Návrh ROZHODNUTÍ RADY kterým se mění rozhodnutí 2002/546/ES, pokud jde o dobu jeho použitelnosti /* COM/2013/0781 final - 2013/0387 (CNS) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají nejvzdálenějších regionů EU, mezi nimiž jsou Kanárské ostrovy, v zásadě nedovolují žádné rozdíly zdanění mezi místními produkty a produkty ze Španělska nebo z jiných členských států. Článek 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (bývalý čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES) však předpokládá možnost zavedení konkrétních opatření pro tyto regiony z důvodu trvalého znevýhodnění ohrožujícího jejich sociální a hospodářskou situaci. Rozhodnutím Rady 2002/546/ES ze dne 20. června 2002[1], přijatým na základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES, bylo Španělsku až do 31. prosince 2011 povoleno uplatňovat osvobození od daně „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (dále jen „AIEM“) nebo její snížení u některých produktů, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Seznam produktů, pro které platí výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve výši daně mezi místními a ostatními produkty nesmí podle druhu produktu překročit 5, 15 nebo 25 procentních bodů. Rozhodnutí 2002/546/ES uvádí důvody, které vedly k přijetí těchto konkrétních opatření; patří mezi ně odlehlost, závislost na surovinách a energii, povinnost vytvářet větší zásoby, malý rozsah místního trhu a nízká úroveň vývozní činnosti. Všechna tato znevýhodnění se projevují zvýšením produkčních nákladů, a tedy i prodejní ceny produktů z místní produkce, které by bez konkrétních opatření byly méně konkurenceschopné v porovnání s produkty odjinud, i při zohlednění nákladů na dopravu na Kanárské ostrovy. To by pak ztížilo zachování místní produkce. Konkrétní opatření, na něž se vztahuje rozhodnutí 2002/546/ES, jsou tedy zaměřena na posílení místního odvětví zvýšením jeho konkurenceschopnosti. AIEM je nepřímá daň státu, která je vybírána jednorázově na dodávky zboží na Kanárských ostrovech uskutečněné producenty zboží a na dovoz srovnatelného zboží nebo podobného zboží stejného typu na území Kanárských ostrovů bez ohledu na místo jeho původu. Základ daně u dováženého zboží vychází z celní hodnoty a u dodávek zboží producenty na Kanárských ostrovech z celkové částky protiplnění. Konkrétní opatření, na něž se vztahuje rozhodnutí 2002/546/ES, zavádějí formu diferencovaného zdanění, která bude výhodná pro místní produkci některých produktů. Toto daňové zvýhodnění představuje státní podporu, která vyžaduje schválení Komise; toto schválení bylo uděleno rozhodnutím o státní podpoře NN 22/2008. Celosvětová hospodářská krize z roku 2009 a její dopad v podobě poklesu cestovního ruchu měly pro hospodářství Kanárských ostrovů, které je na příjmech z něj vysoce závislé, vážné důsledky. Zejména snížení počtu pracovních sil v odvětví cestovního ruchu způsobilo na Kanárských ostrovech značný nárůst míry nezaměstnanosti. Tato míra nezaměstnanosti, která se v letech 2001–2007 pohybovala mezi 10,4 % až 12 %, narostla v roce 2008 na 17,3 % a v roce 2009 na 26,2 %. Tento vývoj potvrzuje, jak je nebezpečné, aby hospodářství bylo z velké míry závislé na cestovním ruchu, a že je třeba diverzifikaci hospodářských činností podporovat. Dne 16. listopadu 2010 předložilo Španělsko Komisi žádost o prodloužení doby použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES o dva roky, takže by bylo datum ukončení jeho použitelnosti shodné s datem ukončení použitelnosti Pokynů k regionální podpoře na období 2007–2013[2]. Španělsko rovněž předložilo žádost o dvouleté prodloužení doby použitelnosti rozhodnutí o státní podpoře NN 22/2008, podle něhož je podpora poskytovaná španělskými orgány ohledně daně AIEM slučitelná se společným trhem. Komise toto prodloužení o dva roky povolila rozhodnutím o státní podpoře SA.31950 (N 544/2010)[3], které prodloužilo dobu platnosti rozhodnutí o státní podpoře NN 22/2008 do 31. prosince 2013. Pokud jde o žádost o prodloužení doby použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES, Komise ji posoudila s ohledem na rozsah znevýhodnění Kanárských ostrovů a došla k závěru, že povolení požadovaného prodloužení je odůvodněné. Zpráva Komise Radě o zvláštním režimu týkajícím se daně AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech přijatá dne 28. srpna 2008 skutečně potvrdila, že AIEM funguje uspokojivě a ustanovení rozhodnutí 2002/546/ES není třeba měnit. Rozhodnutí Rady 895/2011/EU ze dne 19. prosince 2011[4] proto změnilo rozhodnutí 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti do 31. prosince 2013. Španělské orgány požádaly o prodloužení platnosti zvláštních pravidel týkajících se AIEM pro zboží vyprodukované na Kanárských ostrovech na období 2014–2020 a upravily seznam produktů a maximální sazby použitelné na některé z nich. Prodloužení musí schválit rozhodnutí Rady podle článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie a rozhodnutí Komise o státní podpoře. Dne 28. června 2013 Komise přijala nové pokyny k regionální podpoře na období 2014–2020[5]. Tyto pokyny jsou součástí širší strategie pro modernizaci kontroly státních podpor, jejímž cílem je podpora růstu na jednotném trhu tím, že bude podporovat účinnější opatření podpory a že se Komise zaměří na prosazování práva v