POSTOJ RADY (EU) č. 3/2010 V PRVNÍM ČTENÍ

k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění)

Přijato Radou dne 1. března 2010

(Text s významem pro EHP)

2010/C 114 E/02

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),

v souladu s řádným legislativním postupem (3),

vzhledem k těmto důvodům:

Měla by být zohledněna úsilí zemí, které uzavřely dobrovolné dohody o partnerství FLEGT s Unií, a zásady, jež do nich byly začleněny, především pokud jde o definici pojmu „zákonně vytěžené dřevo“. Mělo by být také zohledněno, že v režimu licencí FLEGT se do Unie dováží pouze dřevo vytěžené v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy a dřevařské výrobky z tohoto dřeva. Dřevo obsažené v dřevařských výrobcích uvedených v přílohách II a III nařízení Rady (ES) č. 2173/2005 ze dne 20. prosince 2005 o zavedení režimu licencí FLEGT pro dovoz dřeva do Evropského společenství (4) , které pocházejí z partnerských zemí zařazených do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 2173/2005, by proto mělo být považováno za vytěžené zákonným způsobem, jsou-li uvedené dřevařské výrobky v souladu s uvedeným nařízením a všemi prováděcími předpisy.

Měla by být rovněž zohledněna skutečnost, že Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES) klade na strany úmluvy požadavek, aby udělovaly povolení k vývozu pouze v případě, že druh uvedený na seznamech CITES byl získán mimo jiné v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu. Dřevo z druhů vyjmenovaných v přílohách A, B, a C nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (5) by proto mělo být považováno za vytěžené zákonným způsobem, je-li v souladu s uvedeným nařízením a se všemi prováděcími předpisy.

Neexistuje-li mezinárodně dohodnutá definice, určení toho, co představuje nezákonnou těžbu dřeva, by mělo vycházet z právních předpisů země, v níž bylo dřevo vytěženo.

S ohledem na skutečnost, že pokud by se po hospodářských subjektech požadovalo, aby předkládaly informace o původu dřeva ve výrobcích vyrobených z recyklovaného dřeva, došlo by tak k jejich neúměrnému zatížení, takové výrobky by tudíž měly být vyjmuty z oblasti působnosti tohoto nařízení.

Systém náležité péče zahrnuje tři prvky, na nichž je založeno řízení rizik: přístup k informacím, posouzení rizik a zmírnění zjištěného rizika. Systém náležité péče by měl poskytnout přístup k informacím o zdrojích a dodavatelích dřeva a dřevařských výrobků uváděných na vnitřní trh poprvé včetně relevantních informací, jako je například soulad s použitelnými právními předpisy. Na základě těchto informací by hospodářské subjekty měly provádět posouzení rizik. Dojde-li ke zjištění rizika, hospodářské subjekty by je měly zmírnit způsobem, který je úměrný zjištěnému riziku, s cílem zabránit uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh.

Dřevařský průmysl má pro hospodářství Unie značný význam. Organizace hospodářských subjektů jsou důležitými aktéry v tomto odvětví, protože zastupují zájmy těchto subjektů ve velkém měřítku a jednají s celou řadou zúčastněných stran. Tyto organizace mají rovněž odborné znalosti a kapacitu pro analýzu příslušných právních předpisů a pro pomoc svým členům při dodržování předpisů, avšak neměly by této schopnosti využívat k ovládnutí trhu. Pro usnadnění provádění tohoto nařízení a pro přispění k vytvoření dobrých postupů je vhodné uznat organizace, které vypracovaly systémy náležité péče splňující požadavky tohoto nařízení. Seznam těchto uznávaných organizací by měl být zveřejněn, aby se hospodářským subjektům umožnilo využívání těchto uznávaných kontrolních organizací.

Příslušné orgány by měly sledovat, zda hospodářské subjekty skutečně dodržují povinnosti stanovené tímto nařízením. Za tímto účelem by příslušné orgány měly v případě potřeby provádět úřední kontroly, které mohou zahrnovat kontroly v provozovnách hospodářských subjektů, a měly by mít možnost po hospodářských subjektech vyžadovat přijetí nápravných opatření, je-li to nutné.

