EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 17.11.2021 COM(2021) 708 final SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Náš odpad, naše odpovědnost:























přeprava odpadů v zeleném a rozvinutějším oběhovém hospodářství



1.ÚVOD Základním kamenem dobře fungujícího oběhového hospodářství je silný a integrovaný trh s druhotnými surovinami. Nakládání s odpady jako se zdrojem vyžaduje usnadnění jejich oběhu, aby mohl zajistit cenné toky materiálů na podporu udržitelnější a odolnější výroby, opětovného zpracování a využití. To přispěje k plnění cílů EU v oblasti klimatu stanovených v právním rámci pro klima a v balíčku legislativních návrhů EU s názvem „Fit for 55“ spočívajících ve snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 o 55 % ve srovnání s úrovněmi z roku 1990. Pouze 12 % surovin, které průmysl EU využívá, dnes pochází z recyklace. Ačkoli přeprava odpadů k dalšímu využití v EU v posledních deseti letech neustále narůstá, příliš mnoho odpadních materiálů stále není k opětovnému využití nebo recyklaci do nových produktů v EU připraveno, což představuje značnou ztrátu v jejím přechodu na oběhové hospodářství. EU každoročně vyváží přibližně 33 milionů tun odpadu. To představuje asi 16 % celkového světového obchodu s odpady, což znamená, že EU je jedním z největších vývozců odpadu na světě. EU rovněž dováží 16 milionů tun odpadu, zatímco se 70 miliony tun odpadu se obchoduje v rámci EU. EU je silně závislá na vývozu řady toků odpadu, zejména železného a neželezného kovového šrotu, papírového odpadu, plastového odpadu, textilního odpadu a skleněného odpadu. Vývoz odpadů z EU se od roku 2004 zvýšil o 75 %, přičemž téměř polovina odpadu putuje do zemí, které nejsou členy OECD. To vedlo k nárůstu znečištění spojenému s nevhodným zpracováním některých těchto odpadů v mnoha cílových zemích. Velké objemy odpadů vyvezených z EU končí na otevřených skládkách nebo jsou spalovány v otevřeném prostoru, kde znečišťují ovzduší a vodu, poškozují veřejné zdraví a uvolňují značné množství skleníkových plynů. To je problematické zejména v rozvojových a rozvíjejících se zemích, které se již tak či tak potýkají s obtížnými problémy při nakládání s vlastním odpadem a v budoucnu se právě v nich očekává největší nárůst produkce odpadů. Únik plastového odpadu vyvezeného do zahraničí do oceánu se rovněž stal hlavním zdrojem znečištění moří. Rostoucí počet zemí zavedl omezení nebo zákaz dovozu odpadů, zejména Čína, která byla největším dovozcem plastového a papírového odpadu z EU, po níž následují další významní dovozci odpadu z EU v jihovýchodní Asii. Kromě toho je nedovolené obchodování s odpady jednou z nejzávažnějších forem trestné činnosti proti životnímu prostředí, přičemž v této oblasti působí sítě organizované trestné činnosti, a to jak pro přepravu odpadů uvnitř EU, tak i mimo EU. Koordinované kampaně pro prosazování právních předpisů naznačují, že 15 % až 30 % přepravy odpadů může být ilegální, což představuje až 9,5 miliardy EUR ročních příjmů z nelegálního trhu s odpady v EU. Kromě škod na životním prostředí představuje nedovolené obchodování s odpady také bezpečnostní hrozby, zejména v situacích, kdy jsou zločinecké skupiny zapojené do takových akcí rozptýleny v několika zemích. Je proto nanejvýš důležité, aby EU a členské státy učinily z boje proti nedovolenému obchodování s odpady vyšší prioritu mezi donucovacími orgány, zlepšily spolupráci mezi všemi příslušnými orgány a zajistily, aby sankce za trestnou činnost v odvětví odpadů byly skutečně odrazující. Tento vývoj odhalil, jak křehký je obchodní model, v němž se vývoz odpadu stal běžným způsobem, jak řešit některé toky odpadů vznikající v EU. Je nezbytné, aby EU převzala větší odpovědnost za svůj vlastní odpad, a zajistila zachování vysoké úrovně ochrany životního prostředí a zásady „znečišťovatel platí“. Modernizace politiky a právních předpisů EU v oblasti přepravy odpadů a přechod na digitální řešení podpoří větší míru přepravy odpadů, které mají být zasílány k přípravě pro opětovné použití a recyklaci v EU, a poskytne pobídky ke snížení vzniku odpadů. Výsledkem bude lepší zabezpečení dodávek pro průmyslové ekosystémy v EU, snížení jejich závislosti na využívání primárních surovin, včetně kritických surovin, podpora jejich plného začlenění do oběhových modelů a snížení jejich uhlíkové stopy. Dobrým příkladem v tomto ohledu je ocelářský průmysl, který Komise označila v nové průmyslové strategii pro Evropu za prioritu mezi energeticky náročnými průmyslovými odvětvími pro přechod k oběhovému a klimaticky neutrálnímu evropskému hospodářství. Vyšší využívání šrotu je klíčem k dekarbonizaci ocelářského průmyslu, neboť ve srovnání s používáním železné rudy se využitím 1 tuny ocelového šrotu ušetří přibližně 1,5 tuny emisí skleníkových plynů. Použití šrotu pro výrobu hliníku nebo mědi rovněž vede k nižším emisím skleníkových plynů, znečištění a spotřebě energie. Zelená dohoda pro Evropu, nový akční plán pro oběhové hospodářství a akční plán pro nulové znečištění vyzvaly Evropskou komisi, aby navrhla nový přístup k přepravě odpadů v EU. Občané rovněž výslovně požadují, aby EU bojovala proti problému s odpady a podporovala recyklaci, což bylo jasně vyjádřeno v souvislosti s konferencí o budoucnosti Evropy. Toto sdělení, které doprovází návrh Komise na nová pravidla pro přepravu odpadů , stanoví prioritní opatření EU, která mají zajistit, aby: ·byla usnadněna přeprava odpadů určených k přípravě k opětovnému využití a recyklaci v EU, ·EU nevyvážela své problémy s odpadem do třetích zemí a ·účinněji se řešila nedovolená přeprava odpadů. 2.NOVÁ PRAVIDLA EU PRO PŘEPRAVU ODPADŮ: NA CESTĚ K POZITIVNÍ INTERAKCI V EU I MIMO NI 2.1. Uvolnění potenciálu vnitřního trhu EU EU má komplexní právní předpisy a ambiciózní program, jejichž cílem je omezovat vznik odpadů a přeměňovat odpad na zdroje. Hlavní zásadou pro revizi pravidel EU pro přepravu odpadů, kterou navrhla Komise, je vybudovat silné a odolné oběhové hospodářství snížením zbytečných překážek a zátěže, které v současné době brání hladkému oběhu opětovně použitelných výrobků a druhotných surovin v EU. Komise navrhuje usnadnit přepravu odpadů na vnitřním trhu EU pomocí těchto opatření: ·Užší sladění pravidel pro přepravu odpadů s hierarchií způsobů nakládání s odpady. Komise navrhuje stanovit mnohem přísnější pravidla pro přepravu odpadů určených k skládkování nebo spalování v jiném členském státě. Navrhuje rovněž posílit vazby mezi pravidly pro přepravu odpadů a plány pro nakládání s odpady stanovenými členskými státy za účelem dosažení jejich cílů v oblasti předcházení vzniku odpadů a nakládání s nimi podle práva EU. To by mělo motivovat k přepravě odpadů určených k přípravě k opětovnému využití a recyklaci a podporovat růst, zaměstnanost a inovace v těchto odvětvích. ·Přechod k digitálním řešením pro vydávání a výměnu informací a dokumentů požadovaných pro přepravu odpadů mezi členskými státy EU. Všechny subjekty zapojené do přepravy odpadů, a to jak veřejné, tak soukromé, budou moci předkládat informace a mít k nim přístup prostřednictvím on-line nástrojů. Tím se urychlí výměna dokumentů a nahradí se stávající, většinou zastaralé postupy založené na listinných dokladech a umožní se lépe monitorovat a kontrolovat toky odpadů přesahující hranice států. ·Zlepšení zrychleného postupu pro přepravu odpadů. Byly by stanoveny harmonizované podmínky s cílem usnadnit přepravu do zařízení na využití odpadů, která podléhá předchozímu souhlasu příslušných orgánů, a zajistit, aby byly vzájemně uznávány všemi členskými státy. Tím se urychlí přeprava do zařízení na využití odpadů, která fungují v souladu s vysoce kvalitními normami.

