V roce 2016 došlo v oblasti všeobecného i civilního letectví k nárůstu hrozby terorismu s teroristickými útoky na letištích v Bruselu a Istanbulu. Bezprostředně po útoku v Bruselu svolala Komise členské státy na mimořádné zasedání Výboru pro leteckou bezpečnost, na němž se dospělo k závěru, že ačkoliv je třeba chránit veřejné prostory letišť, kde došlo k útokům, opatření navržená k ochraně vyhrazených bezpečnostních prostor letišť nejsou vhodná pro použití na místech vstupu do budov terminálů. Tyto oblasti by měly zůstat veřejné a opatření je nutno přijímat po posouzení místních rizik za účasti všech příslušných orgánů a zúčastněných subjektů. Jako vždy je třeba v případě politiky EU v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy zachovat náležitou rovnováhu mezi bezpečnostními potřebami a ostatními důležitými faktory, jako je pohodlí při cestování, ochrana soukromí a osobních údajů a usnadnění provozních faktorů. Při úspěšném zvyšování bezpečnosti je klíčovým prvkem výměna zkušeností a osvědčených postupů. Komise vyjádřila záměr tuto výměnu usnadnit a případně určit další kroky. Za tímto účelem uspořádala Komise v listopadu pracovní setkání věnované ochraně veřejných dopravních prostor a zadala studii týkající se ochrany veřejných prostor na letištích EU.

Aby se mohla Komise náležitě ujistit o míře dodržování předpisů ze strany členských států, používá se v oblasti sledování víceletý přístup. Důkazy o uplatňování nařízení (ES) č. 300/2008 a prováděcích právních předpisů každým členským státem jsou získávány během dvouletého cyklu, a to prostřednictvím inspekce u příslušného orgánu, nebo inspekcí na nejméně jednom z letišť na jeho území. Důkazy o uplatňování společných základních norem ochrany letectví před protiprávními činy jsou navíc získávány během pětiletého cyklu náhodným výběrem letišť EU, která spadají do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 300/2008, včetně největšího letiště z hlediska objemu přepravy cestujících v každém členském státě.

Bez ohledu na to, zda se uplatní článek 15, může Komise, zejména v případech dlouhotrvající absence nápravných opatření nebo při opětovném výskytu nedostatků, zahájit také řízení o nesplnění povinnosti. V roce 2016 bylo možno uzavřít jedno řízení o nesplnění povinnosti, které bylo zahájeno v roce 2014 v návaznosti na inspekci u vnitrostátního správního orgánu a bylo postoupeno Evropskému soudnímu dvoru. Dotčený členský stát nezajistil pravidelné sledování dodržování předpisů, pokud jde o některá bezpečnostní opatření na řadě letišť na jeho území. Poté, co dotčený členský stát předložil uspokojivé důkazy o tom, že již neporušuje právo EU, mohla Komise řízení u Evropského soudního dvora zrušit.

Po útocích v roce 2016 se v rámci ochrany dopravy před protiprávními činy začala pozornost věnovat ochraně veřejných dopravních prostor, jako jsou veřejné prostory na letištích; dne 7. a 8. listopadu 2016 proto Komise uspořádala pracovní setkání věnované této záležitosti, přičemž byly zohledněny závěry členských států po útoku na letišti v Bruselu, v nichž se zdůrazňovalo, že by tyto veřejné prostory měly být i nadále veřejné a že je nutno přijmout opatření na základě posouzení místních rizik, která zajišťují rovnováhu mezi bezpečnostními potřebami, provozem a pohodlím cestujících. Jelikož bezpečnost těchto oblastí často spadá do pravomoci různých orgánů a zúčastněných subjektů, bylo cílem podpořit výměnu informací mezi delegáty z ministerstev dopravy a vnitra, policejními silami a jinými zúčastněnými subjekty, jako jsou letiště, sdružení provozovatelů a cestujících. Bylo zřejmé, že s ohledem na tuto záležitost neexistuje jednotné řešení, které by bylo možno uplatňovat na všechna letiště stejně; účastníci zdůraznili, že je důležité posoudit místní rizika a zabývat se v případ od případu slabými místy, která byla určena prostřednictvím zvláštní kombinace technologických, procedurálních a metodických řešení. Ke konci roku zadala Komise studii s cílem získat od evropských letišť osvědčené postupy a posoudit je v co nejvyšší možné míře z hlediska nákladů a přínosů.

Databáze schválených agentů a známých odesílatelů je od 1. června 2010 jediným a primárním právním nástrojem, do něhož mohou schválení agenti nahlížet při přijímání zásilek od jiných schválených agentů nebo známých odesílatelů. Od 1. února 2012 byla tato databáze rozšířena o seznam leteckých dopravců, kteří jsou oprávněni přepravovat náklad a poštu do EU z letišť ve třetích zemích (ACC3). V roce 2013 pak byla zmiňovaná databáze prostřednictvím právních předpisů dále rozšířena tak, aby obsahovala i seznam osob, které na základě schválení členských států ověřují ochranu letectví EU před protiprávními činy. Byla rovněž přejmenována na „databázi Unie pro ochranu dodavatelského řetězce“, což lépe odráží rozšířený rozsah jejího využívání. Na konci roku 2016 obsahovala tato databáze přibližně 14 000 záznamů o schválených agentech, známých odesílatelích, nezávislých osobách ověřujících ochranu letectví a subjektech ACC3. V roce 2016 se soustavně dosahovalo její cílové míry dostupnosti ve výši 99,5 %.

