Internetový portál nazvaný „Podělte se o svůj názor“ se ukázal jako užitečný jednotný přístupový bod, jehož prostřednictvím se mohou občané a zúčastněné strany zapojit do přípravy politik Komise. Zohlednění názorů občanů, podniků a jiných zúčastněných stran je nezbytné pro zajištění kvality návrhů Komise. Vzhledem k praktickým potížím, s nimiž se mohli přispěvatelé na portálu setkat kvůli pandemii, prodloužila Komise veřejné konzultace a poskytla více příležitostí k podání zpětné vazby u iniciativ, jež měly být předloženy v roce 2020 nebo počátkem roku 2021, a pokud to bylo možné, prodloužila období konzultací až o šest týdnů. Portál také přepracovala, aby bylo možné iniciativy snáze identifikovat a vyhledávat. Portál nyní také jednoznačněji identifikuje názory vnitrostátních, regionálních a místních orgánů, takže o nich lze v posouzeních dopadů a hodnoceních informovat zevrubněji.

V průběhu roku Komise nadále prováděla svůj program zlepšování právní úpravy a začleňovala zásady subsidiarity a proporcionality do všech fází tvorby politik. Komise vyhodnotila stávající právní předpisy a politické rámce a poté předkládala návrhy na jejich revizi. Tato hodnocení obsahovala posouzení, zda jsou stávající politická opatření nadále „účelná“ a do jaké míry jsou dosud v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality.

V roce 2020 vyhotovila pět prvotních hodnocení posouzení dopadů provedených Komisí, jedno posouzení dopadů, třináct posouzení dopadů ex post, tři dokumenty týkající se stavu provádění, dvě jiná hodnocení ex post, dva klouzavé kontrolní seznamy, dvě zprávy o nákladech na nepřijetí opatření na evropské úrovni, devět posouzení evropské přidané hodnoty, pět dokumentů o přidané hodnotě stávajících politik EU, jednu analýzu evropské přidané hodnoty a šest hodnocení stavu provádění. Zahájila novou publikační řadu o vnitrostátních parlamentech a evropských záležitostech s cílem podat přehled o tom, jak jsou vnitrostátní parlamenty strukturovány a jak se zabývají právními předpisy EU, kontrolují je a podílejí se na nich, a v rámci této řady zveřejnila první dvě publikace typu „Briefing“.

Komise splnila závazek, jejž přijala v reakci na doporučení pracovní skupiny, že by při stanovování osmitýdenní lhůty, kterou mají vnitrostátní parlamenty na zaslání odůvodněných stanovisek, mělo být vyloučeno období mezi 20. prosincem a 10. lednem. Poprvé tak učinila s ohledem na vánoční/novoroční svátky v období 2019–2020, a poté znovu ve stejném období 2020–2021. Co se týká jejího závazku vypracovat souhrnné odpovědi na odůvodněná stanoviska vnitrostátních parlamentů zastupujících sedm nebo více hlasů v rámci mechanismu kontroly subsidiarity, žádný z legislativních návrhů Komise nevedl k počtu odůvodněných stanovisek, který je zapotřebí pro dosažení této prahové hodnoty.

Co se týká proporcionality, v posouzení dopadů je objasněno, že návrh respektuje zavedené vnitrostátní zvyklosti, pokud jde o stanovování minimální mzdy, plně uznává pravomoc členských států a sociálních partnerů stanovit výši minimální mzdy a ponechává co největší prostor pro rozhodování na vnitrostátní úrovni. Společně s revidovaným posouzením dopadů předložila Komise Výboru pro kontrolu regulace „tabulkový dotazník pro posuzování subsidiarity“.

Návrhy legislativních aktů musí přihlížet k nutnosti postupovat tak, aby každá zátěž dopadající na hospodářské subjekty byla co nejmenší a přiměřená cíli, jehož má být dosaženo. Soudní dvůr se domníval, že oba členské státy, které zpochybnily legalitu tohoto opatření, neprokázaly, že změny směrnice (EU) 2018/597 překračují meze toho, co je nezbytné k dosažení jejích cílů, a sice zajištění volného pohybu služeb na spravedlivém základě a poskytnutí vyšší ochrany vyslaným pracovníkům.

