PŘÍLOHA

Seznam zkratek

BRRD – směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (1), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/879 (2)

BRRD I – směrnice 2014/59/EU, bez jakýchkoli změn

CRD – směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (3), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/878 (4)

CRR – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (5), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/876 (6)

ESMA – Evropský orgán pro cenné papíry a trhy

externí MREL – minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky použitelný na subjekty řešící krizi a uvedený v článku 45e BRRD

G-SVI – globální systémově významná instituce

interní MREL – minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky použitelný na dceřiné podniky subjektu řešícího krizi nebo subjektu ze třetí země, které však nejsou samy subjektem řešícím krizi, uvedený v článku 45f BRRD

M-MDA – nejvyšší rozdělitelná částka související s minimálním požadavkem na kapitál a způsobilé závazky uvedená v článku 16a BRRD

MiFID – směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (7)

minimální požadavek TLAC – harmonizovaná minimální úroveň standardu TLAC pro G-SVI uvedená v článcích 92a a 92b CRR a v čl. 45d odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a) BRRD

MREL – minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky

NCWO – zásada, že se žádný věřitel nesmí dostat do méně výhodného postavení, než do jakého by se dostal při běžném úpadkovém řízení

nejvýznamnější banky – subjekty řešící krizi v rámci skupin řešících krizi s aktivy převyšujícími 100 miliard EUR uvedené v čl. 45c odst. 5 BRRD

SFD – směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES (8)

SKIPCP – subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů

SRB – Jednotný výbor pro řešení krizí

SRMR – nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 806/2014 (9), ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/877 (10)

SRMR I – nařízení (EU) č. 806/2014, bez jakýchkoli změn

standard TLAC – specifikace celkové kapacity pro absorpci ztrát, vydaná Radou pro finanční stabilitu v listopadu 2015

TLAC – celková kapacita pro absorpci ztrát

Pokud nebude uvedeno jinak, všechny odkazy na články v této příloze je třeba chápat jako odkazy na články BRRD.

A. OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE PRAVOMOCI ZAKÁZAT URČITÁ ROZDĚLENÍ VÝNOSŮ, KTEROU STANOVÍ ČLÁNEK 16A BRRD

1. Otázka (článek 16a)

Článek 16a BRRD dává orgánům příslušným k řešení krize pravomoc zakázat určitá rozdělení výnosů, pokud subjekt poruší požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, je-li zvažován navíc k minimálnímu požadavku na kapitál a způsobilé závazky (MREL). Podobně článek 141 CRD obsahuje ustanovení o pravomocích příslušných orgánů zakázat určitá rozdělení výnosů, pokud subjekt poruší požadavek kombinovaných kapitálových rezerv, je-li zvažován navíc k požadavku na kapitál. Ačkoliv jsou tyto pravomoci svěřeny dvěma různým orgánům, nebyl upřesněn vztah mezi nimi. Ani CRD, ani BRRD neupřesňuje pořadí uplatňování těchto dvou pravomocí, pokud subjekt poruší oba požadavky. Znamená to, že má vnitrostátní normotvůrce v tomto ohledu flexibilitu?

Odpověď

Podmínky pro využití pravomoci orgánů příslušných k řešení krize zakázat subjektu rozdělení větší částky, než je nejvyšší rozdělitelná částka související s minimálním požadavkem na kapitál a způsobilé závazky (M-MDA), tj. pravomoci zakázat určitá rozdělení výnosů, jsou uvedeny v čl. 16a odst. 1 BRRD. Toto ustanovení stanoví, že tato pravomoc je aktivována v situaci, kdy subjekt splňuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv navíc k požadavkům na kapitál uvedeným v čl. 141a odst. 1 písm. a), b) a c) CRD, avšak nesplňuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv navíc k požadavkům uvedeným v článcích 45c a 45d BRRD (tj. MREL).

Z toho vyplývá, že pokud subjekt nesplňuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv navíc k příslušným požadavkům na kapitál, nebude se tento subjekt nacházet v situaci, na kterou odkazuje čl. 16a odst. 1, i kdyby zároveň nesplňoval požadavek kombinovaných kapitálových rezerv navíc k MREL. To znamená, že článek 141 CRD se použije výhradně v tomto případě a subjekt bude muset automaticky omezit určitá rozdělení výnosů podle pravidel, která jsou v uvedeném ustanovení stanovena. Pravomoci orgánů příslušných k řešení krize zakázat určitá rozdělení výnosů podle článku 16a BRRD budou aktivovány pouze tehdy, pokud subjekt splňuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv a příslušné požadavky na kapitál, ale nesplňuje požadavek kombinovaných kapitálových rezerv a MREL.

To v konečném důsledku znamená, že článek 141 CRD nemůže být uplatňován souběžně s článkem 16a BRRD.

2. Otázka (článek 16a)

Je pravda, že článek 16a BRRD zavedl dvě fáze rozhodnutí orgánu příslušného k řešení krize zakázat subjektu, aby rozdělil vyšší než nejvyšší rozdělitelnou částku související s minimálním požadavkem na kapitál a způsobilé závazky (M-MDA):

— během prvních devíti měsíců od oznámení subjektu neexistuje povinnost stanovit M-MDA a orgán příslušný k řešení krize každý měsíc vyhodnocuje, zda tuto pravomoc vykonat, a

— devět měsíců od oznámení subjektu – existuje povinnost vykonat pravomoc zakázat rozdělení částky vyšší než M-MDA, s výjimkou případů, kdy po posouzení orgán příslušný k řešení krize shledá, že jsou splněny nejméně dvě z podmínek uvedených v čl. 16a odst. 3 BRRD?

Odpověď

Pravomoc orgánů příslušných k řešení krize omezit určitá rozdělení výnosů subjektů, která je uvedena v čl. 16a odst. 1 BRRD, se aktivuje pouze tehdy, pokud subjekt splňuje svůj požadavek kombinovaných kapitálových rezerv v kombinaci s příslušnými požadavky na kapitál, ale nikoli v kombinaci s MREL, tj. v důsledku konkrétního porušení požadavku kombinovaných kapitálových rezerv právě v souvislosti s MREL. Tato pravomoc je diskreční. Rozsah uvážení záleží na čase porušení požadavku kombinovaných kapitálových rezerv, jak je uvedeno v čl. 16a odst. 2 a 3 BRRD. Během prvních devíti měsíců od oznámení porušení ze strany subjektu musí orgán příslušný k řešení krize bez zbytečného prodlení po oznámení a dále minimálně jednou měsíčně posoudit, zda příslušnou pravomoc vykonat, nebo ne, a to se zohledněním prvků uvedených v čl. 16a odst. 2 BRRD. Po devíti měsících musí orgán příslušný k řešení krize tuto pravomoc vykonat, pokud nejsou splněny nejméně dvě z podmínek uvedených v čl. 16a odst. 3 BRRD.

3. Otázka (čl. 16a odst. 3)

Podle čl. 16a odst. 3 musí orgán příslušný k řešení krize po konzultaci s příslušným orgánem vykonat pravomoc uvedenou v čl. 16a odst. 1, s výjimkou případů, kdy orgán příslušný k řešení krize shledá, že jsou splněny nejméně dvě z podmínek stanovených v uvedeném odstavci 3.

Je pravda, že při posuzování podmínek stanovených v čl. 16a odst. 3 musí orgán příslušný k řešení krize konzultovat další orgány (např. příslušný orgán, orgán odpovědný za makroobezřetnostní finanční stabilitu)?

Odpověď

Přímo čl. 16a odst. 3 vyžaduje, aby orgán příslušný k řešení krize zapojil do posouzení podmínek uvedených v prvním pododstavci uvedeného ustanovení příslušný orgán.

V souladu s čl. 16a odst. 3 prvním pododstavcem musí orgán příslušný k řešení krize konzultovat příslušný orgán předtím, než vykoná svou pravomoc zakázat subjektům rozdělení částky vyšší než M-MDA. V souladu s čl. 16a odst. 3 druhým pododstavcem musí orgán příslušný k řešení krize o svém rozhodnutí nevykonat svou pravomoc informovat příslušný orgán a své důvody písemně vysvětlit.

V prvním případě je výslovně požadováno, aby orgán příslušný k řešení krize konzultoval s příslušným orgánem skutečnost, že nejsou splněny podmínky čl. 16a odst. 1 pro nevykonání pravomoci. V druhém případě je požadováno, aby orgán příslušný k řešení krize písemně informoval příslušný orgán a vysvětlil mu své důvody vedoucí k závěru, že podmínky čl. 16a odst. 3 pro nevykonání pravomoci jsou splněny.

BRRD nevyžaduje, aby orgány příslušné k řešení krize konzultovaly své závěry s dalšími orgány (např. určenými vnitrostátními makroobezřetnostními orgány) nebo jim je oznamovaly, ale nebrání tomu.

4. Otázka CRR (čl. 92 odst. 1a), CRD (článek 141c), BRRD (článek 16a)

Ustanovení čl. 92 odst. 1a CRR stanoví: „Kapitál tier 1, který se používá ke splnění požadavku kapitálové rezervy k pákovému poměru, se nepoužije ke splnění žádných požadavků založených na páce, jež jsou stanoveny v tomto nařízení a ve směrnici 2013/36/EU, není-li v nich výslovně stanoveno jinak.“

Musí instituce splnit současně požadavek kapitálové rezervy k pákovému poměru uvedený v čl. 92 odst. 1a CRR i minimální požadavek TLAC nezaložený na riziku a externí a interní MREL?

Odpověď

Podle společného výkladu BRRD (čl. 16a odst. 1) a CRD (čl. 128 čtvrtý pododstavec) by se požadavek kombinovaných kapitálových rezerv měl uplatnit pouze nad rámec na riziku založených složek požadavků stanovených v článcích 92a a 92b CRR a v článcích 45c a 45d BRRD (tj. minimální požadavek TLAC a externí a interní MREL).

V souladu s tím dává článek 16a BRRD orgánům příslušným k řešení krize pravomoc zakázat rozdělení částky vyšší než M-MDA, pouze pokud příslušná instituce nesplní požadavek kombinovaných kapitálových rezerv zvažovaný navíc k MREL, který je vypočten na základě celkového objemu rizikové expozice (viz také 24. bod odůvodnění směrnice (EU) 2019/879).

To znamená, že pokud jde o vztah mezi požadavkem kombinovaných kapitálových rezerv a na riziku založeným minimálním požadavkem TLAC a MREL, BRRD a CRD výslovně uvádějí, že i) kmenový kapitál tier 1 použitý ke splnění minimálního požadavku TLAC a MREL nemůže být použit na splnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv, a ii) pokud je porušen požadavek kombinovaných kapitálových rezerv zvažovaný v kombinaci s na riziku založeným minimálním požadavkem TLAC a MREL, mají orgány příslušné k řešení krize pravomoc zakázat rozdělení částky vyšší než M-MDA.

Neexistují nicméně paralelní ustanovení, pokud jde o vztah mezi požadavkem kapitálové rezervy k pákovému poměru uvedeným v čl. 92 odst. 1a CRR a na riziku nezaloženým minimálním požadavkem TLAC a MREL. Podle článku 141c CRD se má za to, že požadavek kapitálové rezervy k pákovému poměru uvedený v čl. 92 odst. 1a CRR není splněn pouze tehdy, jestliže instituce nemá kmenový kapitál tier 1 ve výši nutné k současnému plnění tohoto požadavku a požadavků stanovených v čl. 92 odst. 1 písm. d) CRR a v čl. 104 odst. 1 písm. a) CRD. Ani v CRD, ani v BRRD není zmíněna nutnost splnit požadavek kapitálové rezervy k pákovému poměru současně s na riziku nezaloženými složkami minimálního požadavku TLAC a MREL. Článek 141b CRD pouze ukládá automatická omezení týkající se rozdělování výnosů vyšších než je nejvyšší rozdělitelná částka související s pákovým poměrem, pokud instituce nesplní požadavek kapitálové rezervy k pákovému poměru, jak je stanoveno ve výše uvedeném článku 141c CRD. Směrnice BRRD neobsahuje žádné ustanovení, které by odráželo článek 16a pro požadavek kapitálové rezervy k pákovému poměru, což znamená, že orgán příslušný k řešení krize nemá pravomoc omezit rozdělování výnosů, pokud není splněn požadavek kapitálové rezervy k pákovému poměru zvažovaný spolu s MREL, který je vypočítán na základě celkové míry expozic.

Ustanovení čl. 92 odst. 1a druhého pododstavce CRR proto nelze vykládat tak, že brání dvojímu započtení kmenového kapitálu tier 1 pro účely splnění požadavku kapitálové rezervy k pákovému poměru a minimálního požadavku TLAC a MREL, který je vypočítán na základě celkové míry expozic. Právo Unie vždy výslovně stanoví i) situace, v nichž není povoleno dvojí započtení kmenového kapitálu tier 1 pro účely splnění požadavku kapitálové rezervy a MREL, a ii) důsledky v případě porušení požadavku kapitálové rezervy zvažovaného v kombinaci s MREL. Ani jedno v případě požadavku kapitálové rezervy k pákovému poměru nenastalo.

B. OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE PRAVOMOCI POZASTAVIT POVINNOSTI PLATBY NEBO PLNĚNÍ PODLE ČLÁNKŮ 33A A 69

5. Otázka (článek 33a)

Článek 33a BRRD dává orgánům příslušným k řešení krize pravomoc pozastavit určité povinnosti, pokud bylo zjištěno, že instituce nebo subjekt jsou v selhání nebo je jejich selhání pravděpodobné (moratorium). Podle čl. 33a odst. 3 BRRD mohou členské státy stanovit, že orgány příslušné k řešení krize zajistí vkladatelům přístup k dennímu obnosu. V kontextu jednotného mechanismu pro řešení krizí by u institucí spadajících do působnosti Jednotného výboru pro řešení krizí (SRB) měla být pravomoc moratoria vykonávána vnitrostátními orgány příslušnými k řešení krize za účelem provedení všech rozhodnutí, jež jim určil SRB (článek 29 SRMR).

Bylo by za účelem provedení možnosti přístupu k dennímu obnosu podle čl. 33a odst. 3 BRRD ve vnitrostátním právu správné stanovit, že u institucí spadajících do působnosti SRB může vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize zajistit přístup k dennímu obnosu, pokud to bude SRB požadovat a v rozsahu, v němž to bude požadovat?

