byl velký počet žádostí o přístup zamítnut kvůli nutnosti skrýt jména zaměstnanců, kteří nezastávají řídicí funkce, nebo zástupců třetích stran uvedená v dokumentech na základě platných právních předpisů v oblasti ochrany údajů. Druhá nejčastěji uplatňovaná výjimka se týká ochrany obchodních zájmů . Tato výjimka byla uplatněna ve 14,2 % (částečně nebo zcela) zamítnutých žádostí . Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu potvrdila své místo třetí nejvíce užívané výjimky, která představovala 11,6 % zamítnutých žádostí . Následovala výjimka, která má chránit probíhající rozhodovací proces , s procentuálním podílem využití představujícím 9,7 % . Relativní uplatňování výjimky z důvodu ochrany veřejné bezpečnosti zaznamenalo mírný pokles (z 9,2 % v roce 2019 na 6,4 % v roce 2020). Kromě výjimky týkající se ochrany mezinárodních vztahů , která představovala 5,4 % případů, zbývající výjimky stanovené nařízením (ES) č. 1049/2001 Komise uplatnila vždy v méně než 4 % případů , přičemž přístup k požadovaným dokumentům částečně nebo zcela odepřela ve fázi vyřizování původních žádostí. 4.1.1.Fáze vyřizování potvrzujících žádostí Bez ohledu na určitý pokles ve využívání byla ochrana cílů inspekcí, vyšetřování a auditů v roce 2019, stejně jako v předchozích letech, nejčastěji uplatňovaným důvodem pro potvrzení (úplného nebo částečného) odmítnutí přístupu, což představuje 33 % případů (ve srovnání s 24,3 % v roce 2019 a téměř 30,6 % v roce 2018). Na druhém místě byla výjimka týkající se ochrany soukromí a osobnosti jednotlivce (26,5 % oproti 22,2 % v roce 2019 a 25 % v roce 2018). Výjimka chránící veřejný zájem, pokud jde o obchodní zájmy, byla v roce 2020 na třetím místě s 14,4 %, čímž došlo k narušení dřívějšího trvalého poklesu jejího využívání patrnému od roku 2016 do roku 2019 včetně. Následovala výjimka na ochranu mezinárodních vztahů, která byla uplatněna v 7,8 % zamítnutí ve srovnání s 18,4 % v roce 2019. Výjimka chránící ukončený rozhodovací proces orgánu byla na pátém místě s procentním podílem využití ve výši 5,2 %, čímž ve srovnání s rokem 2019, kdy představovala pouze 4,2 % zamítnutých žádostí, vykazuje mírný nárůst. Zbývající výjimky představovaly ve fázi vyřizování potvrzujících žádostí méně než 5 % důvodů zamítnutí. 5.Stížnosti předložené evropské veřejné ochránkyni práv V roce 2020 zahájila evropská veřejná ochránkyně práv 28 nových šetření, ve kterých byl hlavním nebo vedlejším prvkem stížnosti přístup k dokumentům, oproti 32 v roce 2019 a 29 v roce 2018 a uzavřela 23 stížností oproti 42 v roce 2019 . Přestože doporučení evropské veřejné ochránkyně práv nejsou právně závazná, Komise jim přikládá velkou váhu, zejména pokud jde o uplatňování ustanovení týkajících se přístupu k dokumentům. V souladu s pravidly stanovenými v nařízení (ES) č. 1049/2001 a judikaturou Soudního dvora podniká Komise kroky ke sladění své praxe s doporučeními evropské veřejné ochránkyně práv a vítá pozitivní spolupráci s ní.

