PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA

ÚVOD

10.1 Tato kapitola se zabývá výkonností. Výkonnost rozpočtu Evropské Unie (EU) se posuzuje na základě zásad řádného finančního řízení (hospodárnosti, efektivnosti a účinnosti) (1) a zahrnuje: a) vstupy – finanční a lidské zdroje a materiální, organizační a právní prostředky potřebné pro provádění daného programu; b) výstupy – dosažené výsledky programu; c) výsledky – bezprostřední účinky programu na přímé adresáty nebo příjemce; d) dopady – dlouhodobé změny ve společnosti, jež lze – alespoň zčásti – přičíst vlivu opatření EU.

10.2 Kapitola je rozdělena do tří částí. První část se zabývá rozpočtovými pravidly EU a jejich zamýšlenému zaměření na výkonnost. Ve druhé části se předkládají připomínky Účetního dvora k některým aspektům toho, jak Komise vykazuje výkonnost, včetně předkládání zpráv Evropskému parlamentu a Radě, čtvrté hodnotící zprávy (2) a výročních zpráv o činnosti, které zpracovávají generální ředitelé Komise. Třetí část se soustředí na některá hlavní témata vyplývající ze zvláštních zpráv Účetního dvora za rok 2013 (3) o výkonnosti a na kontrolu toho, jak jsou plněna opatření přijatá v návaznosti na jeho doporučení.

ČÁST 1 – ZAMĚŘENÍ NA VÝKONNOST

10.3 V této části kapitoly se analyzuje, do jaké míry se v programovém období 2007–2013, vedle provádění výdajů tak, aby byly v souladu s pravidly, uplatňovalo zaměření na výkonnost.

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA ODPOVĚDI KOMISE

Programové období 2007–2013

10.4 U rozsáhlých oblastí rozpočtu EU – zejména u těch, které podléhají sdílenému řízení – je maximální objem výdajů podle okruhů víceletého finančního rámce rozčleněn do ročních přídělů finančních prostředků pro jednotlivé členské státy. Komise tyto příděly považuje za nutné pro programování a vyčíslení cílů ex ante. Účetní dvůr však zjistil, že u režimů, kde je čerpání prostředků členskými státy implicitním a v praxi často hlavním cílem, je obtížné dosáhnout dobrých kvalitativních výsledků (4). 10.4 Rozpočtový orgán má za to, že roční příděly jednotlivým členským státům jsou důležitým nástrojem, jak dosáhnout dohody o víceletém finančním rámci (VFR). Příděly byly tedy schváleny v rámci právních základů. Čerpání finančních prostředků však není implicitním cílem, ale předpokladem k dosažení výsledků.

10.5 Na tytéž obtíže upozornil Účetní dvůr také ve své zvláštní zprávě o účinnosti složky Životní prostředí programu LIFE (5) – „páteřního programu EU v oblasti životního prostředí“. Účetní dvůr došel k závěru, že orientační rozdělení prostředků mezi členské státy bránilo výběru nejlepších projektů, protože projekty nebyly vybírány jen na základě své kvality, ale také podle členského státu původu. Přidělení prostředků podle jednotlivých členských států znamenalo, že soutěž mezi nejlepšími projekty o financování probíhala na vnitrostátní úrovni, uvnitř členských států, a nikoli v celoevropském měřítku. Některé financované projekty tak při výběru obdržely nižší hodnocení než jiné projekty, které financování nezískaly (6). 10.5 V rámci přímého řízení Komise navrhla v novém nařízení týkajícím se programu LIFE odstranění orientačního rozdělení prostředků mezi členské státy. V příštím programovém období bude postupně zrušeno.

10.6 Celkové zaměření na výdaje na úkor dosahování výsledků bylo doloženo v řadě zvláštních zpráv zveřejněných v roce 2013, které se týkají oblasti rozvoje venkova. Při auditu společného rámce pro monitorování a hodnocení bylo zjištěno, že členské státy a Komise se spíše zaměřovaly na finanční plnění, tj. výdaje z rozpočtu, než na dosahování výsledků (7). Audit podpory potravinářského průmyslu i audit opatření na diverzifikaci hospodářství venkova nabídly příklady situací, kdy členské státy vynaložily peníze na projekty, které podle jejich vlastních výběrových systémů mohly k cílům EU přispět jen slabě (8). 10.6 Komise ve své úloze dohledu trvala po celé programové období 2007–2013 na potřebě větší selektivity a zacílení při provádění programů rozvoje venkova. Pokud jde o společný rámec pro monitorování a hodnocení v oblasti rozvoje venkova, všechny dostupné údaje a informace, např. finanční údaje, údaje z monitorování a zjištění plynoucí z hodnocení se zohledňují při každoročních setkáních s členskými státy s cílem posoudit pokrok při provádění programů a potřebu upravit jejich strategii a rozdělení finančních prostředků.

10.7 Legislativní rámec na období 2007–2013 tíhl k důrazu převážně na výdaje také tím, jak se využívalo finančních oprav a zpětného získávání prostředků. Ve výroční zprávě za rok 2012 se popisovalo, jak může Komise postupovat, když se prostředky EU v rámci sdíleného řízení nevydávají v souladu s pravidly. V závislosti na okolnostech může využívání finančních oprav a zpětného získávání prostředků vést ke ztrátě financování buďto pro členský stát, nebo pro konečného příjemce (9).

10.8 Když členský stát souhlasí s tím, že výdaje v oblasti soudržnosti nejsou v souladu s pravidly, může obvykle nezpůsobilé projekty nahradit. Rozsah náhradních výdajů oznamují členské státy každoročně Komisi. Komise však tyto nahrazené výdaje neanalyzuje a ani neposoudila jejich možný dopad na celkovou výkonnost dané politiky. 10.8–10.9 Podle právního rámce na období 2007–2013, který je platný v souvislosti se sdíleným řízením, musí členské státy poskytovat informace o výši nahrazených nezpůsobilých výdajů (čl. 20 odst. 2 nařízení (ES) č. 1828/2006). Neposkytují informace, které by mohly umožnit spojovat nahrazené částky s konkrétními projekty vykazujícími výstupy a výsledky, neboť na to neexistuje žádný zákonný požadavek.

10.9 Tyto aspekty legislativního rámce – finanční opravy a zpětné získávání prostředků a také náhradní projekty – se uplatňují při problémech v oblasti souladu s předpisy. Žádný obdobný proces však není zaveden v případech, kdy projekty nebo programy nepřinesly očekávané dopady a výsledky.

10.10 Na základě svých auditů Účetní dvůr zjistil, že při výběru projektů v rámci sdíleného řízení se členské státy, v jejichž působnosti výběr je, zaměřují zaprvé na čerpání dostupných prostředků EU, zadruhé na dodržování pravidel a až zatřetí, a ještě v omezeném rozsahu, na předpokládanou výkonnost projektu (10). Jelikož náhradní projekty se vybírají stejným způsobem jako projekty nahrazované, platí i u nich stejné pořadí priorit. Účetní dvůr se domnívá, že soulad s předpisy a výkonnost by měly mít v projektovém cyklu tutéž váhu. 10.10 Komise připomíná, že do procesu výběru každého projektu, který má být financován, jsou zapracována kritéria výkonnosti. Členské státy by měly být při použití vážených kritérií výběru schopny určit projekty, které by mohly nejlépe přispět k dosažení výsledků.

Programové období 2014–2020

10.11 V odpovědi na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2012 Komise uvedla, že v novém programovém období 2014–2020 se více zaměří na výkonnost, a zdůraznila pět konkrétních aspektů (11):

a) nový přístup k hodnocení, jak je vymezen v nařízení o společných ustanoveních (12). Na posouzení nových mechanismů je ještě příliš brzy;

b) makroekonomické podmínky spojující vyplácení prostředků EU s tím, jak členský stát dodržuje požadavky na správu ekonomických záležitostí, které jsou stanoveny v rámci evropského semestru (13). Pokud členské státy požadavky neplní, může Komise platby pozastavit, dokud nejsou dohody o partnerství (viz rámeček 10.1) nebo příslušné programy revidovány (14);

Rámeček 10.1 – Dohody o partnerství Základem revidovaného rámce upravujícího výplatu prostředků z evropských strukturálních a investičních fondů (fondů ESI) jsou dohody o partnerství mezi každým členským státem a Komisí. Tyto dohody vymezují, jak členský stát zamýšlí s dostupným financováním z EU dosáhnout svých cílů, přičemž podrobnější údaje, například o cílových hodnotách a milnících, jsou uvedeny v operačních programech nižší úrovně (15).

c) posílená intervenční logika, která propojuje cíle EU s cíli členských států. Při plánování operačních programů se musí členské státy zaměřit na požadovaný výsledek před tím, než začnou uvažovat, jak jej dosáhnout;

d) podmínky ex ante, které mají vést k tomu, že pro účinné využívání prostředků EU budou zavedeny správné rámce, například relevantní strategie či plány (16). Členské státy musí v dohodách o partnerství a operačních programech prokázat, že jsou v souladu s příslušnými podmínkami ex ante nebo že mají plány, jak toho do konce roku 2016 dosáhnout. Pokud tak neučiní, může jim Komise platby pozastavit;

e) výkonnostní rezerva, která se rozebírá níže.

10.12 Výkonnostní rezerva je hlavní pobídkou pro členské státy, aby se po zahájení programů zaměřily na výkonnost (17). Plánované fungování výkonnostní rezervy se vysvětluje v rámečku 10.2. 10.12 Výkonnostní rezerva je jednou z hlavních pobídek pro členské státy, aby se po zahájení programů zaměřily na výkonnost. Důležitou součástí odpovědnosti, která bude stimulovat zaměření na výkonnost, je existence jasných ukazatelů v programech a transparentní podávání zpráv s ohledem na ně.