případech, které mají největší dopad na hospodářskou soutěž. Vzhledem k tomu, že tyto pokyny vstoupí v platnost dne 1. července 2014, zdá se odůvodněné prodloužení doby použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES ve znění rozhodnutí 895/2011/EU o šest měsíců, aby bylo datum ukončení jeho použitelnosti shodné s datem vstupu těchto pokynů v platnost. Rozhodnutí 2002/546/ES ve znění rozhodnutí 895/2011/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Ohledně tohoto návrhu proběhly konzultace s příslušnými generálními ředitelstvími Evropské komise a dokument byl přepracován na základě předložených návrhů. Vzhledem k tomu, že podle stávajícího návrhu se má pouze prodloužit doba použitelnosti stávajícího rozhodnutí Rady na omezenou dobu (šesti měsíců) pro stejné produkty a se stejnými omezeními, posouzení dopadů není nutné. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Prodloužit dobu použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES (ve znění rozhodnutí 895/2011/EU), podle něhož je Španělsku povoleno uplatňovat osvobození od daně AIEM nebo její snížení u některých produktů, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Právní základ Článek 349 Smlouvy o fungování EU. Zásada subsidiarity Pouze Rada může na základě článku 349 Smlouvy o fungování EU přijmout konkrétní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů, aby bylo možno přizpůsobit použití smluv pro tyto regiony, včetně společných politik, z důvodu trvalého znevýhodnění ohrožujícího hospodářskou a sociální situaci nejvzdálenějších regionů. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: Jeho účelem je prodloužit dobu použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES ve znění rozhodnutí 895/2011/EU o šest měsíců, aby bylo datum ukončení jeho použitelnosti shodné s datem vstupu pokynů k regionální státní podpoře na období 2014–2020 v platnost. Jakékoliv další prodloužení bude povoleno pouze na základě nové analýzy jednotlivých produktů. Volba nástrojů Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady. Jiné nástroje by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: Text, který je předmětem změn, je sám rozhodnutím Rady, přijatým na stejném právním základě (článek 349 Smlouvy o fungování EU, bývalý čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES). 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie. 2013/0387 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY kterým se mění rozhodnutí 2002/546/ES, pokud jde o dobu jeho použitelnosti RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy (bývalý čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES), s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[6], v souladu se zvláštním legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Rozhodnutím Rady 2002/546/ES ze dne 20. června 2002[7], přijatým na základě článku 299 Smlouvy o ES, bylo Španělsku až do 31. prosince 2011 povoleno uplatňovat osvobození od daně označované jako „Arbitrio sobre Importaciones y Entregas de Mercancías en las Islas Canarias“ (dále jen „AIEM“) nebo její snížení u některých produktů, které byly vyprodukovány na Kanárských ostrovech. Seznam produktů, pro které platí výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve výši daně mezi místními a ostatními produkty nesmí podle druhu produktu překročit 5, 15 nebo 25 procentních bodů. (2) Důsledkem osvobození od daně AIEM a jejího snížení je diferencované zdanění, které je výhodné pro místní produkci některých produktů. Jedná se o státní podporu, která vyžaduje schválení Komise. (3) Rozhodnutí Rady 895/2011/EU ze dne 19. prosince 2011[8] změnilo rozhodnutí 2002/546/ES a prodloužilo dobu jeho použitelnosti do 31. prosince 2013. (4) Dne 28. června 2013 Komise přijala pokyny k regionální státní podpoře na období 2014–2020[9], které stanoví, jakým způsobem mohou členské státy poskytnout podporu společnostem za účelem podpory rozvoje znevýhodněných regionů v Evropě v letech 2014 až 2020. Tyto pokyny, které vstoupí v platnost dne 1. července 2014, jsou součástí širší strategie pro modernizaci kontroly státních podpor, jejímž cílem je podpora růstu na jednotném trhu tím, že bude podporovat účinnější opatření podpory a že se Komise zaměří na prosazování práva v případech, které mají největší dopad na hospodářskou soutěž[10]. (5) Je odůvodněné prodloužit dobu použitelnosti rozhodnutí 2002/546/ES ve znění rozhodnutí 895/2011/EU o šest měsíců, aby bylo datum ukončení jeho použitelnosti shodné s datem vstupu pokynů k regionální státní podpoře na období 2014–2020 v platnost. (6) Rozhodnutí 2002/546/ES ve znění rozhodnutí 895/2011/EU by mělo být odpovídajícím způsobem změněno, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 V první větě čl. 1 odst. 1 rozhodnutí 2002/546/ES ve znění rozhodnutí 895/2011/EU se datum „31. prosince 2013“ nahrazuje datem „30. června 2014“. Článek 2 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Článek 3 Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Úř. věst. L 179, 9.7. 2002, s. 22. [2] Úř. věst. C 54, 4.3.2006, s. 13. [3] Úř. věst. C 237, 13.8.2011, s. 1. [4] Úř. věst. L 345, 29.12.2011, s. 17. [5] Úř. věst. C 209, 23.7.2013, s. 1. [6] Úř. věst. C, , s. . [7] Úř. věst. L 179, 9.7.2001, s. 22. [8] Úř. věst. L 345, 29.12.2011, s. 17. [9] C (2013)3769, 28.6.2013. [10] COM/2012/0209 final.