CS Úřední věstník Evropské unie C 11/16

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Zapojení a účast starších lidí ve společnosti (stanovisko z vlastní iniciativy)

2013/C 11/04

Zpravodajka: paní O'NEILL

Dne 19. ledna 2012 se Evropský hospodářský a sociální výbor v souladu s čl. 29 odst. 2 svého jednacího řádu rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy ve věci

Zapojení a účast starších lidí ve společnosti

(stanovisko z vlastní iniciativy).

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 23. října 2012.

Na 484. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 14. a 15. listopadu 2012 (jednání dne 14. listopadu 2012), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 144 hlasy pro a 3 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Závěr

1.2 Starší lidé jsou dynamickou, schopnou a nepostradatelnou složkou naší společnosti, předávají dalším generacím znalosti, dovednosti a zkušenosti. Jako jednotlivci i jako společenská skupina jsou přínosem pro naše hospodářství i naše sousedské vztahy a zároveň nositeli naší historie. Jako členové rodin jsou starší lidé odpovědní za podporu soudržnosti a solidarity v naší společnosti.

1.3 Doporučení

1.3.1 Doporučení EHSV: — zaměřit se na schopnosti a přispívání starších lidí a nikoli na jejich chronologický věk; vlády členských států, nevládní organizace a sdělovací prostředky by měly tyto aspekty pozitivně zviditelňovat; — podporovat aktivní účast všech věkových skupin ve společnosti a větší solidaritu a spolupráci v rámci generací i mezi nimi; — vlády a statutární agentury by se měly zavázat k aktivnímu zapojování starších lidí do přijímání rozhodnutí a umožnit jim plnění jejich úlohy ve společnosti; — vlády by měly pracovat s vhodnými partnery na odstranění všech překážek, jež starším lidem brání v plném zapojení do společnosti; — všechny zainteresované subjekty by měly dále vyvíjet přístup kladoucí důraz na celoživotní učení pro jednotlivé starší osoby, zaměstnavatele a komunity; — vlády by měly zajistit digitální začlenění a zaškolení starších lidí; — povzbuzovat starší lidi ke kandidování ve volbách, k volební účasti a k účasti ve správních radách společností, veřejných orgánů a nevládních organizací; — uznat přispívání poskytovatelů a příjemců neformální péče a jejich práva a úkoly řádně podporovat; — povzbuzovat starší lidi k dobrovolné činnosti v souladu s hlavními směry osvědčených postupů; — umožnit starším pracovníkům setrvat v zaměstnání až do stanoveného důchodového věku či ještě déle, pokud chtějí; — zaměstnavatelé by měli přizpůsobit pracovní prostředí a nalézt smluvní dohody splňující potřeby starších pracovníků; — uznávat starší lidi jako spotřebitele a pobízet podniky k výrobě zboží a poskytování služeb, jež odpovídají potřebám stárnoucí společnosti.

2. Úvod

2.1 Vize aktivního a zdravého stárnutí definovaná řídící skupinou Evropské komise pro aktivní stárnutí uvádí: „Aktivní a zdravé stárnutí je proces optimalizace příležitostí v oblasti zdraví, účasti a bezpečnosti tak, aby byla zvýšena kvalita života lidí v průběhu stárnutí. Týká se jak jednotlivců, tak skupin obyvatel. Zdraví se týká fyzické, duševní a sociální pohody. Být aktivní znamená trvalou účast na sociálních, hospodářských, kulturních, duchovních a občanských záležitostech, nejen schopnost fyzické aktivity či náležitosti k pracovní síle“ (1).

2.2 Cílem tohoto stanoviska je poukázat na současnou aktivní účast starších lidí v Evropě, pojednat o překážkách bránících zapojení většího počtu lidí a položit důraz na celoživotní potřebu této účasti. Budování Evropy přizpůsobené starším lidem (2) začíná při narození a vyžaduje dlouhodobou vizi. Stanovisko navazuje na předchozí stanoviska EHSV k problematice starších lidí a stárnutí (3)

2.3 V současnosti je v Evropě 85 milionů lidí starších 65 let a jejich počet do roku 2060 vzroste na 151 milionů. Je důležité zaměřit se nejen na chronologický věk, ale také uznat účast všech věkových skupin a budovat kapacitu k jejich účasti s tím, že byť starší lidé (pro účely tohoto stanoviska definovaní jako starší 65 let) trpí zdravotními omezeními, nebrání to vždy jejich zapojení.