Dne 2. července 2020 přijal výbor usnesení o pracovním programu Komise na rok 2021 . Výbor Komisi vybídl, aby usilovala o spolupráci v zájmu prosazování koncepce „aktivní subsidiarity“, mimo jiné prostřednictvím jeho Sítě regionálních center pro přezkum provádění politiky EU, RegHub , a podporou výboru při rozvoji projektu RegHub 2.0 s cílem poskytnout zpětnou vazbu na základě zkušeností uživatelů s prováděním politiky EU na místní a regionální úrovni. V říjnu 2020 schválil výbor pokračování tohoto projektu a přivítal nové členy sítě . Nová platforma Komise „Fit pro budoucnost“ přímo začleňuje síť RegHub do své struktury jako odbornou síť, zatímco samotný výbor je ve skupině pro správu platformy zastoupen třemi svými členy. To značně rozšiřuje úlohu výboru a lépe zajišťuje uplatňování zásady aktivní subsidiarity v rámci celého legislativního cyklu .

Dne 12. října 2020 zveřejnil výbor první vydání zprávy „Výroční regionální a místní barometr“ , přičemž se zaměřil zejména na dopad pandemie COVID-19. Ze zprávy vyplývá, že regionální a místní orgány v EU stojí při řešení zdravotní krize v popředí a budou hrát klíčovou úlohu rovněž při úspěšném hospodářském oživení. Ve svých zjištěních výbor požaduje větší zapojení regionálních a místních orgánů do řízení plánů na podporu oživení na úrovni EU a na vnitrostátní úrovni a doporučuje, aby evropský semestr – jakožto mechanismus správy Nástroje pro oživení a odolnost – zahrnoval kodex chování týkající se účasti regionálních a místních orgánů v souladu se zásadou aktivní subsidiarity. Ve zprávě se také požaduje užší zapojení regionů a měst do přípravy vnitrostátních plánů, aby byla zajištěna jejich doplňkovost s regionálními a místními strategiemi oživení. S ohledem na uplatňování zásady aktivní subsidiarity v praxi navrhuje, aby výbor a Komise uspořádaly každoroční „Fórum na podporu oživení a odolnosti“ s cílem zjistit, zda plán na podporu oživení funguje ve prospěch měst a regionů.

Ve svých závěrech ze dne 27. února 2020 o zlepšování právní úpravy „v zájmu zajištění konkurenceschopnosti a udržitelného růstu podporujícího začlenění“ Rada Evropské unie (dále jen „Rada“) zdůraznila, že „v zájmu zvýšení účinnosti by opatření obsažená v nových návrzích Komise měla vždy dodržovat základní práva a princip rovnosti před zákonem, jakož i zásady subsidiarity, proporcionality a právní jistoty, a zejména by měla zohledňovat potřeby malých a středních podniků včetně mikropodniků“.

Co se týká Fondu pro spravedlivou transformaci, Poslanecká sněmovna se domnívala, že požadavek, aby členské státy vypracovaly důkladné plány spravedlivé územní transformace, které uvádějí plánovanou podporu pro velké společnosti, spadá do oblasti mikrořízení a zasahuje do jejich pravomocí v rámci sdíleného řízení. Mimoto nejsou jasně definovány požadavky na odůvodnění investic, jako je „zachování významného počtu pracovních míst“ nebo „podstatné snížení emisí skleníkových plynů“.

Co se týká vlastních zdrojů, Riksdag se domníval, že ačkoli by ekonomická opatření Evropské unie, která byla přijata v reakci na krizi COVID-19, měla být dočasná, náležitě zacílená a přiměřená, návrh Komise znamená značné půjčky na trzích k navýšení programů EU, aniž by bylo jasné, zda budou tyto finanční prostředky použity v prvé řadě k zmírnění dopadu krize COVID-19. Podle Riksdagu jsou proto opatření příliš rozsáhlá, pokud jde o dosažení cílů návrhu, a Komise neposkytla jednoznačné zdůvodnění, proč by k této výpůjčce mělo dojít na úrovni EU namísto na úrovni jednotlivých členských států.

Jiná dvě odůvodněná stanoviska, od dánského Folketingu a švédského Riksdagu, se týkala návrhu směrnice o přiměřených minimálních mzdách v Evropské unii, kterou Komise přijala dne 28. října 2020. Folketing i Riksdag se domnívaly, že návrh překračuje pravomoci EU v této oblasti a že opatření týkající se stanovování mezd lze nejlépe regulovat na vnitrostátní úrovni. Podle jejich názoru by bylo možno cíle návrhu, a to zajištění přístupu pracovníků k minimálním mzdám, které jim umožní přiměřenou životní úroveň bez ohledu na to, kde v EU pracují, dosáhnout dostatečně na vnitrostátní úrovni. Folketing se domníval, že návrh nerespektuje smluvní svobodu sociálních partnerů, přičemž by lepších výsledků z hlediska vyšších mezd nebo nižšího počtu pracovníků s nízkou mzdou bylo dosaženo tehdy, pokud by se vnitrostátní orgány nepodílely na stanovení kritérií pro kolektivní smlouvy a jejich prosazování. Riksdag zastával názor, že není jasný přeshraniční rozměr, neboť podmínky a systémy stanovování mezd se mezi jednotlivými zeměmi značně liší a opatření EU v této oblasti nemá žádnou přidanou hodnotu.

