PŘÍLOHA návrhu NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o pravidelných technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o zrušení směrnice 2009/40/ES /* <EMPTY>/2012/0XXX draft */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU · Odůvodnění a cíle návrhu Cílem návrhu je stanovit aktualizovaná harmonizovaná pravidla týkající se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel za účelem zvýšení bezpečnosti silničního provozu a ochrany životního prostředí. Návrh má přispět k dosažení cíle snížení počtu smrtelných nehod o polovinu do roku 2020, jak stanoví směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011–2020[1]. Přispěje rovněž ke snížení emisí v silniční dopravě souvisejících se špatnou údržbou vozidel. · Obecné souvislosti Než může být vozidlo uvedeno na trh, musí splňovat všechny příslušné požadavky na schválení typu nebo na jednotlivé schválení, které zaručují optimální úroveň bezpečnostních a environmentálních standardů. Každý členský stát má povinnost provést první registraci každého vozidla, jemuž bylo uděleno evropské schválení typu na základě prohlášení o shodě vydaného výrobcem vozidla. Tato registrace představuje úřední povolení k používání vozidla na veřejných komunikacích a uplatňuje různé lhůty pro zavádění různých požadavků na vozidla. Po tomto schválení se u automobilů používaných v silničním provozu musí provádět pravidelné technické prohlídky. Cílem těchto prohlídek je zajistit, aby automobily používané v silničním provozu zůstávaly způsobilé, bezpečné a nepředstavovaly žádné nebezpečí pro řidiče a ostatní účastníky silničního provozu. Z toho důvodu se u automobilů kontroluje, zda jsou v souladu s určitými požadavky, např. požadavky na bezpečnost a ochranu životního prostředí, jakož i požadavky na dodatečné vybavení. U vozidel používaných k profesionální přepravě zboží s hmotností naloženého vozidla vyšší než 3,5 tuny a vozidel používaných k profesionální přepravě osob o kapacitě větší než 8 osob se navíc z důvodu jejich pravidelného a intenzivního používání k obchodním účelům musí provádět ad hoc silniční technické kontroly, kterými se kdykoli a kdekoli v EU ověřuje, zda tato vozidla splňují požadavky na ochranu životního prostředí a technické požadavky. Během doby životnosti vozidla může být nutné provést novou registraci z důvodu změny vlastnictví nebo převodu do jiného členského státu k trvalému používání. Podobně by měla být zavedena ustanovení o postupu registrace vozidel, aby bylo zajištěno, že na silnicích nebudou používána vozidla, která bezprostředně ohrožují bezpečnost silničního provozu. Cílem technické prohlídky je ověřit funkčnost bezpečnostních prvků, vliv na životní prostředí a shodu vozidla s podmínkami schválení. · Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu V „balíčku předpisů týkajících se technické způsobilosti vozidel“ budou zahrnuty stávající požadavky stanovené ve stávajícím legislativním rámci týkajícím technické způsobilosti vozidel, který zahrnuje problematiku technických prohlídek[2], silničních technických kontrol[3] a pravidel pro registraci vozidel[4]. Ve srovnání se stávajícími právními předpisy o technických prohlídkách návrh rozšiřuje oblast působnosti na nové kategorie vozidel, včetně motocyklů, jakož i četnost kontrol u starších vozidel na vozidla s vysokým počtem ujetých kilometrů. Návrh rovněž stanoví nové požadavky související s několika aspekty ohledně úrovně a kvality prohlídek, tj. požadavky týkající se zkušebního zařízení, kvalifikace a odborné přípravy pracovníků provádějících prohlídky a dohledu nad systémem provádění prohlídek. · Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Návrh je v souladu s cílem EU učinit silniční dopravu bezpečnější, jak je uvedeno v bílé knize o dopravě[5], a je zaměřen na provádění specifické strategie pro bezpečnější vozidla v rámci směrů politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011–2020. Dále pokud jde o environmentální aspekty návrhu, mají zamýšlené požadavky přispět ke snižování emisí CO2 a ostatních látek znečišťujících ovzduší z motorových vozidel v návaznosti na evropskou strategii pro čistá a energeticky účinná vozidla[6], jakož i integrovanou politiku v oblasti energetiky a změny klimatu[7], tzv. „strategii 20-20-20“, a k dosažení cílů v oblasti kvality ovzduší stanovených ve směrnici 2008/50/ES[8]. Návrh je v souladu s doporučeními týkajícími se znovuoživení jednotného trhu, která jsou uvedena v Montiho zprávě z května 2010[9], v oblasti snížení administrativních překážek pro přeshraniční pohyb ojetých automobilů. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ · Konzultace zúčastněných stran Metody konzultací Při přípravě návrhu Komise konzultovala zúčastněné strany několika způsoby. – Proběhla všeobecná konzultace prostřednictvím internetu, která zohlednila všechny aspekty návrhu. – Konzultace s odborníky a zúčastněnými stranami proběhly v rámci seminářů. – Byla provedena studie o budoucích možnostech prosazování technické způsobilosti vozidel v Evropské unii, jejímž cílem bylo určit možná opatření a vypracovat analýzu nákladů a přínosů týkající se účinků technických prohlídek vozidel. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu V průběhu internetové konzultace vznesly zúčastněné strany několik otázek. Posouzení dopadů, které je součástí tohoto návrhu, plně zohledňuje podstatné otázky, jež byly vzneseny, a uvádí způsob, jakým byly zohledněny. V době od 29. července 2010 do 24. září 2010 proběhla na internetu otevřená konzultace. Komise obdržela 9 653 odpovědí od občanů, orgánů členských států, dodavatelů zařízení, stanic technické kontroly, sdružení autoservisů a výrobců vozidel. Výsledky jsou k dispozici na internetové adrese http://ec.europa.eu/transport/road_safety/take-part/public-consultations/pti_en.htm. · Sběr a využití výsledků odborných konzultací Příslušné vědecké/odborné oblasti Návrh si vyžádal posouzení různých variant řešení a souvisejících ekonomických, sociálních a environmentálních dopadů. Použitá metodika Studii o dopadech různých variant řešení provedl externí konzultant (Europe Economics) s použitím několika vědeckých a hodnotících zpráv, jež posloužily zejména jako zdroj modelů a údajů pro vyčíslení nákladů a přínosů jednotlivých variant řešení. Nejvíce se čerpalo z těchto studií: – Zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu o uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/30/ES ze dne 6. června 2000 o silničních technických kontrolách užitkových vozidel provozovaných ve Společenství ze strany členských států – Období 2005–2006 a 2007–2008[10], – AUTOFORE (2007), – „MOT Scheme Evidence-base“ Ministerstvo dopravy (Spojené království, 2008), – Zpráva organizace Dekra o bezpečnosti silničního provozu za rok 2008 – Strategie pro prevenci nehod na evropských silnicích, – Zpráva organizace Dekra o bezpečnosti silničního provozu nákladních automobilů za rok 2009, – Zpráva organizace Dekra o bezpečnosti silničního provozu motocyklů za rok 2010, – Zprávy organizace TÜV 2009/2010. Prostředky použité pro zveřejnění odborných stanovisek Všechny hotové a schválené vědecké zprávy jsou nebo budou k dispozici na internetových stránkách GŘ pro mobilitu a dopravu. · Posouzení dopadů U hlavních aspektů návrhu byly zvažovány tyto možnosti: (a) „Varianta beze změny politiky“ slouží jako referenční případ, se kterým se porovnávají účinky ostatních variant řešení. V rámci této varianty by byl zachován současný právní rámec EU. Rovněž by nedošlo ke krátkodobému přizpůsobení technické přílohy směrnice 2009/40/ES, která byla nedávno změněna směrnicí 2010/48/EU[11] postupem projednávání ve výborech. Z toho důvodu nedojde k žádné změně rozsahu a četnosti technických prohlídek a nebudou přijata žádná další opatření týkající se výměny informací. Stále tak nebude existovat žádný rámec pro výměnu údajů. (b) V případě „varianty právně nevynutitelných předpisů“ by stávající právní předpisy byly lépe prováděny a jejich uplatňování by bylo lépe sledováno. V rámci této varianty by nebyly zavedeny nové právní předpisy, přinesla by však nové a větší úsilí Komise zlepšit úroveň technických prohlídek a jejich prosazování, jakož i opatření k podněcování výměny údajů. (c) „Varianta právních předpisů“ by se skládala ze dvou složek. – Aby byl splněn specifický cíl zvýšit bezpečnost vozidel na silnici, představuje první složka zvýšení minimálních norem EU pro pravidelné technické prohlídky a neočekávané silniční technické kontroly a stanovení závazných norem. To je nezbytné, má-li se zajistit, aby nedostatky systému nesnižovaly účinnost prosazování technické způsobilosti vozidel jako celku. – Aby byl splněn specifický cíl zpřístupnit údaje, které jsou potřeba pro účely technických prohlídek nebo jsou jejich výsledkem, druhá složka celkového rámce by zahrnovala – ve druhé fázi – případné zřízení harmonizovaného systému EU pro výměnu údajů, který by propojil stávající databáze a zajistil: přístup všech stanic technické kontroly k údajům odpovídajícím údajům uvedeným v prohlášení o shodě a k údajům elektronických bezpečnostních systémů (jako je ABS[12], ESC[13], airbagy atd.); výměnu výsledků prohlídek mezi členskými státy, přičemž přístup do systému by měly nejdůležitější donucovací orgány; hlášení stanic technické kontroly týkající se výsledků technických prohlídek – a zejména údajů počítadel ujetých kilometrů – pro vnitrostátní a evropské orgány pro účely prosazování předpisů a statistické účely. V některých členských státech provádí technické prohlídky vysoký počet soukromých schválených stanic technické kontroly. Aby byl zajištěn jednotný přístup, měly by být určité společné postupy popsány v právních předpisech, např. minimální lhůty a povaha informací, které mají být předávány. Posouzení dopadů nicméně prokázalo přínos kombinace právně nevynutitelných předpisů a závazných právních předpisů. Z toho důvodu byla do legislativních textů začleněna právně nevynutitelná ustanovení, která byla uvažována v posouzení dopadů. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU · Shrnutí navrhovaných opatření Stanice technické kontroly musí mít přístup k technickým informacím, které jsou třeba k provádění technických prohlídek, včetně kontrol elektronických bezpečnostních systémů, jako je ABS nebo ESC. Výrobci poskytnou přístup k těmto informacím, jak je to již zavedeno pro účely oprav a údržby vozidel. Povinnost provádění technických prohlídek bude rozšířena na dvoukolová a tříkolová vozidla poháněná motorem, lehká přípojná vozidla do 3,5 tuny a tahače s konstrukční rychlostí převyšující 40 km/h. S přihlédnutím k aspektům stáří vozidel a počtu ujetých kilometrů za rok bude u starších automobilů zvýšena četnost technických prohlídek a u vozidel s vysokým počtem ujetých kilometrů bude zavedena povinnost každoročních technických prohlídek, jak již tomu je v případě vozidel taxislužby a záchranné služby. Dostatečnou flexibilitu zajistí občanům a provozovatelům vozidel lhůta čtyř měsíců, ve které budou muset své vozidlo nechat podrobit technické prohlídce. Zařízení používaná při technických prohlídkách musí splňovat určité minimální požadavky, které zajistí patřičnou účinnost popsaných metod kontroly. Zjištěné nedostatky se posoudí podle harmonizovaných pravidel týkajících se rizika, které tyto nedostatky představují pro bezpečnost silničního provozu. Kontroloři, kteří provádějí technické prohlídky, musí mít určitou úroveň znalostí a dovedností a musí být řádně vyškoleni. Kontroloři nesmí být v žádném střetu zájmů, zejména pokud jde o ekonomické, osobní nebo rodinné vazby s držitelem registrace vozidla. Technické prohlídky prováděné schválenými soukromými subjekty musí podléhat dozoru. Výsledky technických prohlídek, včetně informací o počtu ujetých kilometrů, musí být uchovávány ve vnitrostátních rejstřících, které usnadní odhalování falšování údajů o počtu ujetých kilometrů. Podvody týkající se počítadel ujetých kilometrů by rovněž měly být systematičtěji považovány za trestný čin podléhající trestnímu stíhání. V některých členských státech provádí technické prohlídky vysoký počet soukromých schválených stanic technické kontroly. V zájmu účinné výměny informací mezi členskými státy by měla být určena vnitrostátní kontaktní místa a měla by být stanovena určitá společná pravidla, minimálně např. lhůty a povaha poskytovaných informací. Komise je oprávněna změnit nařízení, aby byl zohledněn – je-li to vhodné – vývoj právních předpisů EU týkajících se schvalování typu v souvislosti s kategoriemi vozidel, a aktualizovat přílohy s cílem přizpůsobit jejich obsah technickému pokroku prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci, mj. včetně alternativních postupů technické prohlídky založených na moderních systémech následného zpracování emisí pro kontrolu dodržování mezních hodnot emisí NOx a částic, které jsou stále ve fázi vývoje. · Právní základ Právním základem tohoto návrhu je článek 91 Smlouvy o fungování Evropské unie. · Zásada subsidiarity Uplatní se zásada subsidiarity, jelikož návrh nespadá do výlučné pravomoci Unie. Členské státy nemohou dostatečně dosáhnout cílů návrhu z tohoto důvodu: technické požadavky na technické prohlídky byly na úrovni Unie stanoveny na minimální úroveň a jejich provádění členskými státy vedlo k tomu, že se požadavky v jednotlivých členských zemích velmi liší, což má nepříznivý dopad na bezpečnost silničního provozu i na vnitřní trh. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. · Zásada proporcionality Jak vyplývá z posouzení dopadů, je návrh v souladu se zásadou proporcionality, jelikož nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení cílů týkajících se zvýšení bezpečnosti silničního provozu a ochrany životního prostředí zvýšením kvality a posílením technických prohlídek a vytvořením vhodného rámce pro plynulý tok informací. Toto zahrnuje mimo jiné stanovení minimálních standardů týkajících se znalostí a odborné přípravy kontrolorů, neboť dnešní vozidla jsou vysoce sofistikované výrobky zahrnující množství komplexních technologií. To se týká i minimálních požadavků na zkušební zařízení, které se bude při technických prohlídkách používat. Všechna tato opatření jsou nezbytnými předpoklady pro zvýšení kvality technických prohlídek. · Volba nástroje Navrhované nástroje: nařízení. Nařízení se považuje za vhodné, protože zajistí požadovaný soulad, aniž by bylo nutné provedení do právních předpisů členských států. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie. 5. NEPOVINNÉ PRVKY [nepovinné] · Zrušení platných právních předpisů Přijetí návrhu povede ke zrušení platných právních předpisů. · Evropský hospodářský prostor Navržený právní předpis se týká záležitosti EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. 2012/0184 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o pravidelných technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o zrušení směrnice 2009/40/ES (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[14], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[15], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Ve své bílé knize ze dne 28. března 2011 nazvané „Plán jednotného evropského dopravního prostoru – vytvoření konkurenceschopného dopravního systému účinně využívajícího zdroje“[16] Komise stanoví cíl „vize nula“, v rámci něhož by Unie měla do roku 2050 snížit počet úmrtí v silniční dopravě téměř na nulu. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, má technologie vozidel významným dílem přispět ke zlepšení bezpečnosti silniční dopravy. (2) Komise ve svém sdělení nazvaném „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011–2020“[17] navrhla usilovat o to, aby byl celkový počet smrtelných nehod v Unii snížen od roku 2010 do roku 2020 o další polovinu. K dosažení tohoto cíle Komise stanovila sedm strategických cílů, včetně opatření pro bezpečnější vozidla, strategii pro snížení počtu zranění a zvýšení bezpečnosti zranitelných účastníků silničního provozu, zejména motocyklistů. (3) Technická prohlídka je součástí komplexnějšího systému, který zajišťuje, aby vozidla byla při používání udržována v bezpečném stavu, přijatelném z hlediska ochrany životního prostředí. Tento systém by měl zahrnovat pravidelné technické prohlídky všech vozidel a silniční technické kontroly u vozidel používaných v komerční silniční dopravě, jakož i ustanovení o postupu registrace vozidel, aby bylo zajištěno, že vozidla, která představují bezprostřední riziko pro bezpečnost silničního provozu, nejsou na pozemních komunikacích používána. (4) V Unii byla přijata řada technických norem a požadavků na bezpečnost vozidel. Pomocí systému pravidelných technických prohlídek je však třeba zajistit, aby vozidla po uvedení na trh nadále splňovala bezpečnostní normy po celou dobu jejich životnosti. Tento systém by se měl vztahovat na kategorie vozidel, jak jsou definovány ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel, kterou se zrušuje směrnice Rady 92/61/EHS[18], směrnici Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla[19] a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků a o zrušení směrnice 74/150/EHS[20]. (5) Existuje jasná souvislost mezi úrovní bezpečnosti silničního provozu a počtem technických nedostatků vozidel. V roce 2009 bylo na evropských silnicích zaznamenáno 35 000 úmrtí. Za předpokladu, že technické nedostatky způsobují úmrtí ve stejné míře, jako způsobují dopravní nehody, lze technickým nedostatkům vozidel přičíst více než 2 000 úmrtí v Unii ročně. Podle dostupných studií by k 900 až 1 100 z těchto případů nemuselo dojít, kdyby byl systém technických prohlídek odpovídajícím způsobem zlepšen. (6) Velký podíl celkových emisí silniční dopravy, zejména emisí CO2, způsobuje jen malá část vozidel s nedokonale fungujícím systémem regulace emisí. Odhaduje se, že 5 % vozového parku způsobuje 25 % všech emisí znečišťujících látek. Z toho důvodu by režim pravidelných technických prohlídek snížením průměrných emisí vozidel rovněž přispěl ke zlepšení životního prostředí. (7) Důvěryhodné výsledky šetření ukazují, že 8 % nehod s účastí motocyklů bylo způsobeno technickými vadami nebo s nimi souvisí. Motocyklisté jsou z bezpečnostního hlediska nejvíce ohroženou skupinou účastníků silničního provozu, přičemž počet úmrtí má v jejich případě rostoucí tendenci. V celkovém počtu úmrtí jsou nadměrně zastoupeni řidiči mopedů, jichž v roce 2008 na silnicích zemřelo více než 1 400. Povinnost provádění technických prohlídek musí proto být rozšířena na nejrizikovější skupinu účastníků silničního provozu, dvoukolová a tříkolová vozidla poháněná motorem. (8) Nákladní automobily v místní dopravě jsou stále více nahrazovány zemědělskými vozidly s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h. Jejich potenciální riziko je srovnatelné s rizikem u nákladních automobilů, a proto by tato kategorie vozidel měla být posuzována stejně jako nákladní automobily, pokud jde o technické prohlídky. (9) V případě historických vozidel, u nichž se předpokládá, že slouží k tomu, aby zachovala dědictví doby, ve které byla vyrobena, a která jsou na veřejných pozemních komunikacích používána jen zřídka, by mělo být ponecháno na členských státech, aby rozhodly, zda pro tato vozidla prodlouží lhůtu pro provádění pravidelných technických prohlídek. Rovněž úprava režimu technických prohlídek u ostatních druhů specializovaných vozidel by měla být ponechána na členských státech. (10) Technické prohlídky spadají do oblasti působnosti státu, a proto by měly být prováděny členskými státy nebo pověřenými subjekty pod státním dohledem. Odpovědnost za provádění technických prohlídek by v každém případě měla zůstat členským státům, a to i tehdy, pokud vnitrostátní systém umožňuje, aby tuto činnost vykonávaly schválené soukromé subjekty, včetně opravárenských dílen. (11) Pro účely kontroly vozidel, a zejména jejich elektronických bezpečnostních prvků, je důležité, aby byly dostupné technické specifikace každého jednotlivého vozidla. Proto by výrobci vozidel neměli poskytovat pouze úplný soubor údajů, které se uvádějí v prohlášení o shodě, ale také přístup k údajům, které jsou nezbytné k ověření funkčnosti bezpečnostních systémů a systémů k ochraně životního prostředí. Za tímto účelem by měla obdobně platit ustanovení vztahující se na přístup k informacím o opravách a údržbě, která by stanicím technické kontroly umožnila přístup k informacím potřebným k provádění technických prohlídek. Toto má zásadní význam zejména v oblasti elektronicky řízených systémů a mělo by platit pro všechny prvky instalované výrobcem. (12) Pro zajištění vysoké kvality technických prohlídek v celé Unii by na úrovni Unie měla být stanovena zkušební zařízení, která mají být při prohlídkách použita, jejich údržba a kalibrace. (13) Kontroloři by při provádění technických prohlídek měli jednat nezávisle a neměli by být v žádném střetu zájmů. S výsledky technických prohlídek by proto neměly být spojeny žádné peněžní odměny ani žádný ekonomický či osobní prospěch. (14) Výsledky technické prohlídky by neměly být pozměňovány pro obchodní účely. Pouze v případě, že zjištění na základě technické prohlídky provedené kontrolorem jsou zjevně nesprávná, by orgán dozoru měl mít možnost upravit výsledky technické prohlídky. (15) Vysoká úroveň technických prohlídek vyžaduje vysokou úroveň kvalifikace a způsobilosti pracovníků provádějících technické prohlídky. Měl by být zaveden systém odborné přípravy, který by zahrnoval úvodní školení a poté pravidelná opakovací školení. Mělo by být stanoveno přechodné období pro usnadnění hladkého přechodu stávajících pracovníků provádějících technické prohlídky do režimu pravidelných školení. (16) Aby bylo zajištěno, že vysoká kvalita technických prohlídek je udržována dlouhodobě, měly by mít členské státy povinnost zavést systém zajišťování kvality, který by zahrnoval procesy udělení povolení, dozoru a odebrání, pozastavení nebo zrušení povolení k provádění technických prohlídek. (17) Četnost technických prohlídek by měla být přizpůsobena druhu vozidla a jeho počtu ujetých kilometrů. Větší pravděpodobnost výskytu technických nedostatků je u vozidel, která dosáhla určitého stáří a – zejména jsou-li intenzivně používána – určitého počtu ujetých kilometrů. Z toho důvodu je vhodné zvýšit četnost technických prohlídek u starších vozidel a u vozidel s vysokým počtem ujetých kilometrů. (18) Aby byla pro majitele a provozovatele vozidel zajištěna určitá flexibilita, měly by členské státy mít možnost stanovit lhůtu několika týdnů, ve které by pravidelná technická prohlídka musela být provedena. (19) Technické prohlídky by měly zahrnovat veškeré položky související se specifickým provedením, konstrukcí a vybavením kontrolovaného vozidla. V rámci těchto položek a vzhledem k současnému stavu technologie vozidel, by na seznam položek, které podléhají kontrole, měly být zahrnuty moderní elektronické systémy. Za účelem harmonizace technických prohlídek by pro každou z položek podléhajících kontrole měly být stanoveny metody kontroly. (20) S cílem usnadnit harmonizaci a zajistit soudržnost norem by pro všechny položky podléhající kontrole měl být stanoven demonstrativní seznam hlavních důvodů pro nevyhovění. Pro zajištění jednotného úsudku o stavu kontrolovaného vozidla by zjištěné nedostatky měly být posuzovány na základě společné normy. (21) Držitel registrace vozidla, u něhož byly při technické prohlídce zjištěny nedostatky, a zejména nedostatky, které představují riziko pro bezpečnost silničního provozu, by tyto nedostatky měl neprodleně odstranit. V případě nebezpečných nedostatků by registrace vozidla měla být odejmuta, dokud tyto nedostatky nebudou zcela odstraněny. (22) Po každé technické prohlídce by mělo být vydáno osvědčení o technické způsobilosti vozidla, mj. včetně údajů o totožnosti vozidla a informací o výsledcích prohlídky. S cílem zajistit řádné sledování technických prohlídek by členské státy měly tyto informace shromažďovat a uchovávat v databázi. (23) Odhadem v 5 až 12 % případů prodeje ojetých vozidel jsou falšovány údaje o počtu ujetých kilometrů, což pro společnost představuje velmi významné náklady ve výši několika miliard eur ročně a projevuje se v nesprávném posuzování způsobilosti vozidla. S cílem bojovat proti podvodům týkajícím se údajů o počtu ujetých kilometrů by pro snazší odhalování neoprávněných zásahů do počítadel ujetých kilometrů či manipulace s nimi bylo vhodné zavést povinnost zaznamenávat údaje o počtu ujetých kilometrů v osvědčení o technické způsobilosti vozidla a povinnost předkládat osvědčení o předchozí technické prohlídce. Podvody týkající se počítadel ujetých kilometrů by rovněž měly být systematičtěji považovány za trestný čin podléhající trestnímu stíhání. (24) V některých členských státech provádí technické prohlídky vysoký počet soukromých schválených stanic technické kontroly. V zájmu účinné výměny informací mezi členskými státy by měla být určena vnitrostátní kontaktní místa a měly by být stanoveny některé společné postupy týkající se alespoň lhůt a povahy předávaných informací. (25) Technické prohlídky jsou součástí komplexnějšího regulačního systému, který upravuje problematiku vozidel po celou dobu jejich životnosti od schválení prostřednictvím registrací, přes kontroly až po jejich likvidaci. Rozvoj a propojení elektronických databází vozidel jednotlivých států a výrobců by v zásadě přispěly ke zlepšení účinnosti celého administrativního řetězce týkajícího se vozidel a ke snížení nákladů a administrativní zátěže. Komise by proto měla provést studii proveditelnosti, nákladů a přínosů zavedení evropské elektronické platformy pro informace o vozidlech za tímto účelem. (26) Pro doplnění tohoto nařízení o další technické podrobnosti by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby byl v případě potřeby zohledněn vývoj právních předpisů Unie o schvalování typu v souvislosti s kategoriemi vozidel, jakož i potřeba aktualizovat přílohy s ohledem na technický pokrok. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (27) V zájmu zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[21]. (28) Zkušební zařízení a vybavení používaná ve stanicích technické kontroly by měla splňovat požadavky stanovené pro provádění technických prohlídek. Vzhledem k tomu, že to znamená významné investice a úpravy, které nemohou být provedeny okamžitě, měla by být pro splnění těchto požadavků poskytnuta lhůta pěti let. Obdobná lhůta pěti let by měla být poskytnuta orgánům dozoru pro splnění všech kritérií a požadavků týkajících se schválení stanic technické kontroly a dozoru nad nimi. (29) Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž stanovení minimálních společných požadavků a harmonizovaných pravidel týkajících se provádění technických prohlídek vozidel v Unii, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. (30) Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, uvedené v článku 6 Smlouvy o Evropské unii. (31) Toto nařízení aktualizuje technické požadavky směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES ze dne 6. května 2009 o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel[22] a rozšiřuje oblast její působnosti tak, aby zahrnovala zejména zřízení stanic technické kontroly a jejich orgánů dozoru, jakož i jmenování kontrolorů pověřených výkonem technických prohlídek. Uvedená směrnice by proto měla být zrušena. Kromě toho toto nařízení začleňuje pravidla uvedená v doporučení Komise 2010/378/EU ze dne 5. července 2010 o posuzování závad při technických prohlídkách podle směrnice 2009/40/ES[23] s cílem dosáhnout kvalitnější právní úpravy metod technických prohlídek, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I PŘEDMĚT, DEFINICE A OBLAST PŮSOBNOSTI Článek 1 Předmět Toto nařízení stanoví systém pravidelných technických prohlídek vozidel. Článek 2 Oblast působnosti 1. Toto nařízení se použije na vozidla následujících kategorií s konstrukční rychlostí vyšší než 25 km/h podle směrnice 2002/24/ES, směrnice 2007/46/ES a směrnice 2003/37/ES: – motorová vozidla s nejméně čtyřmi koly používaná k přepravě osob, která nemají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče – kategorie vozidel M1, – motorová vozidla používaná k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče – kategorie vozidel M2 a M3, – motorová vozidla s nejméně čtyřmi koly obvykle používaná k silniční nákladní dopravě, jejichž maximální přípustná hmotnost nepřevyšuje 3 500 kg – kategorie vozidel N1, – motorová vozidla používaná k nákladní dopravě, jejichž maximální přípustná hmotnost převyšuje 3 500 kg – kategorie vozidel N2 a N3, – přípojná vozidla a návěsy, jejichž maximální přípustná hmotnost nepřevyšuje 3 500 kg – kategorie vozidel O1 a O2, – přípojná vozidla a návěsy, jejichž maximální přípustná hmotnost převyšuje 3 500 kg – kategorie vozidel O3 a O4, – dvoukolová a tříkolová vozidla – kategorie vozidel L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e, – kolové traktory s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 40 km/h – kategorie vozidel T5. 2. Toto nařízení se nevztahuje na: – historická vozidla, – vozidla náležející ozbrojeným silám, požární službě, civilní ochraně, havarijní nebo záchranné službě, – vozidla používaná zemědělskými, zahradnickými, lesnickými, chovatelskými a rybářskými podniky, s maximální konstrukční rychlostí nepřevyšující 40 km/h, – specializovaná vozidla přepravující cirkusy a lunaparky, s maximální konstrukční rychlostí nepřevyšující 40 km/h, provozovaná pouze na území členského státu. 3. Členské státy mohou zavést vnitrostátní požadavky týkající se technických prohlídek pro vozidla uvedená v odstavci 2, která jsou registrována na jejich území. Článek 3 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: 1) „vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo nebo jeho přípojné vozidlo, které není kolejovým vozidlem; 2) „motorovým vozidlem“ jakékoli motorem poháněné vozidlo na kolech, které se pohybuje vlastními prostředky, s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 25 km/h; 3) „přípojným vozidlem“ jakékoli vozidlo bez vlastního pohonu, na kolech, které je konstruováno a vyrobeno tak, aby bylo taženo motorovým vozidlem; 4) „návěsem“ jakékoli přípojné vozidlo určené ke spřažení s motorovým vozidlem tak, že jeho část spočívá na motorovém vozidle, přičemž podstatná část jeho hmotnosti a hmotnost jeho nákladu je nesena motorovým vozidlem; 5) „dvoukolovými a tříkolovými vozidly“ jakékoli motorem poháněné vozidlo na dvou kolech, s postranním vozíkem nebo bez něj, tříkolky a čtyřkolky; 6) „vozidlem registrovaným v členském státě“ vozidlo, které je registrováno nebo uvedeno do provozu v členském státě; 7) „historickým vozidlem“ vozidlo, které splňuje všechny tyto podmínky: – bylo vyrobeno nejméně před 30 lety, – je udržováno s použitím náhradních dílů, které odpovídají historickým součástem vozidla, – nebyla provedena žádná změna technických vlastností jeho hlavních konstrukčních částí, jako je motor, brzdy, řízení nebo zavěšení náprav, a – nebyl změněn jeho vzhled; 8) „držitelem osvědčení o registraci“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno; 9) „technickou prohlídkou“ ověření, zda jsou části a konstrukční části vozidla v souladu s jeho vlastnostmi z hlediska bezpečnosti a ochrany životního prostředí platnými v době schválení, první registrace nebo uvedení do provozu, jakož i při jejich dodatečném vybavení; 10) „schválením“ kterákoli kategorie schválení podle směrnice 2007/46/ES; 11) „nedostatky“ technické závady a jiné neshody zjištěné při technické prohlídce; 12) „osvědčením o technické způsobilosti vozidla“ osvědčení vydané příslušným orgánem nebo stanicí technické kontroly obsahující výsledek technické prohlídky a celkové posouzení vozidla; 13) „kontrolorem“ osoba, které členský stát udělil oprávnění k provádění technických prohlídek ve stanici technické kontroly nebo jménem příslušného orgánu; 14) „příslušným orgánem“ orgán nebo veřejnoprávní subjekt odpovědný za správu vnitrostátního systému technických prohlídek, případě včetně provádění technických prohlídek; 15) „stanicí technické kontroly“ veřejnoprávní nebo soukromé subjekty nebo zařízení, včetně těch, které provádějí opravy vozidel, schválené členským státem k provádění technických prohlídek; 16) „orgánem dozoru“ orgán zřízený v členském státě, který je odpovědný za udělování schválení stanicím technické kontroly a dozor nad nimi. KAPITOLA II OBECNÉ POVINNOSTI Článek 4 Povinnosti 1. U motorových vozidel a jejich přípojných vozidel se provádí pravidelné technické prohlídky v souladu s tímto nařízením v členském státě, v němž jsou registrována. 2. Technické prohlídky provádí pouze příslušný orgán členského státu nebo stanice technické kontroly schválené členskými státy. 3. Výrobci vozidel poskytnou stanicím technické kontroly nebo případně příslušnému orgánu přístup k technickým informacím potřebným pro účely technické prohlídky, jak je stanoveno v příloze I. Komise přijme podrobná pravidla týkající se postupů pro přístup k technickým informacím stanoveným v příloze I v souladu s přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 2. 4. Držitel osvědčení o registraci odpovídá za to, aby vozidlo bylo neustále udržováno ve stavu bezpečném a způsobilém k provozu po pozemních komunikacích. KAPITOLA III Požadavky týkající se technických prohlídek Článek 5 Lhůty a četnost technických prohlídek 1. Vozidla musí být podrobena technické prohlídce vždy v den výročí první registrace, a to alespoň v těchto lhůtách: – vozidla kategorií L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e a L7e: čtyři roky ode dne první registrace vozidla, potom za dva roky a poté každoročně, – vozidla kategorií M1, N1 a O2: čtyři roky ode dne první registrace vozidla, potom za dva roky a poté každoročně, – vozidla kategorie M1 registrovaná jako vozidla taxislužby a záchranné služby, vozidla kategorií M2, M3, N2, N3, T5, O3 a O4: jeden rok ode dne první registrace vozidla a poté každoročně. 2. V případě, kdy vozidlo kategorií M1 nebo N1 při první technické zkoušce ode dne první registrace vozidla dosáhne 160 000 ujetých kilometrů, musí být podrobeno technické prohlídce každoročně. 3. Držitel osvědčení o registraci může stanici technické kontroly nebo případně příslušný orgán požádat, aby technickou prohlídku provedly během období od začátku měsíce předcházejícího měsíci, v němž nastává výročí uvedené v odstavci 1, do konce druhého měsíce následujícího po tomto datu, aniž by to mělo vliv na datum pro příští technickou prohlídku. 4. Bez ohledu na datum poslední technické prohlídky může příslušný orgán požadovat, aby vozidlo bylo podrobeno technické prohlídce nebo dodatečné prohlídce před datem uvedeným v odstavcích 1 a 2, a to v těchto případech: – po nehodě, kdy došlo k vážnému poškození hlavních bezpečnostních konstrukčních částí vozidla, jako jsou kola, zavěšení náprav, deformační zóny, řízení nebo brzdy, – jestliže byly změněny nebo upraveny bezpečnostní a environmentální systémy a konstrukční části vozidla, – v případě změny držitele osvědčení o registraci vozidla. Článek 6 Obsah a metody technických prohlídek 1. Technické prohlídky se týkají oblastí uvedených v příloze II bodě 2. 2. U každé oblasti uvedené v odstavci 1 provede příslušný orgán členského státu nebo stanice technické kontroly technickou prohlídku zahrnující alespoň položky podle přílohy II bodu 3 za použití metody, která má být podle přílohy II bodu 3 pro prohlídku dané položky použita. Článek 7 Posouzení nedostatků 1. U každé položky, která podléhá kontrole, stanoví příloha III minimální seznam možných nedostatků a stupeň jejich závažnosti. 2. Při technické prohlídce přidělí kontrolor každému odhalenému nedostatku stupeň závažnosti a zařadí jej do jedné z těchto skupin: – menší nedostatky, které nemají významný vliv na bezpečnost vozidla a ostatní menší neshody, – závažné nedostatky, které mohou nepříznivě ovlivnit bezpečnost vozidla nebo ohrozit bezpečnost ostatních účastníků silničního provozu, nebo jiné významnější neshody, – nebezpečné nedostatky, které představují přímé a bezprostřední ohrožení bezpečnosti silničního provozu takovým způsobem, že vozidlo nesmí být za žádných okolností použito v silničním provozu. 