Karmenu Vella, komisař pro životní prostředí, námořní záležitosti a rybolov, dané téma v souladu se svým mandátem od předsedy Junckera určil jako prioritní („aby se [Komise] zapojila do utváření mezinárodní správy oceánů v rámci OSN, do činnosti dalších multilaterálních fór a spolupráce na bilaterální úrovni s klíčovými obchodními partnery“).

Téměř všichni přispěvatelé vyjádřili názor, že stávající rámec správy oceánů není dostatečně efektivní, aby zajistil jejich udržitelnou správu. Přispěvatelé prohlásili, že to není způsobeno rámcem samotným, ale jeho neefektivní realizací a nedostatečnou koordinací.

Obrázek 2: Odpovědi na otázku ohledně obecné definice problému – neúčinnost stávajícího rámce pro mezinárodní správu oceánů

Potřeba lepší realizace a koordinace

Existuje všeobecná shoda, že systém je roztříštěný a stávající nástroje nejsou jednotně realizovány či vynucovány. Lepší realizace a koordinace jsou pro zdokonalení správy oceánů klíčové.

Obrázek 3: Odpovědi na otázku o konkrétních problémech uvedených v průběhu konzultace:

1) nedostatky ve stávajícím rámci mezinárodní správy oceánů;

2) neúčinná realizace a nedostatečná koordinace a

3) nedostatek znalostí o oceánech

Obrázek 4: Hodnocení konkrétních problémů (%)

(zahrnuje pouze respondenty, kteří hodnocení uvedli)

Mnoho respondentů odkazuje na nástroje, které byly podepsány, nicméně nebyly ratifikovány nebo nedochází k jejich účinné implementaci. Podpora vhodného uplatnění stávajících dohod v rámci námořních fór, sankční mechanismy a budování kapacit byly nejčastěji zmiňovanými opatřeními, kterými se je nutné zabývat při řešení nedostatečné implementace.

Mnozí odkazovali na roztříštěnost rámce pro správu oceánů z důvodu např. rozšíření sektorových „sil“. Rostoucí konkurence pro námořní prostor znamená, že stávající přístup je neadekvátní a že je nutná větší spolupráce, například v souvislosti s ochranou biologické rozmanitosti moří.

Všichni respondenti se dovolávali lepší koordinace na globální i regionální úrovni. Ta by měla být jak „horizontální“ (tj. napříč agenturami a programy OSN a mezi regionálními organizacemi), tak „vertikální“ (tj. napříč světovými, regionálními a národními úrovněmi).

Menšina respondentů požadovala založení zastřešujícího orgánu, který by jednal jako koordinátor. Pro většinu respondentů by lepší koordinace mělo být dosaženo lepším využitím stávajících struktur. Každý koordinující subjekt by měl zajistit užší spolupráci mezi organizacemi, které jsou zapojeny do záležitostí spojených s oceány, a tím omezit možné střety a přesahy.

Několik respondentů požadovalo větší transparentnost rozhodovacích procesů a intenzivnější účast zainteresovaných stran na nové struktuře řízení, což jsou pro zkvalitnění funkčnosti rovněž velmi důležité aspekty.

Odstranění právních nedostatků

Mnoho respondentů odkazovalo na nedostatky v právním rámci použitelném na oblasti nespadající do vnitrostátní jurisdikce (ABNJ) a předpisový rámec použitelný pro nové činnosti.

Biologická rozmanitost v oblastech mimo národní jurisdikci (BBNJ)

Ohledně potřeby mezinárodního právního nástroje v rámci úmluvy UNCLOS na ochranu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti moří v ABNJ panuje obecná shoda. Někteří respondenti odkazují na možné vytvoření mezinárodního mechanismu, který by ustavoval chráněné mořské oblasti na volném moři, předepsané způsoby pro posuzování vlivů na životní prostředí na volném moři a právní status mořských genetických zdrojů.

Budoucí vypracování takovéhoto nástroje je rovněž považováno za dobrou příležitost k posílení koordinace a spolupráce mezi mezinárodními a regionálními organizacemi a napříč sektory.