EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 23.11.2017 COM(2017) 693 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Zpráva o fungování evropského trhu s uhlíkem



Obsah Seznam akronymů a zkratek 1. ÚVOD 2. INFRASTRUKTURA SYSTÉMU EU ETS 2.1. Zahrnuté činnosti, zařízení a provozovatelé letadel 2.2. Registr Unie a protokol transakcí Evropské unie (EUTL) 3. FUNGOVÁNÍ TRHU S UHLÍKEM V ROCE 2016 3.1. Nabídka: povolenky uvedené do oběhu 3.1.1. Emisní strop 3.1.2. Vydané povolenky 3.1.3. Mezinárodní kredity 3.2. Poptávka: povolenky vyjmuté z oběhu 3.3. Zajišťování rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou 4. LETECKÁ DOPRAVA 5. DOZOR NAD TRHEM 5.1. Právní povaha emisních povolenek a nakládání s nimi z daňového hlediska 6. MONITOROVÁNÍ, VYKAZOVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ EMISÍ 7. PŘEHLED SPRÁVNÍCH ÚPRAV

8. SOULAD A PROSAZOVÁNÍ 9. ZÁVĚRY A VÝHLED DO BUDOUCNA PŘÍLOHA Seznam akronymů a zkratek AVR nařízení o akreditaci a ověřování CA příslušný orgán CCS zachycování a ukládání CO2 CDM mechanismus čistého rozvoje CER certifikované snížení emisí CORSIA systém kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě EA Evropská spolupráce pro akreditaci EEA Evropský hospodářský prostor EEX Evropská energetická burza EIB Evropská investiční banka ERU jednotka snížení emisí

EU ETS systém EU pro obchodování s emisemi EUTL protokol transakcí Evropské unie GHG skleníkový plyn ICAO Mezinárodní organizace pro civilní letectví ICE Mezikontinentální komoditní burza ICE Future Europe JI společné provádění MAR nařízení o zneužívání trhu MiFID2 směrnice o trzích finančních nástrojů MRR nařízení o monitorování a vykazování MRV monitorování, vykazování a ověřování MRVA monitorování, vykazování, ověřování a akreditace MSR rezerva tržní stability NAB vnitrostátní akreditační orgán NER rezerva pro nové účastníky na trhu PFC zcela fluorované uhlovodíky RES obnovitelné zdroje energie TNAC celkový počet povolenek v oběhu

1.ÚVOD Systém EU pro obchodování s emisemi (dále jen „systém EU ETS“) je od roku 2005 základním kamenem strategie EU pro snižování emisí skleníkových plynů produkovaných průmyslem a energetickým odvětvím. Výrazně přispívá k dosažení cíle EU v oblasti snižování emisí skleníkových plynů do roku 2020 o 20 % ve srovnání s rokem 1990. Ačkoli je EU na nejlepší cestě svůj cíl překonat, je k dosažení cíle snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů nejméně o 40 % – jak je stanoveno v rámci politiky EU v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 – potřeba zajistit trvalý pokrok. Tento domácí cíl do roku 2030 bude společně plnit celá EU, a to prostřednictvím snižování emisí v odvětvích spadajících do systému ETS i v odvětvích mimo něj. Správně fungující reformovaný systém EU ETS bude nicméně představovat základní mechanismus pro splnění tohoto cíle, jelikož usnadní snížení emisí skleníkových plynů v odvětvích zahrnutých do systému EU ETS o 43 % oproti roku 2005. Aby mohl systém EU ETS tohoto cíle dosáhnout, předložila Komise v červenci 2015 legislativní návrh na reformu systému EU ETS pro své čtvrté obchodovací období (2021–2030). Na počátku listopadu 2017 bylo po rozsáhlých třístranných jednáních dosaženo ohledně tohoto návrhu politické dohody.

Tato zpráva o fungování evropského trhu s uhlíkem se předkládá v souladu s požadavky čl. 10 odst. 5 a čl. 21 odst. 2 směrnice 2003/87/ES (směrnice o systému EU ETS). Dle zmíněné směrnice je cílem této zprávy poskytovat každoroční přehled o vývoji evropského trhu s uhlíkem. Tabulka 1: Zprávy o trhu s uhlíkem uveřejněné v minulých letech Značka Sledované období Politické souvislosti COM(2012) 652 2008–2011 Posouzení potřeby regulačních opatření s ohledem na rostoucí přebytek emisních povolenek COM(2015) 576 2013–2014 1. zpráva o stavu energetické unie COM(2017) 48 2015 2. zpráva o stavu energetické unie Tato zpráva se vztahuje k roku 2016, zmiňuje však i některé iniciativy navržené nebo schválené v roce 2017.Ve srovnání s předchozí zprávou obsahuje novou kapitolu o systémech kompenzací nepřímých nákladů na snížení emisí a informace o ukazateli přebytku rezervy tržní stability zveřejněném poprvé v květnu roku 2017. Pokud není uvedeno jinak, údaje použité při sestavování této zprávy byly získány z veřejně dostupných zdrojů a Komisi byly k dispozici před 30. červnem 2017. Obecné a popisné informace o různých aspektech systému EU ETS jsou ve zprávě uvedeny v rámečcích.

2.INFRASTRUKTURA SYSTÉMU EU ETS 2.1.Zahrnuté činnosti, zařízení a provozovatelé letadel Systém EU ETS funguje v 31 zemích Evropského hospodářského prostoru (EHP). Omezuje emise téměř u 11 000 elektráren a výrobních zařízení a u o něco málo více než 500 provozovatelů letadel létajících mezi letišti EHP. Zahrnuje přibližně 45 % emisí skleníkových plynů v EU. Počínaje třetí fází (2013–2020)* patří mezi odvětví se stacionárními zařízeními regulovaná v rámci systému EU ETS energeticky náročná průmyslová odvětví, včetně elektráren a dalších spalovacích zařízení o jmenovitém tepelném příkonu > 20 MW (s vyloučením zařízení pro spalování nebezpečného nebo komunálního odpadu), ropných rafinérií, koksoven, výroby železa a oceli, cementového slínku, skla, vápna, cihel, keramických materiálů, buničiny, papíru a lepenky, hliníku, petrochemických produktů, amoniaku, kyseliny dusičné, kyseliny adipové, glyoxalu a glyoxylové kyseliny, zachycování CO2, potrubní přepravy a geologického ukládání CO2. V oblasti letecké dopravy je rozsah systému EU ETS pro období do konce roku 2016 omezen na lety uvnitř EHP, dokud Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) nezaujme přístup na globální úrovni. V říjnu 2016 ICAO schválila rezoluci týkající se systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA), jehož fungování by mělo být zahájeno v roce 2021. S ohledem na tento výsledek Komise i po roce 2016 navrhla pokračovat v přístupu v rámci EHP (viz oddíl 4). Do systému EU ETS jsou zahrnuty emise oxidu uhličitého (CO2), emise oxidu dusného (N2O) z veškeré výroby kyseliny dusičné, kyseliny adipové, glyoxylové kyseliny a glyoxalu a emise zcela fluorovaných uhlovodíků (PFC) z výroby hliníku. Ačkoli je účast v systému EU ETS povinná, v některých odvětvích jsou zahrnuta pouze zařízení, která přesahují určitou velikost. Kromě toho mohou zúčastněné země ze systému vyčlenit malá zařízení, pokud zavedou opatření, která jejich emise sníží o množství, o něž by se snížily emise, pokud by zařízení zůstala v systému EU ETS. Zúčastněné země mohou rovněž do systému EU ETS zahrnout i další odvětví a skleníkové plyny. * Informace o fázích 1 a 2 systému EU ETS naleznete zde: https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013_en Na základě zpráv podle článku 21 předložených zúčastněnými zeměmi v roce 2017 bylo v roce 2016 celkem 10 790 povolených zařízení v porovnání s přibližně 10 950 v roce 2015 a přibližně 11 200 zařízeními v roce před tím. Stejně jako v předchozích letech jsou paliva spalovaná v rámci systému EU ETS i v roce 2016 v drtivé většině paliva fosilní. 29 zemí však ve srovnání s 27 v roce 2015 rovněž vykázalo používání biomasy v téměř 2 079 zařízeních (19 % všech zařízení). Pouze dvě země (Lichtenštejnsko a Malta) nevykázaly žádné používání biomasy. Emise z použité biomasy v roce 2016 činily přibližně 141 milionů tun CO2 (8 % emisí vykázaných v systému EU ETS) ve srovnání s přibližně 125 miliony tun CO2 v roce 2015 (přibližně 7 % emisí vykázaných v systému EU ETS). Stejné dvě země jako v loňském roce (Německo a Švédsko) vykázaly používání biopaliv v malém množství u celkem tří provozovatelů letadel (ve srovnání se čtyřmi v roce 2015). V rámci kategorií zařízení podle emisí vyprodukovaných za rok údaje za rok 2016 ukazují, že stejně jako v předchozích letech zůstává přibližně 72 % zařízení v kategorii A, téměř 21 % v kategorii B a o něco málo více než 7 % v kategorii C. Více než 6 202 zařízení bylo vykázáno jako „zařízení s nízkými emisemi“ (57,5 % z celkového počtu). Zařízení zapojená do systému EU ETS, v nichž probíhají spalovací procesy, se nacházejí ve všech zúčastněných zemích, rafinace ropy, výroba oceli, cementu, vápna, skla, keramických materiálů a buničiny a papíru se nachází ve většině z nich. Pokud jde o činnosti v systému EU ETS dodatečně uvedené v souvislosti s emisemi jiných skleníkových plynů než CO2, podle zpráv byla v 13 zemích (Německo, Španělsko, Francie, Řecko, Island, Itálie, Nizozemsko, Norsko, Rumunsko, Švédsko, Slovinsko, Slovensko a Spojené království) vydána povolení na výrobu surového hliníku a zcela fluorované uhlovodíky (PFC), zatímco na výrobu kyseliny dusičné a N2O byla vydána povolení v 21 zemích (výjimkami byly Kypr, Dánsko, Estonsko, Irsko, Island, Lichtenštejnsko, Lucembursko, Lotyšsko, Malta a Slovinsko). Ostatní odvětví spojená s emisemi N2O – výroba kyseliny adipové je vykazovaná ve třech zemích (Německo, Francie a Itálie) a výroba glyoxalu a kyseliny glyoxylové je vykazovaná ve dvou zemích (Německo a Francie). Stejné dvě země jako v loňském roce (Francie a Norsko) vykázaly činnosti v oblasti zachycování a ukládání CO2. Osm zemí (Německo, Španělsko, Francie, Chorvatsko, Island, Itálie, Slovinsko a Spojené království) dosud využilo možnosti vyloučit ze systému EU ETS malé producenty emisí v souladu s článkem 27 směrnice o systému EU ETS. Stejně jako v roce 2015 činily celkové emise vyloučené v roce 2016 přibližně 4 miliony tun CO2 (tedy přibližně 0,22 % celkových ověřených emisí). Podle zpráv předložených členskými státy podle článku 21 v roce 2017 doposud pouze sedm zemí (Belgie, Dánsko, Francie, Chorvatsko, Maďarsko, Lichtenštejnsko a Litva) využilo ustanovení nabízeného článkem 13 nařízení Komise (EU) č. 601/2012 (“nařízení o monitorování a vykazování“), které v případech s nízkým rizikem umožňuje povolit používání zjednodušených monitorovacích plánů. Od roku 2015 se připojilo pouze Dánsko. Pokud jde o provozovatele letadel s nízkými emisemi, použití tohoto ustanovení vykázaly čtyři země (Belgie, Finsko, Island a Polsko), přičemž od roku 2015 se připojila Belgie. Pokud jde o zahrnuté provozovatele letadel, v roce 2016 bylo vykázáno 503 provozovatelů letadel s monitorovacími plány (ve srovnání s 524 vykázanými za rok 2015 a 611 za rok 2014). To naznačuje, že počet provozovatelů letadel se v rámci systému EU ETS stabilizuje. Téměř 60 % (300) vykázaných provozovatelů byli provozovatelé letadel v obchodní letecké dopravě, zatímco zbylých 40 % (203) byli provozovatelé letadel v neobchodní letecké dopravě. Celkem 249 (téměř 50 %) jich spadalo do kategorie malých producentů emisí (v porovnání s 274 (52 %) v roce 2015 a 329 (54 %) v roce 2014). 2.2.Registr Unie a protokol transakcí Evropské unie (EUTL) Registr Unie a protokol transakcí Evropské unie (EUTL) sledují vlastnictví všeobecných povolenek a povolenek v oblasti letecké dopravy a transakce s nimi související tak, že zaznamenávají množství držené na účtech a transakce mezi účty. Jsou provozovány a udržovány Komisí, přičemž národní správci registru jsou nadále ve všech 31 zúčastněných zemích kontaktním místem pro zástupce více než 15 000 účtů (společnosti nebo fyzické osoby). Zatímco registr Unie vede účty pro stacionární zařízení a provozovatele letadel, EUTL automaticky kontroluje, zaznamenává a schvaluje všechny transakce mezi účty, čímž zajišťuje, že všechny transakce jsou v souladu s pravidly systému EU ETS. Tím nabízejí evropským producentům emisí, obchodníkům a 31 vnitrostátním orgánům prostředky umožňující v rámci systému EU ETS provádět činnosti: např. přidělovat bezplatné povolenky provozovatelům stacionárních zařízení a letadel, zaznamenávat emise, umožnit producentům emisí, profesionálním obchodníkům i fyzickým osobám provádět uzavřené obchody, tj. převádět povolenky mezi účty, umožnit producentům emisí kompenzovat emise prostřednictvím odevzdaných povolenek. *Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020, Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 136.