2.4 „Aktivní účast starších lidí na společenském, kulturním, hospodářském a politickém životě je založena na správném vnímání věku“ (4). Musíme přesvědčit sdělovací prostředky a vlády, aby při popisu stárnoucí společnosti nepoužívaly příliš dramatické výrazivo.

2.5 Věkově diskriminující postoje musí být odstraněny, neboť poškozují vnímání seniorů ze strany okolí a odrazují je od účasti ve společnosti, v důsledku čehož přicházíme o cenné příspěvky a roste napětí mezi generacemi. Měli bychom oslavovat delší a zdravější život, jenž je výsledkem lepšího vzdělávání a výživy a také důrazu kladeného na společenskou smlouvu mezi generacemi.

2.6 Negativní postoje ke starším lidem nezohledňují jejich úlohu pracovníků, spotřebitelů, účastníků komunitních projektů a pečovatelů o druhé. Negativní vnímání starších lidí je škodlivé, neboť diskriminace podrývá jejich sebedůvěru a staví překážku jejich větší účasti, a tedy i jejich přínosu pro hospodářství. Díky novému vývoji v medicíně, farmakologii a technologii, spolu se zvýšením povědomí o zdraví a zdravotní výchovou, se zvýšila naděje dožití. „Výzkum prokázal, že velmi staří lidé často považují své vlastní životní podmínky za mnohem lepší, než za jaké jsou obecně považovány. Musíme změnit postoje ke stárnutí, v nichž příliš často převládá negativní nepochopení a předsudky“ (5).

2.7 Demografická změna nabízí příležitosti pro růst „stříbrné ekonomiky“, neboť starší lidé jsou v mnoha odvětvích spotřebiteli a přispěvateli prostřednictvím zaměstnání.

2.8 Odstraňování diskriminace na základě věku prostřednictvím právních předpisů, vůdčích iniciativ a budování nové dynamiky v politickém rozhodování by tak mělo být prioritou snah o podporu aktivního stárnutí a uvolnění potenciálu starších obyvatel k plné účasti na rozvoji sociálního a hospodářského kapitálu země.

2.9 Měli bychom zpochybnit názor, že v 65 letech se z nás stávají příjemci služeb, a nikoli přispěvatelé. Věkové bariéry by měly být zrušeny. Starší lidé se na základě svého věku nestávají homogenní skupinou, ale zachovávají si rozdílné názory, životní energii, zkušenosti, předsudky, potřeby a touhy. Stárneme všichni bez rozdílu a naplnění očekávání v roce 2060 bude vyžadovat průběžné úpravy.

2.10 Statistické údaje týkající se starších lidí musí být využívány opatrně, přičemž není možné považovat zdravotní stav, míru účasti a další faktory za stejné u osob ve věku 65 a 100 let, neboť potřeby a schopnosti těchto věkových skupin jsou odlišné. Měli bychom se vyhnout stereotypním předpokladům na základě věku a vytváření ghett.

2.11 Není možné uvažovat o důstojnosti a dobrých životních podmínkách starších lidí izolovaně od klíčových strategií týkajících se příjmů, zdraví a sociální péče a zachování místních sociálních sítí a komunitních iniciativ. Tyto otázky nabývají na významu v souvislosti s překážkami účasti, jež by mohly vzniknout. Přístup ke službám a aktivní účast jsou do značné míry závislé na dostatečném příjmu, což musí být nedílnou součástí důchodové reformy.

3. Občanské záležitosti

3.1 Nedávná zpráva „Gold Age Pensioners“ (6) popisuje starší lidi jako „společenský tmel“. Zdůrazňuje jejich přispívání rodině a komunitě prostřednictvím dobrovolné činnosti a účasti v demokratických institucích.

