CS Úřední věstník Evropské unie C 175/57

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu „Vývoj v oblasti velkých maloobchodních řetězců a dopad na dodavatele a spotřebitele“

(2009/C 175/10)

Dne 27. září 2007 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Vývoj v oblasti velkých maloobchodních řetězců a dopad na dodavatele a spotřebitele.

Poradní komise pro průmyslové změny, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 18. listopadu 2008. Zpravodajkou byla paní SHARMA.

Na 449. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 3. a 4. prosince (jednání dne 3. prosince), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 136 hlasy pro, 21 hlasů bylo proti a 20 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry, doporučení a návrhy

1.1 Velké maloobchodní řetězce v Evropě hrají významnou úlohu z hlediska jejich finančního přínosu pro hospodářství, vytváření pracovních míst a rozmanité nabídky pro spotřebitele. V poslední době se objevily informace zpochybňující přínos dopadů tohoto růstu. V souvislosti s Lisabonskou strategií, jejímž cílem je konkurenceschopnost, růst a více lepších pracovních míst, identifikuje toto stanovisko specifické oblasti, které budou muset nabídnout možnosti větší transparentnosti a náležité péče v tomto odvětví, a rovněž ochranu maloobchodníků, dodavatelů, zaměstnanců a spotřebitelů.

1.2 GŘ pro vnitřní trh a GŘ pro podniky Komise EU provádějí v současné době výzkumné studie vývoje velkých maloobchodní řetězců, zvláště v oblasti marží, délky řetězců a zúčastněných subjektů v dodavatelském řetězci, a maloobchodu jako celku. GŘ pro zaměstnanost se bude zabývat požadavky maloobchodu na dovednosti pro rok 2020. Výbor nabízí Komisi všemožnou podporu a pomoc.

1.3 Výbor doporučuje a navrhuje následující opatření, která udržují růst a zajišťují maloobchodníkům a dodavatelům zdravou konkurenci, chrání zaměstnance a udržují dlouhodobé výhody pro spotřebitele, a to vše podle zásady udržitelnosti.

1.4 EHSV bude i nadále sledovat vývoj v oblasti velkých maloobchodních řetězců, a zejména analyzovat jejich vývoj v menších evropských zemích a s ohledem na odvětví, která nejsou zahrnuta do této studie, jako např. odvětví domácích spotřebičů.

1.5 Z výzkumu zadaného EHSV (1) vyplývá, že v západní Evropě je jak v potravinářství, tak v oděvnictví, a také v dalších odvětvích, jako jsou potřeby pro domácí kutily, sport, volný čas a kulturu, vysoká koncentrace velkých maloobchodní řetězců. Není to však především v důsledku spojování, převzetí a akvizic podniků v odvětví. Ačkoliv se v posledních letech objevily velké mezinárodní maloobchodní společnosti, maloobchod se stále soustřeďuje převážně na národní úroveň.

1.6 Růst a úspěch maloobchodu je pro evropské hospodářství velmi pozitivní. Mnoho maloobchodů, které byly dříve malými a středními podniky (MSP), se stalo účinnějšími, konkurenceschopnějšími a produktivnějšími a lépe splňují potřeby zákazníků, aby dosáhly úspěchu. Modely soukromého podnikání i družstva a modely sociální ekonomiky zaznamenaly růst. Mnohé evropské podniky jsou nyní úspěšnými celosvětovými společnostmi, které zakládají nové provozy v Číně, Spojených státech, Rusku a na Dálném Východě. Silná pozice na domácím trhu umožnila nejúspěšnějším firmám vyvážet své obchodní modely do některých z nejzajímavějších maloobchodních trhů na světě. Přineslo to velké výhody zaměstnancům, akcionářům a také spotřebitelům v Evropě, kteří mají prospěch z širšího výběru výrobků a konkurenceschopných cen.

1.7 Maloobchod je dynamické, inovační a konkurenceschopné odvětví, o kterém pečlivé výzkumy státních orgánů pro hospodářskou soutěž ukázaly, že je dynamické a konkurenceschopné (2). Je důležité, aby obchodní úspěch nebyl trestán s výjimkou případů, kdy se jedná o postupy, které jsou neslučitelné s dotvářením vnitřního trhu, konkrétně pokud existuje jasný důkaz zneužití tržního postavení nebo poškození zákazníka při porušení článku 81 Smlouvy o ES. Konkurenční trh je účinný způsob, jak chránit spotřebitele a účinnost provozu může přinést další výhody. Na volném a spravedlivém trhu si maloobchodníci konkurují v oblasti dodávek, kvality výrobků a cenově výhodné nabídky.