Komise obdržela k tomuto návrhu devět stanovisek od sedmi komor, včetně tří odůvodněných stanovisek, a poté tři stanoviska od dalších tří komor k pozměněnému návrhu, který byl předložen v září za účelem stanovení cíle Unie v oblasti klimatu do roku 2030, který spočívá ve snížení čistých emisí skleníkových plynů alespoň o 55 % ve srovnání s rokem 1990. Jiná komora reagovala na veřejnou konzultaci, kterou Komise uskutečnila v období od března do června v souvislosti s úrovní ambicí cíle pro rok 2030.

Cílem tohoto návrhu bylo i) zakotvit cíl týkající se dosažení klimatické neutrality do roku 2050, který je stanoven v Zelené dohodě pro Evropu, v právních předpisech, ii) stanovit dlouhodobé směřování politiky, iii) zajistit předvídatelnost pro investory a iv) zaručit transparentnost a odpovědnost. Návrh zahrnoval opatření ke sledování pokroku a pro náležitou úpravu jednotlivých akcí v souladu s tím a zabýval se plánem na dosažení cíle stanoveného do roku 2050, včetně průběžného cíle pro rok 2030, který má být stanoven na základě komplexního posouzení dopadů.

V roce 2020 obdržela Komise od vnitrostátních parlamentů devět odůvodněných stanovisek. To je více než v roce 2019, kdy poprvé od doby zavedení mechanismu kontroly subsidiarity nebylo obdrženo žádné odůvodněné stanovisko. Je to však rovněž méně než v předchozích letech, a to jak z hlediska absolutních počtů, tak v poměru k celkovému počtu stanovisek zaslaných vnitrostátními parlamenty nebo k celkovému počtu stanovisek k návrhům Komise, na něž se vztahuje mechanismus kontroly subsidiarity (viz také graf „Druhy stanovisek“ v oddíle 4).

Co se týče paktu o migraci a azylu, Országgyűlés zpochybnilo právní základ čtyř návrhů a mechanismus pro monitorování lidských práv stanovený v pátém návrhu. Upozornilo, že pokud budou návrhy přijaty, uloží členským státům povinnosti, aniž by byly dostatečně zohledněny jejich zvláštní charakteristiky a rozhodovací pravomoci. Országgyűlés zpochybnilo celkovou potřebu těchto povinností a obávalo se, že by navrhovaná ustanovení znamenala nepoužitelnost řízení na hranicích jednotlivých členských států, jež přispívají k řízení migrace, jako jsou tranzitní zóny. Zpochybnilo také proporcionalitu souboru opatření, neboť by uložil členským státům nepřiměřené povinnosti a výrazně by změnil azylový systém EU.

Komise obdržela od šesti parlamentních komor jedenáct stanovisek k iniciativám přijatým během počáteční fáze pandemie do poloviny května 2020. Tato stanoviska obecně vyjadřovala podporu. Některé komory předložily návrhy týkající se například modernizace infrastruktury zdravotní péče v členských státech, vypůjčení finančních prostředků na úrovni EU místo na vnitrostátní úrovni nebo zahájení významného investičního programu v oblasti západního Balkánu. Ve svých odpovědích Komise tyto návrhy uvítala a uvedla, že většinu z nich zohlední ve svých dalších opatřeních.

Dne 27. května předložila Komise důležitý plán na podporu oživení k nápravě hospodářských a sociálních škod způsobených pandemií a nasměrování EU na cestu k udržitelnému a odolnému oživení s využitím plného potenciálu jejího rozpočtu. Plán je založen na novém nástroji, „NextGenerationEU“, který je doplněn cílenou revizí víceletého finančního rámce na období 2021–2027 a změnou rozhodnutí o vlastních zdrojích, jež EU umožňuje získat na finančních trzích částku ve výši 750 miliard EUR. Celý balíček zahrnuje dvě politická sdělení, „Chvíle pro Evropu: náprava škod a příprava na příští generaci“ a „Rozpočet EU, který je motorem evropského plánu na podporu oživení“, revizi ročního pracovního programu Komise na rok 2020, schválenou dne 27. května, a 21 legislativních návrhů, které byly přijaty v následujících dnech.

