EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 11.5.2022 COM(2022) 209 final 2022/0155(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví pravidla pro předcházení pohlavnímu zneužívání dětí a boj proti němu (Text s významem pro EHP) {SEC(2022) 209 final} - {SWD(2022) 209 final} - {SWD(2022) 210 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Úmluva Organizace spojených národů o právech dítěte a čl. 24 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) zakotvují jako práva ochranu nejvlastnějšího zájmu dětí a jejich blaha i péči o ně. Výbor OSN pro práva dítěte v roce 2021 zdůraznil, že tato práva musí být stejně chráněna i v digitálním prostředí. Ochrana dětí, a to jak off-line, tak i on-line, je prioritou Unie. Nejméně každé páté dítě se stane v dětství obětí sexuálního násilí. Celosvětová studie z roku 2021 zjistila, že více než třetina respondentů byla v době svého dětství požádána, aby udělala něco jednoznačně sexuálního on-line, a více než polovina jich zažila některou formu pohlavního zneužívání dětí on-line. Ještě vyššímu riziku sexuálního násilí čelí děti se zdravotním postižením: až 68 % dívek a 30 % chlapců s mentálním nebo vývojovým postižením bude před dovršením 18. roku věku sexuálně zneužito. Materiály pohlavního zneužívání dětí jsou výsledkem fyzického pohlavního zneužívání dětí. Jejich odhalování a oznamování je nezbytné k tomu, aby se zabránilo jejich vytváření a šíření, a je nezbytným prostředkem k identifikaci obětí a pomoci těmto obětem. Pandemie vystavila děti výrazně vyšší míře nežádoucích kontaktů on-line, včetně navazování kontaktu za účelem sexuálního zneužívání dětí. Navzdory skutečnosti, že pohlavní zneužívání a pohlavní vykořisťování dětí a materiály pohlavního zneužívání dětí jsou v celé EU kriminalizovány směrnicí o pohlavním zneužívání dětí, která byla přijata v roce 2011, je zřejmé, že EU v současné době stále nechrání děti před tím, aby se staly oběťmi pohlavního zneužívání, a že on-line rozměr tohoto problému představuje zvláštní výzvu. Dne 24. července 2020 proto Evropská komise přijala Strategii EU pro účinnější boj proti pohlavnímu zneužívání dětí, která stanoví komplexní reakci na rostoucí hrozbu pohlavního zneužívání dětí off-line i on-line, a to zlepšením prevence, vyšetřování a pomoci obětem. Zahrnuje osm iniciativ, jejichž účelem je zavést pevný právní rámec pro ochranu dětí a usnadnit koordinovaný přístup řady aktérů zapojených do ochrany a podpory dětí. Tyto iniciativy mají za cíl zjistit mezery v právních předpisech a zajistit, aby právní předpisy EU umožňovaly účinnou reakci, posílit úsilí v oblasti prosazování práva na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, umožnit zemím EU lépe chránit děti prostřednictvím prevence, povzbudit odvětví v úsilí o zajištění ochrany dětí při využívání služeb, které nabízí, a zlepšit ochranu dětí v celosvětovém měřítku prostřednictvím spolupráce mnoha zúčastněných stran. Tato specializovaná strategie je doprovázena dalšími doplňujícími snahami. Dne 24. března 2021 přijala Evropská komise komplexní strategii EU o právech dítěte, která navrhuje posílená opatření na ochranu dětí před všemi formami násilí, včetně zneužívání on-line. Kromě toho vyzývá společnosti, aby pokračovaly ve svém úsilí o odhalování, oznamování a odstraňování nezákonného on-line obsahu (včetně pohlavního zneužívání dětí on-line) ze svých platforem a služeb. Navrhované Evropské prohlášení o digitálních právech a zásadách pro digitální dekádu rovněž obsahuje závazek chránit všechny děti před nezákonným obsahem, vykořisťováním, manipulací a zneužíváním na internetu a předcházet tomu, aby byl digitální prostor využíván k páchání trestné činnosti nebo jejímu napomáhání. V této souvislosti hrají obzvláště důležitou úlohu poskytovatelé hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb (dále jen „poskytovatelé“). Jejich odpovědné a řádné chování má zásadní význam pro bezpečné, předvídatelné a důvěryhodné on-line prostředí a pro výkon základních práv zaručených Listinou. Šíření fotografií a videí s pohlavním zneužíváním dětí, které s rozvojem digitálního světa dramaticky vzrostlo, nadále představuje újmu, kterou oběti zažívají, přičemž pachatelé našli prostřednictvím těchto služeb také nové cesty pro přístup k dětem a jejich vykořisťování. Někteří poskytovatelé již při poskytování svých služeb dobrovolně využívají technologie k odhalování, oznamování a odstraňování pohlavního zneužívání dětí on-line. Opatření přijímaná poskytovateli se však značně liší, přičemž převážná většina oznámení pochází od několika málo poskytovatelů, zatímco značný počet poskytovatelů nepodniká žádné kroky. Rovněž se značně liší kvalita a relevantnost oznámení, která donucovací orgány EU od poskytovatelů dostávají. Přesto organizace, například americké Národní centrum pro pohřešované a zneužívané děti (NCMEC), jimž jsou poskytovatelé z USA povinni podle práva USA podat oznámení, když se dozví o pohlavním zneužívání dětí při poskytování svých služeb, obdržely v roce 2020 více než 21 milionů oznámení, z nichž více než 1 milion se týkal členských států EU. Nejnovější údaj o počtu oznámení za rok 2021 ukazuje další nárůst, blížící se hranici 30 milionů. I přes významný přínos některých poskytovatelů se ukázalo, že dobrovolná opatření nejsou dostatečná k tomu, aby vyřešila zneužívání on-line služeb pro účely pohlavního zneužívání dětí. V důsledku toho několik členských států začalo připravovat a přijímat vnitrostátní pravidla pro boj proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line. Jak ukazuje zpráva o posouzení dopadů připojená k tomuto návrhu, výsledkem je vytvoření rozdílných vnitrostátních požadavků, což následně vede ke zvýšení roztříštěnosti jednotného digitálního trhu služeb. V této souvislosti jsou nezbytná jednotná pravidla Unie pro odhalování, oznamování a odstraňování pohlavního zneužívání dětí on-line, která doplní akt o digitálních službách, odstraní stávající překážky jednotného digitálního trhu a zabrání jejich rozšiřování. Řešení rizika roztříštěnosti prostřednictvím tohoto návrhu musí zohlednit potřebu zaručit základní práva dětí na péči a na ochranu jejich pohody, duševního zdraví a nejvlastnějších zájmů a podpořit obecný veřejný zájem na účinné prevenci, vyšetřování a stíhání závažného trestného činu pohlavního zneužívání dětí. V zájmu řešení těchto problémů a v reakci na výzvy Rady a Evropského parlamentu proto tento návrh usiluje o vytvoření jasného a harmonizovaného právního rámce s cílem předcházet pohlavnímu zneužívání dětí on-line a bojovat proti němu. Úkolem návrhu je poskytnout poskytovatelům právní jistotu, pokud jde o jejich povinnosti posuzovat a zmírňovat rizika a v případě potřeby odhalovat, oznamovat a odstraňovat toto zneužívání jejich služeb způsobem, který je v souladu se základními právy stanovenými v Listině a obecnými zásadami práva EU. V boji proti pohlavnímu zneužívání dětí, k němuž dochází on-line, existují důležitá práva a zájmy všech stran. Je proto obzvláště důležité vytvořit spravedlivou rovnováhu mezi opatřeními na ochranu dětských obětí pohlavního zneužívání a jejich základními právy, a dosáhnout tak důležitých cílů obecného společenského zájmu a základních práv ostatních uživatelů a poskytovatelů. Tento návrh proto stanoví cílená opatření, která jsou přiměřená riziku zneužití dané služby k pohlavnímu zneužívání dětí on-line, přičemž se řídí přísnými podmínkami a zárukami. Jeho cílem je rovněž zajistit, aby poskytovatelé mohli plnit své povinnosti, a to zřízením Evropského střediska pro prevenci a potírání pohlavního zneužívání dětí (dále jen „středisko EU“), které usnadní a podpoří provádění tohoto nařízení, a pomůže tak odstranit překážky vnitřního trhu, zejména v souvislosti s povinnostmi poskytovatelů podle tohoto nařízení odhalovat pohlavní zneužívání dětí on-line, oznamovat je a odstraňovat materiály pohlavního zneužívání dětí. Středisko EU bude zejména vytvářet, spravovat a provozovat databáze ukazatelů pohlavního zneužívání dětí on-line, které budou poskytovatelé povinni používat ke splnění povinností v oblasti odhalování. Proto by tyto databáze měly být připraveny předtím, než nařízení vstoupí v platnost. S cílem zajistit výše uvedené již Komise poskytla členským státům finanční prostředky na pomoc při přípravě těchto databází. Středisko EU by rovněž mělo plnit některé doplňkové úkoly, například pomáhat příslušným vnitrostátním orgánům při plnění jejich úkolů podle tohoto nařízení a poskytovat podporu obětem v souvislosti s povinnostmi poskytovatelů. Rovněž by mělo využít svého ústředního postavení k usnadnění spolupráce a výměny informací a odborných znalostí, a to i za účelem tvorby politik založených na faktických poznatcích a za účelem prevence. Prevence je prioritou úsilí Komise v boji proti pohlavnímu zneužívání dětí. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento návrh realizuje závazky přijaté ve Strategii EU pro účinnější boj proti pohlavnímu zneužívání dětí, zejména navrhnout právní předpisy pro účinný boj proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line, včetně požadavku, aby poskytovatelé odhalovali známé materiály pohlavního zneužívání dětí, a pracovat na vytvoření Evropského střediska pro prevenci a potírání pohlavního zneužívání dětí. Stávající právní rámec EU v této oblasti sestává z právních předpisů Unie týkajících se pohlavního zneužívání dětí, například směrnice o pohlavním zneužívání dětí a nařízení (EU) 2021/1232 o boji proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line, které je použitelné do 3. srpna 2024 (dále jen „prozatímní nařízení“). Tím, že pro poskytovatele zavádí povinnosti odhalovat, oznamovat, blokovat a odstraňovat ze svých služeb materiály pohlavního zneužívání dětí, umožňuje návrh lepší odhalování, vyšetřování a stíhání trestných činů podle směrnice o pohlavním zneužívání dětí. Navrhovaný právní předpis doplňuje novou Evropskou strategii pro internet lépe uzpůsobený dětem, jejímž cílem je zajistit, aby děti získávaly bezpečné digitální zkušenosti, a podporovat posilování digitálních dovedností. Středisko EU by mělo úzce spolupracovat s Europolem. Bude od poskytovatelů dostávat oznámení, prověřovat je, aby se eliminovaly zjevné falešně pozitivní výsledky, a předávat je Europolu a donucovacím orgánům. Zástupce Europolu bude součástí správní rady střediska EU. Zástupce střediska EU by naopak mohl být součástí správní rady Europolu, aby byla lépe zajištěna účinná spolupráce a koordinace. Navrhovaný právní předpis rovněž přispívá k dosažení cílů stanovených u několika nástrojů mezinárodního práva. V tomto ohledu je relevantní Úmluva Rady Evropy z Lanzarote o ochraně dětí proti sexuálnímu vykořisťování a pohlavnímu zneužívání, ratifikovaná všemi členskými státy EU, která stanoví minimální požadavky týkající se hmotného trestního práva, pomoci obětem a intervenčních programů, a Budapešťská úmluva Rady Evropy o kyberkriminalitě, ratifikovaná téměř všemi členskými státy EU, která vyžaduje, aby smluvní strany stanovily určité trestné činy, které souvisejí s materiály pohlavního zneužívání dětí. •Soulad s ostatními politikami Unie Návrh vychází z obecného nařízení o ochraně osobních údajů (GDPR). V praxi mají poskytovatelé tendenci při zpracování osobních údajů, které jsou součástí dobrovolného odhalování a oznamování pohlavního zneužívání dětí on-line, uplatňovat různé důvody pro zpracování, které jsou stanovené v obecném nařízení GDPR. Návrh stanoví systém cílených detekčních příkazů a upřesňuje podmínky pro odhalení, čímž pro tyto činnosti poskytuje větší právní jistotu. Pokud jde o povinné činnosti týkající se odhalení, mezi které patří zpracování osobních údajů, návrh (zejména detekční příkazy vydané na jeho základě) tímto způsobem určuje důvod pro toto zpracování podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení GDPR, který stanoví zpracování osobních údajů jako nezbytné pro splnění právní povinnosti podle práva Unie nebo členského státu, které se vztahuje na správce údajů. Návrh se vztahuje mimo jiné na poskytovatele, kteří nabízejí interpersonální elektronické komunikační služby, a proto pro ně platí vnitrostátní předpisy provádějící směrnici o soukromí a elektronických komunikacích a její navrhovanou revizi, která je v současné době předmětem jednání. Opatření stanovená v návrhu omezují v některých ohledech rozsah práv a povinností podle příslušných ustanovení uvedené směrnice, zejména pokud jde o činnosti, které jsou nezbytně nutné k provedení detekčních příkazů. V tomto ohledu návrh zahrnuje analogické použití čl. 15 odst. 1 uvedené směrnice.