3.2 Starší lidé mají vyšší účast ve všech volbách. Zpráva Eurostatu (7) uvádí, že 50 % občanů ve věku nad 55 let šlo volit a že ve vyšším věku je zájem o politiku výraznější. Narůstající počet starších lidí si v naší společnosti udržuje značný politický vliv, v USA známý pod označením šedá síla (grey power). Tento vliv je uplatňován.

3.3 Průměrných věk poslanců zvolených do Evropského parlamentu je 54 let, přičemž nejstarší poslanec má 84 let. Tento jev se replikuje v dalších vládních institucích a v EHSV, což dokazuje, že věk by neměl být překážkou zapojení na jakékoli úrovni.

3.4 Mnozí starší lidé svými zkušenostmi a odbornými znalostmi získanými během pracovního života přispívají k činnosti správních rad nevládních organizací, veřejných orgánů a společností.

4. Účast na rozhodování

4.1 Vzhledem k tomu, v jakém rozsahu starší lidé různými způsoby společnosti přispívají, lze o sociálním začlenění starších osob a jejich zapojení do rozhodovacích procesů vyslovovat předpoklady. Starší lidé se však často cítí být „vynecháni“ z rozhodování o jejich vlastních dobrých životních podmínkách nebo o komunitě, v níž žijí. Jednotlivci potřebují osobní povzbuzení a organizace si musí vytvořit mechanismy zohledňující názory starších lidí.

4.2 V roce 2010 Evropská platforma pro starší osoby zveřejnila zprávu (8) popisující metody vypracované v jednotlivých členských státech, jež obsahovala konzultace celostátních a místních rad seniorů a veřejnosti. Nezbytnou podmínkou procesu evropského sociálního začleňování je zapojení všech zainteresovaných subjektů do hledání řešení problémů, jež se jich týkají. Zásadní význam má zapojení, ale stejně tak i aktivní naslouchání ze strany druhých umožňující nalézt řešení vedoucí ke změně.

4.3 Osobám ohroženým sociálním vyloučením následkem nemoci, postižení nebo chudoby se musí dostat pomoci a pozice jednotlivců musí být posílena. Pracovní skupina Scottish Dementia je vynikajícím příkladem lidí, kteří žijí s diagnózou demence a jsou odhodláni si zachovat právo rozhodování o svém životě a mít nad ním kontrolu. Nadšeným a nebojácným vedením kampaní za zlepšení porozumění demenci a lobováním za lepší služby si vybudovala působivou národní i mezinárodní pověst. Lidé s demencí tuto organizaci řídí a vystupují jako hlavní řečníci na konferencích či při jednáních s vládou (9).

4.4 Účinné zapojení vyžaduje otevřené struktury a závazek ze strany vládních orgánů, nevládních organizací, zaměstnavatelů a dalších institucí potvrzující, že naslouchání starším lidem jakožto zainteresovaným subjektům je myšleno vážně, že používaný jazyk je oproštěn od odborného žargonu, že jsou k dispozici prostory k setkávání, že si lidé mohou dovolit se setkání zúčastnit a mohou k tomu využít dopravu. Starší lidé si musí být vědomi svých práv a povinností a mít příležitost se předem blíže seznámit s otázkami, jež budou projednávány, nezbytnou složkou se tedy stává odborná příprava a to také v oblasti IKT (10).

4.5 Je kladen stále větší důraz na společnou produkci založenou na „jednotlivcích, komunitách a organizacích, jež mají dovednosti, znalosti a schopnosti pracovat společně, vytvářet příležitosti a řešit problémy“ (11). Používané zásady jsou totožné se zásadami, na nichž se zakládají všechny participativní činnosti, a mohou být uplatněny na individuální úrovni při přípravě balíčku péče až po úroveň národních vlád, kde mohou být využity při přípravě politik.

5. Výzkum

5.1 EHSV ocenil, že Evropská komise podporuje iniciativy společného plánování a přípravu plánů budoucích výzkumných činností v oblasti stárnutí a demografické změny, což je nedílnou součástí programu „Horizont 2020: plány pro stárnutí“ (12).

