V posledních letech se cíle vízového kodexu spočívající v předcházení nelegální migraci a bezpečnostním rizikům mnohem více vyhranily. Klíčovým faktorem nahrávajícím nelegální migraci do EU je skutečnost, že členské státy mají velké potíže s návratem zadržených nelegálních migrantů do jejich zemí původu, jelikož orgány v těchto zemích nedostatečně spolupracují, pokud jde o vyhovění žádostem o zpětné přebírání osob od členských států.

Zvýší se zabezpečení postupu vyřizování víz, a to zejména díky revizi Vízového informačního systému (VIS), která bude předložena později na jaře (viz kapitola 4). Návrh revize Vízového informačního systému se rovněž zaměří na plné využívání přístupu založeného na interoperabilitě. Interoperabilita má zásadní význam pro další zlepšování kvality údajů, ke kterým mají přístup konzulární úředníci při posuzování žádostí o vízum. To jim pak usnadní identifikaci osob, které by mohly představovat riziko z hlediska bezpečnosti nebo nelegální migrace a kterým by vízum nemělo být uděleno. A stejně tak jim to usnadní i identifikaci osob cestujících v dobré víře, pro které by mohly být postupy vydávání víz zjednodušeny.

Obecného cíle řešení problémů migrace bude dosaženo novým přístupem, který spojuje vízovou politiku se spoluprací se třetími zeměmi v oblasti zpětného přebírání osob (viz oddíl 3.1). K dosažení tohoto cíle mohou rovněž nepřímo přispět závazná pravidla pro vydávání víz pro více vstupů (viz oddíl 3.3).

Společná vízová politika EU je neodmyslitelnou součástí schengenského acquis a představuje jeden z nejvýznamnějších úspěchů evropské integrace. Vízová politika je nástrojem usnadnění cestovního ruchu a podnikání, přičemž ale také předchází bezpečnostním rizikům a riziku nelegální migrace do EU, a tuto úlohu by měla plnit i nadále.

3.2 Přezkoumání vízového poplatku

Standardní vízový poplatek nebyl upravován od roku 2006. Komise navrhuje zvýšení tohoto poplatku, aby rostoucí počet žádostí o udělení víz mohl být vyřizován efektivně a aby členské státy měly k dispozici přiměřený počet konzulárních pracovníků, kteří by žádosti vyřizovali rychleji. Zvýšení poplatku se odůvodňuje nutností pokrýt náklady na personální zajištění (jak vyslaných, tak místních zaměstnanců), prostory, vybavení, odborné vzdělávání zaměstnanců a vývoj a údržbu systémů informačních technologií.

Zvýšení vízového poplatku je rovněž nezbytné pro i) zvýšení účinnosti vyřizování víz, pokud jde o odhalování bezpečnostních rizik a rizik nelegální migrace, ii) další modernizaci IT vybavení a softwaru členských států a iii) zajištění rychlých a klientsky přívětivých postupů pro žadatele o vízum. Rovněž by to přispělo k udržení široké konzulární sítě po celém světě. V tomto kontextu Komise do budoucna navrhuje také flexibilnější postup přezkoumání vízového poplatku.

Komisí navrhované zvýšení společného vízového poplatku je nicméně mírné, aby naprostou většinu žadatelů o víza neodradilo, ale přitom vedlo k solidnímu navýšení příjmů členských států na podporu integrity vyřizování víz a bezpečnosti.