Odpověď

Pravomoc uplatnit moratorium je svěřena vnitrostátním orgánům příslušným k řešení krize, a to i v kontextu bankovní unie. Vnitrostátní orgány příslušné k řešení krize by měly tuto pravomoc vykonávat způsobem, který je stanoven ve vnitrostátních právních předpisech, kterými se BRRD provádí, a v souladu s podmínkami stanovenými vnitrostátními právními předpisy. To se odráží v čl. 29 odst. 1 druhém pododstavci SRMR.

V závislosti na tom, jak je článek 33a proveden ve vnitrostátním právu, by pravomoc zajistit přístup k dennímu obnosu a jeho kvantifikace mohly být přesněji formulovány přímo ve vnitrostátních prováděcích předpisech nebo by takové právní předpisy mohly obsahovat kritéria, na jejichž základě je vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize stanoví. V každém případě by tyto prvky měly být vymezeny vnitrostátním normotvůrcem při provedení článku 33a BRRD. Vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize by měl při výkonu své pravomoci tato kritéria dodržovat.

V kontextu provedení tohoto ustanovení ve vnitrostátním právu není třeba odkazovat na SRB, protože úloha SRB vyplývá z článku 29 SRMR, který je přímo použitelný.

Koordinaci s SRB při výkonu těchto pravomoci lze nicméně doporučit, aby byla zajištěna plná soudržnost mezi pokyny SRB a pravomocemi, které vnitrostátnímu orgánu příslušnému k řešení krize svěřují vnitrostátní prováděcí právní předpisy. To by mělo usnadnit hladké provádění opatření přijatých v rámci programu řešení krize.

6. Otázka (čl. 33a odst. 3)

Jaké nástroje, prvky nebo kritéria přispívají ke stanovení přiměřenosti denního obnosu, k němuž by vkladatelé měli mít přístup? V tomto ohledu by mohla být ve vnitrostátních prováděcích právních předpisech obsažena částka pokrývající minimální denní životní náklady. Kromě toho by tato částka měla být pro orgán příslušný k řešení krize závazná při rozhodování o povolení přístupu k přiměřenému obnosu.

Mělo by toto stanovení být povinností orgánu příslušného k řešení krize na základě posouzení v každém jednotlivém případě, nebo by mělo stanovení přiměřené úrovně spadat do úlohy vnitrostátního normotvůrce?

Jaké další příslušné ukazatele je možné v tomto kontextu zohlednit?

Odpověď

Článek 33a dává členským státům v kontextu jeho provádění i uplatňování širokou možnost vlastního uvážení, pokud jde o stanovení příslušných kritérií pro kvantifikaci denního obnosu i jeho uplatňování.

7. Otázka (čl. 33a odst. 3 a čl. 69 odst. 5)

Je ve vztahu k „náležitému dennímu obnosu“, který je uveden v čl. 33a odst. 3 a čl. 69 odst. 5, záměrem spolunormotvůrců, aby členské státy stanovily „náležitý“ obnos ve vnitrostátních prováděcích právních předpisech, nebo má orgán příslušný k řešení krize určitou flexibilitu, aby mohl rozhodovat případ od případu?

Odpověď

Ustanovení není v tomto ohledu konkrétní a umožňuje členským státům flexibilitu při rozhodování o tom, jak jej provést. Některé členské státy mohou chtít stanovit pevný denní obnos přímo v zákoně nebo poskytnout přesná kritéria pro jeho výpočet, zatímco jiné mohou stanovení příslušného obnosu svěřit orgánu příslušnému k řešení krize.

8. Otázka (čl. 33a odst. 5)

Z čl. 33a odst. 5 není jasné, jaké konkrétní povinnosti z něj vyplývají pro orgány příslušné k řešení krize. Není jasné, jak může orgán prokázat, že uvážil „stávající vnitrostátní pravidla, jakož i dohledové a soudní pravomoci“, snažil se o ochranu „práv věřitelů a rovného zacházení s věřiteli v běžném úpadkovém řízení“ a přihlédl zejména „k možnému použití vnitrostátního úpadkového řízení pro danou instituci či subjekt“. Uvažovala Komise o nějakém konkrétním kroku, jehož provedení může být při uplatňování tohoto ustanovení nutné?

Odpověď

Účelem tohoto ustanovení je poskytnout určité záruky k zajištění toho, že budou rozsáhlé pravomoci moratoria udělené orgánu příslušnému k řešení krize vykonávány správně.

Znění uvedené v čl. 33a odst. 5 odkazuje na skutečnost, že pravomoc moratoria podle článku 33a může být vykonána v okamžiku prohlášení o tom, že je subjekt v selhání nebo je jeho selhání pravděpodobné, a v takovém okamžiku je možné, že nebylo dosud provedeno stanovení existence veřejného zájmu podle čl. 32 odst. 1 písm. c). Proto je možné, že poté, co bude moratorium uvaleno, dojde orgán příslušný k řešení krize k závěru, že žádný veřejný zájem neexistuje a mělo by se použít vnitrostátní úpadkové řízení. Toto řízení v některých členských státech nevede k okamžitému uzavření instituce a likvidaci jejího majetku, ale umožňuje pokračování instituce. Řízení vede jiný orgán než orgán příslušný k řešení krize.

Cílem podmínek uvedených v tomto ustanovení je zajistit, aby oba orgány své kroky koordinovaly a případně se shodly na vhodnosti moratoria v konkrétních podmínkách dané situace. V tomto ohledu má jazykové znění zajistit, aby orgán příslušný k řešení krize zvážil možný dopad moratoria na různé kategorie věřitelů a jejich pohledávky, například s cílem předejít tomu, aby moratorium uplatněné jen na některé z nich, a na jiné nikoli vedlo k diskriminaci v oblasti zacházení s věřiteli v úpadkovém řízení.

9. Otázka (čl. 33a odst. 11)

Ustanovení čl. 33a odst. 11 stanoví, že pokud orgán příslušný k řešení krize vykonal pravomoc pozastavit povinnost platby nebo plnění za okolností stanovených v čl. 33a odst. 1 nebo 10, nesmí orgán příslušný k řešení krize vykonávat své pravomoci podle čl. 69 odst. 1, čl. 70 odst. 1 nebo čl. 71 odst. 1. Nicméně pravomocí pozastavit povinnost platby nebo plnění se zabývá pouze čl. 33a odst. 1. Ustanovení čl. 33a odst. 10 se týká pravomoci omezit zajištěné věřitele a pravomoci pozastavit práva na ukončení smlouvy.

Zabránil by výkon pravomoci pozastavit povinnost platby nebo plnění, jak je stanovena v čl. 33a odst. 1, sám o sobě orgánu příslušnému k řešení krize v tom, aby později vykonal své pravomocí podle čl. 69 odst. 1 (týkajícího se pozastavení výkonu některých pravomocí), čl. 70 odst. 1 (týkajícího se pravomoci omezit zajištěné věřitele) a čl. 71 odst. 1 (týkajícího se pravomoci pozastavit práva na ukončení smlouvy)? Nebo jsou pravomoci orgánu příslušného k řešení krize podle čl. 70 odst. 1 a čl. 71 odst. 1 omezeny pouze v případě, že orgán příslušný k řešení krize rovněž vykonal své pravomoci podle čl. 33a odst. 10?

Odpověď

Účelem ustanovení čl. 33a odst. 11 je zabránit postupnému výkonu téže pravomoci dvakrát. Účelem tohoto ustanovení je zajistit, aby maximální doba trvání pozastavení nebo omezení práv věřitelů nepřekročila maximální délku dvou dnů, vypočítanou podle ustanovení čl. 33a odst. 4.

Z toho vyplývá, že omezení platí pouze ve vztahu k opakovanému výkonu téže pravomoci, a ne v případě, kdy jsou v různých okamžicích vykonávány dvě různé pravomoci.

S ohledem na konkrétní problém uvedený ve druhé části otázky jsou tedy pravomoci orgánu příslušného k řešení krize podle čl. 70 odst. 1 a čl. 71 odst. 1 omezeny pouze v situaci, kdy orgán příslušný k řešení krize vykonal své pravomoci rovněž podle čl. 33a odst. 10 písm. a) a b).

C. OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE PRODEJE PODŘÍZENÝCH ZPŮSOBILÝCH ZÁVAZKŮ NEPROFESIONÁLNÍM ZÁKAZNÍKŮM

10. Otázka (článek 44a)

Jaký je význam pojmu „prodávající“ pro účely článku 44a?

Odpověď

Článek 44a BRRD se vztahuje na investiční podniky ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 MiFID, úvěrové instituce, správcovské společnosti SKIPCP a správce alternativních investičních fondů, kteří poskytují investiční služby nebo vykonávají investiční činnosti, jež vedou k převodu podřízených způsobilých závazků na neprofesionální zákazníky, tj. které splňují podmínky uvedené v článku 72a CRR, kromě čl. 72a odst. 1 písm. b) a čl. 72b odst. 3 až 5 CRR. Tyto subjekty jsou pro účely článku 44a BRRD „prodávajícími“.

11. Otázka (článek 44 a)

Měla by být ochrana stanovená v článku 44a BRRD rozšířena na jednotlivé vyjmenované nástroje nebo na konkrétní kategorie nástrojů definované v BRRD nebo CRD?

Odpověď

Rozsah konkrétních pravidel týkajících se ochrany neprofesionálních zákazníků je definován v čl. 44a odst. 1 BRRD.

Ustanovení čl. 44a odst. 1 prvního pododstavce BRRD se v zásadě vztahuje pouze na prodej „způsobilých závazků, jež splňují všechny podmínky uvedené v článku 72a nařízení (EU) č. 575/2013 [CRR], kromě čl. 72a odst. 1 písm. b) a čl. 72b odst. 3 až 5“, tj. podřízených způsobilých závazků. Ustanovení čl. 44a odst. 1 druhého pododstavce BRRD dává členským státům možnost rozšířit pravidla stanovená v čl. 44a BRRD na prodej kapitálu nebo dalších závazků použitelných k rekapitalizaci z vnitřních zdrojů, včetně nepodřízených způsobilých závazků.

Ustanovení čl. 44a odst. 7 BRRD uvádí, že členské státy nemusí uplatňovat článek 44a BRRD na závazky, které byly vydány před datem použitelnosti směrnice (EU) 2019/879 (tj. před 28. prosincem 2020).

12. Otázka (článek 44a)

Pokud se strany transakce nacházejí v členských státech, které uplatnily vnitrostátní možnosti v článku 44a BRRD odlišným způsobem, určují se pravidla členského státu, která se použijí, podle umístění emitenta, zprostředkovatele, nebo klienta?

Odpověď

Pokud členský stát použije čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD, použije se právo podle umístění prodávajícího za předpokladu, že po prodávajícím je v čl. 44a odst. 1 BRRD požadováno provedení posouzení vhodnosti v souladu s čl. 25 odst. 2 MiFID, jak je provedena v příslušném členském státě. Pokud členský stát provedl čl. 44a odst. 5 „odchylně“ od čl. 44a odst. 1 až 4, měl by zajistit, aby minimální jmenovitá hodnota podřízených způsobilých závazků, které jsou vydávány subjekty usazenými v jeho jurisdikci, činila minimálně 50 000 EUR a aby v daném členském státě mohly být neprofesionálním zákazníkům prodávány pouze podřízené způsobilé závazky s minimální jmenovitou hodnotou 50 000 EUR. Další pravidla uvedená v čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD se nepoužijí. Přeshraniční použití těchto pravidel záleží na vnitrostátních opatřeních zvolených k provedení článku 44a BRRD (tj. čl. 44a odst. 1 až 4, čl. 44a odst. 5 nebo čl. 44a odst. 6).

V úvahu připadá několik scénářů:

V prvním scénáři jsou podřízené způsobilé závazky vydané subjekty usazenými v členském státě bez pravidla o minimální jmenovité hodnotě podřízených způsobilých závazků (členský stát A) prodávány neprofesionálním zákazníkům členského státu, který pravidlo o minimální jmenovité hodnotě stanovil (členský stát B): v takovém případě by měl členský stát B zajistit, aby neprofesionálním zákazníkům v jeho jurisdikci mohly být prodávány pouze podřízené způsobilé závazky, které splňují pravidlo o minimální jmenovité hodnotě.

V opačném případě, kdy jsou podřízené způsobilé závazky subjektu z členského státu B prodávány neprofesionálním zákazníkům v členském státě A, by měl prodej takových podřízených způsobilých závazků splňovat čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD. Fakticky by to znamenalo, že neprofesionálnímu zákazníkovi může být prodán jen jeden podřízený způsobilý závazek v hodnotě maximálně 50 000 EUR, jsou-li splněny podmínky čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD, jak byly provedeny členským státem A.

Podřízené způsobilé závazky vydané v členském státě (členský stát A) s minimální jmenovitou hodnotu 50 000 EUR nemohou být jako takové prodány neprofesionálním zákazníkům v jiném členském státě (členský stát B), který používá pravidlo o vyšší minimální jmenovité hodnotě (např. 250 000 EUR). Neprofesionálním zákazníkům v členském státě B mohou být prodány pouze podřízené způsobilé závazky, které splňují pravidlo členského státu B o minimální jmenovité hodnotě (tj. 250 000 EUR).

Členské státy, které provedly čl. 44a odst. 6 BRRD, by měly zajistit, aby čl. 44a odst. 2 písm. b) podléhal pouze prodej podřízených způsobilých závazků vydaných subjekty řešícími krizi usazenými v příslušném členském státě neprofesionálním zákazníkům (pouze kontrola velikosti investice). Prodej podřízených způsobilých závazků vydaných subjekty řešícími krizi neprofesionálním zákazníkům z jiných členských států se bude řídit právem jejich příslušných států. V případě prodeje podřízených způsobilých závazků vydaných subjekty usazenými v jiných členských státech neprofesionálním zákazníkům bude muset stát uplatňující možnost podle čl. 44a odst. 6 BRRD rozhodnout, zda provede čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD, nebo pravidlo o minimální jmenovité hodnotě stanovené v čl. 44a odst. 5 BRRD. To by znamenalo, že prodej takových podřízených způsobilých závazků neprofesionálním zákazníkům by buď podléhal zesílenému režimu vhodnosti / kontrole portfolia, nebo by takový podřízený způsobilý závazek měl mít minimální jmenovitou hodnotu alespoň 50 000 EUR. Odůvodněním pro použití méně přísných pravidel na prodej podřízených způsobilých závazků neprofesionálním zákazníkům podle čl. 44a odst. 6 BRRD je skutečnost, že trh pro podřízené způsobilé závazky v členském státě je malý a méně likvidní, jak je vyčísleno v hranici 50 miliard EUR. Toto odůvodnění se nevztahuje na podřízené způsobilé závazky vydané institucemi usazenými v jiném členském státě.

