CS Úřední věstník Evropské unie C 280/7

Zveřejnění žádosti podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2017/C 280/05)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1).

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„ΜΕΛΕΚΟΎΝΙ“ (MELEKOUNI)

č. EU: PGI-GR-02208 – 8.12.2016

CHOP ( ) CHZO ( X )

1. Název (názvy)

„Μελεκούνι“ (Melekouni)

2. Členský stát nebo třetí země

Řecko

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 2.3 Chléb, pečivo, cukrářské výrobky, cukrovinky, sušenky a ostatní pekařské zboží

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

„Melekouni“ je tradiční sladkost vyráběná na ostrově Rhodos. Má tvar diamantu a vyrábí se ze sezamových semínek a medu, koření, mandlí a (případně) citrusové kůry a/nebo šťávy, které se smíchají a dohromady vaří. Jeho textura je měkká a poddajná, ale neláme se, a jeho konzistence je elastická, nelepivá a pevná. Vůně a aromata koření a citrusové kůry/šťávy se při rozbalení výrobku uvolňují pozvolna a při jeho žvýkání intenzivně. Barvu má od zlatožluté po hnědou, v závislosti na barvě medu, stupni opražení sezamových semínek a použitém koření.

Název „Melekouni“ má své kořeny ve starověkém Řecku a pochází ze slov „meli“ (med) a „kounní“, což v dialektu na ostrově Rhodos znamená „semeno“.

Jeho hmotnost se pohybuje mezi 10 a 70 gramy.

3.3. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu) a suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

„Melekouni“ se tradičně vyrábí z těchto složek:

— med (minimálně 40 % čisté hmotnosti),

— sezam (minimálně 40 % čisté hmotnosti),

— mandle (1,5-10 % čisté hmotnosti),

— koření (skořice a/nebo muškátový oříšek a/nebo hřebíček a/nebo koriandr),

— případně kůra z citrusu a/nebo šťáva (obvykle pomeranč a/nebo bergamot a/nebo citron a/nebo hořký pomeranč).

Vlastnosti medu musí odpovídat příslušným platným právním předpisům.

Sezam musí být neloupaný a pražený.

Mandle musí být pražené.

Použité koření musí pečlivě vyvažovat zbylou směs a žádné aroma by v konečném výrobku nemělo převládat.

3.4. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Všechny fáze výroby sladkosti „Melekouni“ musí probíhat v zeměpisné oblasti vymezené v bodě 4, od zahřátí a smíchání složek až po chlazení, uhnětení a vytvarování směsi na vhodném povrchu.

3.5. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd. produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Sladkost „Melekouni“ se uvádí na trh vcelku tak jak je, v původním balení a před konečnou distribucí se nijak dále nezpracovává. Musí se krájet a balit na místě, kde se vyrábí, protože doba strávená přepravou a změny teploty zhoršují její vlastnosti, přičemž hlavní problém spočívá ve zvýšení obsahu vody ve směsi, což ztěžuje její tvarování a krájení.

3.6. Zvláštní pravidla pro označování produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Bez ohledu na obchodní úpravu musí být na označení uvedeny tyto výrazy:

„Melekouni – chráněné zeměpisné označení“ nebo „Melekouni CHZO“.

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

Vymezená zeměpisná oblast pro výrobu sladkosti „Melekouni“ je ostrov Rhodos spadající do prefektury Dodecanes na jihu Egejského regionu.

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

Souvislost mezi „Melekouni“ a zeměpisnou oblastí vyplývá z pověsti výrobku. Existuje silná tradice, která vznikla před mnoha staletími a která spojuje „Melekouni“ s ostrovem Rhodos.

Už od starověku šlo o tradiční místní sladkost, která se nabízela jako pochoutka o svatbách, křtinách a při jiných společenských událostech. Typický byl způsob, jakým se výrobek „Melekouni“ nabízel v některých vesnicích po svatebním obřadu. Položil se na velký plech na pečení, lžící se rozdělil na kousky a nabízel hostům.

Sladkost „Melekouni“ se připravuje tradiční metodou, která se ustálila na základě znalostí předávaných z generace na generaci. Například: délka ohřívání a teplota, na kterou se med zahřeje, ovlivňují konečnou podobu výrobku (a v závislosti na počasí, které panuje v době, kdy se „Melekouni“ vyrábí, jako například vlhkost a teplota prostředí), doba a teplota tepelného zpracování sezamových semínek (musí se pražit rovnoměrně za stálého míchání), teplota sezamových semínek, když se přidají do medu, na jakou tvrdost se směs uhněte, co jí dodá požadovanou soudržnost, a bezprostřední balení, které zabrání tomu, aby do výrobku pronikla další vlhkost (která snižuje kvalitu a zkracuje dobu uchovávání).

Sladkost „Melekouni“ má tyto typické vlastnosti:

— její textura je měkká a poddajná, ale neláme se,

— má elastickou, nelepivou a pevnou konzistenci,

— má chuť medu, neloupaných pražených sezamových semínek a specifické aroma citrusové kůry/šťávy a použitého koření,

— má tvar diamantu.

„Melekouni“ se liší od podobných výrobků tím, že se v něm používá jen med a žádná sladidla, která se často v obdobných výrobcích používají.

