Sdělení komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů - Hodnocení akčního plánu es pro biologickou rozmanitost v polovině období {SEC(2008) 3042} {SEC(2008) 3043} {SEC(2008) 3044} {SEC(2008) 3045} /* KOM/2008/0864 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 16.12.2008 KOM(2008) 864 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ HODNOCENÍ AKČNÍHO PLÁNU ES PRO BIOLOGICKOU ROZMANITOST V POLOVINĚ OBDOBÍ {SEC(2008) 3042}{SEC(2008) 3043}{SEC(2008) 3044}{SEC(2008) 3045} ÚVOD V KVěTNU 2006 PřIJALA KOMISE SDěLENÍ NAZVANÉ „ZASTAVENÍ ZTRÁTY BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI DO ROKU 2010 A V DALšÍCH LETECH – ZACHOVÁNÍ EKOSYSTÉMOVÝCH SLUžEB V ZÁJMU DOBRÝCH žIVOTNÍCH PODMÍNEK PRO LIDSTVO“ [1]. Toto sdělení zdůraznilo význam ochrany biologické rozmanitosti jako předpokladu pro udržitelný rozvoj a zároveň stanovilo podrobný akční plán pro dosažení tohoto cíle. Biologická rozmanitost se v současné době posunula na vyšší místa politické agendy než doposud. Evropská rada na jaře 2008 znovu potvrdila svůj závazek posílit úsilí na zastavení ztráty biologické rozmanitosti do roku 2010 a v dalších letech a poukázala na zásadní roli sítě Natura 2000 při dosažení tohoto cíle. Byla však ke splnění tohoto závazku týkajícího se biologické rozmanitosti a přijatého na vysoké politické úrovni přijata účinná opatření? Toto hodnocení v polovině období ukazuje výsledky dosažené od června 2006 a uvádí přehled nejvýznamnějších opatření, která ES a jeho členské státy přijaly k provedení akčního plánu pro biologickou rozmanitost. Z hodnocení je dále zřejmé, že se EU s velkou pravděpodobností nepodaří splnit svůj cíl snížit ztrátu biologické rozmanitosti do roku 2010. Během nadcházejících dvou let bude zapotřebí vynaložit značné úsilí jak na úrovni ES, tak na úrovni jednotlivých členských států, abychom se splnění tohoto cíle alespoň přiblížili. Hodnocení shrnuje dosavadní úspěchy v každé ze čtyř hlavních oblastí politiky, jakož i v rámci deseti cílů a čtyř podpůrných opatření stanovených ve sdělení o biologické rozmanitosti z roku 2006, a stanoví hlavní priority pro další opatření. Poskytuje dále stručný přehled o aktuálním stavu a vývojových trendech biologické rozmanitosti v rámci EU a v celosvětovém měřítku. AKTUÁLNÍ STAV A VÝVOJOVÉ TRENDY BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI POčÁTEčNÍ VÝSLEDKY PRVNÍ VELKÉ „KONTROLY ZDRAVOTNÍHO STAVU” DRUHů A TYPů PřÍRODNÍCH STANOVIšť CHRÁNěNÝCH PODLE SMěRNICE O PřÍRODNÍCH STANOVIšTÍCH UKAZUJÍ, žE 50 % DRUHů A ZřEJMě Až 80 % TYPů PřÍRODNÍCH STANOVIšť, JEJICHž ZACHOVÁNÍ JE V CELOEVROPSKÉM ZÁJMU, SE NACHÁZÍ V NEPřÍZNIVÉM STAVU ZACHOVÁNÍ. Tyto výsledky nejsou překvapivé, neboť k úbytku druhů a zániku přírodních stanovišť v Evropě dochází již po mnohá desetiletí a tento trend nelze zvrátit v horizontu několika let. U některých druhů jsou zřejmé příznivé vývojové tendence a obnova zaznamenaná u některých velkých masožravých druhů je povzbuzujícím ukazatelem. Přes 40 % evropských druhů ptáků vykazuje nepříznivý stav zachování. Stav polního ptactva, u něhož během uplynulých desetiletí docházelo k rychlému úbytku, se sice nyní začíná stabilizovat, ale jeho obnova bude trvat daleko déle. V srpnu 2007 byla v renomovaném odborném časopise Science zveřejněna analýza, podle níž směrnice o ptácích významně přispěla k zastavení úbytku mnoha nejvíce ohrožených druhů ptáků v Evropě[2]. Směrnice byla pro ochranu těchto druhů jednoznačným přínosem, a to zejména stanovením obzvláště chráněných oblastí. Nejnovější výsledky hodnocení projektu Evropské agentury pro životní prostředí o zjednodušení evropských ukazatelů biologické rozmanitosti (SEBI 2010) rovněž ukazují příznivé trendy, a to například u jakosti vody. Na druhé straně však radikálně roste počet invazivních druhů v Evropě a jejich