Malta a Portugalsko byly identifikovány jako země s odlehlými hodnotami, neboť jejich míra inflace se značně odchylovala od průměru eurozóny a byla ovlivněna faktory specifickými pro jednotlivé země, které omezují jejich použitelnost jako smysluplné referenční hodnoty pro ostatní členské státy. To je v souladu s předchozí praxí, neboť takto odlehlé hodnoty byly zjištěny v konvergenčních zprávách z let 2004, 2010, 2013, 2014 a 2016. Odlehlé hodnoty jsou určeny na základě kombinace dvou kritérií: i) míry inflace výrazně pod průměrem eurozóny a ii) míry inflace ovlivněné faktory specifickými pro jednotlivé země, které nelze považovat za reprezentativní pro proces, který ovlivňují inflaci v eurozóně. V minulých konvergenčních zprávách byly obecně považovány za členské státy s odlehlými hodnotami ty členské státy, které měly míru inflace o 1,5 procentního bodu nebo více pod eurozónou. V dubnu 2022 činila dvanáctiměsíční průměrná míra inflace na Maltě 2,2 procentního bodu a v Portugalsku 1,7 procentního bodu pod průměrem eurozóny ve výši 4,4 %.

Hospodářská recese v roce 2020 a fiskální reakce na pandemii COVID-19 vedly k prudkému nárůstu schodků veřejných financí a veřejného dluhu. V roce 2020 byl schodek vyšší než referenční hodnota 3 % HDP stanovená ve Smlouvě ve 25 členských státech, přičemž souhrnný schodek EU činil 6,8 % HDP. V roce 2021 přispělo silné hospodářské oživení ke zlepšení schodků veřejných financí a zlepšení stavu veřejného dluhu, přičemž patnáct členských států zaznamenalo schodky vyšší než 3 % HDP a souhrnný schodek EU klesl na 4,7 % HDP. V březnu 2020 aktivovala Evropská komise se souhlasem ministrů financí EU obecnou únikovou doložku Paktu o stabilitě a růstu. Dne 23. května 2022 Komise ve svém sdělení o jarním balíčku evropského semestru 2022 dospěla k závěru, že období prudkého hospodářského útlumu v Unii ještě neskončilo a že podmínky pro zachování obecné únikové doložky v roce 2023 a pro její deaktivaci od roku 2024 byly splněny. Komise vyzvala Radu, aby tento závěr potvrdila s cílem poskytnout členským státům objasnění. Na jaře 2020, 2021 a 2022 měla Komise za to, že by nemělo být přijato rozhodnutí o tom, zda na členské státy uplatňovat postup při nadměrném schodku, s přihlédnutím k mimořádnému makroekonomickému a fiskálnímu dopadu pandemie COVID-19, který spolu s geopolitickou situací na jaře 2022 vytváří výjimečnou nejistotu, mimo jiné v oblasti navrhování podrobného postupu fiskální politiky. Tyto závěry mají přímé důsledky pro posouzení kritéria stavu veřejných rozpočtů, které je uvedeno v této zprávě.

Kritérium stavu veřejných financí Bulharsko splňuje. Na Bulharsko se nevztahuje rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku. Saldo veřejných financí zůstalo víceméně stabilní se schodkem ve výši 4,0 % HDP v roce 2020 a se schodkem ve výši 4,1 % HDP v roce 2021. Po období rozpočtových přebytků jsou tyto schodky výsledkem šoku způsobeného pandemií a opatření přijatých bulharskou vládou v reakci na tuto situaci. Hospodářská prognóza Komise z jara 2022 předpokládá, že se saldo veřejných financí v roce 2022 zlepší na –3,7 % HDP. Fiskální náklady spojené s osobami prchajícími před válkou na Ukrajině, jakož i opatření v souvislosti s vyššími cenami energie mají negativní dopad na postupy pro zlepšování schodku. Za předpokladu nezměněné politiky se očekává, že schodek v roce 2023 dosáhne –2,4 % HDP. Dne 23. května 2022 přijala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 SFEU pro 18 členských států, včetně Bulharska. Celkově s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům z analýzy v uvedené zprávě vyplývá, že Bulharsko kritérium schodku nesplnilo. V souladu se svým sdělením ze dne 2. března 2022 Komise nenavrhla zahájení nových postupů při nadměrném schodku. Konstatovala, že pandemie COVID-19 má i nadále mimořádný makroekonomický a fiskální dopad, který spolu s ruskou invazí na Ukrajinu vytváří mimořádnou nejistotu, mimo jiné při navrhování podrobného postupu fiskální politiky. Z těchto důvodů se Komise domnívala, že rozhodnutí o tom, zda se má na členské státy uplatnit postup při nadměrném schodku, by na jaře 2022 nemělo být přijato. Poměr veřejného dluhu k HDP se zvýšil z necelých 25 % v roce 2020 na 25,1 % v roce 2021 a očekává se, že v roce 2022 zůstane víceméně stejný, než v roce 2023 pomalu vzroste na 26 %. Navzdory nízké předpokládané míře zadlužení do roku 2032 (37 % HDP) se rizika udržitelnosti dluhu pro Bulharsko ve střednědobém horizontu jeví jako střední. Tato projekce je spojena se značnou nejistotou. Bulharsko si v posledních letech vytvořilo silný fiskální rámec a nyní dosahuje lepších výsledků z pohledu dodržování pravidel. Zdá se však, že systém pravidel je složitý, a stoupá tedy potřeba tento proces zefektivnit.

