Interpretační sdělení Komise - Příslušné pravomoci, které si ponechává domovský a hostitelský členský stát při uvádění SKIPCP na trh podle oddílu VIII směrnice o SKIPCP /* KOM/2007/0112 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 19.3.2007 KOM(2007) 112 v konečném znění INTERPRETAČNÍ SDĚLENÍ KOMISE Příslušné pravomoci, které si ponechává domovský a hostitelský členský stát při uvádění SKIPCP na trh podle oddílu VIII směrnice o SKIPCP INTERPRETAČNÍ SDĚLENÍ KOMISE Příslušné pravomoci, které si ponechává domovský a hostitelský členský stát při uvádění SKIPCP na trh podle oddílu VIII směrnice o SKIPCP (Text s významem pro EHP) Úvod Směrnice o SKIPCP[1] vytvořila první evropský finanční produkt pro soukromé osoby. Harmonizací charakteristik subjektů kolektivního investování směrnice o SKIPCP vydláždila cestu účinné přeshraniční hospodářské soutěži a stejně vysoké úrovni ochrany investorů po celé EU. Volné uvádění SKIPCP na trh v jiném členském státě, než v kterém se nacházejí, je založeno na postupu „oznamování“[2]: SKIPCP, který splňuje společná obecná pravidla směrnice[3], může být povolen orgánem svého domovského členského státu. Toto povolení uvádět podílové jednotky SKIPCP na trh je platné ve všech členských státech, přičemž podléhá oznámení orgánu hostitelského členského státu postupem podle článků 44 až 46 směrnice. Orgán hostitelského členského státu může vznést námitku proti uvedení na trh, pokud se domnívá, že opatření přijatá k uvedení podílových jednotek na trh nesplňují místní předpisy platné v hostitelském členském státě, které nespadají do oblasti působnosti směrnice. Postup oznamování je široce využíván a dosud bylo učiněno více než 29 000 oznámení. Objevily se však potíže v souvislosti s jeho hladkým fungováním[4]. V jednotlivých členských státech se mohou velmi lišit zejména formality, délka a složitost postupu oznamování. Ačkoli některé z těchto odchylek lze vysvětlit různými správními postupy, mnoho z nich pramení rovněž z odlišného výkladu směrnice. V zájmu nápravy této situace se Komise a Výbor evropských regulátorů trhů s cennými papíry (CESR)[5] od roku 2004 zabývaly řadou iniciativ[6]. Bylo zjištěno, že hlavním činitelem přispívajícím k právní nejistotě je odlišný výklad příslušné odpovědnosti hostitelského a domovského členského státu. Komise se domnívá, že k nápravě této situace je nutno připomenout důsledky čl. 44 odst. 1, který stanoví příslušnou odpovědnost domovského a hostitelského členského státu. Čl. 44 odst. 1 stanoví, že: „SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, musí dodržovat právní a správní předpisy platné v uvedeném státě, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice.“ Názory se liší, pokud jde o důsledky tohoto ustanovení na zbývající pravomoc hostitelského členského státu. Prostřednictvím tohoto sdělení Komise připomíná zejména obsah oblastí, které jsou podle směrnice „upraveny“ nebo vyhrazeny pro pravomoc domovského členského státu. Zdůrazňuje důsledky čl. 44 odst. 1, co se týká pravomoci hostitelského členského státu. Toto sdělení nezakládá žádné právo nebo povinnost. Nepředjímá případná rozhodnutí Komise ohledně postoje, který může ve stejné záležitosti zaujmout později na základě dalšího vývoje, včetně rozsudků Evropského soudního dvora nebo Soudu prvního stupně. Shrnutí - Příslušná odpovědnost domovského a hostitelského členského státu v souvislosti s přeshraničním uváděním podílových jednotek SKIPCP na trh je stanovena v čl. 44 odst. 1 směrnice o SKIPCP: „SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, musí dodržovat právní a správní předpisy platné v uvedeném státě, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice“. - Oblast působnosti domovského členského státu se podle směrnice o SKIPCP vztahuje na: povolení fondu, strukturu fondu, politiky týkající se správy a investování a povinné informace, které mají být poskytnuty podílníkům. SKIPCP, který splňuje předpisy domovského členského státu provádějící „společná základní pravidla“ směrnice v této vyhrazené oblasti, má právo uvádět své podílové jednotky na trh v celé EU. Ve „vyhrazené oblasti“ nemůže hostitelský členský stát na základě své zbývající pravomoci uložit žádná dodatečná pravidla, požadavky nebo žádosti o informace. Hostitelskému členskému státu je ponechána odpovědnost mimo tuto oblast. - Nelze sestavit žádný konečný seznam oblastí, na něž se vztahuje pravomoc hostitelského členského státu. Lze však určit, že odpovědnost hostitelského členského státu se vztahuje na distribuční infrastrukturu, marketingové metody a kanály. Přezkum hostitelského orgánu se rovněž vztahuje na prostředky pro provádění plateb, odkup / vyplácení podílových jednotek SKIPCP a zpřístupňování povinných informací investorům (článek 45 směrnice o SKIPCP). - Dodržování vnitrostátních předpisů se má vyžadovat v prvé řadě od třetích stran nacházejících se v hostitelském členském státě a jmenovaných SKIPCP, jestliže se požadavky hostitelského členského státu vztahují na funkce a činnosti, které neprovádí samotná správcovská společnost SKIPCP, ale které naopak provádějí takové třetí strany. 1. PřÍSLUšNÉ PRAVOMOCI DOMOVSKÉHO A HOSTITELSKÉHO čLENSKÉHO STÁTU PODLE čLÁNKU 44 – OBECNÉ ZÁSADY Podle čl. 44 odst. 1 směrnice „SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, musí dodržovat právní a správní předpisy platné v uvedeném státě, které nespadají do oblasti působnosti směrnice [o SKIPCP]“. V případě postupu oznamování je rozsah zbývající pravomoci vyjádřen v článku 46 směrnice: hostitelský členský stát je oprávněn ve fázi oznámení přezkoumat soulad SKIPCP z jiného členského státu s právními a správními předpisy použitelnými na opatření pro uvedení podílových jednotek na trh, která spadají mimo oblast působnosti směrnice. Stanoví-li čl. 44 odst. 1 výlučnou pravomoc hostitelského členského státu mimo oblast působnosti směrnice, mělo by to být vykládáno rovněž v tom smyslu, že hostitelský členský stát by neměl využívat svých zbývajících pravomocí k obcházení pravidel a zásad stanovených ve směrnici, zejména těch, které spadají do výlučné pravomoci domovského členského státu. Tak tomu je i v případě, že daná ustanovení směrnice představují pouze společná obecná pravidla. Tato zásada je základem postupu oznamování SKIPCP a obecně se uznává v právních předpisech ES týkajících se vnitřního trhu[7]. SKIPCP, které chtějí uvádět své podílové jednotky na trh v hostitelském členském státě, nemusejí splňovat předpisy hostitelského členského státu, které se vztahují na oblast, jež je směrnicí vyhrazena pro pravomoc domovského členského státu. 1.1. Oblast vyhrazená pro odpovědnost domovského členského státu První otázka zní: co zahrnuje „oblast působnosti směrnice“? Konkrétněji, která oblast je podle směrnice vyhrazena pro odpovědnost domovského členského státu? Bod odůvodnění 4 směrnice o SKIPCP uvádí, že jedním z jejích cílů je stanovit „společná obecná pravidla“ pro „povolování subjektů kolektivního investování, které se nacházejí v členských státech, dohled nad nimi, jejich strukturu a činnost a pro informace, které musí zveřejňovat“ . To lze chápat jako „vyhrazenou oblast působnosti“. Podrobněji lze tuto oblast působnosti shrnout rovněž takto: i) povolování fondů (oddíl II směrnice), ii) struktura fondů (povinnosti ohledně správcovských a investičních společností, povinnosti ohledně depozitáře) (oddíly III, IIIa, IV a IVa směrnice), iii) správa (provozní podmínky, podmínky týkající se investičních politik a způsobilých aktiv, obecné povinnosti např. zákaz nekrytých prodejů nebo omezení úvěrů) (stejné oddíly jako u bodu ii), oddíl V a oddíl VII směrnice), a iv) povinné informace, které má SKIPCP poskytovat podílníkům (oddíl VI)[8]. V každé z těchto oblastí by hostitelský členský stát neměl na SKIPCP z jiného členského státu, který uvádí své podílové jednotky na trh na jeho území, uplatňovat pravidla, která uplatňuje na SKIPCP registrovaný na jeho území. Bod odůvodnění 5 směrnice