Tento návrh je v souladu s návrhem nařízení o dozoru nad trhem s výrobky, který Komise přijala v únoru 2013 [COM(2013) 75] v rámci „balíčku o bezpečnosti spotřebních výrobků a dozoru nad trhem“. Ústředním cílem dokumentu COM(2013) 75 bylo podstatně zjednodušit rámec Unie pro dozor nad trhem v oblasti nepotravinářských výrobků prostřednictvím snížení počtu právních předpisů obsahujících pravidla dozoru nad trhem a vytvořit jednosložkový systém, ve kterém jsou všechna tato pravidla spojena do jediného nástroje. Dokument COM(2013) 75 byl zejména koncipován za účelem přepracování a zefektivnění pravidel dozoru nad trhem stanovených směrnicí 2001/95/ES o obecné bezpečnosti výrobků, nařízením (ES) č. 765/2008 a řadou odvětvových harmonizačních právních předpisů Unie, a to jejich sloučením do jediného právního nástroje, který by se vztahoval horizontálně na všechna odvětví.

Pokud jde o celosvětový obchod, Komise znovu potvrdila svoji politiku založenou na otevřenosti a spolupráci. Aby však bylo možné bojovat proti situacím, kdy pravidla sice existují, ale nedodržují se, EU by potřebovala mít k dispozici nástroje k obnovení rovných podmínek a rozhodně postupovat proti zemím nebo podnikům, které se dopouštějí nekalých praktik. Důrazné vymáhání pravidel Unie by také zajistilo ukládání sankcí vůči všem podnikům přítomným nebo působícím v Unii, které porušují pravidla. To bude prováděno ve spolupráci s orgány členských států a posíleným unijním řízením rizik v oblasti cel s cílem usnadnit a urychlit legitimní obchod v EU a současně zajistit ochranu a bezpečnost občanů tím, že se zabrání pronikání padělaného nebo nebezpečného zboží přes hranice EU.

Evropský parlament přijal k návrhu postoj v prvním čtení dne 15. dubna 2014. V roce 2015 se však legislativní rozprava ocitla na mrtvém bodě. Pokud by měla legislativní rozprava o dokumentu COM(2013) 75 pokračovat, mohla by analýza harmonizačních právních předpisů Unie, které v daném okamžiku platí, a to s ohledem na vývoj od roku 2013, jakož i tento návrh, přispět k pokroku, který spolunormotvůrci učinili ohledně návrhu v souladu s interinstitucionální dohodou mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Evropskou komisí o zdokonalení tvorby právních předpisů.

Hodnocení nařízení (ES) č. 765/2008 ukázalo, že nařízení je pouze částečně účinné při dosahování svých specifických a strategických cílů. Je tomu tak především proto, že koordinace a spolupráce dosud nedosáhly uspokojivé úrovně. K zajištění přeshraniční spolupráce v oblasti dozoru nad trhem jsou zavedeny nástroje, jako je systém rychlého varování Unie pro nebezpečné nepotravinářské výrobky (RAPEX) a informační a komunikační systém pro dozor nad trhem (ICSMS), avšak členské státy je dostatečně nevyužívají. V důsledku toho orgány dozoru nad trhem jen zřídka omezují uvedení výrobku na trh, pokud jim jejich partner v jiném členském státě oznámí opatření týkající se daného výrobku. Zdá se, že orgány dozoru nad trhem a celní orgány mají jen omezený prostor, aby mohly využívat zjištění (včetně protokolů o zkouškách) partnerských orgánů v jiném členském státě, a vyhnuly se tak duplikování vynaloženého úsilí. Navíc se nařízení (ES) č. 765/2008 zatím neuplatňuje jednotně, a to z důvodu významných rozdílů ve způsobu, jakým ho členské státy provádějí. To se týká organizace dozoru nad trhem na vnitrostátní úrovni, dostupnosti finančních, lidských a technických zdrojů, strategií dozoru nad trhem, pravomocí provádět inspekce a ukládat sankce a systémů pro monitorování a podávání zpráv. V neposlední řadě se zdá, že hraniční kontroly dovážených výrobků nejsou dostatečné. Hlavní obtíže jsou způsobeny tím, že orgány dozoru nad trhem nemají výkonnou pravomoc mimo svůj členský stát, zejména v souvislosti s on-line prodejem.

Jediným vhodným nástrojem k dosažení cíle, který spočívá ve zlepšení vymáhání a dodržování harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků, je nařízení. Směrnice by daných cílů nedosáhla, jelikož hranice a případné konflikty mezi jednotlivými jurisdikcemi by přetrvávaly i po jejím provedení ve vnitrostátním právu.

Návrh zlepší spolupráci při vymáhání práva, aniž by orgánům členských států vznikala nepřiměřená nebo nadměrná zátěž. Návrh tudíž nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cílů.