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Předmět

Tímto nařízením se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících poprvé na vnitřní trh dřevo a dřevařské výrobky s cílem snížit riziko uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh na minimum.

Článek 2

Definice

Pro účely tohoto nařízení se rozumí:

obchodní a celní právní předpisy, do té míry, do jaké se vztahují na odvětví lesnictví.

Článek 3

Postavení dřeva a dřevařských výrobků, na které se vztahuje prosazování práva, správa a obchod v lesnictví (FLEGT) a úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES)

Dřevo obsažené v dřevařských výrobcích uvedených v přílohách II a III nařízení (ES) č. 2173/2005, které pocházejí z partnerských zemí uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 2173/2005 a které jsou s uvedeným nařízením a jeho prováděcími předpisy v souladu, se pro účely tohoto nařízení považuje za zákonně vytěžené.

Dřevo z druhů vyjmenovaných v přílohách A, B nebo C nařízení (ES) č. 338/97, které je s uvedeným nařízením a jeho prováděcími předpisy v souladu, se pro účely tohoto nařízení považuje za zákonně vytěžené.

Článek 4

Povinnosti hospodářských subjektů

1. Hospodářské subjekty vykonávají náležitou péči, aby snížily na minimum riziko uvádění nezákonně vytěženého dřeva nebo dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh. Za tímto účelem použijí rámec postupů a opatření vymezený v článku 5 (dále jen „systém náležité péče“).

2. Každý hospodářský subjekt udržuje a pravidelně hodnotí svůj vlastní systém náležité péče, který používá, s výjimkou situace, kdy hospodářský subjekt využívá systém náležité péče zavedený kontrolní organizací uvedenou v článku 7.

Článek 5

Systémy náležité péče

1. Systém náležité péče uvedený v čl. 4 odst. 1 obsahuje tyto prvky:

2. Prováděcí pravidla nutná k zajištění jednotného provádění odstavce 1, s výjimkou ustanovení o dalších příslušných kritériích pro posouzení rizik podle odst. 1 písm. b) druhého pododstavce tohoto článku, se přijímají regulativním postupem podle čl. 16 odst. 2. Tato pravidla se přijmou do … (9).

3. S cílem zohlednit vývoj na trhu a zkušenosti získané při provádění tohoto nařízení, zjištěné zejména prostřednictvím zpráv podávaných podle čl. 18 odst. 3, může Komise přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o další příslušná kritéria pro posouzení rizik, jež mohou být nutná k doplnění kritérií podle odst. 1 písm. b) druhého podostavce tohoto článku. Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto nařízení.

Pro akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto odstavci se použijí postupy podle článků 13, 14 a 15.

Článek 6

Příslušné orgány

1. Každý členský stát určí jeden či několik příslušných orgánů odpovědných za uplatňování tohoto nařízení.

Členské státy oznámí Komisi do … (10) název a adresu příslušných orgánů. Členské státy sdělí Komisi všechny změny názvu a adresy příslušných orgánů.

2. Komise zveřejní seznam příslušných orgánů, a to rovněž na internetu. Seznam je pravidelně aktualizován.

Článek 7

Kontrolní organizace

1. Kontrolní organizace plní tyto funkce:

2. Organizace může požádat, aby byla uznána jako kontrolní organizace, pokud splňuje tyto požadavky:

3. Žadatel, který splňuje požadavky uvedené v odstavci 2, se uzná za kontrolní organizaci jedním z těchto způsobů.

4. Příslušné orgány vykonávají v pravidelných intervalech kontroly s cílem ověřit, že kontrolní organizace vykonávající činnost v rámci jurisdikce příslušných orgánů nadále plní funkce uvedené v odstavci 1 a splňuje požadavky stanovené v odstavci 2.

5. Pokud příslušný orgán určí, že kontrolní organizace, která byla uznána Komisí, již neplní funkce uvedené v odstavci 1 nebo již nesplňuje požadavky stanovené v odstavci 2, neprodleně informuje Komisi.