Pověst výrobku potvrzují nesčetné odkazy, které sahají až do starověku, dále pak zmínky v záznamech, publikacích, kulinářských příručkách, v tisku i internetových médiích a mnohé události, jež se konají v zájmu propagace tradičních místních produktů. Na Rhodu byl hlavní svatební pochoutkou už od starověku a vyrábí se tradičním způsobem v místních provozovnách a domácnostech.

Název „Melekouni“ pochází z dialektu, jímž se na ostrově mluví, přičemž slovo „kounní“ (ze starověkého řeckého slova Kókkos-Kounní) se používá v této oblasti ve významu semeno (v tomto případě sezamové semeno), malé zrníčko uvnitř plodu sezamové rostliny, a ze slova „meli“ (med). Z důvodu zjednodušení se název píše „Melekouni“, a nikoli „Melekounni“.

Název „Melekouni“ se nezřídka používá v obchodních kruzích i v běžném jazyce.

Dva přední folkloristé z Rhodu, Theodoros Konstantinidis a Christodoulos Papachristodoulou, výrobek zmiňují ve svých dílech. „Lexilogion tis dimodous Rodiakis dialektu“ (Slovník hovorového rhodského dialektu) uvádí, že „sladkost vyráběná z medu a praženého sezamu je oficiální pochoutkou na vesnických svatbách a festivalech a posílá se jako svatební oznámení přátelům a známým, kteří se nemohou zúčastnit, podobně jako slazené mandle v menších i velkých městech“ (Konstantinidis, 2002).

V knize „Paradosiaki Melissokomia Aigaiou“ (Tradiční včelařství v Egejském regionu) (Chondros, 2016), kterou vydalo rhodské sdružení včelařů „I Kypseli“, se uvádí, že Rhodos skýtá mnohé sladkosti vyráběné z medu, včetně „Melekouni“. Tyto cukrovinky pocházejí ze starověkého Řecka a jsou známy již od dob Homéra. Herodotos (484–426 př. n. l.) zmiňuje jistou sladkost, jež je „Melekouni“ podobná.

V knize rhodského sdružení včelařů se často na „Melekouni“ odkazuje, přičemž se v ní mimo jiné uvádí i to, že zvyky související s „Melekouni“ byly na ostrově součástí svatebních obyčejů. Konkrétně v oblasti Maritsá v pátek večer před svatbou chodili rodiče nevěsty a ženicha od domu k domu a vyzývali příbuzné, aby přišli pomoct s přípravou „Melekouni“, a při tom volali „pojďte chystat melekouni!“. Příbuzní přinášeli jednotlivé složky (sezam, med) a poté, co je připravili (pražení, smíchání), se směs za pomoci zkušeného kuchaře uvařila. Potom trochu „Melekouni“, které připravili, snědli a zbytek odložili na svatbu. Tento zvyk se praktikoval i v jiných vesnicích (Damatria, Kremastí, Koskinou aj.).

V knize „Sergiani sto xthes tun nision mas (sta Chronia tis italokratias kai STIS protes meta tin apeleftherosi dekaeties)“ [Procházka ostrovy minulosti (za italské vlády a v prvních desetiletích nezávislosti)] se zmiňuje, že “… ve čtvrtek večer, když se připravovalo melekouni a těsto na svatební chléb. V sobotu večer skupina mužů v čele s hudebníky začala zvát všechny vesničany na svatbu Giorgosových dětí, … zatímco hudebníci kráčeli po vesnici a hráli tradiční svatební písně, dva či tři muži vešli do každého domu a nechali tam kousek melekouni,”… (Karagianni-Marmarokopou, 2007).

V knize „Tragoudia Gamo“ (svatební písně) se uvádí, že na Rhodu: „Obvyklé bylo i lahodné melekouni, které se i dnes stále vyrábí a představuje typickou zásnubní a svatební pozvánku“ (Boyianos, 2005).

„Melekouni“ se zmiňuje i v „Tis Rodou o melekounnas“, tradiční rhodské svatbě, již pro divadlo upravili členové kulturního sdružení v Soroni „Ampernalli“ (Chondros, 2016).

„Melekouni“ je kromě toho na Rhodu součástí řecké snídaně. Řecká snídaně je průkopnickou iniciativou, se kterou přišla řecká komora hoteliérů, v jejímž rámci se představuje řecké kulturní a kulinářské dědictví ve spojení s řeckým hoteliérstvím.

Souvislost mezi „Melekouni“ a ostrovem Rhodos dokazuje i skutečnost, že „Melekouni“ bylo na Rhodu určeno za výměnnou měnu (výměnnou jednotku), což znamená, že členové dané sítě si na ostrově mohou vyměňovat zboží a služby, aniž by k tomu potřebovali peníze.

K nejdůležitějšímu oficiálnímu uznání výrobku došlo v rámci zvláštní události, jež se na Rhodu konala 26. září 2010, přičemž se jednalo o přípravu největšího „Melekouni“ na světě, které bylo zapsáno do Guinnessovy knihy rekordů jako „nejdelší melekouni, tradiční rhodský dezert …“. Tato událost napomohla propagaci výrobku na mezinárodní úrovni.

Odkaz na zveřejnění specifikace

(čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec tohoto nařízení)

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/prod_pge_melekouni.pdf

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.