K různým částem balíčku obdržela Komise 44 stanovisek od třinácti komor. Většina stanovisek iniciativy Komise podpořila. Existovaly dvě výjimky, odůvodněné stanovisko k pozměněnému návrhu rozhodnutí o systému vlastních zdrojů Evropské unie a stanovisko k návrhu nového mechanismu civilní ochrany Unie. Některé vnitrostátní parlamenty navrhovaly: i) prodloužit rozpočtový závazek týkající se nového Nástroje pro oživení a odolnost na celé sedmileté programové období; ii) revidovat rozdělení finančních prostředků mezi členské státy tak, aby se zohlednil skutečný dopad pandemie na jejich ekonomiky a společnosti; iii) vytvořit nové dodatečné zdroje pokrývající plně splacení nástroje „NextGenerationEU“; iv) navýšit finanční prostředky přidělené na soudržnost, zemědělství, migraci a správu hranic nebo bezpečnost a obranu. Několik vnitrostátních parlamentů vyjádřilo také jednoznačnou podporu podmínění přístupu k financování dodržováním zásad právního státu.

Ve svých odpovědích poukázala Komise na dohodu, jíž Evropská rada dosáhla dne 21. července ohledně víceletého finančního rámce na období 2021–2027 a souboru opatření na podporu oživení. Komise vyzdvihla význam rychlého zavedení podpory oživení a vysvětlila, že ačkoliv by závazky týkající se grantů a půjček měly být splněny do konce roku 2023, platby mohou pokračovat do konce roku 2026, téměř po celou dobu trvání víceletého finančního rámce. Komise zdůraznila, že ke stanovení finančních prostředků přidělených členským státům se obecně použije pokles HDP, a potvrdila, že v roce 2021 navrhne koš nových vlastních zdrojů. Komise také uznala, že by financování mělo být náležitě zacílené a vyvážené mezi různými prioritami EU, aby bylo zajištěno vyrovnané oživení v dlouhodobém horizontu, a objasnila, že plán „NextGenerationEU“ zahrnuje nástroje ke zvýšení podpory soudržnosti poskytované členským státům, dodatečné finanční prostředky na rozvoj venkova a Fond pro spravedlivou transformaci s cílem zajistit větší odolnost a udržitelnost ekonomik ve fázi obnovy po krizi. Komise podotkla, že v závěrech Rady ze dne 21. července představuje financování záležitostí souvisejících s migrací, správy hranic, bezpečnosti a obrany (ačkoli je nižší oproti návrhům ze dne 27. května) stále nárůst v porovnání s předchozím programovým obdobím. Komise uvítala podporu vnitrostátních parlamentů, pokud jde o mechanismus podmínění podpory dodržováním zásad právního státu. Komise závěrem zdůraznila přímou úlohu většiny vnitrostátních parlamentů při schvalování rozhodnutí o vlastních zdrojích po jeho přijetí Radou ze strany jednotlivých členských států v souladu s jejich ústavními požadavky.

Komise obdržela od dvou vnitrostátních parlamentů sedm stanovisek k legislativním návrhům přijatým později v daném roce s cílem reagovat na krizi COVID-19. Tato stanoviska obecně cíle návrhů podpořila. Ve stanovisku k návrhu na vytvoření „unijního prospektu pro oživení“ s cílem usnadnit rekapitalizaci společností postižených krizí však byla vyslovena obava, že by povinnost vypracovat prospekt mohla představovat administrativní zátěž ztěžující menší emise. Ve své odpovědi Komise objasnila, že návrh zavádí výjimky pro menší nabídky cenných papírů, jakož i zjednodušený prospekt.

Komise obdržela od dvou komor také čtyři stanoviska z vlastní iniciativy ke konkrétním aspektům reakce na pandemii. Cílem těchto stanovisek bylo: i) podnítit přemístění výroby léků zpět do EU; ii) posílit mimořádná opatření v rámci společné zemědělské politiky k řešení důsledků pandemie; iii) zajistit, aby vlády dodržovaly zásady právního státu při přijímání mimořádných opatření, jako je používání aplikací k vysledování kontaktů; a iv) dočasně povolit leteckým společnostem, aby cestujícím poskytovaly náhrady ve formě kreditu/poukázky namísto okamžitého vrácení finančních prostředků za zrušené lety.