Rámeček 10.2 – Výkonnostní rezerva

Fungování výkonnostní rezervy je stanoveno v článku 20–22 nařízení (EU) č. 1303/2013. Rezerva má tyto hlavní charakteristiky:

— Na začátku programového období se v dohodě o partnerství a operačních programech Komise a každý členský stát dohodnou na tom, jaké konkrétní priority v programech budou základem pro přidělení výkonnostní rezervy ve výši 6 %.

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA

— V roce 2019 Komise spolu s členskými státy přezkoumá dosažení milníků programů u vybraných priorit na základě výročních zpráv o provádění předložených členskými státy v onom roce.

— Posoudí-li Komise výkonnost jako uspokojivou, uvolní 6 % výkonnostní rezervu. V opačném případě navrhnou členské státy přerozdělení odpovídající částky výkonnostní rezervy na jiné priority.

— Ukáže-li se, že došlo k „závažnému selhání“, pokud jde o dosažení milníků, může Komise za určitých okolností platbu výkonnostní rezervy pozastavit.

10.13 V období 2007–2013 (18) (a nikoli v případě EZFRV) byla možnost používat výkonnostní rezervu svěřena členským státům (19). Této možnosti však využily jen dva členské státy, Polsko a Itálie, v obou případech jen s malým nebo žádným skutečným zaměřením na výkonnost.

10.14 To, zda bude výkonnostní rezerva fungovat účinněji než dříve, bude záviset na tom, zda Komise například úspěšně:

a) vyjedná vhodné cíle a milníky na začátku programového období. Cíle by měly být nastaveny na správné úrovni, tj. měly by být dostatečně náročné, aby jejich splnění nebylo formalitou, a zároveň by měly realisticky zůstat v možnostech členského státu; b) získá přesné, spolehlivé a včasné údaje od členských států, aby mohla určit, zda bylo cílů dosaženo.

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA ODPOVĚDI KOMISE

10.15 Nicméně mezi milníky používané pro účely výkonnostní rezervy budou patřit finanční ukazatele, ukazatele výstupů a pouze ve vhodných případech ukazatele výsledků (20). Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách obecně neodhalil výrazné problémy s výstupy; potíže obvykle nastávají u výsledků a dopadů. V praxi se bude ukazatelů výsledků u výkonnostní rezervy používat jen v omezeném rozsahu, neboť Komise nepředpokládá, že bude ukazatele výsledků uplatňovat u jiných oblastí než u ESF, se zdůvodněním, že programy financované EU samy o sobě nemají na dosahování výsledků dostatečný vliv a že mezi čerpáním peněz a dosažením výsledků může uplynout značná doba. Nařízení dále stanoví, že k ukazatelům výsledků nelze přihlížet při rozhodování o tom, zda pozastavit platby výkonnostní rezervy nebo uložit finanční opravy. Budou-li se pro účely plateb výkonnostní rezervy uplatňovat finanční ukazatele, hrozí riziko, že nastane návrat k zaměření na čerpání prostředků, a nikoli na výkonnost.

10.16 Nová opatření nelze než přivítat a zřízení výkonnostní rezervy může podnítit větší zaměření na výsledky. Dopad však pravděpodobně bude jen okrajový, neboť ve finančním rámci na období 2014–2020 nejsou s výsledky dosaženými pomocí prostředků EU spojeny žádné skutečné finanční pobídky ani sankce. 10.16 Zveřejnění údajů o výkonnosti z výročních zpráv o provádění a požadavky na hodnocení (povinnost provádět nejméně jedno hodnocení dopadu pro každou prioritu) by měly být podnětem k politické rozpravě a ke skutečné odpovědnosti. Kromě toho, jak se předpokládá v regulačním rámci na období 2014–2020 (čl. 22 odst. 6 a 7 nařízení č. 1303/2013), bude Komise moci v případě závažného nedosažení výsledků postihovat členské státy na základě přezkumu výkonnosti (čl. 22 odst. 6 nařízení č. 1303/2013) a při uzavření programu (čl. 22 odst. 7).

ČÁST 2 – JAK KOMISE VYKAZUJE VÝKONNOST

10.17 Tato část kapitoly se zabývá třemi záležitostmi: rámcem pro vykazování výkonnosti Komise, čtvrtou hodnotící zprávou a vykazováním výkonnosti na úrovni generálních ředitelství Komise.

Jak Komise vykazuje výkonnost vůči Evropskému parlamentu a Radě

10.18 Komise vypracovává široké spektrum publikací na různá témata a pro různé skupiny příjemců. Z právního hlediska je povinna každoročně vykazovat, jak plní své závazky při plnění rozpočtu (21) ve třech samostatných dokumentech (22): 10.18 Podle stávající praxe slouží každá ze tří zpráv jinému účelu a vzájemně se doplňují. Souhrnná zpráva se zaměřuje na výsledky Komise v oblasti řízení, hodnotící zpráva podle článku 318 se zaměřuje na výsledky dosažené výdajovými programy a zpráva o rozpočtovém a finančním řízení se soustředí na rozpočtové aspekty a na rozpočtové řízení.

a) „zprávě o rozpočtovém a finančním řízení“, která popisuje dosažení cílů za rozpočtový rok v souladu se zásadou řádného finančního řízení (23);

b) „souhrnné zprávě“, která je shrnutím výročních zpráv o činnosti, které kromě jiného informují o výsledcích politik (24);

c) „hodnotící zprávě“ o financích Unie založené na dosažených výsledcích (25).

10.19 Ve skutečnosti zpráva o rozpočtovém a finančním řízení a souhrnná zpráva za rok 2013 neobsahují žádné informace o výkonnosti nebo jen málo takových informací. V souhrnné zprávě za rok 2013 se sice uvádí určité obecné informace o rámci Komise pro řízení výkonnosti, avšak nijak se v ní podrobně nepopisuje, čeho bylo s rozpočtem EU za daný rok dosaženo. 10.19 Co se týče zprávy o rozpočtovém a finančním řízení, v prováděcích pravidlech je skutečně uvedeno, že zpráva by měla popisovat dosažené cíle. Zatímco Účetní dvůr se domnívá, že se to týká cílů politiky, Komise je však toho názoru, že se to týká cílů v oblasti rozpočtového řízení. Článek 227 prováděcích pravidel stanoví, že „zpráva by měla popisovat dosažení cílů za rozpočtový rok v souladu se zásadou řádného finančního řízení“. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení stanoví v souladu s čl. 142 odst. 2 finančního nařízení podrobně jak v tabulkách, tak v textu dosažené míry plnění a vysvětluje, jak se nástroje rozpočtového řízení, jako jsou převody a opravné rozpočty, používají k dosažení maximálního plnění a k zajištění dostatečných přídělů na jednotlivé priority. Zabývá se tak prvky stanovenými ve finančním nařízení (čl. 142 odst. 2) a v prováděcích pravidlech (článek 227) a zohledňuje i skutečnost, že článek 227 prováděcích pravidel stanoví, že zpráva o rozpočtovém a finančním řízení je předkládána odděleně od zpráv o plnění rozpočtu. Co se týče souhrnné zprávy, Komise poukazuje na to, že kromě odkazu na rámec Komise pro řízení výkonnosti se zpráva zabývá i různými aspekty výkonnosti, jak je uvedeno v odpovědi na bod 10.58.

10.20 Podle předpisů jsou všechny tři zprávy určeny Evropskému parlamentu a Radě (26). Pokud jde o časové rozvržení, Komise zveřejňuje hodnotící zprávu a souhrnnou zprávu v červnu roku n+1, kdežto finanční nařízení stanoví, že zpráva o rozpočtovém a finančním řízení by měla být vypracována dříve, tj. do 31. března roku n+1. Hodnotící zpráva se má výslovně využívat během udělování absolutoria, ale jinak předpisy jasně nevymezují, co je konkrétním účelem každé zprávy. Všechny tři zprávy se tak v důsledku legislativy překrývají, některé informace v nich chybí a jindy jsou v nich nesrovnalosti. 10.20 Komise je toho názoru, že tento způsob podávání zpráv, při němž má každá z těchto zpráv odlišnou úlohu a účel, je v souladu se zákonnými a provozními opatřeními na různých úrovních (SFEU, finanční nařízení a platné vnitřní pokyny Komise). Komise zohlednila dřívější pokyny EP a Rady z různých zpráv o udělení absolutoria a z výročních zpráv Účetního dvora. V těchto pokynech bylo například stanoveno, jakým směrem se má rozvíjet podávání zpráv podle článku 318. Komise je tedy toho názoru, že v souladu s již obdrženými pokyny není žádoucí žádná další revize postupu při podávání zpráv.

10.21 Komise opakovaně zdůraznila, že přidaná hodnota EU je jedním z hlavních kritérií při zdůvodňování výdajů financovaných z rozpočtu EU (27). Význam této myšleny potvrdil i Evropský parlament a Rada. Avšak ani jedna ze tří hlavních zpráv zveřejněných v roce 2013 neobsahovala komplexní přehled výsledků co do přidané hodnoty EU. Jedná se o významný nedostatek ve výkaznictví. 10.21 Komise vyvinula při navrhování nových výdajových programů velké úsilí, aby u každého programu odhadla přidanou hodnotu EU. Tam, kde společní normotvůrci sdíleli tento názor, navrhované výdajové programy schválili. Komise bude tyto programy řídit a bude podávat zprávy o přidané hodnotě EU, což je jeden z aspektů, který budou hodnotit následná hodnocení. Tato hodnocení jsou přístupná veřejnosti a zpráva podle článku 318 zahrnuje informace o přidané hodnotě EU.