nepříznivý dopad na hospodářství a životní prostředí[3]. V celosvětovém měřítku je situace dokonce ještě kritičtější, neboť dokonce i v krátké době, která uplynula od zveřejnění posouzení ekosystémů na prahu tisíciletí v roce 2005, se zvýšil tlak na biologickou rozmanitost. V důsledku rostoucí poptávky po zemědělské půdě pro potraviny a energetické plodiny a pro pastviny jsou přírodní systémy ještě silněji zatěžovány. Studie o ekonomické hodnotě ekosystémů a biologické rozmanitosti (The economics of ecosystems and biodiversity – TEEB)[4] dochází k závěru, že za běžných podmínek současná ztráta biologické rozmanitosti a s tím související ztráta ekosystémových služeb bude pokračovat a dokonce se urychlí. Do roku 2050 vymizí dalších 11 % přírodních oblastí, které v roce 2000 ještě existovaly. Téměř 40 % zemědělských ploch, které jsou nyní obhospodařovány bez větších dopadů na životní prostředí, by se mohlo začít využívat pro účely intenzivního zemědělství. Odhaduje se, že 60 % korálových útesů by mohlo do roku 2030 zaniknout v důsledku rybolovu, znečištění životního prostředí, chorob, invazivních cizích druhů a bělení korálů podmíněného změnou klimatu. Tato ztráta biologické rozmanitosti a ekosystémů ohrožuje životaschopnost naší planety, naše hospodářství a lidskou společnost. Roční ztráty blahobytu způsobené ztrátou ekosystémových služeb by do roku 2050 mohly představovat 6 % celosvětového HDP, pokud se současná situace nezmění. - Cílená opatření v rámci právních předpisů EU v oblasti ochrany přírody se sice osvědčila a přivodila zvrat v klesajícím vývojovém trendu ohrožených druhů a přírodních stanovišť, ale ke zvětšení rozsahu tohoto úspěchu je zapotřebí vyvinout daleko větší úsilí. - Na celosvětové úrovni nedošlo ke znatelnému zastavení ztráty biologické rozmanitosti a významným ekosystémům – např. lesům, mokřadům a korálovým útesům – stále více hrozí rozklad a zánik. SHRNUTÍ DOSAŽENÝCH VÝSLEDKŮ A. OBLAST POLITIKY 1: BIOLOGICKÁ ROZMANITOST V EVROPSKÉ UNII Cíle 1. Ochrana nejvýznamnějších stanovišť a druhů v EU Jádrem politiky EU v oblasti biologické rozmanitosti je směrnice o ptácích a směrnice o přírodních stanovištích, které představují právní základ chráněných oblastí v rámci sítě Natura 2000. Od roku 2006 navrhly členské státy v rámci směrnice o přírodních stanovištích chráněné oblasti o celkové rozloze větší než Portugalsko a jejich síť poprvé rozšířily i na nové členské státy. Obdobně členské státy v rámci směrnice o ptácích stanovily chráněné oblasti o celkové ploše přesahující velikost území Irska. Kombinovaná síť Natura 2000 dnes zahrnuje více než 25 000 lokalit, což představuje přibližně 17 % celkové plochy Evropské unie. Na většinu zámořských zemí a území a na nejvzdálenější regiony členských států EU, v nichž se nacházejí některá z nejatraktivnějších míst na naší planetě, pokud jde o rozmanitost druhů, se právní předpisy ES v oblasti ochrany přírody nevztahují. - Podle plánů má být do roku 2010 dokončena suchozemská část sítě Natura 2000. Je zapotřebí přijmout dodatečná opatření, aby bylo možné do roku 2012 dokončit zejména síť mořských chráněných oblastí. - Hlavní úlohu v současnosti v rostoucí míře představuje účinné řízení a obnova lokalit v rámci sítě Natura 2000. - Na zasedání francouzského předsednictví v červenci 2008 na ostrově La Réunion přijali zástupci zámořských zemí a území a nejvzdálenějších regionů členských států závazek vytvořit v těchto zemích, regionech a na těchto územích dobrovolné sítě podobné sítím Natura 2000. 