Návrh je rovněž v souladu se směrnicí o elektronickém obchodu a návrhem aktu o digitálních službách, o nichž bylo nedávno dosaženo předběžné politické dohody mezi spolunormotvůrci. Návrh zejména stanoví zvláštní požadavky na boj proti určitým formám nezákonných činností prováděných on-line a nezákonného obsahu vyměňovaného on-line, a to spolu se souborem záruk. Tímto způsobem doplní obecný rámec stanovený aktem o digitálních službách poté, co tento akt bude přijat. Návrh vychází z horizontálního rámce aktu o digitálních službách, o který se v rámci možností opírá jako o základ, a stanoví konkrétnější pravidla tam, kde je to zapotřebí pro konkrétní případ boje proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line. Na některé poskytovatele se například může vztahovat obecnější povinnost posuzovat systémová rizika spojená s využíváním jejich služeb podle aktu o digitálních službách a doplňková povinnost provést zvláštní posouzení rizik pohlavního zneužívání dětí on-line, která je uvedena v tomto návrhu. Tito poskytovatelé mohou vycházet z obecnějšího posouzení rizik při provádění konkrétnějšího posouzení, a naopak konkrétní rizika pro děti zjištěná v rámci jejich služeb na základě konkrétního posouzení rizik podle tohoto návrhu mohou být podkladem pro obecnější zmírňující opatření, která rovněž slouží k řešení povinností podle aktu o digitálních službách. Směrnice o elektronickém obchodu a akt o digitálních službách zakazují členským státům ukládat poskytovatelům zprostředkovatelských služeb obecné povinnosti sledovat nebo aktivně vyhledávat skutečnosti nebo okolnosti poukazující na protiprávní činnost. Přesné vymezení tohoto zákazu určeného členským státům se sice teprve postupně vyjasňuje, avšak cílem navrhovaného nařízení je splnit základní požadavek spravedlivého vyvážení různých příslušných protichůdných základních práv, na nichž je tento zákaz založen, s přihlédnutím ke konkrétním souvislostem boje proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line a k významu příslušného veřejného zájmu. Činí tak zejména tím, že se zaměřuje na rozsah povinností uložených rizikovým poskytovatelům a stanoví soubor jasných a pečlivě vyvážených pravidel a záruk, mimo jiné prostřednictvím jasného vymezení sledovaných cílů, druhu dotčeného materiálu a činností, přístupu založeného na posouzení rizik, rozsahu a povahy příslušných povinností, pravidel pro odškodnění a příslušných mechanismů dohledu a transparentnosti. Zahrnuje rovněž přísná opatření k usnadnění a podpoře provádění, a tím i ke snížení zátěže pro poskytovatele služeb. Při plnění svých hlavních cílů tento návrh rovněž pomáhá obětem. Navrhované nařízení je proto jako takové v souladu se směrnicí o právech obětí jakožto horizontálním nástrojem ke zlepšení přístupu obětí k jejich právům. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Právním základem na podporu opatření v této oblasti je čl. 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (Smlouva o fungování EU). Tento článek stanoví zavedení opatření s cílem zajistit fungování vnitřního trhu. Článek 114 je vhodným právním základem nařízení, jehož cílem je harmonizovat požadavky kladené na poskytovatele příslušných on-line služeb na jednotném digitálním trhu. Jak bylo uvedeno výše, překážky jednotného digitálního trhu služeb se začaly objevovat poté, co některé členské státy zavedly odlišná vnitrostátní pravidla pro předcházení pohlavnímu zneužívání dětí on-line a boj proti němu. Cílem navrhovaného nařízení je odstranit tyto stávající rozdíly a zabránit vzniku budoucích překážek, které by vyplynuly z dalšího vývoje těchto vnitrostátních pravidel. Vzhledem k vnitřní přeshraniční povaze poskytování on-line služeb by nedostatek opatření na úrovni EU, který by ponechal prostor pro regulační rámec roztříštěný na vnitrostátní úrovni, vedl k zátěži pro poskytovatele, kteří by museli dodržovat odlišné soubory vnitrostátních pravidel, a vytvořil by nerovné podmínky pro poskytovatele v celé EU, jakož i možné mezery v právních předpisech. •Subsidiarita Podle zásady subsidiarity lze opatření EU přijmout pouze v případě, že zamýšlené cíle nemohou být dosaženy samotnými členskými státy, ale lze je lépe dosáhnout na úrovni Unie. Cíl, kterým je zajistit rovné podmínky pro poskytovatele na celém jednotném digitálním trhu a zároveň přijmout opatření pro předcházení pohlavnímu zneužívání dětí on-line a boji proti němu, nemůže být dosažen samotnými členskými státy. Jak již bylo uvedeno, členské státy začaly na poskytovatele klást požadavky týkající se boje proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line. Dokonce i ty členské státy, které tyto požadavky dosud nezavedly, stále více zvažují vnitrostátní opatření za tímto účelem. Poskytovatelé, na něž se vztahuje toto nařízení, však obvykle působí přeshraničně, často na úrovni celé EU, nebo to může být jejich cílem. V souladu s tím vnitrostátní požadavky, uložené těmto účastníkům trhu s cílem řešit pohlavní zneužívání dětí on-line, zvyšují roztříštěnost jednotného digitálního trhu a znamenají pro poskytovatele značné náklady na dodržování předpisů, přičemž nemají dostatečnou účinnost z důvodu přeshraniční povahy dotčených služeb. Pouze opatření na úrovni EU může dosáhnout tohoto cíle, jímž je odstranění překážek jednotného digitálního trhu pro dotčené služby, posílení právní jistoty pro poskytovatele a snížení nákladů na dodržování předpisů a zároveň zajištění toho, aby požadavky kladené na účastníky trhu za účelem boje proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line byly účinné díky své jednotné přeshraniční použitelnosti v rámci celé EU. K dosažení cílů navrhovaného nařízení je proto nezbytné opatření na úrovni EU, přičemž ve srovnání s opatřeními na vnitrostátní úrovni představuje významnou přidanou hodnotu. •Proporcionalita Cílem tohoto návrhu je odstranit stávající překážky poskytování příslušných služeb v rámci jednotného digitálního trhu, zabránit vzniku dalších překážek a zároveň umožnit účinný boj proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line při plném respektování základních práv všech dotčených stran dle právních předpisů EU. Za účelem dosažení tohoto cíle zavádí návrh úzce zaměřené a jednotné povinnosti týkající se posuzování a zmírňování rizik, které jsou v případě potřeby doplněny příkazy týkajícími se odhalování, oznamování a odstraňování obsahu zobrazujícího pohlavní zneužívání dětí. Tyto povinnosti se vztahují na příslušné poskytovatele, kteří nabízejí služby na jednotném digitálním trhu, bez ohledu na to, kde mají svou hlavní provozovnu. Navrhovaná pravidla se vztahují pouze na poskytovatele určitých druhů on-line služeb, u nichž se ukázalo, že jsou zranitelné z hlediska využití za účelem šíření materiálů pohlavního zneužívání dětí nebo za účelem navazování kontaktu s dětmi (tzv. „grooming“), zejména z důvodu jejich technických vlastností nebo věkové skladby jejich typické uživatelské základny. Rozsah povinností se omezuje na to, co je nezbytně nutné k dosažení výše uvedených cílů. Tyto povinnosti jsou doprovázeny opatřeními s cílem minimalizovat zátěž kladenou na tyto poskytovatele, jakož i zavedením řady záruk, které minimalizují zásahy do základních práv, zejména práv uživatelů služeb na ochranu soukromí. Aby se snížil počet falešně pozitivních výsledků a zabránilo se chybnému oznamování donucovacím orgánům a aby se mimo jiné minimalizovala administrativní a finanční zátěž kladená na poskytovatele, vytváří návrh středisko EU jako zásadní nástroj, který usnadní plnění povinností uložených poskytovatelům. Kromě jiných úkolů by středisko EU mělo poskytovatelům usnadnit přístup ke spolehlivým detekčním technologiím; zpřístupnit ukazatele vytvořené na základě pohlavního zneužívání dětí on-line, které jsou ověřeny soudy nebo nezávislými správními orgány členských států pro účely odhalování; na požádání poskytovat určitou pomoc v souvislosti s prováděním posouzení rizik a poskytovat podporu při komunikaci s příslušnými vnitrostátními orgány. V neposlední řadě navrhované nařízení obsahuje záruky, které zajistí, aby technologie používané pro účely odhalování, oznamování a odstraňování pohlavního zneužívání dětí on-line za účelem splnění detekčního příkazu co nejméně narušovaly ochranu soukromí a byly v souladu se současným stavem techniky v tomto odvětví a aby prováděly veškeré nezbytné přezkumy anonymně a podnikaly kroky k identifikaci uživatele pouze v případě, že je zjištěno možné pohlavní zneužívání dětí on-line. Zaručuje základní právo na účinný opravný prostředek ve všech fázích příslušných činností, od odhalení po odstranění, a omezuje uchovávání odstraněného materiálu a souvisejících údajů na to, co je nezbytně nutné pro určité konkrétní účely. Navrhované nařízení tak omezuje zásah do práva uživatelů na ochranu osobních údajů a do jejich práva na důvěrnost komunikace do té míry, která je nezbytně nutná pro dosažení jeho cílů, tj. stanovení harmonizovaných pravidel pro účinnou prevenci pohlavního zneužívání dětí on-line a boj proti němu na vnitřním trhu. •Volba nástroje Článek 114 Smlouvy o fungování EU dává normotvůrci Unie možnost přijímat nařízení a směrnice. Vzhledem k tomu, že cílem návrhu je zavést jednotné povinnosti pro poskytovatele, kteří obvykle nabízejí své služby ve více než jednom členském státě nebo to mohou mít za cíl, by směrnice, která ponechává prostor pro rozdílné vnitrostátní provádění pravidel EU, nebyla k dosažení příslušných cílů vhodná. Rozdílná vnitrostátní pravidla, jimiž se provádějí požadavky uložené poskytovatelům tímto nástrojem, by vedla k pokračující existenci nebo opětovnému zavedení překážek jednotného digitálního trhu služeb, které má tato iniciativa za cíl odstranit. Nařízení na rozdíl od směrnice zajišťuje, aby byly stejné povinnosti ukládány jednotným způsobem v celé EU. Nařízení je rovněž přímo použitelné, poskytuje jasnost a větší právní jistotu a brání rozdílnému provádění v členských státech. Z těchto důvodů je nařízení vhodným nástrojem k dosažení cílů této iniciativy. Vzhledem k datu uplynutí platnosti prozatímního nařízení by navíc v tomto případě nebyl dostatek času na přijetí směrnice a provedení jejích pravidel na vnitrostátní úrovni. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

