Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie /* COM/2014/05 final - 2014/0032 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Cílem zootechnických právních předpisů Unie je podpora volného obchodu s plemennými zvířaty a jejich genetickým materiálem se zřetelem k udržitelnosti šlechtitelských programů a zachování genetických zdrojů. Zootechnické právní předpisy Unie v současnosti sestávají ze čtyř (vertikálních) základních aktů vztahujících se k jednotlivým druhům, ve kterých jsou stanoveny základní zásady týkající se plemenných zvířat z řad skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých. Tyto směrnice Rady vytváří právní základ pro to, aby Komise mohla přijímat podrobná opatření v oblasti: – schvalování nebo uznávání plemenářských organizací, plemenářských spolků a soukromých podniků a jejich zařazování na seznam, – registrace a klasifikace zvířat v plemenných knihách a, v případě hybridů plemenných prasat, evidování v registrech, – testování užitkovosti a genetického hodnocení a – obsahu a formy zootechnických osvědčení pro plemenná zvířata a jejich sperma, vajíčka a embrya. Technické požadavky na přijímání plemenných zvířat do plemenitby, které mají identickou povahu, jsou však v současnosti regulovány třemi směrnicemi Rady a jedním rozhodnutím Komise. Kromě toho nebyla přijata žádná prováděcí opatření ke směrnici Rady 91/174/EHS, kterými by byly stanoveny zásady obchodu s čistokrevnými plemennými zvířaty jiných druhů zvířat. Horizontální směrnice doplněná o prováděcí opatření stanoví pravidla pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů ze třetích zemí. Specifické rozhodnutí Rady navíc stanoví pravidla pro jmenování referenčního centra pro chov skotu. Tento návrh se skládá z dvanácti kapitol a pěti technických příloh. Kapitoly I–VIII návrhu kombinují ustanovení směrnic Rady 2009/157/ES (skot), 88/661/EHS (čistokrevná plemenná prasata a hybridy plemenných prasat), 89/361/EHS (ovce a kozy), 90/427/EHS (koňovití, 91/174/EHS (ostatní zvířata) a 94/28/ES (dovoz), jak je uvedeno ve srovnávací tabulce. Kapitola III obsahuje konkrétně ustanovení popisující vztah mezi chovateli a plemenářskými spolky a řešení sporů s přihlédnutím k postupům, jež v současnosti stanoví rozhodnutí Komise 92/354/EHS. Kapitola IV zahrnuje konkrétně ustanovení o přijímání plemenných zvířat pro účely plemenitby a umělého oplodnění, jež v současnosti stanoví směrnice Rady 87/328/EHS (skot), 90/118/EHS (čistokrevná prasata) a 90/119/EHS (hybridy plemenných prasat), jak je uvedeno ve srovnávací tabulce, a rovněž rozhodnutí Komise 90/257/EHS (ovce a kozy). Kapitola V o testování užitkovosti zahrnuje konkrétně ustanovení rozhodnutí Rady 96/463/ES, kterým se určuje referenční institut pro testovací metody pro čistokrevný plemenný skot. Kapitoly IX a X tohoto návrhu tvoří právní základ pro provádění úředních kontrol v zootechnické oblasti a spolupráci mezi příslušnými orgány, s přihlédnutím k obecným zásadám pro takové kontroly. Tato ustanovení byla zahrnuta s ohledem na nový právní rámec pro zdraví zvířat a návrh nařízení o úředních kontrolách a jiných úředních činnostech. V důsledku uvedených právních iniciativ se právní předpisy o kontrolách zvířat a jejich zárodečných produktů v obchodu uvnitř Unie (směrnice Rady 90/425/EHS), o dovozu ze třetích zemí (směrnice Rady 91/496/EHS) a o spolupráci mezi příslušnými orgány (směrnice Rady 89/608/EHS) již nepoužijí na zootechnické aspekty. Navrhovaný text do značné míry vychází z návrhu nového nařízení o úředních kontrolách a jiných úředních činnostech, zejména z hlavy II o úředních kontrolách, hlavy IV o správní pomoci, hlavy VI o kontrolách Komise a hlavy VII o donucovacích opatřeních uvedeného návrhu. Kapitola XI odráží vstup v platnost Lisabonské smlouvy, která vyžaduje sladit zmocňovací ustanovení obsažená v základních zootechnických právních aktech Unie s článkem 290 a článkem 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Za tímto účelem je pro každé opatření, které má být přijato v souvislosti s pravomocemi stanovenými základním aktem, nezbytné určit potřebné přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 SFEU nebo prováděcí pravomoci v souladu s článkem 291 SFEU. Kapitola XII obsahuje závěrečná ustanovení o zrušení a o datech vstupu v platnost a použitelnosti. Příloha I (podrobná kritéria pro uznávání plemenářských spolků a schvalování šlechtitelských programů) zahrnuje ustanovení, která jsou v současnosti stanovena v přílohách rozhodnutí Komise 84/247/EHS (skot), 89/501/EHS (čistokrevná plemenná prasata), 89/504/EHS (hybridy plemenných prasat), 90/257/EHS (ovce a kozy) a 92/353/EHS (koňovití). Příloha II (podrobná kritéria pro zápis plemenných zvířat do plemenných knih) zahrnuje ustanovení, která jsou v současnosti stanovena v rozhodnutích Komise 84/419/EHS (skot), 89/502/EHS (čistokrevná plemenná prasata), 89/505/EHS (hybridy plemenných prasat), 90/255/EHS (ovce a kozy) a 96/78/ES (koňovití). Příloha III (podrobná kritéria pro testování užitkovosti a genetické hodnocení) zahrnuje ustanovení, která jsou v současnosti stanovena v rozhodnutích Komise 2006/427/ES (skot), 89/507/EHS (čistokrevná plemenná prasata a hybridy plemenných prasat) a 90/256/EHS (ovce a kozy). Příloha IV (funkce a povinnosti referenčních center EU) je odrazem přílohy II rozhodnutí Rady 96/463/ES. Příloha V (zootechnická osvědčení) zahrnuje požadavky na základní informace, které jsou v současnosti stanoveny v přílohách rozhodnutí Komise 2005/379/ES (skot), 89/503/EHS (čistokrevná plemenná prasata), 89/506/EHS (hybridy plemenných prasat), 90/258/EHS (ovce a kozy), 96/79/ES (koňovití), 96/509/ES (dovoz spermatu čistokrevných plemenných zvířat z řad skotu, prasat, ovcí a koz) a 96/510/ES (dovoz plemenných zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí). 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Ukázalo se, že základní zásady a hlavní pravidla zootechnických právních předpisů Unie jsou přiměřené a dostatečně přizpůsobené technickému vývoji v oblasti chovu zvířat, a proto byly v návrhu ponechány. Jelikož jsou však stávající zootechnické právní předpisy Unie uspořádány vertikálně podle druhů zvířat, byla téměř totožná ustanovení zjednodušena, byla přepracována do preciznějšího a soudržnějšího znění ve formě nařízení s cílem vyhnout se překážkám bránícím obchodu, které vznikají při provedení do právního řádu členských států. Během posledních 20 let se Komise pravidelně setkávala s členskými státy na zasedáních Stálého zootechnického výboru, kde se projednávaly zootechnické otázky, a tímto způsobem byl tento právní předpis vypracován společně. Přeshraniční činnosti schválených plemenářských spolků jsou však stále kontroverzní záležitostí, protože některé členské státy poukázaly na rozdíly v provádění základních směrnic v jednotlivých státech. Tato situace se nezměnila až do posledního zasedání zootechnické pracovní skupiny v únoru 2012, kde byly předloženy a projednávány hlavní součásti, struktura a nové prvky návrhu. Kromě toho řeší Komise řadu problémů, které nadnesli chovatelé, plemenářské spolky a příslušné orgány a které souvisejí s rozdílným výkladem stávajících ustanovení ze strany příslušných orgánů v členských státech. Komise si je tedy dobře vědoma potřeb odvětví šlechtitelství a dohlížejících příslušných orgánů. Navrhovaná ustanovení o úředních kontrolách v zootechnické oblasti jsou (s nezbytnými úpravami) plně sladěna s ustanoveními, která navrhla Komise po intenzivní konzultaci se zúčastněnými stranami pro účely nařízení o úředních kontrolách a činnostech ve veterinární oblasti. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Navrhované nařízení vymezuje v jednotném právním rámci zásady pro uznávání plemenářských organizací, chovatelských sdružení a soukromých podniků a vytváření jejich seznamů, pro schvalování jejich šlechtitelských programů, zápis zvířat do plemenných knih a jejich klasifikaci podle jejich vlastností, evidování hybridů plemenných prasat v registrech, testování výkonnosti a genetické hodnocení a obsah zootechnických osvědčení pro plemenná zvířata a jejich sperma, vajíčka a embrya. Dále stanoví pravidla pro dovoz plemenných zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí a pro určování referenčních center pro šlechtění zvířat. V tomto nařízení jsou stanovena ustanovení o provádění úředních kontrol a zootechnických kontrol a o řešení sporů, které vznikají, když zootechnické kontroly odhalí případy nedodržování zootechnických požadavků. Pravidla obsažená v tomto návrhu však odrážejí pravidla stanovená v návrhu nového nařízení o úředních kontrolách, který předložila Komise a který se v současnosti projednává v Evropském parlamentu a Radě. S cílem zabránit nekonzistentnosti mezi těmito dvěma texty a zajistit harmonizovaný přístup v oblasti kontrol bude Komise pozorně sledovat vývoj diskusí o těchto dvou textech a včas předloží nezbytný návrh, aby zajistila, že ustanovení o úředních kontrolách v oblasti zootechniky budou zahrnuta do budoucího nařízení o úředních kontrolách. Navrhované nařízení vytváří právní základ pro přijímání opatření v přenesené pravomoci a prováděcích opatření v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Žádné. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Žádné. 2014/0032 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[1], po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], po obdržení stanoviska Výboru regionů[3], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Chov domácích zvířat – skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých a v menší míře chov zvířat jiných druhů – zaujímá důležité místo v zemědělství Unie a je pro něj zdrojem příjmů. Chovu zvířat uvedených druhů nejlépe prospěje využití čistokrevných plemenných zvířat nebo hybridů plemenných prasat se zaznamenanou vysokou genetickou hodnotou. (2) Členské státy proto v rámci své zemědělské politiky, a někdy i prostřednictvím veřejných investic, soustavně usilují o rozvoj chovu zvířat s konkrétními genetickými vlastnostmi, která splňují stanovené normy užitkovosti. Rozdíly v těchto normách mohou vytvářet technické překážky bránící obchodu s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich dovozu do Unie. (3) Směrnice Rady 88/661/EHS ze dne 19. prosince 1988 o zootechnických normách pro plemenná prasata[4], směrnice Rady 89/361/EHS ze dne 30. května 1989 o čistokrevných plemenných ovcích a kozách[5], směrnice Rady 90/427/EHS ze dne 26. června 1990 o zootechnických a genealogických podmínkách pro obchod s koňovitými uvnitř Společenství[6], směrnice Rady 91/174/EHS ze dne 25. března 1991 o zootechnických a genetických podmínkách uvádění čistokrevných zvířat na trh a o změně směrnic 77/504/EHS a 90/425/EHS[7], směrnice Rady 94/28/ES ze dne 23. června 1994, kterou se stanoví zásady zootechnických a genealogických podmínek pro dovoz zvířat, spermatu, vajíček a embryí ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 77/504/EHS o čistokrevném plemenném skotu[8], a směrnice Rady 2009/157/ES ze dne 30. listopadu 2009 o čistokrevném plemenném skotu[9] stanoví právní rámec pro právní předpisy Unie o chovu čistokrevného skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých a hybridů plemenných prasat. Cílem těchto směrnic je rozvoj chovu dobytka v Unii, ale zároveň i regulace obchodu s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovozu do Unie tak, aby byla zachována konkurenceschopnost odvětví plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů v Unii. (4) Cílem přijetí směrnice Rady 87/328/EHS ze dne 18. června 1987 o přijetí čistokrevného plemenného skotu do plemenitby[10], směrnice Rady 90/118/EHS ze dne 5. března 1990 o přijetí čistokrevných plemenných prasat do plemenitby[11] a směrnice Rady 90/119/EHS ze dne 5. března 1990 o přijetí hybridů plemenných prasat do plemenitby[12] bylo zabránit tomu, aby vnitrostátní pravidla o přijetí plemenného skotu a plemenných prasat do plemenitby a o produkci a používání jejich spermatu, oocytů a embryí nezakazovaly, neomezovaly ani nebyly překážkou pro obchod uvnitř Unie, ať již se jedná o přirozenou plemenitbu, umělé oplodnění či odběr spermatu, oocytů nebo embryí. (5) Na základě směrnic uvedených ve 3. bodě odůvodnění přijala Komise po