Opatření stanovená tímto návrhem nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k vyřešení uvedených problémů a dosažení jeho cílů. Návrh stanoví společný soubor pravomocí pro všechny příslušné orgány v členských státech, což by mělo přispět k posílení vymáhání a dodržování harmonizačních pravidel Unie týkajících se výrobků. Zvolená úroveň harmonizace je nezbytná pro zajištění hladké spolupráce a výměny důkazů mezi příslušnými orgány. Dále je nutno napravit současnou situaci, kdy některé požadavky na výrobky stanovené v harmonizačních právních předpisech Unie nejsou na jednotném trhu důsledně a jednotně uplatňovány, protože orgány dozoru nad trhem v některých členských státech nemají pravomoci potřebné k vyšetření a ukončení případů nesouladu s předpisy.

Je tudíž nezbytné posílit vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků, zachovávat veřejné zájmy, jež jsou v této souvislosti hájeny, zejména ochranu zdraví, a zajistit rovné podmínky pro podniky usazené v EU i mimo ni. Orgány dozoru nad trhem by měly obdržet soubor pravomocí, který jim umožní účinně vymáhat harmonizační právní předpisy Unie týkající se výrobků. Měla by se zvýšit jejich spolupráce přes hranice a s celními orgány. Je také nezbytné posílit kontroly na vnějších hranicích Unie. V důsledku toho se musí zavést nástroje a mechanismy dozoru nad trhem, které tyto snahy umožní a usnadní, zejména vytvořením sítě Unie pro shodu výrobků, jejímž hlavním úkolem bude koordinovat vymáhání práva v celé Unii. Na úrovni Unie je nutno rovněž vyřešit financování a podávání zpráv.

O ohrožení různých veřejných zájmů, jež se harmonizační právní předpisy Unie snaží chránit, by se mělo uvažovat také, pokud jde o výrobky dovážené do Unie. Musí proto existovat účinný dozor nad trhem po celé délce vnějších hranic Unie.

Hodnocení poukázalo na některé obtíže s chápáním oblasti působnosti nařízení (ES) č. 765/2008. Ačkoli jsou jeho definice celkově jasné a vhodné, nejsou úplné a aktuální, zejména pokud jde o on-line prodej. Nařízení (ES) č. 765/2008 je relevantní, co se týče aktuálních potřeb zúčastněných stran, jako jsou spolupráce a výměna informací a hraniční kontroly, avšak stává se méně relevantním, co se týče potřeb souvisejících se současnou dynamikou trhu (zvyšování objemu on-line obchodování, rozpočtová omezení na vnitrostátní úrovni), což vyžaduje rychlou reakci.

Hodnocení poukázalo na problémy, co se týče soudržnosti se směrnicí o obecné bezpečnosti výrobků 2001/95/ES, jejíž definice nejsou vždy v souladu s definicemi nařízení. Tento návrh objasňuje hranice mezi směrnicí o obecné bezpečnosti výrobků a nařízením (ES) č. 765/2008. Soudržnost nařízení (ES) č. 765/2008 s odvětvovými směrnicemi je dostatečně zajištěna ustanovením lex specialis. Nicméně v některých případech nesrovnalosti a mezery v definicích a terminologii stanovené v jednotlivých právních předpisech snižují celkovou srozumitelnost rámce pro dozor nad trhem, aniž by to bránilo provádění nařízení (ES) č. 765/2008.

Dopad různých zkoumaných možností zohlednil dopad na dotčená základní práva. Tento legislativní návrh respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Je třeba jej vykládat a uplatňovat s ohledem na tato práva a zásady. Orgány dozoru nad trhem by uplatňovaly pravomoci stanovené v tomto nařízení na základě proporcionality a nezbytnosti a podléhaly by vnitrostátním procesním zárukám.

Posouzení dopadů obdrželo od Výboru pro kontrolu regulace zpočátku záporné stanovisko (dne 7. dubna 2017) a následně kladné stanovisko s výhradami (dne 8. června 2017). Doporučení obsažená v uvedených stanoviscích byla začleněna do zprávy. Upravená zpráva obsahuje rozsáhlejší popisy stávajícího rámce pro dozor nad trhem, vztahu k „balíčku o bezpečnosti spotřebních výrobků a dozoru nad trhem“ z roku 2013 a výsledky hodnocení. Byla přepracována prezentace problémů, cílů a možností a byly doplněny další příslušné důkazy a odhady nákladů. Pokud jde o síť Unie pro shodu výrobků, zpráva uvádí očekávané výstupy a náklady při různých scénářích a probírá dopady a proveditelnost možností správy, podle nichž by síť Unie pro shodu výrobků zajišťovala buď některá stávající agentura, nebo Komise. S ohledem na složitost pozměnění zakládajících předpisů stávající agentury pověřuje tento návrh podporou sekretariátu sítě Komisi. Pokud jde o povinnost výrobců jmenovat osobu odpovědnou za informace o souladu s předpisy usazenou v Unii, zpráva o posouzení dopadů popisuje hlavní dotčené obchodní a podnikatelské modely, zejména dálkový prodej ze zemí mimo EU. Zpráva vyjasňuje mandát osoby odpovědné za informace o souladu s předpisy. Také uvádí odhad nákladů souvisejících se zprostředkováním informací o souladu s předpisy a probírá dopady na obchodníky ze třetích zemí a spravedlivé tržní podmínky pro podniky působící v Unii.