13. Otázka (článek 44a)

S ohledem na to, že článek 44a BRRD obsahuje některé požadavky, které se týkají směrnice MiFID (jež je mimo působnost orgánů příslušných k řešení krize), nemůže být orgán příslušný k řešení krize jediným určeným příslušným orgánem. Mohly by se členské státy rozhodnout, že pro účely vymáhání článku 44a BRRD určí orgán pro dohled nad tržním chováním nebo že určí společně orgán příslušný k řešení krize a orgán pro dohled nad tržním chováním?

Odpověď

V 15. a 16. bodě odůvodnění směrnice (EU) 2019/879 je podrobněji rozepsáno odůvodnění pravidel uvedených v článku 44a BRRD, jejich vztah ke způsobilosti institucí k řešení krize, způsob, jakým by mohla být taková pravidla vymáhána, a jejich interakce s vymáháním obecných pravidel ochrany investora uvedenými ve směrnici MiFID.

Ustanovení 15. a 16. bodu odůvodnění směrnice (EU) 2019/879 stanoví:

„(15) V souladu s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1075 by orgány příslušné k řešení krize měly posoudit investorskou základnu nástrojů pro minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky dané instituce nebo subjektu. Již samotné držení významné části nástrojů pro minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky dané instituce nebo subjektu neprofesionálními investory, kteří nemuseli obdržet řádné upozornění na možná rizika, může samo o sobě představovat překážku způsobilosti k řešení krize. Pokud navíc velkou část nástrojů pro minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky určité instituce nebo subjektu drží jiné instituce nebo subjekty, mohly by překážku způsobilosti k řešení krize představovat rovněž systémové dopady odpisu nebo konverze. Pokud orgán příslušný k řešení krize konstatuje překážku způsobilosti k řešení krize vyplývající z velikosti a povahy určité investorské základny, měl by mít možnost instituci nebo subjektu doporučit, aby tuto překážku řešil. (16) S cílem zajistit, aby neprofesionální investoři neinvestovali nadměrně do některých dluhových nástrojů, které jsou způsobilé pro minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky, měly by členské státy zajistit, aby minimální jmenovitá hodnota takových nástrojů byla poměrně vysoká nebo aby investice do takových nástrojů nepředstavovaly nadměrnou část portfolia investora. Tento požadavek by se měl vztahovat pouze na nástroje vydané po dni provedení této směrnice. Tento požadavek není směrnicí 2014/65/EU dostatečně pokryt, a měl by proto být vymahatelný podle směrnice 2014/59/EU a současně by jím neměla být dotčena pravidla týkající se ochrany investorů stanovená ve směrnici 2014/65/EU. Pokud při plnění svých úkolů odhalí orgány příslušné k řešení krize důkazy o možném porušování směrnice 2014/65/EU, měly by mít možnost vyměnit si důvěrné informace s orgány pro dohled nad tržním chováním pro účely vymáhání uvedené směrnice. Dále by členské státy rovněž měly mít možnost dále omezit uvádění na trh a prodej některých jiných nástrojů určitým investorům.“

Tyto body odůvodnění obsahují následující prvky:

— Orgány příslušné k řešení krize by měly posoudit investorskou základnu způsobilých závazků s cílem určit možné překážky způsobilosti k řešení krize vyplývající z velikosti a povahy určité investorské základny. Takovou překážku může představovat držení významné části způsobilých závazků neprofesionálními investory.

— Účelem pravidel v článku 44a BRRD je zajistit, aby neprofesionální investoři neinvestovali nadměrně do způsobilých závazků.

— Orgány příslušné k řešení krize by měly spolupracovat s orgány pro dohled nad tržním chováním prostřednictvím výměny důvěrných informací pro účely vymáhání směrnice MiFID, „pokud při plnění svých úkolů odhalí orgány příslušné k řešení krize důkazy o možném porušování směrnice 2014/65/EU [MiFID]“.

Ačkoliv není v článku 44a BRRD uveden žádný konkrétní orgán, který by byl za toto vymáhání odpovědný, z prvků uvedených v 15. a 16. bodu odůvodnění směrnice (EU) 2019/879 vyplývá existence vazby mezi velikostí způsobilých závazků držených neprofesionálními investory, ochranou neprofesionálních investorů a způsobilostí institucí k řešení krize.

To znamená, že členské státy mohou pro vymáhání článku 44a BRRD určit jakýkoliv odpovědný orgán nebo orgány, včetně orgánů určených podle směrnice MiFID (orgány pro dohled nad tržním chováním). Z interakce mezi obecnými pravidly ochrany investora podle MiFID, konkrétními pravidly článku 44a BRRD a pravomocemi orgánů příslušných k řešení krize při řešení překážek způsobilosti institucí k řešení krize v důsledku držení závazků neprofesionálními investory ovšem vyplývá, že orgány pro dohled nad tržním chováním, příslušné orgány odpovědné za vymáhání článku 44a BRRD a orgány příslušné k řešení krize musí při výkonu svých mandátů úzce spolupracovat.

14. Otázka (čl. 44a odst. 1)

Vztahuje se vlastní uvážení jednotlivých států obsažené v poslední větě čl. 44a odst. 1, jež umožňuje rozšířit působnost článku 44a na nástroje, které jsou kapitálem, jen na ustanovení odstavce 1, nebo na všechna ustanovení uvedeného článku?

Odpověď

Ustanovení čl. 44a odst. 1 druhého pododstavce dává členským státům možnost rozšířit pravidla stanovená v čl. 44a na prodej kapitálu nebo dalších závazků použitelných k rekapitalizaci z vnitřních zdrojů.

Tato možnost není omezena pouze na uplatňování čl. 44a odst. 1, ale vztahuje se na celé ustanovení. Ustanovení čl. 44a odst. 2, 3 a 5 obsahují křížový odkaz na závazky uvedené v čl. 44a odst. 1 jako celku, a nikoli pouze na závazky uvedené v čl. 44a odst. 1 prvním pododstavci. Tento aspekt je rovněž objasněn v 16. bodě odůvodnění směrnice (EU) 2019/879, v němž je uvedeno:

„Dále by členské státy rovněž měly mít možnost dále omezit uvádění na trh a prodej některých jiných nástrojů (zvýraznění doplněno) určitým investorům.“

15. Otázka (čl. 44a odst. 1)

Jak má být vykládán čl. 44a odst. 1 písm. b), tj. jaký význam má výraz „prodávající je přesvědčen“?

Odpověď

Ustanovení čl. 44a odst. 1 písm. b) by mělo být vykládáno v tom smyslu, že po provedení posouzení vhodnosti má prodávající za to, že investice do podřízených způsobilých závazků je pro daného neprofesionálního zákazníka vhodná.

16. Otázka (čl. 44a odst. 5)

Jak má být uplatňována odchylka podle čl. 44a odst. 5 BRRD? Existuje několik alternativních výkladů:

— Je čl. 44a odst. 5 BRRD zamýšlen jako výjimka de minimis, na jejímž základě se dodatečná ochrana podle čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD nevztahuje na vydání podřízených způsobilých závazků se jmenovitou hodnotou nižší, než je minimální nominální hodnota? To by znamenalo, že na prodávající podřízených způsobilých závazků, které jsou pod minimální nominální hodnotou, neprofesionálním zákazníkům by se vztahovala pouze ustanovení článku 25 směrnice MiFID. Pokud se jedná o správný výklad, mohou rovněž členské státy volně stanovit hranici de minimis na 50 000 EUR nebo více, jak naznačuje slovo „alespoň“? Takový výklad by mohl vést k situaci, kdy členské státy stanoví velmi vysoké limity, čímž dodatečnou ochranu téměř ve všech případech vyloučí.

— Nebo je čl. 44a odst. 5 BRRD zamýšlen jako výjimka pro nástroje s velmi vysokou hodnotou (oceněné na 50 000 EUR nebo více), přičemž dodatečná ochrana podle čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD se nevztahuje na prodej nástrojů zřízených se jmenovitými hodnotami nad limit stanovený členským státem, na základě toho, že neprofesionální zákazníci budou nejspíše investovat do nástrojů s nižší hodnotou?

— Nebo je čl. 44a odst. 5 BRRD zamýšlen tak, aby umožnil členským státům omezit způsob, jak emitenti zřizují podřízení způsobilé závazky spadající do působnosti čl. 44a odst. 5 BRRD, tím, že uzákoní, že jmenovitá hodnota těchto konkrétních nástrojů by měla převyšovat limit stanovený členským státem na 50 000 EUR nebo více?

Odpověď

K zajištění toho, aby neprofesionální zákazníci neinvestovali nadměrně do určitých způsobilých závazků, musí členské státy buď:

a) provést požadavky uvedené v čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD, nebo

b) odchylně od těchto požadavků uplatňovat pouze požadavek uvedený v čl. 44a odst. 5 BRRD, tj. minimální jmenovitou hodnotu alespoň 50 000 EUR.

Členské státy, které se rozhodnou stanovit minimální jmenovitou hodnotu podřízených způsobilých závazků ve výši alespoň 50 000 EUR, proto nemusí provádět ustanovení obsažená v čl. 44a odst. 1 až 4 BRRD.

V 16. bodě odůvodnění směrnice (EU) 2019/879 se upřesňuje, že čl. 44a odst. 1 až 4 a čl. 44a odst. 5 nemají být prováděny kumulativně, ale jedná se o dvě alternativní možnosti:

„S cílem zajistit, aby neprofesionální investoři neinvestovali nadměrně do některých dluhových nástrojů, které jsou způsobilé pro minimální požadavek na kapitál a způsobilé závazky, měly by členské státy zajistit, aby minimální jmenovitá hodnota takových nástrojů byla poměrně vysoká nebo aby investice do takových nástrojů nepředstavovaly nadměrnou část portfolia investora (zvýraznění doplněno).“

17. Otázka (čl. 44a odst. 5)

Které subjekty mají podléhat pravidlu minimální jmenovité hodnoty podle čl. 44a odst. 5?

Odpověď

Pravidlu minimální jmenovité hodnoty podle možnosti čl. 44a odst. 5 podléhají všechny emise podřízených způsobilých závazků investičními podniky, úvěrovými institucemi, správcovskými společnostmi SKIPCP a správci alternativních investičních fondů pro neprofesionální zákazníky.

18. Otázka (čl. 44a odst. 5)

Je pravda, že v případě, kdy se členský stát rozhodne uplatnit možnost stanovenou v čl. 44a odst. 5 BRRD, se neupouští od požadavku na provedení posouzení vhodnosti podle směrnice MiFID?

Odpověď

Podle čl. 25 odst. 2 MiFID je provedení posouzení vhodnosti vyžadováno pouze při poskytování investičního poradenství nebo správě portfolia. V čl. 44a odst. 1 BRRD se stanoví širší rozsah pro provedení posouzení vhodnosti u všech prodejů podřízených způsobilých závazků neprofesionálním zákazníkům. Členský stát, který provede čl. 44a odst. 5 BRRD, by měl nadále zajistit, aby byl účinně uplatňován čl. 25 odst. 2 MiFID.

19. Otázka (čl. 44a odst. 6)

Ustanovení čl. 44a odst. 6 stanoví: „Pokud hodnota celkových aktiv subjektů uvedených v čl. 1 odst. 1, které jsou usazeny v členském státě a na něž se vztahuje požadavek uvedený v článku 45e, nepřekračuje 50 miliard EUR, daný členský stát může odchylně od požadavků stanovených v odstavcích 1 až 5 tohoto článku uplatnit pouze požadavek uvedený v odst. 2 písm. b) tohoto článku.“

Vztahuje se limit 50 miliard EUR na všechny subjekty řešící krizi v členském státě jako celek?

Odpověď

V čl. 44a odst. 6 je stanovena konkrétní možnost provedení ve vnitrostátním právu odchylně od dvou alternativních možností provedení článku 44a určená pro členské státy s malými a méně likvidními trhy. Tato možnost představuje provedení omezené pouze na požadavek uvedený v čl. 44a odst. 2 písm. b), tj. minimální velikost investice neprofesionálního investora do podřízených způsobilých závazků ve výši 10 000 EUR.

Kritérium pro posouzení velikosti trhu pro způsobilé závazky v členském státě je dáno hodnotou celkových aktiv všech subjektů řešících krizi, na něž se vztahuje článek 45e (tj. externí MREL na konsolidované úrovni skupiny řešící krizi), které jsou usazené v daném členském státě. Aby bylo možné tuto možnost využít, nesmí tato hodnota přesáhnout 50 miliard EUR.

20. Otázka (čl. 44a odst. 6)

Měl by být limit 50 miliard EUR uvedený v čl. 44a odst. 6 BRRD posuzován pouze v okamžiku provedení směrnice (EU) 2019/879, nebo by měla existovat povinnost pravidelně monitorovat, zda nedošlo k tomu, že limit již není splněn?

Je nutné zakotvit konkrétní povinnost monitorovat tento limit v rámci vnitrostátních právních předpisů provádějících směrnici (EU) 2019/879?

Odpověď

V čl. 44a odst. 6 BRRD je stanovena konkrétní možnost omezenějšího provedení určená pro členské státy s malými a méně likvidními trhy, jež se odráží ve zde uvedeném limitu 50 miliard EUR.

Tato možnost povedení podléhá podmíněnosti limitu. Je tudíž povinností členského státu pravidelně monitorovat a posuzovat, zda jejich trhy splňují limit 50 miliard EUR a zda je využívání možnosti uvedené v čl. 44a odst. 6 BRRD odůvodněné. Pokud již limit není splněn, členské státy by si měly vybrat mezi dvěma hlavními alternativními možnostmi provedení článku 44a BRRD a zakotvit tato pravidla do vnitrostátních právních předpisů.

D. OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE MINIMÁLNÍHO POŽADAVKU NA KAPITÁL A ZPŮSOBILÉ ZÁVAZKY

a) Obecně

21. OTÁZKA (obecně)

Jaký je význam pojmu „kontrola“ podle BRRD?