V roce 2016 registr Unie nadále poskytoval spolehlivé služby evropským producentům emisí (stacionárním zařízením a leteckým provozovatelům), obchodníkům a vnitrostátním orgánům. V registru bylo zavedeno několik technických zlepšení a zlepšení v oblasti jeho používání. Tato zlepšení se týkají charakteristik zacházení s uživateli, účtů a transakcí a rovněž autentizačního systému, který byl podstatně vylepšen a změnil se na „EU login“. V létě roku 2017 Komise provedla průzkum uživatelského rozhraní registru Unie a požádala uživatele, aby poskytli své názory na fungování stávajícího rozhraní. Cílem bylo ještě více zlepšit uživatelské prostředí registru. 3.FUNGOVÁNÍ TRHU S UHLÍKEM V ROCE 2016 Tato kapitola poskytuje informace o nabídce a poptávce v systému EU ETS. Pokud jde o nabídku, zahrnuje informace o stanoveném emisním stropu, přidělování bezplatných povolenek, programu NER300, dražbách povolenek, odchylkách od dražeb veškerých povolenek u energetického odvětví a používání mezinárodních kreditů. Nově obsahuje letošní zpráva také kapitolu o systémech kompenzací nepřímých nákladů na snížení emisí. Pokud jde o poptávku, přináší informace o počtu ověřených emisí a o způsobech vyrovnávání nabídky povolenek a poptávky po nich, například o rezervě tržní stability (MSR). 3.1.Nabídka: povolenky uvedené do oběhu 3.1.1.Emisní strop Emisní strop je celkové množství skleníkových plynů, jež může být v rámci systému vypuštěno, aby se zajistilo, že bude splněn cíl v oblasti snižování emisí, a že odpovídá počtu povolenek uvedených do oběhu v průběhu jednoho obchodovacího období. V třetí fázi je uplatňován emisní strop pro celou EU, který nahrazuje předchozí systém národních stropů. Emisní strop pro rok 2013 pro emise ze stacionárních zařízení byl stanoven na 2 084 301 856 povolenek. Emisní strop se každý rok snižuje o lineární redukční koeficient ve výši 1,74 % průměrného celkového objemu povolenek vydaných za rok v období 2008–2012, čímž je zajištěno, že počet povolenek, které mohou být stacionárními zařízeními používány, bude v roce 2020 o 21 % nižší než v roce 2005. Emisní strop odvětví letecké dopravy byl původně stanoven na 210 349 264 povolenek v oblasti letecké dopravy za rok, což je 5 % pod průměrnou roční úrovní emisí z letecké dopravy v období 2004–2006. Dne 1. ledna 2014 se tento strop zvýšil o 116 524 povolenek v oblasti letecké dopravy v souvislosti se začleněním Chorvatska do systému EU ETS. Záměrem bylo, aby tento emisní strop zohledňoval právní předpisy z roku 2008*, které zahrnuly leteckou dopravu do systému EU ETS, a stanovily, že všechny lety z EHP do EHP a uvnitř EHP mají být zahrnuty do systému EU ETS. Rozsah systému EU ETS byl však v období 2013 až 2016 dočasně omezen na lety v rámci EHP s cílem podpořit přijetí opatření ze strany ICAO na globální úrovni. Počet povolenek v oblasti letecké dopravy uvedených do oběhu v letech 2013–2016 byl proto výrazně nižší než původně stanovený strop. S ohledem na pokrok při přijímání opatření na globální úrovni v říjnu 2016 Komise navrhla pokračovat v současném přístupu i po roce 2016 (viz oddíl 4). * Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství. Tabulka 2 uvádí výši emisního stropu pro stacionární zařízení a počet povolenek v oblasti letecké dopravy uvedených do oběhu v jednotlivých letech během třetí fáze systému EU ETS. Tabulka 2: Emisní strop pro systém EU ETS v období 2013–2020



Rok



Roční emisní strop (zařízení) Roční povolenky v oblasti letecké dopravy uvedené do oběhu

2013

2 084 301 856 32 455 312

2014

2 046 037 610 41 681 025

2015

2 007 773 364 48 543 026

2016

1 969 509 118 38 034 475

2017

1 931 244 873 37 833 819

2018

1 892 980 627

2019

1 854 716 381

2020

1 816 452 135 3.1.2.Vydané povolenky 3.1.2.1.Bezplatné povolenky Přestože ve třetí fázi jsou dražby základní metodou přidělování emisních povolenek firmám zapojeným do systému EU ETS, značné množství povolenek bude až do roku 2020 a následně nadále přidělováno zdarma. Uplatňují se tyto zásady: Bezplatně se povolenky poskytují průmyslovým zařízením, aby se vyřešilo možné riziko úniku uhlíku (situace, kdy podniky, které kvůli nákladům v souvislosti s politikami Unie v oblasti klimatu přesunují výrobu do třetích zemí s menšími omezeními týkajícími se emisí skleníkových plynů, což může vést ke zvyšování jejich celkových emisí). Odvětví a pododvětví, která jsou považována za odvětví, jimž hrozí výrazné riziko úniku uhlíku, jsou zařazena na oficiální seznam odvětví ohrožených rizikem úniku uhlíku, který v současnosti platí pro období 2015–2019. * Aktuální seznam odvětví ohrožených rizikem úniku uhlíku naleznete zde: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=CELEX:32014D0746 ·Bezplatné povolenky již nejsou přidělovány odvětví výroby elektřiny. ·Bezplatné povolenky jsou rozdělovány podle pravidel harmonizovaných pro celou EU. ·Udělování bezplatných povolenek vychází z referenčních hodnot výkonnosti s cílem posílit motivaci ke snižování emisí skleníkových plynů a oceňovat nejúčinnější zařízení. ·Byla vytvořena rezerva pro nové účastníky na trhu pro celou EU (NER), která se rovná 5 % celkového množství povolenek vyhrazených pro třetí fázi. Během třetí fáze bude 39 % z celkového množství dostupných povolenek přiděleno formou bezplatných povolenek průmyslovým zařízením a zařízením produkujícím elektřinu za vyráběné teplo. Tento podíl se dále zvýší, neboť do roku 2020 budou uvolněny další bezplatné povolenky pro nové účastníky na trhu. Není možné určit, jak velká část rezervy pro nové účastníky na trhu bude v budoucích letech využita. Posouzení dopadů provedené Komisí v roce 2015 však ukázalo, že se podle dosavadního vývoje očekávalo, že navíc budou z NER bezplatně přidělena maximálně 2 % emisního stropu. Očekává se tudíž, že během třetí fáze bude formou bezplatných povolenek přiděleno přibližně 41 % celkového množství. Přibližně 2 % celkového emisního stropu dále slouží k financování zavádění inovativních nízkouhlíkových technologií prostřednictvím programu NER300. Podíl dražeb ve třetí fázi tudíž činí 57 %. Ve třetí fázi mají na dodatečné přidělení bezplatných povolenek z rezervy pro nové účastníky na trhu nárok nová zařízení a zařízení značně navyšující kapacitu. Po odečtení 300 milionů povolenek pro program NER300 bylo v původní rezervě pro nové účastníky na trhu uloženo 480,2 milionu povolenek. Na celé období třetí fáze bylo rezervováno 139,9 milionu povolenek pro 654 zařízení. Zbývající část rezervy pro nové účastníky na trhu, která představuje 340,3 milionu povolenek, může být rozdělena v budoucnu. Očekává se však, že významný počet těchto povolenek zůstane nepřidělen.