3.3 Zavedení harmonizovaného přístupu k udělování víz pro více vstupů s dlouhodobou platností

Víza pro více vstupů umožňují jejich držitelům opakovaně cestovat do EU v průběhu doby platnosti víza. Tyto časté cesty přispívají k rozvoji hospodářství a růstu EU, ke kontaktům mezi lidmi a kulturní výměně. Stávající pravidla týkající se víz pro více vstupů však dávají konzulátům členských států při jejich vydávání značný prostor pro uvážení. To může vést ke konkurenci mezi členskými státy na atraktivních (turistických) trzích, dvoustranným dohodám nebo ujednáním se třetími zeměmi a ke spekulativnímu podávání žádostí o víza (tzv. „visa shopping“). Tyto praktiky narušují základní principy společné vízové politiky a nejsou nijak přínosné pro obchod ani hospodářství. Kvůli těmto praktikám by například důvěryhodní a pravidelně cestující podnikatelé museli nakonec žádat o vízum vždy, když potřebují cestovat. Nejistota, s jakou žadatelé podávají žádosti o vízum pro více vstupů, může navíc vést k tomu, že by se mohli pokusit do vyřizování svojí žádosti nedovoleně zasáhnout. Komise proto navrhuje závazná pravidla pro vydávání víz pro více vstupů, která by umožnila, aby žadatelům s kladnou vízovou historií byla při žádosti o další víza udělena víza pro více vstupů s prodlouženou dobou platnosti od 1 roku až nejvýše do 5 let.

3.4 Zefektivnění postupů udělování víz a usnadnění krátkodobého cestovního ruchu

Je třeba rovněž řešit jeden obecný cíl vízové politiky, a to usnadnit cestování oprávněným cestujícím. V této věci Komise navrhuje ponechat několik návrhů z přepracovaného znění vízového kodexu, jejichž cílem je zjednodušit postupy podávání žádostí o víza. Mezi ně patří možnost požádat o vízum v delším předstihu, elektronické vyplnění a podpis žádosti o vízum a kratší lhůty pro rozhodování o žádosti.

Komise rovněž navrhuje zavést určitou flexibilitu pro osoby cestující v dobré víře, přičemž cílem je podpořit krátkodobý cestovní ruch a hospodářský růst EU. Členským státům by to umožnilo udělovat jednorázová víza na vnější hranici podle zvláštního režimu na dočasném základě a za přísných podmínek. Víza vydaná podle tohoto režimu by platila pouze pro členský stát, který vízum udělil, pro jeden vstup a pobyt na maximálně 7 dní.

4. SMĚREM K VYŠŠÍMU ZABEZPEČENÍ REVIDOVÁNÍM VÍZOVÉHO INFORMAČNÍHO SYSTÉMU A PLNÝM VYUŽÍVÁNÍM INTEROPERABILITY

Další důležitou složkou rámce vízové politiky je Vízový informační systém (VIS). VIS slouží od roku 2011 jako technologické řešení, které usnadňuje postupy udělování víz a pomáhá orgánům členských států i) rychle a účinně kontrolovat nezbytné informace o státních příslušnících třetích zemí, kteří potřebují vízum k cestě do EU a ii) rozhodovat o žádostech o vízum. Systém vstupu/výstupu (EES), který bude v provozu od roku 2020 a který je koncipován jako plně interoperabilní s VIS, zlepší fungování VIS tak, že bude poskytovat informace o tom, jak státní příslušníci třetích zemí víza využívají, a držitelům víz, kteří již schengenský prostor navštívili, pomůže vybudovat status cestujícího v dobré víře („bona fide“).

VIS byl rovněž součástí širšího procesu reflexe o interoperabilitě informačních systémů. Tento proces vyústil v návrh interoperability, podle kterého by měly informační systémy EU v oblasti bezpečnosti, správy hranic a řízení migrace spolupracovat inteligentnějším a účinnějším způsobem. Jádrem interoperability je jediná platforma EES-ETIAS-VIS, která bude významným krokem vpřed, pokud jde o shromažďování a výměnu informací v oblasti víz, bezpečnosti a správy hranic a řízení migrace. Jediná platforma pro vyhledávání (Evropský vyhledávací portál) umožní jednoduchým vyhledáváním získat výsledky z různých systémů. To umožní účinnější prověřování žadatelů o víza, což přispěje ke zvýšení bezpečnosti v oblasti bez kontroly na vnitřních hranicích. V této souvislosti bude nadcházející revize právního rámce VIS, která má být předložena na jaře, zahrnovat specifická opatření týkající se interoperability ke zvýšení účinnosti vyřizování víz (viz oddíl 4.1). Tento návrh bude pravděpodobně řešit i dalšími problémy zjištěné v hodnocení VIS, které proběhlo v roce 2016 (viz oddíly 4.2 a 4.3). Přípravné práce na návrhu VIS, včetně technických studií a posouzení dopadu, které budou rovněž analyzovat dopad na základní práva, právě probíhají.