Roční míra inflace HISC v Bulharsku činila v roce 2020 průměrně 1,2 % a v roce 2021 se zrychlila na 2,8 %. Roční inflace HISC klesla z 1,3 % v dubnu 2020 na –0,3 % v lednu 2021. Celková inflace poté v průběhu roku 2021 rostla a v prvních měsících roku 2022 prudce zrychlila a v dubnu 2022 dosáhla 12,1 %. Deflace cen nezpracovaných potravin a nízká míra inflace cen zpracovaných potravin v období od dubna 2020 do ledna 2021 způsobily pokles inflace. Následné zrychlení inflace v roce 2021 bylo způsobeno silnými tlaky všech obecných kategorií. K roční míře inflace v prosinci 2021 přispěly zejména ceny pohonných hmot, a to hodnotou 3,5 procentního bodu. V první polovině roku 2022 celková inflace dále rostla v důsledku vyšších cen energie a dalšího rozsáhlého růstu cen. Roční míra inflace HISC byla v Bulharsku v letech 2020 a 2021 v průměru vyšší než v eurozóně.

Ustanovení čl. 140 odst. 1 SFEU vyžaduje rovněž, aby zprávy zohledňovaly další faktory, které jsou důležité pro hospodářskou integraci a konvergenci. K těmto dalším faktorům patří integrace trhů, vývoj běžného účtu platební bilance a nákladů na jednotku pracovní síly a jiných cenových indexů. Posledně jmenované jsou zahrnuty do posouzení cenové stability. Tyto další faktory, které je třeba zohlednit, jsou důležitými ukazateli toho, zda by integrace dotyčného členského státu do eurozóny proběhla bez potíží, a rozšiřují pohled na udržitelnost konvergence.

Příslušným dvouletým obdobím pro posouzení stability směnných kurzů v této zprávě je období od 19. května 2020 do 18. května 2022. Při posuzování kritéria stability směnných kurzů bere Komise v úvahu vývoj pomocných ukazatelů, jako je vývoj devizových rezerv a krátkodobé úrokové sazby. Zohledňuje rovněž úlohu politických opatření, včetně devizových intervencí, a případně mezinárodní finanční pomoci při udržování stability směnných kurzů. Dva členské státy, na které se vztahuje výjimka posuzovaná v této zprávě, se v současné době účastní evropského mechanismu směnných kurzů (ERM II) – Bulharsko a Chorvatsko. O vstupu do ERM II se rozhoduje na žádost členského státu a na základě vzájemné dohody všech účastníků ERM II . Tato zpráva se nevztahuje na proces vstupu do ERM II a nepodává posouzení schopnosti členského státu vstoupit do ERM II.

Článek 3 Protokolu o kritériích konvergence stanoví: „Kritérium účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému […] znamená, že členský stát alespoň po dobu posledních dvou let před šetřením dodržoval fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům. Zejména pak nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny vůči euru“ .

Na kritérium směnných kurzů odkazuje SFEU v čl. 140 odst. 1 třetí odrážce jako na „dodržování normálního fluktuačního rozpětí stanoveného mechanismem směnných kurzů Evropského měnového systému po dobu alespoň dvou let, aniž by došlo k devalvaci vůči euru“.