V období do června 2017 se počet přidělených povolenek snížil přibližně o 301,9 milionu povolenek kvůli tomu, že některá zařízení byla uzavřena nebo v nich byla omezena výroba nebo výrobní kapacita oproti situaci, která byla na počátku využita k výpočtu množství povolenek, jež měly být přiděleny ve třetí fázi. 2013 2014 2015 2016 2017 Bezplatné povolenky

(EU-28 + státy ESVO EHP) 903,0 874,8 847,6 821,3 796,2 Povolenky přidělené z rezervy pro nové účastníky na trhu (investice do výstavby nových zařízení a zvyšování kapacity) 11,2 14,6 17,3 18,3 17,6 Bezplatné povolenky, jež nebyly přiděleny kvůli uzavření provozu nebo změnám výroby či výrobní kapacity 40,2 58,6 69,9 65,5 67,5 Vzhledem k tomu, že poptávka po bezplatných povolenkách překročila dostupné množství, množství přidělené všem zařízením v systému EU ETS bylo sníženo o stejný procentuální podíl na základě „opravného koeficientu pro všechna odvětví“ (v souladu se směrnicí o systému EU ETS). Opravný koeficient byl vypočten jako snížení přidělených bezplatných povolenek přibližně o 6 % v roce 2013, přičemž tento podíl se každý rok zvyšuje, až dosáhne přibližně 18 % v roce 2020. Dne 28. dubna 2016 zrušil Evropský soudní dvůr od 1. března 2017 opravné koeficienty pro všechna odvětví stanovená v rozhodnutí Komise 2013/448/EU (viz dodatek 5 k příloze). V důsledku toho Komise tyto koeficienty stanovené v rozhodnutíze dne 24. ledna 2017 přepracovala, aby je tak uvedla do souladu s rozsudkem Soudního dvora.

3.1.2.2.Program NER300 Program NER300 je rozsáhlý program financování inovativních nízkouhlíkových energetických demonstračních projektů. Jeho cílem je demonstrovat zachycování a ukládání oxidu uhličitého, které nepoškozuje životní prostředí, a inovativní technologie v oblasti energie z obnovitelných zdrojů v komerčním rozsahu v rámci EU. Prostředky se do programu NER300 získávají z prodeje 300 milionů emisních povolenek z rezervy pro nové účastníky na trhu vytvořené pro třetí fázi systému EU ETS. Prodejem získané prostředky byly rozděleny mezi projekty vybrané prostřednictvím dvoukolové výzvy k předkládání návrhů v prosinci 2012 a červenci 2014. V návaznosti na dvě výzvy k předkládání návrhů bylo vybráno celkem 38 projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a 1 projekt zaměřený na zachycování a ukládání oxidu uhličitého, které zahrnují 20 členských států EU a na které byly přiděleny prostředky ve výši 2,1 miliardy EUR. Čtyři z nich jsou již v provozu: projekt BEST v Itálii zaměřující se na bioenergii, projekt Verbiostraw v Německu zaměřující se na bioenergii, projekt Windpark Blaiken ve Švédsku zaměřující se na výrobu větrné energie a od 1. července 2017 větrná elektrárna Veja Mate na pobřeží německého Severního moře. Celkem u třinácti projektů bylo učiněno konečné investiční rozhodnutí, zatímco čtyři projekty byly zrušeny. Komise navrhla znovu investovat nevyužité finanční prostředky ze zrušených projektů, které činí přinejmenším 436 milionů EUR, do stávajících finančních nástrojů, tj. schématu InnovFin Energy Demo Projects (EDP) a Nástroje pro propojení Evropy pro dluhové financování, které jsou spravovány Evropskou investiční bankou (EIB). Za tímto účelem členské státy v květnu 2017 schválily ve Výboru pro změnu klimatu příslušnou změnu rozhodnutí o programu NER300. Tabulka 4: Projekty vybrané v rámci první a druhé výzvy k předkládání návrhů v programu NER300 První výzva k předkládání návrhů Druhá výzva k předkládání návrhů Projekty ve stavu plánování 1 17 Projekty, u nichž bylo učiněno konečné investiční rozhodnutí 11 2 Projekty v provozu 4 0 Stažené projekty 4 0 Celkem 20 19 Zveřejnění dalších výzev k předkládání návrhů v rámci programu NER300 se nepředpokládá. Komise se nyní zaměřuje na provádění projektů vybraných k financování a na rychlé opětovné investování nevyužitých finančních prostředků. 3.1.2.3.Kompenzace nepřímých nákladů na snížení emisí Jak je vysvětleno v oddíle 3.1.2.1, energeticky náročná průmyslová odvětví, která mohou být vystavena riziku úniku uhlíku, mají nárok na bezplatné povolenky k pokrytí svých přímých nákladů na snižování emisí. Členské státy EU mohou dále poskytnout státní podporu na kompenzaci některých průmyslových odvětví náročných na elektrickou energii, pokud jde o nepřímé náklady na snižování emisí, tj. zvýšení cen elektřiny, které pochází od výrobců elektřiny v důsledku zavedení systému EU ETS. Aby Komise zajistila jednotné uplatňování kompenzace nepřímých nákladů na snížení emisí ve všech členských státech a minimalizovala narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu, přijala Komise pokyny k některým opatřením státní podpory v rámci systému EU ETS* pro období 2013–2020. Pokyny určují mimo jiné způsobilá odvětví a maximální výše kompenzací nepřímých nákladů na snižování emisí. Státní podpora poskytovaná za tímto účelem je částečná a postupně klesá**, čímž zachovává pobídky v oblasti energetické účinnosti a přechodu k „zelené“ elektřině v souladu s cíli systému EU ETS. * Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů po roce 2012, Úř. věst. C158, 5.6.2012, s. 4. ** Maximální podíl způsobilých nákladů klesá z 85 % v období 2013–2015 na 75% v období 2019–2020. K dnešnímu dni Komise schválila 10 systémů státní podpory týkající se kompenzací nepřímých nákladů na snižování emisí. Tabulka 5 uvádí souhrn systémů kompenzace nepřímých nákladů na snížení emisí schválených od roku 2013. Tabulka 5: Systémy kompenzace nepřímých nákladů na snížení emisí schválené v rámci pokynů k systému EU ETS z roku 2012 Členský stát Schválený strop kompenzace nepřímých nákladů na snížení emisí / (roční průměrný schválený strop) v milionech Doba trvání systému podpory Příjmy z dražeb členských států 2016 (bez povolenek v oblasti letecké dopravy) v milionech UK 113/ (13– 50) GBP 2013–2020 419 EUR DE 756/ (203–350) EUR 2013–2020 846 EUR BE 113 / ( 38) EUR 2013–2020 107 EUR NL 156 / (78) EUR 2013–2020 142 EUR EL 160 / (40) EUR 2013–2020 147 EUR LT 13,1 / (1–3) EUR 2014–2020 21 EUR SK 250 / (35) EUR 2014–2020 65 EUR FR 364 / (61) EUR 2015–2020 231 EUR FI 149 / (30) EUR 2016–2020 71 EUR ES 5/ (1–3) EUR 2013–2015 365 EUR 106 /(6–25) EUR 2016–2020

3.1.2.4.Dražby povolenek Počínaje třetí fází systému EU ETS jsou základním způsobem přidělování povolenek dražby na primárním trhu. Více než polovina povolenek se během této fáze přiděluje v dražbě, přičemž tento podíl se po dobu obchodování postupně zvyšuje. Dražby se řídí nařízením o dražbě povolenek*, které určuje harmonogram, správu a jiné aspekty dražeb povolenek s cílem zajistit, aby dražby probíhaly otevřeným, transparentním, harmonizovaným a nediskriminačním způsobem. * Nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 ze dne 12. listopadu 2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, Úř. věst. L 302, 18.11.2010, s. 1. Dražby ve vykazovaném období probíhaly prostřednictvím těchto dražebních platforem: ·Evropská energetická burza European Energy Exchange AG (dále jen „EEX“), provádějící dražby jako společná dražební platforma pro 25 členských států, které se zapojily do společného zadávacího řízení, a pro Polsko, které se společného zadávacího řízení neúčastnilo, ale ještě neurčilo vlastní dražební platformu. K 5. září 2016 Evropská energetická burza provádí dražby jako druhá společná dražební platforma určená dne 13. července 2016; ·Evropská energetická burza, provádějící dražby pro Německo, jako alternativní dražební platforma; ·Mezikontinentální komoditní burza ICE Future Europe (dále jen „ICE“), provádějící dražby pro Spojené království jako alternativní dražební platforma. Dražit povolenky dosud nezačal Island, Lichtenštejnsko a Norsko. Evropská energetická burza (EEX) provádějící dražby jménem 27 členských států (25 členských států spolupracujících na společné dražební platformě, Německo a Polsko) vydražila v roce 2016 89 % celkového množství vydražených povolenek, zatímco Mezikontinentální komoditní burza vydražila jménem Spojeného království 11 % celkového množství. Dne 4. května 2017 se konala dražba s pořadovým číslem 1 000 uskutečněná napříč platformami podle nařízení o dražbách. Do 30. června 2017 bylo uspořádáno více než 1 036 dražeb. Tabulka 6 nabízí přehled objemů povolenek, jež byly vydraženy Evropskou energetickou burzou a Mezikontinentální komoditní burzou do dne 30. června 2017, včetně dřívějších dražeb všeobecných povolenek. Objemy všeobecných povolenek byly určeny s ohledem na rozhodnutí 1359/2013/EU odložit dražbu 900 milionů povolenek z let 2014, 2015 a 2016. Objemy povolenek v oblasti letecké dopravy byly určeny s ohledem na dočasné odchylky stanovené pro leteckou dopravu v rozhodnutí č. 377/2013/EU a nařízení (EU) č. 421/2014. Rok



