CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 01.12.2005 
KOM(2005) 615 v kone čném znění 
  
SDĚLENÍ KOMISE 
ZPRÁVA O PROKAZATELNÉM P OKROKU V RÁMCI KJÓTSKÉHO 
PROTOKOLU 
(požadováno podle čl. 5 odst. 3 rozhodnutí 280/2004/ES o mechanismu monitorování 
emisí skleníkových plyn ů ve Spole čenství a provád ění Kjótského protokolu) 
 
 
 
{SEC(2005) 1564} 
 
CS    CS Obsah 
1. Souvislosti ................................................................................................................. ... 3 
2. Pln ění Kjótského protokolu ze strany EU .................................................................... 3 
3. Záv ěr............................................................................................................................. 7  
4. Odkazy...................................................................................................................... .... 8 
 
CS 3   CS 1. SOUVISLOSTI  
Zpráva o prokazatelném pokroku je požadována podle čl. 5 odst. 3 rozhodnutí 
280/2004/ES [1] o mechanismu monitorování emisí skleníkových plyn ů ve Spole čenství a 
provádění Kjótského protokolu. Cílem této zprávy je na základ ě aktualizovaných informací 
předložených členskými státy do 15. června 2005 ukázat, jakého pokroku Spole čenství 
dosáhlo. 
Základem celosv ětového úsilí v oblasti boje proti globálnímu oteplování je Úmluva 
Organizace spojených národ ů o změně klimatu (UNFCCC). Klade si za cíl zabránit 
„nebezpečným“ lidským zásah ům do klimatického systému. 
Kjótský protokol je mezinárodní dohoda, kt erá vychází z úmluvy UNFCCC. Stanoví pro 
průmyslově rozvinuté zem ě právně závazné cíle snížení emisí skleníkových plyn ů, 
vzhledem k referen čnímu roku, jichž je t řeba dosáhnout v letech 2008–2012 a jež jsou 
vypočítány jako pr ůměr za toto období. T ěchto 5 let se nazývá první závazné období. V 
rámci diskusí o pokroku se za st řed tohoto časového rozmezí ozna čuje rok 2010. 
Kjótský protokol umož ňuje státům dosahovat svých cíl ů pružně. Mohou nap říklad částečně 
vyvážit své emise zvýšením po čtu „jímek“, tj. les ů, které odstraní z atmosféry oxid 
uhelnatý. Zem ě mohou rovn ěž financovat zahrani ční projekty, v jejichž d ůsledku dojde ke 
snížení skleníkových plyn ů, a to prost řednictvím spole čného provád ění a mechanismu 
čistého rozvoje v rámci pružných mechanism ů. 
V rámci Kjótského protokolu se EU zavázala snížit emise skleníkových plyn ů během 
prvního závazného období v letech 2008 až 2012 o 8 %. O tento cíl se na základ ě právně 
závazné dohody o sdílení b řemene dělí 15 zemí, které byly členskými státy EU v okamžiku 
ratifikace protokolu dne 31. kv ětna 2001 [2]. Tato dohoda stanoví jednotlivé emisní cíle 
pro každý členský stát EU-15 podle článku 4 Kjótského protokolu, který stát ům umožňuje 
uzavřít dohodu o spole čném cíli, jež odpovídá sou čtu cílů zúčastněných zemí.  
Z deseti členských stát ů, které přistoupily dne 1. kv ětna 2004, si osm stát ů stanovilo 
individuální cíle snížení em isí v rámci Kjótského protokol u o 6 nebo 8 %, jež budou muset 
splnit nezávisle na spole čném cíli osmiprocentního snížení v rámci EU-15. Kypr a Malta 
jsou smluvní strany UNFCCC, které nepat ří do přílohy I, a nemají proto v rámci Kjótského 
protokolu stanovený cíl. 
2. PLNĚNÍ KJÓTSKÉHO PROTOKOLU ZE STRANY EU 
Evropská unie o 25 členech vyvíjí zna čné úsilí na řešení problému zm ěny klimatu, a čkoli 
je odpovědná pouze za 14 % celkov ých skleníkových emisí. Díky pevné základn ě domácí 
tvorby politik m ůže jít EU, jak se zavázala, p říkladem, zejména prost řednictvím uceleného 
balíčku politických a zákonodárných opat ření na úrovni EU zavedených v rámci 
Evropského programu pro zm ěnu klimatu [3]. Každý členský stát rovn ěž zavádí řadu 
dalších vnitrostátních opat ření, která se projednají v jejich vlastních zprávách. 
 