•Konzultace se zúčastněnými stranami Komise v průběhu dvou let vedla konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami s cílem určit problémy a další postup v boji proti pohlavnímu zneužívání dětí, a to jak on-line, tak off-line. Činila tak prostřednictvím průzkumů, a to od otevřených veřejných konzultací až po cílené průzkumy mezi donucovacími orgány. Mezi Komisí a příslušnými zúčastněnými stranami bylo uspořádáno několik setkání odborníků a dvoustranných setkání s cílem projednat možné dopady právních předpisů v této oblasti, přičemž Komise se příslušných seminářů, konferencí a akcí týkajících se práv dítěte zúčastnila. V prosinci 2020 zveřejnila Komise počáteční posouzení dopadů s cílem informovat občany a zúčastněné strany o plánované iniciativě a vyžádat si počáteční zpětnou vazbu. Tato zpětná vazba ukázala výraznou podporu cíle bojovat proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line. Zatímco komplexní přístup potenciálního střediska a očekávané zlepšení právní jasnosti byly vítány, některé zúčastněné strany z odvětví vyjádřily obavy ohledně dopadu povinného odhalování a oznamování pohlavního zneužívání dětí on-line. V roce 2021 provedla Komise otevřenou veřejnou konzultaci. Cílem tohoto postupu bylo shromáždit názory celé řady zúčastněných stran, například veřejných orgánů a soukromých občanů, průmyslu a občanské společnosti. Navzdory úsilí o zajištění vyváženého rozdělení odpovědí byla značná část příspěvků obdržena od soukromých osob v Německu a týkaly se výhradně otázek z oblasti šifrování. Kromě toho se mezi veřejnými orgány, průmyslem a občanskou společností objevily otázky lepší spolupráce a koordinace a dostatečných zdrojů a odborných znalostí, aby bylo možné čelit neustále rostoucímu objemu nezákonného obsahu. Všem skupinám se rovněž dostalo široké podpory pro rychlé odstranění oznámených materiálů pohlavního zneužívání dětí, pro opatření na omezení tzv. „groomingu“ (navazování kontaktu s dětmi) a pro zlepšení úsilí v oblasti prevence a pomoci obětem. Pokud jde o možné uložení zákonných povinností poskytovatelům, aby odhalovali a oznamovali různé druhy pohlavního zneužívání dětí on-line ve svých službách, konzultace ukázala silnou podporu ze strany donucovacích orgánů a organizací působících v oblasti práv dětí, zatímco obhájci práv na ochranu soukromí a podání od soukromých osob se do značné míry postavili proti těmto povinnostem. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Cílené průzkumy mezi donucovacími orgány v členských státech ukázaly, že oznámení od poskytovatelů z USA v současné době představují jeden z nejdůležitějších zdrojů oznámení o pohlavním zneužívání dětí. Kvalita a relevantnost těchto oznámení se však liší, přičemž podle platných vnitrostátních právních předpisů některá oznámení nepředstavují pohlavní zneužívání dětí on-line. Tyto průzkumy rovněž určily prvky nezbytné k zajištění toho, aby oznámení „umožňovalo jednat“, tj. bylo dostatečně kvalitní a relevantní k tomu, aby příslušný donucovací orgán mohl přijmout opatření. Z tohoto důvodu by harmonizované zprávy na úrovni EU, podporované střediskem EU, byly tou nejlepší strategií pro maximální využití odborných znalostí v boji proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line. •Posouzení dopadů Po předchozím prvním záporném stanovisku Výboru pro kontrolu regulace k posouzení dopadů vydal v únoru 2022 Výbor pro kontrolu regulace k posouzení dopadů kladné stanovisko s výhradami a předložil různé návrhy na zlepšení. Zpráva o posouzení dopadů byla dále revidována s ohledem na příslušnou zpětnou vazbu, zejména vyjasněním popisu opatření přijatých k zajištění slučitelnosti se základními právy a se zákazem obecných povinností sledování a poskytnutím podrobnějších popisů možností politiky. Finalizovaná zpráva o posouzení dopadů zkoumá a porovnává několik politických alternativ týkajících se pohlavního zneužívání dětí on-line a možného vytvoření Střediska EU pro prevenci a potírání pohlavního zneužívání dětí. Z posouzení dopadů vyplývá, že samotná dobrovolná opatření proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line se ukázala jako nedostatečná vzhledem k tomu, že je přijal pouze malý počet poskytovatelů, a ke značným problémům, které vznikají v souvislosti se spoluprací soukromého a veřejného sektoru v této oblasti, jakož i k obtížím, s nimiž se členské státy potýkají při předcházení tomuto jevu a zaručení přiměřené úrovně pomoci obětem. Tato situace vedla k tomu, že v různých členských státech byly přijaty rozdílné soubory opatření pro boj proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line. Nebudou-li přijata opatření na úrovni Unie, lze očekávat, že právní roztříštěnost bude dále narůstat, neboť členské státy zavedou dodatečná opatření k řešení tohoto problému na vnitrostátní úrovni, čímž se vytvoří překážky pro přeshraniční poskytování služeb na jednotném digitálním trhu. Vzhledem k potřebě řešit situaci a v zájmu zajištění řádného fungování jednotného digitálního trhu služeb a zároveň zlepšení mechanismů pro prevenci, odhalování, oznamování a odstraňování pohlavního zneužívání dětí on-line a zajištění odpovídající ochrany a podpory obětí bylo opatření na úrovni EU považováno za nezbytné. Kromě základního scénáře bylo zváženo pět hlavních možností politiky se stoupající mírou účinnosti při plnění cílů stanovených v posouzení dopadů a celkového politického cíle, jímž je zajistit řádné fungování jednotného digitálního trhu služeb a zároveň zajistit, aby bylo pohlavní zneužívání dětí on-line odhalováno, oznamováno a odstraňováno v celé Unii, čímž se nepřímo zlepší prevence, usnadní vyšetřování a zaručí odpovídající pomoc obětem. Všechny možnosti se zaměřily na cíl zajistit odhalování, odstraňování a oznamování dříve známých a nových materiálů pohlavního zneužívání dětí a groomingu (věcná působnost) příslušnými poskytovateli on-line služeb (osobní působnost) usazenými v EU a ve třetích zemích, pokud nabízejí své služby v Unii (zeměpisná působnost). Hlavní rozdíly mezi těmito pěti možnostmi se týkají rozsahu povinností poskytovatelů a úlohy a podoby střediska EU. Možnost A by sestávala z nelegislativních praktických opatření ke zlepšení prevence, odhalování a oznamování pohlavního zneužívání dětí on-line a pomoci obětem. Patří mezi ně praktická opatření ke zlepšení provádění a účinnosti dobrovolných opatření ze strany poskytovatelů za účelem odhalování a oznamování zneužívání a vytvoření Evropského střediska pro prevenci a pomoc obětem v podobě koordinačního centra spravovaného Komisí. Možnost B by stanovila výslovný právní základ pro dobrovolné odhalování pohlavního zneužívání dětí on-line, po němž by následovalo povinné oznámení a odstranění. V souvislosti s možností B by středisko EU bylo pověřeno tím, aby usnadňovalo odhalování, oznamování a odstraňování, a stalo by se základní součástí právních předpisů sloužící jako klíčová záruka pro poskytovatele služeb, jakož i kontrolní mechanismus, který by pomohl zajistit účinné provádění návrhu. Po prozkoumání několika možností týkajících se podoby, kterou by středisko EU mohlo mít, dospělo posouzení dopadů k závěru, že potřeba nezávislosti, vlastních zdrojů, viditelnosti, pracovníků a odborných znalostí nutných k výkonu příslušných funkcí by byla nejlépe splněna zřízením střediska EU jako decentralizované agentury EU. Tento závěr byl potvrzen a podpořen ve vztahu k možnostem C až E, které uplatňují postupný přístup a navzájem na sebe navazují. Možnosti C a D by v návaznosti na možnost B ukládaly poskytovatelům v rámci jejich služeb právní povinnosti odhalovat určité druhy pohlavního zneužívání dětí on-line. Možnost C by od poskytovatelů vyžadovala, aby odhalovali známý materiál pohlavního zneužívání dětí, konkrétně kopie materiálu, který byl předtím spolehlivě ověřen jako materiál pohlavního zneužívání dětí. Možnost D by od poskytovatelů vyžadovala, aby odhalili nejen „známý“ materiál pohlavního zneužívání dětí (materiál, který byl potvrzen jako materiál pohlavního zneužívání dětí), ale také „nový“ materiál pohlavního zneužívání dětí (materiál, který potenciálně představuje materiál pohlavního zneužívání dětí, ale (dosud) nebyl jako takový potvrzen některým orgánem). Zvolená možnost (možnost E) vychází z možnosti D a vyžaduje, aby poskytovatelé kromě známých a nových materiálů pohlavního zneužívání dětí rovněž odhalovali tzv. grooming. Posouzení dopadů dospělo k závěru, že možnost E je z několika důvodů upřednostňovanou možností. Povinnost odhalovat pohlavní zneužívání dětí on-line je vhodnější než závislost na dobrovolných opatřeních poskytovatelů (možnosti A a B), a to nejen proto, že se tato opatření dosud ukázala jako nedostatečná pro účinný boj proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line, ale také proto, že k dosažení cíle, kterým je zabránit roztříštěnosti jednotného digitálního trhu služeb, jsou vhodné pouze jednotné požadavky vznesené na úrovni Unie. Možnosti A a B byly proto zamítnuty. Míra dopadu na řádné fungování jednotného digitálního trhu služeb a na boj proti pohlavnímu zneužívání dětí on-line se postupně zvyšuje v souladu s rostoucími povinnostmi, které by byly uloženy v rámci každé z možností. Zatímco povinnost odhalit známý materiál pohlavního zneužívání dětí (možnost C) by pomohla omezit opětovný oběh známého materiálu, měla by tato povinnost pouze omezený dopad, pokud jde o cíl předcházet zneužívání a poskytovat pomoc obětem pokračujícího zneužívání, vzhledem k tomu, že materiál spadající do oblasti působnosti této povinnosti mohl být v oběhu již několik let. Povinnost odhalit známé i nové materiály pohlavního zneužívání dětí (možnost D) by umožnila identifikaci a záchranu obětí před pokračujícím zneužíváním, a to na základě jednotných kritérií stanovených na úrovni EU, čímž by se v této oblasti zabránilo přijetí rozdílných vnitrostátních opatření. Povinné odhalování tzv. groomingu (možnost E) by šlo ještě dále a poskytlo by největší prostor pro předcházení bezprostřednímu zneužívání a pro zaručení rovných podmínek na jednotném digitálním trhu služeb.

Možnost E byla proto považována za možnost, která nejlépe plní cíle politiky účinným a přiměřeným způsobem, to vše při současném zajištění proporcionality zavedením přísných omezení a záruk s cílem zajistit zejména požadovanou spravedlivou rovnováhu základních práv. Kromě výše popsaných pozitivních sociálních dopadů se očekává, že upřednostňovaná možnost bude mít hospodářský dopad na dotčené poskytovatele v důsledku nákladů vyplývajících z plnění jejich povinností, jakož i na donucovací orgány a další příslušné vnitrostátní orgány v důsledku zvýšeného počtu oznámení o možném pohlavním zneužívání dětí on-line. Náklady jsou co nejvíce omezeny poskytováním určité podpory ze strany střediska EU. Na druhé straně se očekává, že i zřízení střediska bude spojeno s jednorázovými a průběžnými náklady. Kvantitativní odhady přínosů a nákladů každé z možností politiky byly vyhodnoceny při posouzení dopadů za účelem jejich porovnání. Bylo zjištěno, že upřednostňovaná možnost vede k největším celkovým přínosům díky výslednému zlepšení fungování jednotného digitálního trhu a snížení společenských nákladů spojených s pohlavním zneužíváním dětí on-line. Aby mohlo středisko EU dosáhnout všech svých cílů, je velmi důležité, aby bylo zřízeno na stejném místě jako jeho nejbližší partner, Europol. Spolupráce mezi střediskem EU a Europolem bude přinášet výhody plynoucí z toho, že obě agentury budou sídlit v témže místě – od lepších možností výměny údajů až po více příležitostí k vytvoření znalostního centra pro boj proti materiálům pohlavního zneužívání dětí přilákáním specializovaných pracovníků a/nebo externích odborníků. Tito pracovníci budou mít rovněž více kariérních příležitostí, aniž by museli měnit místo práce. Středisko EU by se tak mohlo jako nezávislý subjekt spolehnout na podpůrné služby Europolu (lidské zdroje, IT včetně kybernetické bezpečnosti, stavebnictví, komunikace). Sdílení těchto podpůrných služeb je nákladově efektivnější a zajistí odbornější služby, než kdyby docházelo k jejich zdvojení tím, že by se vytvářely od nuly pro relativně malý subjekt, jakým bude středisko EU. Posouzení dopadů podrobně analyzovalo příslušné dopady, tj. na sociální, hospodářská a základní práva. Zabývalo se rovněž dopadem na konkurenceschopnost a na malé a střední podniky. Nařízení obsahuje některá