Hodnocení stávajícího právního rámce pro dozor nad trhem (viz oddíl 3.1) konstatovalo, že většinu nákladů na vymáhání práva vyplývajících ze stávajících pravidel dozoru nad trhem hradí orgány veřejné moci, zatímco náklady podniků se týkají pouze informačních povinností (odpovědí na žádosti orgánů, informací o zjištěných případech nesouladu s předpisy), a ty je tudíž považují za nevýznamné. Zlepšená koordinace vymáhání práva a stanovení priorit podporované sítí Unie pro shodu výrobků a vzájemně hodnocenými strategiemi vymáhání práva by vedly k lepšímu vytvoření rovných podmínek, což by snížilo některé nepříznivé dopady všeobecných nesrovnalostí ve vymáhání práva, s nimiž se podniky potýkají.

Komise přezkoumá provádění tohoto nařízení pět let po dni, kdy se začne používat, a hodnoticí zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva posoudí, zda nařízení dosáhlo svých cílů, zejména pokud se jedná o snížení počtu nevyhovujících výrobků, zajištění účinného a účelného vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie, zlepšení spolupráce mezi příslušnými orgány a posílení kontrol výrobků vstupujících na trh Unie, a to s přihlédnutím k jeho dopadům na podnikání, a zejména na malé a střední podniky.

Nařízení také posiluje výměnu informací mezi orgány dozoru nad trhem a celními orgány, zejména prostřednictvím postupů pro propouštění výrobků a postupů pro pozastavení a zamítnutí propuštění do volného oběhu. Orgány dozoru nad trhem mohou být požádány o poskytnutí informací o výrobcích a hospodářských subjektech, u kterých je zjištěno vyšší riziko nesouladu s předpisy. Celní orgány mají včas informovat orgány dozoru nad trhem o propuštění výrobků do volného oběhu a o výsledcích kontrol, pokud jsou tyto informace důležité pro vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie.

(10)Některé definice v současnosti stanovené v nařízení (ES) č. 765/2008 by měly být uvedeny do souladu s definicemi stanovenými v jiných aktech Unie a případně by měly odrážet architekturu moderních dodavatelských řetězců.

(9)Odpovědnost za vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie by měla spočívat na členských státech, jejichž orgány dozoru nad trhem by měly být povinny zajistit, aby se právní předpisy plně dodržovaly. Členské státy by proto měly zavést systematické přístupy, které zajistí účinnost dozoru nad trhem a dalších činností k vymáhání práva.

(8)Rámec zavedený tímto nařízením by měl doplňovat a posilovat stávající ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se poskytování informací o souladu výrobků s předpisy a rámce pro spolupráci s hospodářskými subjekty, dozor nad trhem s výrobky a kontrolu výrobků vstupujících do Unie. Avšak v souladu se zásadou lex specialis by se toto nařízení mělo použít pouze tehdy, pokud v jiných stávajících nebo budoucích pravidlech harmonizačních právních předpisů Unie neexistují zvláštní ustanovení se stejným cílem, povahou a účinkem. Odpovídající ustanovení tohoto nařízení by se proto neměla vztahovat na oblasti upravené takovými zvláštními ustanoveními, například ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 o prekursorech drog, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 o kosmetických přípravcích, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/745 o zdravotnických prostředcích a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/746 o diagnostických zdravotnických prostředcích in vitro.

(7)Bezpečnost spotřebitelů do značné míry závisí na aktivním vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků, které stanoví bezpečnostní požadavky. Je proto nezbytné posílit donucovací opatření. Tato opatření by se měla neustále zdokonalovat a být čím dál účinnější, aby mohla čelit současným výzvám celosvětového trhu a stále složitějšího dodavatelského řetězce.

(6)Aby se celkový legislativní rámec zracionalizoval a zjednodušil při současné snaze o zdokonalení tvorby právních předpisů, měla by být pravidla kontroly výrobků vstupujících na trh Unie přezkoumána a včleněna do jediného legislativního rámce pro kontroly výrobků na vnějších hranicích.