6. Pokud příslušný orgán nebo Komise zjistí, že kontrolní organizace již neplní funkce stanovené v odstavci 1 nebo požadavky uvedené v odstavci 2, mohou uznání odejmout. Příslušný orgán nebo Komise mohou odejmout pouze ta uznání, jež samy vydaly. Před odejmutím uznání Komise informuje dotčené členské státy. Členské státy informují o odejmutí uznání Komisi.

7. Komise může přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU za účelem doplnění procedurálních pravidel, pokud jde o uznávání kontrolních organizací a odejímání takových uznání, a za účelem jejich změn, je-li to na základě zkušeností nutné. Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto nařízení.

Pro akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto odstavci se použijí postupy podle článků 13, 14 a 15. Tyto akty se přijmou do … (11).

8. Prováděcí pravidla o četnosti a povaze kontrol uvedených v odstavci 4, která jsou nutná pro zajištění jednotného provádění zmíněného odstavce, se přijímají regulativním postupem podle čl. 16 odst. 2. Tato pravidla se přijmou do … (11).

Článek 8

Seznam kontrolních organizací

Komise zveřejní seznam kontrolních organizací v řadě C Úředního věstníku Evropské unie, jakož i na své internetové stránce. Seznam je pravidelně aktualizován.

Článek 9

Kontroly hospodářských subjektů

1. Příslušné orgány provádějí kontroly k ověření, zda hospodářské subjekty splňují požadavky stanovené v článcích 4 a 5.

2. Hospodářské subjekty poskytnou všechnu pomoc nezbytnou pro snazší provádění kontrol uvedených v odstavci 1.

3. Jsou-li v důsledku kontrol uvedených v odstavci 1 zjištěny nedostatky, příslušné orgány mohou uložit zavedení nápravných opatření, která má hospodářský subjekt přijmout. Z jakékoli nečinnosti nebo nepřijetí takového nápravného opatření ze strany hospodářského subjektu mohou plynout sankce podle článku 17.

Článek 10

Záznamy o kontrolách

1. Příslušné orgány uchovávají záznamy o kontrolách stanovených v čl. 9 odst. 1 s uvedením zejména jejich povahy a výsledků, včetně uložení nápravných opatření podle čl. 9 odst. 3. Záznamy o všech kontrolách se uchovávají nejméně 5 let.

2. Informace uvedené v odstavci 1 se zpřístupní jakémukoli žadateli v souladu se směrnicí 2003/4/ES.

Článek 11

Spolupráce

1. Příslušné orgány spolupracují mezi sebou, se správními orgány třetích zemí a s Komisí, aby zajistily dodržování tohoto nařízení.

2. Příslušné orgány si s příslušnými orgány jiných členských států a s Komisí vyměňují informace o závažných nedostatcích zjištěných kontrolami podle čl. 7 odst. 4 a čl. 9 odst. 1 a druzích sankcí uložených podle článku 17.

Článek 12

Změny přílohy

S cílem zohlednit zkušenosti získané při provádění tohoto nařízení, zjištěných zejména prostřednictvím zpráv podávaných podle čl. 18 odst. 3, a vývoj, pokud jde o technické vlastnosti, konečné uživatele a výrobní postupy pro dřevo a dřevařské výrobky, může Komise přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, a to změnou nebo doplněním seznamu dřeva či dřevařských výrobků uvedených v příloze. Tyto akty nesmějí neúměrně zatěžovat hospodářské subjekty. Komise přijímá tyto akty v přenesené pravomoci v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto nařízení.

Pro akty v přenesené pravomoci uvedené v tomto článku se použijí postupy podle článků 13, 14 a 15.

Článek 13

Výkon přenesení pravomoci

1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst. 7 a článku 12 je svěřena Komisi na dobu sedmi let po vstupu tohoto nařízení v platnost. Komise předloží zprávu o přenesených pravomocích nejpozději tři měsíce před koncem tohoto tříletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud je Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s článkem 14.

2. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.

3. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v článcích 14 a 15.

Článek 14

Zrušení přenesení pravomoci

1. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst. 7 a článku 12 zrušit.