o SKIPCP objasňuje, že „…uplatňování těchto společných pravidel je dostatečnou zárukou pro to, aby bylo subjektům kolektivního investování, které se nacházejí v členských státech, povoleno…uvádět jejich podílové jednotky na trh v jiných členských státech, aniž by tyto členské státy mohly stanovit pro subjekty a jejich podílové jednotky jiné předpisy než ty, které v daných státech nespadají do oblasti působnosti této směrnice“ . V důsledku toho a jako obecná zásada neexistuje žádná zbývající pravomoc hostitelského členského státu v oblasti, kterou tato směrnice vyhrazuje výlučné pravomoci domovského členského státu.[9] 1.2. Zbývající pravomoc hostitelského členského státu Druhá otázka zní: Která pravidla hostitelského členského státu spadající mimo vyhrazenou oblast působnosti se budou vztahovat na zahraniční SKIPCP uvádějící své podílové jednotky na trh v tomto hostitelském členském státě? Na základě obecných zásad stanovených v čl. 44 odst. 1 nelze vyvodit žádný konečný seznam těchto pravidel. Lze však určit, že do působnosti hostitelského členského státu spadají níže uvedené oblasti: - Distribuční infrastruktura, která by měla být zavedena před zahájením uvádění podílových jednotek SKIPCP na trh. V některých členských státech to může znamenat využití řádně povoleného nebo kontrolovaného zprostředkovatele. - Metody a kanály používané k zajištění toho, aby podílové jednotky SKIPCP byly investorem skutečně upsány, např. akvizice, nesjednané obchodní hovory, přímý prodej prostřednictvím internetu nebo jiné formy získávání investorů. Pokud např. hostitelský členský stát zakáže SKIPCP nacházejícím se na jeho území používání některých metod, může toto uložit rovněž SKIPCP nacházejícím se v jiném členském státě. - Reklama (čl. 44 odst. 2)[10]: Hostitelský členský stát je oprávněn stanovit pravidla, pokud jde o způsob, jakým je zahraniční SKIPCP s ohledem na upisování propagován u potenciálních investorů sídlících na jeho území, a vymáhat dodržování těchto pravidel. - Prostředky pro provádění plateb podílníkům, zpětný odkup nebo vyplácení podílových jednotek a pro zpřístupňování povinných informací o SKIPCP podílníkům (článek 45). Je nutno dodat, že nyní je na úrovni EU v každém případě harmonizováno několik pravidel hostitelských členských států spadajících mimo oblast působnosti vyhrazenou podle směrnice. To zahrnuje pravidla týkající se obchodních kanálů a technik (směrnice o elektronickém obchodování, směrnice o uvádění finančních produktů na trh na dálku), pravidla týkající se ochrany spotřebitele (směrnice o nekalých obchodních praktikách, směrnice o klamavé a srovnávací reklamě) a ustanovení směrnice o trzích finančních nástrojů[11] týkající se propagačních sdělení a jiných předsmluvních informací. Jakmile se v hostitelském členském státě zahájí uvádění podílových jednotek na trh, SKIPCP musejí dodržovat všechna platná pravidla hostitelského členského státu, která nespadají do vyhrazené oblasti působnosti. Důsledky pro správcovské společnosti SKIPCP[12] se budou lišit v závislosti na rozsahu jejich zapojení do fáze uvádění na trh. Jestliže se požadavky hostitelského členského státu vztahují na funkce nebo činnosti, které neprovádí správcovská společnost SKIPC, nýbrž třetí strany nacházející se v tomto členském státě a jmenované správcovskou společností za účelem uvádění podílových jednotek na trh, splnění těchto požadavků se skutečně nemá v prvé řadě vyžadovat od správcovské společnosti SKIPCP. Použijeme-li příklady v bodu 1.1, požadavky hostitelského členského státu ohledně marketingových metod nebo plateb a odkupu podílových jednotek musejí splňovat místní subjekty, které tyto činnosti vykonávají. Mimo oblast vyhrazenou pro pravomoc domovského členského státu může správcovská společnost SKIPCP podléhat některým požadavkům na dodržování i v případě, že uváděním svých podílových jednotek na trh v hostitelském členském státě pověří třetí stranu. Použijeme-li příklady v bodu 1.1, orgán hostitelského