(5)Toto nařízení by se mělo vztahovat na výrobky, které podléhají harmonizačním právním předpisům Unie uvedeným v příloze. Právní předpisy uvedené v příloze by měly zahrnovat všechny harmonizační právní předpisy Unie týkající se jiných vyráběných výrobků než potravin, krmiv, humánních a veterinárních léčivých přípravků, živých rostlin a živočichů, produktů lidského původu a rostlinných a živočišných produktů, které přímo souvisejí s jejich budoucí reprodukcí. Tím se zajistí jednotný rámec pro dozor nad trhem s těmito výrobky na úrovni Unie. Je proto nezbytné pozměnit několik nástrojů harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků, zejména proto, aby se odstranily odkazy na některá ustanovení nařízení (ES) č. 765/2008. Budou-li v budoucnosti přijaty nové harmonizační právní předpisy Unie, bude nezbytné, aby uvedené právní předpisy stanovily, zda se na ně toto nařízení vztahuje.

(4)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES stanoví obecné bezpečnostní požadavky pro všechny spotřební výrobky a stanoví zvláštní povinnosti a pravomoci členských států v souvislosti s nebezpečnými výrobky a také upravuje výměnu informací za tímto účelem prostřednictvím systému rychlého varování Unie pro nebezpečné nepotravinářské výrobky (RAPEX). Orgány dozoru nad trhem by měly mít možnost přijímat konkrétnější opatření, která mají podle uvedené směrnice k dispozici. Aby se dosáhlo vyšší úrovně bezpečnosti u spotřebních výrobků, je nutno doplnit mechanismy pro výměnu informací a pro situace vyžadující rychlý zásah stanovené ve směrnici 2001/95/ES a posílené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008, a to tak, aby byly účinnější.

(2)Posílení jednotného trhu se zbožím prostřednictvím dalšího prohloubení snahy o zajištění toho, aby na trh Unie nebyly uváděny nevyhovující výrobky, bylo označeno za prioritu ve sdělení Komise „Zlepšování jednotného trhu: více příležitostí pro lidi a podniky“. Toho by se mělo dosáhnout posílením dozoru nad trhem, poskytováním správných pobídek hospodářským subjektům, zesílením kontrol dodržování předpisů a podporou užší přeshraniční spolupráce mezi donucovacími orgány, a to i prostřednictvím spolupráce s celními orgány.

(1)Pro zaručení volného pohybu výrobků v rámci Unie je nezbytné zajistit, aby výrobky splňovaly požadavky na vysokou úroveň ochrany veřejných zájmů, jako je zdraví a bezpečnost obecně, zdraví a bezpečnost na pracovišti, ochrana spotřebitele, ochrana životního prostředí a veřejná bezpečnost. Důrazné vymáhání těchto požadavků je nezbytné, aby mohly být tyto zájmy řádně chráněny a aby se vytvořily podmínky, díky nimž se bude dařit spravedlivé hospodářské soutěži na trhu Unie se zbožím. Jsou proto nezbytná pravidla k zajištění tohoto vymáhání na celém vnitřním trhu, a to i v případě výrobků vstupujících do Unie ze třetích zemí.

(30)Tímto nařízením by neměl být dotčen postup podle ochranných ustanovení stanovený harmonizačními právními předpisy Unie pro jednotlivá odvětví podle čl. 114 odst. 10 Smlouvy. Aby se zajistila stejná úroveň ochrany v celé Unii, měly by mít členské státy oprávnění přijímat omezující opatření týkající se výrobků, které představují riziko pro zdraví a bezpečnost nebo pro jiné aspekty ochrany veřejného zájmu. Měly by také mít povinnost oznamovat tato opatření ostatním členským státům a Komisi a umožnit Komisi, aby se vyjádřila k těm vnitrostátním opatřením, která omezují volný pohyb výrobků, s cílem zajistit fungování vnitřního trhu.

(27)Orgány dozoru nad trhem jednají v zájmu hospodářských subjektů, koncových uživatelů a široké veřejnosti s cílem zajistit důslednou ochranu veřejných zájmů stanovených harmonizačními právními předpisy Unie týkajícími se výrobků prostřednictvím vhodných donucovacích opatření a zajistit dodržování těchto právních předpisů v rámci celého dodavatelského řetězce prostřednictvím vhodných kontrol. Orgány dozoru nad trhem by tudíž měly vysvětlovat hospodářským subjektům, koncovým uživatelům a široké veřejnosti účinnost a účelnost činností, které vykonávají. Měly by poskytovat přístup k informacím o organizaci a výkonu svých činností, včetně kontrol, a pravidelně zveřejňovat informace o prováděných činnostech a jejich výsledcích. Rovněž by měly mít za určitých podmínek právo zveřejnit nebo zpřístupnit informace o tom, jak podle výsledků kontrol prováděných v rámci dozoru nad trhem jednotlivé hospodářské subjekty dodržují předpisy.