Protože daný právní předpis zřejmě neobsahuje žádnou definici, je opodstatněné brát v úvahu tutéž definici, jako je definice uvedená v čl. 4 odst. 1 bodě 37 CRR? Podle této definice se „kontrolou“ rozumí vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem ve smyslu článku 1 sedmé směrnice Rady 83/349/EHS (11), nebo podle příslušných účetních standardů, kterým instituce podléhá podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (12), nebo podobný vztah mezi jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobou a podnikem.

Odpověď

V BRRD je několik odkazů na kontrolu dceřiného podniku ze strany příslušného subjektu řešícího krizi (např. čl. 45b odst. 3 písm. b), čl. 45f odst. 2 písm. a) bod i) a iv) a čl. 45f odst. 2 písm. b) bod ii) BRRD). Odůvodněním odkazu na „kontrolu“ je zajistit, aby vlastnická struktura nástrojů, které dceřiný podnik používá ke splnění svého interního MREL, nevedla v případě řešení krize skupiny řešící krizi nebo uplatnění pravomoci k odpisu nebo konverzi vůči tomuto dceřinému podniku k tomu, že už subjekt nebude dceřiným podnikem příslušného subjektu řešícího krizi (tj. ke změnám ve struktuře skupiny nebo v rozsahu konsolidace podle článku 18 CRR).

Podle čl. 4 odst. 1 bodu 16 CRR (podle definice uvedené v čl. 2 odst. 1 bodě 5 BRRD) se „dceřiným podnikem“ rozumí:

„a) dceřiný podnik ve smyslu článků 1 a 2 směrnice 83/349/EHS;

b) dceřiný podnik ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice 83/349/EHS a jakýkoli podnik, nad nímž mateřský podnik fakticky uplatňuje dominantní vliv.

Dceřiné podniky dceřiných podniků se rovněž považují za dceřiné podniky podniku, který je jejich původním mateřským podnikem.“

Pro účely MREL by proto odkazy na „kontrolu“ měly být chápány jako odkazy na vztah mezi mateřským a dceřiným podnikem.

22. OTÁZKA (OBECNĚ)

Jaký je význam formulace „subjekt, který je součástí G-SVI“? Zdá se, že tento pojem by měl zahrnovat dceřiný podnik nebo subjekt, v němž je držena určitá účast, která byla zohledněna v okamžiku, kdy byla daná instituce určena jako G-SVI.

Odpověď

„Subjekt řešící krizi, který je součástí G-SVI“, jak je uvedeno v článku 45d BRRD, je instituce nebo subjekt uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) nebo d) BRRD, který je zahrnut do obezřetnostní konsolidace skupiny určené jako G-SVI v souladu s čl. 131 odst. 1 a 2 CRD.

23. OTÁZKA (ČL. 45 ODST. 11 BRRD I)

Podle čl. 45 odst. 11 BRRD I má orgán příslušný k řešení krize na úrovni skupiny pravomoc upustit u mateřské instituce v Unii od uplatňování individuálního minimálního požadavku na kapitál a způsobilé závazky (MREL). Je toto upuštění obsaženo ve stávajícím znění BRRD?

Odpověď

Ustanovení čl. 45 odst. 11 BRRD I dávalo orgánu příslušnému k řešení krize na úrovni skupiny pravomoc za určitých podmínek upustit u mateřské instituce v Unii od uplatňování individuálního MREL.

Podle stávajícího znění BRRD mateřské instituce v Unii individuálnímu MREL nepodléhají. Proto se upuštění od tohoto požadavku nadále nepoužije. Tyto instituce podléhají MREL na konsolidovaném základě v následujících situacích:

— jako subjekty řešící krizi podléhají externímu MREL na konsolidovaném základě na úrovni skupiny řešící krizi (čl. 45e odst. 1), nebo

— jako mateřské podniky v Unii, které samy nejsou subjekty řešícími krizi, avšak jsou dceřinými podniky subjektů ze třetích zemí, podléhají internímu MREL na konsolidovaném základě (čl. 45f odst. 1 třetí pododstavec).

b) Hypoteční úvěrové instituce

24. OTÁZKA (ČLÁNEK 45a)

Dává BRRD nebo CRR možnost vyloučit z rozsahu konsolidace minimálního požadavku TLAC hypoteční úvěrové instituce, které jsou dceřinými podniky G-SVI a které jsou podle čl. 45a odst. 1 BRRD osvobozeny od MREL?

Odpověď

Rozsah konsolidace požadavků uvedených v článku 92a nebo 92b CRR (minimální požadavek TLAC) je stanoven v čl. 18 odst. 1 druhém pododstavci uvedeného nařízení. Podle tohoto ustanovení instituce, které jsou povinny plnit minimální požadavek TLAC na konsolidovaném základě, musí provést plnou konsolidaci všech institucí a finančních institucí, které jsou jejich dceřinými podniky v příslušných skupinách řešících krizi (tj. subjektů patřících do téže skupiny řešící krizi).

Ustanovení čl. 45a odst. 2 BRRD stanoví, že hypoteční úvěrové instituce, které jsou osvobozeny od MREL, nesmějí být součástí konsolidace uvedené v čl. 45e odst. 1 BRRD, přičemž v tomto posledně jmenovaném článku je uvedeno, že subjekty řešící krizi musí dodržovat požadavky MREL stanovené v článcích 45b až 45d BRRD na konsolidovaném základě na úrovni skupiny řešící krizi.

Tato ustanovení nelze vykládat jako odchylku od čl. 18 odst. 1 druhého pododstavce CRR, pokud jde o minimální požadavek TLAC.

V případě G-SVI nebo subjektů, které jsou součástí G-SVI, by se čl. 45a odst. 2 BRRD vztahoval pouze na tu část požadavku MREL, která byla stanovena v souladu s čl. 45d odst. 1 písm. b) BRRD, tj. dodatečný požadavek na kapitál a způsobilé závazky specifický pro tuto instituci, jejž určí orgán příslušný k řešení krize podle BRRD. Tento požadavek bude záviset na zvolené strategii řešení krize pro danou skupinu (např. zda bude hypoteční úvěrová instituce podle skupinového plánu řešení krize zlikvidována, nebo ne, a tudíž bude osvobozena podle čl. 45a odst. 1 BRRD).

25. Otázka (článek 45a)

Má se povinné osvobození obsažené v čl. 45a odst. 1 použít v případě, kdy na úrovni členského státu existují konkrétní pravidla úpadkového řízení splňující podmínky obsažené v písmenech a) a b) pro hypoteční úvěrové instituce? Nebo může být povinné osvobození uplatněno pouze tehdy, když má orgán příslušný k řešení krize v plánu řešení krize za to, že by hypoteční úvěrová instituce měla být zlikvidována v běžném úpadkovém řízení nebo v jiných řízeních popsaných v čl. 45a odst. 1 písm. a)? V případě, že zvolenou strategií řešení krize bude řešení krize v jednom subjektu a rekapitalizace celé banky z vnitřních zdrojů pro bankovní skupinu (pokud je hypoteční úvěrová instituce dceřiným podnikem mateřské banky), budou splněny podmínky povinného osvobození?

V případě, že bude hypoteční úvěrová instituce osvobozena od MREL v souladu s čl. 45a odst. 1, jaké obezřetnostní prvky hypoteční úvěrové instituce by měly být při výpočtu konsolidovaného MREL v souladu s čl. 45a odst. 2 vynechány?

Odpověď

Ustanovení čl. 45a odst. 1 písm. a) vyžaduje, aby plán řešení krize hypoteční úvěrové instituce stanovil, že tato instituce bude zlikvidována ve vnitrostátním úpadkovém řízení nebo v jiných řízeních stanovených pro tyto instituce a prováděných v souladu s články 38, 40 nebo 42. Pouhá existence takového postupu k odůvodnění osvobození nedostačuje: k osvobození může dojít pouze tehdy, pokud plán řešení krize počítá s uplatněním tohoto řízení v případě selhání dané hypoteční úvěrové instituce.

Pokud skupinový plán řešení krize počítá s likvidací hypoteční úvěrové instituce prostřednictvím řízení popsaného v čl. 45a odst. 1 písm. a) a toto řízení zajišťuje, že věřitelé nesou ztráty způsobem, který dosahuje účelu řešení krize, jak je uvedeno v čl. 45a odst. 1 písm. b), musí dojít k osvobození. V takovém případě by aktiva hypoteční úvěrové instituce neměla být zohledňována při výpočtu celkového objemu rizikové expozice a celkové míry expozic skupiny řešící krizi, avšak měly by se brát v úvahu vnitroskupinové expozice subjektu řešícího krizi vůči hypoteční úvěrové instituci. Kromě toho by orgány příslušné k řešení krize měly při výpočtu částky k absorpci ztrát konsolidovaného MREL subjektu řešícího krizi v plné míře zohlednit expozice mateřského subjektu vůči hypoteční úvěrové instituci vyplývající z kapitálových nástrojů, aby splnily čl. 45c odst. 1 písm. a) a b). O konkrétním postupu, jak budou expozice vyplývající z kapitálových nástrojů v externím MREL subjektu řešícího krizi zohledněny, by měl rozhodnout orgán příslušný k řešení krize, ale zvolený postup musí zajistit, aby subjekt řešící krizi měl dostatečný kapitál a způsobilé závazky k tomu, aby plně absorboval všechny ztráty vyplývající z těchto expozic.

Pokud u hypoteční úvěrové instituce, která je dceřiným podnikem subjektu řešícího krizi, nemůže dojít k osvobození podle čl. 45a odst. 1, odstavec 2 uvedeného článku se nepoužije. Tato hypoteční úvěrová instituce by tedy byla součástí konsolidace skupiny řešící krizi.

26. Otázka (článek 45a)

Jaká je působnost článku 45a pro účely osvobození hypotečních úvěrových institucí, které se v něm stanoví? Měl by se článek 45a vztahovat pouze na instituci, která je oprávněna poskytovat pouze hypoteční úvěry financované krytými dluhopisy? Nebo by se měl článek 45a vztahovat také na ostatní úvěrové instituce, které v praxi poskytují pouze hypoteční úvěry financované krytými dluhopisy, ale jsou oprávněny vykonávat i další činnosti?

Mohl by být dceřiný podnik, který je považován za hypoteční úvěrovou instituci a je osvobozen podle článku 45a, zařazen do skupiny řešící krizi?

Odpověď

Působnost článku 45a BRRD je uvedena v úvodní části odstavce 1. Hypoteční úvěrové instituce jsou:

— úvěrové instituce

— financované krytými dluhopisy,

— které podle vnitrostátního práva nesmějí přijímat vklady.

Úvěrové instituce, které v praxi nepřijímají vklady, ale které jsou nicméně k jejich přijímání oprávněny, nemohou být do působnosti článku 45a BRRD zařazeny, neboť nesplňují kritérium, že podle vnitrostátního práva nesmějí přijímat vklady. Tyto úvěrové instituce tedy nemohou využít osvobození, které stanoví článek 45a BRRD.

V tomto kontextu může být rovněž užitečná definice „specializované hypoteční úvěrové instituce“ v čl. 3 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/2162 (13). Podle tohoto ustanovení se rozumí „‚specializovanou hypoteční úvěrovou institucí‘ úvěrová instituce, která financuje úvěry výhradně nebo převážně vydáváním krytých dluhopisů, má ze zákona povoleno poskytovat pouze hypoteční úvěry a úvěry veřejnému sektoru a nesmí přijímat vklady, ale přijímá od veřejnosti jiné splatné prostředky“.

Zařazení hypoteční úvěrové instituce, která je dceřiným podnikem subjektu řešícího krizi, do skupiny řešící krizi tohoto subjektu řešícího krizi záleží na strategii uvedené ve skupinovém plánu řešení krize v souladu s čl. 12 odst. 1 druhým pododstavcem BRRD.

c) Způsobilé závazky v případě subjektů řešících krizi

27. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 1)

Znamená čl. 45b odst. 1 druhý pododstavec BRRD, že odpočty od způsobilých závazků stanovené v článku 72e CRR nejsou použitelné na způsobilé závazky zahrnuté do MREL?

Odpověď

Režim odpočtů stanovený v článku 72e CRR se vztahuje pouze na subjekty podléhající článkům 92a a 92b CRR (tj. na subjekty řešící krizi, které jsou G-SVI nebo součástí G-SVI, a určité subjekty, které jsou součástí G-SVI mimo EU), a to pouze pro účely splnění uvedených ustanovení. Tento režim se nevztahuje na:

— subjekty, které nejsou G-SVI nebo součástí G-SVI ani součástí G-SVI mimo EU, nebo na

— splnění dodatečných požadavků, jež byly subjektům, které jsou G-SVI nebo součástí G-SVI nebo které jsou součástí G-SVI mimo EU, uloženy v souladu s čl. 45d odst. 3 BRRD.

28. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 3)

Mohly by být způsobilé závazky vydané „stávajícím akcionářům“ započítány pro účely interního MREL v rozsahu, v němž je akcionář drží, bez ohledu na to, zda se tento akcionář stal akcionářem po upsání nebo nákupu těchto závazků?

Odpověď

Vydání nástrojů „stávajícímu akcionáři“ ze strany dceřiného podniku subjektu řešícího krizi je jednou z podmínek způsobilosti pro účely čl. 45f odst. 2 písm. a) bodu i) BRRD (interní MREL), čl. 45b odst. 3 BRRD (externí MREL) a čl. 88a písm. b) CRR (minimální požadavek TLAC pro subjekty G-SVI nebo subjekty, které jsou součástí G-SVI, určené jako subjekty řešící krizi). Pokud v okamžiku vydání závazku není nabývající subjekt akcionářem, závazek nebude způsobilý pro splnění MREL a minimálního požadavku TLAC. Aby byl způsobilý, měl by být takový nástroj vydán stávajícímu akcionáři a splňovat všechny ostatní podmínky a měl by být následně držen výhradně stávajícími akcionáři.

29. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 3)

Jak má být v kontextu celého článku 45b chápána formulace uvedená v čl. 45b odst. 3 „a tento dceřiný podnik je součástí téže skupiny řešící krizi jako subjekt řešící krizi“?