·Harmonizovanější klasifikace odpadu přepravovaného v rámci EU. Komise navrhuje, aby kritéria používaná pro klasifikaci některých toků odpadů, jako jsou prahové hodnoty kontaminace, byla dohodnuta na úrovni EU. Tím se vyřeší současná roztříštěnost vnitřního trhu EU, kde mají členské státy rozdílné názory na to, zda by konkrétní toky odpadů měly podléhat oznamovacímu režimu EU, a proto uplatňují různá pravidla pro jejich přepravu. Tato opatření usnadní zlepšení oběhovosti výrobků a materiálů a vytvoří pobídky pro investice, jakož i pro vývoj a zavádění nových technologií v rámci hodnotových řetězců. Odvětví odpadů podpoří tak, aby urychlilo modernizaci, rozšířilo svou kapacitu pro nakládání s dodatečným odpadem, zejména s plasty a textilním odpadem, a zapojilo se do vysoce kvalitní recyklace, zatímco výrobní odvětví bude mít prospěch ze zvýšené dostupnosti recyklovaných materiálů pro jejich výrobu. Bezprecedentní úroveň veřejné finanční podpory zavedené EU na investice, které mají podnikům a průmyslovým odvětvím pomoci zotavit se z krize spojené s pandemií COVID-19, poskytuje značné příležitosti všem aktérům v odvětví odpadů, zejména malým a středním podnikům, a odvětvím zpracovávajícím odpad, aby se urychlil přechod na oběhové hospodářství. 2.2. Zastavení vývozu problémů s odpadem mimo EU Stávající právní předpisy EU kromě zákazu vývozu nebezpečného odpadu do zemí, které nejsou členy OECD, stanoví, že odpad může být vyvezen mimo EU pouze tehdy, pokud je s ním v zemích určení nakládáno udržitelným způsobem za podmínek, které jsou všeobecně srovnatelné s podmínkami v EU. Nedostatek jasných ustanovení a mechanismů pro provádění této klíčové zásady vedl k jejímu nedostatečnému prosazování. Od roku 2006, kdy bylo přijato současné nařízení o přepravě odpadů, došlo v praxi k prudkému nárůstu vývozu odpadů mimo EU, aniž by se kontrolovalo, zda jsou v zemích určení udržitelným způsobem zpracovávány. To platí zejména pro odpady neklasifikované jako nebezpečné (odpady uvedené na „zeleném seznamu“), jejichž vývoz nepodléhá žádnému předchozímu povolení příslušných orgánů. Komise navrhuje zavést přísný režim pro vývoz odpadů mimo EU založený na těchto opatřeních: ·Omezit vývoz veškerého odpadu do zemí, které nejsou členy OECD. Vývoz odpadů uvedených na „zeleném seznamu“ z EU by měl být povolen pouze pro ty země, které nejsou členy OECD, jež EU výslovně informují o své ochotě přijmout vývoz odpadu z EU a prokážou, že jsou schopny s tímto odpadem nakládat environmentálně udržitelným způsobem. Tyto třetí země budou zařazeny na seznam zemí, do nichž by byl vývoz odpadů uvedených na „zeleném seznamu“ povolen. Seznam vypracuje Komise, přičemž pro země a odpady, které do něj nejsou zahrnuty, nebude vývoz možný. ·Intenzivněji monitorovat odpad EU vyvážený do zemí OECD. Země, které se připojily k OECD, musí projít procesem prověření svých systémů nakládání s odpady. Země OECD mají obvykle právní předpisy a postupy, které mají zajistit, aby se s odpady nakládalo udržitelným způsobem a aby přeprava odpadů mezi zeměmi OECD podléhala zvláštnímu mezinárodnímu právnímu režimu. Opatření, která mají zajistit, aby vývoz odpadů z EU nezpůsobil škody na životním prostředí ve třetích zemích, které jsou členy OECD, by proto měla být přiměřená a nemohou stanovovat obecná omezení, jako jsou omezení pro země, které nejsou členy OECD. Komise navrhuje, aby byl tento vývoz monitorován, a pokud existují obavy, že některé vývozy pravděpodobně způsobí škody na životním prostředí v zemi určení, zahájí s touto zemí dialog a v konečném důsledku vývoz tohoto odpadu pozastaví, pokud s ním nebude nakládáno způsobem udržitelným z hlediska