ČÁST ČTVRTÁ

Dialog s mezinárodními subjekty a třetími zeměmi

1. Obecné informace

Komise udržuje kontakty s mezinárodními subjekty a s klíčovými obchodními partnery a svou účastí na souvisejících mezinárodních schůzkách, například na výročních zasedáních panelu ICAO pro ochranu letectví před protiprávními činy, zajišťuje koordinaci postojů EU. S některými třetími zeměmi (mimo jiné např. se Spojenými státy, Kanadou, Austrálií) probíhají dvoustranné dialogy, díky nimž může Komise se zeměmi, jež na ochranu letectví před protiprávními činy pohlížejí podobně jako EU, budovat vztahy založené na dobrém porozumění a vysokém stupni důvěry.

2. Mezinárodní subjekty

Komise se zúčastnila výročního zasedání Panelu ICAO pro ochranu letectví před protiprávními činy, které se konalo v Montrealu ve dnech 14. až 18. března 2016, a předložila dva informační dokumenty o vývoji ochrany letectví před protiprávními činy v Evropské unii a o evropském projektu ochrany civilního letectví v Africe a na Arabském poloostrově (projekt CASE). První dokument představoval vývoj při zvyšování ochrany civilního letectví před protiprávními činy v Evropské unii a nedávné iniciativy týkající se ujednání o jednorázové bezpečnostní kontrole. V současnosti existují ujednání o jednorázové bezpečnostní kontrole s USA, Kanadou a Černou horou. Druhý dokument obsahoval popis projektu CASE, který byl oficiálně zahájen dne 1. listopadu 2015. Tento čtyřletý projekt (2015–2019) spočívá v činnostech v oblasti budování kapacit, které jsou organizovány ve prospěch partnerských zemí v Africe a na Arabském poloostrově. Projekt financuje Evropská unie (EU) a provádí jej Evropská konference civilního letectví.

Komise se zúčastnila zasedání shromáždění ICAO, jež se koná co tři roky a které se uskutečnilo se ve dnech od 27. září do 7. října 2016, a představila na něm tři pracovní dokumenty. Jeden dokument se týkal priorit v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy a předkládal návrhy založené na poznatcích získaných při provádění rezoluce shromáždění A38-15 a pracovního programu ICAO na období 2014–2016. Další dokument se zabýval kybernetickou odolností v civilním letectví a byl vypracován ve spolupráci se Spojenými státy. V dokumentu se uvádělo, že systém civilního letectví sestává z nesourodých, vzájemně propojených složek, systémů a sítí. Potenciál pro kybernetické incidenty, které by mohly ohrozit komunikaci a výměnu informací mezi různými zúčastněnými subjekty v oblasti letectví, ovlivnit bezpečnost a ochranu a narušit kontinuitu letecké dopravy, se v průběhu let zvyšuje. Ačkoliv ICAO uznala význam stanovení náležitého přístupu ke kybernetické bezpečnosti v civilním letectví, je dosud zapotřebí dodatečné úsilí o zvýšení globálního povědomí a další rozvoj soudržných přístupů ke kybernetické odolnosti pro letecký systém na celosvětové úrovni. Poslední dokument se zabýval řešením problémů v oblasti budování kapacit. V dokumentu se uvádělo, že činnosti v oblasti budování kapacit, bez ohledu na to, zda je organizuje ICAO, jednotlivé státy, regionální organizace či odvětví, hrají zásadní úlohu při podpoře úsilí členských států o dosažení účinného a udržitelného dodržování norem a doporučených postupů ICAO. Účinné řízení činností v oblasti budování kapacit má proto zásadní význam při zajišťování hmatatelných výsledků.

3. Třetí země

Stejně jako v minulých letech vedla Komise na několika fórech aktivní dialog o otázkách ochrany letectví před protiprávními činy se Spojenými státy, a to zejména ve skupině pro spolupráci EU a USA v oblasti ochrany dopravy před protiprávními činy. Cílem zmiňované skupiny je posílení spolupráce v řadě oblastí společného zájmu a zajištění plynulého fungování ujednání o jednorázové bezpečnostní kontrole a vzájemného uznávání příslušných režimů pro letecký náklad a poštu v EU a ve Spojených státech. Obě iniciativy šetří provozovatelům letecké dopravy čas, náklady a provozní obtížnost.

Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2426 ze dne 18. prosince 2015 vstoupilo v platnost dne 29. února 2016, od tohoto dne tudíž účinně rozšířilo jednorázovou bezpečnostní kontrolu na Kanadu a Černou Horu. Toto prováděcí nařízení uznává obě země jako země uplatňující bezpečnostní normy, které jsou rovnocenné společným základním normám ochrany civilního letectví před protiprávními činy.