Všeobecné povolenky Povolenky v oblasti letecké dopravy 2012 89 701 500 2 500 000 2013 808 146 500 0 2014 528 399 500 9 278 000 2015 632 725 500 16 390 500 2016 715 289 500 5 997 500 2017 (do 1. dubna) 241 935 000 0 Dražby všeobecně proběhly hladce, dražební zúčtovací ceny byly celkově v souladu s cenami na sekundárním trhu a nevyskytly se žádné závažné problémy či incidenty. V důsledku přechodu z přechodné dražební platformy na její nástupnickou společnou dražební platformu nebyly v srpnu 2016 přibližně po dobu jednoho týdne prováděny pro 25 zúčastněných členských států žádné dražby. Dražba, kterou 25. května 2016 uskutečnila Evropská energetická burza pro Polsko, a dražba ze dne 14. prosince 2016, kterou provedla Mezikontinentální komoditní burza pro Spojené království, byly zrušeny v souladu s ustanoveními nařízení o dražbách. V případě polské dražby bylo důvodem nedodržení vyvolávací ceny, zatímco v případě Spojeného království celkový objem nabídky klesl pod dražený objem. Společně s těmito dražbami bylo od konce roku 2012 zrušeno celkem pět dražeb z více než tisíce dražeb uskutečněných podle nařízení o dražbách. Přehled dražebních zúčtovacích cen, včetně počtu účastníků a poměru poptávaného a celkového nabízeného množství povolenek (tzv. poměr pokrytí) pro dražby všeobecných povolenek od roku 2013 do 30. června 2017 je uveden v dodatku 2 k příloze. Dražební platformy zveřejňují podrobné výsledky jednotlivých aukcí na zvláštních internetových stránkách. Další informace o výsledcích dražeb, včetně údajů o účasti, tak zvaném poměru pokrytí, a cenách jsou k dispozici ve zprávách členských států zveřejněných Komisí . Celkové výnosy z dražeb v období od roku 2012 do 30. června 2017 přesáhly částku 18,4 miliardy EUR (pouze v roce 2016 činily celkové výnosy 3,79 miliardy EUR). Směrnice o systému EU ETS stanoví, že členské státy by měly použít nejméně 50 % výnosů z dražeb, včetně veškerých výnosů z povolenek přidělených v zájmu solidarity a růstu, k účelům souvisejícím s oblastmi změny klimatu a energetiky. V roce 2016 členské státy z dražeb povolenek v systému EU ETS získaly výnosy ve výši 3,79 miliardy EUR. Podle informací předložených Komisí členské státy v roce 2016 vynaložily nebo plánovaly vynaložit přibližně 80 % těchto výnosů ke stanoveným účelům souvisejícím s klimatem a energetikou , existují však mezi nimi rozdíly. 3.1.2.5.Odchylka od plného obchodování s povolenkami formou aukce u energetického odvětví

Počet povolenek přidělených formou bezplatných povolenek výrobcům elektřiny v roce 2016 je uveden v tabulce 1 dodatku 1 k příloze, zatímco celkový počet povolenek za rok je uveden v tabulce 2 dodatku 1. Celková výše vykázané investiční podpory v letech 2009 až 2016 činí přibližně 11 miliard EUR. Zhruba 80 % z toho putovalo na modernizaci a dodatečnou modernizaci infrastruktury, zatímco zbývající investice se týkaly čistých technologií nebo diverzifikace dodávek. Jako příklady investic uveďme snížení spotřeby energie pro výrobu elektřiny v Litvě, nahrazení izolace stávajících parních rozvodů v České republice a výstavbu kogenerační jednotky poháněné zejména zemním plynem v Bulharsku. Povolenky, které nejsou přiděleny formou bezplatných povolenek, jsou vydraženy. Obrázek 1 uvádí počet povolenek, které byly požadovány způsobilými členskými státy v letech 2013–2016. Obrázek 1: Povolenky přidělené formou bezplatných povolenek podle článku 10c Obrázek 2 uvádí rozsah, v jakém byly povolenky podle článku 10c přiděleny, vydraženy nebo nebyly využity. Například 82 milionů nevyužitých povolenek, které byly odečteny od podílu povolenek Polska vydražených v období 2013 až 2016, ale zatím nebyly rozděleny formou bezplatných povolenek nebo předány do dražby. Obrázek 2: Rozdělení povolenek (přidělené, vydražené, nevyužité zbývající) Přidělené povolenky Vydražené povolenky Nevyužité zbývající povolenky Tabulka 7 uvádí počet nevyužitých povolenek odečtených za roky až do roku 2016, které byly v období 2013–2016 vydraženy, a rovněž počet nevyužitých zbývajících povolenek.

Tabulka 7: Nakládání s nevyužitými povolenkami podle článku 10c v období 2013–2016 Členský stát Počet nevyužitých povolenek podle článku 10c vydražených (v milionech) Počet zbývajících nevyužitých povolenek (v milionech) BG 6,9 0,0 CY 0,0 0,0 CZ 0,1 0,2 EE 0,2 0,3 HU 0 0,9 LT 0,3 0,6 PL 0,0 82,8 RO 8,8 6,6 Celkem 16,3 90,5 3.1.3.Mezinárodní kredity Systém EU ETS svým účastníkům umožňuje používat mezinárodní kredity z mechanismu čistého rozvoje podle Kjótského protokolu a ze společného provádění při plnění části svých povinností v rámci systému EU ETS až do roku 2020*. Tyto kredity jsou finančními nástroji, které představují tunu CO2 odstraněného z atmosféry, nebo které vedou ke snížení jeho množství v atmosféře v důsledku projektu snižování emisí. Ve třetí fázi se již kredity přímo nevyřazují, ale lze je kdykoli v průběhu kalendářního roku vyměnit za povolenky. Na používání kreditů účastníky systému EU ETS se vztahuje celá řada norem v oblasti kvality: nepovolují se kredity z projektů zaměřených na jadernou energii a zalesňování a odlesňování a nové projekty registrované po roce 2012 musí být v nejméně rozvinutých zemích. Existují rovněž maximální výše kreditů, které mohou používat provozovatelé stacionárních zařízení a letadel. * Projekty v rámci mechanismu čistého rozvoje i společného provádění vytvářejí uhlíkové kredity podle Kjótského protokolu: Projekty v rámci mechanismu čistého rozvoje produkují certifikovaná snížení emisí (CER) a projekty v rámci společného provádění pak jednotky snížení emisí (ERU). Nařízení Komise (EU) č. 389/2013 stanoví, že jednotky snížení emisí (ERU) vydané třetími zeměmi, které nemají právně závazné kvantifikované emisní cíle od roku 2013 do roku 2020, jak je uvedeno ve změně Kjótského protokolu, nebo které neuložily ratifikační listinu týkající se dané změny Kjótského protokolu, by měly být vedeny v registru Unie jen v případě, že bylo ověřeno, že se vztahují ke snížení emisí, u nichž je ověřeno, že k nim došlo před rokem 2013.

** Nařízení Komise (EU) č. 1123/2013 ze dne 8. listopadu 2013 o stanovení nároků na mezinárodní kredity podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES, Úř. věst. L 299, 9. 11. 2013, s. 32 Přestože přesné množství nároků na mezinárodní kredity ve druhé a třetí fázi (2008–2020) bude zčásti ovlivněno množstvím budoucích ověřených emisí, odhadují tržní analytici, že bude činit zhruba 1,6 miliardy kreditů. K 30. červnu 2017 činil celkový počet mezinárodních použitých nebo vyměněných kreditů 1,48 miliardy, což představuje více než 90 % odhadu povoleného maxima. Obrázek 3 uvádí výměnu mezinárodních kreditů. Úplný přehled je k dispozici v dodatku 3 přílohy.

Obrázek 3: Přehled výměny mezinárodních kreditů v období do 30. června 2017

3.2.Poptávka: povolenky vyjmuté z oběhu Podle údajů zanesených v registru Unie se odhaduje, že emise skleníkových plynů ze zařízení zapojených do systému EU ETS klesly v roce 2016 o 2,9 % ve srovnání s rokem 2015. To znamená klesající trend emisí od začátku třetí fáze systému v roce 2013.