Účinné provádění reforem a investic stanovených v českém plánu pro oživení a odolnost bude řešit klíčové makroekonomické problémy. Patří mezi ně technologické změny, jako jsou změny spojené s automatizací a ekologickou transformací, investice do výzkumu a vývoje, nová zařízení péče o děti a opatření pro zvyšování kvalifikace a rekvalifikaci. Patří sem klíčové investice do energetické účinnosti budov, digitálních dovedností a přístupu podniků k financování. Klíčové reformy jsou zaměřeny na řešení kvality veřejné správy (včetně digitalizace), zvýšení kapacity zařízení péče o děti, zlepšení přístupu ke zdravotnictví a jeho odolnosti, zlepšení vzdělávacích programů, zlepšení služeb na trhu práce, podporu výzkumných činností a zavádění inovací v podnicích. Zlepšování podnikatelského prostředí probíhá prostřednictvím několika opatření elektronické veřejné správy, protikorupčních reforem, včetně posílení institucionálního a správního rámce spojeného s předcházením střetu zájmů a komplexní reformy postupu udělování stavebních povolení, což v současné době představuje hlavní překážky pro investice v Česku.

Komise přezkoumala rovněž další faktory, včetně vývoje platební bilance a integrace trhů. Vnější saldo Česka (kombinovaný běžný a kapitálový účet) zaznamenalo v roce 2020 mimořádně vysoký přebytek ve výši 3,6 % HDP v důsledku dopadů krize COVID-19 na saldo obchodu a prvotních důchodů. České hospodářství je dobře začleněno do eurozóny prostřednictvím obchodních a investičních vazeb. Ve vybraných ukazatelích týkajících se podnikatelského prostředí si Česko vede podobně jako průměr členských států eurozóny. Výzvy se týkají institucionálního rámce, včetně výkonnosti veřejné správy a protikorupčního rámce, například v souvislosti s předcházením střetům zájmů. Finanční sektor v Česku je menší a méně rozvinutý než v eurozóně. Tržní financování je méně rozvinuté, což se odráží na velmi malých trzích s vlastním kapitálem a zadluženosti soukromého sektoru. Český finanční sektor je dobře začleněn do finančního systému eurozóny, zejména díky vysoké míře zahraničního vlastnictví finančních zprostředkovatelů.

Kritérium směnného kurzu Česko nesplňuje. Česká koruna se neúčastní ERM II. Česko uplatňuje režim de iure plovoucího směnného kurzu, který centrální bance umožňuje provádět intervence na devizovém trhu. V návaznosti na opatření omezující volný pohyb osob přijatá v raných fázích pandemie COVID-19 koruna v dubnu 2020 (meziročně) výrazně oslabila přibližně o 6 %. Od června 2020 do prosince 2020 kolísala na mírně vyšší úrovni a poté vstoupila do fáze posilování, která na začátku roku 2022 náhle skončila. K posilování došlo především v důsledku prudkého zpřísnění měnové politiky ze strany ČNB. Po ruské invazi na Ukrajinu však česká koruna zaznamenala silné depreciační tlaky, které vyvolaly krátkodobé stabilizační zásahy ČNB na devizovém trhu počátkem března 2022. V dubnu 2022 byla česká koruna vůči euru přibližně o 12 % silnější než o dva roky dříve. Diferenciály krátkodobých úrokových sazeb vůči eurozóně vzrostly z přibližně 90 bazických bodů v květnu 2021 na přibližně 580 bazických bodů do dubna 2022, a to po silném cyklu zpřísňování, který ČNB zahájila v srpnu 2021.

Kritérium stavu veřejných financí Česko splňuje. Na Česko se nevztahuje rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku. Saldo veřejných financí se poněkud zhoršilo ze schodku ve výši 5,8 % v roce 2020 na schodek ve výši 5,9 % HDP v roce 2021. Hospodářská prognóza Komise z jara 2022 očekává, že se saldo veřejných financí v roce 2022 zlepší na –4,3 % HDP, a to navzdory negativnímu dopadu ruské invaze na Ukrajinu. Ta vedla k zavedení mimořádných a integračních opatření na podporu osob, které prchají z Ukrajiny, jakož i k opatřením na snížení nákladů na energie. Předpokládá se, že saldo veřejných financí v roce 2023 dosáhne –3,9 % HDP za předpokladu, že nedojde ke změně politiky. Dne 23. května 2022 přijala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 SFEU pro 18 členských států, včetně Česka. Celkově s přihlédnutím ke všem relevantním faktorům z analýzy ve zprávě vyplývá, že Česko kritérium schodku nesplnilo. V souladu se svým sdělením ze dne 2. března 2022 Komise nenavrhla zahájení nových postupů při nadměrném schodku. Konstatovala, že pandemie COVID-19 má i nadále mimořádný makroekonomický a fiskální dopad, který spolu s ruskou invazí na Ukrajinu vytváří mimořádnou nejistotu, mimo jiné při navrhování podrobného postupu fiskální politiky. Z těchto důvodů se Komise domnívala, že rozhodnutí o tom, zda se má na členské státy uplatnit postup při nadměrném schodku, by na jaře 2022 nemělo být přijato. Poměr veřejného dluhu k HDP se zvýšil z přibližně 38 % v roce 2020 na 41,9 % v roce 2021 a očekává se, že v roce 2022 vzroste na 42,8 % a v roce 2023 na 44,0 %. Rizika udržitelnosti dluhu pro Česko se ve střednědobém horizontu jeví jako střední, zejména proto, že se předpokládá, že veřejný dluh vzroste v roce 2032 na přibližně 61 % HDP. Tato projekce je značně citlivá vůči nepříznivému makrofinančnímu vývoji. Český národní fiskální rámec je dobře rozvinutý. Po vypuknutí pandemie COVID-19 parlament zrychleně přijal legislativní změny, které umožňují větší schodek v období 2021–2027 a delší postup korekce (ve strukturálním vyjádření o 0,5 procentního bodu ročně).