1.8 Přestože v rámci hospodářského celku, který představuje 27 členských států, existují zřetelné rozdíly a odlišnosti, je podle Výboru na evropské úrovni zapotřebí vzájemná konzultace, či dokonce koordinace, s cílem umožnit, aby obchod plnil svou úlohu univerzální služby. Tento krok by mohl vést k vytvoření harmonizovanějšího evropského systému pro posuzování a sledovatelnost obchodní činnosti a poskytnout větší podporu pro její rozvoj.

1.9 V zájmu transparentních provozních postupů mezi dodavateli a velkými maloobchodními řetězci doporučuje EHSV další diskusi o tom, zda dobrovolný kodex postupů přináší prospěch a je zákonný podle evropských právních předpisů pro hospodářskou soutěž. Tento kodex by upravoval vztahy mezi maloobchodníky a dodavateli na úrovni členských států. Dále doporučuje jasnou a transparentní analýzu dodavatelského řetězce, jehož součástí je kromě primárních dodavatelů a velkých maloobchodních řetězců množství zúčastněných stran.

1.10 Na vnitrostátní úrovni by mohl být vypracován samoregulační dobrovolný kodex postupů, který by se opíral o písemné dohody mezi maloobchodníky a dodavateli a který by se týkal transakcí v celém dodavatelském řetězci od produkce až po spotřebu.

1.11 Tento kodex by měl také umožnit, aby více středních, či dokonce malých podniků a živnostníků, jež působí v oblasti výroby a služeb, mělo přístup do velkých maloobchodních řetězců, a poskytnout jim přitom určité minimální záruky.

1.12 Tento kodex by umožnil a udržel současnou flexibilitu při obchodování a jednáních, přizpůsobení na náhlé změně podmínek (např. inflaci nebo cenám ropy), což by bylo výhodné jak pro dodavatele, tak pro maloobchodníky, a zabránilo by to přitom velkým maloobchodním řetězcům a/nebo velkým dodavatelům, aby vyvíjeli nátlak nebo používali nezákonné praktiky.

1.13 Tento kodex by mohl obsahovat následující zásady:

— Standardní obchodní podmínky mezi maloobchodníky a dodavateli, ve kterých by byla stanovena lhůta pro oznámení jakýchkoliv změn těchto podmínek před jejich vstoupením v platnost, včetně ukončení smluv.

— Žádné zpětné snížení dohodnutých cen pod nátlakem.

— Žádná povinnost podílet se na základě nátlaku na marketingových nebo maloobchodních nákladech, které překračují náklady dojednané v původní smlouvě.

— Dodavatelé nebudou vyplácet odškodnění za ztrátu maloobchodního zisku, pokud to není stanoveno a dojednáno předem nebo pokud dodavatel nedodal stanovené množství.

— Neprodané zboží nebude vraceno, s výjimkou vrácení ze specifikovaných důvodů dohodnutých v podmínkách smlouvy.

— Žádné platby za odpad, opomenutí nebo nedodání nad rámec těch, které jsou sjednané a jednoznačně specifikované v původní smlouvě.

— Žádné paušální platby za zajištění zakázek nebo umístění. Jasné a transparentní platby při propagačních slevách.

— Všechny propagační slevy musí být odsouhlaseny oběma stranami předem s jasnou lhůtou a písemnými transparentními podmínkami.

— Chyby předvídání nesmí maloobchodník přesouvat na dodavatele, a to ani během propagačních slev. Tam, kde se odhady vypracovávají společně s dodavatelem, musí být podmínky písemně doloženy.

— Charakteristiky a podmínky výroby prodávaných výrobků, zejména dovezených, mají být zabezpečeny výrobci a distributory v reakci na očekávání spotřebitelů.

— Ve smluvních podmínkách musí být zakotven písemně postup řešení reklamací ze strany zákazníků.

1.14 Tento kodex musí obdržet všichni pracovníci nákupu a vedení maloobchodního podniku. Dále je maloobchodník povinen jmenovat pracovníka zodpovědného za dodržování kodexu, vedení záznamů o smlouvách s dodavateli a za automatické informování dodavatelů o změnách smluvních podmínek.