2. Orgán, který zahájí interní postup s cílem rozhodnout, zda zrušit přenesení pravomoci, uvědomí nejpozději jeden měsíc před přijetím konečného rozhodnutí druhého zákonodárce a Komisi a uvede pravomoci, jejichž přenesení by mělo být zrušeno, a důvody tohoto zrušení.

3 Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. Bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 15

Námitky proti aktům v přenesené pravomoci

1. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení.

2. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém rozhodnutí námitky nevyslovit, vstupuje akt v přenesené pravomoci v platnost dnem v něm stanoveným.

3. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.

Článek 16

Výbor

1. Komisi je nápomocen Výbor pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT) zřízený článkem 11 nařízení (ES) č. 2173/2005.

2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.

Článek 17

Sankce

Členské státy stanovují pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijímají veškerá opatření nezbytná pro provádění těchto pravidel. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tyto předpisy Komisi a neprodleně ji uvědomí o jakýchkoliv následných změnách, které je ovlivní.

Článek 18

Podávání zpráv

1. Členské státy předloží Komisi do 30. dubna každého druhého roku následujícího po datu použitelnosti tohoto nařízení zprávu o uplatňování tohoto nařízení v předchozích dvou letech.

2. Na základě těchto zpráv Komise vypracuje zprávu, kterou předloží Evropskému parlamentu a Radě každé dva roky.

3. Komise do … (12) a poté každých šest let přezkoumá jeho fungování a účinnost na základě zpráv o používání tohoto nařízení a s ohledem na zkušenosti při tom získané, zejména s ohledem na administrativní důsledky pro malé a střední podniky, jakož i na výrobky, na které se vztahuje. Zprávy mohou být případně doplněny o příslušné legislativní návrhy.

Článek 19

Vstup v platnost a použitelnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Použije se od … (13). Ustanovení čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 7 a 8 se však použijí od dne vstupu tohoto nařízení v planost.

Článek 20

Vyhlášení

Toto nařízení bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie.

(1) Úř. věst. C 318, 23.12.2009, s. 88.

(2) Úř. věst. C, s.

(3) Postoj Evropského parlamentu ze dne 22. dubna 2009 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a postoj Rady ze dne … (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku).

(4) Úř. věst. L 347, 30.12.2005, s. 1.

(5) Úř. věst. L 61, 3.3.1997, s. 1.

(6) Úř. věst. L 41, 14.2.2003, s. 26.

(7) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.

(8) Úř. věst. L 144, 4.6.1997, s. 19–27.

(9) Úř. věst.: 18 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.

(10) Úř. věst.: šest měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.

(11) Úř. věst.: 18 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.

(12) Úř. věst.: 66 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.

(13) Úř. věst.: 30 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.

ODŮVODNĚNÍ RADY

I. ÚVOD

1. Komise předložila dne 17. října 2008 návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví povinnosti hospodářských subjektů uvádějících na trh dřevo a dřevařské výrobky. Základem návrhu je čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).

2. Evropský parlament přijal stanovisko v prvním čtení dne 22. dubna 2009 (1). Hospodářský a sociální výbor zaujal stanovisko dne 1. října 2009 a Výbor regionů uvedl, že stanovisko vydávat nebude.

3. Rada přijala dne 1. března 2010 postoj v prvním čtení v souladu s článkem 294 SFEU.

II. CÍLE

Účelem nařízení je snížit riziko uvádění nezákonně vytěženého dřeva na vnitřní trh na minimum. Je založeno na zásadě náležité péče a soustředí se na okamžik, kdy dřevo a dřevařské výrobky poprvé vstupují na vnitřní trh. Rada zachovala podstatu systematického přístupu Komise. Soustředila se proto na vypracování právních požadavků na aktivní chování hospodářského subjektu.

III. ANALÝZA POSTOJE RADY V PRVNÍM ČTENÍ

1. Obecné připomínky

V prvním čtení dne 22. dubna 2009 přijal Evropský parlament (EP) 75 změn.

