Návrh ROZHODNUTÍ RADY o podpisu, jménem Evropské unie, ujednání s Norským královstvím o pravidlech pro jeho účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu /* COM/2013/0878 final - 2013/0428 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Nařízením (EU) č. 439/2010 byl zřízen Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu[1] s cílem posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, zlepšit provádění společného evropského azylového systému a podporovat členské státy, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku. Ve 24. bodě odůvodnění daného nařízení se uvádí, že „aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko.“ Tyto země jsou označovány jako „přidružené země“. V čl. 49 odst. 1 nařízení se tudíž stanoví, že „činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.“ Účast přidružených zemí na činnosti podpůrného úřadu není jen logickým krokem s ohledem na jejich přidružení k dublinskému systému, ale má i jasnou přidanou hodnotu pro podporu nabízenou podpůrným úřadem, jako je: výměna osvědčených postupů a odborných znalostí, stálá a mimořádná podpora podpůrného úřadu, shromažďování a analýza informací prováděná podpůrným úřadem, systém včasného varování a připravenosti podpůrného úřadu. Na zmíněném základě Komise dne 1. července 2011 předložila Radě doporučení za účelem zmocnění Komise k zahájení jednání s Islandem, Norskem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o mezinárodních dohodách, kterými se stanoví uvedená ujednání. Dne 27. ledna 2012 Komise obdržela zmocnění Rady k zahájení jednání s Islandem, Norskem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem ohledně ujednání o pravidlech pro účast těchto zemí na činnosti EASO. Jednání proběhla se všemi přidruženými zeměmi společně. Uskutečnila se čtyři kola jednání. Konečné znění předlohy ujednání s Norskem bylo parafováno dne 28. června 2013. Členské státy byly informovány a konzultovány prostřednictvím příslušných pracovních skupin Rady. Na straně Unie tvoří právní základ ujednání článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 ve spojení s článkem 218 Smlouvy o fungování EU. Připojený návrh představuje právní nástroj pro podpis ujednání. Rada o něm rozhodne kvalifikovanou většinou. 2. VÝSLEDKY JEDNÁNÍ Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že předloha ujednání je pro Unii přijatelná. Konečný obsah předlohy ujednání lze shrnout takto: Předloha ujednání stanoví plnou účast Norska na činnosti podpůrného úřadu [článek 1], zastoupení ve správní radě podpůrného úřadu jako pozorovatel bez hlasovacích práv [článek 2] a roční finanční příspěvky Norska do rozpočtu podpůrného úřadu formou roční částky vypočtené podle jeho HDP jako procentní podíl HDP všech států účastnících se činnosti podpůrného úřadu [článek 3 a příloha I]. Kromě toho Norsko souhlasilo s ustanoveními o možném zvýšení svého příspěvku, bude-li zvýšen příspěvek Unie [článek 3 a příloha I]. Předloha ujednání dále stanoví zřízení výboru složeného ze zástupců Komise a přidružených zemí. Z důvodů účelnosti se tento výbor bude scházet společně s příslušnými výbory zřízenými s ostatními přidruženými zeměmi, jež se účastní na základě čl. 49 odst. 1 uvedeného nařízení. Výbor nebyl zmíněn ve směrnicích pro jednání, ale vyžádaly si jej přidružené země, aby bylo možné uskutečňovat výměnu informací a sledovat řádné provádění ujednání [článek 11]. Ujednání rovněž stanoví možnost prozatímního uplatňování po podpisu [čl. 13 odst. 3]. 3. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Článek 3 a příloha I předlohy ujednání popisují ustanovení týkající se ročních finančních příspěvků Norska do rozpočtu podpůrného úřadu a jejich případného přizpůsobení situaci popsané v příloze I. 4. ZÁVĚR S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že ujednání mezi Evropskou unií a Norskem o pravidlech pro jeho účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu bude jménem Unie podepsáno, a zmocnila Komisi ke jmenování osoby nebo osob řádně oprávněných k podpisu jménem Unie. 2013/0428 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o podpisu, jménem Evropské unie, ujednání s Norským královstvím o pravidlech pro jeho účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu[2] v čl. 49 odst. 1 stanoví, že činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Kromě toho budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. (2) Dne 27. ledna 2012 dala Rada Komisi zmocnění k zahájení jednání s Norskem ohledně ujednání o pravidlech pro jeho účast na činnosti podpůrného úřadu. Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním ujednání dne 28. června 2013. (3) Ujednání by mělo být podepsáno vyjednavačem jménem Unie, s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu. (4) Jak je uvedeno ve 21. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 439/2010, Spojené království a Irsko se uvedeného nařízení účastní a jsou jím vázány. Proto by měly naplnit ustanovení čl. 49 odst. 1 daného nařízení prostřednictvím účasti na tomto rozhodnutí. Spojené království a Irsko se proto účastní tohoto rozhodnutí. (5) Jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 439/2010, Dánsko se uvedeného nařízení neúčastní a není jím vázáno. Dánsko se proto tohoto rozhodnutí neúčastní, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Tímto se uděluje zmocnění k podpisu jménem Unie ujednání mezi Evropskou unií a Norskem o pravidlech pro jeho účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, s výhradou uzavření uvedeného ujednání. Znění ujednání, jež má být podepsáno, se připojuje k tomuto rozhodnutí. Článek 2 Komise je tímto zmocněna určit osobu nebo osoby oprávněné podepsat ujednání jménem Unie. Článek 3 Do doby, než budou dokončeny postupy nezbytné k jeho formálnímu uzavření, uplatňuje se ujednání prozatímně v souladu s jeho čl. 13 odst. 3. V Bruselu dne Za Radu předseda PŘÍLOHA UJEDNÁNÍ mezi Evropskou unií a Norským královstvím o pravidlech pro jeho účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu EVROPSKÁ UNIE, dále jen „EU“, na jedné straně a NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen „Norsko“, na straně druhé, s ohledem na čl. 49 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu[3] (dále jen „nařízení“), vzhledem k těmto důvodům: (1) V nařízení se uvádí, že aby mohl Evropský podpůrný úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s EU uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy EU v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko (dále jen „přidružené země“). (2) Norsko uzavřelo s EU dohody, na jejichž základě přijalo a používá právní předpisy EU v oblasti upravené nařízením, zejména Dohodu mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku[4], SE DOHODLY TAKTO: Článek 1 Rozsah účasti Norsko se plně účastní činnosti podpůrného úřadu a má nárok na opatření na podporu od podpůrného úřadu podle nařízení a v souladu s podmínkami stanovenými tímto ujednáním. Článek 2 Správní rada Norsko je zastoupeno ve správní radě podpůrného úřadu jako pozorovatel bez hlasovacího práva. Článek 3 Finanční příspěvek 1. Norsko přispívá na příjmy podpůrného úřadu roční částkou vypočtenou podle jeho hrubého domácího produktu (HDP) jako procentní podíl HDP všech zúčastněných států podle vzorce popsaného v příloze I. 2. Finanční příspěvek uvedený v odstavci 1 se stanoví od prvního dne po vstupu tohoto ujednání v platnost nebo od okamžiku prozatímního uplatňování tohoto ujednání podle čl. 13 odst. 3 tohoto ujednání. Výše prvního finančního příspěvku se sníží v poměru k době zbývající po vstupu tohoto ujednání v platnost nebo od okamžiku prozatímního uplatňování tohoto ujednání do konce roku. Článek 4 Ochrana údajů 1. Při uplatňování tohoto ujednání Norsko zpracovává údaje v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[5]. 2. Pro účely tohoto ujednání se na zpracovávání osobních údajů ze strany podpůrného úřadu použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[6]. 3. Norsko dodržuje pravidla důvěrného zacházení s dokumenty v držení podpůrného úřadu, jak je stanoveno v jednacím řádu správní rady. Článek 5 Právní postavení Podpůrný úřad má právní subjektivitu podle norského práva a má v Norsku nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou norské právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem. Článek 6 Odpovědnost Odpovědnost podpůrného úřadu se řídí čl. 45 odst. 1, 3 a 5 nařízení. Článek 7 Soudní dvůr Norsko uznává pravomoc Soudního dvora Evropské unie rozhodovat ve věcech týkajících se podpůrného úřadu podle ustanovení čl. 45 odst. 2 a 4 nařízení. Článek 8 Zaměstnanci podpůrného úřadu 1. V souladu s čl. 38 odst. 1 a čl. 49 odst. 1 nařízení se na norské státní příslušníky zaměstnané podpůrným úřadem vztahují služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, pravidla přijatá společně orgány Evropské unie za účelem uplatňování tohoto služebního řádu a pravidla přijatá podpůrným úřadem podle čl. 38 odst. 2 nařízení. 2. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 82 odst. 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie může výkonný ředitel podpůrného úřadu zaměstnávat na základě smlouvy norské státní příslušníky, kteří požívají veškerých občanských práv, a sice podle stávajících pravidel pro výběr a přijímání zaměstnanců přijatých podpůrným úřadem. 3. Ustanovení čl. 38 odst. 4 nařízení se použije obdobně na norské státní příslušníky. 