1 Úvod

Strategie Evropské komise pro udržitelnou a inteligentní mobilitu vytváří předpoklady pro to, aby dopravní systém EU mohl projít zelenou a digitální transformací a stal se odolnějším vůči budoucím krizím. Jak je uvedeno v Zelené dohodě pro Evropu, výsledkem by do roku 2050 mělo být 90% snížení emisí skleníkových plynů v dopravě v souladu s požadavkem na dosažení klimatické neutrality v EU do roku 2050. Ve strategii pro udržitelnou a inteligentní mobilitu je proto za klíčovou prioritu považována podpora bezodkladného zavádění vozidel s nulovými a nízkými emisemi, obnovitelných a nízkouhlíkových paliv a související infrastruktury pro všechny druhy dopravy. V této souvislosti je nezbytné, aby nebyl opomenut žádný region ani území EU a aby byly řádně řešeny regionální rozdíly v zavádění infrastruktury pro alternativní paliva, zejména v méně rozvinutých regionech nebo regionech se zvláštními potřebami a specifiky.

Podpora využívání obnovitelných a nízkouhlíkových paliv musí jít ruku v ruce s vytvořením komplexní sítě dobíjecí a čerpací infrastruktury, která by v plném rozsahu umožnila plošné využívání dopravních prostředků s nízkými a nulovými emisemi ve všech druzích dopravy. Strategie pro udržitelnou a inteligentní mobilitu zvyšuje cíl stanovený v evropské stěžejní iniciativě „Dobíjení a doplňování paliva“ v rámci Nástroje pro oživení a odolnost, podle kterého by do roku 2025 měl být na silnicích nainstalován nejméně 1 milion z až 3 milionů veřejně přístupných dobíjecích bodů a 500 z 1 000 vodíkových výdejních stojanů, které budou zapotřebí do roku 2030. Bere se v ní rovněž na vědomí cíl podpořit přístavy a letiště při jejich přechodu na multimodální dopravu s nulovými a nízkými emisemi, podpořit dopravní uzly a pobízet k využívání obnovitelných a nízkouhlíkových paliv.

Návrh Komise na nové nařízení o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva je klíčovou politickou iniciativou k dosažení cílů stanovených ve strategii pro udržitelnou a inteligentní mobilitu. Tento plán je zveřejněn spolu s legislativním návrhem a nastiňuje soubor doplňkových opatření na podporu rychlého zavádění infrastruktury pro alternativní paliva.

Zavádění lze skutečně urychlit zlepšením postupů plánování a povolování, poskytováním cílené veřejné podpory a rychlým vyřešením zbývajících technických problémů, které vyvolávají pochybnosti o investicích. Komise na zavedení této infrastruktury předsunula finanční podporu z rozpočtu EU. Pokrok při provádění Nástroje pro oživení a odolnost by měl významně napomoci rozvoji trhu a zároveň přispět k oživení po krizi COVID-19. Faktorem na vnitrostátní i místní úrovni bude rovněž účinné plánování a povolování. Toto sdělení vyzývá k lepší spolupráci mezi vnitrostátními a místními orgány a řadou zúčastněných stran s cílem rychle šířit příklady osvědčených postupů v celé EU. Komise již začala tuto spolupráci podporovat: při přípravě tohoto plánu vycházela Komise z odborných znalostí poskytnutých Fórem pro udržitelnou dopravu, které sdružuje klíčové účastníky trhu z veřejného i soukromého sektoru.

2 V jaké situaci se nacházíme dnes?

Zpráva Komise o uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/94/EU o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva poskytuje komplexní posouzení aktuálního stavu rozvoje infrastruktury pro alternativní paliva v EU. Ukazuje, že tržní vyspělost se značně různí v závislosti na druhu dopravy. Přestože některé členské státy zvýšily své cíle, EU stále postrádá komplexní a úplné pokrytí sítí snadno použitelné infrastruktury pro všechny druhy dopravy. Evropský účetní dvůr ve své nedávné zvláštní zprávě o infrastruktuře pro dobíjení elektrických vozidel rovněž zdůraznil značné rozdíly mezi členskými státy v zavádění dobíjecí infrastruktury a vyzval je, aby zintenzivnily svou činnost.

V silniční dopravě se nyní dynamicky rozvíjí trh s elektrickými vozidly. Počty registrací nových elektrických vozidel se v roce 2020 na mnoha trzích EU zvýšily díky větší dostupnosti modelů, rozšířené podpoře nákupu a požadavku, aby výrobci splňovali výkonnostní emisní normy CO2 pro osobní automobily a dodávky. Na konci roku 2020 bylo v členských státech 2,24 milionu bateriových elektrických vozidel a plug-in hybridních elektrických vozidel. Autobusy představovaly 0,3 % a nákladní vozidla 0,03 % celkového vozového parku elektrických vozidel. Využívání uvedených vozidel je však nadále silně koncentrované na několika málo trzích. Na úrovni jednotlivých členských států se plánovaný a cílový podíl elektromobilů na celkovém vozovém parku pro rok 2030 pohybuje od méně než 1% po více než 40%.

Podobně jako využívání elektrických vozidel je i zavádění veřejně přístupné dobíjecí infrastruktury silně koncentrované. Na konci roku 2020 bylo v členských státech více než 226 000 veřejně přístupných dobíjecích bodů, z nichž 89 % tvořily běžné dobíjecí body (s výkonem 22 kW nebo nižším) a 11 % tvořily vysoce výkonné dobíjecí body (s výkonem vyšším než 22 kW). Avšak 70 % této infrastruktury se nacházelo ve třech členských státech – Nizozemsku, Francii a Německu. Úroveň cílů se v některých členských státech zvýšila, ale plánované zavádění infrastruktury se v rámci EU i nadále značně liší.