1.15 Dále EHSV doporučuje na vnitrostátní úrovni jmenovat prostředníka pro řešení sporů, vyhodnocování a monitorování provádění kodexu, s pravomocí shromažďovat informace od všech zainteresovaných stran a proaktivně vyšetřovat porušení kodexu. Tento návrh by byl v souladu s doporučením EHSV ohledně aktu o drobném podnikání.

1.16 Je třeba účinně provádět evropskou legislativu s ohledem na obchodování. Především však se musí změnit stanovování platebních podmínek tak, aby obsahovaly maximální lhůtu splatnosti. Ačkoliv současná legislativa existuje, byla provedena do vnitrostátních právních předpisů s minimem harmonizačních ustanovení nebo ustanovení o vnitrostátních výjimkách.

1.17 V souvislosti s plánovacími požadavky pro velké maloobchodní řetězce by měla příslušná ministerstva vypracovat „test konkurence“, kterým by se zjistily skutečné potřeby a který by zahrnoval politiku „priorita pro centra měst“, aby místní orgány mohly vyhodnotit reálnou místní konkurenci mezi různými druhy distribuce, současné smlouvy o užívání pozemků, infrastrukturu i přínos pro obec, a tím by se zajistilo zachování současné a budoucí rozmanitosti obchodní nabídky, nezávislého soužití mezi drobným specializovaným prodejem, velkými maloobchodními řetězci a obchodními centry v aglomeraci.

1.18 Maloobchod existuje hlavně na vnitrostátní úrovni, a proto by pro zajištění účinného provádění kodexu měl určitý veřejný orgán (vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž) prověřovat v pravidelných intervalech všechny zprávy od ombudsmana o problematických postupech, což mu umožní požadovat informace přímo od maloobchodů/dodavatelů, a tak získat základní analýzu a zprávu o pokroku v odvětví. Pro případy opakujících se stížností by mohly být vypracovány právní předpisy, které budou tyto problémy řešit. Tento veřejný orgán by měl také informovat všechny zainteresované strany v řetězci o použití a výhodách tohoto kodexu postupů a zajistit jeho dodržování.

1.19 Nakonec by členské státy měly zajistit prostředí, které by poskytovalo možnosti pro hospodářskou soutěž mezi maloobchody na vysoké úrovni, při zajištění nezbytné meziodvětvové rovnováhy a dodržení městského územního plánování, a to by přinášelo výhody pro spotřebitele díky nižším cenám a rozmanitější nabídce.

2. Odůvodnění

2.1 CCMI podporuje koordinaci a soudržnost činností Společenství ve vztahu k hlavním průmyslovým změnám v kontextu rozšířené EU a zajišťuje rovnováhu mezi potřebou sociálně přijatelné změny a zachováním konkurenčních schopností průmyslu EU.

2.2 V poslední době je možno pozorovat růst odvětví velkých maloobchodních řetězců a jeho dopad a vliv na společnost. V souvislosti s Lisabonskou strategií, jejímž cílem je konkurenceschopnost, růst a více lepších pracovních míst, určí toto stanovisko specifické oblasti po celé délce hodnotového řetězce až ke spotřebitelům, v kterých mohu být potřebné zásahy nebo mechanismy EU.

2.3 Pro účel tohoto stanoviska zadal EHSV vypracování studie, která se pokouší stanovit definici velkých maloobchodních řetězců (viz příloha 1, studie London Economics). Jak se však ve studii konstatuje, zadané parametry pro každou ověřovanou definici vedly k odlišným výsledkům. Jelikož řada maloobchodů překračuje definici MSP a protože chybějí statistiky především v nových členských státech, byly pro účely tohoto stanoviska použity složené definice. Velké maloobchodní řetězce jsou firmy, které mají více než 5 % podíl na trhu nebo obrat vyšší než 200 mil. eur a zaměstnávají minimálně 250 osob. Dále je účelné analyzovat pět nejsilnějších firem na každém trhu i soukromý nebo sociální charakter modelu podnikání.