členského státu může být oprávněn vyžadovat od správcovské společnosti dodržování některých norem pro výběr svého místního subjektu (např. řádně povolený a kontrolovaný zprostředkovatel). V případě reklamních kampaní pořádaných třetí stranou nacházející se v hostitelském členském státě se může tato strana spoléhat na informace poskytnuté správcovskou společností: orgán hostitelského členského státu může vyžadovat, aby správcovská společnost SKIPCP místnímu subjektu poskytovala náležité, jasné a nezavádějící informace o SKIPCP. V čl. 44 odst. 3 směrnice výslovně stanoví, že pravidla hostitelského členského státu upravující oblast spadající mimo oblast působnosti směrnice se uplatňují, aniž by docházelo k diskriminaci mezi SKIPCP nacházejícími se v domovském a hostitelském členském státě. Podle ustálení judikatury navíc musí ve zbývající oblasti odpovědnosti hostitelského členského státu omezení svobody usazování a volného pohybu služeb na základě výjimky podle Smlouvy splňovat některé podmínky, má-li být oprávněné. Konkrétně by takové omezení nemělo překračovat to, co je „k tomuto účelu objektivně nutné“[13] a co je nezbytné, aby toho bylo dosaženo („test přiměřenosti“)[14]. Jinými slovy, s uložením omezení s ohledem na svobodu usazování nebo volný pohyb služeb na základě ochrany investorů musí příslušný hostitelský členský stát prokázat, že omezení je objektivně nutné k dosažení ochrany investorů a že by jí nebylo dosaženo pomocí méně přísných pravidel[15]. Pravidla hostitelského členského státu spadající mimo vyhrazenou oblast působnosti podléhají proto rovněž těmto obecným požadavkům[16]. 2. DůSLEDKY TěCHTO ZÁSAD – NěKOLIK PřÍKLADů 2.1. Úplný prospekt a zjednodušený prospekt V případě povinných informací, jež mají být poskytnuty podílníkům (oddíl VI směrnice), spadají informace uvedené v úplném a zjednodušeném prospektu do vyhrazené oblasti působnosti směrnice. Dodržení zásad stanovených ve směrnici se ověřuje v rámci povolovacího postupu domovského členského státu. Toto povolení postačuje k zjištění shody těchto dokumentů a udělení práva uvádět podílové jednotky SKIPCP v jiných členských státech. Hostitelský členský stát by neměl požadovat, aby tyto informace byly doplněny na základě jeho vlastních pravidel. Z této obecné zásady jsou možné dvě výjimky výslovně stanovené v článcích 45 a 48 směrnice o SKIPCP (srov. bod 2.2 níže). V případě zjednodušeného prospektu směrnice výslovně stanoví tuto zásadu. Zjednodušený prospekt má dvojí povahu. Za prvé, jedná se o povinné předsmluvní informace, které průměrný investor potřebuje, aby byl schopen investici zasvěceně posoudit. Za druhé, podle uvážení správcovské společnosti je to marketingový nástroj, tj. obecné informace zaměřené na potenciálního klienta. Avšak i v případě, že se zjednodušený prospekt používá jako marketingový nástroj, neznamená to, že spadá do zbývající pravomoci hostitelského členského státu. V tomto ohledu je jednoznačný čl. 28 odst. 3., jenž opakuje zásady uvedené v odstavci 1 výše. zjednodušený prospekt může být použit jako marketingový nástroj, který je určen „kromě překladu v nezměněné podobě“ k použití ve všech členských státech. Pokud by toto nedostačovalo, čl. 28 odst. 3 dodává: „Členské státy nesmějí tudíž vyžadovat připojení žádných dalších dokladů nebo doplňujících informací.“ Čl. 28 odst. 3 nevylučuje použitelnost této zásady na úplný prospekt a jiné požadavky na informace stanovené v oddíle VI směrnice. Několik příkladů - Podle pravidel o místní reklamě může členský stát SKIPCP nacházejícím se na jeho území uložit dodatečné požadavky na informace pro investory vzhledem k některým jejich charakteristikám. Tak tomu může být v případě, kdy SKIPCP zahrnuje záruku nebo se podílí na některých typech investování, které by mohly být hostitelským členským státem považovány za investice znamenající novou nebo vysokou úroveň investičních rizik. V případě SKIPCP nacházejících se v jiných členských státech a uvádějící své jednotky