Účinné provádění reforem a investic stanovených v bulharském plánu pro oživení a odolnost bude řešit klíčové makroekonomické problémy. Mezi ně patří sociální začleňování, vzdělávání a dovednosti, zdravotní péče, dekarbonizace, digitální transformace, podnikatelské prostředí a financování malých a středních podniků. Klíčové investice jsou namířeny do výroby energie z obnovitelných zdrojů, skladování elektřiny a propojovací kapacity a do digitalizace veřejné správy a digitálních dovedností. Mezi klíčové reformy patří zavedení rámce pro postupné ukončení těžby uhlí, liberalizace trhu s elektřinou, komplexní reforma vzdělávání a posílení systému minimálního příjmu, rámce pro boj proti praní peněz a insolvenčního rámce. Plán rovněž obsahuje opatření ke zvýšení efektivity veřejné správy a soudního systému, jakož i k prevenci, odhalování a nápravě korupce.

Komise přezkoumala rovněž další faktory, včetně vývoje platební bilance a integrace trhů. Vnější saldo Bulharska (kombinovaný běžný a kapitálový účet) zůstalo v přebytku, a to ve výši 1,5 % HDP v roce 2020 a 0,3 % v roce 2021. Bulharské hospodářství je dobře začleněno do eurozóny prostřednictvím obchodních a investičních vazeb. Ve vybraných ukazatelích týkajících se podnikatelského prostředí si Bulharsko vede hůře než mnohé členské státy eurozóny. Výzvy se týkají rovněž institucionálního rámce, včetně korupce a výkonnosti veřejné správy. V souvislosti s úspěšnou účastí v ERM II a v souladu s plánem pro oživení a odolnost však Bulharsko přijímá opatření ke zlepšení podnikatelského prostředí a zachování stability finančního sektoru ve čtyřech oblastech, na něž se vztahují výše uvedené závazky po vstupu do ERM II. Finanční sektor v Bulharsku je menší a méně rozvinutý než v eurozóně s nadprůměrným podílem úvěrů se selháním, který v posledních několika letech klesal jen velmi pomalu. Bulharskému finančnímu sektoru dominuje bankovnictví; bulharský bankovní sektor je dobře integrován do finančního sektoru eurozóny, zejména díky vysoké míře zahraničního vlastnictví. Tržní financování je však méně rozvinuté, což se odráží na velmi malých trzích s vlastním kapitálem a zadluženosti soukromého sektoru. V souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze dospěla Komise ve své zprávě mechanismu varování za rok 2022 k závěru, že pro Bulharsko není nutné provádět další hloubkovou analýzu.

Kritérium konvergence dlouhodobých úrokových sazeb Bulharsko splňuje. Průměrná dlouhodobá úroková sazba v jednoletém období až do dubna 2022 činila 0,5 %, což je výrazně méně než referenční hodnota ve výši 2,6 %. Dlouhodobé úrokové sazby v Bulharsku byly od začátku roku 2020 do konce roku 2021 velmi nízké a poměrně stabilní a držely se v pásmu od 0,1 do 0,4 %. V červnu až červenci 2020, kdy se referenční úroková sazba zvýšila na 0,7 %, bylo dosaženo pouze krátkého maxima. Ve stejném období se rozpětí vůči německým referenčním dluhopisům pohybovalo většinou kolem 60 bazických bodů, přičemž v polovině roku 2020 dosáhlo krátkodobého maxima nad 100 bazických bodů. Na začátku roku 2022 se však jak úroková sazba, tak rozpětí začaly zvyšovat a v dubnu 2022 činily 1,6 % a 89 bazických bodů.