2.4 Kromě toho se studie zaměřila na osm zemí Evropy: Spojené království, Francii, Německo, Španělsko, Itálii, Rumunsko, Polsko a Českou republiku jak v potravinářství, tak v oděvnictví. Také v dalších odvětvích, jako jsou potřeby pro domácí kutily, elektronika, sport, volný čas a kultura, je možno pozorovat vysokou koncentraci, ale tím se tato zpráva nezabývala. Analýza provedená v tomto stanovisku se zakládá na statistických údajích (3). Bylo provedeno mnoho dodatečných studií v různých odvětvích v celém dodavatelském řetězci, včetně zaměstnanců a spotřebitelů; odkazuje se na ně při objasňování složitého získávání faktických údajů a dokládají rozsah dosavadního výzkumu (4).

2.5 Velké maloobchody v EU jsou přitažlivější pro zákazníky díky své velké nabídce. Údaje za rok 2005 ukazují, že Carrefour (Francie), Metro Group (Německo), Tesco (Spojené království) a Rewe (Německo) mají v západní, střední a východní Evropě největší podíl na trhu. V Německu, Francii, Irsku a Švédsku zabralo v roce 2005 pět největších maloobchodních řetězců více než 70 % trhu s potravinami a smíšeným zbožím.

2.6 Mnoho velkých maloobchodních řetězců, včetně družstev a maloobchodních podniků orientovaných na sociálně hospodářský model, začínalo obchodování jako MSP a je možno se poučit z jejich pozoruhodného růstu. Všechny významně přispěly k Lisabonské agendě z hlediska konkurenceschopnosti, zaměstnanosti a růstu. Velké maloobchodní řetězce jsou podporovány silným a často koncentrovaným velkoobchodem a výrobním sektorem. Nátlak ze strany dominantních dodavatelů ovlivňuje maloobchodní marže a konkurenceschopnost malých a středních dodavatelů. Doufáme, že výsledky studií maloobchodního trhu, které budou provádět v příštích letech GŘ pro vnitřní trh a GŘ pro podniky Evropské komise, se zaměří na délku řetězců a počet zúčastněných subjektů v dodavatelských řetězcích i na rozdělování marže v maloobchodě jako celku.

2.7 Růst a nové trendy v maloobchodě, jako vznik specializovaných obchodů v oděvnictví, mají závažné důsledky pro podniky, včetně MSP, soukromých podnikatelů, zaměstnanců, dodavatelů a spotřebitelů. Tato zpráva CCMI z vlastní iniciativy podává objektivní údaje o vývoji sektoru velkých maloobchodních řetězců za posledních pět let a zaměřuje se na evropské velké maloobchodních řetězce především s potravinářským zbožím a oděvy.

2.8 Přehled současné situace v potravinářství a oděvnictví

— Maloobchodní prodej potravin dosáhl v roce 2006 objemu 754 miliard EUR (5), což představuje reálný nárůst o 3,4 % od roku 2003. Je možno pozorovat, že na Francii, Spojené království a Německo připadá více než 65 % celkového obratu, na Itálii, Španělsko a Polsko dalších 30 %. Na Rumunsko, Maďarsko a Českou republiku dohromady připadá méně než 5 % celkových výdajů spotřebitelů.

— Obtížnější je získat údaje o maloobchodním prodeji oděvů. Maloobchodní prodej dosáhl v roce 2006 objemu 120 miliard EUR, což představuje reálný nárůst o 2,6 % od roku 2003. Téměř veškerý maloobchodní prodej se uskutečnil ve Spojeném království, Německu, Francii a Itálii. To však může být způsobeno omezenou dostupností údajů v nových členských státech.

— Maloobchodníci s největším obratem na vnitrostátní úrovni působí v potravinářství. Největší společnost, Tesco, předstihuje značně své konkurenty, v roce 2006 měla obrat o 10 miliard eur vyšší než Carrefour, který je na druhém místě.

— Ve společném řazení maloobchodů s potravinami i s oděvy se největší oděvní firma (Marks and Spencer) nachází až na 25. místě.

— Mnoho velkých maloobchodních řetězců označovaných jako obchody s potravinami prodává také oděvy, textil a elektrické přístroje a jejich obrat nelze posuzovat pouze na základě prodeje potravin.

— Od roku 2003 došlo k nárůstu o více než 25 % u obratu velkých potravinářských maloobchodních řetězců jak v Itálii, tak ve Španělsku. Velké maloobchodní řetězce v České republice a Rumunsku vykázaly značný růst (Rumunsko však začínalo z velice nízkého základu).