2. Zachování a obnova biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb na širším území venkovských oblastí EU V rámci osy 2 programu rozvoje venkova bylo z prostředků EZFRV přiděleno přibližně 20,3 miliardy EUR na agroenvironmentální opatření v období 2007–2013, čímž byly dány k dispozici značné finanční prostředky pro síť Natura 2000 a pro ochranu biologické rozmanitosti. Navíc byla ze zdrojů EZFRV konkrétně pro účely zemědělských a lesních oblastí sítě Natura 2000 vyhrazena částka ve výši přibližně 577 milionů EUR, což představuje v rámci této politiky nová cílená opatření. Tyto prostředky jsou v jednotlivých členských státech využívány velmi odlišným způsobem. Dodržování podmíněnosti je zajišťováno prostřednictvím čtyř důležitých norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu (GAEC), jakož i povinných požadavků na hospodaření souvisejících se směrnicemi o ochraně přírody, které mohou mít značný význam pro zachování biologické rozmanitosti. Většina zemí tato opatření již uplatňuje. V rámci kontroly stavu reformy společné zemědělské politiky z roku 2003[5] navrhla Komise zpřísnit normu pro krajinné prvky v rámci GAEC s cílem podpořit zachování biologické rozmanitosti. To přispěje k zachování environmentálních přínosů vynětí půdy z produkce, jehož zrušení Komise navrhuje. Dále se navrhuje dát v rámci rozvoje venkova k dispozici dodatečné prostředky mimo jiné na zachování biologické rozmanitosti, a to větším převodem finančních prostředků z prvního do druhého pilíře SZP (tj. modulace). Klíčovou událostí v oblasti lesnictví bylo přijetí akčního plánu EU pro lesnictví v červnu 2006, v jehož rámci byl v únoru 2008 ve spolupráci s členskými státy přijat pracovní program. V různých členských státech v současnosti pokračují v rámci rámcové směrnice o vodě práce na plánech povodí. Mezitím byla vypracována příbuzná směrnice o vyhodnocování a zvládání povodňových rizik[6]. - Společný rámec pro sledování a hodnocení rozvoje venkova bude zahrnovat také ukazatele týkající se biologické rozmanitosti, čímž bude možné zjistit, do jaké míry jsou opatření v rámci politiky rozvoje venkova přínosem i pro zachování biologické rozmanitosti. - Budou-li chybět vhodná environmentální ochranná opatření, může mít plánované rozšíření plodin určených k produkci biomasy a biopaliv nepříznivý dopad na biologickou rozmanitost v EU, přestože se jimi nahrazují fosilní paliva a tím snižují globální emise skleníkových plynů. Ve snaze zamezit tomuto možnému nepříznivému dopadu navrhla Komise ve svém návrhu směrnice o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů kritéria udržitelnosti pro biopaliva. - Neschválení navrhované rámcové směrnice o půdě zanechalo výraznou mezeru v právních předpisech týkajících se zachování struktury půdy a jejích funkcí. 3. Zachování a obnova biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb na širším území mořského prostředí EU Rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí přijatá v červnu 2008[7] tvoří základ pro dosažení dobrého environmentálního stavu v mořském prostředí a lepšího stavu zachování pro biologickou rozmanitost evropských moří. V dubnu 2008 bylo přijato sdělení s názvem „Úloha SRP (společné rybářské politiky) při uplatňování ekosystémového přístupu ke správě moří“[8]. Dne 29. září 2008 bylo přijato nařízení Rady zaměřené na boj proti nedovolenému, nekontrolovanému a nehlášenému rybolovu. Komise rovněž předložila návrhy s cílem snížit nežádoucí úlovky a odstranit výměty v evropském rybolovu[9]. Kromě toho byla zavedena řada regulačních opatření v odvětví rybolovu, jejichž cílem bylo snížit dopad rybolovu na necílové druhy a přírodní stanoviště na nejnižší možnou míru. - Mnoho komerčně významných populací ryb v evropských vodách se nadále pohybuje mimo rámec bezpečných biologických limitů, což je situace, jež si vyžaduje, aby byla celková intenzita rybolovu v rámci společné rybářské politiky podstatným způsobem snížena na udržitelnou úroveň. - Novým nařízením o shromažďování údajů se usnadní pravidelné posuzování stavu provádění společné rybářské politiky, pokud jde o zapracování požadavku na ochranu biologické rozmanitosti[10]. 