(26)Zejména v digitálním prostředí by orgány dozoru nad trhem měly mít možnost rychle a účinně ukončit nesoulad s předpisy, zejména pokud hospodářský subjekt, který výrobek prodává, skrývá svou totožnost nebo přesídlí v rámci Unie nebo do třetí země, aby se vyhnul donucovacím opatřením. V případech, kdy existuje riziko vážného a nenapravitelného poškození koncových uživatelů z důvodu nesouladu s předpisy, by orgány dozoru nad trhem měly mít možnost přijímat dočasná opatření, pokud neexistují jiné prostředky, jak takovým škodám předejít nebo je zmírnit, a to včetně pozastavení webových stránek, služby nebo účtu nebo pozastavení plně kvalifikovaného doménového jména na určitou dobu v souladu se zásadami stanovenými ve směrnici 2000/31/ES. Kromě toho by orgány dozoru nad trhem měly mít pravomoc zrušit webové stránky, službu nebo účet či jejich část nebo vymazat plně kvalifikované doménové jméno, případně si vyžádat, aby tak učinila třetí strana, která je poskytovatelem služeb.

(25)Orgány dozoru nad trhem by měly mít možnost kontrolovat soulad výrobků, které mají být dodány na trh, s harmonizačními právními předpisy Unie a získávat důkazy o nesouladu s předpisy. Měly by mít proto pravomoc provádět zkušební nákupy, a pokud nelze získat důkazy jinými prostředky, nakupovat výrobky pod krycí identitou.

(24)Orgány dozoru nad trhem by měly mít možnost požadovat od kteréhokoli zástupce nebo zaměstnance dotyčného hospodářského subjektu, aby poskytl vysvětlení, informace či dokumenty nebo sdělil skutečnosti týkající se předmětu kontroly na místě, a měly by mít možnost odpovědi poskytnuté tímto zástupcem nebo zaměstnancem zaznamenat.

(23)Orgány dozoru nad trhem by měly mít možnost provádět nezbytné kontroly na místě a měly by mít pravomoc vstupovat do jakýchkoli prostor, na jakékoli pozemky nebo do jakýchkoli dopravních prostředků, které hospodářský subjekt používá pro účely své obchodní, podnikatelské nebo řemeslné činnosti či povolání.

(22)Orgány dozoru nad trhem by měly mít přístup ke všem nezbytným důkazům, údajům a informacím týkajícím se předmětu vyšetřování, aby mohly zjistit, zda byly porušeny platné harmonizační právní předpisy Unie, a zejména aby určily odpovědný hospodářský subjekt, a to bez ohledu na to, kdo má dotyčné důkazy, informace nebo údaje v držení, kde se tyto nacházejí a v jakém jsou formátu. Orgány dozoru nad trhem by měly mít možnost požádat třetí strany v digitálním hodnotovém řetězci o poskytnutí veškerých potřebných důkazů, údajů a informací.

(20)Tímto nařízením by neměla být dotčena možnost členských států libovolně si zvolit systém vymáhání práva, který považují za vhodný. Členské státy by měly mít možnost volby, zda mohou jejich orgány dozoru nad trhem provádět vyšetřování a vymáhání práva přímo v rámci svých vlastních kompetencí, nebo předložením věci příslušným soudům.

(19)Aby se zajistilo správné vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků, měly by mít orgány dozoru nad trhem společný soubor vyšetřovacích a donucovacích pravomocí umožňující lepší spolupráci mezi orgány dozoru nad trhem a účinnější odrazující efekt na hospodářské subjekty, které vědomě porušují harmonizační právní předpisy Unie. Tyto pravomoci by měly být dostatečně robustní, aby mohly řešit výzvy spojené s vymáháním harmonizačních právních předpisů Unie společně s problémy elektronického obchodování a digitálního prostředí a aby hospodářským subjektům zabránily využívat mezery v systému vymáhání práva přesunem do členských států, jejichž orgány dozoru nad trhem nejsou k řešení protiprávních praktik vybaveny. Zejména by tyto pravomoci měly umožnit výměnu informací a důkazů mezi příslušnými orgány, aby bylo možno vymáhat právo ve všech členských státech stejně.

(18)Činnosti v oblasti dozoru nad trhem by měly být důkladné a účinné, aby bylo zajištěno správné uplatňování harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků. Jelikož kontroly mohou představovat zátěž pro hospodářské subjekty, měly by orgány dozoru nad trhem organizovat a provádět inspekční činnosti s ohledem na jejich zájmy a omezit zmíněnou zátěž na míru, která je nezbytná pro výkon účelných a účinných kontrol. Kromě toho by příslušné orgány členského státu měly provádět činnosti v oblasti dozoru nad trhem stejně pečlivě bez ohledu na to, zda je nesoulad daného výrobku s předpisy relevantní na území uvedeného členského státu, nebo zda je pravděpodobné, že bude mít dopad na trh jiného členského státu.

