PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE

SOUHRN POSOUZENÍ DOPADŮ

Průvodní dokument k

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného v Baltském moři a rybolov využívající tyto populace, mění nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 a ruší nařízení Rady (ES) č. 1098/2007

Součástí tohoto dokumentu je zpráva o posouzení dopadu k návrhu víceletého plánu řízení, který se týká populací tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného v Baltském moři. Ukázalo se, že víceleté plány řízení jsou pro udržitelné řízení rybolovných zdrojů velmi významné. Tím, že stanoví pravidla pro využívání populací a s tím související opatření potřebná pro řízení rybolovu s ohledem na určený cíl, přináší stabilitu a předvídatelnost a zároveň zajišťují, aby rybí populace byly využívány v rámci dohodnutých mezí.

Základem řízení rybolovu evropských rybích populací je preventivní přístup a zásada maximálního udržitelného výnosu. Cílem preventivního přístupu je zajistit, aby každá rybí populace byla udržena nad minimální úrovní velikosti populace známou jako preventivní biomasa. Sníží-li se velikost populace pod tuto úroveň, vzniká zvýšené riziko, že bude ovlivněna reprodukční schopnost populace. Řízení lze v rámci preventivního přístupu považovat za snahu nedovolit, aby se populace dostala do stavu, ve kterém ji nechceme mít. V rámci přístupu založeného na maximálním udržitelném výnosu chceme naopak spíše definovat, v jakém stavu chceme populaci mít, a podle toho ji řídit. V EU je maximální udržitelný výnos obvykle definován jako poměr ryb odstraněných z populace lovem, který je znám jako úmrtnost způsobená rybolovem, neboli F. Tím, že je úmrtnost způsobená rybolovem udržována těsně u cílové hodnoty (obvykle známé jako F-maximální udržitelný výnos), je možné zajistit, aby se celkový průměrný odlov populace držel těsně u maxima, které je možné, aniž by populace utrpěla jakoukoli újmu. Tato hodnota je známa jako maximální udržitelný výnos.

V Baltském moři se loví zejména treska obecná, sleď obecný a šprot obecný. Populace tresky obecné ve východní části Baltského moře a v západní části Baltského moře jsou považovány za samostatné populace. V Baltském moři se nachází řada různých populací sledě obecného, přičemž hlavní populace se nachází ve východní pánvi Baltského moře. Menší populace se vyskytují v Botnickém moři, v Rižském zálivu a v západní části Baltského moře. Tato posledně jmenovaná populace se tře v západní části Baltského moře a poté migruje do oblasti Skagerrak a do východní oblasti Severního moře, kde se krmí. V Baltském moři se nachází jedna populace šprota obecného. Ze sedmi zde uváděných populací sledě obecného v Baltském moři jsou jen tři z nich – ve střední části Baltské moře, v Rižském zálivu a v Botnickém moři v současné době využívány na úrovních slučitelných s maximálním udržitelným výnosem.

Na populace tresky obecné se v současné době vztahuje dlouhodobý plán řízení, který již neodráží skutečný stav populací. Cíle stanovené v plánu nejsou v souladu s přístupem založeným na maximálním udržitelném výnosu. Plánem byl zaveden souběžný systém řízení populací formou omezování intenzity rybolovu, což vědci později vyhodnotili jako zbytečné. Hlavním nástrojem řízení pelagických populací jsou roční omezení odlovu stanovená Radou. Celkové přípustné odlovy a kvóty jsou založeny na politických dohodách v Radě a z roku na rok mohou nastat velké výkyvy. Proto lze velmi obtížně zajistit, aby úmrtnost způsobená rybolovem byla do roku 2015 v souladu s maximálním udržitelným výnosem. Nepředvídatelnost úrovně budoucích rybolovných práv má za následek, že je pro rybolovný průmysl složité plánovat do budoucna, neboť riskuje dodatečné náklady na adaptaci. Příliš vysoké nebo přehnané celkové přípustné odlovy přispěly k tomu, že úmrtnost způsobená rybolovem je stále vyšší, než cílové hodnoty, což vede k nižším výnosům i příjmům.

K řešení tohoto problému jsou zde v rámci politiky zvažovány tři možnosti. Jedná se o stávající systém řízení a dva konkurenční přístupy k vypracování plánů řízení. Rozdíly mezi jednotlivými přístupy se týkají hlavních populací, v nichž dochází k biologickým interakcím, tj. východní populace tresky obecné, populace šprota obecného a populace sledě obecného ve střední části Baltského moře. Mezi rozdíly patří cílové úmrtnosti způsobené rybolovem, které se používají pro tyto populace: přístup A obnáší relativně nízké úmrtnosti způsobené rybolovem, které se blíží jednodruhovým hodnotám, zatímco přístup B obnáší o něco vyšší úmrtnosti způsobené rybolovem, což lze považovat za přístup, který je ve větším souladu s vícedruhovým přístupem. V obou případech by měly být možnosti 2 a 3 považovány za široký přístup k plánům řízení, nikoli za konkrétní plány samy o sobě. Pro vypracování podrobností týkajících se jakýchkoli výsledných plánů bude nutná další vědecká práce a konzultace.

Zahrnutí všech příslušných populací do plánu řízení by přineslo zřejmé výhody spočívající ve stabilitě a předvídatelnosti v souvislosti s odlovy, ve vyšší pravděpodobnosti, že bude splněna mezinárodní povinnost dosáhnout do roku 2015 maximálního udržitelného výnosu, a v přidané hodnotě, kterou může plán řízení přinést. Z těchto důvodů jsou možnosti 2 a 3 upřednostňovány před možností 1.

Mezinárodní povinností EU při zajištění udržitelného rybolovu na úrovni maximálně udržitelného výnosu u dotčených populací do roku 2015 je dosáhnout přínosu pro životní prostředí. Pravděpodobné snížení celého objemu rybolovu by znamenalo rovněž snížení emisí z lodních motorů.

Uplatnění plánu řízení na populace sledě obecného a šprota obecného by představovalo systematický základ pro stanovení ročních celkových přípustných odlovů způsobem, díky němuž by odvětví pelagického rybolovu mohlo předvídat odlov, což by pomohlo podpořit plánování obchodu a stabilitu dodávek. To by přineslo i přidanou hodnotu, neboť plány řízení jsou obvykle základním předpokladem pro to, aby rybolov obdržel certifikaci od Rady pro správu moří. Ryby ulovené v rámci tohoto certifikovaného rybolovu pak mohou mít na trhu vyšší cenu.

Důsledkem omezení rybolovných práv by mohlo být menší snížení zisku pro rybáře a zpracovatelský průmysl a v krátkodobém horizontu by mohlo mít negativní dopad na spotřebitele, avšak obnovení stavu populací zajistí dlouhodobý prospěch, co se týče zisku a udržitelného rybolovu. Dočasné snížení kvót navíc obvykle vede ke zvýšení ceny u dané populace.

Zrušení systému intenzity rybolovu a požadavku na rybolov v jediné oblasti zjednoduší legislativní prostředí a sníží administrativní zátěž kladenou na členské státy a na odvětví rybolovu.

Pokud jde o obě možnosti týkající se plánu řízení, možnost 2 (přístup A k plánu řízení s nižší cílovou úmrtnosti způsobenou rybolovem u některých populací) má přednost před možností 3 (přístup B k plánu řízení s vyšší cílovou úmrtnosti způsobenou rybolovem u některých populací). Přestože jsou rozdíly v dopadu obou možností relativně malé, u možnosti 3 existuje zvýšené riziko negativních dopadů na životní prostředí. VTHVR navíc doporučil, že i když jsou cílové hodnoty úmrtnosti způsobené rybolovem v rámci možnosti 2 dostatečně spolehlivé pro použití v plánu řízení, pro jakékoli vyšší hodnoty (například hodnoty použité v možnosti 3) je třeba další práce, aby mohla být vyhodnocena související rizika. Možnost 2 v podstatě představuje soubor jednodruhových plánů řízení, zatímco možnost 3 by představovala krok směrem k vícedruhovému plánu řízení. V tomto stádiu nemá tento krok doposud vědeckou podporu, přestože vědci uvádí, že problém by mohl být v blízké budoucnosti vyřešen.

Prohlášení: Tento souhrn zavazuje pouze útvary Komise odpovědné za jeho přípravu a nepředjímá konečnou formu rozhodnutí, které Komise přijme.