V souladu s režimem pevného směnového kurzu byl směnný kurz bulharského leva vůči euru od předchozí konvergenční zprávy stabilní. Dvouleté období relevantní pro posouzení stability směnných kurzů trvá od 19. května 2020 do 18. května 2022. Bulharský lev se připojil k ERM II dne 10. července 2020 a vůči euru sleduje střední kurz 1,95583 se standardním fluktuačním pásmem ±15 %. Bulharská národní banka prosazuje svůj hlavní cíl cenové stability pomocí upevnění směnného kurzu v rámci režimu pevného směnného kurzu. Bulharsko zavedlo režim pevného směnného kurzu v roce 1997, kdy navázalo bulharský lev na německou marku a později na euro. Bulharsko se připojilo k ERM II se svým stávajícím režimem pevného směnného kurzu prostřednictvím jednostranného závazku, čímž ECB neukládá žádné další povinnosti. Směnný kurz leva zůstal během dvouletého posuzovaného období stabilní bez jakýchkoli známek napětí nebo devalvace vůči euru. Další ukazatele, např. vývoj devizových rezerv a krátkodobých úrokových sazeb, ukazují, že investoři vnímají Bulharsko z hlediska rizik i nadále pozitivně. Odolnost režimu pevného směnného kurzu nadále podtrhuje značná rezerva oficiálních rezerv. Po vstupu do ERM II se Bulharsko zavázalo provést soubor politických opatření – tzv. závazků po vstupu – s cílem zajistit, aby jeho účast na tomto mechanismu byla udržitelná a aby země před přijetím eura dosáhla vysokého stupně hospodářské konvergence. Tato opatření se týkají čtyř oblastí politiky: nebankovního finančního sektoru, insolvenčního rámce, rámce pro boj proti praní peněz a řízení státních podniků. Bulharsko v současné době pracuje na splnění těchto závazků po vstupu, a to ve spolupráci s Komisí, která sleduje jeho pokrok.

Právní předpisy v Chorvatsku jsou plně slučitelné s povinností souladu podle článku 131 SFEU.

Kritérium cenové stability Chorvatsko splňuje. Průměrná míra inflace v Chorvatsku v období 12 měsíců do dubna 2022 činila 4,7 %, což je méně než referenční hodnota ve výši 4,9 %. Podle projekcí má i v nadcházejících měsících zůstat pod referenční hodnotou.

V roce 2021 činila roční míra inflace HISC v průměru 2,7 %, což je ve srovnání s rokem 2020 výrazný nárůst, kdy tato míra činila v průměru 0 %. Inflace byla v Chorvatsku v období od dubna 2020 do ledna 2021 mírně záporná, zejména kvůli velmi nízké a záporné inflaci energetického a neenergetického průmyslového zboží. Poté se v průběhu roku 2021 a v prvních měsících roku 2022 prudce zrychlila a v dubnu dosáhla 9,6 %. Nárůst v roce 2021 a na začátku roku 2022 byl rozsáhlý a odrážel vyšší ceny energie, ale také zrychlení jádrové inflace. Roční míra inflace HISC se v Chorvatsku v letech 2020 a 2021 v průměru velmi blížila míře inflace v eurozóně.

Hospodářská prognóza Komise z jara 2022 očekává, že roční inflace HISC se v roce 2022 zrychlí na 6,1 % a poté v roce 2023 zpomalí na 2,8 %, což bude podpořeno především očekávaným poklesem mezinárodních cen komodit. Předpokládá se proto, že celková inflace zůstane v letech 2022 a 2023 velmi blízko celkové inflaci v eurozóně. Očekává se, že míra jádrové inflace bude v roce 2022 vyšší než v eurozóně (tj. 4,3 % oproti 3,5 %), což odráží silnější oživení po krizi COVID-19 v Chorvatsku, ale očekává se, že to bude pouze dočasný stav, neboť se předpokládá, že se tento rozdíl v roce 2023 zmenší (tj. 3,3 % oproti 3,1 %). U nákladů na jednotku pracovní síly se předpokládá, že zůstanou utlumené v roce 2022 i 2023.

Požadavek udržitelnosti znamená, že dodržování referenční hodnoty je spíše výsledkem základních veličin než dočasných faktorů. Analýza základních veličin a skutečnost, že referenční hodnota bude v nadcházejících měsících nadále plněna, podporují pozitivní hodnocení plnění kritéria cenové stability. Zatímco se očekává, že investice a reformy související s plánem pro oživení a odolnost budou mít v dlouhodobém horizontu utlumený, ne-li dezinflační účinek, investice by měly v krátkodobém horizontu rovněž podporovat agregátní poptávku (viz následující odstavec). Podle hospodářské prognózy Komise z jara 2022 se předpokládá, že inflace v horizontu prognózy výrazně zmírní, což naznačuje, že jakýkoli možný krátkodobý inflační účinek investic souvisejících s plánem pro oživení a odolnost by měl zůstat omezený.