Rok



2011



2012



2013



2014



2015



2016 Ověřené emise celkem 1 904 1 867 1 908 1 814 1 803 1 750 Změna oproti roku x-1 -1,8 % -2 % 2,2 % -4,9 % -0,6 % -2,9 % Ověřené emise z energetického odvětví 1,185 1,181 1,128 1,039 1,031 982 Změna oproti roku x-1 -0,3 % -4,4 % -7,9 % -0,8 % -4,8 % Ověřené emise z průmyslových zařízení 720 686 780 775 772 768 Změna oproti roku x-1 -4,6 % 13,7 % -0,7 % -0,4 % -0,5 %



Míra reálného růstu HDP ve státech EU-28



1,7 %



-0,5 %



0,2 %



1,7 %



2,2 %



1,9 % Údaje o HDP uvedené na: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/table.do?tab=table&init=1&plugin=1&language=en&pcode=tec00115 (přístup v červenci 2017). Ověřené emise z letecké dopravy jsou vykázány zvlášť v oddíle 4. Z tabulky vyplývá, že hlavním faktorem při snižování ověřených emisí byly spalovací procesy. Počet dobrovolně zrušených povolenek činí 63 573 v roce 2016. Celkem bylo doposud zaznamenáno 267 933 dobrovolně zrušených povolenek. 3.3.Zajišťování rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou Na počátku třetí fáze se systém EU ETS vyznačoval značnou nerovnováhou mezi nabídkou povolenek a poptávkou po nich, což vyústilo v jejich přebytek dosahující přibližně 2,1 miliardy v roce 2013. Přebytek byl v roce 2014 mírně snížen a poté výrazně klesl na 1,78 miliardy povolenek v roce 2015 a na 1,69 miliardy povolenek v roce 2016. Odráží to dopad dalšího snížení nabídky povolenek v roce 2016, což je poslední rok provádění opatření spočívajícího v odložení dražeb, o 200 milionů. Jelikož v roce 2016 došlo k poklesu emisí přibližně o 2,9 %, nižší poptávka částečně vyvážila dopad snížení nabídky na přebytek. K vyřešení strukturální nerovnováhy mezi nabídkou povolenek a poptávkou po nich bylo v roce 2015 dohodnuto vytvoření rezervy tržní stability (MSR) pro zvýšení flexibility dražební nabídky emisních povolenek. Tyto povolenky, u nichž byla odložena dražba, budou nakonec převedeny do rezervy, která začne fungovat od ledna 2019. Klíčovým faktorem fungování rezervy tržní stability je celkový počet povolenek v oběhu (TNAC). Pokud bude celkový počet povolenek v oběhu vyšší než předem stanovená horní hranice (833 milionů povolenek), povolenky se do rezervy budou vkládat a pokud bude jejich množství nižší než předem stanovená spodní hranice (méně než 400 milionů povolenek), povolenky se z rezervy budou uvolňovat*. Povolenky tedy do rezervy tržní stability budou plynout nebo se z ní uvolňovat v případech, kdy povolenky v oběhu nebudou odpovídat předem určenému rozmezí. Do rezervy budou dále převedeny povolenky, jejichž dražba byla odložena nebo které nebyly přiděleny**. * Nebo pokud jsou přijata opatření podle článku 29a směrnice o systému EU ETS ** Nepřidělené povolenky jsou povolenky, které nebyly přiděleny podle čl. 10a odst. 7 směrnice o systému EU ETS, tj. povolenky zbývající v rezervě pro nové účastníky na trhu, a povolenky, které vyplývají z použití čl. 10a odst. 19 a 20, tj. povolenky, které měly být bezplatně přiděleny zařízením, k čemuž však nedošlo kvůli částečnému či úplnému zastavení provozu nebo podstatnému snížení kapacity. Povolenky de facto „nepřidělené“ v důsledku uplatňování příslušného faktoru úniku uhlíku na odvětví, která v aktuálním období nebyla začleněna do seznamu odvětví, v nichž se únik uhlíku předpokládá, ani povolenky, které nebyly přiděleny podle čl. 10c směrnice o systému EU ETS, nejsou určeny k umístnění do rezervy tržní stability podle čl. 1 odst. 3 rozhodnutí (EU) 2015/1814. Tyto povolenky proto nejsou zahrnuty (viz s. 225 posouzení dopadů (SWD(2015) 135 final) k návrhu revize ETS). Celkový počet povolenek v oběhu, který je důležitý pro vkládání povolenek do rezervy tržní stability a jejich uvolňování z ní, se vypočítá pomocí tohoto vzorce: Celkový počet povolenek v oběhu = nabídka – (poptávka + povolenky v rezervě tržní stability) Nabídku emisních povolenek tvoří povolenky převedené z druhé fáze EU ETS (2008–2012), dražené povolenky, bezplatně přidělované povolenky a povolenky uložené v rezervě pro nové účastníky na trhu; zatímco poptávku určují emise ze zařízení a zrušené povolenky. Bližší informace jsou k dispozici v tabulce 1 v dodatku 4 k příloze.

Výchozím bodem pro určení celkového počtu povolenek v oběhu je celkové množství povolenek, jež zbyly z druhé fáze systému EU ETS a nebyly vyřazeny či zrušeny. Toto „celkové množství převedených povolenek“ činí tedy 1 749 540 826 povolenek, představuje přesný počet povolenek ETS v oběhu na začátku třetí fáze obchodování v rámci systému EU ETS. Zpráva o trhu s uhlíkem umožňuje konsolidovat údaje týkající se nabídky a poptávky zveřejňované podle harmonogramu vykazovacích povinností, jež jsou stanoveny ve směrnici o systému EU ETS a jejích prováděcích ustanoveních. Tento harmonogram, relevantní údaje a rozsah jsou shrnuty v tabulce 2 v dodatku 4 k příloze. Obrázek 4 ukazuje složení nabídky a poptávky v roce 2016. Příslušné údaje byly také zveřejněny v rámci sdělení o celkovém počtu povolenek v oběhu (TNAC) pro účely rezervy tržní stability . Obrázek 4: Složení souhrnné nabídky a poptávky za období do konce roku 2016 Nabídka (souhrnná, v milionech) Poptávka (souhrnná, v milionech) Bezplatné povolenky Zrušené povolenky Vyměněné mezinárodní kredity Ověřené emise Bezplatné povolenky (rezerva pro nové účastníky trhu) Bezplatné povolenky (č1ánek 10c) Zpeněžení povolenek v rámci programu NER300 prostřednictvím EIB Dražby povolenek Dřívější dražby povolenek Převádění povolenek Jelikož rezerva tržní stability začne fungovat v roce 2019, Komise začne každý rok pravidelně v polovině května zveřejňovat celkový počet povolenek v oběhu za předchozí rok. V květnu 2017 byl poprvé zveřejněn celkový počet povolenek v oběhu odpovídající počtu 1 693 904 897 povolenek. Obrázek 5 představuje vývoj výše souhrnné nabídky a poptávky v systému EU ETS za období do konce roku 2016. V roce 2013 nabídka činila přes 2 miliardy povolenek, zatímco poptávka byla nižší, a sice na úrovni 1,9 miliardy povolenek. V roce 2014 se celková nabídka i poptávka snížily přibližně na 1,8 miliardy povolenek. V roce 2015 se nabídka ještě snížila na 1,5 miliardy povolenek, zatímco poptávka se snížila jen nepatrně. V následujících letech emise zůstaly stabilní nebo se snížily, zatímco nabídka povolenek se v důsledku provádění opatření spočívajícího v odložení dražeb výrazně snížila. V důsledku toho jejich přebytek v roce 2013 vzrostl na více než 2 miliardy povolenek, v roce 2014 zůstal stálý a následně v roce 2015 klesl přibližně na 1,8 miliardy povolenek. V roce 2016 se emise v porovnání s rokem 2015 snížily, poptávka však byla stále vyšší než nabídka. Celkový počet povolenek v oběhu zveřejněný v květnu 2017 tedy dosahuje nejnižší úrovně od začátku aktuálního obchodovacího období. Obrázek 5: Vývoj nabídky a poptávky v letech 2013–2016 Poptávka Nabídka Celkové množství převedených povolenek z druhé fáze Přebytek 4.LETECKÁ DOPRAVA Odvětví letecké dopravy je součástí systému EU ETS od roku 2012. Původní právní předpisy se týkaly všech letů do Evropského hospodářského prostoru (EHP) i mimo něj. EU se však rozhodla omezit závazky na období 2012–2016 na lety v rámci EHP s cílem podpořit přijetí opatření na snížení emisí z letecké dopravy ze strany Mezinárodní organizace pro civilní letectví na globální úrovni. V říjnu 2016 shromáždění ICAO schválilo rezoluci týkající se systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA), který by měl být zahájen v roce 2021. CORSIA je koncipován jako systém vyrovnávání emisí uhlíku s cílem stabilizovat emise pocházející z mezinárodní letecké dopravy na úrovni roku 2020. Členské státy EU oznámily svůj záměr připojit se ke globálnímu systému ICAO již od začátku, pokud budou splněny určité podmínky. Než se začne opatření přijaté na globální úrovni používat, navrhla Komise pokračovat ve stejném přístupu v rámci systému EU ETS v oblasti letecké dopravy po roce 2016, tj. zachovat geografický rozsah působnosti v rámci EHP. Návrh rovněž zachovává stejné výjimky a stejný přístup k přidělování povolenek leteckým společnostem, na které se od roku 2021 bude uplatňovat lineární redukční koeficient, a předpokládá nový přezkum s cílem zvážit způsoby provedení systému CORSIA v právních předpisech EU prostřednictvím revize směrnice o systému EU ETS. Politické dohody o tomto návrhu bylo dosaženo v říjnu 2017.

Pokud jde o vývoj emisí v oblasti letecké dopravy v rámci systému EU ETS v roce 2016, ověřené emise dále rostly a činily 61 milionů tun CO2, což představuje nárůst o 7,9 % oproti roku 2015. V roce 2016 bylo přiděleno něco více než 32 milionů bezplatných povolenek. V období od ledna do prosince 2016 bylo vydraženo přibližně 6 milionů povolenek. V roce 2017 byly povolenky vydány s oblastí působnosti v rámci EHP, jelikož prozatím nebyl přijat legislativní návrh týkající se systému EU ETS pro leteckou dopravu. Upravené množství přidělených bezplatných povolenek přesahovalo 32 milionů. Kromě toho bylo ze zvláštní rezervy přiděleno téměř 1,1 milionu bezplatných povolenek novým účastníkům na trhu a rychle rostoucím provozovatelům. Jedná se o první ze čtyř ročních vydání povolenek v období let 2013–2020. Množství povolenek, které mají být vydraženy v průběhu roku 2017, bude úměrné celkovému počtu vydaných povolenek. Tabulka 9 uvádí souhrn ověřených emisí, bezplatných povolenek a objemů dražeb pro odvětví letecké dopravy od začátku třetí fáze systému EU ETS. Tabulka 9: Ověřené emise a povolenky přidělené do odvětví letecké dopravy



Rok



2013



2014



2015



2016 2017



Ověřené emise (v milionech tun ekvivalentu CO2) 53 495 902 54 822 754 57 085 143 61 124 583



Změna ověřených emisí oproti roku x-1 1 326 852 2 262 389 4 039 440



Bezplatné povolenky (EU-28 + státy ESVO EHP) 32 455 312 32 403 025 32 152 526 32 036 975 32 018 239 Bezplatně přidělené povolenky z rezervy pro nové účastníky na trhu a rychle rostoucí provozovatele 0 0 0 0 1 085 080 Objem vydražených povolenek 0 9 278 000 16 390 500 5 997 500 4 730 500 Objemy povolenek v oblasti letecké dopravy vydražených v období 2013–2015 odrážejí rozhodnutí spolunormotvůrce z roku 2013 o pozastavení ETS a o omezení závazků týkajících se klimatu pouze na lety v rámci EHP s cílem podpořit přijetí opatření na globální úrovni ze strany ICAO. Plnění závazků v odvětví letecké dopravy bylo odloženo a v letech 2012 a 2013 nebyly vydraženy žádné povolenky v oblasti letecké dopravy. Objemy roku 2012 byly proto vydraženy v roce 2014, přičemž závazky v oblasti emisí z letecké dopravy z roku 2013 a 2014 byly splněny v roce 2015. 5.DOZOR NAD TRHEM Výrazný podíl každodenních transakcí s emisními povolenkami se uskutečňuje formou derivátů (futures, forwardy, opce, swapy), které již podléhají regulaci finančních trhů na úrovni EU. Tu nahrazuje soubor opatření v rámci směrnice o trzích finančních nástrojů (dále jen „MiFID 2“), jež se začne uplatňovat v lednu 2018. V rámci této nové směrnice budou emisní povolenky rovněž klasifikovány jako finanční nástroje. To znamená, že pravidla, jež se uplatňují u tradičních finančních trhů (trhy zahrnující obchod s uhlíkovými deriváty na hlavních platformách nebo mimoburzovní (OTC) se rovněž budou vztahovat na spotový segment sekundárního trhu s uhlíkem, čímž se emisní povolenky dostanou z hlediska transparentnosti, ochrany investorů a integrity na stejnou úroveň s trhem s deriváty. Vzhledem ke křížovým odkazům na definice finančních nástrojů uvedené ve směrnici MiFID 2 se navíc budou na emisní povolenky vztahovat i další právní předpisy týkající se finančních trhů. To platí zejména pro nařízení o zneužívání trhu, jež se bude používat na transakce a postupy týkající se emisních povolenek jak na sekundárních trzích, tak na trzích primárních. Stejně tak v důsledku odkazu na směrnici MiFID 2 uvedeného ve směrnici o boji proti praní peněz budou mít obchodníci s uhlíkem, kteří získali licenci podle směrnice MiFID, povinnost provádět v rámci sekundárního spotového trhu s emisními povolenkami u svých klientů hloubkové kontroly. **** * Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU. ** Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 ze dne 16. dubna 2014 o zneužívání trhu (nařízení o zneužívání trhu) a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES a směrnic Komise 2003/124/ES, 2003/125/ES a 2004/72/ES. *** Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES. **** Hloubkové kontroly jsou již povinné na primárním trhu a na sekundárním trhu s deriváty emisních povolenek. Ve směrnici MiFID 2 i v nařízení o zneužívání trhu, jež byly přijaty v roce 2014, se počítá s tím, že obecný režim bude v určitých ohledech přizpůsoben specifikům trhu s uhlíkem (viz zpráva o trhu s uhlíkem z roku 2015). V letech 2016 a 2017 bylo přijato několik opatření upravujících podrobné aspekty ustanovení v rámci směrnice MiFID2 a nařízení o zneužívání trhu. 5.1.Právní povaha emisních povolenek a nakládání s nimi z daňového hlediska Právní povaha emisních povolenek a nakládání s nimi z daňového hlediska se v jednotlivých zemích liší, neboť tyto dva aspekty nejsou ve směrnici o systému EU ETS definovány. Země jsou namísto toho povinny předkládat každoročně zprávu o svých vnitrostátních režimech týkajících se právní povahy emisních povolenek a nakládání s nimi z daňového hlediska v rámci svých povinností překládat zprávy podle článku 21. I přes nedostatek harmonizace se však během posledních deseti let rozvinul vyspělý a do značné míry likvidní trh. Současný regulační rámec poskytuje nezbytnou právní oporu pro transparentní a likvidní trh s uhlíkem a současně zajišťuje jeho stabilitu a integritu. Vnitrostátní režimy nakládání s povolenkami se liší, a to od finančních nástrojů a nehmotného majetku až po majetková práva a komodity. Podle zpráv předložených podle článku 21 v roce 2017 provedly nebo předpokládají změny vnitrostátních právních předpisů, zejména změny týkající se provádění směrnice MiDIF2, nejméně čtyři zúčastněné země. Pokud jde o nakládání s povolenkami z daňového hlediska, pouze tři země vykázaly, že se na vydávání emisních povolenek vztahuje daň z přidané hodnoty (DPH). Naopak ve většině zúčastněných zemí (ve všech s výjimkou Estonska, Islandu, Kypru a Lichtenštejnska) se DPH vztahuje na transakce s emisními povolenkami na sekundárním trhu. Většina zemí uvedla, že na domácí transakce s emisními povolenkami uplatňuje mechanismus přenesení daňové povinnosti. Emisní povolenky pro společnosti mohou být dodatečně zdaněny (např. prostřednictvím daně z příjmu právnických osob). Patnáct zemí uvedlo, že žádné takové zdanění neuplatňují. Jak bylo zmíněno v předchozí zprávě o trhu s uhlíkem, Komise v současné době zpracovává studii o právní povaze povolenek v rámci systému EU ETS. V nedávném rozhodnutí o předběžné otázce ze dne 8. března 2017 se Soudní dvůr zdržel definování povahy povolenek (viz dodatek 5 k příloze).