U vozidel na stlačený zemní plyn (CNG), což je vyspělá technologie, se neočekává, že by se stávající vozový park představující 1,2 milionu vozidel v nadcházejících letech výrazně rozšířil. Zdá se, že stávající infrastruktura čítající v roce 2020 přibližně 3 642 výdejních stojanů je k pokrytí budoucí poptávky do velké míry postačující. Totéž platí v případě stávající infrastruktury pro LPG (zkapalněný ropný plyn) – členské státy neočekávají do roku 2030 výrazné rozšíření stávajícího vozového parku. V roce 2020 bylo v EU přibližně 332 výdejních stojanů s LNG (zkapalněným zemním plynem), které byly určeny pro hlavní koridory dopravní sítě TEN-T a vozový park až 6 000 nákladních vozidel na LNG. Ačkoli přetrvávají určité nedostatky, čerpací infrastruktura již poskytuje moderní síťové propojení. Problémem zůstává dekarbonizace zemního plynu.

Vozidla na vodíkový pohon zůstávají specificky vymezeným trhem z důvodů stále vysokých nákladů na vozidla a palivo a nedostatečné celkové účinnosti vozidel. Přestože si pro jejich zavádění některé členské státy stanovily vysoké cíle, mnohým strategie zavádění chybí. V roce 2020 bylo v provozu 125 vodíkových stanic, silně soustředěných v několika členských státech, a celkový vozový park čítal přibližně 2 000 vozidel. Někteří výrobci oznámili sériovou výrobu nákladních vozidel s vodíkovými palivovými články na druhou polovinu tohoto desetiletí.

Pouze několik členských států má specializovanou infrastrukturu pro biopaliva (e85, ED95), která se mají používat ve dvoupalivových vozidlech. Počet registrací těchto vozidel zůstává stabilně na velmi nízké úrovni.

Pokud jde o vodní dopravu, dostupnost údajů o využívání biopaliv, o plavidlech poháněných alternativním udržitelným palivem a o dodávkách elektřiny z pevniny (Onshore Power Supply, OPS) pro lodě vyvázané u nábřeží je omezená. V roce 2019 bylo celosvětově objednáno celkem přibližně 300 lodí na LNG. V provozu byla pouze polovina těchto lodí; druhá polovina zůstává objednaná, ale dosud nedodaná. Počet elektrických plavidel (včetně hybridních) provozovaných na celém světě je podobně nízký – v roce 2019 bylo v provozu 160 lodí a další 104 lodě se stavěly, avšak zájem trhu roste. Zavádění a využívání OPS je i nadále nízké. Na konci roku 2021 mělo přibližně 50 vnitrozemských a námořních přístavů v EU alespoň jedno místo připojení k systému OPS. Hlavním cílem připravované iniciativy „FuelEU Maritime“ je stimulovat poptávku po alternativních palivech v lodní dopravě, a to v rámci balíčku, který má uvést toto odvětví do souladu s cílem EU dosáhnout klimatické neutrality do roku 2050. Očekává se proto, že se v nadcházejících letech urychlí trend většího používání alternativních paliv a lodí s nulovými nebo nízkými emisemi.

Pokud jde o využívání alternativních paliv v železniční dopravě, přibližně 60 % sítě, která obsluhuje 80 % celkového objemu dopravy, je elektrifikováno a elektrifikace železniční infrastruktury dále pokračuje. Kromě toho byly v několika členských státech nedávno zadány první objednávky na vlaky s vodíkovými palivovými články.

Pokud jde o používání alternativních paliv v letectví, udržitelná letecká paliva (pokročilá biopaliva a syntetická paliva z obnovitelných zdrojů) již mohou být v současnosti smíchána s petrolejem do poměru 50 % a lze využívat stávající čerpací infrastruktury. Probíhající výzkum a inovace by mohly dále zvýšit maximální podíl pro smíchání. Vzhledem k překážkám způsobeným náklady jsou však výroba a používání i nadále okrajové a představují 0,05 % celkového využívání tryskového paliva. Řešení tohoto problému je cílem připravované iniciativy „ReFuelEU Aviation“. Odvětví leteckých společností a letišť v EU podporuje větší využívání udržitelných leteckých paliv a dodávek energie z obnovitelných zdrojů a investuje do něj. Letiště již podnikla řadu iniciativ zaměřených na snížení dopadu letecké dopravy na úrovni letišť (dodávky elektrické energie letadlům, které se nacházejí na vzdáleném stání na letišti a které stojí u bran pro cestující).

Letecký průmysl rovněž výrazně investuje do nových elektrických, hybridních a vodíkových leteckých technologií. První malé plně elektrické letadlo bylo v roce 2020 certifikováno Agenturou Evropské unie pro bezpečnost letectví (EASA)a v příštích letech jsou očekávána letadla s nulovými emisemi CO2 pro komerční lety na krátké vzdálenosti. Kromě tohoto vývoje se objevují nové koncepce plně autonomních letadel (dronů), které nabízejí nová řešení pro nákladní, ale potenciálně i osobní dopravu. Zavedení těchto typů letadel bude vyžadovat dostatečné dodávky energie z obnovitelných zdrojů a investice do dobíjecí a čerpací infrastruktury na letištích. To je nezbytné zejména v případě výroby a dodávání vodíku.

Investiční potřeby

V Zelené dohodě pro Evropu se předpokládá, že do roku 2025 bude v souvislosti s očekávaným růstem počtu elektrických vozidel zapotřebí více než čtyřnásobného navýšení infrastruktury pro jejich dobíjení. To dokládá, před jakými výzvami EU v nadcházejících letech stojí při zavádění dobíjecích bodů, a že je potřeba investovat do připojení k síti.