Postoj Rady přijatý v prvním čtení zčásti nebo v podstatě začleňuje řadu změn Evropského parlamentu. Mezi nimi je třeba zmínit, že zvláštní pozornost by měla být věnována dopadu nařízení na malé a střední podniky (změny 22, 29, 47, 72), že by z oblasti působnosti nařízení nemělo být vyloučeno dřevo a dřevařské výrobky podléhající závazným kritériím udržitelnosti (změny 21, 32) a že Komise by měla uznat kontrolní organizace, které se chystají provozovat činnost ve více než jednom členském státě (změny 51 až 56).

Jiné změny však v postoji Rady přijatém v prvním čtení zohledněny nebyly, jelikož se Rada domnívala, že nejsou ohledem na vývoj podoby znění nutné. Rada zařadila řadu změn vyplývajících ze vstupu Lisabonské smlouvy dne 1. prosince 2009 v platnost, zejména právní rámec, jenž bude vytvořen, aby nahradil systém projednávání ve výborech. Jelikož postoj EP v prvním čtení byl přijat přibližně sedm měsíců před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, nebyly zohledněny změny týkající se postupu projednávání ve výborech, jelikož již nejsou relevantní.

Postoj Rady přijatý v prvním čtení obsahuje rovněž řadu jiných změn než ty, které jsou obsaženy ve stanovisku Evropského parlamentu z prvního čtení. Následující body popisují podstatné změny. Kromě toho byly provedeny formulační změny, které upřesňují znění nebo zajišťují celkovou jednotnost nařízení.

2. Konkrétní připomínky

Definice

Oproti původnímu návrhu byly učiněny tyto změny:

— definice „dřeva a dřevařských výrobků“ byla pozměněna tak, aby stanovila, že na recyklované dřevařské výrobky, tj. dřevařské výrobky nebo součásti takových výrobků vyrobené ze dřeva a dřevařské výrobky, které již dokončily svůj cyklus použitelnosti a byly by jinak vyhozeny jako odpad, se daná definice nevztahuje, jelikož se mělo za to, že by bylo nepřiměřené vyžadovat, aby hospodářské subjekty zajišťovaly informace týkající se původního zdroje dřeva obsaženého v recyklovaných výrobcích;

— navrhovaná výjimka pro dřevo a dřevařské výrobky podléhající závazným kritériím udržitelnosti byla vypuštěna (změny 21, 32);

— bylo upřesněno, že na dřevařské výrobky ze dřeva nebo dřevařských výrobků, které již byly uvedeny na trh, se nevztahuje daná definice „dřeva a dřevařských výrobků“ (změna 34);

— Rada upřesnila význam „uvádění na trh“ tím, že doplnila, že se týká jakýchkoli prodejních postupů, a rovněž doplnila, že zahrnuta je i dodávka prostřednictvím komunikačního prostředku na dálku;

— byl doplněn pojem region těžby dřeva v rámci daného státu pro případy, v nichž existují regionální rozdíly v rámci jedné země;

— do definice „země původu vytěženého dřeva“ byla kromě zemí zahrnuta i území;

— definice „řízení rizika“ a „kontrolní organizace“ byly vypuštěny, jelikož se mělo za to, že tyto pojmy jsou srozumitelněji popsány v příslušném článku.

Použitelné právní předpisy

Definice použitelných právních předpisů je jedním z hlavních bodů navrhovaného nařízení, neboť by hospodářský subjekt musel mít přístup k informacím o souladu dřeva a dřevařských výrobků s použitelnými právními předpisy. Rada usilovala o nalezení náležité rovnováhy mezi rozšířením seznamu oblastí právních předpisů a seznamem vypočítávajícím příslušné oblasti právních předpisů obecně. Rozšířila definici předloženou v návrhu Komise a začlenila do ní předpisy týkající se lesů, včetně předpisů týkajících se přímo životního prostředí i obchodní a celní právní předpisy, pokud jde o odvětví lesnictví. Rada doplnila „zákonná práva třetích stran týkající se využití a držby…“, což lze chápat jako přístup podobající se znění přijatému Evropským parlamentem, které uvádělo „majetkovou držbu a práva původních obyvatel“ (změna 38). Rada však byla toho názoru, že změny EP týkající se právních předpisů v oblasti práce a dobrých životních podmínek daných společenství jsou problematické z právního a praktického hlediska.