konzultaci s členskými státy v rámci Stálého zootechnického výboru zřízeného podle rozhodnutí Rady 77/505/EHS ze dne 25. července 1977, kterým se zřizuje Stálý zootechnický výbor[13], řadu rozhodnutí, jež stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání plemenářských organizací a chovatelských sdružení (dále jen „plemenářské spolky“), zápis plemenných zvířat do plemenných knih, přijetí čistokrevných zvířat z řad ovcí a koz do plemenitby a k umělému oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení plemenných zvířat z řad skotu, prasat, ovcí a koz a zavedení potvrzení o původu zvířete pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty, podle jednotlivých druhů zvířat. (6) Komise rovněž zavedla seznam plemenářských subjektů ze třetích zemí a vzor potvrzení o původu zvířete pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie. (7) Právní předpisy Unie v oblasti chovu zvířat rovněž přispěly k zachování živočišných genetických zdrojů, k ochraně genetické biologické rozmanitosti a k výrobě typických kvalitních regionálních produktů, které jsou založeny na specifických dědičných vlastnostech místních plemen domácích zvířat. (8) Směrnice 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES jsou si co do struktury a obsahu do značné míry podobné. Některé z těchto směrnic postupem času doznaly změn. V zájmu jednoduchosti a jednotnosti právních předpisů Unie je vhodné pravidla Unie, jež jsou v nich stanovena, zjednodušit. (9) V posledních dvaceti letech musela Komise reagovat na značný počet stížností chovatelů a plemenářských organizací, jež se týkaly provádění právních předpisů Unie o chovu zvířat ve vnitrostátním právu a jejich výkladu v jednotlivých členských státech. S cílem zajistit jednotné uplatňování pravidel Unie týkajících se plemenných zvířat a vyhnout se překážkám bránícím obchodu s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty, jež vyplývají z rozdílů v provádění těchto směrnic ve vnitrostátním právu, měly by právní předpisy Unie, jež stanoví zootechnické a genealogické podmínky pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie, stanoveny formou nařízení. (10) Zkušenosti dále ukazují, že je třeba zpřesnit znění a sjednotit terminologii, která je v uvedených směrnicích použita, což usnadní uplatňování těchto pravidel. V zájmu jasnosti a jednotnosti právních předpisů Unie je také vhodné stanovit více definic. (11) Termín „plemeno“ by však měl zůstat blíže neurčeným právním konceptem, jenž plemenářským spolkům umožňuje popsat skupinu zvířat vyznačující se dostatečnou genetickou jednotností, která je podle jejich názoru odlišuje od jiných zvířat téhož druhu, a zapsat je spolu s uvedením jejich známých předků do plemenných knih, aby bylo možno reprodukovat jejich zděděné znaky prostřednictvím rozmnožování, výměny a selekce v rámci stanoveného šlechtitelského programu. (12) Toto nařízení by mělo stanovit pravidla pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie s cílem podpořit životaschopné šlechtitelské programy zaměřené na zkvalitnění plemen a zachovat genetickou biologickou rozmanitost domácích zvířat. (13) Cílem pravidel týkajících se čistokrevných plemenných zvířat, jež stanoví toto nařízení, by proto mělo být zajistit přístup k obchodu založenému na schválených zásadách pro uznávání plemenářských spolků, které se zabývají chovem plemenných zvířat, a schvalování jejich příslušných šlechtitelských programů. Toto nařízení by také mělo stanovit kritéria pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do různých tříd v hlavním oddíle plemenných knih a pravidla pro testování užitkovosti, pro genetické hodnocení a kritéria pro přijetí plemenných zvířat do plemenitby a rovněž obsah zootechnických osvědčení. (14) Podobně i cílem pravidel týkajících se hybridů plemenných prasat, jež stanoví toto nařízení, by mělo být zajistit přístup k obchodu založenému na schválených zásadách pro uznávání chovů, které se zabývají křížením různých hybridů plemenných prasat, a schvalování jejich příslušných šlechtitelských programů. Toto nařízení by také mělo stanovit kritéria pro zápis hybridů plemenných prasat do hlavního oddílu registrů plemen, pravidla pro testování užitkovosti a pro genetické hodnocení a kritéria pro přijetí hybridů plemenných prasat do plemenitby a rovněž obsah zootechnických osvědčení. (15) Jelikož cíle tohoto nařízení, tj. zajistit harmonizovaný přístup k obchodu s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a k jejich dovozu do Unie a potřebné úřední kontroly šlechtitelských programů prováděných plemenářskými spolky a chovy, nemůže být členskými státy uspokojivě dosaženo na vnitrostátní úrovni, a může jej tedy být vzhledem k jeho účinku, složitosti a přeshraniční a mezinárodní povaze lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Jelikož se oblast působnosti tohoto nařízení omezuje na to, co je nezbytné k dosažení těchto cílů, odpovídá také zásadě proporcionality uvedené v čl. 5 odst. 4 uvedené smlouvy. (16) Kvalita služeb poskytovaných plemenářskými spolky a chovy a způsob, jakým zvířata hodnotí a klasifikují, má dopad na hodnotu plemenných zvířat na trhu. Proto by měla být stanovena pravidla pro uznávání plemenářských spolků a chovů, která budou založena na harmonizovaných kritériích Unie, a pro dohled nad nimi ze strany příslušných orgánů členských států, aby se zajistilo, že jimi zavedená pravidla nebudou vytvářet rozdíly mezi šlechtitelskými programy a šlechtitelskými normami, a nebudou tak vytvářet technické překážky, jež brání obchodu uvnitř Unie. (17) V tomto nařízení by měly být stanoveny obdobné postupy pro vytváření seznamů uznaných plemenářských spolků a chovů včetně aktualizace, předávání a zveřejňování těchto seznamů, jako jsou postupy stanovené ve směrnicích 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES. (18) Právo plemenářského spolku nebo chovu, který splňuje stanovená kritéria, na uznání je základní zásadou zootechnických právních předpisů Unie. Ochrana hospodářské činnosti stávajícího uznaného plemenářského spolku by nadále již neměla opravňovat příslušný orgán k tomu, aby odmítl uznat další plemenářský spolek pro totéž plemeno. Totéž platí pro schvalování zeměpisného rozšíření šlechtitelského programu, který se provádí u téhož plemene nebo u plemenných zvířat, která lze získat z chovné populace stávajícího plemenářského spolku. Příslušný orgán by však měl mít právní základ pro zamítnutí uznání nebo schválení, pokud existuje opodstatněné riziko, že takové uznání nebo schválení by ohrozilo udržení vzácného plemene nebo ochranu genetické rozmanitosti. (19) Jelikož pro udržení vzácných plemen je nezbytné zřizovat a uznat plemenářské spolky s omezeným počtem plemenných zvířat v jejich plemenných knihách, neměl by počet plemenných zvířat zapsaných v plemenných knihách obecně být hlavní podmínkou pro uznání plemenářského spolku a schválení jeho šlechtitelského programu, tím spíše proto, že uznání se provádí na vnitrostátní úrovni, ale vhodná plemenná zvířata mohou být zapsána do plemenných knih v jiných členských státech nebo ve třetích zemích. (20) Plemenářské spolky a chovy uznané v jednom členském státě by měly mít možnost uskutečňovat svůj schválený šlechtitelský program v jednom nebo více členských státech, aby se zajistilo co nejlepší využití plemenných zvířat s vysokou genetickou hodnotou jako důležitý produkční faktor v Unii. Za tímto účelem by jednoduchý oznamovací postup měl zajistit, že příslušný orgán v tomto jiném členském státě bude o zamýšlené činnosti informován. (21) Aby se zabránilo budoucím konfliktům mezi plemenářskými spolky, které chtějí poskytovat služby chovatelům, a orgány odmítajícími uznat nové plemenářské spolky, jež konkurují stávajícím spolkům, bylo nezbytné oddělit formální uznání plemenářského spolku nebo plemenářské organizace od schvalování zamýšlených šlechtitelských programů. (22) Na základě různých stížností, jimiž se Komise musela v posledních letech zabývat, se jeví, že toto nařízení by mělo stanovit jasná pravidla upravující vztah mezi plemenářským spolkem, který zakládá filiální plemennou knihu některého konkrétního plemene čistokrevných plemenných koňovitých, a plemenářským spolkem, který tvrdí, že založil plemennou knihu původu uvedeného plemene. (23) Komise by měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, kterými se mění příloha I s cílem přizpůsobit kritéria pro uznávání plemenářských spolků a chovů a pro schvalování šlechtitelských programů vývoji v odvětví šlechtitelství. (24) Je nezbytné vyjasnit vztah mezi chovateli a plemenářskými spolky a chovy, zejména aby bylo zajištěno jejich právo na členství v plemenářských organizacích a chovech a jejich právo zapojit se do šlechtitelského programu v zeměpisné oblasti, ve které je prováděn. Plemenářské spolky by měly mít pravidla, jež zabrání diskriminaci chovatelů na základě jejich původu, a musí poskytovat určité minimum služeb. (25) Zkušenosti získané zejména při používání směrnice 90/427/EHS a v menší míře také směrnic 89/361/EHS a 2009/157/ES ukazují, že jsou nezbytná přesnější pravidla pro účinné řešení sporů mezi chovateli na jedné straně a plemenářskými spolky na straně druhé, která budou vycházet z jasně stanoveného jednacího řádu a z vymezených práv a povinností členů. Toho se nejlépe dosáhne, jestliže budou spory řešeny v rámci právního systému členského státu, ve kterém vznikly. Komise by měla být zapojena pouze do řešení sporů, které vzniknou mezi subjekty v různých členských státech a nelze je účinně vyřešit v právním systému členských států, v nichž vznikly. (26) Plemenářské spolky, které zakládají a vedou plemenné knihy čistokrevného plemenného skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých, a chovy, které zakládají a vedou registry plemen hybridů plemenných prasat, by měly do svých plemenných knih a registrů plemen zapisovat plemenná zvířata bez diskriminace z důvodu členského státu původu zvířat nebo jejich majitelů, a pokud to šlechtitelský program umožňuje, klasifikovat tato zvířata podle jejich vlastností. (27) Plemenářským spolkům by rovněž mělo být umožněno zakládat doplňkové oddíly plemenných knih, aby v rámci svého šlechtitelského programu mohly dále šlechtit zvířata, která nesplňují kritéria pro čistokrevná plemenná zvířata příslušného plemene. (28) Plemenářským spolkům, které vedou plemenné knihy určitých čistokrevných plemenných koňovitých, by však mělo být i nadále povoleno stanovit kritéria pro zápis čistokrevných koňovitých do těchto knih vzhledem k tomu, že v případě, že takoví koňovití pocházejí z umělého oplodnění, je třeba jejich zápis regulovat. (29) S výjimkou koňovitých se čistokrevná plemenná zvířata zapsaná do plemenných knih identifikují v souladu s veterinárními právními předpisy Unie o identifikaci. V případě čistokrevných plemenných koňovitých provádějí identifikaci koní a oslů také plemenářské spolky, které je zapisují nebo evidují pro zápis do svých plemenných knih a vydávají identifikační dokumenty (pasy). Poskytují tím službu nejen chovatelům, ale i příslušnému orgánu, který odpovídá za identifikaci a evidenci hospodářských zvířat. Tento systém však vedl k tomu, že pasy vydával velký počet subjektů, což, jak se ukázalo, ztěžovalo úřední kontroly dodržování právních předpisů Unie v oblasti hygieny potravin a veterinárních léčivých přípravků v případech, kdy příslušné veterinární orgány neměly okamžitě k dispozici základní informace, například pokud neexistovala centrální databáze, nebyly dodržovány společné vysoké standardy týkající se kvality identifikačních dokumentů a úřední dohled nebyl dostatečný. Je proto nezbytné vyžadovat, aby i čistokrevní plemenní koňovití byli zapisováni do příslušných plemenných knih podle jejich veterinární identifikace, a současně umožnit, aby příslušné veterinární orgány mohly za určitých podmínek přenést vydávání úředních identifikačních dokumentů pro čistokrevné plemenné koňovité na uznané plemenářské spolky. (30) Aby bylo zajištěno, že podmínky pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih a pro evidování hybridů plemenných prasat v registru plemen bude možno přizpůsobit vývoji v odvětví šlechtitelství, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se odpovídajícím způsobem mění příloha II. (31) Přijetí