Odpověď

Ustanovení čl. 45f odst. 2 písm. a) bodu i) BRRD stanoví možnost dceřiného podniku subjektu řešícího krizi vydat za určitých okolností závazky nejen subjektu řešícímu krizi, ale také menšinovému akcionáři. Ustanovení čl. 45b odst. 3 BRRD stanoví, že tyto závazky musí být zahrnuty „do výše kapitálu a způsobilých závazků dotčeného subjektu řešícího krizi“, a to za podmínek, které jsou v něm uvedeny. Tyto závazky jsou podřízené, protože podle čl. 45f odst. 2 písm. a) bodu ii) musí splňovat podmínku čl. 72b odst. 2 písm. d) CRR. Jako takové mohou být tyto závazky použity ke splnění jak externího MREL, tak externích podřízených požadavků MREL subjektu řešícího krizi podle čl. 45b odst. 4, 5 a 7 BRRD, který je součástí téže skupiny řešící krizi jako dceřiný podnik, který tyto závazky vydal.

30. Otázka (článek 45b)

Jsou umořené nástroje kapitálu tier 2 vydané dceřinými podniky, které nejsou subjekty řešícími krizi, a držené mimo skupinu řešící krizi, které jsou způsobilé pro interní MREL podle čl. 45f odst. 2 písm. b) bodu ii) BRRD, způsobilé rovněž pro externí MREL? Měl by být odkaz na umořené nástroje kapitálu tier 2 ve druhé části čl. 2 odst. 1 bodu 71a BRRD vykládán tak, že odkazuje na umořené nástroje kapitálu tier 2 na individuálním základě, nebo na umořené nástroje kapitálu tier 2 na konsolidovaném základě skupiny řešící krizi?

Odpověď

Subjekty řešící krizi mohou splnit svůj externí MREL pomocí těchto závazků:

— kapitálu konsolidovaného na úrovni skupiny řešící krizi, jak je uvedeno v čl. 45e odst. 1 BRRD,

— způsobilých závazků, které zahrnují: — závazky použitelné k rekapitalizaci z vnitřních zdrojů, které splňují podmínky článku 45b BRRD. Tento článek odkazuje mimo jiné na článek 72b CRR, jehož odst. 2 písm. b) vyžaduje, aby byly tyto závazky přímo vydány nebo případně získány institucí (první část čl. 2 odst. 1 bodu 71a BRRD, — nástroje kapitálu tier 2, které splňují podmínky čl. 72a odst. 1 bodu b) CRR – tedy umořené nástroje kapitálu tier 2 se zbytkovou splatností nejméně jeden rok (druhá část čl. 2 odst. 1 bodu 71a BRRD),

— určité způsobilé závazky vydané dceřiným podnikem, který je součástí téže skupiny řešící krizi, menšinovému akcionáři (čl. 45b odst. 3 BRRD).

Definice čl. 2 odst. 1 bodu 71a BRRD odkazuje na čl. 72a odst. 1 písm. b) CRR. Podle čl. 11 odst. 3a a čl. 18 odst. 1 CRR musí mateřské instituce určené jako subjekty řešící krizi, které jsou G-SVI, součástí G-SVI nebo součástí G-SVI mimo EU splňovat článek 92a CRR (tj. minimální požadavek TLAC) na konsolidovaném základě na úrovni jejich příslušné skupiny řešící krizi. Tím se omezuje rozsah nástrojů, které mohou být využity ke splnění minimálního požadavku TLAC, a ujasňuje, že pokud není uvedeno jinak (zejména u nástrojů způsobilých závazků, které musí být přímo vydány nebo případně získány institucí, jak je uvedeno v čl. 72b odst. 2 písm. a) CRR), mají být nástroje započítávány na konsolidovaném základě na úrovni skupiny řešící krizi. To platí jak pro kapitál, tak pro část nástrojů kapitálu tier 2 se zbytkovou splatností nejméně jeden rok, které se na základě článku 64 CRR již nekvalifikují jako položky tier 2, a proto nemohou být zahrnuty do kapitálu instituce.

V kontextu BRRD a splnění externího MREL odkaz na čl. 72a odst. 1 písm. b) CRR uvedený v čl. 2 odst. 1 bodu 71a BRRD vyžaduje, aby toto ustanovení bylo vykládáno tak, že má tutéž působnost, tj. že odkazuje na umořené nástroje kapitálu tier 2 na konsolidovaném základě na úrovni skupiny řešící krizi. Tento výklad rovněž zajišťuje splnění čl. 45e odst. 1 BRRD, který vyžaduje, aby externí MREL byl splněn na konsolidovaném základě na úrovni skupiny řešící krizi.

Z toho vyplývá, že pro účely čl. 2 odst. 1 bodu 71b a čl. 45b odst. 4 až 9 BRRD spadají umořené nástroje kapitálu tier 2 vydané dceřinými podniky v téže skupině řešící krizi subjektům mimo skupinu řešící krizi pod pojem „podřízené způsobilé nástroje“, a proto by měly být rovněž použity ke splnění podřízené složky MREL.

31. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 4)

Měl by být čl. 45b odst. 4 vykládán tak, že se vztahuje také na subjekty, které jsou součástí G-SVI?

Odpověď

Ustanovení čl. 45b odst. 4 BRRD by mělo být vykládáno tak, že se rovněž vztahuje na subjekty řešící krizi, které jsou součástí G-SVI nebo součástí G-SVI mimo EU. Skupina G-SVI může mít samozřejmě více než jeden subjekt řešící krizi, na který se vztahuje článek 45b BRRD, nebo G-SVI mimo EU může mít subjekt řešící krizi usazený v Unii v případech, kdy plán řešení krize obsahuje strategii řešení krize ve více subjektech skupiny. Jako takové by definice pojmů „subjekt řešící krizi“ a „skupina řešící krizi“ v čl. 2 odst. 1 bodech 83a a 83b BRRD měly být rovněž kompatibilní s prováděním strategií řešení krize ve více subjektech skupiny, jak je výslovně uvedeno ve 4. bodě odůvodnění směrnice (EU) 2019/879, který zní následovně:

„Směrnice 2014/59/EU by v souladu se standardem TLAC měla i nadále uznávat strategii řešení krize v jednom subjektu skupiny i strategii řešení krize ve více subjektech skupiny. V rámci strategie řešení krize v jednom subjektu skupiny je řešena krize pouze v jednom subjektu skupiny (obvykle se jedná o mateřský podnik), zatímco jiné subjekty skupiny (obvykle fungující dceřiné podniky) nejsou zařazeny do řešení krize, ale převádějí své ztráty a rekapitalizační potřeby na subjekt, jehož krize má být řešena. V rámci strategie řešení krize ve více subjektech skupiny může být řešena krize ve více než jednom subjektu skupiny. Za účelem účinného uplatňování požadované strategie řešení krize je důležité jasně vymezit subjekty, u nichž je třeba řešit krizovou situaci („subjekty řešící krizi“), tedy subjekty, vůči nimž by bylo možné opatření k řešení krize uplatňovat, společně s dceřinými podniky, které k nim patří („skupiny řešící krizi“). Toto vymezení je navíc důležité pro určení toho, na jaké úrovni by instituce a subjekty měly uplatňovat pravidla týkající se schopnosti absorbovat ztráty a schopnosti rekapitalizace. Je proto nutné zavést pojmy „subjekt řešící krizi“ a „skupina řešící krizi“ a pozměnit směrnici 2014/59/EU, pokud jde o plánování řešení krize na úrovni skupiny, s cílem stanovit výslovný požadavek, aby orgány příslušné k řešení krize určily v rámci konkrétní skupiny subjekty řešící krizi a skupiny řešící krizi a aby náležitě posoudily důsledky plánovaných opatření v rámci této skupiny s cílem zajistit účinné řešení krize na úrovni skupiny.“ [zvýraznění doplněno]

32. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 5)

Ačkoliv čl. 45b odst. 5 poslední pododstavec stanoví limit 10 %, nad kterým je orgán příslušný k řešení krize povinen posoudit riziko uvedené v písmeně b) daného ustanovení, má orgán příslušný k řešení krize pravomoc rozhodnout o provedení tohoto posouzení, i když tento limit splněn není?

Navíc se zdá, že čl. 45b odst. 5 se vztahuje pouze na nástroj rekapitalizace z vnitřních zdrojů. Jak by se tyto zásady použily v případě jiných nástrojů k řešení krize (např. překlenovací banky)?

Odpověď

Ustanovení čl. 45b odst. 5 prvního pododstavce stanoví diskreční pravomoc orgánů příslušných k řešení krize požadovat, aby určitá výše MREL subjektů řešících krizi byla splněna prostřednictvím podřízených nástrojů, jsou-li splněny podmínky daného pododstavce. Jedna z těchto podmínek je uvedena v písmenu b) daného pododstavce (riziko porušení zásady, že se žádný věřitel nesmí dostat do méně výhodného postavení, než do jakého by se dostal při běžném úpadkovém řízení (NCWO)). Druhý pododstavec stanoví povinnost orgánů příslušných k řešení krize provést posouzení podmínky uvedené v prvním pododstavci písm. b), pokud je dosaženo stanoveného limitu 10 %.

Interakce mezi těmito dvěma pododstavci je taková, že orgán příslušný k řešení krize má kdykoliv možnost posoudit, zda jsou splněny podmínky prvního pododstavce včetně rizika porušení zásady NCWO. Pokud je však dosaženo limitu 10 %, má orgán příslušný k řešení krize povinnost provést posouzení rizika porušení zásady NCWO.

Ustanovení čl. 37 odst. 4 stanoví, že „mohou orgány příslušné k řešení krize použít nástroje k řešení krize jednotlivě nebo je mohou jakkoli kombinovat“. Ustanovení článku 45b se použijí stejně bez ohledu na to, zda je nástroj rekapitalizace z vnitřních zdrojů použit jednotlivě, nebo v kombinaci s dalšími nástroji k řešení krize. Při použití dalších nástrojů k řešení krize bez současného použití nástroje rekapitalizace z vnitřních zdrojů by měla být ustanovení čl. 45b odst. 5 prvního pododstavce použita rovněž, aby bylo zajištěno, že v rámci řešení krize bude dodržena zásada obsažená v čl. 34 odst. 1 písm. g), a to i s ohledem na čl. 45c odst. 1 písm. a) a c).

33. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 6)

Článek 128 CRD stanoví, že instituce nesmějí kmenový kapitál tier 1 udržovaný za účelem plnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv používat ke splnění na riziku založených složek požadavků stanovených v článcích 92a a 92b CRR (minimální požadavek TLAC) a v článcích 45c a 45d BRRD (externí a interní MREL).

Ustanovení čl. 45b odst. 6 druhého pododstavce BRRD stanoví, že kapitál subjektu řešícího krizi použitý ke splnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv je způsobilý ke splnění požadavků uvedených v čl. 45b odst. 4, 5 a 7 BRRD (požadavek podřízenosti MREL).

Vztahuje se čl. 45b odst. 6 k požadavku podřízenosti MREL vyjádřeného jako procento z celkového objemu rizikové expozice i celkové míry expozic?

Odpověď

Ustanovení čl. 45 odst. 2 BRRD stanoví, že MREL lze vyjádřit pouze jako procento celkového objemu rizikové expozice (na riziku založená složka) a celkové míry expozic (na riziku nezaložená složka).

Proto požadavky podřízenosti MREL uvedené v čl. 45b odst. 4, 5 a 7 BRRD budou muset být rovněž vyjádřeny jako procento z celkového objemu rizikové expozice (na riziku založená složka) a celkové míry expozic (na riziku nezaložená složka).

Zásady uvedené v čl. 128 čtvrtém pododstavci CRD se nevztahují na požadavek podřízenosti MREL, který je vyjádřen procentem z celkové míry expozic (tj. požadavek kombinovaných kapitálových rezerv se neuplatňuje nad rámec na riziku nezaložené složky MREL, a proto kmenový kapitál tier 1 použitý ke splnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv bude způsobilý ke splnění na riziku nezaložené složky MREL).

Kmenový kapitál tier 1 použitý ke splnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv se však nemůže použít ke splnění žádného požadavku MREL, ať už podřízeného, nebo ne, který je vyjádřen pomocí celkového objemu rizikové expozice. Účelem odkazu na odstavec 5 uvedeného v čl. 45b odst. 6 BRRD bylo stanovit důsledné používání limitu obezřetnostního vzorce uvedeného v čl. 45b odst. 7 BRRD, který se podle čl. 45b odst. 5 BRRD rovněž vztahuje na nesystémové instituce.

Proto jsou čl. 45b odst. 6 druhý pododstavec BRRD a článek 128 CRD ve vzájemném souladu.

34. OTÁZKA (ČL. 45b ODST. 8)

Ustanovení čl. 45b odst. 8 BRRD dává členským státům možnost stanovit procento uvedené v prvním pododstavci na úrovni vyšší než 30 %. Bylo by možné, aby členský stát při zohlednění specifik svého vnitrostátního bankovního sektoru stanovil tuto úroveň na 100 %?

Odpověď

Ustanovení čl. 45b odst. 8 BRRD stanoví, že orgány příslušné k řešení krize mohou použít vyšší požadavek podřízenosti, než je 8 % celkových závazků včetně kapitálu subjektu, pouze vůči až 30 % z celkového počtu všech subjektů řešících krizi, na které se vztahuje dané ustanovení (G-SVI, nejvýznamnější banky a subjekty, na které se vztahuje čl. 45c odst. 6 BRRD).

Poslední pododstavec čl. 45b odst. 8 BRRD stanoví možnost členských států stanovit vyšší procento. Členský stát proto může rozhodnout, že orgán příslušný k řešení krize by měl mít pravomoc stanovit vyšší požadavek podřízenosti pro všechny subjekty řešící krizi, na které se vztahuje čl. 45b odst. 8 BRRD a které jsou usazené v daném členském státě (se zohledněním specifik jejich vnitrostátního bankovního sektoru a počtu dotčených subjektů řešících krizi).

Tato možnost nicméně nemůže být v praxi použita ve vztahu k subjektům, na které se vztahuje SRMR, neboť čl. 12c odst. 8 SRMR takovou možnost nepřipouští. Proto se na všechny instituce, které spadají do působnosti SRMR, bez ohledu na to, zda jsou podle rozdělení úkolů obsaženého v článku 7 SRMR pod přímou kompetencí SRB, nebo vnitrostátních orgánů příslušných k řešení krize, toto navýšené procento vztahovat nebude. Pokud zúčastněný členský stát uplatní možnost uvedenou v čl. 45b odst. 8 BRRD, vztahovalo by se toto vnitrostátní ustanovení pouze na subjekty, které spadají do působnosti BRRD v souladu s jejím čl. 1 odst. 1, ale nespadají do působnosti SRMR v souladu s jeho článkem 2. Tato možnost se bude vztahovat zejména na investiční firmy, které nepodléhají dohledu na konsolidovaném základě ze strany mateřského podniku.