opatření uvedená v posouzení dopadů ve vztahu k malým a středním podnikům. Patří mezi ně zejména potřeba, aby příslušné vnitrostátní orgány při prosazování nařízení zohlednily velikost a finanční a technologické schopnosti poskytovatele, a to i ve vztahu k posouzení rizik, povinnostem v oblasti odhalování a sankcím, jakož i možnosti, aby malé a střední podniky při provádění posouzení rizik požádaly středisko EU o bezplatnou podporu. Posouzení dopadů se rovněž zabývalo souladem s právními předpisy v oblasti klimatu, zásadou „významně nepoškozovat“ a zásadou „digitalizace jako standard“. Posouzení dopadů rovněž analyzovalo uplatňování zásady „jeden přijmout – jeden zrušit“, podle níž by každý legislativní návrh, který vytváří novou zátěž, měl občany a podniky zbavit ekvivalentní stávající zátěže na úrovni EU v téže oblasti politiky, jakož i dopadů ve vztahu k cílům udržitelného rozvoje OSN, kdy jsou pro toto nařízení obzvláště důležité cíle udržitelného rozvoje 5.2 (eliminovat všechny formy násilí vůči ženám a dívkám) a 16.2 (skoncovat se zneužíváním, vykořisťováním a obchodem s lidmi a všemi formami násilí na dětech). •Základní práva Podle čl. 52 odst. 1 Listiny musí být každé omezení výkonu práv a svobod uznaných Listinou stanoveno zákonem a respektovat podstatu těchto práv a svobod. Při dodržení zásady proporcionality mohou být omezení zavedena pouze tehdy, pokud jsou nezbytná a pokud skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého. Cílem návrhu je harmonizovat pravidla, která se vztahují na předcházení pohlavnímu zneužívání dětí, které je obzvláště závažným trestným činem, a na boj proti němu. Návrh jako takový sleduje cíl obecného zájmu ve smyslu čl. 52 odst. 1 Listiny. Kromě toho se návrh snaží chránit práva jiných osob, zejména dětí. Týká se zejména jejich základních práv na lidskou důstojnost a nedotknutelnost lidské osobnosti, zákazu nelidského či ponižujícího zacházení, jakož i práv dítěte. Návrh zohledňuje skutečnost, že při všech činnostech týkajících se dětí, ať už prováděných veřejnými orgány, nebo soukromými institucemi, musí být prvořadým hlediskem nejvlastnější zájem dítěte. Druhy pohlavního zneužívání dětí, o které se zde jedná – zejména výměna fotografií nebo videí zobrazujících toto zneužívání –, mohou mít dopad i na práva dětí na respektování soukromého a rodinného života a na ochranu osobních údajů. V souvislosti s bojem proti trestným činům proti mladistvým konstatoval Soudní dvůr EU, že přinejmenším některé z uvedených základních práv mohou vést k pozitivním povinnostem příslušných veřejných orgánů, včetně unijního normotvůrce, které od nich požadují přijetí právních opatření na ochranu příslušných práv. Opatření obsažená v návrhu zároveň ovlivňují zejména výkon základních práv uživatelů dotčených služeb. Mezi tato práva patří zejména základní práva na respektování soukromí (včetně důvěrnosti komunikací v rámci širšího práva na respektování soukromého a rodinného života), na ochranu osobních údajů a na svobodu projevu a informací. I když mají tato práva velkou důležitost, žádné z nich není absolutní a musí být posuzováno ve vztahu ke své funkci ve společnosti. Jak bylo uvedeno výše, čl. 52 odst. 1 Listiny umožňuje omezit výkon těchto práv za podmínek stanovených v tomto ustanovení. Kromě toho vstupuje do hry svoboda podnikání poskytovatelů, na něž se návrh vztahuje. Toto základní právo obecně brání tomu, aby byly hospodářské subjekty vystaveny nadměrné zátěži. Patří sem svoboda zvolit si, s kým budou podnikat, a smluvní svoboda. Ani toto právo však není absolutní; umožňuje širokou škálu zásahů, které mohou ve veřejném zájmu omezovat výkon hospodářských činností. Návrh se proto snaží dosáhnout výše uvedeného cíle obecného zájmu a chránit uvedená základní práva dětí a zároveň zajistit proporcionalitu a dosáhnout spravedlivé rovnováhy mezi základními právy všech zúčastněných stran. Za tímto účelem obsahuje návrh řadu omezení a záruk, které se liší v závislosti na povaze a úrovni omezení uplatňování dotčených základních práv. Konkrétně platí, že povinné odhalování pohlavního zneužívání dětí on-line u „veřejných“ i „soukromých“ služeb, včetně interpersonálních komunikačních služeb, vede k různé míře narušení základních práv uživatelů. V případě materiálu, který je při výskytu narušení veřejně přístupný, je dopad menší, zejména na právo na ochranu soukromí obecně vzhledem k úloze těchto služeb jako „virtuálních veřejných prostor“ pro vyjadřování a pro hospodářské transakce. Dopad na právo na ochranu soukromí ve vztahu k soukromé komunikaci je větší. Možné nebo skutečné odstranění materiálu uživatelů, zejména chybné odstranění (za mylného předpokladu, že se jedná o materiály pohlavního zneužívání dětí), může mít navíc potenciálně významný dopad na základní práva uživatelů, zejména na svobodu projevu a informací. Materiály pohlavního zneužívání dětí on-line, které nejsou odhaleny a jsou ponechány neodstraněné, mohou mít zároveň významný negativní dopad na výše uvedená základní práva dětí, a mohou tak nadále poškozovat děti a celou společnost. Mezi další faktory, které je třeba v tomto ohledu zohlednit, patří povaha dotčeného materiálu uživatelů (text, fotografie, videa), přesnost dotčené technologie, jakož i „absolutní“ povaha zákazu výměny materiálů pohlavního zneužívání dětí (který v zásadě nepodléhá žádným výjimkám a nezohledňuje souvislosti). V důsledku opatření, která poskytovatelům ukládají povinnost odhalovat a oznamovat známé a nové materiály pohlavního zneužívání dětí, by měl návrh výrazně pozitivní dopad na základní práva obětí, jejichž fotografie se šíří na internetu, zejména na jejich právo na respektování soukromého a rodinného života, právo na ochranu osobních údajů a právo na nedotknutelnost lidské osobnosti. Tato opatření by výrazně omezila porušování práv obětí spojené s oběhem materiálu, který zobrazuje jejich zneužívání. Tyto povinnosti, zejména požadavek na odhalování nových materiálů pohlavního zneužívání dětí a tzv. „groomingu“, by vedly k identifikaci nových obětí a vytvořily by možnost jejich záchrany před pokračujícím zneužíváním, což by mělo významný pozitivní dopad na jejich práva a na společnost jako celek. Stanovení jasného právního základu pro povinné odhalování a oznámení tzv. „groomingu“ by na tato práva mělo rovněž pozitivní dopad. Zvýšené a účinnější úsilí v oblasti prevence rovněž sníží výskyt pohlavního zneužívání dětí a podpoří práva dětí tím, že zabrání jejich viktimizaci. Opatření na podporu obětí při odstraňování jejich fotografií a videí by zaručila jejich práva na ochranu soukromého a rodinného života (soukromí) a osobních údajů. Jak již bylo uvedeno, uložení povinností poskytovatelům by mělo vliv na jejich právo na svobodu podnikání, což může být v zásadě odůvodněno z hlediska sledovaného cíle, a to i s ohledem na úlohu, kterou jejich služby hrají v souvislosti se zneužitím. Dopad na práva poskytovatelů však musí být co nejvíce omezen, aby se zajistilo, že nepřekročí rámec toho, co je nezbytně nutné. Zajistit by to bylo možné například poskytováním určitých forem podpory poskytovatelům při plnění uložených povinností, včetně přístupu ke spolehlivým souborům ukazatelů pohlavního zneužívání dětí on-line, které na druhou stranu poskytují prostředky k používání spolehlivých automatizovaných detekčních technologií, a k bezplatným automatizovaným detekčním technologiím, čímž by se snížila jejich zátěž. Poskytovatelé mají navíc prospěch z toho, že se budou řídit jednoduchým souborem jasných a jednotných pravidel. Zpracování osobních údajů uživatelů pro účely odhalování, oznamování a odstraňování pohlavního zneužívání dětí on-line má významný dopad na práva uživatelů a může být odůvodněno pouze s ohledem na význam předcházení pohlavnímu zneužívání dětí on-line a boje proti němu. V důsledku toho nemůže být rozhodnutí, zda tyto činnosti v zásadě vykonávat, ponecháno na poskytovatelích; náleží spíše normotvůrci. Veškeré povinnosti však musí být úzce zacíleny, pokud jde o jejich osobní i věcnou působnost, a musí být spojeny s odpovídajícími zárukami, aby nebyla dotčena podstata práv a aby byly přiměřené. Tento návrh proto stanoví pravidla, která odpovídají těmto požadavkům, přičemž stanoví omezení a záruky, které jsou rozlišeny podle možného dopadu na příslušná základní práva, který se obecně zvyšuje v závislosti na druhu dotčených služeb a zda jsou opatření zaměřena na odhalování šíření známých materiálů pohlavního zneužívání dětí, šíření nových materiálů pohlavního zneužívání dětí nebo navazování kontaktu s dětmi (tzv. „grooming“). Jak již bylo uvedeno, odhalování tzv. „groomingu“ by mělo pozitivní dopad na základní práva možných obětí, zejména tím, že by přispělo k předcházení zneužívání; budou-li přijata rychlá opatření, může to dokonce zabránit tomu, aby dítě utrpělo újmu. Zároveň je postup odhalování obecně pro uživatele nejvíce narušující (ve srovnání s odhalováním šíření známých a nových materiálů pohlavního zneužívání dětí), neboť vyžaduje automatické prohledávání textů v interpersonální komunikaci. V tomto ohledu je důležité mít na paměti, že toto prohledávání je často jediným možným způsobem odhalení a že použitá technologie „nerozumí“ obsahu komunikace, ale spíše hledá známé a předem stanovené vzorce, které ukazují na možný „grooming“. Detekční technologie již také získaly vysokou míru přesnosti, ačkoli je nadále nezbytný lidský dohled a přezkum, a ukazatele tzv. „groomingu“ se postupně stávají stále spolehlivějšími tím, jak se algoritmy učí. Příslušné zásahy jsou však i nadále velmi citlivé. V důsledku toho se tedy na odhalování známých materiálů pohlavního zneužívání dětí již uplatňují přísné limity a záruky, nicméně jsou přísnější pro nové materiály pohlavního zneužívání dětí, a zejména pro odhalování tzv. „groomingu“. Patří mezi ně upravená kritéria pro vydávání detekčních příkazů, kratší doba použitelnosti těchto příkazů a přísnější požadavky na oznámení během tohoto období. Kromě toho návrh rovněž stanoví silné mechanismy dohledu, které zahrnují požadavky týkající se nezávislosti a pravomocí vnitrostátních orgánů pověřených vydáváním příkazů a dohledem nad jejich výkonem, jakož i pomocnou a poradenskou úlohu pro středisko EU. Středisko EU rovněž přispívá tím, že poskytovatelům dává nejen přesné a spolehlivé ukazatele, ale také vhodné technologie, a tím, že posuzuje oznámení poskytovatelů o možném pohlavním zneužívání dětí on-line. Tímto způsobem pomáhá středisku EU minimalizovat riziko chybného odhalování a oznamování. Kromě toho jsou přijata různá opatření k zajištění účinné nápravy pro poskytovatele i uživatele. Nově vytvořená pravomoc vydávat příkazy k odstranění známého materiálu pohlavního zneužívání dětí má sice odlišnou povahu a obecně řečeno je méně narušující, nepochybně se však dotýká i základních práv, zejména práv dotčených uživatelů, která se týkají svobody projevu a informací. I v tomto ohledu je určen soubor omezení a záruk, od stanovení jasných a standardizovaných pravidel až po zajištění nápravy a od zaručení nezávislosti vydávajících orgánů až po transparentnost a účinný dohled. Všechny odkazy na základní práva v navrhovaném nařízení je třeba chápat tak, že odkazují pouze na základní práva uznaná dle právních předpisů EU, tj. na práva zakotvená v Listině, a na práva uznaná jako obecné zásady práva EU.

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Rozpočtový dopad návrhu bude pokryt příděly stanovenými ve víceletém finančním rámci (VFR) na období 2021–2027 v rámci finančního krytí Fondu pro vnitřní bezpečnost, jak je podrobně uvedeno v legislativním finančním výkazu připojeném k tomuto návrhu nařízení, a to v rozsahu, v jakém spadá do současného rozpočtového výhledu. Tyto důsledky rovněž vyžadují úpravu okruhu 7 finančního výhledu. Legislativní finanční výkaz připojený k tomuto návrhu nařízení zahrnuje rozpočtové důsledky samotného nařízení. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv Program monitorování výstupů, výsledků a dopadů navrhovaného nařízení je stanoven v článku 83 a podrobněji popsán v posouzení dopadů. Program stanoví různé ukazatele používané ke sledování plnění operačních cílů a provádění nařízení. Komise provede hodnocení a předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě nejpozději pět let po vstupu nařízení v platnost a poté každých šest let. Na základě zjištění obsažených ve zprávě, zejména pokud jde o to, zda nařízení ponechává některé nedostatky, které jsou relevantní v praxi, a s přihlédnutím k technologickému vývoji, posoudí Komise potřebu upravit oblast působnosti nařízení. V případě potřeby Komise předloží návrhy na úpravu nařízení. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Navrhované nařízení se skládá ze dvou hlavních prvků: za prvé ukládá poskytovatelům povinnosti týkající se odhalování, oznamování, odstraňování a blokování známých a nových materiálů pohlavního zneužívání dětí, jakož i navazování kontaktu s dětmi, bez ohledu na technologii použitou při on-line výměnách, a za druhé zřizuje Středisko EU proti pohlavnímu zneužívání dětí jako decentralizovanou agenturu, která má umožnit provádění nového nařízení. Kapitola I obsahuje obecná ustanovení, včetně předmětu a oblasti působnosti nařízení (článek 1) a definic klíčových pojmů použitých v nařízení (článek 2). Odkaz na „materiály pohlavního zneužívání dětí“ vychází z příslušných pojmů definovaných ve směrnici o pohlavním zneužívání dětí, konkrétně z dětské pornografie a pornografických představení, a měl by zahrnovat veškerý materiál, na který se vztahují, pokud lze tento materiál šířit prostřednictvím příslušných služeb (v praxi obvykle ve formě videozáznamů a obrazů). Definice je v souladu s definicí obsaženou v prozatímním nařízení. Totéž platí pro definici „navazování kontaktů s dětmi“ a „pohlavního zneužívání dětí on-line“. Pokud jde o definici několika dalších pojmů, vychází návrh z definice obsažené v jiných právních aktech nebo návrzích EU, zejména v evropském kodexu pro elektronické komunikace a návrhu aktu o digitálních službách. Kapitola II stanoví jednotné povinnosti vztahující se na všechny poskytovatele hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb, kteří nabízejí tyto služby na jednotném digitálním trhu EU s cílem posoudit rizika zneužití jejich služeb k šíření známých nebo nových materiálů pohlavního zneužívání dětí nebo k navazování kontaktu s dětmi (společně definované jako „pohlavní zneužívání dětí on-line“). Zahrnuje rovněž cílené povinnosti některých poskytovatelů odhalovat toto zneužívání, nahlašovat je prostřednictvím střediska EU, odstraňovat nebo znemožňovat přístup k materiálům pohlavního zneužívání dětí on-line nebo jej blokovat, pokud je to nařízeno. Oddíl 1 stanoví výše uvedené povinnosti týkající se posouzení rizik pro poskytovatele hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb (článek 3). Rovněž vyžaduje, aby poskytovatelé přijali cílená a přiměřená opatření ke zmírnění zjištěných rizik (článek 4) a podávali zprávy o výsledku posouzení rizik a o přijatých zmírňujících opatřeních koordinačním orgánům určeným členskými státy (článek 5). V neposlední řadě ukládá obchodům se softwarovými aplikacemi cílenou povinnost posoudit, zda u některé aplikace, jejíž prodej zprostředkovávají, nehrozí, že bude použita pro účely navazování kontaktů s dětmi, a je-li tomu tak a riziko je významné, přijmout přiměřená opatření k identifikaci dětských uživatelů a zabránit jim v přístupu (článek 6). Oddíl 2 zmocňuje koordinační orgány, které se prostřednictvím posouzení rizik nebo jinými prostředky dozvěděly o tom, že konkrétní hostingová nebo interpersonální komunikační služba je vystavena značnému riziku zneužití pro účely pohlavního zneužívání dětí on-line, aby požádaly příslušný soudní nebo nezávislý správní orgán o vydání příkazu, který danému poskytovateli uloží v rámci příslušné služby povinnost odhalovat dotčený druh pohlavního zneužívání dětí on-line (články 7 a 8). Obsahuje soubor doplňkových opatření, například opatření zajišťující, aby poskytovatelé měli právo napadnout obdržené příkazy (článek 9). Tento oddíl rovněž stanoví požadavky a záruky k zajištění toho, aby odhalování bylo prováděno účinně a zároveň vyváženým a přiměřeným způsobem (článek 10). V neposlední řadě svěřuje Komisi pravomoc přijímat pokyny k použití článků 7 až 10 (článek 11). Oddíl 3 ukládá povinnost poskytovatelům hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb, kteří se dozvědí (a to bez ohledu na způsob, jakým se tak stane) o jakémkoli možném pohlavním zneužívání dětí on-line v rámci svých služeb poskytovaných v Unii, aby tuto skutečnost neprodleně nahlásili středisku EU (článek 12), a upřesňuje požadavky, které musí příslušné oznámení splňovat (článek 13). Oddíl 4 dává koordinačním orgánům pravomoc požádat příslušný soudní nebo nezávislý správní orgán, aby vydal příkaz ukládající poskytovateli hostingových služeb povinnost odstranit ze svých služeb ve všech členských státech materiály pohlavního zneužívání dětí nebo k nim znemožnit přístup, přičemž upřesňuje požadavky, které musí tento příkaz splňovat (článek 14). Pokud poskytovatelé odhalí pohlavní zneužívání dětí on-line, nejsou podle práva EU povinni tento materiál odstranit. Vzhledem ke zjevně nezákonné povaze většiny pohlavního zneužívání dětí on-line a k riziku ztráty výjimky z odpovědnosti, která je obsažena ve směrnici o elektronickém obchodu a návrhu aktu o digitálních službách, však poskytovatelé obvykle rozhodnou, že tento obsah odstraní (nebo k němu znemožní přístup). Pokud poskytovatel neodstraní materiály pohlavního zneužívání dětí on-line z vlastního podnětu, mohou koordinační orgány nařídit odstranění prostřednictvím příkazu v tomto smyslu. Článek rovněž vyžaduje, aby poskytovatelé hostingových služeb, kteří tento příkaz obdrželi, informovali uživatele, jenž materiál poskytl, s výhradou výjimek, které mají zabránit zasahování do činností v oblasti prevence, odhalování, vyšetřování a stíhání trestných činů pohlavního zneužívání dětí. Regulována jsou i další opatření, například náprava (článek 15). Pravidla obsažená v tomto oddíle vycházejí z pravidel obsažených v nařízení o potírání šíření teroristického obsahu online (nařízení (EU) 2021/784). Oddíl 5 dává koordinačním orgánům pravomoc požádat příslušný soudní nebo nezávislý správní orgán, aby vydal příkaz ukládající poskytovateli služeb přístupu k internetu povinnost znemožnit přístup k jednotným lokátorům zdroje, které uvádějí konkrétní položky materiálu pohlavního zneužívání dětí, které nelze přiměřeně odstranit u zdroje (články 16 a 17). Článek 18 mimo jiné zajišťuje, aby poskytovatelé, kteří obdrželi takový blokovací příkaz, měli právo tento příkaz napadnout a aby byla také zajištěna náprava pro uživatele, a to i prostřednictvím žádostí o opětovné posouzení ze strany koordinačních orgánů. Tyto články ve spojení s ustanoveními o spolehlivé identifikaci materiálů pohlavního zneužívání dětí (článek 36) a kvalitě údajů (článek 46) stanoví podmínky a záruky pro tyto příkazy a zajišťují, aby byly účinné, vyvážené a přiměřené. Oddíl 6 stanoví výjimku z odpovědnosti za trestné činy pohlavního zneužívání dětí pro poskytovatele příslušných služeb informační společnosti, kteří vykonávají činnost v souladu s tímto nařízením (článek 19). Cílem je především zabránit riziku, že budou podle vnitrostátního trestního práva odpovědní za jednání požadované tímto nařízením. Oddíl 6 rovněž stanoví zvláštní práva pro oběti, jejichž fotografie a videa zobrazující pohlavní zneužívání dětí mohou být na internetu šířeny dlouho po skončení fyzického zneužívání. Článek 20 dává obětem pohlavního zneužívání dětí právo obdržet od střediska EU prostřednictvím koordinačního orgánu v místě jejich bydliště informace o nahlášení známého materiálu pohlavního zneužívání dětí, ve kterém jsou zobrazeny. Článek 21 stanoví právo obětí požádat o pomoc dotčené poskytovatele hostingových služeb nebo, prostřednictvím koordinačního orgánu v místě jejich bydliště, o podporu ze strany střediska EU, pokud usilují o odstranění tohoto materiálu nebo znemožnění přístupu k němu. Tento oddíl rovněž taxativně vyjmenovává účely, pro které mají poskytovatelé hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb uchovávat údaje o obsahu a jiné údaje zpracovávané v souvislosti s opatřeními přijatými za účelem dosažení souladu s tímto nařízením, a osobní údaje získané tímto zpracováním, přičemž stanoví řadu záruk a garancí, včetně maximální doby uchovávání v délce 12 měsíců (článek 22). V neposlední řadě stanoví povinnost poskytovatelů příslušných služeb informační společnosti zřídit jednotné kontaktní místo pro usnadnění přímé komunikace s příslušnými veřejnými orgány (článek 23), jakož i povinnost těchto poskytovatelů, kteří nejsou usazeni v žádném členském státě, ale nabízejí své služby v EU, jmenovat právního zástupce v EU v zájmu snazšího prosazování (článek 24).

Kapitola III obsahuje ustanovení týkající se provádění a prosazování tohoto nařízení. Oddíl 1 obsahuje ustanovení týkající se příslušných vnitrostátních orgánů, zejména koordinačních orgánů, jimiž jsou hlavní vnitrostátní orgány určené členskými státy za účelem jednotného uplatňování tohoto nařízení (článek 25). Koordinační orgány, stejně jako jiné určené příslušné orgány, musí být ve všech ohledech nezávislé, podobně jako soud, a plnit své úkoly nestranně, transparentně a včas (článek 26). Oddíl 2 přiděluje koordinačním orgánům zvláštní vyšetřovací a donucovací pravomoci ve vztahu k poskytovatelům příslušných služeb informační společnosti spadajících do příslušnosti členského státu, který jmenoval koordinační orgány (články 27 až 30). Tato ustanovení byla většinou inspirována ustanoveními návrhu aktu o digitálních službách. Tento oddíl rovněž stanoví pravomoc sledovat dodržování tohoto nařízení prostřednictvím vyhledávání materiálů pohlavního zneužívání dětí (článek 31) a poskytovat oznámení poskytovatelům hostingových služeb s cílem upozornit na přítomnost známých materiálů pohlavního zneužívání dětí v jejich službách (článek 32). Oddíl 3 obsahuje další ustanovení o prosazování a sankcích tím, že stanoví, že členské státy, v nichž má poskytovatel příslušných služeb informační společnosti (nebo jeho právní zástupce) hlavní provozovnu, jsou příslušné k uplatňování a prosazování tohoto nařízení (článek 33). Zajišťuje rovněž, aby koordinační orgány mohly přijímat stížnosti na tyto poskytovatele kvůli údajnému porušení jejich povinností stanovených v tomto nařízení (článek 34). Kromě toho mají členské státy stanovit pravidla pro sankce za porušení těchto povinností (článek 35). Oddíl 4 obsahuje ustanovení o spolupráci mezi koordinačními orgány na úrovni EU. Stanoví pravidla pro posuzování materiálů nebo konverzací s cílem potvrdit, zda se jedná o pohlavní zneužívání dětí on-line, což je úkol vyhrazený koordinačním orgánům, jiným nezávislým vnitrostátním správním orgánům nebo vnitrostátním soudům, jakož i předkládání výsledků tohoto posuzování středisku EU za účelem vytváření ukazatelů, nebo v případě, že jde o jednotné lokátory zdroje, zařazení na příslušný seznam (článek 36). Obsahuje rovněž pravidla pro přeshraniční spolupráci mezi koordinačními orgány (článek 37) a stanoví možnost provádět společná vyšetřování, případně i s podporou střediska EU (článek 38). Tato ustanovení byla také inspirována návrhem aktu o digitálních službách. V neposlední řadě tento oddíl stanoví obecná pravidla pro spolupráci na úrovni EU a pro spolehlivý a bezpečný systém sdílení informací na podporu komunikace mezi příslušnými stranami (článek 39). Kapitola IV se týká střediska EU. Její ustanovení vycházejí ze společného přístupu Evropského parlamentu, Rady a Komise k decentralizovaným agenturám. Oddíl 1 zřizuje Středisko EU proti pohlavnímu zneužívání dětí (EUCSA) jako decentralizované středisko EU (článek 40) a upravuje právní postavení a sídlo střediska EU (články 41 a 42). Aby středisko mohlo dosáhnout všech svých cílů, je velmi důležité, aby bylo zřízeno na stejném místě jako jeho nejbližší partner, kterým je Europol. Spolupráce mezi střediskem EU a Europolem bude těžit ze společné polohy, od lepších možností výměny údajů po více příležitostí k vytvoření znalostního centra o pohlavním zneužívání dětí, tím, že přiláká specializované pracovníky