·K dispozici jsou jen omezené důkazy o účinných osvětových kampaních a tyto jako samostatné opatření nepostačují.

·Zákazy mohou být vhodným způsobem prosazování úpravy konkrétních předmětů nízké hodnoty, jsou-li však stanoveny na vnitrostátní úrovni, mohou narušovat jednotný trh.

·Lhůta pro provedení musí zajistit, aby náhradní materiály splňovaly normy a aby byli spotřebitelé na toto připraveni.

·Poplatky jsou účinným preventivním opatřením, které ovlivňuje chování spotřebitele, přičemž současně vytvářejí příjmy. Zástupci výrobního odvětví zdůraznili, že k zajištění rovných podmínek je nezbytný legislativní přístup.

·Stanovení cílů týkajících se omezení určitých výrobků se obecně pokládalo za vhodné opatření.

·Alternativní možností je zajištění toho, aby nebyly plasty na jedno použití poskytovány v místě prodeje bezplatně.

3.2 Zpětná vazba k počátečnímu posouzení dopadů

Z 28 podání vyplynula silná podpora zásahu na úrovni EU, přičemž maloobchodníci a výrobci upřednostňovali dobrovolné přístupy před regulačními opatřeními. Soukromý sektor zdůrazňoval význam ekonomické rentability recyklace, nedostatečné uplatňování stávajících pravidel a mezery v právní úpravě. Několik respondentů vyzdvihlo potřebu přístupu založeného na oběhovém hospodářství nebo životním cyklu, který podporuje předcházení vzniku odpadů, a požadovalo pobídky k inovacím a odstranění vnitrostátních regulačních překážek.

Rozmanitost plastů na jedno použití vyžadovala rozdílné přístupy v závislosti na tom, zda jsou plastové odpadky v mořích následkem předmětů, 1. které lze recyklovat nebo 2. pro něž existují udržitelné alternativy. U předmětů, které jsou již zachyceny, byl projeven velký zájem o systémy rozšířené odpovědnosti výrobce. Řada respondentů poukázala na úspěšnost zálohového systému (např. u lahví), ačkoliv někteří upozorňovali na negativní, a případně nepřiměřené ekonomické důsledky pro maloobchodníky. K faktorům, která mají pro úspěšnost těchto systémů zásadní význam, patřila efektivnost stávajících systémů nakládání s odpady, chování spotřebitelů, místní infrastruktura, potenciál předmětů k opětovnému použití a prosazování. Pokud jde o předměty, které by bylo možno nahradit udržitelnějšími alternativami, maloobchodníci tvrdili, že tohoto cíle by bylo dosaženo nejlépe na úrovni spotřebitele, a to prostřednictvím informování a pozitivních pobídek. Byla doporučována obezřetnost, pokud jde o používání biologicky rozložitelných plastů, s řadou žádostí o srozumitelnost informací a označení pro spotřebitele. Zástupci podniků zdůraznili, že případná omezení musí přihlížet k požadavkům jednotného trhu a administrativní zátěži.

Co se týká lovných zařízení, zpětná vazba se soustředila na tři hlavní oblasti: 1. základní scénář a jeho předpoklady; 2. možnosti politiky a 3. dotazník pro pohovory.

V důsledku zpětné vazby a dalších zdrojů se ztrátovost plastových lovných zařízení a zařízení pro akvakulturu v evropských mořích snížila v základním scénáři z 30 % na 15 %. Přehodnoceno bylo rovněž rozdělení procentního podílu hmotnosti plastového odpadu mezi akvakulturu a rybolov. Podle počátečního rozdělení (na základě norských údajů) připadalo 77 % na akvakulturu a 23 % na rybolov. Aby se však přesněji zohlednily úlovky a produkce akvakultury v EU-28, byl podíl hmotnosti změněn na 60 % v případě akvakultury a 40 % v případě rybolovu. Zpětná vazba vedla k zahrnutí předpokladu týkajícího se úplného provedení revidované směrnice o přístavních zařízeních pro příjem odpadu, nařízení o kontrole rybolovu a rámcové směrnice o odpadech do základního scénáře.