6.MONITOROVÁNÍ, VYKAZOVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ EMISÍ Monitorování, vykazování a ověřování emisí skleníkových plynů musí být spolehlivé, transparentní, důsledné a přesné, aby systém EU ETS mohl účinně fungovat. Je doplněno spolehlivým akreditačním systémem, jenž má zajistit dostatečnou kvalitu ověřovatelů třetích stran. Harmonizaci požadavků na monitorování, vykazování a ověřování zajišťuje nařízení o monitorování a vykazování a nařízení o akreditaci a ověřování. Monitorovací systém v rámci systému EU ETS je strukturován na základě modulárního přístupu, takže poskytuje vysoký stupeň pružnosti, aby provozovatelé mohli zajistit nákladovou efektivitu a zároveň vysokou spolehlivost údajů o monitorovaných emisích. Za tímto účelem je povoleno použití několika monitorovacích metod (metody založené na výpočtech nebo metody založené na měření a ve výjimečných případech také nouzových přístupů). Pro různé části zařízení lze použít různé metody. Pro provozovatele letadel přicházejí v úvahu pouze přístupy založené na výpočtech, přičemž hlavním parametrem, jejž je třeba určit u letů spadajících do systému EU ETS, je spotřeba paliva. Náhodnému výběru metod monitorování a dočasným odchylkám má zabránit požadavek, aby si zařízení a provozovatelé letadel nechali monitorovací plán schválit příslušným orgánem podle nařízení o monitorování a vykazování. Nařízením o akreditaci a ověřování pro třetí fázi a další období byl pro celou EU zaveden harmonizovaný přístup k akreditaci ověřovatelů. Aby mohli ověřování v souladu s nařízením o akreditaci a ověřování provádět ověřovatelé, kteří jsou právnickou osobou nebo právním subjektem, musí být akreditováni vnitrostátním akreditačním orgánem. Nový jednotný akreditační systém nabízí tu výhodu, že ověřovatelům umožňuje vykonávat činnost na základě vzájemného uznávání ve všech zúčastněných zemích, díky čemuž jsou plně využity výhody vnitřního trhu a přispívá se k tomu, aby byla všude zajištěna dostatečná dostupnost. 6.1 Obecný vývoj Komise nadále usiluje o zlepšování přehledů a šablon, které dává k dispozici ve snaze usnadnit důsledné uplatňování požadavků nařízení o monitorování a vykazování a nařízení o akreditaci a ověřování. V této souvislosti byly vypracovány nové pokyny k inspekci v rámci systému EU ETS s cílem pomoci s koordinací reakce členských států na doporučení Evropského účetního dvora ohledně zavedení soudržnějších a účinnějších rámců kontroly provádění systému EU ETS, včetně inspekcí. Komise rovněž nadále podporuje zlepšení v provádění monitorování, vykazování, ověřování a akreditace zeměmi v rámci systému EU ETS. V případě potřeby byly pokyny dovysvětleny a byla zorganizována školení zaměřující se na řešení některých z hlavních otázek zjištěných v akčních plánech vypracovaných za účelem pomoci jednotlivým zemím. Uznává se, že účinnost systému dodržování se zlepšila poté, co nařízení o monitorování a vykazování umožnilo zemím povinně vyžadovat elektronické vykazování. Většina zúčastněných zemí hlásí používání šablon nebo systémů na základě minimálních požadavků stanovených Komisí. Čtrnáct členských států v roce 2017 uvedlo, že používají určitou formu automatického informačního systému pro vykazování v rámci systému EU ETS (v porovnání s 13 v roce 2016 a 10 v roce 2015). Jak bylo uvedeno v předchozí zprávě o trhu s uhlíkem, Komise spustila v květnu 2016 aplikaci DECLARE ETS MRVA – webový systém vyvinutý na podporu povinností týkajících se monitorovacích plánů v systému EU ETS, ročních výkazů emisí, ověřovacích zpráv a zpráv o zlepšení ze strany zúčastněných zemí. 6.2 Použité monitorování Podle zpráv podle článku 21, které členské státy předložily v roce 2017, používá většina zařízení metodiku založenou na výpočtech. Využívání systémů kontinuálního měření emisí bylo nahlášeno pouze u 150 (méně než 1,5 %) zařízení (v 23 členských státech), nejčastěji v Německu a České republice. Oproti loňskému roku přibyla jedna země, ale z celkového počtu zařízení jedno ubylo. Použití nouzového přístupu uvedlo pouze 11 zemí u 36 zařízení, což představuje přibližně 5,1 milionu tun ekvivalentu CO2 (v porovnání s 6,6 milionu tun ekvivalentu CO2 v předchozím roce). Nizozemsko vykázalo snížení počtu zařízení, které používají nouzový přístup (9 v porovnání s 12 v loňském roce), a snížení emisí na polovinu. Dvě zařízení (jedno ve Velké Británii a jedno v Nizozemsku) jsou odpovědná za více než polovinu celkových emisí vykázaných v souvislosti s nouzovým přístupem. Drtivá většina zařízení minimální úrovně přesnosti stanovené nařízením o monitorování a vykazování splňuje. Ve zprávách bylo uvedeno, že od požadavku použít nejvyšší úrovně přesnosti u významných zdrojových toků se alespoň u jednoho parametru odchýlilo pouze 105 zařízení kategorie C (v porovnání se 113 v předchozím roce a 118 v roce předtím), tedy 13 % (v porovnání s 14 % v minulém roce). Tyto odchylky se povolují pouze v případě, kdy provozovatel prokáže, že nejvyšší úrovně přesnosti technicky nelze dosáhnout nebo že by vyžadovala nepřiměřené náklady. Pokud tyto podmínky již neplatí, jsou provozovatelé povinni svůj monitorovací systém modernizovat. Ve vykazovaném období roku 2013 bylo uvedeno, že 137 zařízení kategorie C (16 % z celkového počtu) nějakým způsobem nesplňuje požadavek nejvyšší úrovně přesnosti. Proto je v každém roce třetí fáze systému EU ETS u zařízení kategorie C patrné neustálé zlepšování za účelem dosažení nejvyšší úrovně přesnosti. Podobně i zprávy od 22 zúčastněných zemí (stejně jako v předchozích dvou letech) naznačují, že celkem 22 % zařízení kategorie B je povolených s určitou formou odchylky od požadavků stanovených nařízením o monitorování a vykazování v porovnání s 26 % v předchozím roce a 28 % v roce předtím, což opět prokázalo neustálé zlepšování v souladu s požadavky na nejvyšší úroveň přesnosti. 6.3 Akreditované ověřování Celkový počet ověřovatelů není ve zprávách podle článku 21 vykázán, ale přiměřený odhad podle počtu ověřovatelů akreditovaných pro oblast spalování (což je primární rozsah akreditace) je, že pokud jde o ověřování v roce 2016, bylo akreditovaných nejméně 130 různých ověřovatelů. Zprávy předložené podle článku 21 v roce 2017 ukazují, že pro oblast letecké dopravy bylo pro rok 2016 akreditováno 47 individuálních ověřovatelů. Evropská spolupráce pro akreditaci (EA) poskytuje ústřední odkaz na příslušné vnitrostátní akreditační orgány a jejich seznamy ověřovatelů akreditovaných pro systém EU ETS . Vzájemné uznávání ověřovatelů mezi zúčastněnými zeměmi úspěšně funguje: většina zemí (29, tedy všechny s výjimkou Francie a Lotyšska) uvedla, že na jejich území působí nejméně jeden zahraniční ověřovatel. Ověřovatelé ve velké míře plní požadavky nařízení o akreditaci a ověřování. Pouze Polsko oznámilo pozastavení a Švédsko odebrání akreditace v roce 2016 (v obou případech se jednalo o jednoho ověřovatele). Pro srovnání: v roce 2015 nebylo vykázáno žádné pozastavení ani odebrání akreditace a v roce 2014 jedno pozastavení a jedno odebrání akreditace. Pouze Polsko uvedlo, že došlo k omezení rozsahu akreditace ověřovatele v roce 2016 ve srovnání se čtyřmi zeměmi, které v roce 2015 uvedly, že došlo k omezení rozsahu akreditace u pěti ověřovatelů, a s třemi zeměmi u šesti ověřovatelů v roce 2014. Méně zemí oznámilo případy, kdy byla na ověřovatele podána stížnost (osm v porovnání s devíti v loňském roce). Celkový počet stížností je také nižší, a sice o 17 %. 96 % obdržených stížností již bylo objasněno (stejně jako minulý rok). Devět států uvedlo neshody týkající se totožnosti ověřovatelů v rámci procesu výměny informací mezi vnitrostátními akreditačními orgány a příslušnými orgány (v porovnání s jedenácti v předchozím roce). 7.PŘEHLED SPRÁVNÍCH ÚPRAV Země účastnící se systému EU ETS využívají různé přístupy s ohledem na příslušné orgány, jež mají provádění systému EU ETS na starosti. V některých zemích se do něj zapojuje několik místních orgánů, zatímco v jiných je přístup centralizovanější. Zprávy podle článku 21 poskytují dobrý přehled organizační struktury v jednotlivých zúčastněných zemích.

Ve správních úpravách zúčastněných zemí nebyly od posledního vykazovaného období zaznamenány žádné významné změny. Podle zpráv předložených podle článku 21 v roce 2017 se na provádění systému EU ETS v každém členském státě podílí v průměru 5 příslušných orgánů. Pokud jde o koordinaci mezi orgány, byly vykázány různé nástroje a metody, mimo jiné například právní nástroje k centrální správě monitorovacích plánů nebo výkazů emisí (v 12 zemích), poskytování závazných pokynů a poradenství ústředním příslušným orgánem místním orgánům (v 10 zemích), pravidelné pracovní skupiny nebo setkání orgánů (v 15 zemích) a používání společné IT platformy (v 13 zemích). Sedm členských států (Kypr, Estonsko, Maďarsko, Itálie, Island, Lichtenštejnsko, Lucembursko) uvedlo, že nezavedlo žádný z výše uvedených nástrojů. Co se týče správních poplatků účtovaných v souvislosti s vydáváním povolení a schvalováním monitorovacích plánů, informovalo v roce 2017 čtrnáct zemí, že od provozovatelů zařízení nevybírají žádné poplatky (Kypr, Německo, Estonsko, Francie, Řecko, Irsko, Lichtenštejnsko, Litva, Lucembursko, Lotyšsko, Malta, Nizozemsko, Švédsko a Slovensko), v porovnání s 16 v minulém roce. Provozovatelé letadel neodvádějí poplatky v patnácti zemích (Belgie, Kypr, Česká republika, Německo, Estonsko, Španělsko, Řecko, Lichtenštejnsko, Litva, Lucembursko, Lotyšsko, Malta, Nizozemsko, Švédsko a Slovensko), v porovnání s 16 v minulém roce. Poplatky se liší v jednotlivých členských státech a podle příslušné související služby. Například výše poplatků souvisejících s vydáváním povolení a schvalováním monitorovacích plánů pro zařízení se pohybuje v rozmezí od 5 EUR do 7 621 EUR a u letecké dopravy se poplatky za schválení monitorovacího plánu pohybují v rozmezí od 5 EUR do 2 400 EUR. Obecně se soudí, že systémy zúčastněných zemí jsou díky souladu se správním uspořádáním země z velké části účinné. I nadále by se měla posilovat a podporovat komunikace mezi místními orgány a sdílení osvědčených postupů mezi příslušnými orgány, a to i prostřednictvím činnosti fóra pro zajištění souladu s EU ETS. V tomto ohledu se v roce 2016 uskutečnila sedmá konference o zajištění souladu v rámci systému EU ETS a dvě samostatná školení související s fórem pro zajištění souladu. Tato každoroční konference pomáhá zajistit širší povědomí o činnostech fóra pro zajištění souladu týkajících se zejména jeho pěti pracovních skupin pro monitorování a vykazování, akreditaci a ověřování, leteckou dopravu, elektronické vykazování a zachycování a ukládání oxidu uhličitého. 8.SOULAD A PROSAZOVÁNÍ Směrnice o systému EU ETS stanoví peněžní sankci ve formě „pokuty za překročení emisí“ ve výši 100 EUR (indexováno) za každou vypuštěnou tunu CO2, pro kterou nebyly včas vyřazeny žádné povolenky. Další pokuty za porušování pravidel při provádění systému EU ETS jsou stanovované podle vnitrostátních předpisů určených dotčenou zemí. Systém EU ETS vykazuje velmi vysokou míru souladu: každý rok je požadovaným množstvím povolenek skutečně pokryto přibližně 99 % emisí. Rok 2016 nebyl v tomto ohledu výjimkou. Pouze necelé 1 % zařízení, která oznámila emise za rok 2016, neodevzdalo do neděle 30. dubna 2017 povolenky pokrývající všechny jejich emise. Tato (obvykle malá) zařízení představují přibližně 0,4 % emisí zahrnutých v systému EU ETS. Velmi vysoká byla i míra souladu v odvětví letecké dopravy: provozovatelé letadel, kteří produkují více než 99 % emisí z letecké dopravy spadajících do systému EU ETS, požadavky splnili. Příslušné orgány nadále provádějí různé kontroly souladu u ročního výkazu emisí. Podle zpráv předložených podle článku 21 v roce 2017 všechny zúčastněné země zkontrolovaly úplnost u 100 % ročních výkazů emisí (s výjimkou Francie, kde to bylo 77 %, Švédska, kde to byla 3 % a Spojeného království, kde to bylo 62 %). Ve zprávách se dále uvádí, že členské státy v průměru u 75 % výkazů zkontrolují soulad s monitorovacími plány (všechny země) a u 75 % soulad s údaji o přidělených povolenkách (kromě Finska, Malty a Norska). Dvacet pět zemí uvedlo, že rovněž provádí křížové kontroly s jinými údaji. Pouze tři země (Lotyšsko, Slovinsko, Slovensko) naznačují, že příslušné orgány neprovedly podrobnou kontrolu výkazů o emisích. Na základě zpráv předložených členskými státy podle článku 21 v roce 2017 musely příslušné orgány v šestnácti členských státech (Belgii, Bulharsku, Dánsku, Finsku, Francii, Chorvatsku, Itálii, Lucembursku, Nizozemsku, Norsku, Polsku, Řecku, Slovensku, Spojeném království, Španělsku a Švédsku) provést střízlivý odhad chybějících údajů u 125 zařízení v roce 2016. Nicméně 68 z nich bylo vykázáno Spojeným královstvím pro emise v letech před rokem 2016 na základě oznámení provozovatele týkajících se nově objevených dřívějších chyb. Po odečtení údajů Spojeného království od celkových údajů za rok 2016 byl střízlivý odhad proveden u 57 zařízení (zhruba 0,5 % z celkového počtu zařízení) 15 zeměmi ve srovnání s 45 zařízeními (0,4 %) v roce 2015 a 37 (0,3 %) v roce 2014. Vykázané množství souvisejících emisí v roce 2016 činilo 1,9 milionu tun CO2 (oproti 8,3 milionu tun v loňském roce a 9,1 milionu v roce předtím), což představuje přibližně 0,1 % celkových emisí (v porovnání s téměř 0,5 % v předchozích dvou letech). Nejčastějším důvodem uvedeným pro provádění konzervativních odhadů bylo to, že do 31. března nebyl předložen výkaz emisí nebo že výkazy emisí nebyly plně v souladu s požadavky nařízení o monitorování a vykazování, respektive nařízení o akreditaci a ověřování. Střízlivé odhady z důvodu chybějících údajů v oblasti letecké dopravy byly vykázány pouze u 4 zemí a týkaly se 18 provozovatelů letadel (přibližně 3,5 % z celkového množství), ve všech případech se jednalo o velmi malé producenty emisí (celkem méně než 0,2 % emisí v oblasti letecké dopravy). V loňském roce to bylo 103 provozovatelů letadel (téměř 20 %) vykázaných osmi zeměmi. Kontroly prováděné příslušnými orgány nadále významným způsobem doplňují práci ověřovatelů. V roce 2016 všechny zúčastněné země potvrdily, že u zařízení provádějí další kontroly. Většina zemí uvedla u provozovatelů letadel podobný přístup (kromě Maďarska, Lotyšska, Slovinska). Pouze 17 zemí však uvedlo, že v roce 2016 provedly u zařízení několik inspekcí na místě (Rakousko, Kypr, Česká republika, Německo, Španělsko, Finsko, Francie, Řecko, Chorvatsko, Maďarsko, Irsko, Island, Litva, Lotyšsko, Nizozemsko, Norsko, Spojené království). Za rok 2016 bylo udělení pokuty za překročení emisí nahlášeno pouze u 14 zařízení ve 4 zemích (Bulharsko 1, Polsko 1, Rumunsko 6 a Spojené království 6). V případě letecké dopravy byly pokuty za překročení emisí nahlášeny celkem u 48 provozovatelů letadel (Belgie 1, Německo 4, Španělsko 4 a Spojené království 39). Deset zemí během vykazovaného období roku 2016 potvrdilo udělení sankcí (navíc k pokutám za překročení emisí). Nebylo vykázáno žádné odnětí svobody, ale 56 zařízením a 8 provozovatelům letadel byla zaslána formální upozornění nebo uděleny pokuty v celkové výši 1 573 389 EUR. Přibližně jedna šestina z toho vznikla v důsledku odhalení příslušných orgánů a oborových sdružení u 19 zařízení, u nichž bylo zjištěno, že ve Spojeném království fungují bez povolení. Těmto provozovatelům již bylo uděleno povolení a tvoří většinu ze zvýšeného počtu zařízení vykázaných Spojeným královstvím. Nejběžnějším oznamovaným přestupkem v roce 2016 bylo provozování bez povolení (21 případů), nenahlášení změn kapacity (14 případů), nepředložení ověřených ročních výkazů emisí v řádném termínu (9 případů), nedodržení podmínek povolení (6 případů), a nesplnění požadavku řádně schváleného monitorovacího plánu (5 případů). Další případy se týkaly nesouladu ročního výkazu emisí s nařízením o monitorování a vykazování, nevyřazení dostatečného počtu povolenek do 30. dubna a nepředložení zprávy o zlepšení.