CS 4   CS Evropský program pro zm ěnu klimatu zasahuje do celé škály hospodá řských odv ětví a 
definuje politické strategie v odv ětví domácnosti, pr ůmyslu, obchodu a dopravy. Mezi 
nejvýznamn ější opatření patří:  
• Systém obchodování s povolenkami na emise skleníkových plyn ů [4], jehož cílem je 
omezit celkové emise oxidu uhli čitého z více než 12 000 za řízení ve všech 25 členských 
státech EU (EU-25). 
• Propojovací sm ěrnice [5], která pozm ěňuje směrnici o obchodování s emisemi a 
umožňuje tak členským stát ům povolit provozovatel ům používat emisní kredity získané 
z kjótských mechanism ů (certifikované snížení emisí a jednotky snížení emisí), a 
splnily tak povinnosti v rámci syst ému EU pro obchodování s emisemi. 
• Programa Inteligentní energie pro Evropu [6] zaměřený na podporu udržitelného rozvoje 
v oblasti energetiky prost řednictvím snahy povzbudit zlepšo vání v oblasti energetické 
účinnosti, vytvá ření obnovitelné energie,  snížování emisí oxidu uhelnatého z dopravy a 
rovněž prostřednictvím podpory zdroj ů obnovitelné energie a energetické ú činnosti v 
rozvojových zemích. 
• Směrnice o obnovitelné elektrické energii [7], jejímiž orienta čními cíli je zvýšení podílu 
elektrické energie v EU-25 získané z obnovitelných zdroj ů na 21 % v roce 2010 (14 % 
v roce 1997) a zvláštní orienta ční cíle pro jednotlivé členské státy. 
• Směrnice o biopalivech [8], která stanoví, že 5,75 % pohonných hmot pro dopravu mají 
být biopaliva. 
• Směrnice o energetické náro čnosti budov [9], která požaduje, aby členské státy p řijaly 
normy energetického výkonu, zavede ozna čování spot řeby energie budov na 
energetických štítcích po  celé EU a pro budovy od ur čité velikosti též požadavek 
hodnotit možnosti zavedení systém ů obnovitelné energie. 
• Směrnice o kombinované energii energie [10], jejíž cílem je poskytnout podn ěty pro 
vytváření kombinované výroby energie (též zn ámé jako kombinovaná výroba tepla a 
energie). 
• Dobrovolný závazek [11] sdružení výrobc ů motorových vozidel zlepšit v letech 2008–
2009 účinnost nových motorových vozidel vzhledem k CO 2 ve srovnání s rokem 1995 o 
25 %. 
• Směrnice o ukládání odpad ů [12], která sníží množství odpad ů posílaných na skládky a 
produkci methanu, jež s rozkladem t ěchto odpad ů souvisí.  
Daňový rámec Spole čenství, sm ěrnice Rady 2003/96/ES [13], dále podpo ří některé 
z uvedených sm ěrnic prost řednictvím prosazování ú činnějšího využívání energie a 
možnosti p řijetí daňových opat ření zaměřených na emise CO 2. V oblasti výzkumu a vývoje 
6. rámcového programu EU pro výzkum  a technický rozvoj (2002–2006) [14] poskytne 
                                                 
a Programem je nástrojem EU, který finan čně podporuje projekty s cílem dosáhnout celkové cíle 
tohoto programu. Zp ůsobilost k získání finan čních prost ředků závisí na programu, ale v ětšinou je 
široce definovaná. 
 