10.22 Informace jsou ve třech jmenovaných zprávách prezentovány nekonzistentně, což neusnadňuje jejich srovnání. Ve zprávě o rozpočtovém a finančním řízení a v hodnotící zprávě se informace předkládají podle okruhů víceletého finančního rámce, zatímco příslušná část souhrnné zprávy je rozčleněna podle kategorií používaných v rozpočtu EU (podle tzv. rozpočtových hlav). Není snadné tyto dvě různé struktury uvést v soulad a určit, jakým způsobem jedna odpovídá druhé. Využít tyto zprávy jako doplňkový zdroj informací je pro čtenáře fakticky nemožné. 10.22 Co se týče rozdílné struktury zpráv, Komise poukazuje na to, že orgán udělující absolutorium požádal Komisi, aby strukturovala zprávu podle článku 318 na základě okruhů VFR. Tímto způsobem je strukturována i zpráva o rozpočtovém a finančním řízení. Souhrnná zpráva o výsledcích Komise v oblasti řízení je strukturována podle rozpočtových hlav, což odráží organizaci a řízení Komise. Vzhledem k různým účelům zpráv je nevyhnutelné, aby se informace zabývaly rozdílnými aspekty.

Přezkum hodnotící zprávy zveřejněné v červnu 2014

10.23 Komise zveřejnila svou čtvrtou hodnotící zprávu v červnu 2014 (28). Předložení této zprávy Komisí vyžaduje Smlouva, která rovněž stanoví, že zpráva tvoří součást důkazních informací, z nichž Parlament vychází při každoročním udělování absolutoria Komisi za plnění rozpočtu (29).

10.24 Ve srovnání s předchozími hodnotícími zprávami představuje čtvrtá zpráva zlepšení, jelikož se pokouší uvést do souvislosti hlavní finanční programy uváděné podle okruhů víceletého finančního rámce s dostupnými informacemi o výkonnosti, které mají význam pro strategii Evropa 2020. Jak však uvádí samotná zpráva, „přesné přispění každého finančního programu k plnění cílů strategie Evropa 2020 nelze specifikovat“. Účetní dvůr se s tímto hodnocením ztotožňuje a domnívá se, že hodnotící zpráva by měla shrnovat všechny dostupné informace o pokroku při plnění cílů strategie Evropa 2020, aby tak měl čtenář jasnější přehled o dosažených výsledcích (30). 10.24 Komise vítá skutečnost, že Účetní dvůr považuje čtvrtou zprávu za posun k lepšímu ve srovnání s předchozími hodnotícími zprávami, pokud jde o souvislost mezi hlavními finančními programy a dostupnými informacemi o výkonu v rámci strategie Evropa 2020. Jak již Komise uvedla, v době, kdy byl schvalován VFR na období 2007–2013 a kdy byla zavedena opatření týkající se monitorování, hodnocení a podávání zpráv, nebyla strategie Evropa 2020 ještě přijata. Tím se z velké části vysvětluje, proč nebylo možné určit příspěvek každého programu k cílům stanoveným ve strategii. Podle nového VFR na období 2014–2020 se cíle strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění staly nedílnou součástí intervenční logiky velkých výdajových programů a fondů. To by mělo usnadnit určení příspěvku výdajových programů k hlavním cílům Unie a ovlivnit budoucí vydání hodnotící zprávy podle článku 318. Komise zváží, zda by s ohledem na způsob, jakým se v příštích letech vyvine podávání zpráv, byla vhodná úprava struktury zprávy podle článku 318, a vezme rovněž řádně v úvahu existenci dalšího komplexnějšího způsobu podávání zpráv o strategii Evropa 2020, například prostřednictvím evropského semestru.

10.25 V mnoha důležitých oblastech se informace a údaje poskytnuté v hodnotící zprávě týkají provedených opatření a výstupů, a nikoli dosažených výsledků. Účetní dvůr také již dříve zdůraznil, že ještě několik let potrvá, než bude Komise schopna o skutečně dosažených výsledcích výdajových programů za období 2007–2013 smysluplně informovat. Na programové období 2014–2020 je zaveden nový rámec pro řízení a vykazování výkonnosti (31). Komise předpokládá, že na základě tohoto rámce bude možné, aby od rozpočtových let 2017–2018 hodnotící zpráva obsahovala předběžné závěry o výkonnosti programů a informace o tom, zda programy postupují dle plánu nebo vyžadují úpravu. 10.25 Komise se domnívá, že nezbytná opatření pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv musí podle právních rámců jednotlivých programů fungovat již nějakou dobu předtím, než lze očekávat informace o výsledcích na podporu podávání zpráv o cílech dosažených v rámci výdajových programů. Při provádění finančních programů musí kromě toho uplynout dostatečně dlouhá doba, než se projeví účinky financovaných činností a může být zahájeno hodnocení výsledků a dopadů. U programů na období 2007–2013 budou konečná a následná hodnocení stále založena na opatřeních pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv, která jsou pro tyto programy stanovena. Komise se vynasnaží, aby získala co nejvíce informací o výkonnosti. U programů na období 2014–2020 je na podávání zpráv o výkonnosti kladen mnohem silnější důraz a očekává se, že průběžná hodnocení plánovaná na období 2017–2018 budou obsahovat, jak stanoví Účetní dvůr, první závěry týkající se výkonnosti programů a informace o tom, zda jsou programy na dobré cestě, či zda vyžadují úpravu.

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA

10.26 Hodnotící zprávu doplňuje hodnocení akčního plánu na rozvoj hodnotící zprávy podle článku 318 (32). Účetní dvůr bude vývoj v této oblasti dále sledovat.

Plánování a vykazování výkonnosti na úrovni generálních ředitelství

10.27 V tomto oddíle se nejprve předkládají připomínky k plánování a vykazování výkonnosti na úrovni generálních ředitelství. Pak se uvádějí zjištění Účetního dvora vyplývající z podrobné prověrky prvků souvisejících s výkonností v plánech a zprávách tří generálních ředitelství, stejně jak je Účetní dvůr uváděl ve výročních zprávách za poslední tři roky (33).

Obecné informace

10.28 Důležitým zdrojem informací pro tři zprávy, o nichž pojednávají odstavce 10.18–10.22, jsou výroční zprávy o činnosti, které vypracuje každé generální ředitelství (34) a které se zveřejňují do 31. března roku n+1. Výroční zprávy o činnosti stojí na konci procesu, který začíná výkazy o činnosti a plány řízení generálních ředitelství. Proces se podrobněji popisuje v rámečku 10.3.

Rámeček 10.3 – Výkazy o činnosti a plány řízení Výkazy o činnosti (které se od roku 2014 nazývají programová prohlášení a mají odlišné uspořádání a obsah) se vypracovávají pro externí účely jako součást rozpočtového procesu a zdůvodňují částky požadované Komisí. Výkazy obsahují podrobné informace nejen o zdrojích, cílech a ukazatelích, ale také o předpokládaných výsledcích a přidané hodnotě na úrovni EU. Výkazy se z podstatné části opakují o půl roku později, když generální ředitelství připravují své plány řízení. Plán řízení je klíčovou složkou strategického plánování a programového cyklu Komise. Měl by být uceleným nástrojem, s jehož pomocí mohou všechna oddělení plánovat své činnosti. Na základě plánů řízení informují generální ředitelé Komisi o výkonu svých povinností ve svých výročních zprávách o činnosti, v nichž popisují činnosti generálního ředitelství a plnění hlavních cílů politik. Výroční zprávy o činnosti jsou hlavním nástrojem pro vyvozování odpovědnosti vedení v Komisi a na jejich základě Komise přebírá odpovědnost za řízení zdrojů a plnění cílů. Zveřejňují se na internetových stránkách Komise a člení se na čtyři části, z nichž první, nazvaná „výsledky politik“, se týká výkonnosti. Zbylé tři části se vztahují k řízení zdrojů, posuzování účinnosti vnitřních kontrolních systémů a prohlášení vedení o věrohodnosti.

10.29 Výroční zpráva o činnosti obsahuje prohlášení o věrohodnosti, v němž generální ředitel uvádí, že má jistotu o tom, že kromě jiného „údaje obsažené ve zprávě podávají věrný a poctivý obraz skutečnosti“ a že „zdroje vyčleněné na činnosti popsané ve zprávě byly použity ke stanovenému účelu a v souladu se zásadou řádného finančního řízení“ (35). Je-li to považováno za nutné, může být v prohlášení vyjádřena výhrada. Přestože se ve finančním nařízení výslovně hovoří o řádném finančním řízení, v praxi Komise toto prohlášení o věrohodnosti omezuje na části 2 až 4 zprávy, které se zabývají hlavně otázkami správnosti a vnitřní kontroly (viz též rámeček 10.4).

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA ODPOVĚDI KOMISE

Rámeček 10.4 – Odpovědnost Komise za řádné finanční řízení Podle Smlouvy je Komise povinna plnit rozpočet s ohledem na zásady řádného finančního řízení (36). Finanční nařízení vymezuje řádné finanční řízení tak, že zahrnuje „zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti“ (článek 30). Účelnost se dále definuje jako „dosažení konkrétních stanovených cílů a zamýšlených výsledků“. Podle výkladu Účetního dvora – které důsledně uplatňuje – se tato definice týká toho, zda je dosahováno cílů politik EU. Když Komise z prohlášení ve výročních zprávách o činnosti vylučuje výsledky politik, uplatňuje tak užší definici „řádného finančního řízení“. V důsledku toho pak Komise za výsledky politik nepřebírá odpovědnost. Rámeček 10.4 – Povinnosti Komise s ohledem na řádné finanční řízení Komise opakuje to, co je uvedeno v její nejnovější souhrnné zprávě. Výroční zprávy o činnosti obsahují vždy podepsané prohlášení o věrohodnosti, ve kterém generální ředitel nebo vedoucí útvaru poskytuje záruku, že zpráva ukazuje věrný a poctivý obraz, záruku legality a správnosti a řádného finančního řízení všech finančních transakcí v rámci jeho odpovědnosti, a záruku, že nedošlo k opomenutí významných informací. V případě potřeby obsahuje prohlášení výhrady týkající se vymezených oblastí příjmů a výdajů. Aby bylo zajištěno, že prohlášení o věrohodnosti ve výročních zprávách o činnosti jsou i nadále plně v souladu s finanční odpovědností Komise za plnění rozpočtu EU, Komise potvrzuje, že by se měly zaměřit na řízení a na finanční záležitosti v souladu s auditorskými požadavky Komise týkajícími se účinnosti, účelnosti a transparentnosti při správě finančních prostředků EU. Schválením souhrnné zprávy Komise přebírá celkovou odpovědnost za řízení rozpočtu EU. To je třeba chápat odděleně od kroků, které Komise provádí, a jasného závazku, jak je popsáno v nedávno vydané souhrnné zprávě, že Komise dále posílí podávání zpráv o výsledcích politiky ve výročních zprávách o činnosti i v hodnotící zprávě, jak vyžaduje Smlouva. Tyto výsledky politiky jsou výsledkem kolektivní činnosti a společné odpovědnosti se společnými normotvůrci, kteří přispívají k tvorbě programů a k jejich schvalování, a s členskými státy, které často hrají důležitou úlohu při provádění programů. Celkovou výkonnost programů ovlivňuje kromě toho řada dalších faktorů v hospodářství a ve společnosti, které se vymykají kontrole generálních ředitelů. Cílem Komise je pokračovat ve stávající praxi podávání zpráv prostřednictvím souhrnné zprávy a hodnotící zprávy podle článku 318, což je plně v souladu s právními ustanoveními.

10.30 Generální ředitel, který se řídí touto praxí, nemusí uvést, že má jistotu, pokud jde o výsledky politik vykázané v části 1 výroční zprávy o činnosti. Prohlášení o věrohodnosti se tudíž vztahuje jen na omezené aspekty výkonnosti, které se objevují v ostatních částech zprávy. Žádná ze 17 vyčíslených výhrad ve výročních zprávách o činnosti za rok 2013 nebyla vyjádřena z důvodů výkonnosti (37). Když Účetní dvůr přezkoumával část 1 vzorku výročních zpráv o činnosti za roky 2010 až 2013, na určité omezené skutečnosti týkající se výkonnosti narazil jen ve dvou výhradách (38). 10.30 Viz odpověď na rámeček 10.4.

10.31 Účetní dvůr konstatuje, že když se žádá o zdroje, přidané hodnotě EU se ve výkazech o činnosti přikládá příslušná důležitost, avšak již mnohem menší důležitost zaujímá ve výročních zprávách o činnosti, když se popisuje, čeho se s těmito zdroji dosáhlo. Z 12 výročních zpráv o činnosti, jichž se týkal přezkum Účetního dvora za roky 2010 až 2013, se o přidané hodnotě EU konkrétně informovalo jen ve třech (ve výroční zprávě o činnosti za rok 2010 a 2011 GŘ REGIO a v menší míře i ve výroční zprávě o činnosti za rok 2013 Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele (GŘ SANCO)). Výkazy o činnosti v tomto ohledu poskytují úplnější obraz než výroční zprávy o činnosti.

Plánování a vykazování výkonnosti ve třech vybraných generálních ředitelstvích

10.32 Účetní dvůr přezkoumal výkazy o činnosti, plány řízení a výroční zprávy o činnosti (část 1) (39) za rok 2013 Generálního ředitelství pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování (GŘ EMPL), Generálního ředitelství pro zdraví a spotřebitele (GŘ SANCO) a Úřadu pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku. Účetní dvůr zejména posuzoval, zda výroční zprávy o činnosti poskytují užitečné informace o každoročním příspěvku daného GŘ k dosaženým cílům dané politiky. Přezkum vycházel z požadavků stanovených finančním nařízením, ze standardů vnitřní kontroly Komise a pokynů pro plány řízení a pro výroční zprávy o činnosti vydaných generálním sekretariátem Komise a Generálním ředitelstvím pro rozpočet (GŘ BUDG).

Cíle generálních ředitelství nejsou vhodné pro účely řízení

10.33 Podle pokynů Komise pro plány řízení na rok 2013 by měla generální ředitelství stanovit obecné cíle s ukazateli dopadu (dlouhodobými) a konkrétní cíle s ukazateli výsledků (krátkodobými/střednědobými). Generální ředitelé by pak v části 1 své výroční zprávy o činnosti měli informovat o dosažených výsledcích a o tom, do jaké míry měly tyto výsledky zamýšlený dopad.

10.34 Podobně jako v připomínkách z přechozích let o jiných generálních ředitelstvích Účetní dvůr při svém auditu zjistil, že mnoho cílů (obecných i konkrétních) GŘ EMPL a GŘ SANCO uvedených v plánech řízení a výročních zprávách o činnosti bylo přímo převzato z politických nebo legislativních dokumentů, a byly tudíž příliš obecné na to, aby mohly být k užitku jako nástroje řízení (viz rámeček 10.5). 10.34 Cíle tak, jak jsou stanoveny na nové období, umožňují integrované předkládání důvodů existence generálních ředitelství, jejich klíčových priorit a operativních prostředků (finanční, legislativní a politické povinnosti). Platné pokyny pro plány řízení vyžadují, aby obecné cíle byly v souladu s politickými cíli Komise a byly dále rozpracovány v plánech řízení. Důvodem k tomuto přístupu je potřeba zajistit, aby útvary Komise provedly následnou kontrolu plnění politických cílů a hlavních politických priorit Komise. Je-li to možné, jsou dále definovány rovněž konkrétní cíle s ukazateli výsledků a výstupů, a tyto cíle přispívají k plnění politických cílů a hlavních politických priorit Komise.

Rámeček 10.5 – Příklady konkrétních cílů, které nebyly vhodné pro účely řízení GŘ SANCO: U konkrétního cíle „podporovat dobrý zdravotní stav ve stárnoucí Evropě“ není vliv GŘ SANCO měřitelný. GŘ EMPL: Toto generální ředitelství má konkrétní cíl „podporovat zeměpisnou a profesní mobilitu pracovníků (včetně koordinace systémů sociálního zabezpečení) v Evropě s cílem překonat překážky volného pohybu a přispět ke zřízení skutečného trhu práce na evropské úrovni“. Konkrétní příspěvek GŘ EMPL ke splnění tohoto cíle je obtížné stanovit. Rámeček 10.5 – Příklady „konkrétních cílů“, které nebyly vhodné pro účely řízení Příčinná souvislost mezi činnostmi GŘ SANCO a cílem „podporovat dobrý zdravotní stav ve stárnoucí Evropě“ je skutečně složitá, v některých případech nepřímá a nelze ji vyčíslit. Komise rozvíjí a monitoruje rámec za účelem hodnocení pokroku na základě takových ukazatelů, jako je kvalita života, udržitelnost zdravotnických systémů a inovace a v konečném důsledku i cíle střední délky života bez zdravotního omezení do roku 2020. GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování zváží, jak při příštím monitorování výkonnosti zlepšit prezentaci své celkové intervenční logiky tak, aby lépe zdůrazňovala bohatou škálu činností, které přispívají k tomuto cíli.

10.35 Podle finančního nařízení by měly být cíle generálních ředitelství SMART, tj. konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené (40). Avšak 11 z 15 prověřovaných cílů (41) kritéria SMART nesplňují. Zkoumané cíle sice byly pro oblast politiky, v nichž generální ředitelství působí, relevantní, avšak jsou stanoveny tak obecně, že není jasné, jak by bylo možné jich dosáhnout. Ukazatele doprovázející daný cíl v mnoha případech vyčerpávajícím způsobem neměří všechny aspekty na příslušné úrovni. K podobnému závěru došel v prosinci 2013 i útvar interního auditu v případě GŘ EMPL, když konstatoval, že cíle nejsou vždy jasně stanoveny. 10.35 Komise při formulaci cílů vždy bere v úvahu kritéria SMART. Při posuzování souladu s kritérii SMART by informace v plánu řízení měly být analyzovány jako celek. Komise zdůrazňuje, že podávání zpráv o výkonnosti by se mělo soustředit na skutečné potřeby zúčastněných stran a mělo by být dostatečně pružné, aby odráželo rozdílnou povahu činností útvarů Komise.

10.36 Jako horizontální útvar Komise není Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku generálním ředitelstvím zodpovědným za určitou politiku nebo za výdaje. Poskytuje interní podporu ostatním generálním ředitelstvím; jeho hlavní cíle jsou ve správní oblasti. Při plánování svých činnosti v plánech řízení a při jejich vykazování ve výročních zprávách o činnosti Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku pochopitelně nepředkládá obecné cíle a ukazatele dopadu, ale jen konkrétní cíle s ukazateli výsledků.

Přetrvávají obtíže s ukazateli pro monitorování výkonnosti

10.37 Výběr ukazatelů by měl vycházet z určitých zásad, jakými je například relevantnost, měřitelnost a dostupnost včasných a spolehlivých údajů o výkonnosti. Ukazatele by měly v nejvyšší možné míře splňovat kritéria RACER (42). Ukazatele měřící výstupy, na něž mají generální ředitelství omezený vliv, by měly být doplněny jinými ukazateli, které měří přímo činnosti generálních ředitelství.

10.38 Obě generální ředitelství a Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku mají ke každému cíli stanoven alespoň jeden ukazatel výkonnosti, což vedení napomáhá monitorovat, hodnotit a vykazovat dosažené výsledky. Z přezkumu 15 ukazatelů (pěti ukazatelů za každou organizaci) vyplynulo, že všechna kritéria RACER vhodně splňují pouze dva z těchto ukazatelů (43). Účetní dvůr kromě toho zjistil řadu jiných nedostatků (viz rámeček 10.6). 10.38 Komise zásadně přezkoumala své ukazatele na období 2014–2020 a má za to, že předkládané ukazatele obecně přináší užitečné informace o pokroku při dosahování celkových politických cílů Komise i o monitorování výkonnosti.

Rámeček 10.6 – Příklady problémů s ukazateli Rámeček 10.6 – Příklady problémů s ukazateli

a) Ukazatele, které nemohlo dané generální ředitelství ovlivnit GŘ SANCO: „Míra očkování proti chřipce mezi občany EU staršími 65 let“: Tento ukazatel stanovila Rada, avšak za provádění zcela odpovídají členské státy. GŘ SANCO tudíž splnění tohoto cíle nemůže ovlivnit. a) Očkování proti sezonní chřipce je konkrétním opatřením v oblasti veřejného zdraví, které je výhradně v kompetenci členských států. GŘ SANCO si je vědomo, že na vývoj tohoto ukazatele nemá žádný přímý vliv. Rada však stanovila cíl pro pokrytí očkováním na úrovni EU, který může monitorovat pouze Komise. GŘ SANCO tak pokračuje v monitorování vnitrostátních opatření vedoucích k dosažení cílů, a přispívá tak k dosažení stanovených cílů.

b) Ukazatele, u nichž chyběly relevantní informace GŘ EMPL: Konkrétní cíl „zvýšit přístup k zaměstnání a účast na trhu práce“ se měří dvěma ukazateli výsledků: „Počet občanů čerpajících podporu z ESF ve formě odborné přípravy, zaměstnání nebo poradenství“ a „ESF jako % aktivních politik na trhu práce v EU“. Ukazatele sledují účast ESF a rozpočtové příděly ESF, avšak ani jeden neposkytuje informace o účelu cíle: zvýšit (přístup k) zaměstnání. b) Komise se domnívá, že dotčené ukazatele jsou užitečné, ale uznává, že by mohly být konkrétnější, což již bylo zajištěno pro období 2014–2020.

c) Ukazatele, jejichž spolehlivost byla sporná GŘ SANCO: „Podíl obyvatelstva, které se obává, že při lékařské péči dojde k nepříznivé události“: Při sběru údajů pro tento ukazatel se vychází z průzkumů mezi občany (Eurobarometr). První takový průzkum se konal v roce 2009 a stal se základem pro srovnání. Další průzkum by se měl konat v roce 2014. Ukazatel měří vnímání občanů. Může to být velmi užitečný nepřímý důkaz, který je však třeba doplnit bezprostřednější formou zpětné vazby (například skutečným počtem nepříznivých událostí). Jelikož se jedná o ukazatel subjektivní povahy, nemusí spolehlivě informovat o tom, zda se bezpečnost pacientů zlepšila či nikoli. c) Průzkum Eurobarometru není koncipován tak, aby sloužil jako samostatný ukazatel. Je analyzován společně s řadou dalších ukazatelů, jako je strukturovaný ukazatel provádění příslušného doporučení Rady v členských státech, společně se zástupným ukazatelem výstupu, kterým se zkoumá dopad přijatých opatření na to, jak občané vnímají pravděpodobnost mimořádných událostí v oblasti bezpečnosti pacientů.

d) Ukazatele prezentované jako ukazatele výsledků, které však byly orientované na výstupy Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku: Některé ukazatele jsou sice definovány jako ukazatele výsledků, avšak ve skutečnosti jde o ukazatele výstupů. V plánu řízení na rok 2013 jsou mezi ukazateli výsledků uvedeny následující: „průměrný denní počet prodaných jídel“, „počet uživatelů sportovního střediska“ nebo „počet vydaných sdělení o životním prostředí“. Nejedná se o ukazatele výsledků. Představují počet poskytnutých produktů/služeb (výstupů), a nikoli bezprostřední účinky opatření či činností na cílovou populaci. d) Úřad pro infrastrukturu a logistiku v Lucemburku (OIL) podává zprávy o dosažení každého konkrétního cíle přiděleného tomuto úřadu, zejména prostřednictvím kvalitativních prvků předkládaných v textovém formátu. Ukazuje se, že ukazatele výstupů jsou ve většině případů užitečné, a jako takové je odsouhlasila správní rada OIL, aby mohly věrně odrážet stávající výsledky a spojovat je se zásadními procesy a vyčleněnými zdroji. Pro účely srozumitelnosti, srovnatelnosti v čase a dostupnosti údajů se ukazatele vybrané pro výroční zprávu o činnosti nemohou omezovat pouze na ukazatele dopadů nebo výsledků. Přestože ukazatele, na něž poukazuje Účetní dvůr, lze zlepšit, jsou obvykle doplněny o ukazatele zaměřené na výsledek (vyvážené účetnictví za cateringové služby, informovanost o otázkách životního prostředí, již prokazuje rozšířený záběr systému environmentálního řízení a auditu).

e) Ukazatele, u nichž chybí klíčové informace o cíli GŘ EMPL: U ukazatele „počet řídicích orgánů a zprostředkujících subjektů, které se účastní činností vzdělávacích sítí“, je cílem to, aby se řídicí orgán nebo zprostředkující subjekt z každého členského státu účastnil činností alespoň jedné relevantní nadnárodní vzdělávací sítě. Míra účasti každého členského státu se ve výroční zprávě o činnosti neuvádí. e) Komise se domnívá, že předložený ukazatel je velmi užitečný a relevantní, ale souhlasí nicméně s tím, že informace o dosažení cíle byla u tohoto konkrétního ukazatele velmi obtížně dostupná, vezmeme-li v úvahu spolupráci 28 členských států a stovek řídicích orgánů a zprostředkujících subjektů. GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování se vynasnaží, aby v budoucnosti pracovalo lépe.

Nedostatečná spolupráce mezi generálními ředitelstvími

10.39 Podle pokynů pro výroční zprávy o činnosti mají generální ředitelství působící v souvisejících oblastech politiky nebo řídící podobné programy při přípravě návrhu výroční zprávy o činnosti spolupracovat. Nedostatečná spolupráce může vést k nejednotným údajům mezi generálními ředitelstvími (viz rámeček 10.7). 10.39 Komise připomíná, že při přípravě výročních zpráv o činnosti dochází vždy k úzké koordinaci a spolupráci mezi jednotlivými GŘ v příslušných oblastech politiky.

Rámeček 10.7 – Příklady nedostatečné koordinace mezi generálními ředitelstvími GŘ EMPL a GŘ SANCO: GŘ SANCO používá ukazatel „délka života prožitého ve zdraví při narození“ jako ukazatel dopadu v rámci obecného cíle „ochrana a zlepšení lidského zdraví“. Přestože sleduje stejné údaje jako ukazatel dopadů GŘ EMPL „střední délka života bez zdravotního omezení“, oba ukazatele mají různé cíle a milníky bez zjevných důvodů tohoto nesouladu. Rámeček 10.7 – Příklady nedostatečné koordinace mezi generálními ředitelstvími Ukazatel délky života bez zdravotního omezení je hlavním evropským ukazatelem zdraví a jako takový se používá v různých souvislostech. Aby nedocházelo k rozdílům, je základní metoda pro jeho výpočet úzce koordinována mezi GŘ SANCO, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování a Eurostat. V oblasti zdravotních ukazatelů je a vždy byla mezi GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování a GŘ SANCO dobrá spolupráce, např. prostřednictvím evropského dotazníkového šetření o zdraví, při němž obě GŘ pořádala koordinační schůze týkající se údajů, které měly být shromažďovány. Pro každé GŘ však mohou být nutné zvláštní cíle tak, aby byly zachyceny konkrétní aspekty práce daného GŘ.

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA

ČÁST 3 – VÝSLEDKY AUDITŮ VÝKONNOSTI PROVEDENÝCH ÚČETNÍM DVOREM

10.40 Tato část kapitoly obsahuje dva oddíly: v prvním se předkládají některé hlavní poznatky ze zvláštních zpráv Účetního dvora z roku 2013 a v druhém se sleduje, do jaké míry se realizují doporučení ze zvláštních zpráv Účetního dvora z období 2007–2010.

Zvláštní zprávy Účetního dvora z roku 2013

10.41 Ve zvláštních zprávách Účetního dvora se zkoumá, zda jsou u výdajů Evropské unie uplatňovány zásady řádného finančního řízení (bod 10.1). Účetní dvůr vybírá svá témata pro zvláštní zprávy (kterými jsou konkrétní rozpočtové oblasti či témata z oblasti správy a řízení) tak, aby měly maximální dopad. Výběr vychází z celé škály kritérií, jako je například objem příjmů či výdajů v dané oblasti (významnost (materialita)), rizika pro řádné finanční řízení a míra zájmu zainteresovaných stran. V roce 2013 Účetní dvůr přijal (44) 19 zvláštních zpráv, které jsou uvedeny v příloze 10.1 .

10.42 Každá zvláštní zpráva je již sama o sobě důležitým příspěvkem k vyvozování odpovědnosti kontrolovaných subjektů za nakládání s prostředky EU a napomáhá jim při zlepšování v budoucnosti. Zvláštní zprávy úhrnem zachycují celý rozsah cyklu řízení, od koncepce po hodnocení. Ve výročních zprávách za předchozí roky vybíral Účetní dvůr ze všech zvláštních zpráv za daný rok omezený počet témat, která považoval za obzvláště relevantní. Ve výroční zprávě za rok 2011 to byla tato témata: analýza potřeb, koncepce a přidaná hodnota EU. Ve výroční zprávě za rok 2012 se jednalo o cíle a ukazatele, údaje o výkonnosti a udržitelnost projektů financovaných EU.

10.43 V této výroční zprávě se Účetní dvůr rozhodl zaměřit na dvě témata ze svých zvláštních zpráv z roku 2013, která mají obzvláštní důležitost pro Komisi a normotvůrce, pokud jde o dosahování maximálního dopadu u příští generace výdajových programů: přidanou hodnotu EU a úzce související efekt mrtvé váhy.

Přidaná hodnota EU

10.44 Přidaná hodnota EU má rostoucí význam v souvislosti se zajištěním nejlepší možné výkonnosti s omezenými finančními prostředky EU (viz též bod 10.21). Z 19 zvláštních zpráv přijatých v roce 2013 se tématem přidané hodnoty EU anebo efektu mrtvé váhy zabývalo sedm.

PŘIPOMÍNKY ÚČETNÍHO DVORA ODPOVĚDI KOMISE

10.45 Přidaná hodnota EU je „hodnota, která vzniká díky intervenci EU navíc k hodnotě, která může být vytvořena opatřením pouze samotného členského státu“ (45). Zajištění přidané hodnoty EU je rozhodující pro dosažení řádného finančního řízení (46). 10.45 Komise zdůrazňuje, že pojem přidané hodnoty EU může být používán v mnoha různých souvislostech, například v akademických úvahách o rozpočtu EU, pro definování cílů a/nebo kritérií pro výběr projektů v konkrétních programech EU, v ustanoveních finančního nařízení a v hodnocení stávajících programů, ale domnívá se rovněž, že přidaná hodnota politického projektu přesahuje pouhý odkaz na množstevní údaje. Komise rovněž poukazuje na to, že v článku 30 finančního nařízení je stanovena zásada řádného finančního řízení a že dosažení řádného finančního řízení by mělo být těmito zásadami poměřováno.

10.46 Účetní dvůr při svých auditech zjistil, že skutečná přidaná hodnota EU se často obtížně nalézá, zejména v kontextu sdíleného řízení, kterým se vynakládá většina rozpočtu. Hrozí riziko, že financování EU se stane náhradou vnitrostátních prostředků, čímž se vnitrostátní zdroje uvolní pro použití jinde. Tato možnost může být přitažlivá pro členské státy, jejichž vnitrostátní rozpočty jsou pod tlakem. 10.46 Komise odkazuje na své odpovědi na body 10.48 a 10.52, v nichž se domnívá, že přijatá opatření zajistila přidanou hodnotu EU. Komise vyhodnotila přidanou hodnotu EU při předkládání návrhů týkajících se nových výdajových programů. Tam, kde společní normotvůrci sdíleli tento názor, navrhované výdajové programy schválili. Komise bude tyto programy řídit a bude podávat zprávy o přidané hodnotě EU, což je jeden z aspektů, který bude hodnocen následnými hodnoceními. Tato hodnocení jsou přístupná veřejnosti a zpráva podle článku 318 zahrnuje i informace o přidané hodnotě EU.

10.47 Jako příklad může posloužit zvláštní zpráva Účetního dvora o programu LIFE, zmiňovaná dříve v bodě 10.5. Účetní dvůr zjistil, že využívání přídělů pro jednotlivé členské státy a konkurence při získávání financování pro projekty na vnitrostátní úrovni spíše než na úrovni celé EU způsobuje, že přidaná hodnota EU u programu klesá (47). 10.47 Viz odpověď na bod 10.5.

10.48 Jiným příkladem je zvláštní zpráva Účetního dvora o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci, v níž Účetní dvůr konstatoval, že třetina financování z tohoto zdroje sloužila jako kompenzace pro zaměstnance, kteří ztratili zaměstnání v důsledku masového propouštění, bez jakékoli přidané hodnoty EU. Jednalo se o část financování týkající se podpory příjmů, kterou by členské státy vyplatily tak jako tak. Ve zprávě se však také konstatovalo, že když se prostředky z fondu využívají ke spolufinancování služeb, které v členském státu běžně neexistují, například odborné přípravy pro propuštěné pracovníky, přidanou hodnotu EU vytvářejí (48). 10.48 Komise upozorňuje na závěry zprávy o hodnocení v polovině období týkající se přidané hodnoty EU. V této zprávě dochází k závěru, že EFG přinesl „značnou přidanou hodnotu“ a „nezávislí odborníci dospěli k závěru, že bez podpory EFG by stěží bylo dosaženo nějakých výsledků“. Komise má za to, že podpora, kterou poskytuje EFG, by měla být považována za financování „balíčku“ vzájemně propojených opatření, která jako celek přispívá k úspěchu financovaných operací. EFG skutečně poskytuje podporu pracovníkům prostřednictvím různých forem pomoci, včetně přídavků, které zajišťují, že pracovníci mají po dobu trvání aktivačních opatření dostatečný příjem, a mohou tak využívat různé podporované akce, například odbornou přípravu.

Efekt mrtvé váhy

10.49 Související pojem, který negativně ovlivňuje přidanou hodnotu EU, je efekt mrtvé váhy: ve vztahu ke grantům EU odráží rozsah, v němž by příjemce realizoval projekt i bez podpory EU. Přítomnost efektu mrtvé váhy tak přidanou hodnotu EU snižuje či dokonce vylučuje.

10.50 Efekt mrtvé váhy je svou povahou obtížně identifikovatelný. Když však chybí důkladná analýza potřeb, je to často znamením, že hrozí efekt mrtvé váhy. V některých případech se auditoři Účetního dvora setkali s projekty, které byly povoleny nebo dokonce dokončeny ještě před tím, než bylo schváleno financování EU. Taková situace naznačuje přítomnost efektu mrtvé váhy.

10.51 Například při auditu podpory EU potravinářskému průmyslu dospěl Účetní dvůr k závěru, že pravděpodobnost efektu mrtvé váhy byla vysoká v důsledku toho, že členské státy systematicky nesměrovaly financování k projektům, u nichž existovala prokazatelná potřeba veřejné podpory (49). Rovněž v odvětví zemědělství Účetní dvůr zjistil, že riziko efektu mrtvé váhy bylo vysoké u opatření, kterými členské státy diverzifikují hospodářství venkova, přičemž pouze jeden členský stát od příjemců požadoval, aby potřebu grantu prokázali. V jednom případě byla podpora EU poskytnuta až poté, co byl projekt již dokončen (50). 10.51 Komise souhlasí s Účetním dvorem, že na úrovni členských států je potřeba zlepšit zaměření podpory. Je-li investiční podpora dobře zaměřena (používá-li mimo jiné i kritéria způsobilosti a výběru a diferenciaci v sazbě podpory) a opírá-li se o jasně stanovené nedostatky/potřeby, je minimalizováno riziko efektu mrtvé váhy a přesunu. Zaměření investiční podpory (článek 43 nařízení (ES) č. 1974/2006) bylo zavedeno v programovém období 2007–2013 právě proto, aby omezilo efekt mrtvé váhy a přesunu, který vyplýval z dřívějších hodnocení. Právní rámec pro nové programové období vyžaduje, aby na regionální a subregionální úrovni byly zohledněny konkrétní potřeby spojené s konkrétními podmínkami a aby na ně byly zaměřeny příslušně navržené kombinace opatření nebo tematických podprogramů. Nový právní rámec kromě toho vyžaduje, aby pro každou z cílových oblastí priorit Unie byly stanoveny vhodné cíle na základě společných ukazatelů a aby se vybraná opatření související s prioritami Unie zakládala na řádné intervenční logice podpořené předběžným hodnocením.

10.52 Další příklady efektu mrtvé váhy nalezl Účetní dvůr při prověrce programu Marco Polo, který má přesunout nákladní dopravu ze silnic. I když bylo doloženo, že podpora EU projektům napomohla, pokud jde o dobu zahájení, rozsah poskytované služby nebo rychlejší návrat investic, auditoři našli i závažné známky efektu mrtvé váhy: například 13 z 16 kontrolovaných příjemců potvrdilo, že by projekt zahájili a provozovali i bez dotace EU (51). Účetní dvůr podobně došel k závěru, že Komisi se nepodařilo dostatečně prokázat, že podpora EU poskytnutá finančním nástrojem na sdílení rizik (finanční nástroj, který má zlepšit přístup k dluhovému financování v oblasti výzkumu) vede k investicím, které jsou nad úrovní těch, jež by příjemci realizovali i bez ní (52). 10.52 Z důvodů uvedených Účetním dvorem (tj. dřívější začátek projektů, rozšíření škály služeb a dřívější návratnost investice) se Komise domnívá, že program Marco Polo má pro auditované projekty zřejmou přidanou hodnotu EU. Jev zvaný efekt mrtvé váhy je navíc obtížně vyčíslitelný, neboť může existovat řada dalších faktorů, které by měly být zohledněny, například problematika udržitelnosti (otázka, zda by projekty byly bez dotací udržitelné), multiplikační faktor (větší projekty vyvolávají větší modální přesun), větší důvěryhodnost a zviditelnění příjemců (značka projektu EU), výhody vyplývající ze spolupráce mezi partnery (přenos know-how, osvědčené postupy). Pokud jde o finanční nástroj pro sdílení rizik (RSFF), Komise se domnívá, že tento nástroj prokázal svoji hodnotu, zejména v obtížném hospodářském období. Průběžné hodnocení RSFF rovněž ukázalo přidanou hodnotu tohoto nástroje, neboť v něm bylo uvedeno: „RSFF pomohl v období velkého finančního tlaku mnoha evropským podnikům s intenzivním výzkumem zachovat činnosti v oblasti výzkumu, vývoje a inovací, pomohl některým z nejinovativnějších podniků v Evropě restrukturalizovat jejich finanční situaci v době, kdy banky a další finanční instituce omezovaly u vysoce rizikových investic přístup k finančním prostředkům…“ (průběžná hodnotící zpráva RSFF ze srpna 2010, strana 18). V druhém průběžném hodnocení (z června 2013) se uvádí, že „klíčová hospodářská hodnota RSFF má proticyklickou povahu, která přináší navrhovatelům dlouhodobou finanční stabilitu tak, aby mohli dokonce i v období krize provádět výzkum, vývoj a inovace“.