plemenných zvířat pro účely plemenitby, do přirozené plemenitby nebo asistované reprodukce by mělo být regulováno na úrovni Unie, aby se předešlo vzniku překážek bránícím obchodu, zejména pokud taková plemenná zvířata byla podrobena testování užitkovosti nebo genetickému hodnocení podle pravidel stanovených v tomto nařízení, zejména v příloze III. (32) Pravidla pro testování užitkovosti a genetické hodnocení plemenného skotu, prasat, ovcí a koz, které se testují na omezený počet znaků, byla stanovena na úrovni Unie, avšak jejich harmonizaci až dosud bránily měnící se požadavky na různá plemena, využití a selekce čistokrevných plemenných koňovitých. Pravidla pro testování užitkovosti a genetické hodnocení jsou namísto toho v současnosti pro jednotlivá plemena stanovena v plemenné knize původu daného plemene. (33) Komise by měla být zmocněna k tomu, aby stanovila požadavky týkající se testování užitkovosti a genetického hodnocení také pro čistokrevné plemenné koňovité a změnila stávající požadavky přílohy III tak, aby zohledňovaly technický a vědecký pokrok nebo vývoj v právním prostředí ovlivňující testování, jako je nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů)[14], nebo tak, aby na žádost členských států do nich byly zahrnuty i podmínky pro testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných koňovitých. (34) Testování užitkovosti a genetické hodnocení mohou provádět instituce, jež plemenářský spolek nebo chov určí. Tyto určené instituce musí spolupracovat s referenčními centry Evropské unie, které určí Komise. Komise by tudíž měla být zmocněna k tomu, aby prováděcími akty tato referenční centra Evropské unie určila, a měly by jí být uděleny potřebné pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci, v nichž budou popsány jejich povinnosti a funkce, v případě potřeby i provedením změn v příloze IV. Tato referenční centra jsou způsobilá pro podporu z Unie v souladu s rozhodnutím Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti[15]. V případě čistokrevného plemenného skotu provádí v současnosti testování užitkovosti a genetické hodnocení plemenářský spolek s pomocí střediska Interbull, referenčního institutu Evropské unie stanoveného rozhodnutím Rady 96/463/ES ze dne 23. července 1996, kterým se určuje referenční institut pověřený spoluprací na sjednocování testovacích metod a vyhodnocování výsledků čistokrevného plemenného skotu[16]. (35) Jelikož ustanovení tohoto nařízení se týkají pouze chovu skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých, je nezbytné zmocnit Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci o uznávání plemenářských spolků, schvalování šlechtitelských programů, zápisu plemenných zvířat do plemenných knih, testování užitkovosti a genetickém hodnocení a přijetí do plemenitby a rovněž prováděcích aktů týkajících se zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty jiných druhů a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie, pokud to bude nezbytné pro odstranění překážek bránících obchodu. (36) Dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů má pro evropské zemědělství zásadní význam. Dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů by proto měl být uskutečňován za podmínek velmi blízkých pravidlům, jimiž se řídí obchod mezi členskými státy. Plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty by měly mít nárok na zápis do hlavního oddílu plemenné knihy nebo registru plemen v Unii pouze tehdy, pokud úroveň úředních kontrol prováděných ve vyvážející třetí zemi poskytuje stejnou míru jistoty ohledně detailů původu a výsledků testování užitkovosti a genetického hodnocení jako v Unii. Kromě toho by plemenářské subjekty ve třetích zemích měly na základě vzájemnosti recipročně přijímat plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty od příslušného plemenářského spolku nebo chovu uznaného v Unii. (37) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku[17] stanoví, že nomenklaturu zboží neboli „kombinovanou nomenklaturu“ či zkráceně „KN“, která současně splňuje požadavky společného celního sazebníku, statistiky vnějšího obchodu Společenství a jiných politik Unie v oblasti dovozu nebo vývozu zboží, má stanovovat Komise. Příloha I uvedeného nařízení obsahuje seznam kódů KN pro čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce, kozy a koňovité a pro sperma skotu a stanoví, že jsou vyjmuty ze smluvních celních sazeb. V takovém případě by tato zvířata a jejich zárodečné produkty měly být doprovázeny vhodným zootechnickým osvědčením prokazujícím jejich klasifikaci jako čistokrevných plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů. (38) Po vstupu na území Unie plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty podstupují veterinární kontroly podle směrnice Rady 91/496/EHS ze dne 15. července 1991, kterou se stanoví zásady organizace veterinárních kontrol zvířat dovážených do Společenství ze třetích zemí a kterou se mění směrnice 89/662/EHS, 90/425/EHS a 90/675/EHS[18], a podle směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství[19]. Kromě toho by uvedené komodity měly podléhat rovněž nezbytným zootechnickým kontrolám stanoveným tímto nařízením. (39) Komise přijala návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o úředních kontrolách a jiných úředních činnostech prováděných s cílem zajistit uplatňování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel týkajících se zdraví zvířat a dobrých životních podmínek zvířat, zdraví rostlin, rozmnožovacího materiálu rostlin a přípravků na ochranu rostlin a o změně nařízení (ES) č. 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, nařízení 1151/2012, [….]/2013 a směrnic 98/58/ES, 1999/74/ES, 2007/43/ES, 2008/119/ES, 2008/120/ES a 2009/128/ES (nařízení o úředních kontrolách)[20]. Předpokládá se, že uvedeným nařízením bude zrušeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat[21], směrnice Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu[22] a směrnice 91/496/EHS a 97/78/EC a do uvedeného nového nařízení budou s určitými úpravami začleněna určitá pravidla stanovená v uvedených aktech. Do oblasti působnosti uvedeného nařízení však nemají být začleněny zootechnické a genealogické podmínky pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz do Unie. Pravidla o provádění úředních kontrol a jiných úředních činností týkajících se plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů je proto nezbytné stanovit v tomto nařízení. (40) Pro účinné uplatňování pravidel Unie o plemenných zvířatech a jejich zárodečných produktech stanovených v tomto nařízení je nezbytné, aby příslušné orgány členských států vzájemně spolupracovaly a v případě potřeby poskytovaly správní pomoc. Proto by měla být v tomto nařízení s nezbytnými úpravami stanovena obecná pravidla správní pomoci a spolupráce obdobná pravidlům, jež v současnosti stanoví hlava IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004. (41) Tam, kde úřední kontroly v členských státech nebo kontroly dovozu plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie odhalí porušení zootechnických a genealogických požadavků stanovených pro takový dovoz v tomto nařízení, které by pravděpodobně mohlo vést k narušení obchodu s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii, měly by být tímto nařízením svěřeny Komisi pravomoci přijímat zvláštní opatření mající za cíl omezit dopad takového porušení. (42) Příslušné orgány členských států by rovněž měly mít potřebné pravomoci pro prosazování zootechnických a genealogických pravidel Unie týkajících se plemenných zvířat, jež jsou stanovena v tomto nařízení, včetně pozastavení schválení šlechtitelského programu nebo zrušení uznání plemenářského spolku nebo chovu v případě, že nedodržují zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení. (43) Komise by případně měla provádět kontroly v členských státech, zejména s ohledem na výsledky úředních kontrol prováděných členskými státy, s cílem zajistit uplatňování zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení ve všech členských státech. (44) Aby mohla Komise zřídit seznamy třetích zemí, ze kterých by měl být povolen dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie, stanovit podmínky pro takový dovoz, získávat informace o fungování dvoustranných dohod a o případech, kdy hrozí závažné porušení podmínek pro takový dovoz stanovených v tomto nařízení, měla by být případně zmocněna provádět jménem Unie kontroly ve třetích zemích. (45) Vzhledem k tomu, že směrnice 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/427/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES mají být zrušeny a nahrazeny tímto nařízením, je nezbytné zrušit také akty Komise přijaté podle uvedených směrnic a nahradit je akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty, jež budou přijaty podle tohoto nařízení. Komise by proto měla být zmocněna přijímat tyto akty v přenesené pravomoci a tyto prováděcí akty. (46) K zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení a k jeho doplnění nebo provádění změn v přílohách I–V by Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o používané postupy a kritéria a požadované podmínky pro uznávání plemenářských spolků a chovů, schvalování šlechtitelských programů, zápis zvířat do plemenných knih a registrů plemen, přijetí plemenných zvířat do plemenitby, k přirozenému rozmnožování a asistované reprodukci, provádění testování užitkovosti a genetického hodnocení, stanovení zootechnických a genealogických požadavků pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a jejich dovoz ze třetích zemí a popis povinností a funkcí referenčního centra. (47) Komisi by měla být v souladu s článkem 290 Smlouvy svěřena pravomoc přijímat akty týkající se obchodu s čistokrevnými plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty druhů jiných, než je skot, prasata, ovce, kozy a koňovití, a akty týkající se jejich dovozu do Unie, aby se členským státům umožnilo reagovat na narušení obchodu, ale hlavně (což je mnohem důležitější) reagovat v případě, kdy hrozí vyhynutí vzácného plemene nebo kdy je ohrožena ochrana genetické rozmanitosti. (48) Obzvláště důležité je, aby Komise během přípravné práce prováděla náležité konzultace, včetně konzultací s odborníky. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by měla Komise zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (49) Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci k zajištění jednotných podmínek pro provádění ustanovení tohoto nařízení o tvorbě seznamů plemenářských spolků a chovů, určování referenčních center, jež mají zajistit jednotné uplatňování metod pro testování užitkovosti a genetického hodnocení plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů, stanovení vzorů zootechnických osvědčení, jež musí doprovázet plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty, a určitých pravidel pro provádění úředních kontrol. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[23]. (50) Pravidla stanovená ve směrnicích 87/328/EHS, 88/661/EHS, 89/361/EHS, 90/118/EHS, 90/119/EHS, 90/427/EHS, 91/174/EHS, 94/28/ES a 2009/157/ES a v rozhodnutí Rady 96/463/ES mají být nahrazena pravidly stanovenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech, které přijme Komise podle tohoto nařízení. Uvedené právní akty by proto měly být zrušeny. (51) Rozhodnutí Komise 84/247/EHS ze dne 27. dubna 1984 o kritériích pro uznávání chovatelských organizací a sdružení, které vedou nebo zakládají plemenné knihy pro čistokrevný plemenný skot[24], rozhodnutí Komise 84/419/EHS ze dne 19. července 1984 o kritériích pro zápis skotu do plemenných knih[25], rozhodnutí Komise 2006/427/ES ze dne 20. června 2006, kterým se stanoví metody pro kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevného plemenného skotu[26], rozhodnutí Komise 89/501/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví kritéria pro uznávání a dohled nad chovatelskými sdruženími a plemenářskými organizacemi, které zakládají nebo vedou plemenné knihy pro čistokrevná plemenná prasata[27], rozhodnutí Komise 89/502/EHS ze dne 18. července 1989 o kritériích pro zápis čistokrevných plemenných prasat do plemenných knih[28], rozhodnutí Komise 89/504/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví kritéria pro uznávání a dohled nad chovatelskými sdruženími, plemenářskými organizacemi a soukromými podniky, které zakládají nebo vedou registry pro hybridy plemenných prasat[29], rozhodnutí Komise 89/505/EHS ze dne 18. července 1989 o kritériích pro zápis hybridů plemenných prasat do registrů[30], rozhodnutí Komise 89/507/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví metody pro kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevných plemenných prasat a hybridů plemenných prasat[31], rozhodnutí Komise 90/254/EHS ze dne 10. května 1990, kterým se stanoví kritéria pro schvalování chovatelských organizací a sdružení, které vedou nebo zakládají plemenné knihy pro čistokrevné plemenné ovce a kozy[32], rozhodnutí Komise 90/255/EHS ze dne 10. května 1990 o kritériích pro zápis čistokrevných plemenných ovcí a koz do plemenných knih[33], rozhodnutí Komise 90/256/EHS ze dne 10. května 1990 o metodách pro kontrolu užitkovosti a stanovení genetické hodnoty čistokrevných plemenných ovcí a koz[34], rozhodnutí Komise 90/257/EHS ze dne 10. května 1990 o kritériích pro přijetí čistokrevných plemenných ovcí a koz do plemenitby a pro používání jejich spermatu, vajíček nebo embryí[35], rozhodnutí Komise 92/353/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání organizací a spolků, které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných koňovitých[36], rozhodnutí Komise 96/78/ES ze dne 10. ledna 1996 o kritériích pro zápis a evidování koňovitých do plemenných knih pro chovné účely[37] byla přijata podle základních aktů uvedených v 46. bodě odůvodnění s kritérii pro schvalování nebo uznávání plemenářských spolků a chovů, zápis plemenných zvířat do plemenných knih, přijetí do plemenitby a k umělému oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení, a to podle jednotlivých druhů zvířat. Toto nařízení stanoví pravidla, jež nahradí pravidla stanovená ve výše uvedených aktech Komise. (52) V tomto nařízení jsou stanovena obdobná pravidla, jako jsou pravidla stanovená v rozhodnutí Komise 92/354/EHS ze dne 11. června 1992, kterým se stanoví některá pravidla pro zajištění koordinace mezi organizacemi a spolky, které vedou nebo zakládají plemenné knihy evidovaných koňovitých[38]. (53) Rozhodnutí Komise 89/503/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví osvědčení pro čistokrevná plemenná prasata, jejich sperma, vajíčka a embrya[39], rozhodnutí Komise 89/506/EHS ze dne 18. července 1989, kterým se stanoví osvědčení pro hybridy plemenných prasat, jejich sperma, vajíčka a embrya[40], rozhodnutí Komise 90/258/EHS ze dne 10. května 1990 o zootechnických osvědčeních pro čistokrevné plemenné ovce a kozy, jejich sperma, vajíčka a embrya[41], rozhodnutí Komise 96/79/ES ze dne 12. ledna 1996, kterým se stanoví osvědčení o plemenné příslušnosti pro sperma, vajíčka a embrya evidovaných koňovitých[42], rozhodnutí Komise 2005/379/ES ze dne 17. května 2005 o potvrzení o původu zvířete a údajích o původu čistokrevného plemenného skotu, jeho spermatu, vajíček a embryí[43], nařízení Komise (ES) č. 504/2008 ze dne 6. června 2008, kterým se provádějí směrnice Rady 90/426/EHS a 90/427/EHS, pokud jde o metody identifikace koňovitých[44], rozhodnutí Komise 96/509/ES ze dne 18. července 1996, kterým se stanoví zootechnické a genealogické podmínky pro dovoz spermatu některých zvířat[45], byla přijata podle základních aktů uvedených v 45. bodě odůvodnění. (54) Aby byla zajištěna právní jasnost a zabránilo se duplikacím, mělo by zrušení aktů Rady nabýt účinku až poté, co budou aktem v přenesené pravomoci zrušena rozhodnutí Komise, jež stanoví kritéria pro schvalování nebo uznávání plemenářských spolků a chovů, zápis plemenných zvířat do plemenných knih, přijetí do plemenitby a k umělému oplodnění, testování užitkovosti a genetické hodnocení pro jednotlivé druhy, která obsahuje toto nařízení, a prováděcími akty stanoveny vzory zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů ze třetích zemí do Unie. Proto je nezbytné zajistit, aby toto nařízení nabylo účinku po uplynutí nejméně osmnácti měsíců od jeho vstupu v platnost, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I Obecná ustanovení Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Toto nařízení stanoví: a) zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty a embryi a pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie; b) pravidla pro členství a řešení sporů v plemenářských spolcích a chovech; c) obecná pravidla pro provádění úředních kontrol plemenářských spolků a chovů a jimi prováděných šlechtitelských programů plemenných zvířat včetně používání spermatu, oocytů a embryí, s cílem ověřit, zda jsou dodržována pravidla uvedená v písmeni a), a pro jiné úřední činnosti, správní pomoc, spolupráci a prosazování ze strany členských států; d) obecná pravidla pro provádění kontrol ze strany Komise v členských státech a ve třetích zemích. 2. Toto nařízení se nepoužije na obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty a embryi uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie, jsou-li určeny pro technické nebo vědecké pokusy prováděné pod kontrolou příslušného orgánu. 3. Do přijetí jakýchkoli opatření v přenesené pravomoci nebo prováděcích opatření stanovených v tomto nařízení mohou členské státy i nadále uplatňovat svá vnitrostátní zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s plemennými zvířaty a jejich spermatem, oocyty a embryi a dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí na území dotčeného členského státu, pokud tato pravidla pro dovoz nejsou příznivější než pravidla, jimiž se řídí obchod v Unii. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice: a) „zvířetem“ se rozumí domácí i) skot (Bos taurus a Bubalus bubalis), prasata (Sus scrofa), ovce (Ovis aries), kozy (Capra hircus); ii) koňovití (Equus caballus a Equus asinus); iii) jiné druhy, než jsou druhy uvedené v bodech i) a ii), pro které byly přijaty akty v přenesené pravomoci podle čl. 35 odst. 1 nebo čl. 45 odst. 1; b) „plemenným zvířetem“ se rozumí čistokrevné plemenné zvíře nebo hybrid plemenného prasete; c) „zárodečnými produkty“ se rozumí sperma, oocyty a embrya odebrané nebo pocházející od plemenných zvířat za účelem asistované reprodukce; d) „plemenářským spolkem“ se rozumí jakákoli plemenářská organizace nebo chovatelské sdružení, které je uznáno příslušným orgánem členského státu podle čl. 4 odst. 2 za účelem provádění šlechtitelského programu čistokrevných plemenných zvířat zapsaných v plemenné knize (plemenných knihách), které vede nebo zakládá; e) „chovem“ se rozumí jakákoliv plemenářská organizace, chovatelské sdružení nebo soukromý podnik, který je uznán příslušným orgánem členského státu podle čl. 4 odst. 2 za účelem provádění šlechtitelského programu hybridů plemenných prasat evidovaných v registru (registrech) plemen, které vede nebo zakládá; f) „plemenářským subjektem“ se rozumí jakákoli plemenářská organizace, chovatelské sdružení, soukromý podnik, chovatelská organizace nebo úřední subjekt ve třetí zemi, který byl uznán úředním subjektem třetí země pro dovoz plemenných zvířat, a sice čistokrevného plemenného skotu, prasat, ovcí, koz nebo koňovitých do Unie za účelem plemenitby; g) „příslušným orgánem“ se rozumí ústřední orgán členského státu nebo jakýkoli jiný orgán, jemuž byla tato odpovědnost svěřena, odpovědný za: i) uznávání plemenářských spolků a chovů a schvalování jimi prováděných šlechtitelských programů plemenných zvířat; ii) organizaci úředních kontrol plemenářských spolků a chovů podle pravidel stanovených v článku 46 a v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 52 odst. 1; iii) poskytování pomoci jiným členským státům a třetím zemím v případě zjištěných porušování, jak je stanoveno v článcích 53, 54, 55 a 56; iv) organizaci jiných úředních činností podle pravidel stanovených v tomto nařízení; h) „uznáním“ se rozumí formální a úřední prohlášení příslušného orgánu, že po vyhodnocení plemenářský spolek nebo chov splňuje požadavky čl. 4 odst. 2; i) „čistokrevným plemenným zvířetem“ se rozumí domácí zvíře i) druhu uvedeného v písm. a) bodě i), jehož rodiče a prarodiče jsou zapsáni v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene a které samotné je zapsáno nebo zaevidováno a způsobilé k zápisu do hlavního oddílu takové plemenné knihy v souladu s článkem 19; ii) druhu uvedeného v písm. a) bodě ii), jehož rodiče jsou zapsáni v hlavním oddílu plemenné knihy téhož plemene a které samotné je zapsáno nebo zaevidováno a způsobilé k zápisu do hlavního oddílu takové plemenné knihy v souladu s článkem 19; iii) jiného druhu, než jsou druhy uvedené v bodech i) a ii) tohoto písmene, pro které jsou v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 35 odst. 1 nebo čl. 45 odst. 1 stanovena zvláštní zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s uvedenými plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a pro jejich dovoz do Unie; j) „hybridem plemenného prasete“ se rozumí prase evidované v registru plemene, které je výsledkem plánovaného křížení mezi: i) čistokrevnými prasaty různých plemen nebo linií; ii) plemennými prasaty, která samotná jsou výsledkem křížení (hybridem) mezi různými plemeny nebo liniemi; iii) plemennými prasaty patřícími do jedné nebo druhé kategorie uvedené v bodě i) nebo ii); k) „plemennou knihou“ se rozumí jakákoli plemenná kniha, soubor nebo nosič dat, který vede plemenářský spolek a ve kterém jsou zapsána nebo evidována k zápisu čistokrevná plemenná zvířata, jež mají být zařazena do šlechtitelského programu, s uvedením údajů o jejich předcích a případně o jejich vlastnostech; l) „schválením“ se rozumí povolení udělené příslušným orgánem plemenářskému spolku nebo chovu podle čl. 8 odst. 1 k provádění jeho šlechtitelského programu; m) „hlavním oddílem“ se rozumí oddíl plemenné knihy, ve kterém jsou zapsána nebo evidována k zápisu čistokrevná plemenná zvířata; n) „třídou“ se rozumí horizontální sekce hlavního oddílu, do které se zapisují plemenná zvířata podle svých vlastností; o) „vlastností“ se rozumí kvantifikovatelná dědičná vlastnost plemenného zvířete; p) „registrem plemene“ se rozumí jakýkoli soubor nebo nosič dat, který vede chov a ve kterém jsou evidovány hybridy plemenných prasat, jež mají být zařazeny do šlechtitelského programu, s údaji o jejich předcích; q) „úřední kontrolou“ se rozumí jakákoli forma kontroly, kterou provádí příslušný orgán nebo Komise s cílem ověřit, zda jsou dodržována zootechnická a genealogická pravidla stanovená v tomto nařízení; r) „jinými úředními činnostmi“ se rozumí jakákoli činnost jiná než úřední kontrola, kterou provádějí příslušné orgány v souladu s tímto nařízením s cílem zajistit uplatňování zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení; s) „zootechnickým osvědčením“ se rozumí úřední plemenná osvědčení, úřední potvrzení nebo ověřená obchodní dokumentace obsahující informace o původu, identifikaci a případně o genetickém hodnocení plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů, které musí doprovázet plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty při přesunu z jednoho členského státu do druhého nebo při dovozu do Unie; t) „jedinečným identifikačním číslem“ se rozumí jedinečný 15místný alfanumerický kód shrnující informace o konkrétním koňovitém zvířeti a databázi a zemi, ve které byly tyto informace poprvé zaznamenány v souladu se systémem kódování univerzálního identifikačního čísla koňovitých[46] (UELN), a který tvoří: i) šestimístný identifikační kód kompatibilní se systémem UELN pro databázi vedenou orgánem vydávajícím pasy, který vydal identifikační dokument v souladu s veterinárními předpisy Unie, po němž následuje ii) devítimístné individuální identifikační číslo přidělené danému koňovitému zvířeti; u) „dovozem“ se rozumí činnost, při které se plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty dostávají na některé z území, jejichž seznam je uveden v příloze VI; v) „zootechnickou kontrolou“ se rozumí kontroly dokladů a totožnosti prováděné u plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie s cílem ověřit, zda jsou dodrženy zootechnické podmínky stanovené v článku 42 a zootechnická a genealogická pravidla stanovená v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 45 odst. 1; w) „kontrolou dokladů“ se rozumí přezkoumání úředních osvědčení, úředních potvrzení a jiných dokumentů včetně dokladů obchodní povahy, které musí doprovázet zásilky: i) plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie, jak je stanoveno v článku 39; ii) čistokrevných plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů při dovozu do Unie, jak je stanoveno v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle čl. 45 odst. 1; x) „kontrolou totožnosti“ se rozumí vizuální inspekce s cílem ověřit, zda obsah a označení zásilky včetně znaků na zvířatech, pečetí a dopravních prostředků odpovídají informacím uvedeným v zootechnických osvědčeních, úředních potvrzeních a jiných dokumentech, které zásilku doprovázejí; y) „porušením pravidel“ se rozumí nesplnění zootechnických a genealogických pravidel stanovených v tomto nařízení. Článek 3 Obecná zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty v Unii a jejich dovoz do Unie Obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty a dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie nesmí být zakazován, omezován nebo mu nesmí být bráněno z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než jsou důvody stanovené v tomto nařízení. Zakazuje se diskriminace na základě země původu plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů, majitelů či chovatelů plemenných zvířat, plemenářských spolků, chovů nebo plemenářských subjektů. KAPITOLA II Uznávání plemenářských spolků a chovů v členských státech a schvalování šlechtitelských programů Oddíl 1 Uznávání plemenářských spolků a chovů Článek 4 Uznávání plemenářských spolků a chovů 1. Plemenářské spolky a chovy mohou příslušný orgán požádat o uznání podle odstavce 2. 