3. Vozidlo vykazující nedostatky, které spadají do více než jedné skupiny nedostatků podle odstavce 2, se zařadí do skupiny odpovídající nejzávažnějšímu nedostatku. Vozidlo vykazující více nedostatků téže skupiny se zařadí do skupiny nedostatků o jeden stupeň závažnějších, pokud kombinovaný účinek těchto nedostatků znamená vyšší riziko pro bezpečnost silničního provozu. Článek 8 Osvědčení o technické způsobilosti vozidla 1. Stanice technické kontroly nebo případně příslušný orgán, které provedly technickou prohlídku vozidla, vydají osvědčení o technické způsobilosti daného vozidla, které musí obsahovat alespoň prvky stanovené v příloze IV. 2. Stanice technické kontroly nebo případně příslušný orgán poskytne osobě, která vozidlo k technické prohlídce předala, osvědčení o technické způsobilosti vozidla nebo – v případě elektronické verze osvědčení o technické způsobilosti vozidla – řádně potvrzený výtisk tohoto osvědčení. 3. Ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost a nejpozději do tří let poté stanice technické kontroly sdělí příslušnému orgánu členského státu elektronickou cestou informace uvedené v jimi vydaných osvědčeních o technické způsobilosti vozidla. Učiní tak v přiměřené lhůtě od vydání osvědčení o technické způsobilosti vozidla. Do tohoto data mohou stanice technické kontroly sdělit tyto informace příslušnému orgánu jakýmkoli jiným způsobem. Příslušný orgán tyto informace uchová po dobu 36 měsíců ode dne jejich přijetí. 4. Pro účely kontroly údajů počítadla ujetých kilometrů, a jestliže tato informace nebyla sdělena elektronicky po předchozí technické prohlídce, požádá kontrolor osobu, která vozidlo k technické prohlídce předala, aby předložila osvědčení vydané po předchozí technické prohlídce. 5. Výsledky technické prohlídky se oznámí orgánu, který provedl registraci vozidla. Toto oznámení musí obsahovat informace uvedené v osvědčení o technické způsobilosti vozidla. Článek 9 Následné sledování nedostatků 1. V případě pouze menších nedostatků držitel osvědčení o registraci zajistí, aby tyto nedostatky byly neprodleně odstraněny. Vozidlo nemusí být nutně podrobeno nové technické prohlídce. 2. V případě závažných nedostatků příslušný orgán rozhodne o podmínkách, za kterých může být vozidlo použito předtím, než bude podrobeno další technické prohlídce. Další prohlídka se uskuteční do šesti týdnů od původní prohlídky. 3. V případě nebezpečných nedostatků nesmí být vozidlo použito na veřejně přístupných pozemních komunikacích a jeho registrace musí být odejmuta v souladu s článkem 3a směrnice Evropského parlamentu a Rady XXX, kterou se mění směrnice Rady 1999/37/ES o registračních dokladech vozidel[24], dokud nebudou nedostatky odstraněny a nebude vydáno nové osvědčení o technické způsobilosti vozidla dokládající, že vozidlo je ve stavu způsobilém k provozu po pozemních komunikacích. Článek 10 Doklad o technické prohlídce Stanice technické kontroly nebo případě příslušný orgán členského státu, které provedly technickou prohlídku vozidla registrovaného na jeho území, vystaví doklad pro každé vozidlo, které prohlídkou úspěšně prošlo. Na tomto dokladu musí být uvedeno datum příští technické prohlídky. Každý členský stát uzná doklad vydaný v souladu s odstavcem 1. KAPITOLA IV Správní ustanovení Článek 11 Zkušební zařízení a vybavení 1. Zkušební zařízení a vybavení používané k provádění technických prohlídek musí splňovat minimální technické požadavky stanovené v příloze V. 2. Stanice technické kontroly nebo případně příslušný orgán musí udržovat zkušební zařízení a vybavení v souladu se specifikacemi poskytnutými výrobcem. 3. Jakékoli zařízení, které se používá pro měření, musí být pravidelně kalibrováno v souladu se specifikacemi poskytnutými výrobcem. Článek 12 Kontroloři 1. Technické prohlídky provádí kontroloři splňující minimální požadavky na způsobilost a odbornou přípravu stanovené v příloze VI. 2. Členské státy vystaví osvědčení kontrolorům, kteří splňují minimální požadavky na způsobilost a odbornou přípravu. Toto osvědčení musí obsahovat alespoň údaje uvedené v příloze VI bodě 3. 3. Na kontrolory zaměstnané příslušnými orgány členských států nebo stanicemi technické kontroly v den použitelnosti tohoto nařízení se nevztahují požadavky stanovené v příloze VI bodě 1. Členské státy těmto kontrolorům vystaví osvědčení o rovnocennosti. 4. Při provádění technické prohlídky nesmí být kontrolor v žádném střetu zájmů, zejména pokud jde o ekonomické, osobní nebo rodinné vazby s držitelem osvědčení o registraci vozidla, které je podrobeno prohlídce. 5. Stanice technické kontroly informuje osobu, která vozidlo k technické prohlídce předala, o nezbytných opravách, které musí být provedeny, a nesmí změnit výsledky technické prohlídky pro obchodní účely. 6. Výsledky technické prohlídky provedené kontrolorem mohou být upraveny orgánem dozoru pouze v případě, že zjištění na základě technické prohlídky provedené kontrolorem jsou zjevně nesprávná. Článek 13 Schválení stanic technické kontroly a dozor nad nimi 1. Orgán dozoru provádí alespoň úkoly stanovené v příloze VII bodě 1 a musí splňovat požadavky stanovené v bodech 2 a 3 uvedené přílohy. Členské státy zveřejní pravidla a postupy týkající se organizace, úkolů a požadavků na pracovníky orgánů dozoru. Orgány dozoru jsou nezávislé na stanicích technické kontroly a výrobcích vozidel. 2. Požadavky týkající se schválení a dozoru se nevztahují na stanice technické kontroly provozované přímo příslušným orgánem. KAPITOLA V Spolupráce a výměna informací Článek 14 Správní spolupráce mezi členskými státy 1. Každý členský stát určí vnitrostátní kontaktní místo pověřené výměnou informací s ostatními členskými státy a Komisí v rámci provádění tohoto nařízení. 2. Členské státy sdělí Komisi názvy a kontaktní údaje svých vnitrostátních kontaktních míst nejpozději do [jeden rok od vstupu tohoto nařízení v platnost] a neprodleně ji informují o jakýchkoli změnách těchto údajů. Komise sestaví seznam všech vnitrostátních kontaktních míst a rozešle jej členským státům. Článek 15 Elektronická platforma pro informace o vozidlech Komise přezkoumá proveditelnost, náklady a přínosy vytvoření elektronické platformy pro informace o vozidlech, která by umožnila výměnu informací o údajích týkajících se technických prohlídek mezi příslušnými orgány členských států, které jsou odpovědné za provádění technických prohlídek, registraci a schvalování vozidel, stanicemi technické kontroly a výrobci vozidel. Na základě tohoto přezkumu Komise navrhne a zhodnotí jednotlivé varianty řešení, včetně možnosti zrušení požadavku na doklad o technické prohlídce podle článku 10. Do dvou let ode dne použitelnosti tohoto nařízení předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích přezkumu, ke které případně připojí legislativní návrh. KAPITOLA VI Ustanovení o provádění a přenesené pravomoci Článek 16 Výbor pro technickou způsobilost vozidel 1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru. Článek 17 Akty v přenesené pravomoci Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 19, pokud jde o: – aktualizaci čl. 2 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 a 2 za účelem zohlednění změn kategorií vozidel, které vyplývají ze změn právních předpisů uvedených v čl. 3 odst. 1, – aktualizaci příloh s přihlédnutím k technickému pokroku nebo za účelem zohlednění změn mezinárodních právních předpisů nebo právních předpisů Unie. Článek 18 Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku. 2. Přenesení pravomoci uvedené v článku 17 je svěřeno Komisi na dobu neurčitou ode dne [datum vstupu tohoto nařízení v platnost]. 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 17 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti žádného z již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 17 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. Kapitola VII ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 19 Sankce 1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro provádění těchto pravidel. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační. 2. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil, že neoprávněný zásah do počítadla ujetých kilometrů nebo manipulace s ním se považuje za trestný čin, za který lze uložit účinné, přiměřené, odrazující a nediskriminační sankce. 3. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi nejpozději do [jeden rok ode dne použitelnosti tohoto nařízení] a neprodleně jí oznámí veškeré následné změny, které se jich budou týkat. Článek 20 Přechodná ustanovení 1. Zkušební zařízení a vybavení podle článku 11, která dne [datum použitelnosti tohoto nařízení] nesplňují minimální požadavky stanovené v příloze V, mohou být používána pro provádění technických prohlídek po dobu nejvýše pěti let od uvedeného data. 2. Členské státy uplatní požadavky stanovené v příloze VII nejpozději od pátého roku následujícího po datu použitelnosti tohoto nařízení. Článek 21 Zrušení Směrnice 2009/40/ES a doporučení Komise 2010/378/EU se zrušují s účinkem od [datum použitelnosti tohoto nařízení]. Článek 22 Vstup v platnost a použitelnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od [dvanáct měsíců po vstupu v platnost]. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda [1] KOM(2010) 389 v konečném znění. [2] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES ze dne 6. května 2009 o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (Úř. věst. L 141, 6.6.2009, s. 12). [3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/30/ES ze dne 6. června 2000 o silničních technických kontrolách užitkových vozidel provozovaných ve Společenství, ve znění pozdějších předpisů (Úř. věst. L 203, 10.8.2000, s. 1). [4] Směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel (Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 57). [5] KOM(2011) 144 v konečném znění. [6] KOM(2010) 186 v konečném znění. [7] KOM(2008) 30 v konečném znění. [8] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1). [9] http://ec.europa.eu/bepa/pdf/monti_report_final_10_05_2010_cs.pdf. [10] KOM(2010) 754 v konečném znění. [11] Úř. věst. L 173, 8.7.2010, s. 47. [12] Anti-lock Braking System (Protiblokovací brzdový systém). [13] Electronic Stability Control (Elektronická kontrola stability). [14] Úř. věst. C , , s. . [15] Úř. věst. C , , s. . [16] KOM(2011) 144 v konečném znění. [17] KOM(2010) 389 v konečném znění. [18] Úř. věst. L 124, 9.5.2002, s. 1. [19] Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1. 1. [20] Úř. věst. L 171, 9.7.2003, s. 1. [21] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13. [22] Úř. věst. L 141, 6.6.2009, s. 12. [23] Úř. věst. L 173, 8.7.2010, s. 74. [24] Úř. věst. L XXX, XX.XX.XXXX, s. XX. PŘÍLOHA návrhu NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o pravidelných technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a o zrušení směrnice 2009/40/ES PŘÍLOHA I Technické informace, které má poskytnout výrobce 1. Brzdové zařízení 1.1. Provozní brzdění – Obecný popis, včetně nouzového brzdění a možností, které se zkouší na standardním válcovém brzdovém stavu – Uspořádání systému – Ovládání brzd – Zátěžový regulátor: poziční a funkční charakteristiky – Referenční síly – Brzdové bubny – Brzdové kotouče – Brzdová obložení a destičky – Pneumatické brzdění – Hydraulické brzdění 1.2. Parkovací brzda – Obecný popis – Ovladač parkovací brzdy – Náprava/nápravy, na kterou/které působí parkovací brzda – Elektricky ovládaná parkovací brzda 1.3. Odlehčovací brzdy – Obecný popis – Ovládání brzdy 1.4. Elektronické řídící systémy – ABS – BAS – ESC – EBS 1.5. Brzdy přípojných vozidel – Spojkové hlavice pro brzdění přípojných vozidel: obecný popis – Popis bezpečnostního systému 2. Řízení – Obecný popis systému – Princip fungování – Umístění skříně převodovky řízení – Princip posilovače řízení – Průměr volantu – Elektronické ovládání systému řízení – Další elektronické prvky 3. Výhled 3.1. Skla – Čelní sklo – Ostatní vnější skla (kromě střešního okna) – Střešní okno – Vnitřní skla – Skla nouzového východu 3.2. Zpětná zrcátka – Počet – Kategorie – Umístění zrcátek – Značka schválení 3.3. Stírače čelního skla – Počet – Délka lišt stíračů 3.4. Ostřikovače čelního skla – Počet 3.5. Systém odmlžování – Princip fungování 4. Svítilny, světlomety, odrazky a elektrické zařízení 4.1. Světlomety – Dálkové světlo – Potkávací (tlumené) světlo 