(17)Je třeba zřídit síť Unie pro shodu výrobků, kterou by zajišťovala Komise a jež má koordinovat a usnadňovat provádění společných činností členských států k vymáhání práva, jako jsou společná vyšetřování. Tato struktura správní podpory by měla umožnit sdružování zdrojů a také udržovat komunikační a informační systém mezi členskými státy a Komisí, a tím přispět k posílení vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků a odrazovat od porušování práva.

(16)Členské státy by měly určit své vlastní orgány dozoru nad trhem. S cílem usnadnit správní pomoc a spolupráci by měly členské státy rovněž určit ústřední styčný úřad. Styčné úřady by měly zajišťovat koordinaci činností v oblasti vymáhání práva a dozoru nad trhem, jakož i komunikaci s orgány dozoru nad trhem ostatních členských států a s Komisí.

(15)Členské státy by měly hospodářským subjektům poskytovat pomoc buď prostřednictvím informací o použitelných harmonizačních právních předpisech Unie podávaných kontaktními místy pro výrobky zřízenými podle nařízení (EU) [nutno vložit odkaz na nové nařízení o vzájemném uznávání], nebo prostřednictvím pokynů ohledně použitelných harmonizačních právních předpisů Unie poskytovaných orgánem dozoru nad trhem v rámci ujednání o partnerství pro dodržování předpisů. Orgány dozoru nad trhem by měly mít možnost stavět na stávající spolupráci se zúčastněnými stranami a moci uzavírat se zúčastněnými stranami memoranda o porozumění s cílem podpořit dodržování předpisů nebo zjistit nesoulad s předpisy, pokud jde o kategorie výrobků v dané zeměpisné oblasti.

(14)Spravedlivější jednotný trh by měl zajistit rovné podmínky pro hospodářskou soutěž všem hospodářským subjektům a ochranu před nekalou soutěží. Za tímto účelem je nutné posílit vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků. Dobrá spolupráce mezi výrobci a orgány dozoru nad trhem je klíčovým prvkem, který umožňuje okamžitý zásah a nápravné opatření ve vztahu k danému výrobku. Je důležité, že by měla existovat kontaktní osoba usazená v Unii, aby orgány dozoru nad trhem měly někoho, komu mohou klást dotazy ohledně souladu výrobku s harmonizačními právními předpisy Unie. Osobou odpovědnou za poskytování takových informací o souladu s předpisy by měl být výrobce nebo dovozce, případně jiná osoba určená pro tento účel výrobcem, například jiný hospodářský subjekt. Úloha osoby odpovědné za informace o souladu s předpisy usazené v Unii má zásadní význam v tom, že pro orgány dozoru nad trhem představuje partnera usazeného v Unii a může včas plnit konkrétní úkoly, aby se zajistilo, že výrobky splňují požadavky harmonizačních právních předpisů Unie, z čehož mají prospěch spotřebitelé, pracovníci i podniky v Unii. Ustanovení tohoto nařízení, která vyžadují, aby existovala osoba usazená v Unii odpovědná za informace o souladu s předpisy, by neměla platit v případě, že zvláštní požadavky stanovené v některých právních nástrojích týkajících se výrobků dosahují stejného výsledného účinku – jmenovitě článek 4 nařízení (ES) č. 1223/2009 , článek 15 nařízení (EU) 2017/745 a článek 15 nařízení (EU) 2017/746.

(13)Rozvoj elektronického obchodování je také z velké části způsoben rozrůstáním se poskytovatelů služeb informační společnosti, obvykle prostřednictvím platforem a za úplatu, kteří nabízejí zprostředkovatelské služby spočívající v ukládání obsahu třetích stran, avšak přitom nemají nad takovým obsahem žádnou kontrolu, a proto nejednají jménem dotyčného hospodářského subjektu. Odstraněním obsahu týkajícího se nevyhovujících výrobků nebo – pokud, toto nelze prakticky provést – zablokováním přístupu k nevyhovujícím výrobkům nabízeným prostřednictvím jejich služeb by neměla být dotčena pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES. Zejména by se na poskytovatele služeb neměla vztahovat žádná obecná povinnost sledovat informace, které přenášejí nebo ukládají, ani by jim neměla být uložena obecná povinnost aktivně hledat skutečnosti nebo okolnosti naznačující nezákonnou činnost. Kromě toho by poskytovatelé hostingových služeb neměli nést odpovědnost, pokud si nejsou protiprávní činnosti nebo informací skutečně vědomi a nejsou si vědomi skutečností nebo okolností, z nichž by byly protiprávní činnost nebo informace zjevné.