Tím je zaručeno, že se na všechny subjekty v působnosti jednotného mechanismu pro řešení krizí vztahují tatáž jednotná pravidla a postupy, jak stanoví čl. 1 odst. 1 SRMR. Je třeba upozornit, že poslední věta 28. bodu odůvodnění SRMR stanoví, že „za určitých okolností by měly vnitrostátní orgány příslušné k řešení krize plnit své úkoly na základě tohoto nařízení a v souladu s ním a vykonávat přitom pravomoci, které jim byly svěřeny vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice 2014/59/EU, a v souladu s nimi, pokud to není v rozporu s tímto nařízením“.

d) Stanovení minimálního požadavku na kapitál a způsobilé závazky (MREL)

35. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 1)

Jakým způsobem se použije velikost, model podnikání a financování a rizikový profil k úpravě MREL subjektu?

Odpověď

Článek 45c BRRD uvádí řadu situací, v nichž by mohla mít tato kritéria dopad na kalibraci celkového MREL, jako např.:

— stanovení, po konzultaci s příslušným orgánem, dodatečného kapitálového požadavku uvedeného v článku 104a CRD, který by byl použitelný na subjekt po vyřešení krize (odst. 3 pátý pododstavec),

— uplatnění vlastního uvážení uvedeného v odstavci 6 k výběru institucí, na které by se vztahoval odstavec 5 a použitelná ustanovení článku 45d BRRD (se zohledněním podmínek spojených s modelem financování),

— zohlednění pravidla minimální rekapitalizace z vnitřních zdrojů (uvedeného v odst. 3 čtvrtém pododstavci) – interakce s úrovní celkového MREL se bude lišit v závislosti na modelu podnikání a financování, neboť mají dopad na průměrnou rizikovou váhu subjektu,

— u subjektů, u nichž je v běžném úpadkovém řízení nebo jiném rovnocenném vnitrostátním řízení preferovanou strategií řešení krize likvidace, posouzení, zda by MREL měl být omezen na částku k absorpci ztrát (jak stanoví odstavec 2),

— použití a/nebo úprava částky pro udržení důvěry trhu uvedené v odstavci 3.

36. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 1)

Jak by se dopad na finanční stabilitu uvedený v čl. 45c odst. 1 písm. e) projevil v MREL subjektu?

Odpověď

Článek 45c uvádí řadu situací, v nichž by kritérium týkající se dopadu na finanční stabilitu mohlo mít dopad na kalibraci celkového MREL, jako např.:

— uplatnění vlastního uvážení uvedeného v odstavci 6 k výběru institucí, na které by se vztahoval odstavec 5 a použitelná ustanovení článku 45d,

— zohlednění pravidla minimální rekapitalizace z vnitřních zdrojů (uvedeného v čl. 45c odst. 3 čtvrtém pododstavci),

— u subjektů, u nichž je v běžném úpadkovém řízení nebo jiném rovnocenném vnitrostátním řízení preferovanou strategií řešení krize likvidace, posouzení, zda by MREL měl být omezen na částku k absorpci ztrát (jak stanoví čl. 45c odst. 2).

37. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 2)

Jak by se dopad na finanční stabilitu projevil v úpravě částky k absorpci ztrát u subjektu, u něhož se v plánu řešení krize stanoví, že bude zlikvidován v běžném úpadkovém řízení?

Odpověď

Orgány příslušné k řešení krize musí při použití tohoto ustanovení uplatnit své vlastní uvážení. V souladu s čl. 45c odst. 9 musí rozhodnutí o MREL obsahovat posouzení prvků, které jsou v něm uvedeny.

Zásadní navýšení rekapitalizační částky pro tyto instituce by nicméně nebylo v souladu s čl. 45c odst. 2 prvním pododstavcem písm. b), které upřesňuje, že účelem rekapitalizační částky je umožnit subjektům splňovat po provedení opatření k řešení krize nebo výkonu pravomoci k odpisu a konverzi podmínky pro povolení. V tomto kontextu se u subjektů, u nichž je v plánu řešení krize uvedeno, že mají být zlikvidovány v běžném úpadkovém řízení, neočekává, že by musely splňovat podmínky pro povolení, a proto by obvykle neměly mít rekapitalizační částku.

Kromě toho lze říci, že pokud orgán příslušný k řešení krize usoudí, že by omezení MREL na částku k absorpci ztrát představovalo riziko významného dopadu na finanční stabilitu nebo riziko šíření krize ve finančním systému, může to naznačovat, že u daného subjektu není proveditelné a věrohodné řešení krize podle preferované strategie řešení krize možné, takže je třeba přehodnotit jeho způsobilost k řešení krize.

V tomto ohledu je v čl. 15 odst. 1 uvedeno, že subjekt je způsobilý pro řešení krize, pokud ho „orgán příslušný k řešení krize může proveditelně a věrohodně likvidovat v běžném úpadkovém řízení nebo řešit [jeho] krizi použitím různých nástrojů a výkonem pravomocí k řešení krize, přičemž by se mělo v co nejvyšší míře zabránit významným nepříznivým důsledkům pro finanční systém členského státu, v němž je instituce usazena, nebo jiných členských států nebo Unie“.

38. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 2)

Umožňuje směrnice nestanovit MREL u subjektů, jejichž MREL se rovná kapitálovým požadavkům (tj. u subjektů, jejichž plán řešení krize obsahuje jejich likvidaci v běžném úpadkovém řízení nebo jiném rovnocenném vnitrostátním řízení)?

Odpověď

Ustanovení čl. 45 odst. 1 stanoví, že instituce a subjekty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d) musí trvale splňovat MREL, je-li to vyžadováno v článcích 45 až 45i a v souladu s nimi.

Tento soubor článků uvažuje následující osvobození od MREL, které mohou udělit orgány příslušné k řešení krize, pokud jsou splněny podmínky, které jsou v nich uvedeny:

— hypoteční úvěrové instituce mohou být osvobozeny podle článku 45a,

— instituce, které jsou dceřinými podniky subjektu řešícího krizi, avšak nejsou samy subjektem řešícím krizi, mohou být osvobozeny od MREL podle čl. 45f odst. 3 nebo 4,

— ústřední subjekty a úvěrové instituce trvale přidružené k ústřednímu subjektu mohou být osvobozeny podle článku 45g.

Kromě toho je v čl. 45f odst. 1 druhém pododstavci stanoveno, že uplatnění požadavku stanoveného v čl. 45f odst. 1 (tj. interního MREL) na subjekt uvedený v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d), který je dceřiným podnikem subjektu řešícího krizi, avšak není sám subjektem řešícím krizi, není povinné, neboť záleží na výkonu rozhodovací pravomoci orgánu příslušného k řešení krize po konzultaci s příslušným orgánem. Je nicméně třeba uvést, že v čl. 45f odst. 1 třetím pododstavci se požaduje, aby mateřské podniky v Unii, které samy nejsou subjekty řešícími krizi, avšak jsou dceřinými podniky subjektů ze třetích zemí, splňovaly interní MREL na konsolidovaném základě. To znamená, že stanovení interního MREL je pro subjekty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d), které splňují podmínky uvedeného třetího pododstavce, povinné.

Pokud tudíž subjekt nespadá pod jednu z výše uvedených situací, je přijetí rozhodnutí o MREL ze strany orgánu příslušného k řešení krize povinné, a to i když plán řešení krize stanoví, že bude subjekt zlikvidován v běžném úpadkovém řízení nebo jiném rovnocenném vnitrostátním řízení. To je dále potvrzeno skutečností, že v čl. 45c odst. 2 druhém a třetím pododstavci je tato situace výslovně uvedena a jsou zde stanovena pravidla, jak u subjektů v takovéto situaci MREL vypočítat.

39. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 2)

S ohledem na čl. 45 odst. 1, článek 45a a čl. 45c odst. 2 druhý pododstavec by měl být MREL stanoven, i když je preferovanou strategií likvidace. Měl by být MREL v tomto případě vypočítán na individuálním, nebo konsolidovaném základě?

Odpověď

Ustanovení čl. 45e odst. 1 a 2 stanoví, že externí MREL u subjektů řešících krizi musí být stanoven a splněn na konsolidovaném základě na úrovni skupiny řešící krizi. Odůvodněním těchto ustanovení je skutečnost, že v rámci skupiny řešící krizi by ztráty vzniklé subjektům patřícím do této skupiny řešící krizi měl nést subjekt řešící krizi, který by měl držet dostatečné prostředky pro absorpci ztrát, aby pokryl potřeby celé skupiny řešící krizi. Tohoto cíle je dosaženo prostřednictvím použití opatření k řešení krize na subjekt řešící krizi a prostřednictvím přesunu ztrát z jeho dceřiných podniků a následného přesunu kapitálu na tyto podniky výkonem pravomoci k odpisu a konverzi v souladu s článkem 59. Z tohoto důvodu se požaduje, aby subjekty způsobilé k řešení krize vydávaly externím třetím věřitelům způsobilé nástroje a položky (viz 19. bod odůvodnění směrnice (EU) 2019/879).

Naopak interní MREL u subjektů, které jsou dceřinými podniky subjektu řešícího krizi, ale samy nejsou subjektem řešícím krizi, musí být stanoven a splněn na individuálním základě podle čl. 45c odst. 7 a čl. 45f odst. 1 (bez ohledu na situace, kdy má být interní MREL splněn na konsolidované nebo subkonsolidované úrovni, jak je uvedeno v čl. 45f odst. 1 třetím pododstavci a odst. 4 písm. b)). Ztráty a rekapitalizační potřeby těchto dceřiných podniků by zpravidla měly pokrývat jejich příslušné subjekty řešící krizi prostřednictvím přímého či nepřímého získání kapitálových nástrojů a nástrojů způsobilých závazků vydaných těmito dceřinými podniky (viz 20. bod odůvodnění směrnice (EU) 2019/879).

V případě subjektů, které jsou součástí skupiny podléhající dohledu na konsolidovaném základě a v jejichž plánu řešení krize je uvedeno, že mají být zlikvidovány v běžném úpadkovém řízení nebo jiném rovnocenném vnitrostátním řízení, pravidla pro situace řešení krize skupiny vysvětlená výše neplatí. Selhání těchto subjektů bude řešeno prostřednictvím běžného úpadkového řízení, které bude probíhat na úrovni právního subjektu. V případě úpadku bude mateřský podnik odpovídat pouze za vlastní ztráty a nebude muset poskytovat podporu svým dceřiným podnikům. Kromě toho kapitál a určité způsobilé závazky vydané jeho dceřinými podniky nebudou k dispozici pro absorpci ztrát při individuální likvidaci mateřského podniku. V těchto situacích likvidovaných mateřských podniků by proto nebylo přiměřené stanovovat MREL na konsolidovaném základě.

U mateřských podniků, v jejichž plánu řešení krize je uvedeno, že mají být zlikvidovány v běžném úpadkovém řízení nebo jiném rovnocenném vnitrostátním řízení, by proto měl být jejich MREL stanoven a splněn jen na individuálním základě.

40. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 2, 3, 4 a 7)

Při uplatnění čl. 45c odst. 2, 3, 4 a 7 není jasné, jak má být vykládán výraz „po náležitou dobu nepřesahující jeden rok“. Znamená to, že rekapitalizační částka by měla být stanovena na úrovni, která zaručí důvěru trhu ve vztahu k subjektu po vyřešení krize pouze na jeden rok?

Odpověď

Ustanovení čl. 45c odst. 3 a 7 stanoví, že částka k udržení důvěry trhu, která je obsažena v rekapitalizační částce, musí být stanovena na úrovni nutné k udržení této důvěry trhu po náležitou dobu nepřesahující jeden rok.

Použití jednoletého časového horizontu je přiměřené a v souladu s použitím téhož časového horizontu pro účely kalibrace obezřetnostních požadavků pro instituce. To je relevantní, když vezmeme v úvahu, že obezřetnostní požadavky představují klíčové součásti stanovení úrovně MREL.

41. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 3 a 7)

Ustanovení čl. 45c odst. 3 a 7 BRRD se týkají potřeby udržet určitou úroveň MREL, aby bylo zajištěno plnění podmínek pro povolení a pokračování v činnostech, pro něž má subjekt povolení podle CRD IV. Tato ustanovení se týkají rovněž subjektů, na které se vztahuje čl. 1 písm. b), c) a d) BRRD. Některé tyto subjekty ovšem nepodléhají povolení podle CRD, ale podle konkrétních vnitrostátních ustanovení. Jak by u těchto subjektů měly být odkazy na potřebu splňovat podmínky pro povolení provedeny ve vnitrostátních právních předpisech?

Odpověď

V rozsahu, v němž se schválení nebo povolení subjektů, na něž odkazuje čl. 1 odst. 1 písm. b), c) nebo d) BRRD, neřídí CRD nebo MiFID, ale jiným rovnocenným vnitrostátním a unijním legislativním aktem, by mohl být do vnitrostátního práva provádějícího čl. 45c odst. 1 písm. b) BRRD zahrnut vhodný odkaz. V tomto ohledu čl. 45c odst. 2 písm. b) BRRD takový širší výklad umožňuje, protože je v něm uvedeno, že subjekty musí být rekapitalizovány na úroveň nezbytnou k tomu, aby nadále splňovaly podmínky pro povolení podle CRD, MiFID nebo „rovnocenného legislativního aktu“.

42. OTÁZKA (ČL. 45c ODST. 3 pátý pododstavec)

Co je to úprava s ohledem na celkový objem rizikové expozice a celkovou míru expozic vyžadovaná podle čl. 45c odst. 3 pátého pododstavce písm. a)?

Odpověď

Při stanovování rekapitalizační částky musí být provedeny úpravy s ohledem na nejnovější vykázané hodnoty příslušného celkového objemu rizikové expozice nebo příslušné celkové míry expozic, aby to odráželo účinky, které by na celkový objem rizikové expozice a celkovou míru expozic mělo použití opatření k řešení krize uvedených v plánu řešení krize.