4.2. Přední a zadní obrysové svítilny, boční obrysové svítilny a doplňkové obrysové svítilny – Přední obrysové svítilny – Zadní obrysové svítilny – Boční obrysové svítilny – Přední doplňkové obrysové svítilny – Zadní doplňkové obrysové svítilny 4.3. Brzdové svítilny – Počet – Umístění – Zdroj světla – Značka schválení – Adaptivní brzdová světla 4.4. Směrové a výstražné svítilny – Počet – Umístění – Zdroj světla – Značka schválení – Kontrolní svítilna – Princip aktivace výstražných svítilen 4.5. Přední mlhové světlomety a zadní mlhové svítilny – Přední mlhové světlomety – Zadní mlhové svítilny – Počet 4.6. Zpětné světlomety – Počet – Umístění – Zdroj světla – Značka schválení 4.7. Svítilna zadní registrační značky – Počet – Umístění – Zdroj světla – Značka schválení 4.8. Odrazky, boční odrazky a zadní označovací tabulky – Přední odrazky – Zadní odrazky – Boční odrazky – Zadní označovací tabulky 4.9. Elektrické spojení mezi tažným a taženým vozidlem – Schéma zapojení – Norma zapojení 4.10. Nepovinné svítilny – Seznam nepovinných svítilen – Umístění – Značka schválení 4.11. Baterie – Počet – Napětí (V) – Kapacita (Ah) – Umístění 4.12. Elektronicky řízené osvětlovací systémy – Obecný popis 5. Nápravy, kola, pneumatiky a zavěšení náprav 5.1. Nápravy – Obecný popis 5.2. Kola – Rozměry – Materiál 5.3. Pneumatiky – Počet – Uspořádání – Rozměry – Kategorie rychlosti – Index únosnosti – Počet rezervních kol – Rozměry rezervního kola – Rovnocenná náhrada rezervního kola 5.4. Zavěšení náprav – Obecný popis systému – Pružiny – Tlumiče pérování – Příčné stabilizátory – Pneumatické odpružení – Elektronické ovládání zavěšení náprav 6. Podvozek a části připevněné k podvozku 6.1. Podvozek nebo rám a části k nim připojené – Obecný popis 6.2. Palivová nádrž a potrubí – Počet palivových nádrží – Obecný popis nádrží – Datum konce doby životnosti nádrže (je-li relevantní) – Uspořádání – Objem – Označení – Ochranná opatření – Obecný popis palivového potrubí 6.3. Nárazníky, boční ochrana a zařízení ochrany proti podjetí zezadu – Ochrana proti podjetí zepředu – Boční ochrana – Ochrana proti podjetí zezadu 6.4. Nosič rezervního kola – Umístění 6.5. Mechanické spojovací zařízení a tažné zařízení – Mechanické spojovací zařízení – Tažné zařízení 6.6. Převody – Obecný popis – Způsob řazení – Počet rychlostních stupňů – Diferenciály / samoblokovací diferenciály – Počet hnaných náprav – Způsoby převodu – Spojka: obecný popis – Elektronické řízení převodu 6.7. Montážní součásti motoru – Obecný popis 6.8. Kabina a karoserie – Obecný popis – Dveře – Sedadla – Stupátka – Jiná vnitřní a vnější výbava a zařízení – Blatníky, zařízení proti rozstřiku 7. JINÉ VYBAVENÍ 7.1. Bezpečnostní pásy – Kategorie bezpečnostního pásu pro každé sedadlo – Značka schválení – Pyrotechnický předpínač 7.2. Airbagy – Počet a uspořádání – Označení – Kontrolní svítilna – Vypínač airbagu spolujezdce 7.3. Hasicí přístroj – Počet a uspořádání – Kategorie 7.4. Zařízení proti neoprávněnému použití – Blokování řízení zařízením 7.5. Zakládací klíny ke kolu – Počet a uspořádání 7.6. Zvukové výstražné zařízení – Počet a umístění – Značka schválení – Hluková hladina (dB (A)) 7.7. Rychloměr – Jednotky (km/h nebo míle/h) – Maximální zobrazená rychlost (km/h nebo míle/h) – Rozdělení 7.8. Záznamové zařízení (tachograf) – Tovární značka a typ – Značka schválení – Výrobní číslo – Umístění plomb – Umístění výrobního štítku 7.9. Omezovač rychlosti – Nastavení rychlosti – Tovární značka a typ – Uspořádání konektorů pro účely kontroly – (otáčky/km nebo impulsy/km) – w (otáčky/km nebo impulsy/km) – Umístění výrobního štítku 7.10. Počitadlo ujetých kilometrů – Počet číslic 8. OBTĚŽOVÁNÍ OKOLÍ 8.1. Hluk – Obecný popis systémů a zařízení určených ke snížení hluku vozidla – Hluková hladina stojícího vozidla (dB(A) @ min-1) – Hluková hladina vozidla za jízdy (dB(A)) – Počet tlumičů výfukového potrubí – Umístění tlumičů výfukového potrubí – Označení tlumičů výfukového potrubí 8.2. Emise zážehového motoru – CO (g/km nebo g/kWh) – CO při volnoběhu (obj. %) – CO při vysokých volnoběžných otáčkách (obj. % @ min-1) – HC při vysokých volnoběžných otáčkách (obj. % @ min-1) – Lambda při vysokých volnoběžných otáčkách (min-1) – HC (g/km nebo g/kWh) – NOx (g/km nebo g/kWh) – HC + NOx (g/km) – CO2 (g/km) – Údaj o ekologické kategorii ES schválení typu – Typ a umístění konektoru OBD – Komunikační protokol OBD – Zařízení k omezení emisí instalované ve vozidle – Umístění zařízení k omezení emisí instalovaného ve vozidle – Označení katalyzátoru – Počet lambda sond 8.3. Emise vznětových motorů – CO (g/km nebo g/kWh) – HC (g/km nebo g/kWh) – NOx (g/km nebo g/kWh) – HC + NOx (g/km) – CO2 (g/km) – Částice u vznětových motorů (g/km nebo g/kWh) – Korigovaný koeficient absorpce u vznětových motorů (m-1) (opacita) – Údaj o ekologické kategorii ES schválení typu – Konektor OBD – Komunikační protokol OBD – Zařízení k omezení emisí instalované ve vozidle – Umístění zařízení k omezení emisí instalovaného ve vozidle – Označení katalyzátoru – Označení filtru částic 8.4. Elektromagnetické odrušení – Popis zapalovacích kabelů – Označení zapalovacích kabelů PŘÍLOHA II Minimální požadavky týkající se obsahu a metod technických prohlídek 1. OBECNĚ V této příloze se vymezují systémy a části vozidel, které mají být podrobeny prohlídce, a podrobně se v ní popisují metody kontroly a kritéria, jež se použijí při stanovení, zda je stav vozidla přijatelný. Technická prohlídka musí zahrnovat alespoň položky uvedené níže v bodě 3, a to za předpokladu, že se týkají zařízení vozidla, které se v daném členském státě kontroluje. Prohlídky se provádí za použití v současné době dostupných metod a vybavení a bez nástrojů pro demontáž či odstranění částí vozidla. Veškeré uvedené položky se při pravidelné prohlídce považují za závazné, kromě položek označených (X), jež jsou spojeny se stavem vozidla a vhodností jeho používání v silničním provozu, ale v rámci technické prohlídky se nepovažují za zásadní. „Důvody pro nevyhovění“ se neuplatňují v případech, kdy se týkají požadavků, které nebyly v době první registrace, prvního uvedení do provozu nebo v požadavcích na dodatečné vybavení předepsány v příslušných právních předpisech o schválení typu vozidel. Jestliže je jako metoda prohlídky uvedena vizuální kontrola, znamená to, že kontrolor musí zkontrolovat položky nejen zrakem, ale podle potřeby také fyzicky vyzkoušet jejich ovládání, posoudit hluk nebo použít jakékoli jiné vhodné prostředky kontroly bez použití zařízení. 2. ROZSAH TECHNICKÉ PROHLÍDKY Technická prohlídka musí zahrnovat alespoň tyto oblasti: 0) Identifikace vozidla 1) Brzdové zařízení 2) Řízení 3) Výhled 4) Osvětlovací zařízení a části elektrického systému 5) Nápravy, kola, pneumatiky, zavěšení náprav 6) Podvozek a části připevněné k podvozku 7) Jiné vybavení 8) Obtěžování okolí 9) Doplňkové kontroly u vozidel kategorie M2 a M3 sloužících k dopravě osob 3. OBSAH A METODY TECHNICKÝCH PROHLÍDEK Technická prohlídka musí zahrnovat alespoň položky a uplatňují se při ní minimální normy a metody uvedené v této tabulce: Položka || Metoda || Důvody pro nevyhovění || || 0. IDENTIFIKACE VOZIDLA || 0.1. Registrační značky (jsou-li vyžadovány v požadavcích(1) || Vizuální kontrola || a) Registrační značka (značky) chybí nebo je (jsou) nespolehlivě či nedostatečně uchycená (uchycené) tak, že by mohla (mohly) spadnout. b) Nápis chybí nebo je nečitelný. c) Neodpovídá dokumentaci či záznamům vozidla. || 0.2. Identifikace vozidla, podvozek / výrobní číslo || Vizuální kontrola || a) Chybí nebo je nelze najít. b) Neúplné, nečitelné. c) Neodpovídá dokumentaci či záznamům vozidla. || 1. BRZDOVÉ ZAŘÍZENÍ || 1.1. Mechanický stav a funkce || 1.1.1. Pedál provozní brzdy / čep ruční páky || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému Pozn.: Vozidla vybavená brzdovým systémem s posilovačem je třeba kontrolovat s vypnutým motorem. || a) Obtížně pohyblivý čep. b) Nadměrné opotřebení nebo nadměrná vůle. || 1.1.2. Stav brzdového pedálu / ruční páky a zdvih ovládacího zařízení brzd || Vizuální kontrola částí za použití brzdového systému Pozn.: Vozidla vybavená brzdovým systémem s posilovačem je třeba kontrolovat s vypnutým motorem. || a) Nadměrný zdvih nebo nedostatečná rezerva zdvihu. b) Ovládací orgán se správně neuvolňuje. c) Protiskluzové pokrytí pedálu chybí, je volné nebo opotřebené tak, že je hladké. || 1.1.3. Vývěva nebo kompresor a zásobníky || Vizuální kontrola součástí za normálního pracovního tlaku. Zkontrolovat čas pro dosažení podtlaku nebo tlaku potřebného pro bezpečné účinné brzdění a funkci výstražné signalizace, víceokruhového jisticího ventilu a odlehčovacího ventilu. || a) Tlak vzduchu / podtlak je nedostatečný k zajištění nejméně dvou brzdění po vstupu výstražného zařízení v činnost (nebo je ručička manometru v poli nebezpečí). b) Čas pro dosažení tlaku/podtlaku potřebného pro bezpečné účinné brzdění není v souladu s požadavky(1). c) Víceokruhový jistící ventil nebo přetlakový jistící ventil není funkční. d) Únik vzduchu působící znatelný pokles tlaku nebo slyšitelný únik vzduchu. e) Vnější poškození, které pravděpodobně ovlivní funkci brzdového systému. || 1.1.4. Výstražná signalizace nízkého tlaku, manometr || Kontrola funkce || Nesprávná funkce nebo porucha výstražné signalizace nebo manometru. || 1.1.5. Ručně ovládaný brzdič || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Prasklý, poškozený nebo nadměrně opotřebený ovladač. b) Nespolehlivé ovládání brzdiče nebo nespolehlivý brzdič. c) Volné spoje nebo únik ze systému. d) Nevyhovující funkce. || 1.1.6. Ovladač parkovací brzdy, ovládací páka, západka parkovací brzdy, elektronická parkovací brzda || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Západka nearetuje správně. b) Nadměrné opotřebení čepu páky nebo západkového mechanismu. c) Nadměrný zdvih páky znamenající nesprávné seřízení. d) Ovladač chybí, je poškozený nebo nefunkční. e) Nesprávná funkce, výstražná signalizace ukazuje nesprávnou funkci. || 1.1.7. Brzdové ventily (brzdiče, vyfukovací ventily, regulátory tlaku) || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Poškozený ventil nebo nadměrný únik vzduchu. b) Nadměrný únik oleje z kompresoru. c) Vadné upevnění nebo montáž ventilu. d) Vytékání nebo únik brzdové kapaliny. || 1.1.8. Spojkové hlavice pro brzdy přípojných vozidel (elektrické a pneumatické) || Odpojit a opět připojit všechny spojkové hlavice brzdového systému mezi tažným a přípojným vozidlem. || a) Vadný kohout nebo automaticky uzavírající ventil. b) Vadné upevnění nebo montáž kohoutu nebo ventilu. c) Nadměrný únik vzduchu. d) Nesprávná funkce. || 1.1.9. Zásobník energie, vzduchojem || Vizuální kontrola || a) Poškozený, zkorodovaný nebo netěsný vzduchojem. b) Odkalovací zařízení nefunguje. c) Vadné upevnění nebo montáž vzduchojemu. || 1.1.10. Posilovací zařízení, hlavní válec (hydraulické systémy) || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Vadné nebo neúčinné posilovací zařízení. b) Hlavní válec je vadný nebo netěsný. c) Hlavní válec je nespolehlivě namontovaný. d) Nedostatečné množství brzdové kapaliny. e) Chybí víčko nádržky brzdové kapaliny. f) Výstražná signalizace hladiny brzdové kapaliny je rozsvícená nebo vadná. g) Nesprávná funkce výstražné signalizace hladiny brzdové kapaliny. || 1.1.11. Brzdová potrubí || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Bezprostřední riziko závady nebo prasknutí. b) Únik média z netěsného potrubí nebo spojů. c) Poškozená nebo nadměrně zkorodovaná potrubí. d) Nesprávně umístěná potrubí. || 1.1.12. Brzdové hadice || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Bezprostřední riziko závady nebo prasknutí. b) Poškozené, odřené, zkroucené nebo příliš krátké hadice. c) Únik média z hadice nebo ze spojů. d) Vyboulení hadic pod tlakem. e) Pórovitost hadic. || 1.1.13. Brzdová obložení a destičky || Vizuální kontrola || a) Nadměrné opotřebení obložení nebo destiček. b) Obložení nebo destičky jsou znečištěné (olejem, tukem apod.) c) Obložení nebo destičky chybí. || 1.1.14. Brzdové bubny, brzdové kotouče || Vizuální kontrola || a) Buben nebo kotouč je nadměrně opotřebený, nadměrně