v takovém hostitelském členském státě by hostitelský členský stát neměl vyžadovat jakoukoli změnu nebo dodatky, pokud jde o obsah úplného nebo zjednodušeného prospektu vypracovaného v souladu se společnými základními zásadami stanovenými ve směrnici[17]. Tyto dokumenty pro zveřejňování informací spadají do oblasti působnosti, která je vyhrazená směrnicí, tj. jde o povinné informace, které mají SKIPCP poskytovat podílníkům. Vyhrazená oblast působnosti zahrnuje zejména zveřejňování informací o rizicích, poplatcích a nákladech SKIPCP[18] (srov. přílohu I směrnice). V případě povoleného SKIPCP se dodržením těchto požadavků zabýval již domovský členský stát, neměly by tudíž podléhat druhému přezkumu na úrovni hostitelského členského státu[19]. Co se týká rozlišování mezi reklamními a povinnými informacemi, informace, které podle směrnice musí SKIPCP poskytovat svým podílníkům, nelze zaměňovat s informacemi, které jsou poskytovány jako součást „marketingové kampaně“ (např. letáky, brožury, reklamní kampaň) a které lze charakterizovat jako „reklamu“. V prvním případě je oblast povinných informací směrnicí vyhrazena pro výlučnou pravomoc domovského členského státu (čl. 44 odst. 1). V druhém případě se směrnice oblastí reklamy nezabývá a tato patří do pravomoci hostitelského členského státu. Může-li být tedy inzerát na podnět správcovské společnosti SKIPCP z jiného členského státu na žádost hostitelského státu pozměněn, tato možnost se nevztahuje na povinné informace, které spadají do pravomoci domovského členského státu. - Zjednodušený prospekt, který byl vypracován v souladu se společnými základními zásadami směrnice, SKIPCP povoleného orgánem domovského členského státu nemůže hostitelský členský stát revidovat, napadnout nebo zpochybnit, a to ani v případě, že nepodléhal formálnímu schválení orgánem domovského členského státu. V tomto ohledu postačuje osvědčení domovského členského státu, že SKIPCP splňuje podmínky stanovené směrnicí. - Podle čl. 47 odst. 2 může hostitelský členský stát ověřit překlad úplného a zjednodušeného prospektu, výročních a pololetních zpráv a jiných informací stanovených v článcích 29 a 30. 2.2. Výjimky ze zásady vyhrazené oblasti působnosti v souvislosti s úplným a zjednodušeným prospektem - V článku 45 směrnice výslovně stanoví, že SKIPCP, který chce uvádět své podílové jednotky na trh v jiném členském státě, musí v souladu s právními a správními předpisy platnými v hostitelském členském státě učinit „opatření, aby v tomto státě bylo možné provádět platby podílníkům, odkup nebo vyplácení podílových jednotek a zpřístupnit informace[20], které je SKIPCP povinen poskytovat“ . Na druhé straně seznam A bod 4 směrnice stanoví, že by úplný prospekt měl obsahovat „informace týkající se opatření pro uskutečňování plateb podílníkům, odkup nebo vyplácení podílových jednotek a zpřístupňování informací týkající se SKIPCP“ . Obdobně seznam C směrnice stanoví, že by zjednodušený prospekt měl obsahovat informace o tom, „ jak prodávat podílové jednotky“, a „kdy a jak jsou rozdělovány dividendy z podílových jednotek nebo akcií SKIPCP“ . Jak se uvádí v článku 45 a 46 směrnice, hostitelský členský stát by měl být oprávněn ověřovat shodu těchto informací se svými místními pravidly, jsou-li informace určeny investorům nacházejícím se na jeho území. - Článek 48 směrnice SKIPCP opravňuje, aby v hostitelském členském státě používaly stejný druhový název (například „investiční společnost“ nebo „investiční fond“), jaký používají v domovském členském státě. Článek 48 hostitelský členský stát výslovně opravňuje, aby od SKIPCP za účelem vyjasnění vyžadoval, aby byl druhový název doplněn vhodnou vysvětlivkou. To je přípustné pouze tehdy, existuje-li nebezpečí záměny, v žádném případě to však neznamená právo zpochybnit jeho druhový název. 