9.ZÁVĚRY A VÝHLED DO BUDOUCNA V roce 2016 systém EU ETS nadále zůstává stěžejním nástrojem pro řešení problému změny klimatu nákladově efektivním způsobem. Systém dosáhl poklesu emisí ze zařízení zapojených do systému o 2,9 % a od počátku třetí fáze v roce 2013 zaznamenal klesající trend emisí, přičemž přebytek povolenek na trhu s uhlíkem dosáhl nejnižší úrovně od počátku aktuálního obchodovacího období. V tomto ohledu první zveřejnění ukazatele přebytku rezervy tržní stability v květnu 2017 připravuje půdu pro zahájení činnosti rezervy tržní stability v roce 2019, strukturálního řešení systému EU ETS pro stabilizaci evropského trhu s uhlíkem v polovině období. Významného pokroku bylo dosaženo také v oblasti letecké dopravy. V návaznosti na rezoluci Mezinárodní organizace pro civilní letectví z roku 2016 o omezování globálních emisí v oblasti letecké dopravy přijala Komise kroky týkající se pokračování stávajících opatření v oblasti letecké dopravy v systému EU ETS s ohledem na to, že globální systém vstoupí v platnost, a plánuje se jeho rychlé uplatňování. Navíc ve čtvrtém roce třetí fáze se ukázalo, že architektura systému EU ETS je nadále spolehlivá. Míra souladu je nadále stále velmi vysoká jak u stacionárních zařízení, tak u provozovatelů v oblasti letecké dopravy a správní uspořádání v zúčastněných zemích se ukázalo jako účinné. V pořadí 1000. dražba z května 2017 znamená symbolický mezník v bezproblémovém fungování infrastruktury, která přináší povolenky na trh. Po více než 2 letech jednání o návrhu na reformu systému EU ETS pro jeho čtvrté obchodovací období, bylo v listopadu 2017 dosaženo zásadní dohody, která dokládá, že Evropská unie svůj závazek z Paříže plní konkrétními opatřeními. Revidovaný a významně posílený systém EU ETS bude významnou součástí příspěvku EU k provádění Pařížské dohody směřující k globálnímu přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku. Komise bude i nadále sledovat evropský trh s uhlíkem a na konci roku 2018 předloží další zprávu.

PŘÍLOHA Dodatek 1 Tabulka 1: Počet bezplatných povolenek požadovaných pro modernizaci odvětví výroby elektřiny Počet bezplatných povolenek, o něž členský stát zažádal podle článku 10c Členský stát 2013 2014 2015 2016 BG 11 009 416 9 779 243 8 259 680 6 593 238 CY 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 CZ 25 285 353 22 383 398 20 623 005 15 831 329 EE 5 135 166 4 401 568 3 667 975 2 934 380 HU 7 047 255 Není k dispozici Není k dispozici Není k dispozici LT 322 449 297 113 269 475 237 230 PL 65 992 703 52 920 889 43 594 320 31 621 148 RO 15 748 011 8 591 461 9 210 797 7 189 961 Celkem 133 059 430 100 568 867 87 532 554 65 990 706 Tabulka 2: Maximální počet bezplatných povolenek za rok na základě odchylky od plného obchodování s povolenkami formou aukce u energetického odvětví Maximální povolený roční počet povolenek 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 Celkem 13 542 000 11 607 428 9 672 857 7 738 286 5 803 714 3 869 143 1 934 571 54 167 999 2 519 077 2 195 195 1 907 302 1 583 420 1 259 538 935 657 575 789 10 975 978 26 916 667 23 071 429 19 226 191 15 380 953 11 535 714 7 690 476 3 845 238 107 666 668 5 288 827 4 533 280 3 777 733 3 022 187 2 266 640 1 511 093 755 547 21 155 307 7 047 255 0 0 0 0 0 0 7 047 255 582 373 536 615 486 698 428 460 361 903 287 027 170 552 2 853 628 77 816 756 72 258 416 66 700 076 60 030 069 52 248 393 43 355 049 32 238 370 404 647 129 17 852 479 15 302 125 12 751 771 10 201 417 7 651 063 5 100 708 2 550 354 71 409 917 151 565 434 129 504 488 114 522 628 98 384 792 81 126 965 62 749 153 42 070 421 679 923 881 Dodatek 2 Obrázek 1: Přehled dražeb všeobecných povolenek od roku 2013 do 30. června 2017 ___ Dražební zúčtovací cena

. Poměr pokrytí Dodatek 3 Tabulka 1: Přehled výměny mezinárodních kreditů v období do 30. června 2017 Mezinárodní kredity vyměněné do 30. června 2017 Miliony Procentní podíl CER 231,08 54,61 % Čína 164,30 71,10 % Indie 13,13 5,68 % Uzbekistán 8,04 3,47 % Brazílie 4,59 1,98 % Chile 3,11 1,34 % Korea 2,92 1,26 % Mexiko 2,75 1,19 % Jiné 19,25 8,33 % Postup 1 Postup 2 ERU 192,07 45,39 % miliony v % ERU miliony v % ERU Ukrajina 147,69 76,89 % 145,95 78,32 % 1,74 0,91 % Rusko 32,06 16,69 % 32,06 17,20 % 0,00 0,00 % Polsko 2,82 1,46 % 3,02 1,62 % 0,00 0,00 % Německo 1,65 0,85 % 1,66 0,89 % 0,00 0,00 % Francie 1,24 0,64 % 1,24 0,67 % 0,00 0,00 % Bulharsko 0,49 0,25 % 0,49 0,26 % 0,00 0,00 % Jiné 6,21 3,23 % 1,76 0,94 % 4,35 2,26 % Celkem 423,16 100 % 186,18 96,83 % 6,09 3,17 %