rýhovaný, s trhlinami, ve stavu ohrožujícím bezpečnost nebo s lomy. b) Buben nebo kotouč je znečištěný (olejem, tukem apod.) c) Buben nebo kotouč chybí. d) Brzdové štíty jsou nespolehlivě uchycené. || 1.1.15. Brzdová lana, táhla, pákoví || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Lano je poškozené nebo zauzlované. b) Část je nadměrně opotřebovaná nebo zkorodovaná. c) Lano, táhlo nebo spoj jsou nespolehlivé. d) Vadný lanovod. e) Omezení volného pohybu brzdového systému. f) Nenormální pohyby pák/táhel svědčící o nesprávném seřízení nebo nadměrném opotřebení. || 1.1.16. Brzdové válce (včetně pružinových válců a hydraulických válečků) || Vizuální kontrola součástí při funkci brzdového systému || a) Prasklý nebo poškozený válec. b) Netěsný válec. c) Vadný nebo vadně namontovaný válec. d) Nadměrně zkorodovaný válec. e) Nedostatečný nebo nadměrný zdvih mechanismu pístu nebo membrány. f) Prachovky chybí nebo jsou nadměrně opotřebené. || 1.1.17. Zátěžový regulátor || Vizuální kontrola částí za použití brzdového systému || a) Vadné ovládací pákoví. b) Nesprávně seřízené pákoví. c) Regulátor zadřený nebo nefunguje. d) Regulátor chybí. e) Chybí štítek s údaji. f) Údaje jsou nečitelné nebo nejsou v souladu s požadavky(1). || 1.1.18. Páky brzdových klíčů a signalizace || Vizuální kontrola || a) Mechanismus je poškozený, zadřený nebo má nenormální pohyb, nadměrné opotřebení nebo nesprávné seřízení. b) Vadný mechanismus. c) Nesprávná montáž nebo výměna. || 1.1.19. Systém odlehčovací brzdy (je-li na vozidle nebo je-li požadován) || Vizuální kontrola || a) Vadné spoje nebo montáž. b) Systém je zřejmě vadný nebo chybí. || 1.1.20. Automatická činnost brzd přípojného vozidla || Rozpojení brzdového spojení mezi tažným vozidlem a přípojným vozidlem || Brzda přípojného vozidla se automaticky neuvede v činnost po rozpojení spojení. || 1.1.21. Celý brzdový systém || Vizuální kontrola || a) Jiná zařízení systému (např. protizámrazová čerpadla, sušiče vzduchu apod.) jsou z vnějšku poškozená nebo nadměrně zkorodovaná tak, že nepříznivě ovlivňují brzdový systém. b) Únik vzduchu nebo nemrznoucí směsi. c) Jakákoli část je nespolehlivá nebo nesprávně namontovaná. d) Neodborně provedená oprava nebo změna jakékoli součásti[1]. || 1.1.22. Zkušební připojení (pokud je namontováno nebo je požadováno) || Vizuální kontrola || a) Chybí. b) Poškozené, nepoužitelné nebo netěsné. || 1.2. Činnost a účinky systému provozního brzdění || 1.2.1. Činnost || Zkouška na statickém brzdovém stavu, a pokud to není možné, jízdní zkouška s postupným zvyšováním brzdné síly do maxima || a) Nedostatečná brzdná síla na jednom nebo více kolech. b) Brzdná síla na kterémkoli kole je menší než 70 % největší síly zjištěné na druhém kole téže nápravy. V případě jízdní zkoušky se vozidlo nadměrně vychyluje z přímého směru. c) Nedosáhne se odstupňování brzdného účinku (blokování). d) Nadměrná prodleva brzdného účinku na některém kole. e) Nadměrné kolísání brzdné síly v průběhu každého úplného otočení kola. || 1.2.2. Brzdný účinek || Zkouška na statickém brzdovém stavu, a pokud to z technických důvodů není možné, jízdní zkouška s použitím decelerometru se záznamem pro zjištění poměrného brzdného účinku vztaženého k maximální přípustné hmotnosti nebo u návěsů k součtu přípustných hmotností na nápravy. Vozidla nebo přípojné vozidlo s maximální přípustnou hmotností přesahující 3 500 kg se musí kontrolovat v souladu s normami stanovenými v ISO 21069 nebo na základě rovnocenných metod. Jízdní zkoušky by se měly provádět za sucha na rovné nezvlněné silnici. || Nedosahuje se následujících minimálních hodnot: Vozidla registrovaná poprvé po vstupu směrnice 2010/48/EU v platnost: – kategorie N1: 50 % – kategorie M1: 58 % – kategorie M2 a M3: 50 % – kategorie N2 a N3: 50 % – kategorie O2, O3 a O4: · pro návěsy: 45% · pro přívěsy: 50% Vozidla registrovaná před vstupem směrnice 2010/48/EU v platnost: kategorie N1: 45% kategorie M1, M2 a M3: 50% [2] kategorie N2 a N3: 43% [3] kategorie O2, O3 a O4: 40% [4] Ostatní kategorie: - kategorie L (obě brzdy): kategorie L1e: 42 % kategorie L2e, L6e: 40 % kategorie L3e: 50 % kategorie L4e: 46 % kategorie L5e, L7e: 44 % - kategorie L (brzda zadního kola): všechny kategorie: 25 % || 1.3. Činnost a brzdné účinky nouzového brzdění (pokud je zajišťováno zvláštním systémem) || 1.3.1. Činnost || Pokud je systém nouzového brzdění oddělen od systému provozního brzdění, použije se metoda popsaná v bodě 1.2.1. || a) Nedostatečná brzdná síla na jednom nebo více kolech. b) Brzdná síla na kterémkoli kole je menší než 70 % největší síly zjištěné na druhém kole téže nápravy. V případě jízdní zkoušky se vozidlo nadměrně vychyluje z přímého směru. c) Nedosáhne se odstupňování brzdného účinku (blokování). || 1.3.2. Brzdný účinek || Pokud je systém nouzového brzdění oddělen od systému provozního brzdění, použije se metoda popsaná v bodě 1.2.2. || Brzdný účinek menší než 50 %[5] účinku provozního brzdění definovaného v bodě 1.2.2 a vztaženého k maximální přípustné hmotnosti nebo u návěsů k součtu přípustných hmotností na nápravy (kromě L1e a L3e). || 1.4. Činnost a brzdné účinky parkovací brzdy || 1.4.1. Činnost || Brzda se použije při zkoušce na statickém brzdovém stavu a/nebo při jízdní zkoušce s použitím decelerometru. || Brzda je na jedné straně neúčinná nebo se vozidlo v případě jízdní zkoušky nadměrně vychyluje z přímého směru. || 1.4.2. Brzdný účinek || Zkouška na statickém brzdovém stavu nebo jízdní zkouška s použitím decelerometru s ukazatelem hodnot nebo se záznamem nebo zkouška s umístěním vozidla na svah se známým sklonem. Je-li to možné, nákladní vozidla by se měla zkoušet naložená. || Pro všechny kategorie vozidel je poměrný brzdný účinek menší než 16 %, přičemž je vztažen k maximální přípustné hmotnosti, nebo u motorových vozidel menší než 12 %, vztaženo k maximální přípustné hmotnosti jízdní soupravy, podle toho, která z obou hodnot je větší (kromě L1e a L3e). || 1.5. Činnost systému odlehčovací brzdy || Vizuální kontrola a případně zkouška funkce || a) Účinek nelze odstupňovat (neuplatní se u systémů výfukových brzd). b) Systém nefunguje. || 1.6. Protiblokovací systém (ABS) || Vizuální kontrola a kontrola výstražné signalizace || a) Vadná funkce výstražné signalizace. b) Výstražná signalizace ukazuje nesprávnou funkci systému. c) Čidla rychlosti na kolech chybí nebo jsou poškozená. d) Poškozené vedení. e) Jiné části chybí nebo jsou poškozené. || 1.7 Elektronický brzdový systém (EBS) || Vizuální kontrola výstražné signalizace || a) Vadná funkce výstražné signalizace. b) Výstražná signalizace ukazuje nesprávnou funkci systému. || 1.8 Brzdová kapalina || Měření bodu varu nebo obsahu vody || a) Bod varu brzdové kapaliny je příliš nízký nebo obsah vody příliš vysoký. b) Znečištěná brzdová kapalina. c) Nedostatečné množství brzdové kapaliny. || 2. ŘÍZENÍ || 2.1. Mechanický stav || 2.1.1. Stav převodovky řízení || Vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, kola jsou nad zemí nebo na otočných plošinách a otočí se volantem z jednoho dorazu do druhého. Vizuální kontrola činnosti převodovky řízení. || a) Obtížná manipulace převodovkou. b) Hřídel segmentu řízení zkroucená nebo opotřebované ozubení. c) Nadměrné opotřebení hřídele segmentu řízení. d) Nadměrná pohyblivost hřídele segmentu řízení. e) Netěsní. || 2.1.2. Připevnění skříně převodovky řízení || Vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, kola vozidla jsou na zemi a otočí se volantem / řídítkovým řízením po směru a proti směru hodinových ručiček nebo se použije speciálně upravený detektor vůle řízení. Vizuální kontrola připevnění skříně převodovky k podvozku. || a) Skříň převodovky řízení není náležitě připevněná. b) Montážní otvory na podvozku protáhlé. c) Chybějící nebo prasklé upevňovací šrouby. d) Prasklá skříň převodovky řízení. || 2.1.3. Stav pákoví mechanismu řízení || Vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, kola vozidla jsou na zemi a otočí se volantem po směru a proti směru hodinových ručiček nebo se použije speciálně upravený detektor vůle řízení. Vizuální kontrola opotřebení, prasklin a spolehlivosti řídících částí. || a) Vzájemná pohyblivost součástí, kterou je třeba napravit. b) Nadměrné opotřebení spojů. c) Praskliny na jakékoli části nebo deformace jakékoli části. d) Chybí blokovací zařízení. e) Vychýlení částí (např. řídicí tyč nebo spojovací tyč řízení). f) Neodborně provedená oprava nebo změna. g) Prachovky chybí, jsou poškozené nebo jsou ve výrazně zhoršeném stavu. || 2.1.4. Funkce pákoví mechanismu řízení || Vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, kola jsou na zemi a motor v chodu (posilovač řízení) a otočí se volantem z jednoho dorazu do druhého. Vizuální kontrola pohyblivosti pákoví. || a) Pohybující se pákoví mechanismu řízení drhne o pevnou část podvozku. b) Doraz řízení nefunguje nebo chybí. || 2.1.5. Posilovač řízení || Kontroluje se těsnění systému řízení a hladina brzdové kapaliny v nádrži (je-li viditelná). Kola jsou na zemi, motor v chodu a kontroluje se funkce posilovače řízení. || a) Únik kapaliny. b) Nedostatek kapaliny. c) Mechanismus nefunguje. d) Mechanismus má praskliny nebo je nespolehlivý. e) Vychýlení nebo drhnutí částí. f) Neodborně provedená oprava nebo změna. g) Kabely/hadice jsou poškozené, nadměrně zkorodované. || 2.2. Volant, sloupek řízení a řídítka || 2.2.1. Stav volantu/řídítek || Kola jsou na zemi, volant se nakloní ze strany na stranu v pravém úhlu ke sloupku a zlehka se na něj zatlačí směrem dolů a nahoru. Vizuální kontrola vůle. || a) Pohyblivost volantu vůči sloupku naznačující uvolnění. b) Zádržný mechanismus na hlavici volantu chybí. c) Praskliny nebo uvolnění hlavice volantu, ráfku či paprsků. 2.2.2. Sloupek řízení / třmeny a vidlice || Vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, hmotnost vozidla je na zemi a volant se zatlačí a zatáhne rovnoběžně se sloupkem, volant/řídítka se zatlačí různými směry kolmo ke sloupku/vidlici. Vizuální kontrola vůle a stavu pružných spojů nebo univerzálních kloubů. || a) Nadměrná pohyblivost středu volantu směrem nahoru nebo dolů. b) Nadměrná pohyblivost horní části sloupku radiálně od osy sloupku. c) Zhoršený stav pružných spojů. d) Vadné připevnění. e) Neodborně provedená oprava nebo změna. 2.3 Vůle v řízení || Vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, hmotnost vozidla spočívá na kolech, v případě vozidel s posilovačem řízení je motor v chodu, kola jsou rovně a volant se zlehka otočí co nejvíce po směru a proti směru hodinových ručiček, aniž by se pohnula kola. Vizuální kontrola volné pohyblivosti. || Nadměrná vůle v řízení (například pohyblivost bodu na ráfku přesahující jednu pětinu průměru volantu nebo v rozporu s požadavky(1)). 2.4. Seřízení kol (X)(2) || S pomocí vhodného vybavení se kontroluje seřízení řízených kol. || Seřízení není v souladu s údaji výrobce vozidla či požadavky(1). 2.5. Otočný stůl řízené nápravy přípojného vozidla || Vizuální kontrola nebo použití speciálně upraveného detektoru vůle v řízení || a) Poškozená nebo prasklá část. b) Nadměrná vůle. c) Vadné připevnění. 2.6. Elektronický posilovač řízení (EPS) || Vizuální kontrola a kontrola shody úhlu volantu a úhlu kol při zapnutí/vypnutí motoru. || a) Kontrolka vadné funkce EPS ukazuje poruchu systému. b) Neshoda v úhlu řízeného kola a úhlu kol. c) Posilovač nefunguje. 3. VÝHLED || 3.1. Pole výhledu || Vizuální kontrola ze sedadla řidiče. || Překážka ve výhledu řidiče, která významně narušuje jeho výhled dopředu či do stran. 3.2. Stav skla || Vizuální kontrola || a) Prasklé nebo zabarvené sklo nebo průhledná výplň (je-li povolena). b) Sklo nebo průhledná výplň (včetně odrazné nebo zabarvené fólie), které nejsou v souladu se specifikacemi v požadavcích(1) (XX)(3). c) Sklo nebo průhledná výplň v nepřijatelném stavu. 3.3. Zpětná zrcátka nebo zařízení || Vizuální kontrola || a) Zrcátko nebo zařízení chybí nebo není připevněno v souladu s požadavky(1). b) Zrcátko nebo zařízení nefunguje, je poškozené, uvolněné nebo nespolehlivé. 3.4. Stírače čelního skla || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Stírače nefungují nebo chybí. b) Lišta stírače chybí nebo je zjevně vadná. 