2.3. Možná omezení v souvislosti s uváděním některých produktů na trh Na základě zásady stanovené v odstavci 1 výše by nebylo možné, aby hostitelský členský stát využil svou zbývající pravomoc k tomu, aby zamezil uvádění podílových jednotek SKIPCP pocházejícího z jiného členského státu na trh, jelikož se domnívá, že jeho charakteristiky nejsou v souladu s požadavky směrnice, která se zabývá investičním produktem pro investory z řad soukromých osob (např. rozhodnutím, že takovýto SKIPCP není vhodný pro investory z řad soukromých osob). S ohledem na hostitelský členský stát by to představovalo zpochybnění povolení uděleného domovským členským státem, které spadá do vyhrazené oblasti působnosti. Domovský členský stát má výlučnou pravomoc určit, zda produkt splňuje či nesplňuje požadavky směrnice o SKIPCP. Jakmile byla takováto shoda zjištěna, hostitelský členský stát nemůže na základě své zbývající pravomoci přezkoumávat její podstatu. 2.4. Postup oznamování Postup oznamování, a zejména informace, které má SKIPCP poskytnout orgánu hostitelského členského státu podle článku 46, je součástí „vyhrazené oblasti působnosti“ směrnice. V souladu s tím by orgán hostitelského členského státu neměl od SKIPCP, který předkládá informace požadované podle článku 46 (osvědčení, statut fondu a zakládací dokumenty společnosti, úplný a zjednodušený prospekt, případně poslední výroční zprávu a následnou pololetní zprávu a informace o opatřeních přijatých pro uvedení podílových jednotek na trh), vyžadovat další doklady nebo informace na základě pravidel platných v hostitelském členském státě. V článku 46 je však stanovena jedna výjimka, jelikož hostitelský členský stát je podle směrnice výslovně oprávněn k tomu, aby v rámci mezí uvedených v odstavci 1 výše podle čl. 44 odst. 1 a článku 45 ověřil soulad opatření pro uvedení podílových jednotek na trh s platnými pravidly hostitelského členského státu. Závěr Zbývající pravomoc hostitelského členského státu s ohledem na pravidla použitelná na oblasti, které nespadají do oblasti působnosti směrnice o SKIPCP, neznamená, že hostitelský členský stát má „oprávnění“ stanovit dodatečná pravidla pro SKIPCP z jiných členských států, jež jsou oznámeny s ohledem na uvádění podílových jednotek na trh na území tohoto státu. Hlavní zásadou je, že tato pravidla by neměla porušovat výlučnou pravomoc domovského členského státu stanovenou směrnicí. Dopad případné zbývající pravomoci hostitelského členského státu s ohledem na správcovskou společnost SKIPCP musí být posouzen rovněž s ohledem na způsob, jakým SKIPCP skutečně uvádí své podílové jednotky na trh. Správcovské společnosti využívají často k zajištění distribuce podílových jednotek svých SKIPCP v hostitelských členských státech třetích stran. Zbývající pravomoc hostitelského členského státu je rovněž omezena skutečností, že pravidla spadající mimo vyhrazenou oblast působnosti jsou na úrovni EU stále více harmonizována. Bez ohledu na skutečnost, že podle směrnice hostitelský členský stát nemá právo ukládat zveřejňování doplňujících informací o rizikovém profilu SKIPCP, se v současnosti po vydání bílé knihy Komise o zlepšení rámce EU pro investiční fondy přezkoumává možný společný přístup ke zveřejňování více informací. Komise prozatím připomíná potřebu dodržovat a respektovat zásady stanovené ve směrnici o SKIPCP. [1] Směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP), Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3, v platném znění (dále jen „směrnice o SKIPCP“ nebo „směrnice“). [2] Někdy se uvádí jako „pasový postup“. Toto sdělení se zaměřuje na postup oznamování použitelný na přeshraniční uvádění podílových jednotek SKIPCP na trh, nikoli na postup použitelný na správcovské společnosti. [3] Viz body odůvodnění 4 a 5 směrnice. [4] Viz zejména Zelená kniha Komise o zlepšení právního rámce pro investiční fondy, KOM (2005) 314 v konečném znění, 14.7.2005 a Evropského parlamentu o správě aktiv (2006/2037(INI)), 27.4.2006. [5] CESR byl zřízen na základě rozhodnutí KOmise 2001/527/ES ze dne 6. června 2001 (Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 43) a působí jako poradní skupina, která