V dlouhodobějším horizontu budou inflační vyhlídky záviset zejména na růstu mezd v souladu s produktivitou. Inflační cykly v Chorvatsku jsou již nyní vysoce synchronizovány s inflačním cyklem eurozóny a očekává se, že vývoj mezd bude tuto synchronizaci nadále upevňovat. Ačkoli reformy trhu práce v letech 2013 a 2014 podstatně zvýšily míru flexibility na trhu práce, stanovování mezd stále ještě není v dokonalém souladu s vývojem produktivity. To částečně souvisí s vedoucí úlohou veřejného sektoru v oblasti mezd. Neočekává se, že s přistoupením k euru se související rizika, pokud jde o vývoj mezd, zvýší. Kromě toho by reformy související s plánem pro oživení a odolnost (např. snížení administrativní zátěže a parafiskálních poplatků, deregulace služeb atd.) měly posílit hospodářskou soutěž na trhu a snížit náklady pro společnosti, což v dlouhodobém horizontu povede k tlaku na snižování cen konečných výrobků. K lepšímu sladění mezd a produktivity ve střednědobém horizontu by mohly přispět zejména dvě reformy. Tou první je nový mzdový a pracovní model ve státní a veřejné službě, který by měl zavést spravedlivější, transparentnější a udržitelnější mzdový systém ve státní správě a ve veřejných službách. Druhým je novela zákoníku práce, která mimo jiné řeší neodůvodněné dočasné zaměstnávání a motivuje pracovníky, aby zůstali ekonomicky aktivní. Kromě toho, ačkoli existuje potenciál pro další sbližování úrovní cen v dlouhodobém horizontu, je třeba poznamenat, že díky hodnotě přibližně 67 % průměru eurozóny v roce 2020 dosáhla úroveň cen v Chorvatsku již vyšší úrovně cenové konvergence s eurozónou než ostatní členské státy v době, kdy vstoupily do eurozóny.

Kritérium stavu veřejných financí Chorvatsko splňuje. Na Chorvatsko se nevztahuje rozhodnutí Rady o existenci nadměrného schodku. Po třech letech obecně vyrovnaných rozpočtů a přebytků se saldo veřejných financí v roce 2020 změnilo na schodek ve výši 7,3 % HDP v důsledku krize COVID-19. Schodek veřejných financí se v roce 2021 snížil na 2,9 % HDP, a to především díky silnému hospodářskému oživení a postupnému ukončování podpůrných opatření v souvislosti s onemocněním COVID-19. Hospodářská prognóza Komise z jara 2022 předpokládá, že se saldo veřejných financí v roce 2022 dále zlepší na –2,3 % HDP, a to bez ohledu na opatření přijatá vládou s cílem snížit hospodářský a sociální dopad zvýšení cen energie a bez ohledu na náklady na pomoc osobám prchajícím z Ukrajiny. V roce 2023 by mělo saldo veřejných financí za předpokladu nezměněné politiky dosáhnout –1,8 % HDP. Poměr veřejného dluhu k HDP se snížil z přibližně 87 % v roce 2020 na 79,8 % v roce 2021 a očekává se, že v roce 2022 klesne na 75,3 % a v roce 2023 na 73,1 %. Rizika týkající se udržitelnosti dluhu pro Chorvatsko se ve střednědobém horizontu jeví jako střední, přičemž se předpokládá, že veřejný dluh zůstane pod úrovní roku 2021 až do roku 2032. Tyto projekce jsou však značně citlivé vůči nepříznivému makrofinančnímu vývoji. Chorvatský fiskální rámec byl nedávno výrazně posílen, zejména díky provedení některých zbývajících požadavků směrnice Rady o rozpočtových rámcích (2011/85/EU) ve vnitrostátním právu.