a/nebo externí odborníky. Tito pracovníci budou mít rovněž více kariérních příležitostí, aniž by museli měnit místo práce. Středisko EU by se tak mohlo jako nezávislý subjekt rovněž spolehnout na podpůrné služby Europolu (lidské zdroje, IT včetně kybernetické bezpečnosti, komunikace). Sdílení těchto podpůrných služeb je nákladově efektivnější a zajistí odbornější služby, než kdyby docházelo k jejich zdvojení tím, že by se vytvářely od nuly pro relativně malý subjekt, jakým bude středisko EU. Oddíl 2 upřesňuje úkoly střediska EU podle tohoto nařízení. Patří mezi ně podpora koordinačních orgánů, usnadnění postupů posuzování rizik, odhalování, oznamování, odstraňování a blokování, jakož i usnadnění vytváření a sdílení znalostí a odborných znalostí (článek 43). Středisko EU je pověřeno vytvářením a správou databází ukazatelů pohlavního zneužívání dětí on-line (článek 44) a oznámení (článek 45) a poskytováním přístupu pro příslušné strany do databází ukazatelů dle požadavků při dodržení stanovených podmínek a záruk (článek 46). Tento oddíl rovněž svěřuje Komisi pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci doplňující toto nařízení, pokud jde o tyto databáze (článek 47). Tento oddíl dále objasňuje, že středisko EU má fungovat jako specializovaný kanál pro oznamování pro celou EU, přijímat oznámení o možném pohlavním zneužívání dětí on-line od všech poskytovatelů hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb vydaná podle tohoto nařízení, posuzovat je s cílem určit, zda nemůže jít o zjevně neopodstatněná oznámení, a předávat oznámení, která nejsou zjevně neopodstatněná, Europolu a příslušným donucovacím orgánům členských států (článek 48). A konečně tento oddíl stanoví, že za účelem usnadnění sledování souladu s tímto nařízením může středisko EU za určitých okolností provádět on-line vyhledávání materiálů pohlavního zneužívání dětí nebo nahlásit tento materiál dotčeným poskytovatelům hostingových služeb s požadavkem, aby dobrovolně zvážili jeho odstranění nebo znemožnění přístupu k němu (článek 49). Středisko EU je rovněž pověřeno, aby zpřístupnilo příslušné technologie pro provádění detekčních příkazů a působilo jako centrum pro informace a odborné znalosti, shromažďovalo informace, provádělo a podporovalo výzkum a sdílení informací v oblasti pohlavního zneužívání dětí on-line (článek 50). Oddíl 3 umožňuje středisku EU zpracovávat osobní údaje pro účely tohoto nařízení v souladu s pravidly pro zpracování těchto údajů stanovenými tímto nařízením a jinými akty právních předpisů EU v této oblasti (článek 51). Oddíl 4 stanoví kanály pro spolupráci, které prostřednictvím určení vnitrostátních kontaktních úředníků propojují středisko s koordinačními orgány (článek 52); s Europolem (článek 53) a s možnými partnerskými organizacemi, například sítí horkých linek INHOPE pro oznamování materiálů pohlavního zneužívání dětí (článek 54). Oddíl 5 stanoví správní a řídicí strukturu střediska EU (článek 55), tj. určuje složení, strukturu, úkoly, četnost zasedání a pravidla hlasování v jeho správní radě (články 56 až 60); složení, postup jmenování, úkoly a pravidla hlasování výkonné rady (články 61 až 63); jakož i postup jmenování a úkoly výkonného ředitele (články 64 a 65). S ohledem na technickou povahu a rychlý vývoj technologií používaných poskytovateli příslušných služeb informační společnosti a na podporu zapojení střediska EU do monitorování a provádění tohoto nařízení v tomto ohledu zřizuje tento oddíl v rámci střediska EU Technologický výbor složený z technických odborníků a vykonávající poradní funkci (článek 66). Oddíl 6 určuje zřízení a strukturu rozpočtu (článek 67), finanční pravidla platná pro středisko EU (článek 68), pravidla pro předkládání, plnění a kontrolu rozpočtu střediska EU (článek 69), předkládání účtů a absolutorium (článek 70). Oddíly 7 a 8 obsahují závěrečná ustanovení týkající se složení a postavení zaměstnanců střediska EU, jazykového režimu, transparentnosti a komunikace v souvislosti s jeho činnostmi, opatření pro boj proti podvodům, smluvní a mimosmluvní odpovědnosti, možnosti správních šetření, dohody o sídle a provozních podmínek, jakož i zahájení činnosti střediska EU (články 71 až 82). Kapitola V stanoví povinnosti týkající se shromažďování údajů a podávání zpráv o transparentnosti. Vyžaduje, aby středisko EU, koordinační orgány a poskytovatelé hostingových služeb, interpersonálních komunikačních služeb a služeb přístupu k internetu shromažďovali souhrnné údaje týkající se jejich činností podle tohoto nařízení a zpřístupnili příslušné informace středisku EU (článek 83) a aby každoročně podávali zprávy o své činnosti široké veřejnosti a Komisi (článek 84). Kapitola VI obsahuje závěrečná ustanovení tohoto nařízení. Týkají se pravidelného hodnocení tohoto nařízení a činností střediska EU (článek 85); přijímání aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU (články 86 a 87); zrušení prozatímního nařízení (nařízení 2021/1232) (článek 88) a konečně vstupu v platnost a použitelnosti tohoto nařízení (článek 89). 2022/0155 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví pravidla pro předcházení pohlavnímu zneužívání dětí a boj proti němu (Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po předložení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, s ohledem na stanovisko Evropského sboru pro ochranu osobních údajů a evropského inspektora ochrany údajů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Služby informační společnosti se staly velmi důležitými pro komunikaci, vyjadřování, shromažďování informací a mnoho dalších aspektů současného života, a to i pro děti, avšak také pro pachatele trestných činů pohlavního zneužívání dětí. Tyto trestné činy, na něž se vztahují minimální pravidla stanovená na úrovni Unie, jsou velmi závažnými trestnými činy, kterým je třeba předcházet a účinně proti nim bojovat, aby byla chráněna práva a dobré životní podmínky dětí, jak vyžaduje Listina základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), a aby byla chráněna společnost jako celek. Uživatelé těchto služeb nabízených v Unii by měli mít možnost důvěřovat tomu, že dotčené služby mohou být bezpečně používány, zejména dětmi. (2)Vzhledem k ústřednímu významu příslušných služeb informační společnosti lze těchto cílů dosáhnout pouze tím, že se zajistí, aby se poskytovatelé nabízející tyto služby v Unii chovali zodpovědně a přijali přiměřená opatření k minimalizaci rizika zneužití svých služeb pro účely pohlavního zneužívání dětí, přičemž tito poskytovatelé jsou často jedinými, kdo mohou tomuto zneužívání předcházet a bojovat proti němu. Přijatá opatření by měla být cílená, pečlivě vyvážená a přiměřená, aby se zabránilo nežádoucím negativním důsledkům pro ty, kdo využívají služby k zákonným účelům, zejména pro výkon svých základních práv chráněných právními předpisy Unie, tj. práv zakotvených v Listině a uznaných jako obecné zásady právních předpisů Unie, a aby se zabránilo nadměrnému zatížení poskytovatelů služeb. (3)Členské státy stále častěji zavádějí nebo zvažují zavedení vnitrostátních právních předpisů s cílem předcházet pohlavnímu zneužívání dětí on-line a bojovat proti němu, zejména stanovením požadavků na poskytovatele příslušných služeb informační společnosti. S ohledem na přirozenou přeshraniční povahu internetu a příslušného poskytování služeb mají tyto vnitrostátní právní předpisy, které se vzájemně liší, přímý negativní dopad na vnitřní trh. V zájmu zvýšení právní jistoty, odstranění výsledných překážek poskytování služeb a zajištění rovných podmínek na vnitřním trhu by měly být na úrovni Unie stanoveny nezbytné harmonizované požadavky. (4)Toto nařízení by proto mělo přispět k řádnému fungování vnitřního trhu tím, že stanoví jasná, jednotná a vyvážená pravidla pro předcházení pohlavnímu zneužívání dětí a boj proti němu, a to účinným způsobem, který respektuje základní práva všech dotčených stran. Vzhledem k rychle se měnící povaze příslušných služeb a technologií používaných k jejich poskytování by tato pravidla měla být stanovena technologicky neutrálním způsobem, který obstojí i v budoucnu a nebude bránit inovacím. (5)Aby bylo dosaženo cílů tohoto nařízení, mělo by se vztahovat na poskytovatele služeb, které mohou být zneužity pro účely pohlavního zneužívání dětí on-line. Jelikož zneužívání těchto služeb k tomuto účelu neustále narůstá, měly by tyto služby zahrnovat veřejně dostupné interpersonální komunikační služby, například služby zasílání zpráv a internetové e-mailové služby, jsou-li tyto služby veřejně dostupnými. Toto nařízení by se mělo vztahovat i na služby, které umožňují přímou interpersonální a interaktivní výměnu informací pouze jako nepodstatnou vedlejší funkci, která je neoddělitelně spjata s jinou službou, jako je chat a podobné funkce v rámci her, sdílení fotografií a videohostingu. Avšak vzhledem k přirozeným rozdílům mezi různými relevantními službami informační společnosti, na něž se vztahuje toto nařízení, a různým souvisejícím rizikům, že tyto služby budou zneužity pro účely pohlavního zneužívání dětí on-line, a vzhledem k rozdílné schopnosti dotčených poskytovatelů tomuto zneužití předcházet a bojovat proti němu, by povinnosti uložené poskytovatelům těchto služeb měly být vhodným způsobem rozlišovány. (6)Pohlavní zneužívání dětí on-line často zahrnuje zneužívání služeb informační společnosti, které v Unii nabízejí poskytovatelé usazení ve třetích zemích. Aby byla zajištěna účinnost pravidel stanovených v tomto nařízení a rovné podmínky na vnitřním trhu, měla by se tato pravidla vztahovat na všechny poskytovatele, kteří bez ohledu na místo svého usazení nebo bydliště nabízejí služby v Unii, což dokládá jejich podstatné spojení s Unií. (7)Tímto nařízením by neměla být dotčena pravidla vyplývající z jiných aktů Unie, zejména ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/93, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU).../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU,nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES. (8)Toto nařízení by mělo být považováno za lex specialis ve vztahu k obecně použitelnému rámci stanovenému v nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES], kterým se stanoví harmonizovaná pravidla pro poskytování některých služeb informační společnosti na vnitřním trhu. Pravidla stanovená v nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES] se použijí na otázky, které toto nařízení neřeší, případně je řeší pouze částečně. (9)Ustanovení čl. 15 odst. 1 směrnice 2002/58/ES umožňuje členským státům přijmout legislativní opatření k omezení rozsahu práv a povinností stanovených v některých zvláštních ustanoveních uvedené směrnice týkajících se důvěrnosti komunikace, pokud toto omezení představuje v demokratické společnosti nezbytné, přiměřené a úměrné opatření, mimo jiné za účelem prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů, jsou-li splněny určité podmínky, včetně souladu s Listinou. Při analogickém uplatňování požadavků uvedeného ustanovení by toto nařízení mělo omezit výkon práv a povinností stanovených v čl. 5 odst. 1 a 3 a čl. 6 odst. 1 směrnice 2002/58/ES, pokud je to nezbytně nutné pro výkon detekčních příkazů vydaných v souladu s tímto nařízením s cílem předcházet pohlavnímu zneužívání dětí on-line a bojovat proti němu. (10)V zájmu jasnosti a jednotnosti by definice stanovené v tomto nařízení měly, je-li to možné a vhodné, vycházet z příslušných definic obsažených v jiných právních aktech Unie, jako je nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES], a měly by s nimi být v souladu. (11)Existence podstatného spojení s Unií by se měla předpokládat tehdy, mají-li příslušné služby informační společnosti provozovnu v Unii, nebo v případě, že tato provozovna neexistuje, na základě existence významného počtu uživatelů v jednom či více členských státech nebo při zacílení činností na jeden či více členských států. Zacílení činností na jeden nebo více členských států by mělo být určeno na základě všech příslušných okolností, včetně faktorů, jako je používání jazyka či měny obecně používaných v daném členském státě nebo možnost objednání výrobků či služeb nebo používání národní domény nejvyšší úrovně. Zacílení činností na některý členský stát by mohlo být též odvozeno od dostupnosti softwarové aplikace v obchodě se softwarovými aplikacemi příslušného členského státu, od poskytování místních reklam nebo reklam v jazyce používaném v daném členském státě nebo od řešení vztahů se zákazníky, například poskytováním zákaznického servisu v jazyce obecně používaném v tomto členském státě. Podstatné spojení by se mělo předpokládat i v případě, že poskytovatel služeb zaměřuje své činnosti na jeden nebo více členských států, jak stanoví čl. 17 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1215/2012. Pouhá technická dostupnost internetových stránek z Unie by sama o sobě neměla být považována za vytvoření podstatného spojení s Unií.