V tomto kontextu a v souladu s čl. 45c odst. 3 prvním pododstavcem písm. a) bodem ii) a písm. b) bodem ii) budou opatřeními k řešení krize, v jejichž světle mají být nejnovější vykázané hodnoty upraveny, ta opatření, která tvoří upřednostňovanou strategii řešení krize.

e) Použití interního MREL na subjekty, které samy nejsou subjektem řešícím krizi

43. OTÁZKA (ČL. 45f ODST. 1)

Vztahuje se čl. 45f odst. 1, který se týká interního MREL, také na subjekty G-SVI, které nejsou subjektem řešícím krizi?

Odpověď

Ustanovení článku 45f se vztahují na všechny instituce, které jsou dceřinými podniky subjektu řešícího krizi nebo subjektu z třetí země, avšak nejsou samy subjektem řešícím krizi. To zahrnuje i subjekty G-SVI.

44. OTÁZKA (ČL. 45f ODST. 1)

Vztahuje se čl. 45f odst. 1 druhý pododstavec na subjekty, které jsou v něm uvedeny, na individuálním základě?

Odpověď

Ustanovení čl. 45f odst. 1 prvního pododstavce ujasňuje, že instituce, které jsou dceřinými podniky subjektu řešícího krizi nebo subjektu z třetí země, avšak nejsou samy subjektem řešícím krizi, musí dodržovat interní MREL na individuálním základě. Druhý pododstavec uvedeného článku dává orgánům příslušným k řešení krize možnost uvážení, pokud jde o uplatnění interního MREL na subjekty uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d). Také čl. 45f odst. 1 druhý pododstavec se uplatňuje na individuálním základě, pokud subjekt nespadá pod čl. 45f odst. 1 třetí pododstavec.

Ustanovení čl. 45f odst. 1 třetího pododstavce, která stanoví možnost splňovat požadavky stanovené v článcích 45c a 45d, se týká pouze mateřských podniků v Unii, které jsou dceřinými podniky subjektů ze třetích zemí.

Ustanovení čl. 45f odst. 4 dávají orgánu příslušnému k řešení krize možnost upustit od uplatňování interního MREL na dceřiný podnik, který sám není subjektem řešícím krizi, pokud je splněno několik podmínek, tj. pokud jsou dceřiný podnik i jeho mateřský podnik usazeny v tomtéž členském státě a jsou součástí téže skupiny řešící krizi a pokud mateřský podnik splňuje externí MREL na konsolidovaném základě.

Proto v kontextu upuštění od uplatňování interního MREL podle čl. 45f odst. 4 může být interní MREL u subjektů uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b), c) a d) rovněž splněn na (sub)konsolidované úrovni. Pokud nedojde k upuštění od uplatňování, použije se interní MREL na individuální úrovni, s výjimkou situace, kdy je subjektem mateřský podnik v Unii, který je dceřiným podnikem skupiny ze třetích zemí.

45. OTÁZKA (ČL. 45f ODST. 3)

Ustanovení čl. 45f odst. 3 BRRD dávají orgánu příslušnému k řešení krize možnost upustit od uplatňování interního MREL za předpokladu, že jsou splněny podmínky, které jsou v nich uvedeny. Zdá se však, že podmínky uvedené v čl. 45f odst. 3 písm. d) až f) BRRD nemají žádný ekvivalent v čl. 12h odst. 1 SRMR. Jak by to měly členské státy při provádění čl. 45f odst. 3 BRRD vyřešit?

Odpověď

Menší množství podmínek pro upuštění od uplatňování interního MREL ve stávajícím znění SRMR v porovnání se stávajícím zněním BRRD je v souladu se situací v SRMR I a BRRD I, kde tomu bylo stejně.

Bez ohledu na rozdíly mezi BRRD a SRMR jsou členské státy povinny zahrnout do svého vnitrostátního práva provádějícího BRRD všechny podmínky uvedené v čl. 45f odst. 3. Působnost BRRD a následně vnitrostátních právních předpisů provádějících BRRD, která je stanovena v čl. 1 odst. 1 uvedené směrnice, se liší od působnosti SRMR, která je stanovena v článku 2 uvedeného nařízení. Do působnosti SRMR nejsou zahrnuty investiční podniky, na které se nevztahuje dohled na konsolidovaném základě ze strany mateřského podniku, ani pobočky institucí, které jsou usazeny mimo EU.

46. OTÁZKA (ČL. 45f ODST. 5)

Jaký je význam čl. 45f odst. 5 písm. g) BRRD s ohledem na to, že podle dohod o finančním zajištění uvedených v písmenu c) téhož ustanovení musí být zajištění vždy „poskytnuto“, tj. musí být vlastněno nebo drženo příjemcem záruky (viz čl. 1 odst. 5 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES (14))?

Odpověď

Ustanovení čl. 45f odst. 5 písm. c) BRRD odkazuje na definici dohody o finančním zajištění, která je uvedena v čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/47/ES a jíž se rozumí „dohoda o finančním zajištění s převedením vlastnického práva nebo dohoda o finančním zajištění s poskytnutím jistoty bez ohledu na to, zda se na ně vztahuje rámcová dohoda nebo všeobecné obchodní podmínky“. V případě dohod o finančním zajištění s poskytnutím jistoty poskytovatel zajištění poskytuje příjemci zajištění nebo v jeho prospěch jistotu v podobě finančního aktiva, přičemž plné vlastnické právo k němu zůstává při zřízení jistoty poskytovateli zajištění. Směrnice 2002/47/ES rovněž požaduje, aby bylo zajištění „poskytnuto“, což musí být prokázáno písemně. Ustanovení čl. 1 odst. 5 druhého pododstavce směrnice 2002/47/ES upřesňuje, že takové písemné doložení „poskytnutí“ finančního zajištění se týká identifikace finančního zajištění a že je dostačující dokázat, že zajištění ve formě zaknihovaných cenných papírů bylo připsáno na příslušný účet nebo tvoří na příslušném účtu kladný zůstatek a že zajištění ve formě hotovosti bylo připsáno na určený účet nebo tvoří na určeném účtu kladný zůstatek.

Ustanovení čl. 2 odst. 2 směrnice 2002/47/ES upřesňuje, že „poskytnutým“ finančním zajištěním nebo „poskytnutím“ finančního zajištění se rozumí, že finanční zajištění je doručeno, převedeno, drženo, zaregistrováno nebo jinak určeno, aby ho vlastnil či kontroloval příjemce zajištění nebo osoba, která jedná jeho jménem. Kromě toho poskytnutím finančního zajištění příjemci zajištění podle této směrnice nesmí být dotčeno právo poskytovatele zajištění na nahrazení či odebrání přebytečného finančního zajištění.

S ohledem na výše uvedené se čl. 45f odst. 5 písm. g) týká neexistence právních, regulatorních či provozních překážek, jež by bránily přivlastnění nebo provedení poskytnutého zajištění, včetně situací, kdy je vůči subjektu řešícímu krizi přijato opatření k řešení krize. To je v souladu s obecnými ustanoveními směrnice 2002/47/ES.

47. OTÁZKA (ČLÁNEK 45f)

Mohly by s ohledem na články 44 a 45f být závazky, které nejsou způsobilé pro splnění interního MREL instituce, rekapitalizovány z vlastních zdrojů v rámci skupiny? Jinými slovy, mohly by být všechny závazky vydané subjektem vůči ostatním subjektům skupiny (ne nutně subjektům řešícím krizi) rekapitalizovány z vlastních zdrojů?

Odpověď

Pokud je dceřiný podnik, který není subjektem řešícím krizi, odchylně od plánu řešení krize zařazen do řešení krize, orgán příslušný k řešení krize může vykonat pravomoc k rekapitalizaci z vlastních zdrojů ve vztahu ke stávajícím věřitelům, včetně držitelů závazků uvedených v čl. 45f odst. 2 písm. a) (obecně subjekt řešící krizi), ale také dalších věřitelů v rámci skupiny řešící krizi i mimo ni, přičemž musí dodržovat hierarchii pohledávek v běžném úpadkovém řízení. Podle čl. 45f odst. 2 písm. a) bodu iii) se závazky způsobilé pro splnění interního MREL musí řadit pod závazky, které nesplňují podmínky uvedené v bodě i) téhož ustanovení (tj. měly by být podřízené nástrojům, které nemohou být započteny do interního MREL) a nejsou způsobilé pro kapitálové požadavky. To znamená, že pohledávky vnitroskupinových věřitelů spojené s nástroji, které nejsou způsobilé pro interní MREL, budou řazeny výše než závazky, které jsou pro tyto účely způsobilé. Při rekapitalizaci těchto pohledávek z vlastních zdrojů by muselo být zohledněno jejich pořadí v rámci úpadkového řízení.

V případě použití nástroje rekapitalizace z vnitřních zdrojů odchylně od plánu řešení krize na dceřiný podnik, který nebyl určen jako subjekt řešící krizi, jsou podle čl. 44 odst. 2 písm. h) BRRD pohledávky v rámci skupiny vůči dceřiným podnikům, které rovněž nejsou samy subjektem řešícím krizi, ale jsou součástí téže skupiny řešící krizi, jak je stanoveno v plánu řešení krize, povinně vyloučeny z použití pravomocí k rekapitalizaci z vlastních zdrojů (s výjimkou případů, kdy se tyto závazky podle příslušného vnitrostátního práva řadí pod jiné běžné nezajištěné závazky). Nicméně další vnitroskupinové pohledávky vůči subjektům, které jsou součástí skupiny, nejsou z použití pravomocí k rekapitalizaci z vlastních zdrojů v důsledku čl. 44 odst. 2 písm. e) vyloučeny.

a) Podávání zpráv

48. OTÁZKA (ČLÁNEK 45i)

Podle čl. 45i odst. 1 musí subjekty uvedené v čl. 1 odst. 1, na které se vztahuje MREL, podávat svému příslušnému orgánu a orgánu příslušnému k řešení krize zprávy o řadě prvků, které jsou v něm konkrétně uvedeny.

Mohl by členský stát zakotvit ve vnitrostátním prováděcím předpisu, že subjekty mají podávat zprávy pouze jednomu orgánu, pokud tento orgán vystupuje současně jako příslušný orgán i orgán příslušný k řešení krize (obvykle centrální banka)?

Odpověď

V souladu s čl. 3 odst. 3 „Určení orgánů příslušných k řešení krize“ mohou členské státy stanovit, že orgány příslušné k řešení krize se nacházejí v rámci centrálních bank. V takové situaci musí být přijata vhodná opatření zajišťující provozní nezávislost mezi funkcí orgánu příslušného k řešení krize a funkcemi dohledu nebo jinými funkcemi příslušného orgánu. V souladu s čl. 3 odst. 3 druhým pododstavcem musí být orgán příslušný k řešení krize strukturálně oddělen a musí podléhat odděleným hierarchickým vztahům od dohledového orgánu.

Ustanovení čl. 45i odst. 1 jasně stanoví, že subjekty musí svému příslušnému orgánu a orgánu příslušnému k řešení krize podávat informace uvedené v písmenech a), b) a c). S ohledem na to, že informace, které má subjekt poskytovat, jsou totožné, nepředstavuje to pro subjekt dodatečnou zátěž. Souběžné odeslání požadovaných údajů a informací jak příslušnému orgánu, tak orgánu příslušnému k řešení krize zajišťuje hladké a včasné předání informací bez dalších prodlení.

b) Přechodná opatření a opatření po vyřešení krize

49. Otázka (čl. 45m odst. 1 a 6)

Je možné stanovit průběžné cílové úrovně odlišné od těch, které jsou uvedeny v čl. 45m odst. 1 druhém pododstavci (tj. k 1. lednu 2022)?

Jaký je vztah průběžné cílové úrovně k plánovanému MREL pro každé 12měsíční období v rámci přechodného období uvedenému v čl. 45m odst. 6?

Odpověď

Orgány příslušné k řešení krize mohou stanovit pouze průběžnou cílovou úroveň uvedenou v čl. 45m odst. 1 druhém pododstavci, tj. cílovou úroveň, kterou musí splnit k 1. lednu 2022.

Podle čl. 45m odst. 6 musí orgány příslušné k řešení krize rovněž stanovit plánovaný MREL pro každé 12měsíční období v rámci přechodného období. Tyto hodnoty ovšem mají jen orientační povahu a nejsou pro instituci závazné.

50. Otázka (článek 45m)

Co se stane s rozhodnutími, která přijaly orgány příslušné k řešení krize s cílem stanovit MREL podle BRRD I, až začnou být použitelné změny zavedené do BRRD prostřednictvím směrnice (EU) 2019/879?

Bylo by odůvodněné provést na vnitrostátní úrovni přechodné ustanovení, jímž se zruší stávající rozhodnutí o MREL, dokud nebudou přijata rozhodnutí nová?

Odpověď

Směrnice (EU) 2019/879 neobsahuje žádná konkrétní ustanovení týkající se rozhodnutí o MREL, která byla přijata před příslušným datem použitelnosti. Dokud orgány příslušné k řešení krize nepřijmou na základě stávajícího znění BRRD nová rozhodnutí o MREL, zůstávají v platnosti existující rozhodnutí o MREL přijatá na základě směrnice BRRD I.

Posouzení právních důsledků takových usnesení by mělo být prováděno v souladu se zákonnými ustanoveními platnými v okamžiku, kdy byla tato rozhodnutí přijata (tj. podle pravidel BRRD I). To znamená, že při posuzování toho, zda instituce splňuje rozhodnutí o MREL přijaté podle BRRD I, jsou příslušnými pravidly způsobilosti ta, která jsou uvedena v BRRD I. Nelze mít na základě pravidel způsobilosti uvedených v současné směrnici BRRD za to, že instituce porušila rozhodnutí o MREL přijaté podle BRRD I.

Proto není důvod po přechodné období, než budou přijata nová rozhodnutí o MREL podle stávajícího znění BRRD, upouštět od rozhodnutí o MREL přijatých podle směrnice BRRD I nebo je rušit.

51. Otázka (článek 45m)

Co se stane s přechodnými obdobími, která již byla stanovena v souladu s nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1450 (15)?

Odpověď

Po datu použitelnosti změn zavedených směrnicí (EU) 2019/879 do BRRD (tj. 28. prosince 2020) jsou orgány příslušné k řešení krize povinny přezkoumat veškerá dříve přijatá rozhodnutí o MREL s ohledem na nový rámec MREL, s nímž souvisí jiná kalibrace a jiná pravidla způsobilosti. V tomto kontextu budou muset být stanovena nová přechodná období, aby byl zaručen soulad s revidovaným rámcem.