5.2 Další výzkum všech aspektů života starších lidí je důležitý pro přijímání přiměřených politických rozhodnutí, jež mají vliv na zdraví, sociální péči, vzdělávání, příjem a účast. Starší lidé by se měli účastnit vymezování klíčových otázek a měli by být zapojeni do výzkumu. Obzvláště důležité je provedení přiměřeného lékařského testování léčebných prostředků se staršími lidmi.

6. Péče

6.1 Se stárnutím populace ponese stále vyšší počet starších žen odpovědnost za péči o blízké, což by mohlo způsobovat finanční problémy v důsledku ztráty platu a snížených důchodových nároků. Starší lidé se významnou měrou angažují jako neformální pečovatelé o starší a slabší příbuzné, což pro státní rozpočet představuje značnou úsporu. Zkušenosti a dovednosti neformálních pečovatelů musí být uznány, stejně jako potřeba poskytování odborného vyškolení.

6.2 Mnozí prarodiče navíc pečují o vnoučata z nutnosti dané obtížnou rodinnou situací či proto, aby svým dětem umožnili pracovat a být hospodářsky činní.

6.3 V oblasti neformální péče existuje prostor pro sociální inovaci a členské státy by se měly více zabývat odstraněním narůstajících problémů a úkolů, které musí neformální pečovatelé řešit v kontextu redukovaných či nepřiměřených pečovatelských služeb.

7. Dobrovolnictví

7.1 „Existuje pozoruhodná škála dobrovolných činností prováděných staršími lidmi, jež výrazně přesahuje tradiční témata související s věkem, jako je pomoc slabým nebo nemocným starším lidem“ (13). Jejich dobrovolné činnosti se zaměřují na dobré životní podmínky a zdraví, volný čas, životní prostředí, náboženské organizace, kulturu a politiku.

7.2 Starší lidé provádějí dobrovolnou činnost proto, že jim umožňuje si zachovat a rozvíjet dovednosti a sociální kontakty, předcházet sociální izolaci a sociálnímu vyloučení a pomáhat jejich komunitě. Dobrovolnictví je prospěšné pro obě strany. Podle průzkumu z roku 2009 zastává 78 % obyvatel zemí EU27 názor, že starší lidé významně přispívají jako dobrovolníci v dobročinných a společenských organizacích (14).

7.3 Při nefungování povinných služeb nebo v případě, kdy jsou tyto služby kráceny, by mělo být hodnoceno kladně, že se senioři zapojují do dobrovolné činnosti, aby tyto mezery zaplnili. Musí se jim však dostat podpory.

7.4 Zde je třeba poznamenat, že uznání dobrovolných činností a jejich škála se v jednotlivých členských státech značně liší a že lidé hlásící se k dobrovolné činnosti ve starším věku často dobrovolnou činnost prováděli po celý život. Je zde prostor k tomu, aby byli jednotlivci během celého života k dobrovolné činnosti povzbuzováni a aby jim byla tato činnost umožněna, což ve starším věku nese ovoce v podobě předcházení izolaci a sociálnímu vyloučení i navazování kontaktů a přátelství.

8. Hospodářský přínos

8.1 Kromě kritéria spotřeby lze přínos starších lidí pro hospodářství měřit prostřednictvím daní placených z příjmu a nákupů, poskytování neformální péče příbuzným, jež pro stát znamená úsporu, formou péče o vnoučata, jež jejich rodičům umožňuje návrat na trh práce, hodnoty dobrovolné činnosti a setrvání v pracovním životě. Pak jsou zde ještě převody majetku na mladší členy rodiny, jež jim pomáhají nést velké finanční závazky (15).

8.2 V kontextu stárnoucí společnosti by narůstající uznání významu stárnoucího obyvatelstva mělo z hlediska podniků a dalších subjektů zvýšit potenciál pro vývoj a komercializaci zboží a služeb pro tuto část obyvatelstva, a tedy povzbudit růst výroby a zaměstnanost (16).