4. Posílení slučitelnosti regionálního a územního rozvoje s biologickou rozmanitostí v EU V rámci operačních programů na období 2007–2013 spolufinancovaných z prostředků Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Fondu soudržnosti poskytly členské státy 2 719 milionů EUR na „podporu biologické rozmanitosti a ochrany přírody“. Dalších 1 146 milionů EUR bylo vyhrazeno na „ochranu přírodního bohatství“, což zahrnuje i projekty na ochranu biologické rozmanitosti. Celková částka ve výši 1 376 milionů EUR vyhrazená v rámci cestovního ruchu na „ochranu a rozvoj přírodního dědictví“ bude zčásti věnována také na ochranu biologické rozmanitosti. Všechny členské státy s výjimkou tří uvolnily prostředky na ochranu biologické rozmanitosti, ačkoli jejich podíl na celkových přidělených prostředcích se v jednotlivých zemích různí. Dva členské státy mají v úmyslu použít více než 3 % přidělených prostředků pro kategorie týkající se biologické rozmanitosti. - Ačkoli na úrovni Společenství nebyly v rámci stanovení hlavních ukazatelů strukturálních fondů na období 2007–2013 dohodnuty žádné zvláštní ukazatele pro biologickou rozmanitost, některé členské státy takové ukazatele vypracovaly a bylo by vhodné, aby tak učinily i další země. - Dále by se měly zohlednit příklady osvědčených postupů, z nichž vyplývá, že politika soudržnosti má na biologickou rozmanitost příznivý vliv. - Vzhledem k tomu, že velká část prostředků strukturálních fondů je nyní k dispozici i novým členským státům, roste zákonitě i tlak vyvíjený na biologickou rozmanitost, a proto je nezbytné pečlivé plánování, jež zaručí slučitelnost potřeb infrastruktury s ochranou biologické rozmanitosti. 5. Zásadní omezení vlivu invazivních cizích druhů a nepůvodních genotypů na biologickou rozmanitost v EU Čtrnáct členských států v současnosti nemá strategie ani plány pro zacházení s invazivními druhy. Některé z těchto států však cíle pro tuto oblast zapracovaly do svých vnitrostátních strategií na ochranu biologické rozmanitosti. Dne 11. června 2007 bylo přijato nařízení Rady zaměřené na zacházení s invazivními druhy v akvakultuře[11]. - Vzhledem k tomu, že v této oblasti politiky nadále zůstává velká mezera v právních předpisech, jsou v novém sdělení s názvem „Plán Strategie EU pro invazivní druhy“ popsány politické možnosti pro zacházení s invazivními druhy v Evropské unii. B. OBLAST POLITIKY 2: EU a biologická rozmanitost ve světě Cíle 6. Zásadní posílení účinnosti mezinárodní správy biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb Deváté zasedání konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti (COP9) posílilo provádění významných pracovních programů CBD v oblastech jako např. biologická rozmanitost lesů a chráněné oblasti. Poprvé bylo v celosvětovém měřítku stanoveno, že výroba a používání biopaliv by měly být udržitelné ve vztahu k biologické rozmanitosti. Konference stanovila vědecká kritéria pro určení chráněných mořských oblastí na volném moři. Dále se smluvní strany dohodly na tom, že otázky biologické rozmanitosti budou zohledněny na jednáních o klimatu probíhajících v rámci Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC). Cíl pro rok 2010 byl zařazen mezi rozvojové cíle tisíciletí. V roce 2007 zahájili ministři pro životní prostředí G8 tzv. Postupimskou iniciativu zahrnující zvláštní opatření pro dosažení cíle biologické rozmanitosti pro rok 2010 a v Kóbe vyzvali k akcím směřujícím k dosažení cíle ochrany biologické rozmanitosti. EU nadále podporuje mezinárodní spolupráci v rámci OSN, regionálních organizací na řízení rybolovné činnosti a příslušných mezinárodních úmluv na ochranu ohrožených mořských stanovišť. Aktivně se podílela na procesu UNCLOS, jehož výsledkem bylo přijetí rezoluce Valného shromáždění