52. Otázka (čl. 45m odst. 4)

Bylo by možné předem rozhodnout, že nejvýznamnější banka bude podléhat čl. 45c odst. 6, pokud celková aktiva její skupiny řešící krizi klesnou na úroveň nižší než 100 miliard EUR? Bylo by to zapotřebí, aby se předešlo použití čl. 45m odst. 4, který subjektům řešícím krizi uvedeným v čl. 45c odst. 6 na splnění MREL poskytuje tříleté přechodné období ode dne rozhodnutí.

Odpověď

Ustanovení čl. 45m odst. 4 stanoví, že pravidla podřízenosti uvedená v čl. 45b odst. 4 a 7 a minimální úrovně MREL uvedené v čl. 45c odst. 5 a 6 se nepoužijí po dobu tří let ode dne, od kterého se subjekt řešící krizi nachází v situaci uvedené v čl. 45c odst. 5 a 6.

Ustanovení čl. 45m odst. 4 není použitelné na subjekt řešící krizi uvedený v čl. 45c odst. 5 (nejvýznamnější banka), který klesne pod limit 100 miliard EUR a je následně orgánem příslušným k řešení krize považován za systémovou instituci a podléhá témuž zacházení jako nejvýznamnější banka. Odůvodnění přechodného období zakotveného v čl. 45 m odst. 4 spočívá v tom, aby měly subjekty řešící krizi, které předtím nepodléhaly žádným minimálním požadavkům, dostatek času na zajištění splnění nově použitelných minimálních požadavků. Systémové instituce, které byly dříve nejvýznamnějšími bankami, ovšem v této situaci nejsou. Tyto subjekty řešící krizi již podléhaly týmž minimálním požadavkům, ale na jiném právním základě (čl. 45c odst. 5 namísto čl. 45c odst. 6).

Proto se závěrečná část čl. 45m odst. 4 – „…nebo od kterého se subjekt řešící krizi nachází v situaci uvedené v čl. 45c odst. 5 nebo 6“ – nevztahuje na systémové instituce oznámené jako takové podle čl. 45c odst. 6, které byly dříve nejvýznamnějšími bankami, a to vzhledem k tomu, že se dříve nacházely v situaci uvedené v čl. 45c odst. 5.

Totéž platí pro opačnou situaci, kdy systémová instituce navýší svá aktiva nad 100 miliard EUR a stane se nejvýznamnější bankou.

Je však třeba uvést, že použití čl. 45c odst. 6 by mohlo vést k přísnějším požadavkům, než jsou požadavky vyplývající z čl. 45c odst. 5, a to vzhledem ke čl. 45b odst. 4 druhému a čtvrtému pododstavci, podle nichž se omezení celkového objemu rizikové expozice při podřízenosti na 27 % vztahuje pouze na subjekty řešící krizi, na které se vztahuje čl. 45c odst. 5, a nikoli na subjekty řešící krizi, na něž se vztahuje čl. 45c odst. 6. V takovém případě se výše uvedené odůvodnění neuplatní a na daný subjekt řešící krizi by se mělo vztahovat tříleté přechodné období.

V takovém případě by nebylo nutné předem oznamovat instituci jako systémovou – což by v každém případě nejspíš nebylo právně přípustné vhledem ke skutečnosti, že nejvýznamnější banka nesplňuje podmínky čl. 45c odst. 6 (tedy být součástí skupiny řešící krizi s celkovými aktivy nižšími než 100 miliard EUR).

c) Interakce s ustanoveními CRD a CRR

53. Otázka (článek 128 CRD)

Ustanovení čl. 128 čtvrtého pododstavce CRD stanoví, že instituce nesmějí kmenový kapitál tier 1 udržovaný za účelem plnění požadavku kombinovaných kapitálových rezerv používat ke splnění na riziku založených složek MREL (tj. MREL vyjádřeného pomocí celkového objemu rizikové expozice). Mohl by být kmenový kapitál tier 1 použitý pro účely kombinovaných kapitálových rezerv použit rovněž ke splnění na riziku nezaložené složky MREL (tj. MREL vyjádřeného pomocí celkové míry expozic)? Jaké je odůvodnění takového zacházení?

Odpověď

V souladu s čl. 128 čtvrtým pododstavcem CRD nemůže být tentýž kmenový kapitál tier 1 použit ke splnění

— kombinovaných kapitálových rezerv a

— na riziku založené složky požadavků stanovených v článcích 92a a 92b CRR (minimální požadavek TLAC) a článcích 45c a 45d BRRD (externí a interní MREL).

Proto může být tentýž kmenový kapitál tier 1 použit ke splnění kombinovaných kapitálových rezerv a na riziku nezaložené složky minimálního požadavku TLAC a externího a interního MREL, který je založen na celkové míře expozic (pro tyto požadavky jsou na riziku nezaložené složky stanoveny v čl. 92a odst. 1 písm. b) CRR a čl. 45 odst. 2 písm. b) BRRD).

Je třeba uvést, že podle obezřetnostního rámce EU (CRD a CRR) se kombinované kapitálové rezervy uplatňují pouze nad rámec na riziku založených obezřetnostních požadavků (a ne nad rámec na riziku nezaloženého požadavku na pákový poměr). Tento vztah byl výslovně potvrzen v čl. 141a druhém pododstavci CRD.

Podobně podle čl. 1 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/1450, které bylo přijato podle BRRD I, byly kombinované kapitálové rezervy součástí částky k absorpci ztrát pouze tehdy, když jsou brány společně s na riziku založenými obezřetnostními požadavky.

Podle čl. 45 odst. 2 písm. a) a b) BRRD je MREL vyjádřen jako procento celkového objemu rizikové expozice a jako procento celkové míry expozic. Pokud jde o složku vyjádřenou jako procento celkového objemu rizikové expozice, jsou kombinované kapitálové rezervy nyní vyloučeny z částky k absorpci ztrát kalibrace MREL, aby byla zajištěna přiměřenější škála zásahů a předešlo se tomu, že by byl MREL (vyjádřený jako procento celkového objemu rizikové expozice) porušen vždy, když budou porušeny kombinované kapitálové rezervy. Očekává se rovněž, že uplatnění kombinovaných kapitálových rezerv nad rámec MREL usnadní zamýšlené použití určitých makroobezřetnostních opatření, jako je proticyklická kapitálová rezerva uvedená v čl. 128 prvním pododstavci bodě 6 písm. a) CRD.

54. Otázka (čl. 72b odst. 3 CRR)

Použije se povolená hodnota 3,5 % celkového objemu rizikové expozice pro použití nepodřízených nástrojů ke splnění minimálního požadavku TLAC pouze tehdy, když je požadavek vyjádřen procentem celkového objemu rizikové expozice, ale nikoli při jeho vyjádření procentem celkové míry expozic? Mohlo by to být upřesněno ve vnitrostátním provedení BRRD?

Odpověď

V souladu s čl. 72b odst. 3 CRR je povolená hodnota 3,5 % celkového objemu rizikové expozice pro nepodřízené způsobilé nástroje použitelná od roku 2022 také na složku TLAC, která je vyjádřena jako procento celkové míry expozic (tak, že se použije ekvivalent hodnoty 3,5 % celkového objemu rizikové expozice vyjádřený pomocí celkové míry expozic). V souladu s čl. 494 odst. 2 CRR platí od roku 2019 do konce roku 2021 tatáž zásada pro povolenou hodnotu 2,5 % celkového objemu rizikové expozice pro nepodřízené způsobilé nástroje.

To je dáno skutečností, že článek 72b CRR stanoví podmínky platné pro nástroje způsobilých pohledávek pro účely splnění TLAC. Konkrétněji čl. 72b odst. 3 CRR nestanoví pro dvě složky TLAC stanovené v čl. 92a odst. 1 písm. a) a b) CRR odlišná kritéria způsobilosti. Odkaz na celkový objem rizikové expozice je v čl. 72b odst. 3 CRR uveden výhradně pro účely výpočtu.

BRRD danou hodnotu neupravuje, a proto v tomto ohledu neexistují žádná ustanovení, která by bylo třeba provádět. Ovšem podle 10. bodu odůvodnění BRRD není ustanoveními BRRD týkajícími se podřízenosti způsobilých nástrojů MREL dotčena možnost částečně splnit minimální požadavek TLAC pomocí nepodřízených dluhových nástrojů, jak je uvedeno v CRR.

55. Otázka (článek 72l CRR)

Podle standardu TLAC může být minimální požadavek TLAC splněn mimo jiné regulatorními kapitálovými nástroji kromě kmenového kapitálu tier 1, které vydají dceřiné subjekty tvořící součást skupiny řešící krizi do roku 2022, pokud se započítávají k uspokojení minimálních regulatorních kapitálových požadavků, a to za určitých podmínek (oddíl 11 standardu TLAC). V článku 72l CRR se stanoví, že „kapitál a způsobilé závazky instituce tvoří součet jejího kapitálu a jejích způsobilých závazků“. Podle článků 81 až 88 CRR tento kapitál zahrnuje kapitál vydaný dceřinými podniky třetím stranám bez jakéhokoliv časového omezení.

Je správné ve vnitrostátních právních předpisech stanovit, že kapitál vydaný dceřinými podniky třetím stranám se započítává do MREL podle CRR i BRRD bez jakéhokoliv časového omezení?

Odpověď

Všechny regulatorní kapitálové nástroje vydané dceřinými podniky třetím stranám jsou způsobilé pro účely minimálního požadavku TLAC pro subjekty řešící krizi a externího MREL (bez ustanovení o skončení platnosti), pokud jde o částky způsobilé pro kapitál. Na způsobilost kapitálu pro interní MREL podle čl. 45f odst. 2 BRRD se použijí další kritéria.

E. OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE NÁSTROJE REKAPITALIZACE Z VNITŘNÍCH ZDROJŮ

56. OTÁZKA (ČL. 44 ODST. 2)

Podle čl. 44 odst. 2 písm. f) BRRD jsou závazky vůči ústředním protistranám usazeným v třetí zemi uznaným ESMA podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 (16) vyloučeny z rekapitalizace z vnitřních zdrojů. Další ochrana těchto ústředních protistran usazených ve třetí zemi je uvedena v článcích 69, 70 a 71 BRRD. BRRD nicméně nestanoví obdobné zacházení pro systémy vypořádání obchodů s cennými papíry, které se řídí právem třetí země, a subjekty, které tyto systémy provozují.

Pokud členský stát uplatňuje ustanovení SFD na své vnitrostátní instituce, které se přímo účastní v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry třetích zemí, jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění SFD, má BRRD v úmyslu poskytnout těmto systémům třetích zemí obdobné zacházení, jako je to, které poskytuje ústředním protistranám usazeným v třetí zemi a uznaným ESMA?

Odpověď

Ustanovení čl. 44 odst. 2 písm. f BRRD stanoví, že některé krátkodobé závazky „vůči systémům nebo provozovatelům systémů, které jsou určeny podle směrnice 98/26/ES [SFD], nebo vůči účastníkům těchto systémů a jež plynou z účasti v takovém systému“ jsou vyloučeny z rozsahu působnosti nástroje rekapitalizace z vnitřních zdrojů.

Vyloučení z působnosti nástroje rekapitalizace z vnitřních zdrojů stanovené v čl. 44 odst. 2 písm. f) BRRD se nevztahuje na systémy třetích zemí bez ohledu na to, zda členské státy používají, nebo nepoužívají ustanovení SFD na své vnitrostátní instituce, které se účastní těchto systémů vypořádání obchodů s cennými papíry třetích zemí, jak je uvedeno v 7. bodě odůvodnění SFD, neboť nejsou určeny v souladu s SFD. Podobně se na tyto systémy třetích zemí nevztahují ani osvobození od výkonu pravomocí uvedených v čl. 69 odst. 4 písm. a), čl. 70 odst. 2 písm. a) nebo čl. 71 odst. 3 písm. a) BRRD.

57. OTÁZKA (ČL. 44 ODST. 2)

Podle čl. 108 odst. 2 se pojem „běžné nezajištěné závazky“ používá pouze k označení prioritních preferenčních závazků. Měli bychom s ohledem na to „běžné nezajištěné závazky“ vykládat stejně, pokud na ně odkazuje čl. 44 odst. 2 písm. h), tj. měli bychom z rozsahu „běžných nezajištěných závazků“, jak na ně odkazuje čl. 44 odst. 2 písm. h), vyloučit prioritní nepreferenční závazky?

Odpověď

Pojem „běžné nezajištěné pohledávky“ použitý v čl. 108 odst. 2 a pojem „běžné nezajištěné závazky“ v čl. 44 odst. 2 písm. h) by měly být vykládány konzistentně. Vzhledem k tomu, že v čl. 108 odst. 2 je výslovně požadováno, aby dluhové nástroje splňující podmínky tohoto ustanovení (tj. prioritní nepreferenční závazky) měly v úpadkovém řízení nižší postavení než „běžné nezajištěné pohledávky“ (tj. prioritní závazky), měly by být z pojmu „běžné nezajištěné pohledávky“ ze samé definice vyloučeny prioritní nepreferenční závazky.

58. OTÁZKA (ČL. 48 ODST. 7)

Je pravda, že podle čl. 48 odst. 7 první věty nesmějí mít instituce žádné nástroje, které by byly na stejné úrovni jako položky nebo nástroje kapitálu?

Odpověď

Ustanovení čl. 48 odst. 7 požaduje, aby členské státy změnily své vnitrostátní právní předpisy upravující úpadkové řízení tak, aby bylo zajištěno, že pohledávky vyplývající z položek kapitálu mají v úpadkovém řízení nižší pořadí než veškeré jiné pohledávky nevyplývající z položek kapitálu. Po provedení tohoto ustanovení by nemělo být možné, aby instituce držely jakýkoliv závazek, který by nebyl položkou kapitálu a byl by na stejné úrovni jako kapitál, a to na základě vnitrostátních právních předpisů upravujících běžné úpadkové řízení uvedených v čl. 48 odst. 7 (zákonné řešení).

59. OTÁZKA (ČL. 48 ODST. 7)

Jaké je odůvodnění čl. 48 odst. 7? Provedení tohoto ustanovení se zdá být obzvlášť náročné, protože pořadí nástroje v úpadkovém řízení se může změnit, pokud již nebude spadat pod položky kapitálu.

O