8.3 Starší lidé nejsou jako spotřebitelé dostatečně uznáváni, což přiživuje negativní postoje ke stáří. Pod vlivem zažitých názorů na starší lidi se mnoho občanů domnívá, že starší lidé jiné příležitosti či služby nepotřebují nebo nechtějí a že „trh pro mladé“ je mnohem důležitější (17).

9. Zaměstnanost

9.1 „Téměř 60 % pracovníků věří, že budou ve věku 60 let schopni pokračovat v práci“ (18).

9.2 Vzhledem ke zvýšení dlouhověkosti je důležité, aby byli starší lidé zdatní a mohli si vybrat, zda zůstanou v pracovním životě až do stanoveného důchodového věku či – budou-li chtít – ještě déle. To vyžaduje uznání výkonnosti starších lidí, přizpůsobení pracovního prostředí a pracovní doby (což je také výhodné v celém životním cyklu), schopnost účastnit se odborné přípravy, bez níž nelze držet krok s měnícími se metodami, a usilovné potírání diskriminace na základě věku na pracovišti. EHSV nedávno přijal stanovisko, v němž navrhl balíček specifických opatření umožňujících tyto požadavky zohlednit, a zdůraznil význam sociálních partnerů, kteří mají zásadní úlohu při zajištění vhodných politik a úprav (19).

9.3 Je třeba uznat, že je rozdíl mezi lidmi pracujícími přes stanovený důchodový věk z vlastní vůle, a těmi, kdo tak činí z nutnosti diktované nedostatečným důchodovým příjmem.

9.4 Starší lidé přinášejí na pracoviště bohaté zkušenosti a dovednosti, což má v čase nedostatku dovedností zásadní význam a zajišťuje trvalý přínos pro hospodářství. Je třeba povzbuzovat podniky k rozvoji osvědčených postupů v oblasti strategií řízení věku.

9.5 Starším lidem, kteří se stanou samostatně výdělečně činnými osobami a podnikateli, se otevírají možnosti, neboť tím získají větší samostatnost a kontrolu nad pracovními podmínkami. Příspěvek starších lidí v této oblasti narůstá, což dokládají údaje Eurostatu za rok 2010, podle nichž 50 % pracovní síly ve věku nad 65 let jsou osoby samostatně výdělečně činné (20). Motivace k novým projektům a službám reagujícím na měnící se demografickou situaci může vycházet přímo od podnikajících starších lidí a jednotlivce je třeba k využití těchto příležitostí více povzbuzovat (21).

10. Celoživotní učení

10.1 EHSV již řadu let zdůrazňuje význam celoživotního učení jako zásadního předpokladu pro sociální začlenění, setrvání na pracovišti, osobní rozvoj a schopnost účinného zapojení (22).

10.2 Vzdělávací příležitosti využívá čím dál víc starších lidí, avšak míra tohoto využívání se v jednotlivých členských státech liší (23). Zapojení starších lidí do společenských skupin a nevládních organizací je významným zdrojem neformálního učení.

11. Úloha IKT

11.1 Význam IKT v životě všech občanů stoupá. Používání internetu a elektronické pošty může starším lidem umožnit neztratit kontakt se životem mimo jejich domov a udržovat pravidelnou komunikaci se vzdálenými členy rodiny. Tu může ještě zlepšit používání programu Skype nebo podobného zařízení umožňujícího vizuální kontakt. Zapojení do diskusních klubů s dohlížecím režimem může starším lidem, kteří nevycházejí z domova, pomoci kontaktovat jiné osoby s podobnými zájmy, což jim jejich izolaci ulehčuje.

11.2 Prostřednictvím elektronického zdravotnictví lze dosáhnout významného přínosu, zejména v oblasti sledování zdravotního stavu a reakcí v naléhavých situacích. Tyto metody by neměly nahrazovat pravidelný přímý kontakt s lidmi a systémy elektronického zdravotnictví musí zohledňovat potřebu skutečných vztahů s jednotlivci.