OSN o udržitelném rybolovu na ochranu ohrožených hlubokomořských ekosystémů na volném moři v prosinci 2006. - Bezprecedentní úsilí, k němuž se vyzývalo v rámci posouzení ekosystémů na prahu tisíciletí, dosud není příliš znatelné. Za účelem významného celosvětového snížení současné míry ztráty biologické rozmanitosti do roku 2010 je nadále zapotřebí podstatným způsobem posílit opatření na celém světě. - Rok 2010, který OSN prohlásila mezinárodním rokem biologické rozmanitosti, musí být v plné míře využit ke zvýšení informovanosti a k přijetí celosvětových opatření v této oblasti. 7. Zásadní posílení podpory biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb v rámci vnější pomoci EU EU v období 2003–2006 poskytla ročně v průměru 740 milionů EUR jako vnější pomoc na ochranu biologické rozmanitosti, což odpovídá 48 % celosvětové pomoci ve prospěch biologické rozmanitosti. Členské státy rovněž přispívají vysokými částkami do Světového fondu životního prostředí. Výše těchto prostředků činí méně než jednu padesátinu celkových ročních rozpočtů Společenství a členských států vyčleněných na rozvojovou pomoc. Nejsou k dispozici žádné důkazy o tom, že by od přijetí akčního plánu pro biologickou rozmanitost vzrostla výše finančních prostředků na opatření týkající se ochrany biologické rozmanitosti. Průběžné zohlednění biologické rozmanitosti v rozpočtech pro rozvojovou spolupráci bude pro dárcovské i přijímající země velkou výzvou, a to v neposlední řadě také vzhledem k trendu omezit počet oblastí intervence[12], což má často za následek, že je environmentálním otázkám ve srovnání s jinými oblastmi s naléhavými potřebami udělována nižší priorita. Dalším faktorem je rovněž problém přidělování prostředků. Strategické dokumenty o zemích ES náležitě zohledňují environmentální otázky při určování klíčových oblastí spolupráce, a to například v podobě strategického posuzování vlivů na životní prostředí (SEA) a posuzování dopadu na životní prostředí (EIA) ve spojení s ekologicky citlivými odvětvovými programy a projekty. - Lepší informovanost o hospodářských aspektech biologické rozmanitosti a o souvislosti s problémem chudoby by přispěla k tomu, aby subjekty s rozhodovací pravomocí na obou stranách věnovaly této otázce větší pozornost. - Je třeba lépe zajistit, aby byla při ekologicky citlivých operacích pomoci financovaných členskými státy a ES systematicky prováděna posouzení vlivů na životní prostředí (SEA/EIA) s cílem zamezit nepříznivým dopadům na biologickou rozmanitost nebo je snížit na nejnižší míru a zlepšit přínosy pro životní prostředí tam, kde je to možné. 8. Zásadní snížení dopadu mezinárodního obchodu na celosvětovou biologickou rozmanitost a ekosystémové služby EU na 14. konferenci smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu s ohroženými druhy volně žijících zvířat a rostlin podpořila přijetí některých důležitých rozhodnutí, zejména o obchodu se slonovinou a strategickém plánu CITES. Komise se nadále věnuje otázce možného dopadu obchodu na biologickou rozmanitost, a to posuzováním dopadu politik EU na udržitelnost, pokud jde o významná obchodní jednání. Má v úmyslu provádět posouzení dopadů na udržitelnost v souvislosti se všemi plánovanými regionálními a dvoustrannými dohodami o volném obchodu a o partnerství. EU na zasedání CBD COP9-MOP4 přispěla k tomu, že pokračují jednání o vytvoření mezinárodního režimu pro přístup ke genetickým zdrojům a spravedlivé a vyvážené sdílení výhod z jejich využívání (ABS). Pokrok zaznamenalo také provádění akčního plánu EU pro vymahatelnost práva, správu a obchod v lesnictví (FLEGT). Dne 3. září 2008 byla podepsána první dobrovolná dohoda o partnerství (VPA) s Ghanou. S Malajsií, Indonésií, Kamerunem a Kongem (Brazzaville) probíhají jednání o FLEGT a další jednání s jinými rozvojovými