DŮVODOVÁ ZPRÁVA

Podle čl. 395 odst. 1 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup výběru DPH nebo zabránit určitým druhům daňových úniků či vyhýbání se daňovým povinnostem.

Dopisem, který byl u Komise zaevidován dne 30. března 2016, požádala Italská republika o povolení i nadále uplatňovat výjimečné opatření, které se týká nároku na odpočet DPH odvedené u některých druhů dopravních prostředků. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o DPH informovala Komise dopisem ze dne 22. června 2016 o žádosti Italské republiky ostatní členské státy. Dopisem ze dne 23. června 2016 uvědomila Komise Italskou republiku, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Články 168 a 168a směrnice o DPH stanoví, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet DPH zaplacené na nákupech pro účely svých zdanitelných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice o DPH zároveň stanoví, že použití zboží, které tvoří součást obchodního majetku, pro soukromou potřebu se považuje za poskytnutí služby za úplatu, pokud je DPH z tohoto zboží plně nebo zčásti odpočitatelná. Systém ve výsledku zajišťuje, že konečná spotřeba je zdaněna, pokud byla odpovídající DPH na vstupu původně odečtena.

Pokud jde o motorová vozidla, pro osobu povinnou k dani je někdy obtížné a namáhavé určit a zaznamenat rozdíl mezi služebním a soukromým použitím a pro daňovou správu je rovněž obtížné ověřit skutečné oddělení těchto použití. Tak by tomu bylo i v případě, že by Itálie využila možnost stanovenou v čl. 168a odst. 2 směrnice o DPH s cílem omezit odpočet výdajů na služební automobily v poměru k jejich skutečnému využívání k obchodním účelům osobou povinnou k dani. Vzhledem k počtu vozidel s obojím použitím by navíc mohlo dojít ke značným daňovým únikům.

V zájmu zjednodušení výběru DPH a boje proti daňovým únikům Italská republika v roce 2007 požádala Radu o jednotlivou odchylku, která by jí umožnila do 31. prosince 2010 povinně omezit nárok na odpočet v případě silničních motorových vozidel (jiných než zemědělské nebo lesnické traktory, která se obvykle využívají k přepravě osob nebo zboží po silnici, jejichž nejvyšší povolená hmotnost je 3 500 kg a která mají nejvýše osm sedadel kromě sedadla řidiče) na 40 %, a tato odchylka jí byla povolena. Nicméně je třeba poznamenat, že některé kategorie vozidel byly z tohoto omezení výslovně vyloučeny, a to vozidla, která jsou součástí skladových zásob, vozidla využívaná k výuce v autoškolách, vozidla využívaná k pronájmu či leasingu a vozidla využívaná obchodními zástupci a taxi službou. Podniky by zároveň nemusely vést účetnictví spojené s daní ze soukromého použití. Platnost tohoto rozhodnutí byla prodloužena rozhodnutím Rady 2010/748/EU do 31. prosince 2013 a prováděcím rozhodnutím Rady 2013/679/EU do 31. prosince 2016.

V souladu s článkem 6 výše zmíněného rozhodnutí předložila Italská republika zprávu o použití uvedeného rozhodnutí, která obsahovala přezkum procentního omezení.

Z údajů, které poskytla Italská republika v této zprávě, vyplývá, že zejména vzhledem k velmi vysokému počtu malých podniků v Italské republice (99 % neboli 5,2 milionu osob povinných k dani je třeba považovat za mikrosubjekty tvořené v zásadě jednou osobou či pouze s jedním zaměstnancem) by omezení ve výši 40 % stále ještě odpovídalo aktuální situaci, a bylo by tedy přiměřené.

Každé prodloužení odchylky by však mělo být časově omezeno, aby bylo možné posoudit, zda jsou podmínky, na kterých se odchylka zakládá, stále platné. Navrhuje se proto prodloužit odchylku do konce roku 2019 a požádat Italskou republiku, aby předložila novou zprávu v případě, že by po skončení tohoto období hodlala předložit novou žádost o prodloužení.

•Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

Článek 176 směrnice 2006/112/ES stanoví, že Rada rozhodne o tom, z jakých výdajů nelze DPH odpočíst. Do té doby Rada povoluje členským státům zachovat vyloučení, která byla v platnosti k 1. lednu 1979. Proto existuje celá řada ustanovení „status quo“, která omezují nárok na odpočet u motorových vozidel.

Bez ohledu na předchozí iniciativy mající za cíl stanovit pravidla určující, které kategorie výdajů mohou být předmětem omezení nároku na odpočet, je při očekávání harmonizace těchto pravidel na úrovni EU taková odchylka vhodná.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právní základ

Článek 395 směrnice o DPH.

•Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)