·Umělá inteligence

Dne 19. února přijala Komise Bílou knihu o umělé inteligenci – evropský přístup k excelenci a důvěře. V ní představila možnosti politiky s cílem umožnit důvěryhodný a bezpečný rozvoj umělé inteligence v Evropě při současném plném respektování hodnot a práv občanů EU. Kniha zahrnovala dva pilíře: politický rámec pro mobilizaci zdrojů v celém hodnotovém řetězci k urychlení rozvoje umělé inteligence („ekosystém excelence“) a klíčové prvky budoucího regulačního rámce („ekosystém důvěry“).

K této bílé knize obdržela Komise šest stanovisek od šesti komor. Lze určit dvě oblasti, jimiž se stanoviska zabývají: jedna skupina komor se zaměřila na potřebu vytvořit regulační rámec, který by poskytl vývojářům a uživatelům právní jistotu a podporoval inovace v Evropě, zatímco druhá skupina upozorňovala na to, že by předčasné regulační úsilí mohlo inovace zbrzdit. Jedna komora navrhla připojit třetí pilíř ve formě „ekosystému agility“ s cílem zajistit potřebnou svobodu a prostor pro experimentování. Některé komory požadovaly rovněž náležitou zeměpisnou vyváženost při rozvoji center excelence v EU a vyzdvihly problémy spojené s nedostatkem kvalifikovaných pracovníků a změnou kvalifikace nebo zdůraznily potřebu vyvinout nové postupy zabezpečení informací a chránit práva fyzických osob.

Ve svých odpovědích potvrdila Komise cíl týkající se vytvoření zvláštního právního rámce pro aplikace umělé inteligence pomocí přístupu založeného na rizicích. Komise objasnila, že cílem není regulovat technologii jako takovou, ani ji podezírat, nýbrž regulovat konkrétní aplikace či použití, jež mohou významně ohrozit základní práva a bezpečnost, a dohodnout se na nutnosti definovat vysoce rizikové aplikace umělé inteligence. Komise souhlasila rovněž s tím, že by pravidla měla umožnit pružné úpravy s ohledem na budoucí vývoj a technologie. Potvrdila vytvoření přibližně 200 center pro digitální inovace v celé Evropě s cílem stimulovat široké využití digitálních technologií, včetně ze strany mikropodniků a začínajících podniků, což by mělo přispět ke sbližování mezi regiony sdílením osvědčených postupů a znalostí společných pro všechna centra. Komise souhlasila rovněž s tím, že je nutné rozvíjet na všech úrovních vzdělávání v oblasti umělé inteligence a celoživotní učení týkající se umělé inteligence.

·Konference o budoucnosti Evropy

Dne 22. ledna přijala Komise sdělení s názvem „Plánování Konference o budoucnosti Evropy“, v němž představila své názory na konferenci. Komise se domnívala, že by konference měla představovat otevřenou diskusi zaměřenou na to, co je důležité pro občany, a být přístupná pro občany ze všech společenských vrstev a ze všech koutů Unie. Komise navrhla dva paralelní směry diskuse, jeden zaměřující se na politiku, který vychází z hlavních cílů EU, a druhý zaměřující se na demokratické procesy, v jehož rámci by měla Komise plnit úlohu zprostředkovatele a nestranného prostředníka. Komise se také domnívala, že by koncepce, struktura, rozsah a načasování konference měly být stanoveny ve společném prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise a že by důležitou úlohu na konferenci měly sehrát vnitrostátní a regionální parlamenty a jiní aktéři a že by měli být podporováni v pořádání akcí spojených s konferencí.

K tomuto sdělení obdržela Komise pět stanovisek od pěti komor. Další komora zaslala stanovisko z vlastní iniciativy (bez odkazu na sdělení) a jiná komora poslala dopis týkající se téhož tématu. Všechny komory požadovaly pro vnitrostátní parlamenty stejnou úroveň zastoupení a stejná práva, jaká má na plenárním zasedání konference Evropský parlament, a vyžadovaly účast vnitrostátních parlamentů v řídicích strukturách konference, neboť se domnívaly, že jejich přímé zapojení je nezbytné k zajištění vlastní odpovědnosti za uspořádání a výsledek konference. Tento názor byl zopakován na zasedáních konference COSAC, ve třech dopisech konference COSAC určených orgánům EU a v 34. pololetní zprávě konference COSAC.

Pokud jde o rozsah a možný výsledek konference, některé komory vznesly námitky proti diskusím o změnách Smlouvy, zatímco jiné byly takovýmto jednáním přístupné. Jedna komora požádala o objasnění právního charakteru konference a její způsobilosti navrhnout takovéto změny. K navrhovaným tématům jednání patřily právní stát a základní zásady, práva a hodnoty, transparentnost rozhodovacího procesu EU, úloha vnitrostátních parlamentů v tomto procesu a hlavní témata strategického programu Evropské rady. Vnitrostátní parlamenty zdůraznily rovněž význam zpětné vazby ze strany konference a opatření přijatých v návaznosti na výsledek. Předložily různé návrhy na možnost zapojení občanů, například pořádání akcí mimo hlavní města, přizpůsobení veřejného rozhraní dovednostem a očekáváním mladých lidí a věnování dostatečné pozornosti rovnosti žen a mužů.

Komise ve svých odpovědích uvítala silné zapojení vnitrostátních parlamentů do přípravy konference a zdůraznila, že mohou k úspěchu konference významně přispět tím, že se podělí o své zkušenosti, uspořádají akce a zajistí oslovení pokud možno co nejvíce občanů. Komise souhlasila s tím, že obecný rámec stanoví hlavní cíle EU uvedené v jejích politických prioritách a ve strategickém programu Evropské rady. Občané mohou podat podněty, pokud to pokládají za důležité. Komise potvrdila, že je také připravena hrát úlohu při zkoumání toho, jak by mohla EU zlepšit své demokratické procesy a zvýšit svou legitimitu.

·Zelená dohoda pro Evropu

Dne 11. prosince 2019 přijala Komise sdělení nazvané „Zelená dohoda pro Evropu“, v němž stanovila novou strategii růstu, jejímž cílem je transformovat Unii ve spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje, která v roce 2050 nebude produkovat žádné emise skleníkových plynů a ve které bude hospodářský růst oddělen od využívání zdrojů. Toto sdělení obsahovalo počáteční plán týkající se klíčových politik a opatření nezbytných k dosažení těchto cílů.

K tomuto sdělení obdržela Komise pět stanovisek od pěti komor. Některá z nich vyjadřovala obavy ohledně dopadu transformace na ekonomiky členských států a požadovala, aby byla transformace spravedlivá, aby byla zachována technologická neutralita a aby si každý členský stát mohl zvolit svou cestu, nebo aby Komise revidovala cíl EU týkající se dosažení uhlíkové neutrality do roku 2050 a způsob jejího dosažení. Jiná stanoviska uvítala upřednostnění environmentálních a klimatických otázek ze strany Komise a přimlouvala se za stanovení ambicióznějších cílů. Vnitrostátní parlamenty také zdůraznily, že přechodu na udržitelnou ekonomiku lze dosáhnout pouze s podporou veřejnosti, což znamená, že je nutné náležitě zmírnit sociální potíže spojené s tímto přechodem, a že je třeba stanovit iniciativy, které vybídnou k finanční účasti na provádění Zelené dohody pro Evropu soukromé subjekty.

Komise ve svých odpovědích zdůraznila odhodlání provést jako nedílnou součást svého programu Agendu pro udržitelný rozvoj 2030 a cíle udržitelného rozvoje stanovené OSN. Komise vysvětlila, že vzhledem k nebývalým dočasným investicím, jež jsou zapotřebí k překonání negativního dopadu krize COVID-19, určí dnešní politická rozhodnutí budoucnost příštích generací. Z tohoto důvodu nechce investovat do zastaralé ekonomiky založené na fosilních palivech, nýbrž hodlá vybudovat zelenou, digitální, inkluzivní a odolnou ekonomiku, která odpovídá 21. století. Komise souhlasila s tím, že k dosažení úspěchu musí být přechod na klimaticky neutrální budoucnost spravedlivý a nikdo nesmí být opomenut, a odkázala na mechanismus pro spravedlivou transformaci, který navrhla s cílem poskytnout podporu všem členským státům a zaměřit se na uhlíkově nejnáročnější regiony. Komise také zdůraznila, že plně respektuje právo členských států rozhodnout o svém energetickém mixu a že se návrhy, které předložila nebo předloží k dosažení cílů Zelené dohody pro Evropu, zakládají na důkazech a jsou předmětem důkladného posouzení dopadů.

5. kontakty, návštěvy, zasedání, konference a jiné činnosti