zeměmi by měla zanedlouho následovat. Komise rovněž navrhla nařízení, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky[13]. - Jednou z klíčových výzev bude zajistit, aby byla dodržována doporučení vyplývající z posouzení dopadů na udržitelnost (SIA) a zlepšeno chápání dopadu spotřeby potravin a nepotravinových komodit EU (např. masa, sojových bobů, palmového oleje a kovových rud), která pravděpodobně přispívá ke ztrátě biologické rozmanitosti. To by mohlo vést ke zvážení možností politiky ke snížení uvedeného dopadu. C. OBLAST POLITIKY 3: Biologická rozmanitost a změna klimatu Cíl 9. Podpora přizpůsobení biologické rozmanitosti změně klimatu V návaznosti na svou zelenou knihu z roku 2007[14] Komise nyní vypracovává bílou knihu o přizpůsobení se změně klimatu, v níž se mimo jiné zaměří na vztah mezi biologickou rozmanitostí a změnou klimatu. Ve svém sdělení o odlesňování Komise[15] navrhuje, aby se EU v rámci jednání Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu týkajících se budoucí strategie ochrany klimatu zasadila o zastavení celosvětové ztráty lesních ploch nejpozději do roku 2030 a o snížení hrubého úbytku tropických lesů do roku 2020 oproti současným hodnotám alespoň o 50 %. Přínosy s ohledem na změny klimatu a biologickou rozmanitost, jichž by bylo možné touto cestou do roku 2020 dosáhnout, by byly značné. - Kritická role zdravých ekosystémů nesmí mít podceňována – jsou odolnější vůči environmentálnímu zatížení a tím méně ohrožené, pokud jde o změny klimatu. - Je třeba optimalizovat součinnost mezi opatřeními ke zmírnění dopadů změny klimatu a opatřeními za účelem přizpůsobení na jedné straně a zachováním a udržitelným využíváním biologické rozmanitosti na straně druhé. D. OBLAST POLITIKY 4: Znalostní základna Cíl 10. Zásadní posílení znalostní základny pro zachování a udržitelné využití biologické rozmanitosti v EU a v celosvětovém měřítku Výsledky dosažené v rámci šestého rámcového programu pro výzkum (2002–2006) jsou při vývoji politiky EU pro biologickou rozmanitost již nyní zohledňovány. Předpokládané financování osmi projektů v oblasti biologické rozmanitosti v rámci prvních dvou výzev k předkládání návrhů podle sedmého rámcového programu pro výzkum odpovídá příspěvku Společenství v celkové výši 23 milionů EUR, tj. zhruba 7 % celkových výdajů na environmentální projekty. Nejméně 14 členských států má programy na vnitrostátní nebo nižší úrovni, jež jsou zaměřeny na výzkum v oblasti biologické rozmanitosti. Jako součást Postupimské iniciativy dohodnuté v roce 2007 na summitu G8 byla z iniciativy Evropské komise a Německa ve spolupráci s Evropskou agenturou pro životní prostředí vypracována studie o ekonomické hodnotě ekosystémů a biologické rozmanitosti (The economics of ecosystems and biodiversity – TEEB). Výsledky hodnocení první fáze studie byly předloženy na zasedání CBD COP9. - Je třeba zajistit, aby politika v oblasti biologické rozmanitosti byla náležitě zohledněna při financování výzkumu členských států a Společenství. - Výsledkem druhé fáze studie TEEB v roce 2009 mají být politické závěry. - Společenství se rovněž podílí na globální strategii s návaznými opatřeními v rámci posouzení ekosystémů na prahu tisíciletí a usiluje o provedení regionálního posouzení pro Evropu. Šest členských států má v úmyslu přijmout k posouzení ekosystémů na prahu tisíciletí návazná opatření. - Na zasedání CBD COP9 podpořily EU a její členské státy návrh UNEP na vytvoření mezivládní vědecko-politické platformy pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby (IPBES) s cílem posílit nezávislou vědeckou základnu tvorby celosvětové politiky. E. ČTYŘI KLÍČOVÁ PODPŮRNÁ OPATŘENÍ 1. Zajištění přiměřeného financování Možnosti spolufinancování nákladů v rámci sítě Natura 2000 existují v každém nařízení ES o financování na období 