Směnný kurz chorvatské kuny vůči euru je od předchozí konvergenční zprávy víceméně stabilní. Dvouleté období relevantní pro posouzení stability směnných kurzů trvá od 19. května 2020 do 18. května 2022. Chorvatská kuna se připojila k ERM II dne 10. července 2020 a vůči euru sleduje střední kurz 7,53450 se standardním fluktuačním pásmem ±15 %. Poté, co v prvních dvou měsících pandemie v březnu a dubnu 2020 směnný kurz kuna-euro oslabil vůči euru až o 2 %, byl v období dvou měsíců před vstupem Chorvatska do ERM II stabilní, pouze s drobnými odchylkami od středního kurzu po vstupu do ERM II. Kuna od vstupu do ERM II kolísala v úzkém pásmu méně než ±1 % oproti svému střednímu kurzu vůči euru, přičemž chorvatská centrální banka provozovala před vstupem do ERM II de iure plovoucí směnný kurz. V posledních dvou letech vykazoval směnný kurz kuny vůči euru sezonní trend dočasného mírného posilování v létě díky přílivu cizích měn v souvislosti s odvětvím cestovního ruchu. Dne 18. května 2022 činil kurz kuny vůči euru 7,535 HRK/EUR, což je velmi blízko jejího středního kurzu ERM II k euru a víceméně stabilní ve srovnání s úrovní o dva roky dříve. Z dalších ukazatelů, např. vývoje devizových rezerv a krátkodobých úrokových sazeb, vyplývá, že investoři vnímají Chorvatsko z hlediska rizik i nadále pozitivně. Mezinárodní rezervy držené Chorvatskou národní bankou na konci roku 2021 činily 25 miliard EUR, což znamenalo nárůst z necelých 19 miliard EUR na konci roku 2020. Rozpětí chorvatské referenční krátkodobé sazby, tj. tříměsíční sazby NRR, na sazbu EURIBOR bylo v období 2020–2021 víceméně stabilní a činilo průměrně přibližně 60 bazických bodů. Se vstupem do ERM II se Chorvatsko zavázalo provést soubor politických opatření – tzv. závazků po vstupu – s cílem zajistit, aby jeho účast na tomto mechanismu byla udržitelná a aby země před přijetím eura dosáhla vysokého stupně hospodářské konvergence. Tato opatření se týkají čtyř oblastí politiky: boje proti praní peněz, podnikatelského prostředí, státních podniků a insolvenčního rámce.

Kuna se po dobu dvou let, na něž se vztahuje toto hodnocení, držela velice blízko střednímu kurzu ERM II. Nedošlo k devalvaci centrální parity kuny v rámci ERM II. Při případném rozhodnutí Rady v červenci 2022 se kuna bude účastnit ERM II již 24 měsíců. Kritérium směnného kurzu Chorvatsko splňuje.

Kritérium konvergence dlouhodobých úrokových sazeb Chorvatsko splňuje. Průměrná dlouhodobá úroková sazba v Chorvatsku v dubnu 2022 činila 0,8 %, což je výrazně pod referenční hodnotou ve výši 2,6 %. Poté, co v prvních dvou měsících pandemie vzrostla v dubnu 2020 o více než 60 bazických bodů na 1,2 %, se dlouhodobá úroková sazba postupně snižovala a do konce roku 2021 klesla až na 0,3 %. Dlouhodobá úroková sazba se v prosinci 2021 mírně zvýšila a v prvních měsících roku 2022 se zvýšila v důsledku rostoucích geopolitických rizik na celosvětové úrovni a zhoršení inflačního výhledu v kontextu již tak vysoké míry inflace ve většině vyspělých ekonomik. Rozpětí vůči německým dlouhodobým referenčním dluhopisům bylo v roce 2020 mírně nad hodnotou 100 bazických bodů, ale v roce 2021 se postupně snižovalo a na konci roku 2021 kleslo na přibližně 50 bazických bodů. Na začátku roku 2021 se opět zvýšilo na více než 100 bazických bodů a v dubnu 2022 vzrostlo na 168 bazických bodů poté, co v předchozím měsíci dosáhlo maxima 180 bazických bodů.