2. Příslušný orgán uzná každý plemenářský spolek nebo chov, který o uznání požádá, pokud splňuje tyto požadavky: a) má sídlo na území členského státu, kde se nachází příslušný orgán; b) ve své žádosti prokáže, že splňuje požadavky stanovené v části 1 přílohy I; c) ve své žádosti vymezí: i) povahu svého šlechtitelského programu, jehož cílem musí být: – zachování plemene, nebo – zkvalitnění plemene nebo křížení; ii) oblast působnosti svého šlechtitelského programu a pravidla, jež stanovil v souladu s požadavky části 2 přílohy I, a v případě čistokrevných koňovitých v souladu s požadavky části 3 přílohy I; iii) zeměpisné území, kde hodlá svůj šlechtitelský program provádět. 3. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny požadavků pro uznávání plemenářských spolků a chovů stanovené v části 1 přílohy I a v případě čistokrevných plemenných koňovitých požadavky stanovené v části 3 přílohy I s cílem zohlednit rozmanitost dotčených plemenářských spolků a chovů. Článek 5 Odchylka od čl. 4 odst. 2 písm. b) o uznávání plemenářských spolků 1. Odchylně od čl. 4 odst. 2 písm. b) může příslušný orgán zamítnout uznání plemenářského spolku, který splňuje požadavky stanovené v části 1 přílohy I, jestliže šlechtitelský program tohoto plemenářského spolku ohrožuje zachování nebo genetickou rozmanitost čistokrevných plemenných zvířat zapsaných nebo evidovaných a způsobilých k zápisu do plemenné knihy, kterou pro toto plemeno založil plemenářský spolek, jenž byl v tomto členském státě již uznán. 2. Pro účely odstavce 1 vezme příslušný orgán náležitě v úvahu tato kritéria: a) počet plemenářských spolků již uznaných pro toto plemeno v členském státě, ve kterém se žádající plemenářský spolek nachází; b) velikost populace čistokrevných plemenných zvířat tohoto plemene v uvedeném členském státě; c) možné genetické vstupy z jiných plemenářských spolků uznaných pro totéž plemeno v jiných členských státech nebo ve třetích zemích. Článek 6 Zamítnutí uznání plemenářských spolků a chovů 1. Pokud příslušný orgán uvedený v článku 4 hodlá odmítnout uznání plemenářského spolku nebo chovu, poskytne mu odůvodněné vysvětlení zamýšleného zamítnutí a současně přizná plemenářskému spolku nebo chovu právo do 30 dnů od obdržení odůvodněného vysvětlení se proti zamýšlenému zamítnutí odvolat. 2. Pokud na základě odvolání podle odstavce 1 příslušný orgán své rozhodnutí potvrdí, do 30 dnů od obdržení každého odvolání poskytne plemenářskému spolku nebo chovu odůvodněné vysvětlení svého rozhodnutí odmítnout uznání a současně informuje Komisi o svém rozhodnutí odmítnout uznání a o důvodech tohoto rozhodnutí. Článek 7 Seznam uznaných plemenářských spolků a chovů 1. Členské státy vypracují a vedou aktuální seznam plemenářských spolků a chovů, které jejich příslušné orgány uznaly podle čl. 4 odst. 2, a tento seznam zveřejní. 2. Seznam uvedený v odstavci 1 obsahuje tyto údaje: a) název, kontaktní údaje a internetovou stránku plemenářského spolku nebo chovu; b) plemeno nebo křížení, pro které byl schválen jejich šlechtitelský program; c) v případě čistokrevných plemenných koňovitých název a kontaktní údaje plemenářského spolku, který vede plemennou knihu původu tohoto plemene. 3. V seznamu uvedeném v odstavci 1 uvedou členské státy pozastavení schválení šlechtitelského programu nařízené v souladu s čl. 61 odst. 2 písm. f). 4. Členské státy ze seznamu uvedeného v odstavci 1 okamžitě odstraní každý plemenářský spolek nebo chov, jehož uznání bylo zrušeno podle čl. 61 odst. 2 písm. g). 5. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů vypracovat vzory formulářů pro informace, které mají členské státy zveřejnit o seznamu uznaných plemenářských spolků a chovů uvedeném v odstavci 1. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Oddíl 2 Schvalování šlechtitelských programů Článek 8 Schvalování šlechtitelských programů prováděných plemenářskými spolky a chovy 1. Příslušný orgán schválí šlechtitelský program plemenářského podniku nebo chovu uznaného podle čl. 4 odst. 2, pokud tento plemenářský spolek nebo chov požádá o schválení svého šlechtitelského programu a ve své žádosti prokáže dodržení požadavků stanovených v čl. 4 odst. 2 písm. c) a v části 2 přílohy I a v případě čistokrevných plemenných koňovitých požadavků stanovených v části 3 přílohy I. 2. Příslušný orgán uvedený v článku 4 může plemenářským spolkům a chovům povolit, aby technickou správu své plemenné knihy nebo registru plemen a další konkrétní aspekty svého šlechtitelského programu externě zadali třetí straně, pokud: a) plemenářské spolky a chovy zůstanou odpovědné vůči příslušnému orgánu za to, že bude zajištěno dodržování požadavků stanovených v čl. 4 odst. 2 písm. c); b) nedojde ke střetu zájmů mezi touto třetí stranou a hospodářskými činnostmi chovatelů, kteří jsou zapojeni do šlechtitelského programu. 3. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny požadavků pro schvalování šlechtitelských programů stanovených v části 2 přílohy I a v případě čistokrevných koňovitých požadavky stanovené v části 3 přílohy I s cílem zohlednit rozmanitost šlechtitelských programů prováděných plemenářskými spolky a chovy. Článek 9 Oznamování a schvalování šlechtitelských programů prováděných v jiných členských státech, než jsou členské státy, ve kterých je plemenářský spolek nebo chov uznán 1. Pokud oblast působnosti šlechtitelského programu nebo zeměpisné území, na kterém má být prováděn, naznačují, že plemenářský spolek nebo chov jej hodlá provádět s plemennými zvířaty, které se nacházejí v jiném členském státě, příslušný orgán uvedený v čl. 8 odst. 1: a) oznámí tuto skutečnost příslušnému orgánu tohoto jiného členského státu nejméně 90 kalendářních dnů před datem zamýšleného zahájení šlechtitelského programu; b) spolu s tímto oznámením poskytne příslušnému orgánu uvedenému v písmeni a) kopii žádosti o schválení šlechtitelského programu stanovené v čl. 8 odst. 1. 2. Příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) tohoto článku může do 90 dnů od obdržení oznámení podle uvedeného odstavce schválení týkající se provádění šlechtitelského programu plemenářským spolkem uznaným příslušným orgánem uvedeným v čl. 8 odst. 1 na svém území odmítnout, pokud: a) v uvedeném členském státě je již prováděn schválený šlechtitelský program čistokrevných plemenných zvířat téhož plemene; b) schválení dalšího šlechtitelského programu by populaci čistokrevných plemenných zvířat, jež jsou v tomto členském státě k dispozici, roztříštilo do té míry, že by ohrozilo zachování nebo genetickou rozmanitost tohoto plemene. 3. Pokud příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) na oznámení stanovené v uvedeném odstavci neodpoví do 90 dní, znamená to schválení. 4. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je plemenářský spolek nebo chov uznán nebo ve kterém podal žádost o uznání podle článku 4, bez zbytečného odkladu informuje plemenářský spolek nebo chov o výsledku oznámení stanoveného v odst. 1 písm. a) tohoto článku. 5. Pokud příslušný orgán uvedený v odst. 1 písm. a) hodlá v souladu s odstavcem 2 schválení odmítnout, o tomto svém záměru odmítnout schválení informuje Komisi s vysvětlením důvodů. KAPITOLA III Práva a povinnosti chovatelů, plemenářských spolků a chovů Článek 10 Práva chovatelů zapojených do šlechtitelských programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 1. Umožňují-li pravidla plemenářského spolku nebo chovu členství, mohou chovatelé požádat: a) o členství v takových plemenářských spolcích nebo chovech; b) o zapojení do šlechtitelského programu v oblasti působnosti a zeměpisné oblasti činnosti schválené podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9. 2. Jestliže pravidla plemenářského spolku nebo chovu členství neumožňují, mohou chovatelé zapojení do šlechtitelského programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 požádat: a) o to, aby jejich čistokrevná plemenná zvířata byla zapsána do hlavního oddílu plemenné knihy založené pro toto plemeno plemenářským spolkem v souladu s čl. 17 odst. 1; b) o to, aby jejich zvířata byla zaznamenána v doplňkovém oddíle plemenné knihy založené pro toto plemeno plemenářským spolkem v souladu s čl. 17 odst. 3; c) o to, aby jejich hybridy plemenných prasat byly zaevidovány v registru plemen pro křížení založeném daným chovem v souladu s článkem 24; d) o zapojení do testování užitkovosti a genetického hodnocení podle článku 27; e) o vydání zootechnického osvědčení podle čl. 33 odst. 1 a 2. 3. Chovatelé mají právo zvolit si plemennou knihu nebo registr plemen, ve kterém chtějí mít svá zvířata zapsaná nebo zaevidovaná podle článků 19 a 24. Článek 11 Práva chovatelů, kteří nesouhlasí s rozhodnutím plemenářského spolku 1. Chovatelé mohou využít opatření stanovených v článku 13, pokud mají za to, že plemenářský spolek neopodstatněně zamítl: a) žádost v souladu s čl. 10 odst. 1; b) žádost o zápis čistokrevného plemenného zvířete do hlavního oddílu plemenné knihy podle článku 19; c) žádost o zápis zvířete do doplňkového oddílu plemenné knihy podle čl. 20 odst. 3; d) přijetí čistokrevného plemenného zvířete: i) do plemenitby podle článku 21; nebo ii) k umělému oplodnění podle čl. 23 odst. 1; e) přijetí čistokrevného plemenného zvířete nebo jeho spermatu za účelem úředního testování užitkovosti a genetického hodnocení podle čl. 23 odst. 2; f) přijetí výsledků testování užitkovosti a genetického hodnocení provedeného podle článku 27. 2. Chovatelé mohou využít opatření stanovených v článku 13, pokud mají za to, že plemenářský spolek neprovedl testování užitkovosti nebo genetické hodnocení v souladu s článkem 27. Článek 12 Práva chovatelů, kteří nesouhlasí s rozhodnutím chovu 1. Chovatelé mohou využít opatření stanovených v článku 13, pokud mají za to, že chov neopodstatněně zamítl: a) žádost o zaevidování hybridu plemenného prasete v registru plemen podle článku 24; b) přijetí hybridu plemenného prasete k umělému oplodnění podle čl. 26 odst. 1; c) přijetí hybridu plemenného prasete nebo jeho spermatu za účelem testování užitkovosti podle čl. 26 odst. 2; d) přijetí výsledků testování užitkovosti provedeného podle článku 27. 2. Chovatelé mohou požádat o přijetí opatření stanovených v článku 13, pokud mají za to, že chov neprovedl testování užitkovosti nebo genetické hodnocení v souladu s článkem 27. Článek 13 Opatření dostupná pro chovatele, kteří nesouhlasí s rozhodnutím plemenářského spolku nebo chovu 1. V případech uvedených v článcích 11 a 12 mohou chovatelé: a) vyžádat si stanovisko nezávislého odborníka; b) odvolat se proti zamítnutím podle čl. 11 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 nebo proti výsledkům testování užitkovosti nebo genetického hodnocení podle čl. 11 odst. 2 a čl. 12 odst. 2 do 30 dnů od obdržení zamítnutí nebo výsledků od plemenářského spolku nebo chovu. 