CS 5   CS více než 3 miliardy EUR na rozvoj a dem onstrace nových technologií souvisejících s 
energetikou, dopravou a životním prost ředím. 
Mezi další d ůležitá opat ření patří směrnice o energetických spot řebičích [15], která má 
stanovit normy minimálního výkonu pro řadu energetických spot řebičů, a směrnice 
energetické ú činnosti u kone čného uživatele a o energetických službách [16]. Tato druhá 
směrnice pom ůže odstranit p řekážky energetické ú činnosti, zlepšit energetické služby a 
podpořit zřízení program ů energetické ú činnosti. Krom ě toho se v legislativním procesu 
nachází ješt ě nařízení o fluorovaných plynech a sm ěrnice o fluorovaných plynech 
v klimatiza čním zařízení automobil ů [17]. 
Politika EU v oblasti klimatu v roce 2012 neskon čí. Řada politik EU, které se v sou časné 
době uplatňují, bude mít zna čný dopad i po prvním závazném období Kjótského protokolu. 
Systém obchodování s emisemi skleníkových plyn ů pokračuje po roce 2012 automaticky. 
V říjnu 2005 byla zahájena druhá fáze Evropského programu zm ěny klimatu, která bude 
zahrnovat zachycování a uchová vání uhlíku, emise ze silni čních motorových vozidel, 
letectví a strategie p řizpůsobování se ú činkům změny klimatu. Úloha EU p ři snižování 
citlivosti a zlepšování adaptabili ty bude nadále prohlubována. Krom ě toho se v oblasti 
energetické ú činnosti a obnovitelné ener gie plánují další politi cké iniciativy. 7. rámcový 
program pro výzkum a technický rozvoj [18] nahlíží spole čně se stávajícími a novými 
technickými platformami za obzor a poskytne prost ředky pro dlouhodobý p řesun 
k hospodá řství bez CO 2 (účinné obnovitelné zdro je, vodíkové a palivové články, bezemisní 
výroba elektrické energie z fosilních paliv apod.). 
Evropská komise rovn ěž přijala sdělení, které nastínilo klí čové prvky strategie pro další 
opatření po roce 2012 [19]. Uvádí se v n ěm, že EU je p řipravena zú častnit se otev řeného 
dialogu mezi zem ěmi na téma dalšího rozvoje m ezinárodní rámce po roce 2012, a 
zdůrazňuje několik prvk ů, které jsou pro úsp ěšnost globální politiky týkající se klimatu 
klíčové: potřeba rozsáhlejší ú časti ze strany zemí a odv ětví, rozvoj nízkouhlíkových 
technologií, pokra čující a rozši řující se používání tržních nástroj ů a potřeba přizpůsobit se 
nevyhnutelným dopad ům změny klimatu. Tyto politiky poskytují silné, dlouhodobé 
signály pr ůmyslu, vládám členských stát ů a širší mezinárodnímu spole čenství, že se EU 
zavázala zabývat se zm ěnou klimatu a o čekává, že se všechny její instituce, obchodní 
subjekty a ob čané zapojí. 
Evropská komise se zavazuje tato opat ření k boji proti zm ěně klimatu provád ět a zárove ň 
zvažuje dopady na hospodá řský vývoj EU a dobré životní podmínky ob čanů. Ve sdělení 
z února 2005 Komise konkrétn ě přislíbila, že „zhodnotí pokrok a prozkoumá nová opat ření 
k využívání rentabilních možností snižování emisí v sou činnosti s lisabonskou strategií“. 
EU rovněž pracuje na mezinárodním poli a po máhá snižovat emise skleníkových plyn ů i 
zemím mimo Unii. V sou časné době je zapojena ve 140 zemích v šesti regionech sv ěta a 
pomáhá p ři zavádění obnovitelných zdroj ů energie a energetické ú činnosti s cílem zlepšit 
kvalitu života a udržit elný rozvoj. EU finan čně podporuje programy, jako je využívání 
sluneční energie pro zabezpe čení čisté pitné vody v oblasti Sa hel, lepší energetická 
účinnost a využívání o bnovitelných zdroj ů v Číně, projekty výsadby les ů na vytvá ření 
příjmů mechanismu čistého rozvoje v Jižní Americe a posilování institucionální kapacity 
pro otázku zm ěny klimatu v Indii. 
 
CS 6   CS Navzdory radikálnímu snížení po čtu znečišťujících látek v odv ětví dopravy je toto odv ětví 
v současnosti odpov ědné za 20 % emisí EU-25. Konkrétn ě spotřeba energie v doprav ě 
zůstává nadále oblastí, v níž nár ůst emisí skleníkových plyn ů pokračuje. Do politik 
zaměřených na snižování emisí souvisejících s dopravou spadá dohoda o omezení 
průměrných emisí z nových motorových vozidel [11] a sm ěrnice na podporu používání 
biopaliv [8]. EU se poda řilo dosáhnout významného pokroku v omezení emisí na kilometr 
najetý motorovým vozidlem. R ůst počtu motorových vozidel a kilometr ů jízdy však toto 
snížení vyrovnal a emise dále rostou, i když v nižší mí ře než v minulosti. 
Politiky EU a další dosud uskute čněná opatření členských stát ů přispěly spolu s 
restrukturalizací evropského pr ůmyslu, zejména ve st řední a východní Evrop ě, ke snížení 
objemu ro čních emisí oxidu uhelnatého v EU-25 o zhruba 350 milion ů tun (5,5 %) do roku 
2003.  
Plánuje se, že v EU-15 se v roce 2010 díky stávajícím opat řením dosáhne snížení emisí 
skleníkových plyn ů, kromě LULUCF (využití p ůdy, změny využití p ůdy a lesnictví), o 1,6 
% oproti úrovním v referen čním roce. Úspory z dopl ňkových vnitrostátních politik a 
opatření plánovaná v rámci EU-15 by m ěly mít za následek sní žení emisí o 6,8 %. Krom ě 
toho ještě členské státy po čítají s tím, že prost řednictvím kjótských mechanism ů dosáhnou 
ročního snížení o více než 100 milion ů tun ekvivalentu CO 2. Zařazení kjótských 
mechanism ů sníží plánované emise v roce 2010 na 9,4 % pod úrovn ě referenčních roků.  
Ze souhrnu plánu členských stát ů vyplývá, že v roce 2010 budou v EU-25 emise 
skleníkových plyn ů, kromě LULUCF, v d ůsledku již provedených opat ření 5 % pod 
úrovněmi referen čního roku. Plánuje se, že provád ění doplňkových opat ření by m ělo do 
roku 2010 p řinést snížení emisí skleníkových plyn ů v EU v roce 2 010 na 9,3 % pod 
úrovněmi z roku 1990 a využití kjótských mechanism ů přinese snížení na 11,4 %. 
 