Systémy náležité péče

Rada považovala za důležité, aby hlavní prvky navrhovaného nařízení byly upřesněny. Rozpracovala proto tři prvky systému náležité péče: přístup k určitým informacím, postupy posouzení rizik a postupy zmírňování rizika. EP ve změně 37 rovněž vyjádřil potřebu jasně stanovit dva prvky určení rizika a minimalizace rizika.

V případě postupu posuzování rizik Rada stanovila čtyři kritéria pro posouzení rizik, která mohou být doplněna podle článku 290 SFEU.

V čl. 5 odst. 1 písm. b) a c) se Rada snažila rozlišit postupy posouzení rizika a zmírňování rizika na základě různých faktorů, jako jsou složitost výrobku a jeho původ, aniž by výslovně uváděla situace, jimž je třeba věnovat zvláštní pozornost, formou přísnějších či méně přísných požadavků (změna 47).

Na rozdíl od EP Rada nerozšířila povinnost náležité péče na jiné hospodářské subjekty než na subjekty, které uvádějí dřevo a dřevěné výrobky na vnitřní trh poprvé (změny 15, 17, 19, 20, 31, 33, 35, 41, 42, 43, 50). Toto rozšíření bylo považováno za neúměrně zatěžující.

Rada stanovila možnost, aby se hospodářský subjekt rozhodl mezi třemi různými systémy náležité péče – svým vlastním, systémem náležité péče poskytnutým kontrolní organizací nebo systémem poskytnutým třetí stranou.

Oblast působnosti

Rada stejně jako EP vypustila navrhovanou výjimku pro dřevo podléhající závazným kritériím udržitelnosti stanovenou v návrhu Komise (změny 21 a 32).

Příloha

Rada upravila pořadí dřevařských výrobků v příloze podle čísel kódů KN a doplnila několik kategorií výrobků. Měla za to, že pokud by se doplnily další kategorie, zátěž by pro hospodářské subjekty byla v této fázi příliš vysoká (změny 74 a 75).

Kontrolní organizace

Rada souhlasila s názorem EP, že je důležité mít v celé EU harmonizované normy, a navrhla, aby Komise uznávala rovněž kontrolní organizace. Rada rozlišovala mezi kontrolními organizacemi, které mají provádět činnost v jednom členském státě nebo v několika členských státech. Shodla se na tom, že by Komise měla uznávat dané organizace provádějící činnosti v několika členských státech (změny 51, 53, 54, 55, 56), viz. čl. 7 odst. 3. Domnívala se však, že by bylo praktičtější, aby za uznání kontrolní organizace provádějící činnosti pouze v daném členském státě odpovídal příslušný orgán tohoto členského státu. Rada se stejně jako EP domnívala, že je důležité, aby kontrolní organizace vykonávala své funkce tak, aby nedocházelo ke střetu zájmů (změna 51), viz. čl. 7 odst. 2 písm. c). Nebylo považováno za nutné rozlišovat mezi kontrolní organizací jakožto veřejným nebo soukromým subjektem (změny 51 a 52).

Sankce

Rada zvažovala doplnění seznamu sankcí (změna 69), nicméně po důkladném projednání se rozhodla zachovat znění návrhu Komise, což je znění dohodnuté pro právní předpisy EU. Řada členských států se domnívala, že úroveň a obsah sankcí spadají do příslušnosti členských států. Stanovení seznamu sankcí navíc vyvolávalo některé praktické otázky, jako úplnost výčtu a obtížnost určit v této fázi veškerá možná porušení.

Zákaz

Rada zachovala podstatu systematického přístupu navrhovaného Komisí. Hospodářské subjekty by měly používat systém náležité péče, aby snížily riziko uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků na trh na minimum. Rada nesdílí názor EP, že je nutné zavést zákaz v zájmu zajištění zákonnosti (změny 17, 19, 31, 42, pokud jde o čl. 3 odst.1), 43, 50, 71). Rada se domnívala, že takové rozšíření oblasti působnosti by nebylo v souladu s podstatou návrhu, a nebylo by tedy přijatelné.