Za těchto okolností v roce 2020 zjistila evropská veřejná ochránkyně práv případy nesprávného úředního postupu pouze ve dvou z 23 uzavřených případů . Všech zbývajících 21 případů bylo evropskou veřejnou ochránkyní práv uzavřeno bez připomínek nebo návrhů na zlepšení . 6. Nová judikatura týkající se přístupu k dokumentům V roce 2020 soudy EU v rámci různých soudních řízení dále rozvíjely již tak rozsáhlý soubor judikatury týkající se přístupu k dokumentům orgánů EU. Tato nově vytvořená judikatura do značné míry potvrdila praxi Evropské komise podle nařízení (ES) č. 1049/2001 a bude i nadále představovat další vodítko. 6.0.Soudní dvůr V roce 2020 vynesl Soudní dvůr pouze dva rozsudky týkající se kasačního opravného prostředku v souvislosti s právem na přístup veřejnosti k dokumentům podle nařízení (ES) č. 1049/2001, kdy byla Evropská komise účastníkem řízení, ve srovnání s pěti v roce 2019 . V obou rozsudcích Soudní dvůr kasační opravné prostředky zamítl. V jedné z těchto věcí (konkrétně ve věci C-612/18 P) byl potvrzen rozsudek Tribunálu, kterým byla zamítnuta žaloba na neplatnost podaná proti rozhodnutí Komise. V obou věcech Soudní dvůr dále objasnil otázky, které se týkají záležitostí od procesních aspektů až po některé hmotněprávní otázky vyplývající z uplatňování nařízení (ES) č. 1049/2001. 6.0.0.Objasnění některých hmotněprávních pravidel Ze dvou rozsudků, které Soudní dvůr vynesl v roce 2020 v souvislosti s prováděním nařízení (ES) č. 1049/2001, jeden z nich, konkrétně věc ClientEarth v. Evropská komise , poskytl Soudnímu dvoru příležitost upřesnit rozsah výjimky z důvodu ochrany mezinárodních vztahů stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážce nařízení. Soudní dvůr rozhodl, že některé části dokumentů týkajících se slučitelnosti mechanismu řešení sporů investorů se státy, jakož i systému soudů pro investice do obchodních dohod EU s unijním právem by Komise mohla na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážky nařízení (ES) č. 1049/2001 odepřít, neboť jsou stále předmětem jednání v rámci příslušné dohody (Transatlantického obchodního a investičního partnerství). Ve druhém rozsudku, konkrétně ve věci Izba v. Evropská komise, Soudní dvůr objasnil, že při posuzování právního zájmu žadatelů na pokračování v řízení je třeba zohlednit skutečnost, že napadené rozhodnutí bylo přijato na základě uplatnění obecné domněnky důvěrnosti týkající se dokumentů souvisejících s řízením o nesplnění povinnosti, kterou již Soudní dvůr připustil . 6.0.1.Objasnění některých procesních pravidel Soudní dvůr potvrdil, že žadatel, jehož žádost o přístup k dokumentům byla původně zamítnuta, se může domáhat toho, aby spor mezi ním a orgánem, kterého se týká dotčená žádost, byl následně posouzen, navzdory tomu, že jeho žádosti bylo po podání žaloby k unijnímu soudu vyhověno, pouze pokud žadatel může prokázat, že se tvrzená protiprávnost může opakovat v budoucnu, a to bez ohledu na konkrétní okolnosti projednávaného případu . 6.1.Tribunál V roce 2020 vynesl Tribunál v souvislosti s právem na přístup k dokumentům podle nařízení (ES) č. 1049/2001 deset rozsudků týkajících se Evropské komise . Z těchto deseti rozsudků byly v šesti případech žaloby na neplatnost proti rozhodnutím Komise zamítnuty . V jiné věci rozhodl, že není třeba rozhodovat o žalobě proti implicitnímu zamítavému rozhodnutí, které se stalo bezpředmětným z důvodu přijetí výslovného kladného potvrzujícího rozhodnutí . Ve třech z těchto rozsudků Tribunál nařídil zrušení rozhodnutí Komise . V rámci tohoto souboru judikatury, který byl vypracován v roce 2020, měl Tribunál příležitost objasnit záležitosti, které sahají od hmotněprávních otázek až po procesní aspekty vyplývající z uplatňování nařízení (ES) č. 1049/2001. 6.1.0.Objasnění některých hmotněprávních pravidel