životního prostředí. ·Stanovit pro společnosti vyvážející z EU povinnost prokázat, že jejich vývoz je udržitelný. Je rovněž nezbytné, aby vyvážející společnosti převzaly odpovědnost za svůj vývoz. Komise navrhuje, aby všechny společnosti vyvážející odpad mimo EU prováděly nezávislé audity v zařízeních, kam odpady přepravují, s cílem zajistit, aby tato zařízení fungovala v souladu s kritérii prokazujícími, že nakládají s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí. Pokud audity prokážou, že tomu tak není, měly by společnosti svůj odpad do dotčeného zařízení přestat vyvážet. ·Stanovit jasná kritéria, aby se zabránilo falešnému vývozu odpadu jako „použitého zboží“. Komise by tak mohla ve spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami a členskými státy přijmout kritéria pro konkrétní problematické odpady s cílem rozlišovat mezi použitým zbožím a odpadem. Tím se zajistí, že předměty, jako jsou vozidla s ukončenou životností, odpadní baterie nebo textilní odpad, které jsou často označovány jako použité komodity, nebudou vyváženy mimo OECD, kde by mohly způsobit značné škody na životním prostředí a zdraví. 2.3. Účinnější řešení nedovolené přepravy odpadů Komise navrhuje zahrnout do pravidel EU tato ustanovení s cílem řešit nedovolenou přepravu odpadů: ·Zřízení „skupiny EU pro prosazování předpisů v oblasti přepravy odpadů“ s cílem posílit spolupráci a koordinaci v boji proti nedovolené přepravě odpadů. Tato skupina bude zahrnovat environmentální, celní, policejní a další příslušné vnitrostátní kontrolní orgány, jakož i evropské a mezinárodní sítě donucovacích orgánů. Zaměří se na nedovolenou přepravu odpadů v rámci EU i mimo ni a bude sloužit jako fórum pro sdílení osvědčených postupů a zpravodajských informací, určení priorit EU v oblasti prosazování předpisů o přepravě odpadů a usnadnění společné činnosti členských států EU. ·Zmocnění Komise k podpoře nadnárodního vyšetřování nedovoleného obchodování s odpady prováděného členskými státy EU. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) má v tomto ohledu příslušné odborné znalosti a může podporovat orgány členských států buď prostřednictvím inspekcí prováděných přímo úřadem OLAF, nebo koordinací vyšetřování prováděných různými členskými státy. Tím se posílí celková donucovací kapacita EU a jejích členských států a zajistí se účinnější využívání často omezených zdrojů pro vymáhání práva. Eurojust může rovněž nabídnout svou pomoc a odborné znalosti s cílem usnadnit nadnárodní vyšetřování členských států při řešení problematiky nakládání s odpady a podpořit výměnu osvědčených postupů a vzájemných přístupů s cílem zvýšit účinnost stíhání a posílit přeshraniční vyšetřování. ·Posílení stávajících pravidel pro správní sankce za nedovolenou přepravu odpadů. Společná kritéria pro určení druhů a výše sankcí, které mají být uloženy za porušení předpisů, zvýší jejich odrazující účinek a důsledné uplatňování v celé EU. Tato kritéria by zahrnovala povahu a závažnost porušení, ale i další faktory, jako jsou hospodářské výhody plynoucí z porušení a škody na životním prostředí způsobené porušením, pokud je lze určit. Členské státy by tato kritéria měly zohlednit při stanovování trestů pro pachatele. Kromě toho Komise navrhne revizi směrnice o trestněprávní ochraně životního prostředí , která se zaměří na možnost stanovit nová pravidla týkající se trestních sankcí (včetně jejich výše) a další nástroje, které pomohou účinněji uplatňovat právní předpisy EU v oblasti životního prostředí. Cílem revidované směrnice o trestněprávní ochraně životního prostředí bude mimo jiné zlepšit operativní účinnost vnitrostátních donucovacích řetězců s cílem podpořit vyšetřování, stíhání a ukládání sankcí. Bude řešit nízkou míru postihování trestných činů proti životnímu prostředí pomocí odrazujících a přiměřených druhů a úrovní sankcí, což usnadní práci vnitrostátních soudních orgánů. 3.MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE PRO UDRŽITELNĚJŠÍ NAKLÁDÁNÍ S ODPADY