CS 7   CS Obrázek 1 Skute čné a plánované emise (bez LULUCF) pro EU-15 a EU-25.b 
90 95 100 
 
3. ZÁVĚR 
Vezme-li se v úvahu, že Kjótský protokol vsto upil v platnost tepr ve nedávno (16. února 
2005), zaznamenala EU p ři plnění svých závazk ů veliký pokrok. Další pokrok závisí na 
tom, jak rychle a d ůkladně budou členské státy provád ět právní p ředpisy Spole čenství a 
vnitrostátní opat ření. Ze souhrnu plán ů pro členské státy EU-15 je patrné, že osmiprocentní 
kjótský cíl lze splnit, pokud členské státy provedou dopl ňková vnitrostátní opat ření a 
využijí pružné mechanismy, jak je v plánu.  
Dovršení kjótských závazk ů však neznamená konec snah EU. EU je zastáncem 
výraznějších snížení emisí skleníkových plyn ů v zájmu zastavení globální zm ěny klimatu. 
EU je připravena svým podílem p řispět k celosv ětovému úsilí o omezování lidských 
zásahů do klimatického systému a, jak uvádí ta to zpráva, již zahá jila konkrétní kroky. 
                                                 
b Index na ose y odkazuje k referen čnímu roku. Referen čním rokem pro v ětšinu členských stát ů u 
CO 2, methanu (CH 4) a oxidu dusného (N 2O) je rok 1990, ale pro fluorované plyny rok 1995 
s následujícími výjimkami: referen čním rokem u CO 2,CH 4 a N 2O pro Ma ďarsko je pr ůměr z let 
1985-1987, pro Slovinsko rok 1986 a pro Polsko rok 1988; referen čním rokem u fluorovaných 
plynů pro Francii a Finsko je rok 1990. To znamená, že pro EU-15 a EU 25 není hodnota pro rok 
1990 přesně 100. Ukazatel „o bvyklý provoz“ p ředstavuje plánované emise bez ohledu na politiky 
a opatření týkající se klimatu. 
 
CS 8   CS  
4. ODKAZY  
                                                 
1 Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o 
mechanismu monitorování emisí skleníkových plyn ů ve Spole čenství a provád ění 
Kjótského protokolu  http://www.europa.eu.in t/eur-lex/pri/en/oj/d at/2004/l_049/l_04920040219en00010008.pdf
 
2 Rozhodnutí Rady 2002/358/ES (Ú5. v ěst. L 130, 15.5.2002) ze dne 25. dubna 2002 
o schválení Kjótského protokolu k Rámckvé úmluv ě OSN o zm ěně klimatu jménem 
Společenství a o spole čném plnění závazk ů z něj vyplývajících  
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l28060.htm  
3 KOM(2001)580 v kone čném znění ze dne 23. října 2001 – Sd ělení Komise o 
provádění první fáze Evropského programu pro zm ěnu klimatu  
http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/pdf/2001/com2001_0580en01.pdf  
4 Sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Ú ř. věst. L, 25.10.2003) ze 
dne 13. října 2003 o vytvo ření systému pro obchodování s povolenkami na emise 
skleníkových plyn ů ve Společenství a o zm ěně směrnice Rady 96/61/ES  
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l28012.htm  
5 Sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/101/ES (Ú ř. věst. L 338, 
13.11.2004) ze dne 27. října 2004, kterou se s ohledem na projektové mechanismy 
Kjótského protokolu m ění směrnice 2003/87/ES o vytvo ření systému pro obchodování s 
povolenkami na emise skleníkových plyn ů ve Společenství  
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l28012.htm  
6 Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 1230/2003/ES (Ú ř. věst. L 176, 
15.7.2003) ze dne 26. června 2003, kterým se p řijímá víceletý program činnosti v oblasti 
energie „Inteligentní ener gie – Evropa“ (2003–2006)  
http://europa.eu.int/eur-lex/pri /en/oj/dat/2003 /l_176/l_17620030715en00290036.pdf  
7 Sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/77/ES (Ú ř. věst. L 283, 27.10.2001) 
ze dne 27. zá ří 2001 o podpo ře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdroj ů energie na 
vnitřním trhu s elekt řinou  
http://europa.eu.int/eur-lex/pri /en/oj/dat/2001 /l_283/l_28320011027en00330040.pdf  
8 Sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/30/ES (Ú ř. věst. L 123, 17.5.2003) 
ze dne 8. kv ětna 2003 o podpo ře elektřiny vyrobené z obnovitelných zdroj ů energie na 
vnitřním trhu s elekt řinou   
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l21046.htm  
9 Sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES (Ú ř. věst. L 001, 4.1.2003) 
ze dne 16. prosince 2002 o energetické náro čnosti budov   
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l27042.htm  
 
CS 9   CS                                                                                                                                                     
10 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES (Ú ř. věst. L, 21.2.2004) ze dne 
11. února 2004 o podpo ře kombinované výroby tepla a elekt řiny založené na poptávce po 
užitečném teple na vnit řním trhu s energií a o zm ěně směrnice 92/42/EHS  
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l27021.htm  
11 http://europa.eu.int/comm/ environment/co2/co2_home.htm  
12 Směrnice Rady 1999/31/ES (Ú ř. věst. L 182, 16.7.1999) ze dne 26. dubna 1999 o 
skládkách odpad ů   
http://europa.eu.int/eur-lex/pri /en/oj/dat/1999 /l_182/l_18219990716en00010019.pdf  
13 Směrnice Rady 2003/96/ES (Ú ř. věst. L 283, 31.10.2003) ze dne 27. října 2003, 
kterou se m ění struktura rámcových p ředpisů Společenství o zdan ění energetických 
produktů a elektřiny  
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l27019.htm  
14 KOM(2001)31  v konečném znění ze dne 24. ledna 2001 - Sd ělení Komise Rad ě, 
Evropskému parlamentu, Hospodá řskému a sociálnímu výboru a Výboru region ů o Šestém 
akčním programu Evropského spole čenství pro životní prost ředí „Životní prost ředí 2010: 
naše budoucnost, naše volba“ z řízeném rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady 
1600/2002/ES (Ú ř. věst. L 242 10.9.2002) ze dne 22. července 2002 o Šestém ak čním 
programu Spole čenství pro životní prost ředí  
http://europa.eu.int/scad plus/leg/en/lvb/l28027.htm  
15 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES (Ú ř. věst. L 191, 22.7.2005) 
ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro ur čení požadavk ů na ekodesign 
energetických spot řebičů a o změně směrnice Rady 92/42/EHS a sm ěrnic Evropského 
parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES  http://europa.eu.int/comm/ente rprise/eco_design/dir2005-32.htm
 
16 KOM(2003)739 v kone čném znění ze dne 10. pros ince 2003 – Návrh sm ěrnice 
Evropského parlamentu a Rady o energetické ú činnosti u kone čného uživatele a o 
energetických službách  http://europa.eu.int/eur-lex/en/com/pdf/2003/com2003_0739en01.pdf
 
17 (2003)492 v kone čném znění ze dne 11. srpna 2003 – Návrh na řízení Evropského 
parlamentu a Rady o o n ěkterých fluorovaných sk leníkových plynech  
http://europa.eu.int/eur-lex/lex/LexU riServ/site/en/com/2003/com2003_0492en01.pdf  
18 KOM(2005)119 v kone čném znění ze dne 6. dubna 2005 – Návrh rozhodnutí 
Evropského parlamentu a Rady o sedmém rámcovém programu Evropského spole čenství 
pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace (2007 až 2013)  http://europa.eu.int/eur-lex/lex/LexU riServ/site/en/com/2005/com2005_0119en01.pdf
 
19 KOM(2005)35 v kone čném znění ze dne 9. února 2005 – Sd ělení Komise Rad ě, 
Evropskému parlamentu, Evropskému hospodá řskému a sociálnímu výboru a Výboru 
regionů: „Jak zvít ězit v boji proti celosv ětové změně klimatu“  
http://europa.eu.int/comm/envi ronment/climat/pdf/comm_en_050209.pdf