Komise přezkoumala rovněž další faktory, včetně vývoje platební bilance a integrace trhů. Vnější saldo Chorvatska (kombinovaný běžný a kapitálový účet) se v roce 2020 snížilo na 2,1 % HDP (z 4,6 % HDP v roce 2019) v důsledku hospodářského dopadu pandemie COVID-19. Díky vysokému přebytku běžného účtu v důsledku výrazného oživení vývozních služeb v oblasti cestovního ruchu v roce 2021 výrazně vzrostlo na 5,5 % HDP. Chorvatské hospodářství je dobře začleněno do eurozóny prostřednictvím obchodních a investičních vazeb. Ve vybraných ukazatelích týkajících se podnikatelského prostředí si Chorvatsko vede hůře než mnohé členské státy eurozóny. Výzvy se mimo jiné týkají institucionálního rámce, včetně kvality právních předpisů a korupce. V rámci závazků po vstupu do ERM II však bylo obnoveno úsilí o zlepšení podnikatelského prostředí, zejména o snížení administrativní zátěže a regulačních omezení (viz rovněž níže odstavec o opatřeních souvisejících s plánem pro oživení a odolnost). Chorvatský bankovní sektor je dobře začleněn do finančního systému eurozóny, zejména díky vysokému podílu zahraničního vlastnictví finančních zprostředkovatelů. V červenci 2020 přijala ECB rozhodnutí o navázání úzké spolupráce s Chorvatskou národní bankou v oblasti bankovního dohledu. ECB je nyní odpovědná za dohled nad velkými chorvatskými bankovními institucemi a Chorvatsko se fakticky připojilo k bankovní unii. Chorvatský finanční sektor je z hlediska HDP menší než finanční sektor eurozóny. Dominuje mu bankovní sektor, který je dobře integrován do bankovního sektoru eurozóny, zejména prostřednictvím zahraničního vlastnictví. Zároveň je v Chorvatsku relativně velký i sektor pojišťovnictví a penzijních fondů. Tržní financování je však méně rozvinuté, což se odráží na velmi malých trzích s vlastním kapitálem a zadluženosti soukromého sektoru. V souvislosti s postupem při makroekonomické nerovnováze dospěla Komise ve své zprávě mechanismu varování za rok 2022 k závěru, že Chorvatsko vyžaduje hloubkový přezkum. V aktualizovaném srovnávacím přehledu včetně údajů do roku 2020 byly ukazatele čisté investiční pozice vůči zahraničí, růstu nákladů na jednotku pracovní síly, růstu cen rezidenčních nemovitostí a hrubého veřejného dluhu vyšší než orientační prahové hodnoty. Ze zjištění hloubkového přezkumu Komise z roku 2022 však vyplývá, že po relativně omezeném zhoršení v roce 2020 došlo v roce 2021 k obnovení odstraňování makroekonomické nerovnováhy. Na základě tohoto hloubkového přezkumu dospěla Komise k závěru, že Chorvatsko se již nepotýká s makroekonomickou nerovnováhou.

Účinné provádění reforem a investic stanovených v chorvatském plánu pro oživení a odolnost bude řešit klíčové makroekonomické a institucionální problémy. Patří mezi ně nízká míra zaměstnanosti a ekonomické aktivity, nedostatky v dovednostech, zatěžující a složité podnikatelské prostředí a nízká kvalita vzdělávání. Klíčové investice zahrnují energetickou účinnost a rekonstrukci budov po zemětřesení, udržitelnou dopravu, digitální transformaci veřejné správy a infrastrukturu 5G. Plánují se reformy v oblastech, jako je předškolní vzdělávání a péče, systém zdravotní péče, boj proti praní peněz a boj proti korupci, soudnictví, fiskální rámec a podnikatelské prostředí, zejména snížením administrativních překážek.

5.MAĎARSKO

Na základě posouzení slučitelnosti právních předpisů a plnění kritérií konvergence a s přihlédnutím k dalším relevantním faktorům se Komise domnívá, že Maďarsko nesplňuje podmínky pro přijetí eura.

Právní předpisy v Maďarsku – zejména zákon o Maďarské národní bance (Magyar Nemzeti Bank, MNB) – nejsou zcela slučitelné s povinností souladu podle článku 131 SFEU. Neslučitelné prvky se týkají zejména nezávislosti MNB, zákazu měnového financování a začlenění centrální banky do ESCB v době přijetí eura s ohledem na úkoly ESCB stanovené v čl. 127 odst. 2 SFEU a v článku 3 statutu ESCB/ECB. Zákon o MNB obsahuje rovněž další nedostatky, pokud jde o začlenění této centrální banky do ESCB.

Kritérium cenové stability Maďarsko nesplňuje. Průměrná míra inflace v Maďarsku v období 12 měsíců předcházejících dubnu 2022 činila 6,8 %, což je značně více než referenční hodnota ve výši 4,9 %. Podle projekcí má i v nadcházejících měsících zůstat vysoko nad referenční hodnotou.

Roční inflace HISC v Maďarsku v letech 2020 a 2021 rostla a v průměru dosáhla v roce 2020 hodnoty 3,4 % a v roce 2021 hodnoty 5,2 %. Roční inflace HISC vzrostla z hodnoty 2,5 % v dubnu 2020 na 5,2 % v dubnu 2021. Poté se v prvních měsících roku 2022 dále zrychlila a v březnu 2022 dosáhla 8,6 %. Zrychlení inflace v roce 2021 bylo způsobeno především vývojem cen energií a komodit. Jádrová inflace (měřená jako inflace HISC bez energie a nezpracovaných potravin) se však po mírném uvolnění mezi srpnem 2020 a březnem 2021 prudce zvýšila. V dubnu 2022 činila inflace 9,6 %. Roční míra inflace HISC byla v Maďarsku v letech 2020 a 2021 v průměru vyšší než v eurozóně.