— V oděvnictví jsou velké maloobchodní řetězce zastoupeny pouze ve třech z devíti trhů ve studii. Velké maloobchodní řetězce v Německu, resp. ve Spojeném království zaznamenaly trvalý růst odbytu (5 %, resp. 3 %). Jeden velký maloobchodní řetězec v Itálii (Benetton Group) však zaznamenal v období 2003–2006 pokles reálného obratu (6).

2.9 Odvětví potravin a nápojů ve světě nyní zažívá nejrychlejší nárůst základních nákladů (surovin) za poslední generace. Především ceny obilí, které ovlivňují hlavní stravu a krmiva z důvodu celosvětového zvýšeného blahobytu, špatné úrody a vládních cílů pro biopaliva ovlivňujících dodávky, vyženou ceny do nových výšek a dopadnou i na spotřebitele.

2.10 Dnes je reprezentativní koš zboží značně dražší než v předcházejících letech a značně se liší v jednotlivých státech. Nedávný nárůst cen surovin by mohl připravit dodavatele o veškeré zisky. Maloobchodníci pracují s ještě menší mírou zisku a nárůst prodejních cen ovlivňuje inflační údaje ministerstva financí, což se velmi rychle projeví při kolektivních vyjednáváních se zaměstnanci. Inflace prodejních cen se současným nárůstem cen ropy ovlivňuje celý dodavatelský řetězec a také spotřebitele a působí v současné době starosti všem.

2.11 Díky velké konkurenci mohou spotřebitelé svobodně volit mezi obchody, a proto obchodníci dělají všechno možné, aby zvýšili účinnost a úspory z rozsahu. Paralelně s rozvojem maloobchodů se mnoho dodavatelů rozrostlo a z jejich strategií je možno si vzít cenné poučení.

Vlastní dodavatelský řetězec může být dosti dlouhý a každý zúčastněný si přidá marži, včetně distributorů, balíren, druhotných výrobců, zpracovatelů a velkoobchodů jak v potravinářství, tak v oděvnictví.

2.12 Oděvnictví v Evropě vykazuje relativní stabilitu cen, zvláště v důsledku pomalého růstu hospodářství EU v důsledku měnících se spotřebních vzorců, liberalizace mezinárodního obchodu, upevnění pozice Číny jako vedoucího výrobce oděvů společně s rostoucí hodnotou evropských měn. Navíc se mění dynamika trhu, protože tradiční potravinové supermarkety rozšiřují nepotravinová oddělení a především obchody s oděvy a menší samostatné specializované obchody jsou nahrazovány řetězci jako Zara a H & M (7).

2.13 Indexy vývoje cenových rozdílů nemusejí nezbytně odrážet vývoj cenového rozpětí, což je rozdíl cenových úrovní (8). Při závěrech z této analýzy je navíc třeba opatrnosti. Rozdíly ve vývoji cen nemusejí nezbytně odrážet změny míry zisku výrobců a prodejců. Je to proto, že ceny jsou ovlivňovány mnoha jinými proměnnými, např. pokles nebo nárůst spotřebitelských cen lze vysvětlit změnami daně z přidané hodnoty (9), mezd, dovozních cen nebo technickými zlepšeními, což nemusí souviset s cenami výrobců.

2.14 Evropské maloobchody sdílejí názor, že dosažení udržitelné spotřeby a výroby je klíčovou výzvou pro budoucnost. Obchody se denně setkávají s měnícími se požadavky zákazníků, neustále rostoucí potřebou vhodných a přesných informací, rychlým zaváděním nových ekologických výrobků a stále ekologičtějšími procesy dodavatelského řetězce. V této souvislosti evropští maloobchodníci dobrovolně navrhují akční program pro udržitelnou spotřebu a akční program maloobchodů pro životní prostředí a spolupracují úzce s Evropskou komisí při podpoře dosahování cílů EU v oblasti změny klimatu na rok 2020.

3. Oblasti monitorování

3.1 Budoucí diskuse o možných mechanizmech, které by mohly být zavedeny s cílem vyvrátit níže popsané obavy občanské společnosti, by musela spočívat na jasných a transparentních postupech podávání zpráv o nesprávných postupech a ve všech případech stížností musí být předloženy důkazy. To platí pro všechny zúčastněné subjekty.

3.2 Členské státy musí zaručit takový stupeň hospodářské soutěže, který by zajistil přiměřený rozvoj všech forem obchodu, a přinesl tak výhody pro spotřebitele v podobě snížené ceny a velkého výběru.

3.3 Předpisy podporující poctivé obchodování používané na vnitrostátní úrovni mohou zohlednit místní sociální preference, jako například otevírací hodiny nebo pracovní otázky, proto je nutné vypracovat a aplikovat dobrovolný kodex zásad doporučovaný Výborem na úrovni členských států, zvláště s ohledem na to, že maloobchod je do značné míry lokálním trhem.

3.4 V zájmu zlepšování právních předpisů (10) byly provedeny reformy na podporu hospodářské soutěže na úrovni EU k odstranění restriktivních právních předpisů, a to je důvodem, proč EHSV doporučuje samoregulaci v tomto odvětví. Vypracování kodexu zásad maloobchody na vnitrostátní úrovni by mohlo být vykládáno jako tajná dohoda mezi maloobchodníky, a tedy jako porušování hospodářské soutěže. Politika veřejné informovanosti se však musí zaměřit na hodnocení kodexů jako nástroje vysoké transparentnosti a náležité péče na straně maloobchodu a dodavatelů, který z dlouhodobého hlediska přináší prospěch spotřebitelům.

3.5 Praktické postupy maloobchodních a dodavatelských řetězců jsou předmětem mnohých stížností, a proto EHSV doporučuje, aby byly na úrovni členských států uzavírány smlouvy a zaveden kodex zásad (viz doporučení a závěry), aby postup vyřizování reklamací byl transparentnější, a tak byly maloobchody i dodavatelé chráněni, ale přitom by zůstala zachována možnost zásahu prostředníka.

3.6 Politika hospodářské soutěže a ostatní regulační politiky ovlivňující maloobchod jsou doplňkem obchodní politiky. Zdá se, že hlavní politickou výzvou je najít rovnováhu v tom, aby maloobchodníci mohli dosahovat úspor z rozsahu při nákupu a provozu, ale aby nezneužívali svou pozici na trhu.

3.7 Další oblastí monitorování, ve které by se mohl uplatnit kodex zásad, je dovoz. Dovoz potravin a oděvů je dnes významnou tržní silou. V západních zemích je podíl dovážených potravin obecně vyšší a podíl dovozu potravin ve východních zemích také rychle roste.

3.8 Západní státy vykazují velmi vysokou importní penetraci v odvětví oděvů (11). V mnoha případech je její index vyšší než 100 %. Je to proto, že celková hodnota vývozu je vyšší než celková hodnota výroby, což znamená, že některé zboží je dovezeno a pak reexportováno na jiné trhy.

4. Zaměstnanci v maloobchodu

4.1 Odvětví maloobchodu je velmi důležité pro Lisabonskou strategii z důvodu velkého počtu lidí v něm zaměstnaných. GŘ pro zaměstnanost provádí v současné době studii, která má určit nově požadované schopnosti a vývoj budoucích potřeb kvalifikací a zaměstnanosti v maloobchodu a obchodu s výhledem do roku 2020. Podobná studie je prováděna v textilním, oděvním a kožedělném odvětví. Obě studie jsou součástí projektu zahrnujícího 16 hospodářských odvětví a jsou v nich používány společné prognostické metody pro stanovení budoucích kvalifikací a vývoje zaměstnanosti na základě analýzy scénářů.

4.2 Podle studie London Economics je ve Spojeném království v potravinářství zaměstnáno okolo 1,2 milionu lidí. Ostatní země zaměstnávají mnohem méně, ale celkově velké maloobchodní řetězce v západoevropských zemích zaměstnávají větší počet pracovníků než v zemích východní Evropy. Od roku 2003 počet zaměstnanců vzrostl ve všech zemích kromě Francie a České republiky, kde zůstal stejný.

4.3 Podíl zaměstnanců ve velkých maloobchodních řetězcích se v jednotlivých evropských zemích velmi liší. Velké maloobchodní řetězce zaměstnávají ve Spojeném království více než 75 % a v Německu 60 % celkového počtu pracovníků v obchodech s potravinami a v obchodních domech, zatímco v Polsku je to asi 20 % a v Rumunsku méně než 5 %.