Nakládání s odpady zůstává pro naši planetu jednou z nejnaléhavějších výzev v oblasti životního prostředí. To platí zejména pro rozvíjející se a rozvojové země, kde se očekává, že rychlá urbanizace a zlepšení životní úrovně povedou k prudkému nárůstu produkce odpadů. V mnoha z těchto zemí chybí politiky, právní předpisy a infrastruktura nebo nejsou dostačující na to, aby se vypořádaly s prudkým nárůstem vzniku odpadu z domácností a průmyslových odpadů. Velké množství legálně nebo nelegálně vyvezených odpadů z EU může znásobit problémy, s nimiž se tyto země již potýkají při nakládání s vlastním odpadem. EU by proto měla ve spolupráci se svými mezinárodními partnery stanovit jako prioritu lepší využití celosvětového obchodu s odpady, zlepšení nakládání s odpady ve třetích zemích a boj proti nedovolenému obchodování s nimi. 3.1.Lepší využití celosvětového obchodu s odpady EU stojí v čele mnohostranných iniciativ, jejichž cílem je zlepšit nakládání s odpady a lépe monitorovat mezinárodní přepravu odpadů. Expozice negativním dopadům na životní prostředí spojeným s rostoucím objemem plastového odpadu vyváženého do rozvojových zemí vedla 187 smluvních stran Basilejské úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování v roce 2019 k přijetí nových celosvětových pravidel upravujících obchodování s plastovými odpady. Pravidla EU jdoucí nad rámec Basilejské úmluvy zakazují od roku 2021 vývoz netříděného plastového odpadu z EU do zemí, které nejsou členy OECD. Hlavní prioritou bude i nadále probíhající práce v oblasti plastového odpadu a Komise bude pečlivě kontrolovat vývoz tohoto odpadu, aby zajistila řádné provádění nových pravidel Basilejské úmluvy. Komise bude rovněž věnovat zvláštní pozornost tomu, aby plastový odpad, který se dříve vyvážel do zemí mimo EU, nebyl přesměrován do členských států EU, které nemají dostatečnou kapacitu na to, aby s ním nakládaly udržitelným způsobem. Komise předloží zprávu o přepravě plastového odpadu v roce 2023. Na základě nedávných rozhodnutí Basilejské úmluvy o obchodu s plastovým odpadem bude EU i nadále podporovat multilaterální instituce, které se ujmou vedoucí úlohy při řešení globálních výzev souvisejících s přepravou odpadů, a to zejména prostřednictvím Programu OSN pro životní prostředí (UNEP) a Basilejské úmluvy. Komise bude hrát obzvláště aktivní úlohu při vymezování dalších vhodných celosvětových pravidel a požadavků týkajících se obchodu s odpady, který představuje zvláštní problémy pro životní prostředí a veřejné zdraví, zejména pokud jde o: ·posílení kontroly mezinárodního obchodu s elektronickým odpadem v souvislosti s projednáváním návrhu na vyjasnění jeho statusu a lepší monitorování mezinárodního obchodu v Basilejské úmluvě z roku 2022; ·podporu celosvětových opatření v oblasti vývozu ojetých vozidel s cílem zabránit tomu, aby znečišťující a ojetá vozidla nezpůsobilá k provozu na pozemních komunikacích byla přepravována do rozvojových zemí, a to na základě iniciativ afrických zemí v oblasti dovozu ojetých vozidel; ·zvýšení transparentnosti a udržitelnosti v celosvětovém obchodu s textilním odpadem a použitými textilními výrobky; ·prozkoumání možností, jak zařadit pod kontrolu Basilejské úmluvy další odpad, jakmile bude prokázáno, že stávající obchodní struktury těchto toků odpadů jsou neudržitelné; ·pokračování v úsilí o