2007–2013, které se týká této oblasti. S cílem usnadnit členským státům žádosti o tyto prostředky byly v rámci jedné smlouvy ES poskytnuty pokyny a nabídnuto odborné vzdělávání. Za účelem financování sítě Natura 2000 byl vyvinut nástroj informační technologie. Mnoho zemí považuje osu 2 politiky rozvoje venkova za nejvýznamnější nástroj financování Společenství pro síť Natura 2000 a biologickou rozmanitost. Pro jiné země je důležitým zdrojem financování Evropský fond pro regionální rozvoj. Systematickým problémem, který se objevuje v řadě oblastí politiky, však jsou potíže vyčíslit prostředky skutečně vynaložené k zachování biologické rozmanitosti. V mnoha případech jsou jediným důvodem neadekvátní postupy zaznamenávání a podávání zpráv. - Je nezbytné dále zlepšit metody určování výše finančních prostředků Společenství, které členské státy použijí na ochranu přírody, a stanovení toho, zda tyto prostředky postačují ke správě a obnově oblastí sítě Natura 2000 a k pokrytí obecnějších potřeb biologické rozmanitosti. - Je třeba dále rozvíjet plány řízení lokality. Neexistence takových nástrojů vážně ohrožuje náležité financování sítě Natura 2000. Nová studie Komise si klade za cíl dále posílit vazby mezi financováním a správou oblastí sítě Natura 2000. 2. Zlepšení rozh odování a provádění v rámci EU Struktura řízení v otázkách ochrany přírody a biologické rozmanitosti v rámci EU byla přezkoumána. Program pravidelných schůzek s řediteli orgánů členských států EU pověřenými ochranou přírody nyní běžně zahrnuje otázky týkající se stavu provádění akčního plánu biologické rozmanitosti a směrnic o ochraně přírody. Nová koordinační skupina pro biologickou rozmanitost a ochranu přírody dohlíží na společný technický pracovní program otázek souvisejících s ochranou přírody a s biologickou rozmanitostí v rámci EU. Meziútvarová interní skupina Komise pro biologickou rozmanitost s touto koordinační skupinou úzce spolupracuje. Za účelem usnadnění komunikace a výměny zkušeností v souvislosti s praktickým prováděním, dodržováním a prosazováním byla vytvořena síť EU nazvaná GreenForce, která sestává z inspektorů v oblasti ochrany přírody a lesnictví a zabývá se politikami a právními předpisy v oblasti ochrany přírody a lesnictví. Významným počinem v této oblasti byla skutečnost, že Evropský soudní dvůr v roce 2007 poprvé přijal předběžná opatření, aby zastavil práce s možnými škodlivými účinky pro lokalitu sítě Natura 2000 v Polsku. Komise o nástroj předběžného opatření u soudního dvora zažádala ve snaze zabránit nevratným bezprostředním škodám v chráněných lokalitách. Žádost o předběžné opatření byla stažena, jakmile Polsko vyslovilo souhlas se zastavením příslušných prací do té doby, než soud v dané věci rozhodne[16]. - Je nezbytné dále posílit mechanismy spolupráce při provádění akčního plánu uvnitř Společenství a mezi ním a členskými státy, zejména s ohledem na oblasti politiky týkající se biologické rozmanitosti. 3. Budování partnerství V listopadu 2007 uspořádalo portugalské předsednictví v Lisabonu konferenci o obchodu a biologické rozmanitosti, na níž byla zahájena iniciativa EU týkající se podnikatelského sektoru a biologické rozmanitosti. Dvacet členských států oznámilo, že vypracovalo vnitrostátní iniciativy na podporu partnerství na ochranu biologické rozmanitosti. - Komise má v úmyslu vytvořit platformu EU na technickou podporu iniciativy týkající se obchodu a biologické rozmanitosti. - V rámci sítě Natura 2000 se v současnosti zavádí systém partnerských odměn (Natura 2000 Partner Reward Scheme) k odměňování výkonů, jimiž se výjimečným způsobem přispělo k provádění programu Natura 2000 a kterými se zlepšuje komunikace v této oblasti. 