Kontrola v návaznosti na doporučení ze zvláštních zpráv

10.53 Podle mezinárodních auditorských standardů je kontrola opatření přijatých v návaznosti na auditní zprávy konečnou fází auditu výkonnosti, jehož cyklus zahrnuje plánování, realizaci a následnou kontrolu (53). Následná opatření v souvislosti s auditními zprávami Účetního dvora jsou nezbytnou součástí cyklu vyvozování odpovědnosti a napomáhají Komisi účinně realizovat doporučení předkládaná ve zprávách.

10.54 Účetní dvůr přezkoumával u vzorku 59 auditních doporučení z osmi zvláštních zpráv přijatých v období 2007–2010, jakými následnými opatřeními Komise na tato doporučení reagovala. U 56 doporučení, jež bylo možno ověřit (54), Účetní dvůr konstatoval, že Komise realizovala buďto v plném rozsahu, nebo ve většině ohledů 79 % z nich. Dalších 12 % doporučení bylo realizováno v některých ohledech, zatímco 9 % bylo původně odmítnuto, a tedy ani nebylo realizováno (55).

10.55 Při kontrole opatření v návaznosti na zvláštní zprávy v loňském roce doporučil Účetní dvůr, aby Komise vylepšila svůj nástroj IT pro monitorování stavu auditních doporučení a požadavků vzešlých z udělování absolutoria. Nástroj IT by měl umožňovat přesněji evidovat stav doporučení, která byla realizována jen částečně. Na základě doporučení Účetního dvora navrhla Komise zlepšení, která by měla v druhé polovině roku 2014 umožnit v nástroji IT evidovat i částečně realizovaná doporučení. 10.55 Komise posoudila možnost dále rozvíjet aplikaci RAD s cílem zkvalitnit informace poskytované vedení. V rámci Komise byl požádán poskytovatel systému o rozvoj dodatečného statutu doporučení „částečně provedený“.

ZÁVĚR A DOPORUČENÍ

Závěr

10.56 Při výdajích prostředků EU v programovém období 2007–2013 se důraz kladl na jejich čerpání (tj. potřebu vynakládat peníze) a na soulad s předpisy, a nikoli na dobrou výkonnost. Na období 2014–2020 byly zavedeny nové mechanismy a Účetní dvůr bude jejich dopad zkoumat při svých budoucích auditech výkonnosti. Ačkoli nová opatření nelze než přivítat a zřízení výkonnostní rezervy může podnítit větší zaměření na výsledky, je pravděpodobné, že jejich dopad bude jen okrajový, neboť finanční rámec na období 2014–2020 v souvislosti s výsledky dosaženými pomocí prostředků EU nestanoví žádné skutečné finanční pobídky ani sankce (body 10.3–10.16). 10.56 Zveřejnění údajů o výkonnosti z výročních zpráv o provádění a požadavky na hodnocení (povinnost provádět nejméně jedno hodnocení dopadu pro každou prioritu) budou podnětem k politické rozpravě a ke skutečné odpovědnosti. Kromě toho, jak předpokládá regulační rámec na období 2014–2020 (čl. 22 odst. 6 a 7 nařízení č. 1303/2013), bude Komise moci v případě závažného nedosažení výsledků postihovat členské státy na základě přezkumu výkonnosti (čl. 22 odst. 6 nařízení č. 1303/2013) a při uzavření programu (čl. 22 odst. 7).

10.57 Podle názoru Účetního dvora svědčí nedostatečné zaměření na výkonnost o hlubším problému. Zásada sdíleného řízení je založena na důvěře: že členské státy – které projekty zčásti financují – spravují prostředky EU tak pečlivě jako své vlastní zdroje. Na základě svých auditů Účetní dvůr zjistil, že výběr projektů se zaměřuje zaprvé na čerpání dostupných prostředků EU („nevyužité prostředky budou odebrány“), zadruhé na dodržování pravidel a až zatřetí, a ještě v omezeném rozsahu, na jejich předpokládanou výkonnost. Soulad s předpisy a výkonnost by měly mít v projektovém cyklu tutéž váhu. Napětí mezi požadovaným zaměřením na výsledky a politickými imperativy, kterým jsou členské státy vystaveny, je základní vadou v koncepci větší části rozpočtu EU. 10.57 Komise uvádí, že do procesu výběru každého projektu, který má být financován, jsou zapracována kritéria výkonnosti. Členské státy by měly být při použití vážených kritérií výběru schopny stanovit projekty, které by mohly lépe přispět k dosažení výsledků. Komise by ráda zdůraznila, že kromě financování ze strany Unie musí být vždy přítomno spolufinancování v rámci členského státu (veřejné nebo soukromé). Proto je „důvěra, že členské státy – které projekty zčásti financují – spravují prostředky EU tak pečlivě jako své vlastní zdroje“, oprávněná, neboť jakýkoli „špatně“ vynaložený příspěvek Unie bude mít automaticky vedlejší účinky na vynaložení příspěvku členského státu. Nařízení o společných ustanoveních (článek 120) stanoví nejvyšší možné míry spolufinancování, ale tyto míry mohou být upraveny (článek 121). Zatímco v méně rozvinutých regionech může být spolufinancování členským státem omezeno na 15 %, v rozvinutějších regionech bude nejméně 50 %. V těchto případech je tudíž příspěvek členského státu velmi ohrožen v případě, že program není „pečlivě řízen“ a není zaměřen na výsledky, ale spíše na výdaje. Předběžné podmínky by navíc měly zajistit, aby existovaly řádné rámcové podmínky pro výdaje. I kdyby tak byl kladen důraz na výdaje (což má vliv i na příspěvek členského státu), předběžná podmínka vyžaduje, aby členské státy měly strategický rámec politiky, který je v souladu se závazky přijatými na úrovni EU, a zajistily tak efektivní a účinné dosažení cílů programu, tedy výsledků.

10.58 Rámec, v němž se podávají zprávy o výkonnosti Evropskému parlamentu a Radě, se po mnoho let vyvíjel a není přizpůsoben kultuře výkonnosti, kterou Komise usiluje vytvořit. Komise je na základě právních předpisů povinna každoročně informovat o své výkonnosti ve třech hlavních zprávách určených Evropskému parlamentu a Radě. Na výkonnost je však zaměřena jen hodnotící zpráva. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení a souhrnná zpráva neobsahují žádné informace o výkonnosti nebo jen málo takových informací. Podle názoru Účetního dvora je postup Komise, kdy informování o výkonnosti soustřeďuje do hodnotící zprávy, rozumný a ostatní dvě zprávy slouží jinému účelu (body 10.18–10.20). 10.58 Podávání zpráv Evropskému parlamentu a Radě se rozvíjí společně s kulturou výkonnosti, kterou provádí Komise a která zohledňuje stanoviska Evropského parlamentu a Účetního dvora. Jak již bylo uvedeno, přijetím VFR na období 2014–2020 došlo k úpravě rámce pro podávání zpráv Evropskému parlamentu a Radě, který je více zaměřen na výkonnost programu. Jak je uvedeno v souhrnné zprávě, Komise již podnikla nezbytné kroky vedoucí k lepšímu podávání zpráv o výkonnosti tím, že posílila výkonnostní rámec programů v rámci víceletého finančního rámce (VFR) na období 2014–2020 a zahrnula tento výkonnostní rámec do strategického plánování Komise, jejího programování a podávání zpráv o dosažených výsledcích. Bude trvat nějakou dobu, než se tyto změny projeví na výsledcích. Co se týče zpráv, jež uvádí Účetní dvůr, všechny tři zprávy se zabývají různými, vzájemně se doplňujícími aspekty výkonnosti, které se týkají podrobností provádění finančního a rozpočtového řízení, souhrnu výsledků, kterých Komise dosáhla při řízení, a celkové výkonnosti finančních programů EU. Mezi těmito různými, ale vzájemně propojenými aspekty je třeba jasně rozlišovat. Komise vítá, že Účetní dvůr naznačuje, že stávající způsob podávání zpráv je praktický, že každá ze tří zpráv má jiný účel a že zprávy o výkonnosti finančních programů je nejvhodnější podávat v hodnotící zprávě.