(12)Z důvodů jednotnosti a technologické neutrality by měl být pojem „materiál pohlavního zneužívání dětí“ pro účely tohoto nařízení definován jako odkaz na jakýkoli druh materiálu představujícího dětskou pornografii nebo pornografické představení ve smyslu směrnice 2011/93/EU, který může být šířen prostřednictvím hostingových nebo interpersonálních komunikačních služeb. V současné době tento materiál obvykle sestává z fotografií nebo videí, aniž by však bylo vyloučeno, že má jiné formy, zejména s ohledem na budoucí technologický vývoj. (13)Pojem „pohlavní zneužívání dětí on-line“ by měl zahrnovat nejen šíření dříve odhaleného a potvrzeného materiálu pohlavního zneužívání dětí (dále jen „známý“ materiál), ale také dříve neodhaleného materiálu, který pravděpodobně představuje materiál pohlavního zneužívání dětí, ale dosud nebyl jako takový potvrzen (dále jen „nový“ materiál), jakož i činnosti představující navazování kontaktu s dětmi („grooming“). Je to nezbytné nejen proto, aby bylo možné řešit zneužívání v minulosti, opětovnou viktimizaci a porušování práv obětí, například práva na ochranu soukromí a osobních údajů, ale také řešit nedávné, probíhající a bezprostředně hrozící zneužívání, aby se mu v co největším rozsahu zabránilo, s cílem účinně chránit děti a zvýšit pravděpodobnost záchrany obětí a zastavení pachatelů. (14)S cílem minimalizovat riziko, že jejich služby budou zneužity k šíření známého nebo nového materiálu pohlavního zneužívání dětí nebo k navazování kontaktu s dětmi, by poskytovatelé hostingových služeb a poskytovatelé veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb měli toto riziko posoudit u každé ze služeb, které v Unii nabízejí. Jako vodítko pro posouzení rizik by měl být poskytnut demonstrativní seznam skutečností, které je třeba vzít v úvahu. Aby bylo možné plně zohlednit zvláštní vlastnosti služeb, které nabízejí, měli by mít poskytovatelé možnost případně vzít v úvahu další skutečnosti. Vzhledem k tomu, že se rizika v průběhu času mění v závislosti na vývoji, například pokud jde o vývoj související s technologiemi a způsoby, jakými jsou dotyčné služby nabízeny a využívány, je vhodné zajistit, aby posouzení rizik bylo pravidelně aktualizováno a v případě potřeby aktualizováno i z konkrétních důvodů. (15)Na některé z těchto poskytovatelů příslušných služeb informační společnosti spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení se může rovněž vztahovat povinnost provádět posouzení rizik podle nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES], pokud jde o informace, které uchovávají a šíří mezi veřejností. Pro účely tohoto nařízení mohou tito poskytovatelé vycházet z tohoto posouzení rizik a doplnit je o konkrétnější posouzení rizik využívání jejich služeb za účelem pohlavního zneužívání dětí on-line, jak vyžaduje toto nařízení. (16)Aby bylo možné účinně předcházet pohlavnímu zneužívání dětí on-line a bojovat proti němu, měli by poskytovatelé hostingových služeb a poskytovatelé veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb přijmout přiměřená opatření ke zmírnění rizika, že jejich služby budou využity k tomuto zneužívání zjištěnému prostřednictvím posouzení rizik. Poskytovatelé, na něž se vztahuje povinnost přijmout zmírňující opatření podle nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES], mohou zvážit, do jaké míry mohou zmírňující opatření přijatá za účelem splnění této povinnosti, mezi něž mohou patřit cílená opatření na ochranu práv dítěte, včetně nástrojů pro ověřování věku a rodičovskou kontrolu, rovněž sloužit k řešení rizika zjištěného v konkrétním posouzení rizik podle tohoto nařízení a do jaké míry mohou být k dosažení souladu s tímto nařízením zapotřebí další cílená zmírňující opatření. (17)S cílem umožnit inovace a zajistit proporcionalitu a technologickou neutralitu by neměl být stanoven taxativní seznam povinných zmírňujících opatření. Místo toho by poskytovatelům měla být ponechána určitá míra flexibility při navrhování a provádění opatření přizpůsobených zjištěnému riziku a charakteristikám služeb, které poskytují, a způsobům, jakými jsou tyto služby využívány. Poskytovatelé mají zejména možnost v souladu s právními předpisy Unie navrhnout a provádět opatření na základě svých stávajících postupů k odhalování pohlavního zneužívání dětí on-line ve svých službách a v rámci hlášení rizik uvést, že jsou nakonec ochotni a připraveni vydat detekční příkaz podle tohoto nařízení, pokud to příslušný vnitrostátní orgán bude považovat za nezbytné. (18)Aby se zajistilo dosažení cílů tohoto nařízení, měla by být tato flexibilita podmíněna potřebou souladu s právními předpisy Unie, a zejména s požadavky tohoto nařízení, které se týkají zmírňujících opatření. Poskytovatelé hostingových služeb a poskytovatelé veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb by proto měli při navrhování a provádění zmírňujících opatření klást důraz nejen na zajištění jejich účinnosti, ale také na to, aby se zabránilo nežádoucím negativním důsledkům pro jiné dotčené strany, zejména pro uplatnění základních práv uživatelů. Aby byla zajištěna proporcionalita, měla by se při určování toho, která zmírňující opatření by měla být v dané situaci přiměřeně přijata, rovněž zohlednit finanční a technologická způsobilost a velikost dotčeného poskytovatele. Při výběru vhodných zmírňujících opatření by poskytovatelé měli alespoň náležitě zvážit možná opatření uvedená v tomto nařízení, jakož i případně další opatření, například opatření založená na osvědčených postupech daného odvětví, včetně opatření stanovených prostřednictvím samoregulované spolupráce, a opatření obsažená v pokynech Komise. Pokud po pečlivém provedení nebo aktualizaci posouzení rizik není zjištěno žádné riziko, poskytovatelé by neměli mít povinnost přijímat žádná zmírňující opatření. (19)Vzhledem ke své úloze zprostředkovatelů usnadňujících přístup k softwarovým aplikacím, které mohou být zneužity k pohlavnímu zneužívání dětí on-line, by poskytovatelé obchodů se softwarovými aplikacemi měli mít povinnost učinit určitá přiměřená opatření k posouzení a zmírnění tohoto rizika. Poskytovatelé by měli toto posouzení provádět s náležitou péčí, přičemž by měli za daných okolností vyvinout přiměřené úsilí, mimo jiné s ohledem na povahu a rozsah tohoto rizika, jakož i na své finanční a technologické možnosti a velikost, a pokud možno spolupracovat s poskytovateli služeb nabízených prostřednictvím softwarové aplikace. (20)V zájmu zajištění účinného předcházení pohlavnímu zneužívání dětí on-line a boje proti němu by v případech, kdy jsou zmírňující opatření považována za nedostatečná k omezení rizika zneužití určité služby pro účely pohlavního zneužívání dětí on-line, měly být koordinační orgány určené členskými státy podle tohoto nařízení zmocněny požadovat vydání detekčních příkazů. Aby se zabránilo neoprávněnému zasahování do základních práv a byla zajištěna proporcionalita, měl by se na tuto pravomoc vztahovat pečlivě vyvážený soubor omezení a záruk. Detekční příkazy by mělo být možné adresovat pouze poskytovatelům těchto služeb, a to například vzhledem k tomu, že materiály pohlavního zneužívání dětí bývají šířeny prostřednictvím hostingových služeb a veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb a že k navazování kontaktu s dětmi většinou dochází ve veřejně dostupných interpersonálních komunikačních službách. (21)Kromě toho by jako součást těchto omezení a záruk měly být detekční příkazy vydávány pouze po pečlivém a objektivním posouzení, které povede ke zjištění významného rizika, že dotčená konkrétní služba bude zneužita pro daný druh pohlavního zneužívání dětí on-line, na nějž se vztahuje toto nařízení. Jednou ze skutečností, které je v tomto ohledu třeba vzít v úvahu, je pravděpodobnost, zda služba bude pro toto zneužití využívána do značné míry, tj. nad rámec ojedinělých a poměrně vzácných případů. Kritéria by se měla lišit tak, aby zohledňovala různé charakteristiky jednotlivých druhů daného pohlavního zneužívání dětí on-line a různé charakteristiky služeb používaných k tomuto zneužívání, jakož i související různou míru narušujícího charakteru opatření, která mají být přijata k provedení detekčního příkazu. (22)Zjištění tohoto významného rizika by však samo o sobě nemělo dostačovat jako odůvodnění k vydání detekčního příkazu, neboť v takovém případě by tento příkaz mohl vést k nepřiměřeným negativním důsledkům pro práva a oprávněné zájmy jiných dotčených stran, zejména pro uplatňování základních práv uživatelů. Proto by mělo být zajištěno, aby detekční příkazy mohly být vydány pouze poté, co koordinační orgány a příslušný soudní orgán nebo nezávislý správní orgán objektivně a s náležitou péčí v jednotlivých případech posoudily, určily a zvážily nejen pravděpodobnost a závažnost možných důsledků zneužití služby pro dotčený druh pohlavního zneužívání dětí on-line, ale také pravděpodobnost a závažnost případných negativních důsledků pro jiné dotčené strany. Aby se zabránilo ukládání nadměrné zátěže, mělo by posouzení rovněž zohlednit finanční a technologické možnosti a velikost dotčeného poskytovatele. (23)Aby se zabránilo nepřiměřenému zásahu do základních práv a aby byla zajištěna proporcionalita, by pak v případě, že se zjistí, že tyto požadavky byly splněny a má být vydán detekční příkaz, mělo být i nadále zajištěno, aby byl detekční příkaz cílený a specifikovaný, aby zajistil, že žádné z těchto negativních důsledků pro dotčené strany nepůjdou nad rámec toho, co je nezbytně nutné pro účinné řešení zjištěného významného rizika. Mělo by se to týkat zejména omezení na identifikovatelnou část nebo složku služby, je-li to možné, aniž bude dotčena účinnost opatření, například konkrétní druhy kanálů veřejně dostupné interpersonální komunikační služby, nebo omezení na konkrétní uživatele či konkrétní skupiny uživatelů, a to v rozsahu, v jakém je lze pro účely odhalování posuzovat izolovaně, jakož i upřesnění ochranných opatření doplňujících ta, která jsou již výslovně uvedena v tomto nařízení, jako je například nezávislý audit, poskytování doplňujících informací nebo přístupu k údajům nebo posílený lidský dohled a přezkum, a také další omezení doby platnosti detekčního příkazu, které koordinační orgán považuje za nezbytné. Aby se zabránilo nepřiměřeným nebo neúměrným závěrům, měly by být tyto požadavky stanoveny po objektivním a pečlivém posouzení, které se provede případ od případu. (24)Příslušný soudní orgán, případně příslušný nezávislý správní orgán (v souladu s podrobnými procesními pravidly stanovenými daným členským státem) by měl být schopen přijmout informované rozhodnutí o žádostech o vydání detekčních příkazů. Obzvláště důležité je to pro zajištění nezbytné spravedlivé rovnováhy dotčených základních práv a jednotného přístupu, zejména v souvislosti s detekčními příkazy, které se týkají navazování kontaktu s dětmi. Proto by měl být stanoven postup, který umožní dotčeným poskytovatelům, Středisku EU proti pohlavnímu zneužívání dětí zřízenému tímto nařízením (dále jen „středisko EU“), a pokud tak stanoví toto nařízení, příslušnému orgánu pro ochranu údajů určenému podle nařízení (EU) 2016/679 poskytnout svá stanoviska k daným opatřením. Měli by tak učinit co nejdříve, s ohledem na důležité cíle veřejné politiky, o něž se jedná, a na potřebu jednat bez zbytečného odkladu za účelem ochrany dětí. Orgány pro ochranu údajů by zejména měly učinit vše, co je v jejich silách, aby zabránily prodloužení lhůty stanovené v nařízení (EU) 2016/679 pro předkládání svých stanovisek v reakci na předchozí konzultaci. Kromě toho by měly mít obvykle možnost poskytnout své stanovisko v dostatečném časovém předstihu v situacích, kdy Evropský sbor pro ochranu údajů již vydal pokyny týkající se technologií, které poskytovatel hodlá zavést a provozovat za účelem provedení detekčního příkazu, který je mu dle tohoto nařízení určen. (25)Pokud jde o nové služby, tj. služby, které dříve nebyly v Unii nabízeny, obvykle neexistují důkazy o možném zneužití této služby za posledních dvanáct měsíců. S ohledem na tuto skutečnost a v zájmu zajištění účinnosti tohoto nařízení by měl být koordinační orgán při posuzování toho, zda požádat o vydání detekčního příkazu týkajícího se této nové služby, schopen vycházet z důkazů pocházejících ze srovnatelných služeb. Služba by měla být považována za srovnatelnou, pokud poskytuje funkční ekvivalent příslušné služby s ohledem na všechny relevantní skutečnosti a okolnosti, zejména její hlavní charakteristiky a funkce, způsob, jakým je nabízena a používána, uživatelskou základnu, použitelné podmínky a opatření ke zmírnění rizika, jakož i celkový profil zbývajících rizik. (26)Opatření přijatá poskytovateli hostingových služeb a poskytovateli veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb za účelem provedení detekčních příkazů, které jsou jim určeny, by měla zůstat přísně omezena na to, co je stanoveno v tomto nařízení a v detekčních příkazech vydaných v souladu s tímto nařízením. Aby se zajistila účinnost těchto opatření, umožnila se řešení přizpůsobená na míru, zachovala se technologická neutralita a zabránilo se obcházení povinností týkajících se odhalování, měla by být tato opatření přijata bez ohledu na technologie používané dotčenými poskytovateli v souvislosti s poskytováním jejich služeb. Toto nařízení proto ponechává dotčenému poskytovateli možnost volby technologií, které mají být provozovány, aby účinně vyhověl detekčním příkazům, a nemělo by být chápáno jako pobídka k používání určité technologie nebo odrazování od jejího používání, pokud tyto technologie a doprovodná opatření splňují požadavky tohoto nařízení. Patří sem používání technologie šifrování mezi koncovými body, což je důležitý nástroj k zajištění bezpečnosti a důvěrnosti komunikace uživatelů, včetně komunikace dětí. Při provádění detekčního příkazu by poskytovatelé měli přijmout veškerá dostupná ochranná opatření, aby zajistili, že jimi využívané technologie nemohou použít oni sami, jejich zaměstnanci ani třetí strany k jiným účelům než k zajištění souladu s tímto nařízením, a zabránit tak narušení bezpečnosti a důvěrnosti komunikace uživatelů. (27)S cílem usnadnit poskytovatelům plnění povinností týkajících se odhalování by jim středisko EU mělo dát bezplatně k dispozici detekční technologie, které se mohou rozhodnout používat, a to výhradně za účelem provedení detekčních příkazů, které jsou jim určeny. Ohledně těchto technologií a způsobů, jakými by měly být co nejlépe využity, by měl být konzultován Evropský sbor pro ochranu osobních údajů s cílem zajistit soulad s platnými pravidly právních předpisů Unie v oblasti ochrany osobních údajů. Středisko EU by mělo při sestavování seznamů dostupných technologií zohlednit rady Evropského sboru pro ochranu údajů a měla by je zohlednit i Komise při přípravě pokynů týkajících se uplatňování povinností souvisejících s odhalováním. Poskytovatelé mohou provozovat technologie zpřístupněné střediskem EU či jinými subjekty nebo technologie, které sami vyvinuli, pokud splňují požadavky tohoto nařízení. (28)S cílem neustále posuzovat výkonnost detekčních technologií a zajistit jejich dostatečnou spolehlivost, jakož i identifikovat falešně pozitivní výsledky a zabránit tak chybným oznámením středisku EU, by poskytovatelé měli zajistit lidský dohled a v případě potřeby lidský zásah dle druhu detekčních technologií a druhu daného pohlavního zneužívání dětí on-line. Tento dohled by měl zahrnovat pravidelné posuzování míry falešně negativních a pozitivních výsledků generovaných technologiemi na základě analýzy anonymizovaných reprezentativních vzorků údajů. Zejména pokud jde o odhalování navazování kontaktu s dětmi ve veřejně dostupné interpersonální komunikaci, měli by poskytovatelé služeb zajistit pravidelný, konkrétní a podrobný lidský dohled a ověřování člověkem v případě konverzací, jež technologie označily za konverzace, které obsahují možné navazování kontaktu s dětmi. (29)Poskytovatelé hostingových služeb a poskytovatelé veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb mají jedinečné postavení, aby mohli odhalovat možné pohlavní zneužívání dětí on-line při využívání jejich služeb. Informace, které mohou získat při nabízení svých služeb, jsou často nezbytné pro účinné vyšetřování a stíhání trestných činů pohlavního zneužívání dětí. Proto by měly mít povinnost oznamovat možné pohlavní zneužívání dětí on-line prostřednictvím svých služeb vždy, když se o něm dozvědí, tj. pokud existují oprávněné důvody se domnívat, že určitá činnost může znamenat pohlavní zneužívání dětí on-line. Pokud takové oprávněné důvody existují, neměly by těmto poskytovatelům bránit v podání oznámení pochybnosti o věku možné oběti. V zájmu účinnosti by nemělo být podstatné, jakým způsobem tyto informace získají. Tyto informace by mohly být získány například prováděním detekčních příkazů, pomocí informací označených uživateli nebo organizacemi jednajícími ve veřejném zájmu proti pohlavnímu zneužívání dětí nebo činnostmi prováděnými z vlastní iniciativy poskytovatelů. Tito poskytovatelé by měli oznamovat minimální množství informací, jak je stanoveno v tomto nařízení, aby příslušné donucovací orgány mohly případně posoudit, zda zahájit vyšetřování, a před podáním oznámení by měli zajistit, aby byla co nejúplnější. (30)Koordinační orgány v zemi usazení by měly mít pravomoc požádat příslušné soudní orgány nebo nezávislé správní orgány, aby vydaly příkaz k odstranění adresovaný poskytovatelům hostingových služeb s cílem zajistit co nejrychlejší odstranění materiálu pohlavního zneužívání dětí on-line po jeho odhalení. Vzhledem k tomu, že odstranění nebo znemožnění přístupu může ovlivnit právo uživatelů, kteří dotčený materiál poskytli, měli by poskytovatelé informovat tyto uživatele o důvodech odstranění, aby tito uživatelé mohli uplatnit své právo na nápravu, s výhradou výjimek nutných k tomu, aby se zabránilo zasahování do činností v oblasti prevence, odhalování, vyšetřování a stíhání trestných činů pohlavního zneužívání dětí. (31)Pravidla tohoto nařízení by neměla být chápána tak, že mají vliv na požadavky týkající se příkazů k odstranění obsahu stanovených v nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES].