4. Provádění osvětové činnosti, vytváření povědomí a zapojení veřejnosti Podle průzkumu Flash Eurobarometer z prosince 2007 se jen malá část občanů EU považuje v otázkách ztráty biologické rozmanitosti za dobře informovanou. V návaznosti na doporučení z rámcové studie pro celoevropskou komunikační kampaň byla v roce 2008 zveřejněna výzva k předkládání návrhů pro informační a komunikační složku programu LIFE+. Některé členské státy již zahájily kampaně na zvýšení povědomí veřejnosti o biologické rozmanitosti. - Ve snaze získat podporu veřejnosti pro opatření EU na zastavení ztráty biologické rozmanitosti Komise zvažuje provést prioritní akce zaměřené na veřejnou komunikační kampaň, která by podpořila vnitrostátní a jiné kampaně. - Téma biologické rozmanitosti musí být rovněž lépe zapracováno do komunikačních kampaní na podporu udržitelného životního stylu a udržitelné spotřeby a výroby. F. MONITOROVÁNÍ Iniciativa SEBI 2010 nadále vykazuje úspěchy. 26 panevropských ukazatelů biologické rozmanitosti tvoří základ prvního evropského hodnocení stavu plnění cíle biologické rozmanitosti pro rok 2010, které je založeno na ukazatelích a má být zveřejněno Evropskou agenturou pro životní prostředí v první polovině roku 2009. Členské státy v současnosti vypracovávají vnitrostátní ukazatele, které jsou v souladu s rámcovou regulací SEBI 2010. - Je třeba iniciativu SEBI 2010 doplnit jinými ukazateli, zejména k hodnocení pokroku v jednotlivých odvětvích politiky. - Financování opatření v oblasti monitorování biologické rozmanitosti je ve srovnání s vnitrostátními investicemi v jiných oblastech životního prostředí daleko nižší a je zapotřebí ho výrazně zvýšit, aby bylo v budoucnosti možné provádět rozsáhlá hodnocení. Závěry PřESTOžE SE SDěLENÍ O BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI Z ROKU 2006 SETKALO S PřÍZNIVOU ODEZVOU A AKčNÍ PLÁN EU PRO BIOLOGICKOU ROZMANITOST VYKAZUJE PRVNÍ ÚSPěCHY, JE VYSOCE NEPRAVDěPODOBNÉ, žE SE PřI STÁVAJÍCÍ ÚROVNI čINNOSTI PODAřÍ SPLNIT CELKOVÝ CÍL ZASTAVENÍ ZTRÁTY BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI DO ROKU 2010. ABY BYL TENTO CÍL ALESPOň ZčÁSTI SPLNěN, MUSELO BY EVROPSKÉ SPOLEčENSTVÍ A JEHO čLENSKÉ STÁTY BěHEM NADCHÁZEJÍCÍCH DVOU LET VYVINOUT ROZSÁHLÉ DODATEčNÉ ÚSILÍ. V celosvětovém měřítku má ztráta biologické rozmanitosti katastrofální rozměry – ekosystémy se již nezřídka nacházejí ve stavu, v němž jsou narušeny přírodní procesy, a to má za následek dalekosáhlé hospodářské a sociální dopady. Novými velkými problémy jsou rozšíření odvětví zemědělství k pokrytí zvyšující se poptávky po potravinách a vznik alternativních odbytových možností, mezi něž patří například biopaliva. Vzhledem k nadále existujícím významným mezerám v právních předpisech, například v souvislosti s invazivními druhy, je zapotřebí dále posílit politický rámec EU pro oblast biologické rozmanitosti. Zároveň je nezbytné zavést účinný právní rámec pro zachování struktury půd a jejich funkcí. Klíčovým problémem zůstává zapracování otázek biologické rozmanitosti do jiných odvětvových politik. Navíc je třeba vypracovat systémy hodnocení ekosystémových služeb relevantní pro jednotlivá odvětví politiky. Komise bude nadále pečlivě sledovat provádění akčního plánu pro biologickou rozmanitost, aby mohla v roce 2010 předložit Společenství i členským státům výsledky rozsáhlého hodnocení. [1] KOM(2006) 216. [2] Časopis Science : svazek 317, č. 5839, s. 810–813. [3] www.europe-aliens.org. [4] http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics/pdf/teeb_report.pdf. [5] KOM(2008) 306. [6] Úř. věst. L 288, 6.11.2007, s. 27. [7] Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19. [8] KOM(2008) 187. [9] KOM(2007) 136. [10] Úř. věst. L 60, 5.3.2008, s. 1–12. [11] Nařízení Rady č. 708/2007. [12] Neplatí pro země Evropského nástroje sousedství a partnerství. [13] KOM(2008) 644/3. [14] KOM(2007) 354. [15] KOM(2008) 645. [16] Věc C-193/07.