Použitelnost

Rada se domnívala, že by nebylo reálné, aby nařízení bylo použitelné po jediném roce od vstupu v platnost, nehledě na to, jak žádoucí by to bylo (změna 73). Navrhla proto, aby se nařízení začalo používat 30 měsíců po vstupu v platnost, aby tak hospodářské subjekty měly čas přizpůsobit se nové situaci a bylo možné přijmout prováděcí opatření.

Situace malých a středních podniků / hospodářských subjektů

Rada stejně jako EP zohlednila zvláštní situaci malých a středních podniků a hospodářských subjektů (změny 22, 29, 47, 72). Do čl. 5 odst. 1 písm. c) například zařadila pojem zanedbatelného rizika. V článku 12 je uvedeno, že akty v přenesené pravomoci, jimž se mění nebo doplňuje seznam dřeva a dřevařských výrobků v příloze, by neměly vytvářet neúměrnou zátěž pro hospodářské subjekty. Do článku 18 o podávání zpráv Rada doplnila, že přezkum by měl zejména zohledňovat administrativní důsledky pro malé a střední podniky.

Body odůvodnění a odkazy na otázky týkající se životního prostředí (udržitelné obhospodařování lesů)

EP doplnil značný počet bodů odůvodnění s cílem zohlednit lesní prostředí, biologickou rozmanitost, lesní ekosystémy a udržitelné obhospodařování lesů (změny 2 až 8, 10, 11, 14). Rada se domnívá, že vzhledem k tomu, že základem tohoto nařízení je systém náležité péče a chování hospodářských subjektů zaměřené na minimalizaci rizika uvádění nezákonně vytěženého dřeva dřevařských výrobků na trh, jsou tyto odkazy, s jakkoli žádoucími cíli, nadbytečné. Body odůvodnění navíc slouží ke zdůvodnění ustanovení nařízení a zde nejsou žádná prováděcí ustanovení, k nimž by se takové odůvodnění mohlo vázat.

Přezkum

Rada souhlasila s EP, že je třeba, aby Komise provedla přezkum nařízení a aby byl tento přezkum zaměřen zejména na administrativní důsledky pro malé a střední podniky (změna 72).

3. Další změny navržené Radou

Postavení dřevařských výrobků, na které se vztahuje Akční plán pro prosazování práva, správu a obchod v oblasti lesnictví (FLEGT) a Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES)

Ustanovení o dřevě a dřevařských výrobcích na něž se vztahují FLEGT a CITES byla uvedena v samostatném článku, protože se v nařízení považují licence FLEGT a osvědčení CITES za dostatečný důkaz zákonné těžby dřeva.

Spolupráce mezi příslušnými orgány

Rada byla toho názoru, že předmětem výměny informací podle článku 11 by měly být pouze závažné nedostatky. Upřesnila rovněž, že výměna informací by se měla týkat druhů uložených sankcí.

Předmět

V zájmu upřesnění účelu povinností stanovených tímto nařízením Rada doplnila, že cílem je snížit riziko uvádění nezákonně vytěženého dřeva a dřevařských výrobků z tohoto dřeva na trh na minimum.

Změny vyplývající z Lisabonské smlouvy

Jelikož se Rada domnívá, že Komisi by měly být svěřeny pravomoci podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, doplnila tři nová ustanovení, která jsou nutná pro tyto akty v přenesené pravomoci, do čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst. 7 a článku 12, jakož i nový bod odůvodnění. Podobně upravila ustanovení pro přijímání prováděcích opatření podle článku 291 SFEU.

IV. ZÁVĚR

Rada se domnívá, že její postoj přijatý v prvním čtení je v souladu se základními cíli návrhu Komise. Představuje vyvážený soubor opatření, která by přispěla k dosažení cílů boje proti nezákonné těžbě.

Rada se zájmem očekává konstruktivní jednání s Evropským parlamentem za účelem dosažení proveditelné dohody o tomto nařízení.

(1) 8881/09