2. V odvolání podle odst. 1 písm. b) chovatel popíše skutečnosti a důvody na základě stanoviska nezávislého odborníka podle odst. 1 písm. a), je-li takové k dispozici, u kterých má za to, že: a) zamítnutí ze strany plemenářského spolku nebo chovu není v souladu s články 19, 21, 23, 27, 28, 30 nebo 32; nebo b) výsledky testování užitkovosti a genetického hodnocení nebyly získány v souladu s článkem 27. Článek 14 Řešení sporů 1. Pokud plemenářský spolek nebo chov zamítne odvolání chovatele podle čl. 13 odst. 1 písm. b), oznámí to chovateli a příslušnému orgánu, který plemenářský spolek nebo chov uznal podle čl. 4 odst. 2, do 30 dnů od přijetí rozhodnutí o zamítnutí odvolání. 2. Příslušný orgán uvedený v čl. 8 odst. 1 nebo v článku 9 může rozhodnutí plemenářského spolku nebo chovu zrušit, pokud má za to, že toto rozhodnutí není v souladu s články 19, 21, 23, 27, 28, 30 nebo 32. 3. Členské státy zajistí, že bude k dispozici postup pro odvolání a že rozhodnutí o odvoláních budou přijímána v přiměřených lhůtách. Za tímto účelem příslušný orgán může rozhodnout o zřízení zvláštního tribunálu s pravomocí zrušit rozhodnutí plemenářského spolku nebo chovu, pokud tribunál dospěje k názoru, že zamítnutí odvolání chovatele ze strany plemenářského spolku nebo chovu bylo neoprávněné. Článek 15 Práva plemenářských spolků a chovů 1. Plemenářské spolky a chovy mají v rámci svých šlechtitelských programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 tato práva: a) provádět své šlechtitelské programy v oblasti působnosti a zeměpisné oblasti činnosti stanovené podle čl. 4 odst. 2 písm. c); b) být nezávislými při stanovování a provádění svých šlechtitelských programů, jež podléhají dohledu ze strany příslušného orgánu ohledně toho, zda jsou dodržována ustanovení čl. 4 odst. 2. 2. Plemenářské spolky nebo chovy, jež umožňují členství, mají právo a) žádost o členství zamítnout, jestliže plemenná zvířata nespadají do rozsahu šlechtitelského programu nebo do zeměpisné oblasti uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. c) bodech ii) a iii); b) vyloučit chovatele z členství, pokud tito chovatelé neplní své povinnosti stanovené v jednacím řádu podle bodu 3 písm. e) části 1 přílohy I. Článek 16 Povinnosti plemenářských spolků a chovů 1. Plemenářské spolky a chovy, jež umožňují členství, stanoví práva a povinnosti členů ve svém jednacím řádu podle bodu 3 písm. e) části 1 přílohy I. 2. V rozsahu svého šlechtitelského programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 zapíší plemenářské spolky do svých plemenných knih čistokrevná plemenná zvířata a chovy ve svých registrech plemen zaevidují hybridy plemenných prasat, které jsou chovány v hospodářstvích nacházejících se v zeměpisné oblasti činnosti stanovené podle čl. 4 odst. 2 písm. c). 3. Plemenářské spolky a chovy jsou primárně odpovědny za to, že sporům, jež mohou v průběhu provádění šlechtitelských programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 vzniknout mezi chovateli a mezi chovateli a plemenářským spolkem nebo chovem, bude předcházeno nebo v případě potřeby budou řešeny členským státem, ve kterém spor vznikl, v souladu s pravidly stanovenými podle čl. 14 odst. 3 a s pravidly stanovenými v bodě 3 části 1 přílohy I. KAPITOLA IV Zápis plemenných zvířat do plemenných knih a registrů plemen a přijetí do plemenitby, k umělému oplodnění a k testování Oddíl 1 Zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih vedených plemenářskými spolky a přijetí do plemenitby, k umělému oplodnění a k testování Článek 17 Struktura plemenných knih 1. Plemenné knihy mají hlavní oddíl, ve kterém mohou být zapisována nebo evidována za účelem zápisu čistokrevná plemenná zvířata, jež splňují požadavky stanovené v kapitolách I a II části 1 přílohy II. 2. Plemenářské spolky mohou hlavní oddíl rozdělit do tříd, přičemž plemenářský spolek stanoví různá kritéria nebo postupy pro zápis čistokrevných plemenných zvířat do různých tříd podle jejich vlastností. Tato kritéria a postupy mohou vyžadovat, aby čistokrevná plemenná zvířata před zápisem do konkrétní třídy hlavního oddílu podstoupila testování užitkovosti nebo genetické hodnocení podle článku 27 nebo stanovená v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 28. odst. 1 či podstoupila jakákoli další posouzení popsaná ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9. Plemenářské spolky mohou třídy dále rozčlenit podle pohlaví a věku zvířat. 3. Vedle hlavního oddílu stanoveného v odstavci 1 tohoto článku mohou plemenářské spolky založit jeden nebo více doplňkových oddílů plemenné knihy pro zvířata téhož druhu, která nejsou způsobilá k zápisu do hlavního oddílu, pokud tato zvířata splňují požadavky čl. 20 odst. 1 a pokud pravidla plemenářského spolku umožňují zápis potomků těchto zvířat do hlavního oddílu v souladu s pravidly stanovenými v: a) bodě 3 kapitoly III části 1 přílohy II, pokud jde o samice skotu, prasat, ovcí a koz; nebo b) bodě 4 kapitoly III části 1 přílohy II, pokud jde o samce a samice koňovitých. 4. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny pravidel stanovených v bodech 3 a 4 kapitoly III části 1 přílohy II, jež povolují, aby potomci zvířat zaznamenaných v doplňkovém oddíle byli zapsáni do hlavního oddílu. Článek 18 Zvláštní oddíl plemenné knihy 1. Příslušný orgán může schválit šlechtitelský program, který odchylně od čl. 17 odst. 2 vyžaduje, aby byl do zvláštního oddílu plemenné knihy zapsán určitý čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce a kozy, které: a) jsou zapsány v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene vedené plemenářským spolkem v jiném členském státě nebo ve třetí zemi; b) mají specifické plemenné znaky, které je odlišují od populace téhož druhu v členském státě, ve kterém byl šlechtitelský program schválen. 2. Členské státy, které odchylku podle odstavce 1 hodlají využít, o tom musí předem informovat Komisi a ostatní členské státy a poskytnout jim odůvodněné vysvětlení. Článek 19 Zápis čistokrevných plemenných zvířat do hlavního oddílu 1. Plemenářské spolky na žádost chovatelů zapíší nebo zaevidují za účelem zápisu do hlavního oddílu každé čistokrevné plemenné zvíře z plemene spadajícího do jejich šlechtitelského programu, které splňuje požadavky stanovené v části 1 přílohy II. 2. Plemenářské spolky nesmějí zamítnout zápis čistokrevného plemenného zvířete do hlavního oddílu svých plemenných knih z důvodu, že je již zapsáno v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene nebo v případě šlechtitelského programu křížení odlišného plemene, kterou založil plemenářský spolek uznaný podle čl. 4 odst. 2 v jiném členském státě nebo plemenářský subjekt ve třetí zemi podle čl. 36 odst. 1. 3. Je-li hlavní oddíl rozdělen do tříd, zapíše plemenářský spolek čistokrevná plemenná zvířata, jež splňují kritéria pro zápis do hlavního oddílu, do třídy, která odpovídá vlastnostem těchto čistokrevných plemenných zvířat, bez diskriminace založené na tom, že pocházejí z jiného členského státu nebo ze třetí země. 4. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny požadavků týkajících se zápisu čistokrevných plemenných zvířat do hlavního oddílu plemenných knih, které jsou stanoveny v kapitole I a II části 1 přílohy II. Článek 20 Zápis zvířat do doplňkových oddílů 1. Plemenářské spolky na žádost chovatelů zaznamenají v příslušném doplňkovém oddíle podle čl. 17 odst. 3 zvířata druhů spadajících do jejich šlechtitelského programu, která nejsou způsobilá k zápisu do hlavního oddílu, pokud tato zvířata splňují podmínky stanovené v bodech 1 a 2 kapitoly III části 1 přílohy II. 2. Komise je v souladu s článkem 71 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se změn podmínek pro zaznamenání zvířat do doplňkových oddílů plemenných knih, které jsou stanoveny v kapitole III části 1 přílohy II. Článek 21 Přijetí čistokrevných plemenných zvířat do plemenitby 1. Plemenářské spolky z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než jsou důvody vyplývající z použití článku 19, nevyloučí využití čistokrevných plemenných zvířat zapsaných v hlavním oddíle jejich plemenné knihy pro plemenitbu pomocí těchto technik rozmnožování: a) přirozená plemenitba; b) odběr a využití oocytů a embryí pro účely plemenitby; c) odběr spermatu od plemenných zvířat, která se případně podrobila testování užitkovosti a genetickému hodnocení podle článku 27 nebo stanovenému v aktu v přenesené pravomoci přijatém podle čl. 28 odst. 1; d) umělé oplodnění s použitím spermatu uvedeného v písmeni c); e) produkce in vitro a využití embryí pro účely plemenitby pocházejících z oocytů uvedených v písmeni b) a vzniklých použitím spermatu uvedeného v písmeni c). 2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se kritérií pro: a) přijetí čistokrevných plemenných zvířat plemenářskými spolky do plemenitby; b) odběr a využívání zárodečných produktů čistokrevných plemenných zvířat pro účely plemenitby. Článek 22 Metody pro ověřování totožnosti 1. Plemenářské spolky vyžadují, aby čistokrevný plemenný skot a samci čistokrevných plemenných ovcí a koz dojných plemen byli identifikováni pomocí analýzy jejich krevní skupiny nebo jinou vhodnou metodou zajišťující přinejmenším stejnou míru jistoty, jestliže jsou používána pro: a) odběr spermatu pro umělé oplodnění; b) odběr oocytů a embryí. 2. Na žádost členského státu nebo evropské asociace plemenářských spolků pro čistokrevná zvířata příslušných druhů může Komise prostřednictvím prováděcích aktů schválit metody pro ověřování totožnosti čistokrevného plemenného skotu a samců čistokrevných plemenných ovcí a koz dojných plemen, které zajišťují přinejmenším stejnou míru jistoty jako analýza krevní skupiny těchto čistokrevných plemenných zvířat, s ohledem na technický pokrok a na doporučení evropských referenčních center uvedených v článku 31. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 23 Přijetí spermatu pro účely umělého oplodnění a oplodnění oocytů in vitro a přijetí plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů pro účely testování 1. Plemenářské spolky nezakážou využívání spermatu pro umělé oplodnění samic čistokrevných plemenných zvířat nebo oplodnění in vitro u oocytů odebraných od samic čistokrevných plemenných zvířat, pokud sperma bylo odebráno od dárcovských čistokrevných plemenných zvířat: a) skotu, prasat, ovcí a koz, které byly přijaty k odběru spermatu pro umělé oplodnění nebo oplodnění oocytů in vitro v členském státě na základě testování užitkovosti a genetického hodnocení prováděného podle článku 27 a podle přílohy III; b) koňovitých, kteří byli přijati k odběru spermatu pro umělé oplodnění nebo oplodnění oocytů in vitro na základě šlechtitelského programu schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9. 2. Čistokrevná plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty, které jsou zapsány v hlavním oddíle plemenné knihy, kterou založil plemenářský spolek uznaný v jednom členském státě, musí být přijata plemenářským spolkem, který provádí šlechtitelský program téhož plemene v jiném členském státě, k testování užitkovosti a případně genetickému hodnocení za stejných podmínek a se stejnými množstevními omezeními, jaká jsou uplatňována v případě čistokrevných plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů zapsaných v plemenné knize, kterou pro totéž plemeno založil plemenářský spolek uznaný v členském státě, ve kterém má být testování užitkovosti a genetické hodnocení podle článku 27 prováděno. 3. Pro účely odstavce 1 a 2 jsou zárodečné produkty čistokrevných plemenných zvířat uvedených v uvedených odstavcích odebírány, zpracovávány a skladovány středisky pro odběr nebo skladování spermatu nebo týmy pro odběr a produkci embryí úředně schválenými pro obchod s těmito komoditami uvnitř Unie podle veterinárních předpisů Unie. 4. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se podmínek pro přijetí: a) čistokrevných plemenných koňovitých určitých plemen k umělému oplodnění a oplodnění oocytů in vitro; b) čistokrevných plemenných koňovitých určitých plemen a jejich zárodečných produktů k testování užitkovosti a genetickému hodnocení. Oddíl 2 Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen vedených chovy a přijetí do plemenitby, k umělému oplodnění a k testování Článek 24 Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen 1. Chovy, případně na žádost svých členů, zaevidují ve svém registru plemen každý hybrid plemenného prasete téhož křížení, který splňuje požadavky stanovené v části 2 přílohy II. 2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o změny požadavků týkajících se evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen, které jsou stanoveny v části 2 přílohy II. Článek 25 Přijetí hybridů plemenných prasat do plemenitby 1. Chovy z jiných zootechnických nebo genealogických důvodů, než jsou důvody vyplývající z použití článku 27, nevyloučí využívání hybridů plemenných prasat evidovaných v jejich registrech plemen pro plemenitbu pomocí těchto technik rozmnožování: a) přirozená plemenitba; b) odběr a využití oocytů a embryí pro účely plemenitby; c) odběr a využití spermatu od plemenných zvířat, která se podrobila testování užitkovosti a genetickému hodnocení podle článku 27 nebo podle ustanovení aktu v přenesené pravomoci přijatého podle čl. 28 odst. 1; d) umělé oplodnění spermatem uvedeným v písmeni c); e) produkce in vitro a využití embryí pocházejících z oocytů uvedených v písmeni b) a spermatu uvedeného v písmeni c) pro účely plemenitby. 2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se kritérií pro: a) přijetí hybridů plemenných prasat chovem do plemenitby; b) odběr a využití spermatu, oocytů nebo embryí hybridů plemenných prasat pro účely plemenitby. Článek 26 Přijetí hybridů plemenných prasat k umělému oplodnění a testování 1. Chovy nezakážou využití spermatu k umělému oplodnění nebo in vitro oplodnění oocytů, které byly odebrány od samic hybridů plemenných prasat, pokud sperma bylo odebráno od dárcovských hybridů plemenných prasat, jejichž linie byla podrobena testování užitkovosti a genetickému hodnocení podle článku 27 a podle přílohy III. 2. Kance hybridů plemenných prasat a jejich sperma evidované v registru plemen založeném chovem uznaným v jednom členském státě přijme chov provádějící šlechtitelský program u stejného křížení v jiném členském státě k testování užitkovosti a případně genetickému hodnocení za stejných podmínek a množstevních omezení, jako jsou podmínky a množstevní omezení uplatňované u kanců hybridů plemenných prasat a jejich spermatu evidovaných v registru plemen založeném pro totéž křížení chovem uznaným v členském státě, kde má být toto testování užitkovosti a genetické hodnocení v souladu s článkem 27 prováděno. 3. Pro účely odstavce 1 a 2 je sperma uvedené v uvedených odstavcích odebíráno, zpracováváno a skladováno střediskem pro odběr nebo skladování spermatu úředně uznaným pro obchod s těmito komoditami uvnitř Unie podle veterinárních předpisů Unie. 4. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71, pokud jde o podmínky pro přijetí hybridů plemenných prasat k umělému oplodnění a k testování. KAPITOLA V Testování užitkovosti, genetické hodnocení a zootechnická osvědčení Článek 27 Metody pro testování užitkovosti a genetické hodnocení 1. Pokud šlechtitelský program schválený podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 vyžaduje testování užitkovosti a genetické hodnocení pro klasifikaci čistokrevného plemenného skotu, prasat, ovcí a koz v plemenných knihách a pro přijetí samců plemenných zvířat těchto druhů a jejich spermatu do plemenitby, plemenářské spolky zajistí, že toto testování užitkovosti a genetické hodnocení bude prováděno podle těchto pravidel stanovených v příloze III: a) pro čistokrevný plemenný skot v části 1; b) pro čistokrevná plemenná prasata v kapitole I části 2 a v bodě 1 kapitoly II části 2; c) pro čistokrevné plemenné ovce a kozy v části 3. 2. Pokud šlechtitelský program schválený podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 vyžaduje testování užitkovosti a genetické hodnocení pro klasifikaci čistokrevných plemenných koňovitých v plemenných knihách a pro přijetí samců plemenných koňovitých a jejich spermatu do plemenitby, plemenářské spolky zajistí, že toto testování užitkovosti a genetické hodnocení bude prováděno podle těchto pravidel, jež jsou stanovena v příloze I: a) v bodě 1 písm. e) části 2; b) v bodě 1 písm. a) podbodě i), v bodě 1 písm. b) podbodě i) a v bodě 2 písm. b) části 3. 3. Pokud šlechtitelský program schválený podle čl. 8 odst. 1 a podle článku 9 vyžaduje genetické hodnocení pro klasifikaci hybridů plemenných prasat v registrech plemen a pro přijetí kanců hybridů plemenných prasat a jejich spermatu do plemenitby, chov zajistí, že toto genetické hodnocení bude prováděno podle pravidel stanovených v bodě 2 kapitoly II části 2 přílohy III. Článek 28 Přenesené pravomoci a prováděcí pravomoci u požadavků týkajících se testování užitkovosti a genetického hodnocení 1. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se pravidel pro testování užitkovosti a genetické hodnocení a v případě potřeby změnit přílohu III s ohledem na: a) vědecký pokrok; b) technický vývoj; c) fungování vnitřního trhu; nebo d) potřeby ochrany cenných genetických zdrojů. 2. Na základě stanoviska nezávislého odborníka podle čl. 13 odst. 1 písm. a) může Komise prováděcím aktem stanovit jednotná pravidla pro testování užitkovosti a genetická hodnocení a pro výklad jejich výsledků. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 29 Určené instituce pro testování užitkovosti a genetické hodnocení 1. Pokud je to nezbytné pro provádění jejich šlechtitelských programů schválených podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, určí plemenářské spolky a chovy instituci, která bude provádět testování užitkovosti a genetické hodnocení plemenných zvířat podle článku 27. 2. Instituce stanovené v odstavci 1 mohou buď: a) fungovat jako specializované jednotky v rámci odpovědnosti plemenného spolku nebo chovu; nebo b) být schváleny příslušným orgánem, který schválil šlechtitelský program. 3. Plemenářské spolky a chovy vedou aktuální seznam institucí, které určily podle odstavce 1, a tyto informace zveřejní. Článek 30 Povinnosti institucí určených podle čl. 29 odst. 1 1. Instituce určené plemenářskými spolky nebo chovy podle čl. 29 odst. 1 poskytnou příslušnému orgánu na vyžádání tyto informace: a) záznamy všech údajů o prováděných testech užitkovosti; b) totožnost plemenářského spolku nebo chovu, který je určil, a příslušného orgánu uvedeného v čl. 29 odst. 2 písm. b); c) údaje o metodách pro zaznamenání znaků; d) údaje o modelu popisu užitkovosti používaném pro analýzu výsledků testování užitkovosti; e) údaje o statistické metodě používané pro analýzu výsledků testování užitkovosti pro každý hodnocený znak; f) údaje o genetických parametrech používaných pro každý hodnocený znak. 2. Instituce určené plemenářskými spolky nebo chovy podle čl. 29 odst. 1 zveřejní a aktualizují výsledky genetického hodnocení plemenných zvířat, jejichž sperma je používáno k umělému oplodnění. Článek 31 Určení referenčních center Evropské unie 1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů určí referenční centrum Evropské unie odpovědné za spolupráci s plemenářskými spolky při sjednocování metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevného plemenného skotu. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. 2. Komise může prováděcími akty určit referenční centra Evropské unie odpovědná za harmonizaci metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení i jiných čistokrevných plemenných zvířat než skotu. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 32 Požadavky na referenční centra Evropské unie, jejich funkce a povinnosti 1. Referenční centra Evropské unie určená podle článku 31: a) musí splňovat požadavky stanovené v bodě 1 přílohy IV; b) plní povinnosti a funkce stanovené v bodě 2 přílohy IV; c) spolupracují s plemenářskými spolky a institucemi určenými plemenářskými spolky podle čl. 29 odst. 1 s cílem usnadnit jednotné uplatňování metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných zvířat podle článku 27. 2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 71, pokud jde o změny: a) požadavků na referenční centra Evropské unie stanovených v bodě 1 přílohy IV; b) povinností a funkcí referenčních center Evropské unie stanovených v bodě 2 přílohy IV. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle odstavce 2 náležitě zohlední ty druhy čistokrevných plemenných zvířat, u kterých mají být sjednoceny metody pro testování užitkovosti a genetické hodnocení, a vědecký a technický pokrok v oblasti genetického hodnocení. 3. Komise může provádět audity referenčních center Evropské unie určených podle čl. 31 odst. 1 nebo 2 s cílem ověřit, že: a) splňují požadavky stanovené v bodě 1 přílohy IV; b) plní své povinnosti a funkce stanovené v bodě 2 přílohy IV. Jestliže tyto audity zjistí, že určité referenční centrum Evropské unie neplní své funkce a povinnosti podle bodu 2 přílohy IV, může Komise snížit finanční příspěvek Unie poskytovaný podle článku 31 rozhodnutí Rady 2009/470/ES nebo zrušit určení centra v souladu s postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 33 Vydávání, obsah a forma zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty uvnitř Unie 1. Pro účely zápisu plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih nebo jejich evidování v registrech plemen vydávají plemenářské spolky a chovy zootechnická osvědčení, která: a) obsahují údaje stanovené v příloze V; b) odpovídají příslušným vzorům zootechnických osvědčení, jež jsou stanovena v prováděcích aktech přijatých podle odstavce 4. 2. Plemenářské spolky a chovy, jež provádějí testování užitkovosti a genetické hodnocení v souladu se svým šlechtitelským programem schváleným podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, v zootechnickém osvědčení vydaném pro plemenné zvíře nebo jeho zárodečné produkty uvedou: a) všechny dostupné výsledky testů užitkovosti; b) aktuální výsledky genetického hodnocení; c) veškeré genetické zvláštnosti a genetické vady konkrétního zvířete a jeho rodičů a prarodičů v souladu s požadavky schváleného šlechtitelského programu. 3. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se údajů požadovaných podle odst. 1 písm. a) a v případě potřeby i změn obsahu zootechnických osvědčení stanoveného v příloze V. 4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů vypracuje vzory zootechnických osvědčení pro plemenná zvířata a jejich sperma, oocyty a embrya. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 34 Odchylky od vydávání, obsahu a formy zootechnických osvědčení pro obchod s plemennými zvířaty a jejich zárodečnými produkty uvnitř Unie 1. Odchylně od čl. 33 odst. 1 může příslušný orgán povolit, aby: a) zootechnická osvědčení vydávala střediska pro odběr spermatu a týmy pro odběr nebo produkci embryí oprávněné podle veterinárních předpisů Unie obchodovat s těmito zárodečnými produkty; b) údaje, jež má obsahovat zootechnické osvědčení, byly uvedeny v jiných dokumentech doprovázejících čistokrevný plemenný skot, prasata, ovce nebo kozy a hybridy plemenných prasat, pokud plemenářský spolek nebo chov, který vede plemennou knihu nebo registr plemen, osvědčí obsah uvedených jiných dokumentů podle bodu 2 části 1 přílohy V; c) údaje, jež má obsahovat zootechnické osvědčení, byly uvedeny v identifikačním dokladu vydaném plemenářským spolkem podle veterinárních předpisů Unie pro identifikaci koňovitých. 2. Odchylně od čl. 33 odst. 2 písm. b), jestliže jsou výsledky genetického hodnocení dostupné na internetu, mohou plemenářské spolky nebo chovy v zootechnickém osvědčení odkázat na internetové stránky, kde se lze s těmito výsledky seznámit. KAPITOLA VI Zootechnická a genealogická pravidla pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty jiných druhů Článek 35 Přenesené pravomoci a prováděcí pravomoci, které se týkají zootechnických a genealogických pravidel pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty uvedenými v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich zárodečnými produkty 1. Je-li to nebytné pro fungování vnitřního trhu nebo pro ochranu cenných genetických zdrojů, je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se zootechnických a genealogických pravidel pro obchod s čistokrevnými plemennými zvířaty uvedenými v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich zárodečnými produkty, pokud jde o: a) uznávání plemenářských spolků; b) schvalování šlechtitelských programů; c) podmínky pro zápis těchto čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih; d) přijetí těchto čistokrevných plemenných zvířat plemenářskými spolky do plemenitby, k umělému oplodnění a k odběru a využití jejich zárodečných produktů; e) metody pro testování užitkovosti a genetické hodnocení těchto čistokrevných plemenných zvířat; f) údaje, které mají být uvedeny v zootechnických osvědčeních, jež musí tato čistokrevná plemenná zvířata doprovázet. 2. Pokud Komise přijme akty v přenesené pravomoci uvedené v odstavci 1, vypracuje prostřednictvím prováděcích aktů vzory zootechnických osvědčení uvedených v odst. 1 písm. f) tohoto článku pro čistokrevná plemenná zvířata uvedená v čl. 2 písm. i) bodě iii) a jejich sperma, oocyty a embrya. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. KAPITOLA VII Dovoz ze třetích zemí Článek 36 Plemenářské subjekty 1. Na žádost chovatele zapíší nebo zaevidují plemenářské spolky nebo chovy ve svých plemenných knihách nebo registrech plemen každé plemenné zvíře dovezené do Unie a potomstvo, které vzniklo ze zárodečných produktů dovezených do Unie, pokud jsou plemenná zvířata nebo dárcovská zvířata zárodečných produktů zapsána v plemenné knize nebo zaevidována v registru plemen plemenářského subjektu ve třetí zemi, který: a) splňuje kritéria pro zařazení na seznam plemenářských subjektů stanovená v článku 37; b) je uveden na seznamu plemenářských subjektů oznámeném Komisi třetí zemí, ze které plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty pocházejí. 2. Komise vede, aktualizuje a zveřejňuje seznamy plemenářských subjektů ze třetích zemí uvedené v odst. 1 písm. b). Článek 37 Kritéria pro zařazení na seznam plemenářských subjektů 1. V seznamu podle čl. 36 odst. 2 uvede Komise pouze ty plemenářské subjekty, o kterých obdržela od úředního útvaru třetí země dokumentaci prokazující, že plemenářské subjekty, jež si tato třetí země přeje zařadit na seznam, splňují tyto požadavky: a) provádějí šlechtitelské programy, které jsou rovnocenné šlechtitelským programům týchž plemen nebo křížení prováděným plemenářskými spolky nebo chovy, pokud jde o: i) pravidla pro zápis plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih nebo pro jejich evidování v registrech plemen; ii) pravidla pro přijetí plemenných zvířat pro účely plemenitby; iii) pravidla pro využití zárodečných produktů plemenných zvířat pro testování a v plemenitbě; iv) metody používané pro testování užitkovosti a genetické hodnocení; b) podléhají dohledu a kontrole ze strany úředního útvaru ve třetí zemi, jenž má potřebné pravomoci k prosazování pravidel rovnocenných pravidlům, která stanoví toto nařízení a která se týkají: i) uznávání plemenářských spolků a chovů; ii) schvalování jejich šlechtitelských programů; iii) zápisu čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih a evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen; iv) jejich metod pro testování užitkovosti a genetické hodnocení. 2. V seznamu podle čl. 36 odst. 2 uvede Komise pouze plemenářské subjekty třetích zemí, o kterých obdržela od úředního útvaru třetí země uvedeného v odstavci 1 dokumentaci prokazující, že plemenářské subjekty, jejichž zařazení na seznam si tato třetí země přeje, mají jednací řád zajišťující, že: a) čistokrevná plemenná zvířata zapsaná plemenářskými spolky v plemenných knihách jsou zapsána nebo způsobilá k zápisu do plemenných knih téhož plemene, které založily plemenářské subjekty v této třetí zemi, bez diskriminace; b) hybridy plemenných prasat evidované chovem v registru plemen jsou evidovány nebo způsobilé k zaevidování v registrech téhož křížení, který založily plemenářské subjekty v této třetí zemi, bez diskriminace. Článek 38 Dohody o rovnocennosti 1. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů uznat, že opatření uplatňovaná ve třetí zemi jsou rovnocenná opatřením, jaká vyžadují zootechnické právní předpisy Unie, pokud jde o: a) uznání plemenářských spolků a chovů a dohled nad nimi podle článku 4 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1; b) schvalování šlechtitelských programů plemenářských spolků a chovů podle čl. 8 odst. 1 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1; c) zápis plemenných zvířat do plemenných knih a registrů plemen podle článků 19 a 24 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1; d) přijetí plemenných zvířat do plemenitby podle článků 21 a 25 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1; e) využití zárodečných produktů pro plemenitbu podle čl. 23 odst. 1 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1; f) využití spermatu pro testování podle čl. 23 odst. 2 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1; g) testování užitkovosti a genetické hodnocení podle článku 27 nebo v souladu s aktem v přenesené pravomoci přijatým podle čl. 35 odst. 1. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. 2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 se přijímají na základě: a) důkladného zkoumání informací a údajů poskytnutých dotčenou třetí zemí podle čl. 37 odst. 1; b) případně uspokojivého výsledku kontroly provedené podle článku 67. 3. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 mohou stanovit způsoby vstupu plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů z dotčené třetí země do Unie a mohou obsahovat: a) povahu a obsah zootechnických osvědčení nebo dokladů, jež musí doprovázet plemenná zvířata nebo jejich zárodečné produkty, v souladu s požadavky stanovenými v příloze V; b) specifické požadavky týkající se vstupu plemenných zvířat nebo jejich zárodečných produktů do Unie a úředních kontrol, které mají být na vstupu do Unie prováděny; c) v případě nutnosti postupy pro vypracování a změny seznamů plemenářských subjektů z dotčené třetí země, ze které je povolen vstup plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie. 4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů neprodleně zruší prováděcí akty uvedené v odstavci 1, pokud přestane být splňována jakákoli z podmínek pro uznání rovnocennosti záruk stanovených v době jejich přijetí. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 39 Zootechnické podmínky pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie 1. Chovatelé mohou do Unie dovážet plemenná zvířata a jejich zárodečné produkty zapsané v plemenné knize nebo evidované v registru plemen plemenářského subjektu uvedeného v seznamu podle čl. 36 odst. 2 nebo podle článku 7, pokud byla uznána rovnocennost v souladu s čl. 38 odst. 1, které mají zootechnické osvědčení podle článku 40 a splňují tyto další podmínky: a) plemenná zvířata jsou doprovázena důkazy o tom, že mají být zapsána do plemenné knihy plemenářského spolku nebo zaevidována v registru plemen chovu; b) sperma: i) bylo odebráno od plemenných zvířat, která podstoupila testování užitkovosti a genetické hodnocení podle přílohy III, pokud čl. 27 odst. 1 takové testování a hodnocení vyžaduje; nebo ii) dováží se v množství nezbytném pro testování užitkovosti a genetické hodnocení stanovené v čl. 23 odst. 2; c) oocyty a embrya byly odebrány nebo pocházejí od plemenných zvířat, která podstoupila testování užitkovosti a genetické hodnocení podle přílohy III, pokud takové testování a hodnocení vyžaduje čl. 27 odst. 1. 2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 71 týkající se zootechnických a genealogických pravidel pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie, s cílem zohlednit konkrétní zootechnickou situaci ve třetí zemi, odkud plemenné zvíře pochází. Článek 40 Vydávání, obsah a forma zootechnických osvědčení pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie 1. Pro účely zápisu plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do plemenných knih nebo zaevidování v registrech plemen musí zootechnická osvědčení uvedená v čl. 39 odst. 1: a) být vydána plemenářským subjektem uvedeným v seznamu podle čl. 36 odst. 2; b) obsahovat údaje stanovené v příloze V; c) být vypracována v souladu se vzorem zootechnického osvědčení, který stanoví prováděcí akt přijatý podle odstavce 2. 2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů vypracuje vzory zootechnických osvědčení pro dovoz plemenných zvířat a jejich spermatu, oocytů a embryí do Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 72 odst. 2. Článek 41 Odchylky od vydávání, obsahu a formy zootechnických osvědčení pro dovoz plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů do Unie 1. Odchylně od čl. 40 odst. 1 písm. a) mohou být zárodečné produkty doprovázeny zootechnickým osvědčením, které jménem plemenářského subjektu uvedeného v čl. 40 odst. 1 písm. a) vydaly střediska pro odběr spermatu nebo týmy pro odběr nebo produkci embryí schválené podle veterinárních předpisů Unie pro dovoz těchto zárodečných produktů do Unie. 2. Odchylně od čl. 40 odst. 1 písm. b) mohou údaje, které mají být uvedeny v zootechnickém osvědčení: a) být uvedeny v jiných dokumentech doprovázejících plemenné zvíře nebo jeho zárodečné produkty, pokud plemenářský subjekt, který vede plemennou knihu nebo registr plemen, osvědčí obsah těchto dokumentů v souladu s bodem 2 části 1 přílohy V; b) odkazovat na internetové stránky, kde se lze s těmito výsledky seznámit, pokud jsou výsledky genetického hodnocení dostupné na internetu. Článek 42 Zootechnické kontroly plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů dovážených do Unie 1. Členské státy provádějí zootechnické kontroly zásilek plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů dovezených ze třetích zemí do Unie na stanovišti hraniční kontroly, při nichž se provádí kontrola dokladů, kontrola totožnosti a fyzická kontrola podle článku 42 nařízení (EU) č. […] [COM/2013/0265 final – 2013/0140 (COD)]. 2. Pro účely odstavce 1 předloží dovozci plemenných zvířat a jejich zárodečných produktů úředníkovi, který provádí kontrolu dokladů, kontrolu totožnosti a fyzickou kontrolu podle odstavce 1, zootechnické osvědčení, jež musí být v souladu s čl. 39 odst. 1 součástí zásilky. Článek 43 Podmínky pro zápis čistokrevných plemenných zvířat dovezených do Unie do plemenných knih 1. Plemenářské spolky zapíší do hlavního oddílu své plemenářské knihy čistokrevná plemenná zvířata: a) dovezené do Unie v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. a); b) narozené v některém členském státě v důsledku asistované reprodukce s použitím: i) spermatu dovezeného v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. b); ii) oocytů nebo embryí dovezených v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c). 2. Plemenářské spolky mohou do hlavního oddílu své plemenné knihy zapsat čistokrevná plemenná zvířata dovezená do Unie, jež splňují normy stanovené pro toto plemeno ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, a pokud: a) plemenářský subjekt splňuje kritéria pro zařazení na seznam plemenářských subjektů stanovená v článku 37; b) schválený šlechtitelský program umožňuje zápis takových čistokrevných plemenných zvířat do hlavního oddílu plemenné knihy; c) čistokrevná plemenná zvířata mají zootechnické osvědčení: i) vydané plemenářským subjektem uvedeným v písmeni a); ii) jež obsahuje údaje stanovené v příloze V. Článek 44 Podmínky pro evidování hybridů plemenných prasat dovezených do Unie v registrech plemen 1. Chovy zapíší do svých registrů plemen hybridy plemenných prasat: a) dovezené do Unie v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. a); b) narozené v některém členském státě v důsledku asistované reprodukce s použitím: i) spermatu dovezeného v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. b); ii) oocytů nebo embryí dovezených v souladu s čl. 39 odst. 1 písm. c). 2. Chovy mohou ve svých registrech plemen evidovat hybridy plemenných prasat dovezené do Unie, jež splňují normy stanovené pro dané křížení ve šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, a pokud: a) plemenářský subjekt zřízený ve třetí zemi splňuje požadavky článku 37; b) schválený šlechtitelský program umožňuje