11.3 Kontroverznější aplikace IKT zahrnují osobní monitorovací systémy v „inteligentních“ domech, v oblasti osobní bezpečnosti nebo zařízení pro sledování jedinců s diagnózou demence. Jejich účelem je dané osobě umožnit bezpečnou dlouhodobou autonomii a rozhodování o činnostech. Takové metody musí být založeny na etických rozhodnutích a postupech a být dotyčné starší osobě jednoznačně prospěšné, a nikoli využívány jako kontrolní mechanismus či způsob omezení asistence poskytované zaměstnanci.

11.4 Využívání internetu k nákupům on-line nabízí osobám s omezenou mobilitou jednoznačné výhody, avšak i zde je třeba mít na zřeteli potřebu setkávat se s lidmi a pohybovat se mimo vlastní domov. Musí být zaručena ochrana údajů a soukromí.

11.5 Využívání IKT vyžaduje zaškolení, podporu a také přístup k zařízení. Tyto aspekty byly zviditelněny ve stanovisku EHSV Posílení digitální gramotnosti, elektronických dovedností a začlenění do informační společnosti (24).

12. Překážky bránící v účasti

12.1 Přestože se zapojení starších lidí do řady činností s dopadem na společenský a hospodářský život již nějakou dobu zdůrazňuje, stále ještě přetrvávají značné překážky, jež mnoha starším lidem brání v účasti.

12.2 Chronologický věk je pouze jedním z celé řady aspektů charakterizujících každou osobu. Znalosti, dovednosti a zkušenosti nabyté různými věkovými skupinami jsou pro společnost velmi důležitým zdrojem. Společnost otevřená všem věkovým skupinám vyžaduje kolektivní odpovědnost těch, kdo přijímají rozhodnutí, příslušných zainteresovaných subjektů a samotných občanů při definování politik a postupů, jež bez ohledu na věk zajistí rovnost a začlenění.

V Bruselu dne 14. listopadu 2012. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Strategický prováděcí plán pro evropské inovační partnerství Evropské komise, 7. 11. 2011.

(2) „Manifest zainteresovaných subjektů za Evropskou unii přizpůsobenou starším lidem do roku 2020“ (Stakeholder Manifesto for an Age Friendly European Union by 2020), Age Platform Europe, 2011.

(3) Úř. věst. C 228, 22.9.2009, s. 24; Úř. věst. C 51, 17.2.2011, s. 55; Úř. věst. C 181, 21.6.2012, s. 150.

(4) 6. zpráva o situaci starší generace ve Spolkové republice Německo.

(5) Kirkwood, T. a kol.: „New Ways of Looking at Age“, Blackstaff Press 2011.

(6) „Gold Age Pensioners“, WRVS 2011.

(7) „Aktivní stárnutí a mezigenerační solidarita“, Eurostat 2012.

(8) „Guide for Civil Dialogue on Promoting Older People’s Social Inclusion“, Evropská platforma pro starší osoby, 2010.

(9) „Perspectives on ageing with dementia“, Joseph Rowntree Foundation 2012.

(10) Viz pozn. pod čarou 8.

(11) „A guide to co-production with older people“, NDTI.

(12) Stanovisko EHSV „Horizont 2020: plány pro stárnutí“, přijaté dne 23. května 2012Úř. věst. C 229, 31.7.2012, s. 13.

(13) „Volunteering by Older People in the EU“, Eurofound 2011.

(14) Viz pozn. pod čarou 6.

(15) „Gold Age Pensioners“, WRVS 2011.

(16) Úř. věst. C 44, 11.2.2011, s. 10.

(17) „The Golden Economy“, AGE UK 2011.

(18) „Living Longer Working Better“, Eurofound 2011.

(19) Úř. věst. C 318, 29.10.2011, s. 1.

(20) „Aktivní stárnutí a mezigenerační solidarita“, Eurostat 2011.

(21) „Golden opportunities“, UnLtd Research findings, 2012.

(22) Úř. věst. C 161, 13.7.2007, s. 1; Úř. věst. C 204, 9.8.2008, s. 89; Úř. věst. C 228, 22.9.2009, s. 24; Úř. věst. C 77, 31.3.2009, s. 115; Úř. věst. C 51, 17.2.2011, s. 55.

(23) Viz pozn. pod čarou 20.

(24) Úř. věst. C 318, 29.10.2011, s. 9.