4. Norští státní příslušníci však nemohou být jmenováni do funkce výkonného ředitele podpůrného úřadu. Článek 9 Výsady a imunity Norsko uplatňuje na podpůrný úřad a jeho zaměstnance Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie[7], jakož i veškerá pravidla přijatá podle tohoto protokolu, která se týkají personálních záležitostí podpůrného úřadu. Článek 10 Boj proti podvodům Uplatní se ustanovení článku 44 nařízení a Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) a Účetní dvůr mohou vykonávat pravomoci, které jim byly svěřeny. O záměru provést kontroly na místě či audity OLAF a Účetní dvůr včas informují Riksrevisjonen a pokud si to norské orgány přejí, lze tyto kontroly na místě či audity provádět společně s Riksrevisjonen. Článek 11 Výbor 1. Výbor složený ze zástupců Evropské komise a Norska sleduje řádné provádění ujednání a zajistí v tomto ohledu soustavné poskytování informací a výměnu názorů. Z praktických důvodů se výbor schází společně s příslušnými výbory zřízenými s ostatními přidruženými zeměmi, jež se účastní na základě čl. 49 odst. 1 nařízení. Výbor se schází na žádost Norska nebo Evropské komise. O činnosti tohoto výboru je informována správní rada podpůrného úřadu. 2. V rámci výboru se sdílejí informace o plánovaných právních předpisech EU, které mají na nařízení přímý dopad či je mění, nebo u kterých se předpokládá, že budou mít důsledek pro finanční příspěvek stanovený v článku 3 tohoto ujednání, a probíhá v něm o těchto otázkách výměna názorů. Článek 12 Příloha Příloha I tohoto ujednání tvoří jeho nedílnou součást. Článek 13 Vstup v platnost 1. Smluvní strany schválí toto ujednání v souladu s vlastními vnitřními postupy. Dokončení těchto postupů si navzájem oznámí. 2. Toto ujednání vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po dni posledního oznámení uvedeného v odstavci 1. 3. Při podpisu tohoto ujednání mohou smluvní strany na základě vzájemné dohody prohlásit, že se toto ujednání prozatímně uplatňuje od prvního dne po podpisu. Článek 14 Platnost a pozbytí platnosti 1. Toto ujednání se uzavírá na dobu neurčitou. 2. Každá smluvní strana může toto ujednání, po konzultaci s výborem, vypovědět prostřednictvím oznámení druhé smluvní straně. Platnost ujednání končí šest měsíců po datu tohoto oznámení. 3. Toto ujednání pozbývá platnosti v případě vypovězení Dohody mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku. 4. Toto ujednání je sepsáno v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. …………… PŘÍLOHA I Vzorec pro výpočet příspěvku 1. Finanční příspěvek Norska na příjmy podpůrného úřadu stanovený v čl. 33 odst. 3 písm. d) nařízení se vypočte tímto způsobem: Nejaktuálnější konečné údaje o výši hrubého domácího produktu (HDP) Norska k 31. březnu každého roku se vydělí součtem údajů o výši HDP všech států účastnících se činnosti podpůrného úřadu za tentýž rok. Výsledný procentní podíl se uplatní na část schválených příjmů podpůrného úřadu podle čl. 33 odst. 3 písm. a) nařízení v daném roce, čímž se získá výše finančního příspěvku Norska. 2. Finanční příspěvek se platí v eurech. 3. Norsko svůj finanční příspěvek zaplatí nejpozději 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. Jakékoli prodlení při platbě má pro Norsko za následek platbu úroků z prodlení z dlužné částky ode dne splatnosti. Jako úroková sazba se použije sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíce splatnosti, zvýšená o 3,5 procentního bodu. 4. Finanční příspěvek Norska se upraví v souladu s touto přílohou v případě, že se finanční příspěvek Evropské unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie podle čl. 33 odst. 3 písm. a) nařízení zvýší podle článků 26, 27 nebo 41 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[8]. V tomto případě je rozdíl splatný 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. 5. V případě, že prostředky na platby, které podpůrný úřad získal od EU podle čl. 33 odst. 3 písm. a) nařízení na rok N, nejsou vyčerpány před 31. prosincem roku N nebo v případě, že byl rozpočet podpůrného úřadu na rok N snížen podle článků 26, 27 nebo 41 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, převede se část těchto nevyčerpaných nebo snížených prostředků na platby odpovídající procentnímu podílu příspěvku uhrazeného Norskem do rozpočtu podpůrného úřadu na rok N+1. Příspěvek Norska do rozpočtu podpůrného úřadu na rok N+1 bude odpovídajícím způsobem snížen. [1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11). [2] Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11. [3] Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11. [4] Úř. věst. L 93, 3.4.2001, s. 40. [5] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. [6] Úř. věst. L 8, 12.1.2011, s. 1. [7] Úř. věst. C 83, 30.3.2010, s. 266. [8] Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.