4.1 Zlepšení kontrol při vyřizování víz pomocí interoperability

Aby konzuláty mohly zjistit, zda se na žadatele o vízum vztahuje zákaz vstupu, jsou podle stávajících pravidel povinny kontrolovat cestující, kteří potřebují vízum, pouze v Schengenském informačním systému (SIS). V současné době neexistuje povinnost kontrolovat žadatele o vízum v žádné jiné databázi EU (např. EURODAC) ani v databázi odcizených a ztracených cestovních dokladů a databázi cestovních dokladů s údaji uvedenými v oběžnících (databázi TDAWN), které spravuje Interpol. Po zavedení systému ETIAS budou bezvízoví cestující do EU muset být prověřeni ve všech příslušných databázích EU.

S cílem lépe předcházet bezpečnostním a migračním rizikům a při respektování zásady nezbytnosti a přiměřenosti opatření na úrovni EU bude Komise analyzovat, zda by měla být změněna pravidla pro vyřizování víz tak, aby bylo zajištěno přinejmenším srovnatelné základní ověření cestujících, kteří vízum potřebují, a cestujících, kteří jsou oprávněni cestovat bez víza.

Jakmile bude Evropský vyhledávací portál zaveden, umožní příslušným orgánům – a také orgánům udělujícím víza – jednoduchým vyhledáváním získávat výsledky ze všech systémů, do kterých mají oprávnění vstupovat (včetně EURODAC, EES a Evropského informačního systému rejstříků trestů – státní příslušníci třetích zemí), bez nutnosti vyhledávat jednotlivě v každém systému. Evropský vyhledávací portál přispěje k odhalování bezpečnostních rizik a rizik nelegální migrace během postupu udělování víz, neboť vízovým úředníkům umožní prověřovat žadatele o víza rychle a efektivně.

Cílem návrhu interoperability je také usnadnit odhalování osob s vícenásobnými identitami a boj proti podvodnému zneužívání totožnosti. Díky tomuto aspektu interoperability bude vízový orgán vyřizující žádost automaticky informován, je-li žadatel znám pod různými totožnostmi, a bude tak moci přijmout vhodné opatření.

4.2 Odstranění zbývajících informačních mezer v oblasti hranic a bezpečnosti: zahrnutí dlouhodobých víz a povolení k pobytu do VIS

Závěrečná zpráva skupiny odborníků na vysoké úrovni zjistila informační mezery na úrovni EU, pokud jde o dokumenty umožňující státním příslušníkům třetích zemí pobývat na území daného členského státu EU po dobu delší než 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Údaje týkající se těchto dokumentů a jejich držitelů nejsou v současné době shromažďovány a tyto údaje nelze ověřit v žádném z rozsáhlých informačních systémů EU v oblasti hranic a bezpečnosti (v omezené míře kromě SIS). Členské státy se domnívají, že současná správa těchto dokumentů vede k nedostatkům, které umožňují přechod státních příslušníků třetích zemí přes hranice a jejich následný volný pohyb v oblasti bez kontroly na vnitřních hranicích. Členské státy proto požádaly Komisi, aby posoudila, zda by k řešení stávajících informačních mezer o těchto kategoriích státních příslušníků třetích zemí byla nutná, proveditelná a přiměřená centrální evidence EU, která by obsahovala informace o dlouhodobých vízech a pobytových vízech.