(32)Povinnosti vyplývající z tohoto nařízení se nevztahují na poskytovatele hostingových služeb, kteří své služby v Unii nenabízejí. Tyto služby však mohou být i tak používány k šíření materiálu pohlavního zneužívání dětí uživatelům v Unii nebo uživateli v Unii, což způsobuje újmu dětem a společnosti jako celku, a to i v případě, že činnosti poskytovatelů nejsou zacíleny na členské státy a celkový počet uživatelů těchto služeb v Unii je omezený. Z právních a praktických důvodů nemusí být racionálně možné, aby tito poskytovatelé tento materiál odstranili nebo k němu znemožnili přístup, a to ani ve spolupráci s příslušnými orgány třetí země, v níž jsou usazeni. V souladu se stávajícími postupy v několika členských státech by proto mělo být možné požadovat, aby poskytovatelé služeb přístupu k internetu přijali přiměřená opatření k zablokování přístupu uživatelů v Unii k danému materiálu. (33)V zájmu jednotnosti, účinnosti a účelnosti a v zájmu minimalizace rizika obcházení by tyto blokovací příkazy měly vycházet ze seznamu jednotných lokátorů zdroje, které vedou ke konkrétním ověřeným položkám pohlavního zneužívání dětí, jež centrálně sestaví a poskytne středisko EU na základě řádně ověřených podání příslušných orgánů členských států. Aby se zabránilo přijímání neodůvodněných nebo nepřiměřených opatření, zejména těch, která by nepatřičně ovlivnila příslušná základní práva, a to zejména (kromě práv dětí) svobodu projevu a informací uživatelů a svobodu podnikání poskytovatelů, měla by být stanovena vhodná omezení a záruky. Zejména by mělo být zajištěno, aby zátěž uložená dotčeným poskytovatelům služeb přístupu k internetu nebyla nepřiměřená, aby potřeba a přiměřenost blokovacích příkazů byla pečlivě posouzena i po jejich vydání a aby poskytovatelé i dotčení uživatelé měli k dispozici účinné prostředky soudní i mimosoudní nápravy. (34)Vzhledem k tomu, že nabývání, držení, vědomé získávání přístupu a předávání materiálu pohlavního zneužívání dětí představuje trestný čin podle směrnice 2011/93/EU, je nezbytné zbavit poskytovatele příslušných služeb informační společnosti trestní odpovědnosti, pokud jsou zapojeni do těchto činností tak, že jejich činnosti se nadále přísně omezují na to, co je nezbytné pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení, přičemž jednají v dobré víře. (35)Šíření materiálu pohlavního zneužívání dětí je trestným činem, který ovlivňuje práva vyobrazených obětí. Oběti by proto měly mít právo získat na požádání od střediska EU i prostřednictvím koordinačních orgánů příslušné informace, pokud poskytovatelé hostingových služeb nebo poskytovatelé veřejně dostupných interpersonálních komunikačních služeb oznámí v souladu s tímto nařízením známý materiál pohlavního zneužívání dětí. (36)Vzhledem k dopadu na práva obětí vyobrazených v tomto známém materiálu pohlavního zneužívání dětí a obvyklým možnostem poskytovatelů hostingových služeb tento dopad omezit tím, že pomohou zajistit, aby tento materiál již nebyl v rámci jejich služeb k dispozici, by tito poskytovatelé měli poskytnout pomoc obětem, které požádají o odstranění dotčeného materiálu nebo znemožnění přístupu k němu. Tato pomoc by se měla omezit na to, co lze za daných okolností od dotčeného poskytovatele rozumně požadovat, a to s ohledem na faktory, kterými jsou například obsah a rozsah žádosti, kroky nezbytné k nalezení dotčených známých materiálů pohlavního zneužívání dětí a prostředky, které má poskytovatel k dispozici. Pomoc by mohla spočívat například v pomoci při lokalizaci položek, provedení kontrol a odstranění nebo znemožnění přístupu k těmto položkám. Vzhledem k tomu, že provádění činností potřebných k dosažení tohoto odstranění nebo znemožnění přístupu může být bolestné nebo dokonce traumatické a složité, měly by mít oběti v tomto ohledu rovněž právo na pomoc ze strany střediska EU, a to prostřednictvím koordinačních orgánů. (37)Aby bylo zajištěno účinné řízení těchto funkcí podpory pro oběti, měly by mít oběti možnost kontaktovat a spolehnout se na koordinační orgán, který je pro ně nejdostupnější a který by měl zajistit veškerou komunikaci mezi oběťmi a střediskem EU. (38)Za účelem usnadnění uplatnění práva obětí na informace a na pomoc a podporu při odstranění nebo znemožnění přístupu by oběti měly mít možnost označit příslušnou položku nebo položky materiálu pohlavního zneužívání dětí, o kterých se snaží získat informace nebo odstranit či znemožnit přístup k nim, a to buď poskytnutím fotografie nebo fotografií nebo samotného videa či videí, nebo poskytnutím jednotných lokátorů zdroje vedoucích ke konkrétní položce nebo položkám materiálu pohlavního zneužívání dětí, nebo prostřednictvím jakéhokoli jiného vyobrazení, které umožní jednoznačnou identifikaci dotyčné položky nebo položek. (39)Aby se zabránilo nepřiměřeným zásahům do práv uživatelů na soukromý a rodinný život a na ochranu osobních údajů, neměli by poskytovatelé příslušných služeb informační společnosti uchovávat údaje, které se týkají případů možného pohlavního zneužívání dětí on-line, ledaže je to nezbytné pro jeden nebo více účelů uvedených v tomto nařízení a s přiměřenou maximální dobou trvání. Jelikož se tyto požadavky na uchovávání týkají pouze tohoto nařízení, neměly by být chápány tak, že mají vliv na možnost uchovávat příslušné údaje o obsahu a provozní údaje v souladu se směrnicí 2002/58/ES nebo na uplatňování jakékoli právní povinnosti uchovávat údaje, která se na poskytovatele vztahuje podle jiných aktů unijního nebo vnitrostátního práva v souladu s právem Unie. (40)V zájmu usnadnění bezproblémové a účinné komunikace elektronickými prostředky, případně včetně potvrzení přijetí této komunikace týkající se záležitostí, na něž se vztahuje toto nařízení, by poskytovatelé příslušných služeb informační společnosti měli mít povinnost určit jednotné kontaktní místo a zveřejnit příslušné informace týkající se tohoto kontaktního místa, včetně jazyků, které mají být při této komunikaci použity. Na rozdíl od právního zástupce poskytovatele by kontaktní místo mělo sloužit provozním účelům a nemělo by mít nutně fyzické umístění. Měly by být stanoveny vhodné podmínky ve vztahu ke komunikačním jazykům, které budou upřesněny, s cílem zajistit, že bezproblémová komunikace nebude nepřiměřeně komplikovaná. Pro poskytovatele, na něž se vztahuje povinnost zřídit funkci zajišťování souladu s předpisy a jmenovat osoby pověřené zajišťováním souladu s předpisy dle nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES], může být jedna z těchto osob pověřených zajišťováním souladu s předpisy určena jako kontaktní místo podle tohoto nařízení s cílem usnadnit soudržné provádění povinností vyplývajících z obou rámců. (41)Aby byl umožněn účinný dohled a případně prosazování tohoto nařízení, měli by poskytovatelé příslušných služeb informační společnosti, kteří nejsou usazeni ve třetí zemi a kteří nabízejí služby v Unii, mít právního zástupce v Unii a informovat veřejnost a příslušné orgány o tom, jak lze tohoto právního zástupce kontaktovat. S cílem umožnit v případě potřeby flexibilní řešení a bez ohledu na různé účely podle tohoto nařízení by mělo být možné, pokud to dotčený poskytovatel jasně uvedl, aby jeho právní zástupce fungoval rovněž jako jeho kontaktní místo za předpokladu, že budou splněny příslušné požadavky tohoto nařízení. (42)Je-li to relevantní a vhodné, na základě volby poskytovatele příslušných služeb informační společnosti a potřeby splnit příslušné právní požadavky v tomto ohledu by tito poskytovatelé měli mít možnost určit jednotné kontaktní místo a jednoho právního zástupce pro účely nařízení (EU) .../... [o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES] a tohoto nařízení. (43)V zájmu účinného uplatňování a případně prosazování tohoto nařízení by měl každý členský stát určit alespoň jeden stávající nebo nově zřízený orgán, který bude příslušný k zajištění tohoto uplatňování a prosazování ve vztahu k poskytovatelům relevantních služeb informační společnosti spadajících do příslušnosti určujícího členského státu. (44)V zájmu zajištění jasnosti a umožnění účinné, efektivní a jednotné koordinace a spolupráce na vnitrostátní i unijní úrovni platí, že pokud členský stát určí k uplatňování a prosazování tohoto nařízení více než jeden příslušný orgán, měl by určit jeden z těchto vedoucích orgánů jako koordinační orgán, přičemž pokud členský stát určí pouze jeden orgán, měl by být automaticky považován za koordinační orgán. Z těchto důvodů by měl koordinační orgán působit jako jednotné kontaktní místo ve všech záležitostech týkajících se uplatňování tohoto nařízení, aniž by byly dotčeny donucovací pravomoci jiných vnitrostátních orgánů. (45)S ohledem na zvláštní odborné znalosti a ústřední postavení střediska EU v souvislosti