(11)Od hospodářských subjektů v celém dodavatelském řetězci by se mělo očekávat, že budou jednat zodpovědně a v plném souladu s právními požadavky platnými při uvádění nebo dodávání výrobků na trh, aby se zajistil soulad s harmonizačními právními předpisy Unie týkajícími se výrobků. Tímto nařízením by neměly být dotčeny povinnosti, které odpovídají úloze každého hospodářského subjektu v procesu dodávek a distribuce podle zvláštních ustanovení harmonizačních právních předpisů Unie, přičemž konečná odpovědnost za soulad výrobku s požadavky harmonizačních právních předpisů Unie spočívá i nadále na výrobci.

(31)Informace vyměňované mezi orgány dozoru nad trhem a používání důkazů a zjištění z vyšetřování by měly podléhat nejpřísnějším zárukám důvěrnosti a služebního a obchodního tajemství. S informacemi je nutno zacházet v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy, aby se zajistilo, že nebudou ohrožena vyšetřování a že nedojde k poškození pověsti hospodářského subjektu.

(32)Pokud je pro účely tohoto nařízení nezbytné zpracovávat osobní údaje, mělo by se tak dít v souladu s právními předpisy Unie o ochraně osobních údajů. Případné zpracování osobních údajů podle tohoto nařízení podléhá nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 a případně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001.

(33)Aby byla v rámci pro dozor nad trhem zajištěna spolehlivost a jednotnost zkoušení v celé Unii, měla by Komise určit zkušební zařízení Unie. Kromě toho je nutno vybudovat komplexnější informační systém pro sdílení výsledků zkoušek uvnitř Unie, aby se zamezilo zbytečnému zdvojování a zajistila se větší jednotnost na úrovni Unie.

(34)Laboratoře určené Komisí jako zkušební zařízení Unie by měly mít dostatečné odborné znalosti, vybavení, infrastrukturu a zaměstnance, aby mohly plnit své úkoly co nejkvalitněji. Aby byly zajištěny správné a spolehlivé výsledky, měla by být zkušební zařízení Unie akreditována podle příslušných harmonizovaných norem Unie. Akreditaci by měl vydávat vnitrostátní akreditační orgán působící v souladu s nařízením (ES) č. 765/2008.

(35)Členské státy by měly být povinny zajistit, že budou vždy k dispozici dostatečné finanční zdroje, aby orgány dozoru nad trhem měly vhodné personální zajištění a vybavení. Účinná činnost v oblasti dozoru nad trhem je náročná z hlediska zdrojů, a je proto nezbytné poskytovat stabilní zdroje na úrovni, která v jakémkoli daném okamžiku odpovídá potřebám vymáhání práva. Veřejné financování by proto mělo být doplněno výběrem poplatků na pokrytí nákladů vznikajících při provádění činností v oblasti dozoru nad trhem ve vztahu k výrobkům, u kterých bylo zjištěno, že nejsou v souladu s předpisy, a to s náležitým zohledněním toho, jak daný hospodářský subjekt dosud dodržoval předpisy.

(36)Financování činností v oblasti dozoru nad trhem prostřednictvím poplatků vybíraných od hospodářských subjektů by mělo probíhat zcela transparentně, aby občané a podniky chápali metodu a údaje používané ke stanovení poplatků a byli informováni o využití příjmů z poplatků.

(37)Je vhodné, aby členské státy určily orgány odpovědné za uplatňování celních právních předpisů a jakékoli další orgány odpovědné podle vnitrostátního práva za kontrolu výrobků vstupujících na trh Unie.

(38)Účinným způsobem, jak zajistit, aby se na trh Unie nedostávaly nebezpečné nebo nevyhovující výrobky, by bylo odhalit takové výrobky před jejich propuštěním do volného oběhu. Celní orgány, jakožto orgány pověřené kontrolou výrobků vstupujících na celní území Unie, mají úplný přehled o obchodních tocích přes vnější hranice, a proto by měly mít povinnost provádět vhodné kontroly na základě posouzení rizik, aby tak přispěly k vyšší bezpečnosti trhu. Jednotného vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků lze dosáhnout pouze prostřednictvím systematické spolupráce a výměny informací mezi orgány dozoru nad trhem a celními orgány. Tyto orgány by měly od orgánů dozoru nad trhem v dostatečném předstihu dostávat všechny nezbytné informace týkající se nevyhovujících výrobků nebo informace o hospodářských subjektech, u nichž bylo zjištěno vyšší riziko nesouladu s předpisy. Celní orgány by zase měly včas informovat orgány dozoru nad trhem o propuštění výrobků do volného oběhu a o výsledcích kontrol, pokud jsou tyto informace důležité pro vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků. Kromě toho, pokud se Komise dozví o vážném riziku, které představuje dovážený výrobek, měla by o těchto rizicích informovat členské státy, aby se zajistily koordinované a účinnější kontroly dodržování a vymáhání předpisů v prvních místech vstupu do Unie.