modernizaci Basilejské úmluvy, zejména pomocí zajištění lepšího fungování postupu oznamování, podpory zavádění digitálních řešení pro výměnu informací stranami úmluvy a další práce na klasifikaci operací nakládání s odpady a nebezpečných vlastností odpadů. EU bude rovněž podporovat zlepšení právního rámce OECD pro přepravu odpadů . Toho by mělo být dosaženo začleněním jasných ustanovení reagujících na potřebu, aby každá země OECD zavedla postupy zpracování odpadů, které jsou v souladu s kritérii pro nakládání s odpady šetrnými k životnímu prostředí, a aby byla zajištěna vhodná kontrola a inspekce přepravy odpadů. Na dvoustranné úrovni EU zintenzivní svou spolupráci v otázkách společného zájmu týkajících se přepravy odpadů. Učiní tak prostřednictvím dialogů o životním prostředí se třetími zeměmi a regiony, jakož i v souvislosti s kapitolami o udržitelném rozvoji v rámci dvoustranných a meziregionálních obchodních dohod EU v souladu s celkovými cíli EU, jimiž je zvýšení rozměru udržitelnosti její obchodní politiky. EU bude i nadále úzce spolupracovat s občany, kteří výslovně trvají na tom, aby EU řešila problémy s odpady a podporovala recyklaci, a bude spolupracovat s organizacemi občanské společnosti a podporovat jejich opatření. Tyto organizace zásadním způsobem přispívají ke zvyšování povědomí o výzvách, jimž čelí životní prostředí a veřejné zdraví v souvislosti s přepravou odpadů do třetích zemí, a k jejich řešení. 3.2. Zlepšení nakládání s odpady a oběhového hospodářství ve třetích zemích EU bude pokračovat ve své diplomacii v rámci Zelené dohody a účinně využívat svého vlivu na celosvětové úrovni k podpoře lepšího nakládání s odpady a zavádění modelů oběhového hospodářství po celém světě. Součástí toho je poskytování odborných znalostí a finančních zdrojů na posílení mezinárodních partnerství a opatření ve třetích zemích i společně s nimi. To je hlavní prioritou mnohostranné agendy EU v oblasti životního prostředí, zejména v rámci Environmentálního shromáždění OSN (UNEA), G20, G7 a OECD, v mnohostranných dohodách o životním prostředí, jako jsou Basilejská, Rotterdamská, Stockholmská a Minamatská úmluva, jakož i Mezinárodního panelu pro zdroje. EU přispěla k vytvoření Globální aliance pro oběhové hospodářství a účinné využívání zdrojů (GACERE) podporované nástrojem partnerství EU, který rovněž podněcuje spolupráci s různými regiony v boji proti znečištění plasty a při podpoře přechodu k modelům oběhového hospodářství. EU aktivně podporuje přijetí celosvětové dohody o plastech v rámci UNEA. EU rovněž spolupracuje s regionálními spojenci a koalicemi pro oběhové hospodářství, které byly vytvořeny v jiných regionech, zejména v Africe a Latinské Americe. EU podporuje konkrétní práci vykonanou v rámci Basilejské úmluvy s cílem zlepšit nakládání s řadou toků odpadů, zejména s odpadem z domácností, plastovým odpadem, elektronickým odpadem, odpadními bateriemi nebo odpady obsahujícími perzistentní organické znečišťující látky, a to buď vypracováním zvláštních technických pokynů, nebo prostřednictvím globálních partnerství, která sdružují zúčastněné strany a země s cílem navrhnout konkrétní řešení otázek týkajících se nakládání s odpady. Řešení problematiky odpadu v mořích bude i nadále významnou prioritou na mnohostranných fórech, jako je Organizace pro výživu a zemědělství a Mezinárodní námořní organizace. Na regionální a dvoustranné úrovni budou tyto priority prováděny se zvláštním zaměřením na oblast Balkánu, Středomoří (zejména Turecko, které je zdaleka největším místem určení odpadů vyvážených z EU), africký kontinent, země jihovýchodní Asie a malé ostrovní rozvojové státy v Karibiku a Tichomoří.