3.5 Ostřikovače čelního skla || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Ostřikovače nefungují správně. 3.6 Systém odmlžování (X)(2) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Systém nefunguje nebo je zjevně vadný. 4. SVÍTILNY, SVĚTLOMETY, ODRAZKY A ELEKTRICKÉ ZAŘÍZENÍ || 4.1. Světlomety || 4.1.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Světlo / zdroj světla je vadný nebo chybí. b) Promítací systém (světlomet a čočka) je vadný nebo chybí. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.1.2. Seřízení || S použitím zařízení k zaměření světlometu nebo měřící stěny se určí vodorovné zaměření každého světlometu potkávacího světla. || Zaměření světlometu není v mezích stanovených v rámci požadavků(1). 4.1.3. Spínače || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Spínač nefunguje v souladu s požadavky(1) (počet současně rozsvícených světlometů). b) Narušená funkce ovládacího zařízení. 4.1.4. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Svítilna, barva vyzařovaného světla, poloha nebo intenzita světla nejsou v souladu s požadavky(1). b) Částice na čočce nebo zdroji světla, kvůli kterým se zjevně snižuje intenzita světla nebo se mění barva vyzařovaného světla. c) Zdroj světla a svítilna nejsou slučitelné. 4.1.5. Korektory sklonu světlometů (jsou-li povinné) || Případná vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Zařízení nefunguje. b) Ručně ovládané zařízení nelze uvést do provozu ze sedadla řidiče. 4.1.6. Zařízení pro čištění světlometů (je-li povinné) || Případná vizuální kontrola a zkouška činnosti || Zařízení nefunguje. 4.2. Přední a zadní obrysové svítilny, boční obrysové svítilny a doplňkové obrysové svítilny || 4.2.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Vadný zdroj světla. b) Vadná čočka. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.2.2. Spínače || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Spínač nefunguje v souladu s požadavky(1). b) Narušená funkce ovládacího zařízení. 4.2.3. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Svítilna, barva vyzařovaného světla, poloha nebo intenzita světla nejsou v souladu s požadavky(1). b) Částice na čočce nebo zdroji světla, kvůli kterým se zjevně snižuje intenzita světla nebo se mění barva vyzařovaného světla. 4.3. Brzdové svítilny || 4.3.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Vadný zdroj světla. b) Vadná čočka. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.3.2. Spínače || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Spínač nefunguje v souladu s požadavky(1). b) Narušená funkce ovládacího zařízení. 4.3.3. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Svítilna, barva vyzařovaného světla, poloha nebo intenzita světla nejsou v souladu s požadavky(1). 4.4. Směrové a výstražné svítilny || 4.4.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Vadný zdroj světla. b) Vadná čočka. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.4.2. Spínače || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Spínač nefunguje v souladu s požadavky(1). 4.4.3. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Svítilna, barva vyzařovaného světla, poloha nebo intenzita světla nejsou v souladu s požadavky(1). 4.4.4. Frekvence přerušování světla || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Rychlost přerušování není v souladu s požadavky(1). 4.5. Přední mlhové světlomety a zadní mlhové svítilny || 4.5.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Vadný zdroj světla. b) Vadná čočka. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.5.2. Seřízení (X)(2) || Zkouška činnosti, použití zařízení k zaměření světlometu || Přední mlhovka není vodorovně seřízená, je-li osvětlení v rozhraní. 4.5.3. Spínače || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Spínač nefunguje v souladu s požadavky(1). 4.5.4. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Svítilna, barva vyzařovaného světla, poloha nebo intenzita světla nejsou v souladu s požadavky(1). b) Systém nefunguje v souladu s požadavky(1). 4.6. Zpětné světlomety || 4.6.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Vadný zdroj světla. b) Vadná čočka. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.6.2. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Svítilna, barva vyzařovaného světla, poloha nebo intenzita světla nejsou v souladu s požadavky(1). b) Systém nefunguje v souladu s požadavky(1). 4.6.3. Spínače || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Spínač nefunguje v souladu s požadavky(1). 4.7. Svítilna zadní registrační značky || 4.7.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Svítilna vrhá přímé světlo na zadní část. b) Vadný zdroj světla. c) Svítilna není spolehlivě připevněná. 4.7.2. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Systém nefunguje v souladu s požadavky(1). 4.8. Odrazky, nápadné značení (odrazné) a zadní označovací tabulky || 4.8.1. Stav || Vizuální kontrola || a) Vadné nebo poškozené odrazné vybavení. b) Odrazka není spolehlivě připevněna. 4.8.2. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola || Zařízení, barva odráženého světla nebo poloha nejsou v souladu s požadavky(1). 4.9. Povinné kontrolky zařízení pro osvětlení || 4.9.1. Stav a funkce || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Nefunkční. 4.9.2. Splnění požadavků(1) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Není v souladu s požadavky(1). 4.10. Elektrické spojení tažného vozidla s přívěsem nebo návěsem || Vizuální kontrola: v případě možnosti zkouška nepřetržitosti elektrického spojení || a) Pevné části nejsou spolehlivě připevněny. b) Izolace je poškozená nebo ve zhoršeném stavu. c) Elektrická spojení přívěsu nebo tažného vozidla nefungují správně. 4.11. Elektrická vedení || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, v některých případech včetně vnitřní části skříně motoru. || a) Vedení je nespolehlivé nebo je nesprávně připevněno. b) Zhoršený stav vedení. c) Izolace je poškozená nebo ve zhoršeném stavu. 4.12. Nepovinné svítilny a odrazky (X)(2) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Svítilna/odrazka není v souladu s požadavky(1). b) Funkce svítilny není v souladu s požadavky(1). c) Svítilna/odrazka není spolehlivě připevněna. 4.13. Baterie || Vizuální kontrola || a) Nespolehlivá. b) Netěsní. c) Vadný spínač (je-li požadován). d) Vadné pojistky (jsou-li požadovány). e) Nesprávná ventilace (je-li požadována). 5. NÁPRAVY, KOLA, PNEUMATIKY A ZAVĚŠENÍ NÁPRAV || 5.1. Nápravy || 5.1.1. Nápravy || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. Lze použít detektory vůle v řízení a tato zařízení se požadují pro vozidla o hrubé hmotnosti přesahující 3,5 tuny. || a) Prasklá nebo deformovaná náprava. b) Nespolehlivé připevnění k vozidlu. c) Neodborně provedená oprava nebo změna. 5.1.2. Čepy náprav || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. Lze použít detektory vůle v řízení a tato zařízení se požadují pro vozidla o hrubé hmotnosti přesahující 3,5 tuny. Na každé kolo se vyvine síla ve svislém nebo bočním směru a sleduje se míra pohyblivosti nápravnice vůči čepu nápravy. || a) Čep nápravy s prasklinami. b) Nadměrné opotřebení rejdového čepu a/nebo pouzder. c) Nadměrná pohyblivost nápravnice vůči čepu nápravy. d) Čep nápravy na nápravě uvolněný. 5.1.3. Ložiska kol || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. Lze použít detektory vůle v řízení a tato zařízení se požadují pro vozidla o hrubé hmotnosti přesahující 3,5 tuny. Pohybuje se kolem nebo se vyvíjí síla na každé kolo z boku a sleduje se míra pohyblivosti kola směrem nahoru vůči čepu nápravy. || a) Nadměrná vůle v ložisku kola. b) Ložisko kola obtížně pohyblivé, zadřené. 5.2. Kola a pneumatiky || 5.2.1. Hlavy kol || Vizuální kontrola || a) Jakákoli matka nebo šroub k upevnění kola chybí nebo jsou uvolněné. b) Opotřebená nebo poškozená hlava. 5.2.2. Kola || Vizuální kontrola obou stran každého kola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. || a) Jakákoli prasklina nebo vada sváření. b) Upevňovací kroužky pneumatiky nejsou náležitě připevněné. c) Velmi zkřivené nebo opotřebené kolo. d) Velikost nebo typ kola není v souladu s požadavky(1) a má vliv na bezpečnost silničního provozu. 5.2.3. Pneumatiky || Vizuální kontrola celé pneumatiky otočením kola nad zemí, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák nebo se s vozidlem přejede nad montážní jámou dopředu a dozadu. || a) Velikost pneumatiky, únosnost, značka schválení nebo kategorie rychlosti není v souladu s požadavky(1) a má vliv na bezpečnost silničního provozu. b) Pneumatiky na téže nápravě nebo na dvojitých kolech jsou různé velikosti. c) Pneumatiky na téže nápravě jsou různé konstrukce (radiální/diagonální). d) Jakékoli závažné poškození nebo proříznutí pneumatiky. e) Hloubka vzorku pneumatiky není v souladu s požadavky(1). f) Pneumatika dře o jiné části. g) Pneumatiky s obnoveným drážkováním nejsou v souladu s požadavky(1). h) Systém sledování tlaku vzduchu nefunguje správně nebo zjevně nefunguje. 5.3. Systém zavěšení náprav || 5.3.1. Pružiny a stabilizátor || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. Lze použít detektory vůle v řízení a tato zařízení se požadují pro vozidla o hrubé hmotnosti přesahující 3,5 tuny. || a) Nespolehlivé připevnění pružin na podvozek nebo nápravu. b) Poškozená nebo prasklá část pružiny. c) Pružina chybí. d) Neodborně provedená oprava nebo změna. 5.3.2. Tlumiče pérování || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák nebo se použije zvláštní zařízení, pokud je k dispozici. || a) Nespolehlivé připevnění tlumičů k podvozku nebo nápravě. b) Poškozený tlumič se známkami výrazného úniku média nebo nesprávné funkce. 5.3.2.1. Zkouška účinnosti tlumení || Použije se zvláštní vybavení a srovnávají se rozdíly mezi levou a pravou stranou a/nebo absolutními hodnotami udávanými výrobci. || a) Výrazný rozdíl mezi levou a pravou stranou. b) Dané minimální hodnoty nejsou splněny. 5.3.3. Roury hnací hřídele, ramena nápravy, příčná trojúhelníková ramena a ramena zavěšení kola || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. Lze použít detektory vůle v řízení a tato zařízení se požadují pro vozidla o hrubé hmotnosti přesahující 3,5 tuny. || a) Nespolehlivé připevnění části k podvozku nebo nápravě. b) Poškozená, popraskaná nebo nadměrně zkorodovaná část. c) Neodborně provedená oprava nebo změna. 5.3.4. Závěsné klouby || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. Lze použít detektory vůle v řízení a tato zařízení se požadují pro vozidla o hrubé hmotnosti přesahující 3,5 tuny. || a) Nadměrné opotřebení rejdového čepu a/nebo pouzder nebo závěsných kloubů. b) Prachovka chybí nebo je ve výrazně zhoršeném stavu. 5.3.5. Pneumatické odpružení || Vizuální kontrola || a) Systém nefunkční. b) Jakákoli část poškozená, změněná nebo ve zhoršeném stavu tak, že to může mít nežádoucí vliv na fungování systému. c) Slyšitelný únik média ze systému. 