Posouzeny byly čtyři možnosti politiky: 1. rozšířená odpovědnost výrobce bez zálohového systému; 2. rozšířená odpovědnost výrobce a zálohový systém; 3. stanovení cíle (cíl týkající se recyklace) a 4. alternativní materiály a navrhování výrobků. Zpětná vazba poukázala na význam kvantifikace množství dopadů, jež bylo zahrnuto v největším možném rozsahu.

3.3 Pohovory / konzultace ad hoc

Více než 30 pohovorů pomohlo při vymezení problému a analýzách dopadů týkajících se plastů na jedno použití. Tyto pohovory měly stanovit a ověřit možná opatření v oblasti zásahu, analyzovat technickou proveditelnost a pravděpodobné dopady. Byly získány konkrétní údaje o výkonnosti a nákladech a o tom, jak se tyto mohou v důsledku případných opatření v oblasti zásahu změnit.

Zúčastněné strany v rámci všech skupin zdůraznily význam dostupnosti a funkčnosti jiných než plastových nebo víceúčelových alternativ plastů na jedno použití a potenciální náklady výrobců na změnu materiálu. Konzultace s provozovateli víceúčelových systémů pro opětovné plnění a se společnostmi působícími v odvětví vodního hospodářství pomohly lépe porozumět fungování a výzvám.

Co se týká lovných zařízení, během šestnácti přímých pohovorů a patnácti pohovorů uskutečněných e-mailem a po telefonu byly shromážděny informace pro popis, kvantifikaci a vyhodnocení čtyř možností politiky.

Zúčastněné strany se shodly na tom, že je nutné snížit množství plastových odpadků pocházejících z rybolovu a akvakultury v mořích a že jsou zapotřebí opatření politiky, a to i na úrovni EU. Většina pokládala navrhované čtyři možností politiky za vhodnou volbu, přičemž poukázala na problém spojený s provedením, prosazováním a sledováním politik a opatření v rámci celé EU.

Rozšířená odpovědnost výrobce se zálohovým systémem či bez něj se pokládala za nejprospěšnější možnost politiky, jelikož může zahrnovat náklady na třídění, demontáž a přepravu i financování vyhledávacích činností. Zálohový systém by vytvořil finanční pobídku pro vracení zařízení s ukončenou životností do přístavů. Byly vysloveny obavy, že by tento systém rybáře sankcionoval za ztracené lovné zařízení, které nelze vyhledat, a vytvářel pobídku k hledání nepoškozeného lovného zařízení ostatních. Opakovaně bylo poukazováno na úspěšné příklady z Islandu, Norska a Dánska. Cíle v oblasti recyklace se pokládaly za prospěšné k přesměrování lovných zařízení s ukončenou životností od uložení na skládku nebo spalování do zařízení na recyklaci. Vyžaduje se lepší tržní využití recyklovaných materiálů pocházejících z lovných zařízení a zařízení pro akvakulturu a veřejné financování nebo finanční prostředky plynoucí z rozšířené odpovědnosti výrobce by se měly použít k vytvoření konkurenceschopného postavení recyklovaných materiálů z balírenského průmyslu. Mělo se za to, že biologicky rozložitelné plasty jsou příliš drahé a nejsou široce dostupné, zejména plasty, které jsou biologicky rozložitelné ve slaně vodě a ve velkých hloubkách. Některé zúčastněné strany rovněž uvedly, že by biologicky rozložitelné materiály mohly vybízet k ukládání plastových lovných zařízení v moři namísto jejich vracení do přístavu.

3.4 Konzultace v rámci průzkumů Eurobarometr

Konzultace v rámci průzkumu Eurobarometr v roce 2014 ukázaly, že Evropané podporují cíl na úrovni EU týkající se snížení množství odpadků v mořích. Ve zvláštním průzkumu Eurobarometr 468 (EK, 2017) určilo 33 % respondentů znečištění moří jako nejvýznamnější problém životního prostředí. 72 % uvedlo, že omezilo používání plastových nákupních tašek na jedno použití, s poklesem o 38 % v posledních dvanácti měsících. 89 % až 94 % respondentů pokládalo za důležitá tato opatření: