DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Důvody a cíle návrhu

Podle čl. 395 odst. 1 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice s cílem zjednodušit postup vyměřování daně nebo zabránit některým druhům daňových úniků či vyhýbání se daňovým povinnostem.

Dopisy, které Komise zaevidovala dne 19. března 2015, respektive 16. března 2015, požádaly Rakousko a Německo o povolení nadále uplatňovat opatření odchylující se od článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES s cílem vyloučit z nároku na odpočet DPH, kterou byly zatíženy zboží a služby, které jsou z více než 90 % využity na neobchodní účely.

V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES informovala Komise dopisy ze dne 15. září 2015 o žádostech Rakouska a Německa ostatní členské státy. Dopisy ze dne 17. září 2015 uvědomila Komise Rakousko a Německo, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.

Článek 168 směrnice 2006/112/ES stanoví, že osoba povinná k dani má nárok na odpočet DPH zaplacené při nákupech pro účely svých zdaněných plnění. Ustanovení čl. 168a odst. 1 směrnice 2006/112/ES uvádí, že DPH u výdajů souvisejících s nemovitostí, která tvoří součást obchodního majetku osoby povinné k dani a která je užívána pro obchodní i neobchodní účely, je odpočitatelná pouze do výše podílu, v jakém je nemovitost užívána pro účely podnikání osoby povinné k dani. Podle čl. 168a odst. 2 směrnice 2006/112/ES mohou členské státy použít toto pravidlo rovněž ve vztahu k výdajům souvisejícím s dalším zbožím, které členské státy vymezí a které tvoří součást obchodního majetku.

Opatření zamýšlené Rakouskem a Německem se od těchto zásad odchyluje a z nároku na odpočet zcela vylučuje DPH, kterou byly zatíženy zboží a služby využívané osobou povinnou k dani z více než 90 % na soukromé nebo neobchodní účely, včetně nehospodářských činností.

Odchylující se opatření Rakouska bylo původně povoleno rozhodnutím Rady 2004/866/ES ze dne 13. prosince 2004 do 31. prosince 2009 a znovu bylo povoleno prováděcím rozhodnutím Rady 2009/1013/EU ze dne 22. prosince 2009 do 31. prosince 2012 a prováděcím rozhodnutím Rady 2012/705/EU ze dne 13. listopadu 2012 do 31. prosince 2015.

Odchylující se opatření Německa bylo původně povoleno rozhodnutím Rady 2003/354/ES ze dne 13. května 2003 do 30. června 2004, rozhodnutím Rady 2004/817/ES ze dne 19. listopadu 2004 do 31. prosince 2009, rozhodnutím Rady 2009/791/ES ze dne 20. října 2009 do 31. prosince 2012 a prováděcím rozhodnutím Rady 2012/705/EU ze dne 13. listopadu 2012 do 31. prosince 2015.

Ve svých současných žádostech Rakousko a Německo informovaly Komisi, že doposud úspěšně uplatňují toto zvláštní opatření a že z jejich zkušeností plyne, že je velmi užitečné, pokud jde o zjednodušení výběru DPH a zabránění daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem.

Odchylky jsou zpravidla udělovány na omezenou dobu, aby bylo možné posoudit, zda je zvláštní opatření přiměřené a účinné. V tomto ohledu má Komise na základě informací poskytnutých Rakouskem a Německem za to, že rozdělení týkající se obchodního a neobchodního využití v poměru 90 % a 10 % i nadále představuje pevný základ pro určení transakcí, při kterých lze obchodní využití považovat za zanedbatelné.

V důsledku toho představuje dotčené zvláštní opatření zjednodušení pro daňové správy i pro podniky, neboť neexistuje potřeba sledování následného využití zboží a služeb, které byly při pořízení vyloučeny z odpočtu, zejména s ohledem na možné zdanění soukromého použití podle článků 16 nebo 26 směrnice 2006/112/ES nebo na opravu odpočtu daně v souladu s požadavky článků 184 až 192 uvedené směrnice. Dopad na výši daně splatné v posledním stupni spotřeby je jen zanedbatelný. Prodloužení platnosti opatření odchylujícího se od směrnice je proto přiměřené.

Prodloužení by však mělo být časově omezeno, aby bylo možné posoudit, zda podmínky, na kterých se tato odchylka zakládá, jsou stále platné. Proto se navrhuje prodloužit odchylky do konce roku 2018 a uložit Rakousku a Německu, aby spolu s žádostí o prodloužení předložily do 1. dubna 2018 zprávu obsahující vyhodnocení uplatňovaného rozdělení mezi obchodní a neobchodní využití, na němž je vyloučení z odpočtu založeno, pokud by mělo dojít k dalšímu prodloužení, s nímž by se počítalo po roce 2018.

•Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

Článek 176 směrnice 2006/112/ES stanoví, že Rada rozhodne o tom, z jakých výdajů nelze DPH odpočíst. Do té doby Rada povoluje členským státům zachovat vyloučení, která byla v platnosti k 1. lednu 1979. Proto existuje celá řada ustanovení „status quo“, která omezují nárok na odpočet.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právní základ