je nápomocna Evropské komisi v oblasti cenných papírů. Přispívá rovněž k plynulému a včasnému provádění právních předpisů ES v členských státech zajištěním účinnější spolupráce mezi vnitrostátními orgány dohledu. [6] Srov. pokyny CESR č. 04/434b ze dne 3. února 2005 pro orgány dohledu ohledně přechodných ustanoveních pozměňujících směrnic o SKIPCP 2001/107/ES a 2001/108/ES, předlohu návrhu Komise na nástroj projednání ve výborech objasňující aktiva způsobilá pro investování (projednává se) nebo předlohu pokynů CESR č. 06/120b ze dne 29. června 2006 ke zjednodušení postupu oznamování ve vztahu ke SKIPCP. [7] V případě volného pohybu televizních programů, viz např. ESD spojené věci C 34/95, 35/95 a 36/95, KO v. De Agostini a KO v. TV-Shop ze dne 9. července 1997, zejména odstavce 55 až 62. [8] V případě oddílu VI článků 33 a 35 směrnice, které udělují některá práva investorům s ohledem na přístup k povinným informacím, nespadají do oblasti působnosti tohoto sdělení, jelikož se vztahují na všechny investory, aniž by se rozlišovalo mezi investory nacházejícími se v domovském členském státě a v hostitelském členském státě. V souladu s tím se netýkají příslušných pravomocí, jež si ponechává domovský a hostitelský členský stát. [9] Směrnice výslovně uznává možné výjimky z této zásady ohledně některých položek informací, které mají být zahrnuty do úplného a zjednodušeného prospektu (srov. bod 2.2. níže). [10] Skutečnost, že čl. 44 odst. 2 není v článku 46 výslovně uveden, neznamená, že reklama nepatří do oblasti přezkumu, který má podle postupu oznamování provést hostitelský členský stát. Čl. 44 odst. 2 je ve skutečnosti pouze objasněním čl. 44 odst. 1. [11] Směrnice 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (směrnice MiFiD), Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1. [12] Odkaz v čl. 44 odst. 1 na „SKIPCP, které uvádějí své podílové jednotky na trh…“ je z právního hlediska správný, neodpovídá však hospodářské realitě. SKIPCP nepředstavuje nezávislé centrum, kde se rozhoduje, z hospodářského hlediska SKIPCP nezajišťuje uvádění podílových jednotek na trh sám (jedinou výjimkou jsou SKIPCP, které se spravují samy). Uvádění na trh je v kompetenci správcovské společnosti SKIPCP a (ve většině případů) místních zprostředkovatelů, kteří vystupují jako třetí strany zastávající funkci distributora. [13] Srov. např. ESD C100/01, 26.11.2002, Oteiza Olazabal, ESD C 192/01, 23.9.2003, Komise v. Dánsko a ESD C 496/01, 11.3.2004, Komise v. Francie a ESD C 384/93, 10.5.1995, Alpine Investment BV. [14] Viz rovnocenný výklad v případě volného pohybu kapitálu, ESD C 174/04, 2.6.2005, Komise v. Itálie, odstavec 35. Viz rovněž sdělení Komise (2003) 259 o uplatňování čl. 3 odst. 4 až čl. 3 odst. 6 směrnice o elektronickém obchodování na finanční služby, odstavec 2.2, KOM /2003) 259 v konečném znění, 14.5.2003. [15] V případě hypotečních úvěrů viz ESD C 222/95, 9.7.1997, Parodi v. de Bary. [16] Srov. v případě nesjednaných obchodních hovorů v souvislosti s finančními službami, viz věc Alpine Investment BV citovanou výše. [17] V jakékoli formě, např. přímou změnou, žádostí o doplňující informace nebo další doklady. [18] Je nutno rozlišovat mezi zveřejňováním informací o nákladech a poplatcích vztahujících se na samotný SKIPCP, které spadá do výlučné pravomoci domovského členského státu, a zveřejňováním informací o nákladech a poplatcích v souvislosti s poskytováním služeb třetími stranami, např. distributory, na něž se směrnice nevztahuje. To je vyjádřeno v článku 34 směrnice 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice o trzích finančních nástrojů. (Úř. věst. L 241, 2.9.2006, s. 26). [19] Srov. srovnatelnou situaci v případě spojených věcí ESD C 34/95, 35/95 a 36/95, KO v. De Agostini a KO v. TV-Shop ze dne 9. července 1997 citovaných výše. [20] Co se týká příslušných pravomocí domovského a hostitelského členského státu v oblasti poskytování povinných informací investorům, viz bod 2.4 níže.