10.59 Kromě toho Účetní dvůr našel případy chybějících informací: zprávy se nezabývají přidanou hodnotnou EU. Účetní dvůr konstatuje, že ani jedna z tří zpráv neinformuje o řádném finančním řízení užitečným způsobem (body 10.18–10.22). 10.59 Komise se domnívá, že žádné informace nechybí. Jak je uvedeno v odpovědích na bod 10.46, Komise hodnotila přidanou hodnotu EU při předkládání návrhů týkajících se nových výdajových programů. Komise zahrnuje informace o přidané hodnotě EU do podávání zpráv o hodnoceních provedených v souvislosti se zprávou podle článku 318. Komise navíc nesouhlasí s výkladem Účetního dvora, podle něhož ze zásady řádného finančního řízení vyplývá podávání zpráv o přidané hodnotě EU. Navíc u žádné z těchto tří zpráv se samostatně nevyžaduje (a ani nejsou tak koncipovány), aby se zabývala všemi třemi prvky, a zohledňovala tak všechny účely řádného finančního řízení. Zprávy mají svůj konkrétní účel (viz odpověď na bod 10.58).

10.60 Ve srovnání s předchozími hodnotícími zprávami představuje čtvrtá zpráva zlepšení, jelikož se pokouší uvést do souvislosti hlavní finanční programy uváděné podle okruhů víceletého finančního rámce s dostupnými informacemi o výkonnosti, které mají význam pro strategii Evropa 2020. V mnoha důležitých oblastech však informace a údaje poskytnuté v hodnotící zprávě ještě nejsou vhodné pro zamýšlený účel při udílení absolutoria. Účetní dvůr bere na vědomí předpoklad Komise, že ještě několik let potrvá, než bude nový rámec pro výkonnost schopen poskytovat smysluplné informace o výkonnosti týkající se ročních výsledků politik. Účetní dvůr bude vývoj v této oblasti dále sledovat (body 10.23–10.26). 10.60 Komise se domnívá, že nejnovější hodnotící zpráva je v rámci opatření týkajících se monitorování a hodnocení, která se uplatňují na programy v období 2007–2013, hodnotným příspěvkem k činnosti orgánu udělujícího absolutorium za dotčený rozpočtový rok. Struktura a obsah zprávy za tento rok odráží v mnoha aspektech pokyny poskytnuté orgánem udělujícím absolutorium. Ve zprávě jsou například odděleny informace o pokroku při dosahování cílů programu od informací o provozních aspektech výkonnosti, jako je činnost Komise při provádění a řízení finančních programů. Rozlišuje se mezi vnitřními a vnějšími politikami EU. Zpráva jde rovněž tak daleko, jak bylo uznáno za možné, a přináší dostupné informace o tom, jak finanční programy přispěly ke strategii Evropa 2020. Je však třeba připomenout, že navzdory skutečnosti, že rok 2013 byl posledním rokem programového období 2007–2013, je ještě příliš brzy na úplné posouzení výsledků a dopadů programů, neboť konečná předběžná a následná hodnocení jsou naplánována na následující čtyři roky (2014–2017). Opatření týkající se monitorování, hodnocení a podávání zpráv, která se použijí na programy za období 2007–2013, nebyla ani zaměřena na podávání zpráv o výkonnosti programů. Informace o výkonnosti u programů za období 2014–2020 budou postupně k dispozici na základě ujednání o podávání zpráv a hodnocení, která jsou stanovena v právních aktech přijatých společnými normotvůrci, a budou zahrnuty do zprávy podle článku 318.

10.61 Generální ředitelé ve svých výročních svých zprávách o činnosti informují Komisi o výkonu svých povinností, o činnostech generálního ředitelství a o plnění cílů politik. Výroční zprávy o činnosti obsahují prohlášení generálních ředitelů o věrohodnosti, že kromě jiného zdroje vyčleněné na činnosti popsané ve zprávě byly použity ke stanovenému účelu a v souladu se zásadou řádného finančního řízení. V praxi se však z prohlášení o věrohodnosti poskytnutého ve výročních zprávách o činnosti otázky související s výkonností výslovně vylučují. Jistota a případné související výhrady se omezují na otázky správnosti a vnitřní kontrolu (viz body 10.28–10.30 a rámeček 10.4). 10.61 Jak je uvedeno v odpovědi na rámeček 10.4, Komise bude při podávání zpráv i nadále uplatňovat stejné postupy, což je v souladu s právními ustanoveními. Jak je uvedeno v souhrnné zprávě, prohlášení o odpovědnosti je zaměřeno na řízení a finanční záležitosti, což je plně v souladu s finanční odpovědností Komise za plnění rozpočtu EU. Schválením souhrnné zprávy Komise přebírá celkovou odpovědnost za řízení rozpočtu EU. To je třeba chápat odděleně od jasného závazku Komise, že dále posílí podávání zpráv o výsledcích politiky ve výročních zprávách o činnosti i v hodnotící zprávě, jak vyžaduje Smlouva. Tyto výsledky politiky jsou výsledkem kolektivní činnosti a odpovědnosti se společnými normotvůrci a s členskými státy, které hrají významnou úlohu při provádění programů. Celkovou výkonnost programů ovlivňuje kromě toho řada dalších faktorů v hospodářství a ve společnosti, které se vymykají kontrole generálních ředitelů.

10.62 Přezkum letošních výročních zpráv o činnosti podobně jako v předchozích letech ukázal, že cíle generálních ředitelství nejsou vhodné pro účely řízení, přetrvávají nedostatky u výběru ukazatelů, tj. pro monitorování výkonnosti jsou vhodné jen v omezené míře, a generální ředitelství při formulování cílů a ukazatelů dostatečně nespolupracují (viz body 10.32–10.39). 10.62 Jak je uvedeno v souhrnné zprávě za rok 2013, struktura výročních zpráv o činnosti za rok 2013 byla zásadně přepracována. Mnoho úsilí bylo věnováno zlepšení ukazatelů výkonnosti a podávání zpráv o výkonnosti i podávání zpráv o hospodárnosti a účelnosti ve výročních zprávách o činnosti. V přepracovaných pokynech bylo navíc značné úsilí věnováno tomu, aby zprávy obsahovaly jen to, co je důležité, a aby byly jasnější a soudržnější napříč jednotlivými generálními ředitelstvími. Pokud jde o podávání zpráv o cílech a ukazatelích, plány řízení budou kromě toho lépe sladěny s výročními zprávami o činnosti.

10.63 Audity výkonnosti prováděné Účetním dvorem nadále plní svou dvojí úlohu, pokud jde o vyvozování odpovědnosti a zlepšování. Ve zprávách z roku 2013 Účetní dvůr kromě mnoha jiných témat informoval o případech, v nichž přidaná hodnota EU – která má zásadní význam pro dosažení řádného finančního řízení – nebyla zajištěna nebo byla snížená. Konkrétním příkladem této skutečnosti, zjištěným v řadě případů, byla přítomnost efektu mrtvé váhy – kdy by příjemci pokračovali ve své činnosti i bez financování EU (body 10.40–10.53). 10.63 Komise odkazuje na své odpovědi na body 10.48 a 10.52, v nichž se domnívá, že přijatá opatření zajistila přidanou hodnotu EU. Jak Komise navíc uvedla ve své odpovědi na bod 10.45, nesdílí zásady navrhované Účetním dvorem, které jsou základem koncepce přidané hodnoty EU, jak je uvedeno ve výroční zprávě za rok 2011.

Doporučení

10.64 Příloha 10.2 uvádí výsledky přezkumu Účetního dvora, který se týkal pokroku při realizaci doporučení vyjádřených ve výročních zprávách z předchozích let. Ve výročních zprávách za roky 2010 a 2011 předložil Účetní dvůr devět doporučení. Z těchto doporučení nebyla dvě použitelná, neboť na to, aby mohl Účetní dvůr posoudit dosažený pokrok, bylo ještě příliš brzy. Sedm doporučení realizovala Komise v některých ohledech.

10.65 Na základě tohoto přezkumu a zjištění a závěrů za rok 2013 Účetní dvůr doporučuje následující:

— Doporučení 1: Komise by měla při nejbližší budoucí revizi finančního nařízení racionalizovat svůj rámec pro vykazování výkonnosti; Komise toto doporučení přijímá. Komise je připravena upravit finanční nařízení tak, aby bylo v souladu s jejími stávajícími postupy při podávání zpráv o výkonnosti. Podle stávající praxe slouží každá ze tří zpráv, o nichž se zmiňuje Účetní dvůr v bodě 10.18, jinému účelu a vzájemně se doplňují. Souhrnná zpráva se zaměřuje na výsledky Komise v oblasti řízení, hodnotící zpráva podle článku 318 se zaměřuje na výsledky dosažené výdajovými programy a zpráva o rozpočtovém a finančním řízení se soustředí na rozpočtové aspekty a na rozpočtové řízení. Komise je toho názoru, že tento způsob podávání zpráv, při němž má každá z těchto zpráv odlišnou úlohu a účel, je v souladu se zákonnými a operativními opatřeními na různých úrovních (SFEU, finanční nařízení a platné vnitřní pokyny Komise).

— Doporučení 2: Komise by měla do hodnotící zprávy zařadit shrnující popis, v němž by se soustředily všechny dostupné informace o pokroku při plnění cílů strategie Evropa 2020, aby měl čtenář jasný přehled o dosažených výsledcích; Komise toto doporučení přijímá. Komise se zaměří na to, aby zajistila, že zpráva podle článku 318 představí souhrn, který přinese veškeré informace o pokroku, pokud jde o plnění cílů strategie Evropa 2020, a jejím cílem bude poskytnout jasný přehled dosažených výsledků. Komise zváží, zda by s ohledem na způsob, jakým se v příštích letech vyvine podávání zpráv, byla vhodná úprava struktury zprávy podle článku 318, a vezme rovněž řádně v úvahu existenci dalšího komplexnějšího způsobu podávání zpráv o strategii Evropa 2020, například prostřednictvím evropského semestru.