4.4 Podíl žen ve velkoobchodu i maloobchodu je všude vyšší než jejich podíl v rámci celkového výdělečně činného obyvatelstva v Evropě, ale tento rozdíl je mnohem vyšší v deseti nových členských státech než v EU-15. Jedinou výjimkou je Francie, která vykazuje nižší podíl žen ve velkoobchodu a maloobchodu ve srovnání s hospodářstvím jako celkem.

4.5 Mezi členskými státy existují určité zajímavé rozdíly ve věkovém složení. Ve Spojeném království je například mnohem vyšší podíl mladých zaměstnanců (do 25 let) než kdekoliv jinde, ale také vyšší podíl zaměstnanců starších než 65 let (i když velmi malý počet). V Itálii, České republice a Maďarsku je nižší počet mladých pracovníků, ale zase je tam vyšší podíl zaměstnanců ve věku od 25 do 49.

4.6 Podíl práce na částečný úvazek ve velkoobchodu i maloobchodu je vyšší než v evropském hospodářství celkově, i když mezi jednotlivými zeměmi jsou značné rozdíly, a také mezi státy EU-15 a deseti novými členskými státy.

V Bruselu dne 3. prosince 2008 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI generální tajemník Evropského hospodářského a sociálního výboru Martin WESTLAKE

(1) The evolution of the high-volume retail sector in Europe over the past 5 years (Vývoj odvětví velkých maloobchodních řetězců v Evropě za posledních 5 let), EHSV, CCMI, vypracoval: London Economics. http://www.eesc.europa.eu/sections/ccmi/externalstudies/documents/HVR_Final_Report_revised_with_annex.doc

(2) Průzkum komise pro hospodářskou soutěž Spojeného království na trhu s potravinami a smíšeným zbožím:

http://www.competition-commission.org.uk/inquiries/ref2006/grocery/index.htm. Očekává se, že konečné znění bude vydáno v druhé polovině roku 2008.

[2] Rakouský federální orgán pro hospodářskou soutěž provedl průzkum kupní síly v supermarketech: http://www.bwb.gv.at/BWB/English/groceries_sector_inquiry.htm

(3) Viz pozn. pod čarou 1.

(4) I) Impact of Textiles and Clothing Sectors Liberalisation on Prices (Dopad liberalizace textilního a oděvního odvětví na ceny), Institut pro světovou ekonomiku v Kielu, Německo. Komise EU, GŘ pro obchod. Závěrečná zpráva, 18.4.2007, http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2007/june/tradoc_134778.pdf

II) Business relations in the EU Clothing Chain: from industry to retail and distribution (Obchodní vztahy v řetězci oděvnictví v EU: od průmyslu k maloobchodu a distribuci). Bocconi University, ESSEC Business School, Baker McKenzie. Závěrečná zpráva, říjen 2007, http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/clothing_study_oct_2007.pdf

(5) V celkových údajích o prodeji jsou zahrnuty hodnoty nákupu přes internet, které nebyly v tomto dokumentu pojednány odděleně. Přestože odbyt roste, představují ve Velké Británii 1–2 % prodeje potravin.

(6) London Economics Interim Report; The Evolution of the High Volume Retail Sector in Europe over the past 5 years (Vývoj velkých maloobchodních řetězců v Evropě za posledních 5 let), únor 2008.

(7) Bocconi University; Business Relations in the EU clothing Chain (Obchodní vztahy v oděvním řetězci v EU); říjen 2007, závěrečná zpráva, říjen 2007. http://ec.europa.eu/enterprise/textile/documents/clothing_study_oct_2007.pdf

(8) Příklad: výrobní cena je 100 a spotřebitelská cena je 200. 10 % nárůst obou cen neznamená, že marže zůstane konstantní. Z důvodu různé úrovně se marže zvýší ze 100 (200–100) na 110 (220–110).

(9) Jsou měřeny ty ceny, se kterými se skutečně setkává spotřebitel, ty například zahrnují zdanění výrobků, jako je daň z přidané hodnoty, a odrážejí také snížené ceny ve výprodejích. Harmonized Indices of Consumer Prices (HICPs) A Short Guide for Users (Harmonizované indexy spotřebitelských cen, krátký průvodce pro uživatele, Eurostat, březen 2004)

(10) http://ec.europa.eu/governance/better_regulation/index_en.htm

(11) Oděvní odvětví je definováno jako všechny výrobky v rámci „výroby oblečení, zpracování a barvení kožešin“.