V roce 2020 se hmotněprávní objasnění poskytnutá Tribunálem v zásadě týkala použití níže uvedených výjimek. §Výjimka týkající se ochrany mezinárodních vztahů Pokud jde o pojem „mezinárodní vztahy“, který je základem výjimky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. a) třetí odrážce nařízení (ES) č. 1049/2001, Tribunál rozhodl, že zahrnuje nejen fáze vyjednávání, ale i fáze provádění mezinárodních dohod a že v případě dokumentů pocházejících ze třetí země, jejichž zpřístupnění může ohrozit zájem ochrany mezinárodních vztahů, je nesouhlas třetí země se zpřístupněním jednou z okolností, které musí být zohledněny při posouzení rizika pro chráněný zájem . §Výjimka týkající se ochrany obchodních zájmů Tribunál uvedl, že pro účely uplatnění výjimky týkající se ochrany obchodních zájmů stanovené v čl. 4 odst. 2 první odrážce nařízení (ES) č. 1049/2001 je užitečným ukazatelem pravidlo, podle kterého musí být za historické považovány z obchodního hlediska citlivé informace, které jsou staré pět let či více . Dotyčný orgán však může prokázat, že tyto informace vždy obsahují jeden ze základních prvků obchodního postavení dotyčného podniku, a to případně po konzultaci s daným podnikem v souladu s čl. 4 odst. 4 uvedeného nařízení . Důkazní břemeno v tomto ohledu nese orgán . §Výjimka týkající se ochrany soudního řízení Tribunál zdůraznil, že výjimka stanovená v čl. 4 odst. 2 druhé odrážce nařízení (ES) č. 1049/2001 brání zpřístupnění: obsahu písemností vyhotovených výlučně pro účely konkrétního soudního řízení, včetně spisů nebo podání předložených během soudního řízení, interních dokumentů týkajících se vyšetřování projednávaného případu a komunikace týkající se dané věci mezi dotčeným generálním ředitelstvím a právní službou nebo advokátní kanceláří . Týká se rovněž dokumentů, jejichž zpřístupnění může v rámci konkrétního řízení ohrozit zásadu rovnosti zbraní z důvodu jejich relevantní spojitosti v okamžiku přijetí rozhodnutí o odepření přístupu buď se sporem probíhajícím před unijním soudem, nebo s řízením probíhajícím před vnitrostátním soudem, u něhož je zvláště pravděpodobné, že bude vyžadovat žádost o rozhodnutí o předběžné otázce . §Výjimka týkající se ochrany cílů inspekce, vyšetřování a auditu Tribunál rozhodl, že strukturovaný a formalizovaný postup Komise, jehož cílem je shromažďování a analýza, které orgánu umožní zaujmout postoj v rámci jeho funkcí stanovených Smlouvami, je nutno považovat za vyšetřování. Tento pojem může zahrnovat činnost Komise, jejímž účelem je zjištění skutečností s cílem posoudit danou situaci . Kromě toho k tomu, aby bylo řízení kvalifikováno jako „vyšetřování“, nemusí mít postavení Komise při výkonu jejích funkcí formu rozhodnutí ve smyslu čl. 288 čtvrtého pododstavce SFEU a může sestávat zejména ze zprávy nebo doporučení . Pojem „vyšetřování“ ve smyslu čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 se navíc neomezuje na vyšetřování prováděné orgánem Unie a zahrnuje vyšetřování prováděné orgány veřejné moci členských států za účelem ochrany jeho specifických zájmů . §Koncept převažujícího veřejného zájmu Tribunál využil příležitosti, aby zdůraznil meze pojmu „převažující veřejný zájem“ ve smyslu článku 4 nařízení (ES) č. 1049/2001. Podle ustálené judikatury jsou soukromé zájmy, včetně výkonu práva žadatele na obhajobu v rámci soudního řízení, irelevantní pro účely prokázání existence převažujícího veřejného zájmu ve smyslu nařízení (ES) č. 1049/2001 . Stejně tak obecné úvahy týkající se zájmu žadatele na získání náhrady škody způsobené porušením pravidel hospodářské soutěže v zásadě nepostačují k prokázání převažujícího veřejného zájmu . Nicméně každá osoba, která se domáhá náhrady škody způsobené porušením pravidel hospodářské soutěže, může prokázat nezbytnost přístupu k jakémukoli z dokumentů obsažených ve spise Komise, takže orgán může případ od případu zvážit zájmy odůvodňující zpřístupnění takových dokumentů a jejich ochranu s přihlédnutím ke všem relevantním skutečnostem daného případu . §Obecná domněnka důvěrnosti Podle ustálené judikatury mohou unijní orgány založit svá rozhodnutí o nezpřístupnění požadovaných dokumentů na obecných domněnkách, které se vztahují na určité kategorie dokumentů . Tribunál rozhodl, že aby Komise mohla uplatnit domněnku o tom, že požadované dokumenty jsou součástí řízení „EU Pilot“, má povinnost identifikovat v napadeném rozhodnutí dokumenty, které jsou předmětem žádosti o přístup, a poté je zařadit do kategorií nebo jako dokumenty, které jsou součástí zvláštního správního spisu . Podle Tribunálu by v případě, že by k takové identifikaci nedošlo, byla domněnka důvěrnosti nevyvratitelná a Soudní dvůr by nemohl vykonat svůj soudní přezkum, pokud jde o oprávněnost Komise domnívat se, že požadované dokumenty jsou součástí řízení EU Pilot .