(39)Za účelem podpory celních orgánů a orgánů dozoru nad trhem při plnění úkolů souvisejících s kontrolami výrobků vstupujících na celní území Unie by mělo být poskytnuto zvýhodněné zacházení výrobkům, které jsou navrženy v celním prohlášení k propuštění do volného oběhu oprávněným hospodářským subjektem, definovaným v čl. 38 odst. 2 nařízení (EU) č. 952/2013, a to až do zavedení postupu pro výměnu informací o statusu oprávněných hospodářských subjektů a o tom, jak dosud dodržovaly předpisy týkající se bezpečnosti výrobků. Takový přístup by měl umožnit cílenější kontrolu, na základě rizik, prováděnou u výrobků propuštěných do volného oběhu.

(40)Komise by měla mít možnost vyměňovat si informace ohledně dozoru nad trhem s regulačními orgány třetích zemí nebo mezinárodními organizacemi, aby se před vývozem výrobků na trh Unie zajistil soulad s předpisy.

(41)V této souvislosti je nezbytné zachovat a dále rozvíjet stávající informační a komunikační systém pro dozor nad trhem (ICSMS). Za účelem shromažďování informací ohledně vymáhání harmonizačních právních předpisů Unie týkajících se výrobků by měl být systém ICSMS zmodernizován a měl by být přístupný Komisi, ústředním styčným úřadům a orgánům dozoru nad trhem, jakož i široké veřejnosti prostřednictvím veřejného rozhraní. Dále by mělo být vytvořeno elektronické rozhraní, které umožní účinnou výměnu informací mezi vnitrostátními celními systémy a orgány dozoru nad trhem.

(42)Komise by měla provádět hodnocení toto nařízení na základě cílů, které sleduje. Podle bodu 22 interinstitucionální dohody ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů by hodnocení založené na účinnosti, účelnosti, relevanci, soudržnosti a přidané hodnotě mělo sloužit jako základ pro posouzení dopadů možných budoucích kroků.

(43)Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případného uložení správních a finančních sankcí.

(44)Rozmanitost sankcí v celé Unii je jedním z hlavních důvodů nedostatečného odrazování a nerovnoměrné ochrany. Pravidla pro stanovování sankcí, včetně peněžitých sankcí, spadají do vnitrostátní jurisdikce, a měla by být tudíž určena vnitrostátními právními předpisy. Měla by však být stanovena společná kritéria a zásady pro určování výše sankcí, aby se dosáhlo jednotného a účinného odrazujícího účinku v celé Unii. Aby se eliminovaly slabé stránky, které by mohly podněcovat ke spekulativnímu výběru jurisdikce, je nezbytné vymezit soubor kritérií pro stanovení účinných, přiměřených a odrazujících úrovní sankcí v celé Unii, zejména pokud jde o chování hospodářských subjektů v minulosti, jejich spolupráci při vyšetřování prováděném orgány dozoru nad trhem a úroveň újmy.

(45)Aby byly zajištěny jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení, měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci v souvislosti s postupy pro určování zkušebních zařízení Unie, s postupem pro žádosti o informace a žádosti o donucovací opatření, se statistickými údaji týkajícími se kontrol prováděných celními orgány u výrobků podléhajících harmonizačním právním předpisům Unie, s údaji, které se mají vyměňovat, a s postupem, který je nutno dodržovat při výměně informací mezi celními orgány a orgány dozoru nad trhem ohledně statusu oprávněných hospodářských subjektů, v souvislosti s prováděcími opatřeními ohledně informačního a komunikačního systému a údajů týkajících se propouštění výrobků do celního režimu „propuštění do volného oběhu“ předávaných celními orgány a také se zavedením systému předvývozních kontrol týkajících se výrobků, včetně vzoru pro osvědčení o shodě nebo ověření, která se mají použít. Uvedené pravomoci by se měly uplatňovat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011.

(46)Vzhledem k tomu, že cíle tohoto nařízení, totiž zajistit, aby výrobky uváděné na trh Unie splňovaly požadavky harmonizačních právních předpisů Unie, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a to vzhledem k potřebě velmi vysokého stupně spolupráce, interakce a soudržného jednání všech příslušných orgánů ve všech členských státech, avšak lze jej z důvodu jeho rozsahu a účinků lépe dosáhnout na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.

(47)Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Proto je třeba toto nařízení vykládat a uplatňovat s ohledem na tato práva a zásady. Cílem tohoto nařízení je zejména zajistit plné dodržování ochrany spotřebitele, svobody podnikání, svobody projevu a informací, práva na vlastnictví a ochrany osobních údajů,

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Kapitola I

Obecná ustanovení