6. PODVOZEK A ČÁSTI PŘIPEVNĚNÉ K PODVOZKU || 6.1. Podvozek nebo rám a části k nim připojené || 6.1.1. Celkový stav || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. || a) Zlomení nebo deformace jakékoli strany nebo příčného konstrukčního prvku. b) Nespolehlivé zesilovací destičky nebo upevňovací prvky. c) Nadměrná koroze, která má vliv na pevnost mechanismu. || 6.1.2. Výfukové potrubí a tlumiče || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák. || a) Nespolehlivý nebo netěsný výfukový systém. b) Plyny se dostávají do kabiny nebo do prostoru pro cestující. || 6.1.3. Palivová nádrž a potrubí (včetně palivové nádrže a potrubí pro vytápění) || Vizuální kontrola, vozidlo se umístí nad montážní jámu nebo na zvedák, v případě systémů LPG/CNG se použije zařízení pro detekci úniku plynu. || a) Nespolehlivá nádrž nebo potrubí. b) Únik paliva nebo chybí či nefunguje víčko plnícího hrdla palivové nádrže. c) Potrubí poškozené nebo odřené. d) Palivový kohout (je-li požadován) nefunguje správně. e) Nebezpečí požáru v důsledku - úniku paliva - nepřiměřeně chráněné palivové nádrže nebo výfuku - stavu motorového prostoru. f) Systém LPG/CNG nebo vodíkový systém není v souladu s požadavky(1). || 6.1.4. Nárazníky, boční ochrana a zařízení ochrany proti podjetí zezadu || Vizuální kontrola || a) Uvolnění nebo poškození, které by mohlo při kontaktu nebo letmém dotyku způsobit zranění. b) Zařízení zjevně není v souladu s požadavky(1). || 6.1.5. Nosič rezervního kola (je-li na vozidle) || Vizuální kontrola || a) Nosič není v náležitém stavu. b) Nosič má praskliny nebo je nespolehlivý. c) Rezervní kolo není k nosiči spolehlivě připevněno a mohlo by spadnout. || 6.1.6. Mechanické spojovací zařízení a tažné zařízení || Vizuální kontrola opotřebení a správné funkce se zvláštním ohledem na veškerá instalovaná bezpečnostní zařízení nebo s použitím měřidla || a) Poškozená, vadná nebo prasklá část. b) Nadměrné opotřebení části. c) Vadné připevnění. d) Jakékoli bezpečnostní zařízení chybí nebo nefunguje správně. e) Jakýkoli ukazatel nefunguje. f) Špatně viditelná registrační značka nebo omezení jakékoli svítilny (nepoužívá-li se). g) Neodborně provedená oprava nebo změna. || 6.1.7. Převody || Vizuální kontrola || a) Zajišťovací šrouby jsou uvolněné nebo chybí. b) Nadměrné opotřebení ložisek hřídele převodovky. c) Nadměrné opotřebení univerzálních kloubů. d) Zhoršený stav pružných spojů. e) Hřídel poškozená nebo ohnutá. f) Ložiskové pouzdro má praskliny nebo je nespolehlivé. g) Prachovka chybí nebo je ve výrazně zhoršeném stavu. h) Nezákonná úprava hnacího ústrojí. || 6.1.8. Montážní součásti motoru || Vizuální kontrola, nemusí se provádět nad montážní jámou nebo na zvedáku || Montážní součásti jsou ve zhoršeném stavu, zjevně velmi poškozené, uvolněné nebo s prasklinami. || 6.1.9. Výkon motoru || Vizuální kontrola || a) Nezákonně upravená kontrolní jednotka. b) Nezákonná úprava motoru. || 6.2. Kabina a karoserie || 6.2.1. Stav || Vizuální kontrola || a) Uvolněný či poškozený panel nebo součást, která by mohla způsobit zranění. b) Sloupek karoserie nespolehlivý. c) Umožňuje vstup plynů z motoru nebo výfukových plynů. d) Neodborně provedená oprava nebo změna. || 6.2.2. Uchycení || Vizuální kontrola nad montážní jámou nebo na zvedáku || a) Nespolehlivá karoserie nebo kabina. b) Karoserie/kabina není na podvozku zjevně umístěna rovně. c) Připevnění karoserie/kabiny k podvozku nebo příčným konstrukčním prvkům je nespolehlivé nebo chybí. d) Nadměrně zkorodované upevňovací body na celkové karoserii. || 6.2.3. Dveře a pojistky dveří || Vizuální kontrola || a) Dveře se náležitě neotvírají nebo nezavírají. b) Dveře by se mohly bezděčně otvírat nebo nezůstávají zavřené. c) Dveře, závěsy, pojistky nebo sloupek chybí, jsou uvolněné nebo ve zhoršeném stavu. || 6.2.4. Podlaha || Vizuální kontrola nad montážní jámou nebo na zvedáku || Podlaha je nespolehlivá nebo ve velmi zhoršeném stavu. || 6.2.5. Sedadlo řidiče || Vizuální kontrola || a) Uvolněné sedadlo nebo vadná konstrukce sedadla. b) Mechanismus polohování nefunguje správně. || 6.2.6. Ostatní sedadla || Vizuální kontrola || a) Vadný stav sedadel nebo nespolehlivá sedadla. b) Sedadla nejsou osazena v souladu s požadavky(1). || 6.2.7. Prvky řízení || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || Jakýkoli prvek nezbytný pro bezpečné fungování vozidla nefunguje správně. || 6.2.8. Stupátka || Vizuální kontrola || a) Nespolehlivé stupátko nebo kroužek stupátka. b) Stupátko nebo kroužek ve stavu, který by mohl při použití způsobit zranění. || 6.2.9. Jiná vnitřní a vnější výbava a zařízení || Vizuální kontrola || a) Vadné připevnění jiné výbavy nebo zařízení. b) Jiná výbava nebo zařízení nejsou v souladu s požadavky(1). c) Netěsné hydraulické zařízení. || 6.2.10. Blatníky, zařízení proti rozstřiku || Vizuální kontrola || a) Chybí, jsou uvolněné nebo velmi zkorodované. b) Nedostatečná vzdálenost od kola. c) Nejsou v souladu s požadavky(1). || 7. JINÉ VYBAVENÍ || 7.1. Bezpečnostní pásy / přezky a zádržné systémy || 7.1.1. Bezpečnost montáže bezpečnostních pásů / přezek || Vizuální kontrola || a) Bod ukotvení je ve velmi zhoršeném stavu. b) Uvolněné ukotvení. || 7.1.2. Stav bezpečnostních pásů / přezek || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Povinný bezpečnostní pás chybí nebo není připevněn. b) Bezpečnostní pás je poškozen. c) Bezpečnostní pás není v souladu s požadavky(1). d) Přezka bezpečnostního pásu je poškozená nebo nefunguje správně. e) Přitahovač bezpečnostního pásu je poškozený nebo nefunguje správně. || 7.1.3. Omezovač zátěže bezpečnostních pásů || Vizuální kontrola || Omezovač zátěže zjevně chybí nebo není pro dané vozidlo vhodný. || 7.1.4. Předpínače bezpečnostních pásů || Vizuální kontrola || Předpínač zjevně chybí nebo není pro dané vozidlo vhodný. || 7.1.5. Airbagy || Vizuální kontrola || a) Airbagy zjevně chybí nebo nejsou pro dané vozidlo vhodné. b) Airbag zjevně nefunguje. || 7.1.6. Doplňující zádržné systémy || Vizuální kontrola kontrolky vadné funkce || Kontrolka vadné funkce doplňujícího zádržného systému ukazuje jakékoli selhání systému. || 7.2. Hasicí přístroj (X)(2) || Vizuální kontrola || a) Chybí. b) Není v souladu s požadavky(1). || 7.3. Zámky a zařízení proti neoprávněnému použití || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Zařízení k zamezení řízení vozidla nefunguje. b) Vadné nebo bezděčné zamykání či blokování. || 7.4. Výstražný trojúhelník (je-li požadován) (X)(2) || Vizuální kontrola || a) Chybí nebo není úplný. b) Není v souladu s požadavky(1). || 7.5. Lékárnička (je-li požadována) (X)(2) || Vizuální kontrola || Chybí, není úplná nebo není v souladu s požadavky(1). || 7.6. Zakládací klíny ke kolu (jsou-li požadovány) (X)(2) || Vizuální kontrola || Chybí nebo nejsou v dobrém stavu. || 7.7. Zvukové výstražné zařízení || Vizuální kontrola a zkouška činnosti || a) Nefunguje. b) Nespolehlivé ovládání. c) Není v souladu s požadavky(1). || 7.8. Rychloměr || Vizuální kontrola nebo zkouška činnosti při jízdní zkoušce pomocí elektronického zařízení || a) Není osazen v souladu s požadavky(1). b) Nefunguje. c) Nelze jej osvětlit. || 7.9. Záznamové zařízení (je-li osazeno/požadováno) || Vizuální kontrola || a) Není osazeno v souladu s požadavky(1). (b) Nefunguje. c) Vadné nebo chybějící plomby. d) Štítek s kalibrací chybí, je nečitelný nebo zastaralý. e) Očividné zásahy nebo manipulace. f) Velikost pneumatik není slučitelná s parametry kalibrace. || 7.10. Omezovač rychlosti (je-li osazen/požadován) || Vizuální kontrola a zkouška činnosti, je-li toto vybavení použito || a) Není osazen v souladu s požadavky(1). b) Zjevně nefunguje. c) Nesprávně nastavená rychlost (je-li kontrolováno). d) Vadné nebo chybějící plomby. e) Štítek s kalibrací chybí, je nečitelný nebo zastaralý. f) Velikost pneumatik není slučitelná s parametry kalibrace. || 7.11 Počitadlo ujetých kilometrů, je-li instalováno || Vizuální kontrola || a) Zjevně manipulováno (podvod). b) Zjevně nefunguje. || 7.12 Systém elektronické kontroly stability (ESC), je-li osazen/požadován || Vizuální kontrola || a) Čidla rychlosti na kolech chybí nebo jsou poškozená. b) Poškozené vedení. c) Jiné části chybí nebo jsou poškozené. d) Spínač je poškozený nebo nefunguje správně. e) Kontrolka vadné funkce systému elektronické kontroly stability ukazuje jakékoli selhání systému. || 8. OBTĚŽOVÁNÍ OKOLÍ || 8.1. Hluk || 8.1.1 Systém omezení hluku || Subjektivní hodnocení (pokud kontrolor neusoudí, že je hlučnost podprůměrná, může se uplatnit zkouška hluku statického vozidla s použitím hlukoměru) || a) Úroveň hluku přesahuje úroveň povolenou požadavky(1). b) Některá část systému omezení hluku je uvolněná, mohla by spadnout, je poškozená, nesprávně namontovaná, chybí nebo je zjevně změněná tak, že to může mít nežádoucí vliv na úroveň hluku. || 8.2. Emise z výfuku || 8.2.1 Emise zážehového motoru || 8.2.1.1 Zařízení k omezení emisí z výfuku || Vizuální kontrola || a) Zařízení k omezení emisí namontované výrobcem chybí, je změněno nebo je zjevně poškozené. b) Netěsnost, která by měla vliv na měření emisí. || 8.2.1.2 Plynné emise || Měření s použitím analyzátoru výfukových plynů v souladu s požadavky(1). U vozidel vybavených vhodným palubním diagnostickým systémem (OBD) lze alternativně zkontrolovat správnou funkci systému k omezení emisí zjištěním odpovídajícího údaje ze zařízení OBD a ověřením správné funkce systému OBD ve voze při měření emisí při volnoběžných otáčkách motoru v souladu s doporučeními výrobce pro stabilizaci motoru a dalšími požadavky(1). || a) Plynné emise překračují určené hodnoty udané výrobcem; b) nebo, nejsou-li tyto údaje k dispozici, je překročena povolená hodnota emisí CO i) u vozidel, která nemají technicky pokročilý systém k omezení emisí, – 4,5 %, nebo – 3,5 % podle data první registrace nebo použití uvedeného v požadavcích(1) ii) u vozidel s technicky pokročilým systémem k omezení emisí, – při volnoběžných otáčkách motoru: 0,5 % – při vysokých volnoběžných otáčkách: 0,3 % nebo – při volnoběžných otáčkách motoru: 0,3 %[6] – při vysokých volnoběžných otáčkách: 0,2 % podle data první registrace nebo použití uvedeného v požadavcích(1) c) Lambda je mimo rozpětí 1± 0,03 nebo neodpovídá specifikaci výrobce. d) Zjištění z OBD značí zjevně nesprávnou funkci. || 8.2.2 Emise vznětových motorů || 8.2.2.1. Zařízení k omezení emisí z výfuku || Vizuální kontrola || a) Zařízení k omezení emisí namontované výrobcem chybí nebo je zjevně poškozené. b) Netěsnost, která by měla vliv na měření emisí. || 8.2.2.2 Opacita Tento požadavek se nevztahuje na vozidla registrovaná nebo uvedená do provozu před 1. lednem 1980. || a) Měření opacity výfukového plynu při volné akceleraci (bez zatížení, od volnoběžných otáček do maximálních regulovaných otáček) s řadicí pákou převodovky v neutrálu a s rozpojenou spojkou. b) Stabilizace vozidla: 1. Vozidla se mohou zkoušet bez stabilizace, ačkoliv z bezpečnostních důvodů by se mělo ověřit, že je motor teplý a je ve vyhovujícím mechanickém stavu. 2. Požadavky na stabilizaci: i) Motor musí mít plnou provozní teplotu, například teplota oleje v motoru měřená snímačem v trubici měrky hladiny oleje musí být nejméně 80 °C, nebo musí mít běžnou provozní hodnotu, jestliže je nižší, nebo teplota bloku motoru měřená hladinou infračerveného záření musí mít nejméně ekvivalentní teplotu. Jestliže toto měření není proveditelné vzhledem ke konfiguraci vozidla, může se určit běžná provozní teplota motoru jiným způsobem, například z činnosti chladicího ventilátoru motoru. ii) Výfukový systém se propláchne nejméně třemi cykly volné akcelerace nebo rovnocenným způsobem. c) Postup zkoušky: Před začátkem každého cyklu volné akcelerace musí mít motor a popřípadě přeplňovací turbodmychadlo volnoběžné otáčky. U vznětových motorů těžkých vozidel to znamená, že je nutno vyčkat nejméně 10 sekund po uvolnění pedálu akcelerátoru. 2. Na začátku každého cyklu volné akcelerace musí být pedál akcelerátoru plně sešlápnut rychle a rovnoměrně (v době kratší než jedna sekunda), avšak nenásilně, aby byla dosažena maximální dodávka ze vstřikovacího čerpadla. 3. Při každém cyklu volné akcelerace musí motor dosáhnout maximálních regulovaných otáček nebo u vozidel s automatickou převodovkou otáček specifikovaných výrobcem, nebo není-li tento údaj k dispozici, dvou třetin maximálních regulovaných otáček předtím, než je uvolněn pedál akcelerátoru. To lze zkontrolovat například sledováním otáček motoru nebo tak, že se od začátku sešlapování pedálu akcelerátoru do jeho uvolnění nechá uplynout dostatečná doba. U vozidel kategorií 1 a 2 podle přílohy 1 by měla tato doba být nejméně dvě sekundy. 4. Zkouška se hodnotí jako nevyhovující jen tehdy, jestliže aritmetický průměr z nejméně tří posledních cyklů volné akcelerace přesahuje mezní hodnotu. Tato hodnota se vypočte bez uvažování změřených hodnot, které se významně odchylují od střední hodnoty změřených hodnot, nebo se zjistí jiným způsobem statistického výpočtu, při kterém se uvažuje rozptyl měřených hodnot. Členské státy mohou omezit počet zkušebních cyklů. 5. S cílem zamezit zbytečnému zkoušení mohou členské státy hodnotit jako nevyhovující vozidla, u nichž měřené hodnoty výrazně přesahují mezní hodnoty po méně než třech cyklech volné akcelerace nebo po proplachovacích cyklech. S c