ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ První zpráva o účincích reformy režimu zvláštních opatření v zemědělství pro menší ostrovy v Egejském moři z roku 2006 /* KOM/2011/0919 v konečném znění */





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ První zpráva o účincích reformy režimu zvláštních opatření v zemědělství pro menší ostrovy v Egejském moři z roku 2006 ÚVOD Šedesát jedna „menších ostrovů“ v Egejském moři[1] tvoří velmi roztříštěné ostrovní území s výrazným geografickým a přírodním omezením. Mimořádná a trvalá situace těchto ostrovů vyplývá z odlehlosti, ostrovní povahy, malé rozlohy, hornatého terénu a náročného podnebí a je příčinou významných sociálně-ekonomických problémů, jako jsou potíže při zásobování potravinářskými a zemědělskými výrobky, nezbytnými pro každodenní spotřebu nebo pro zemědělskou produkci, a potíže při udržení konkurenceschopnosti místních zemědělských produktů. Vzhledem k mimořádnému charakteru a omezení menších ostrovů v Egejském moři ve srovnání se zbytkem EU se na ně proto vztahují zvláštní opatření ve prospěch zemědělství. Tato zvláštní opatření jsou součástí společné zemědělské politiky (SZP) a jejich cílem je zejména vytvoření příznivých podmínek pro její provádění. S ohledem na tato zvláštní opatření, která doplňují provádění prvního pilíře SZP v Řecku, se na menší ostrovy v Egejském moři vztahuje specifický režim zaměřený na podporu místní produkce a zásobování základními produkty, a to režim PIME (Petites îles de la mer Egée – menší ostrovy v Egejském moři). VÝVOJ A HLAVNÍ PRVKY REžIMU Evropská rada na svém zasedání na Rhodu ve dnech 2. a 3. prosince 1988 uznala existenci zvláštních sociálně-ekonomických problémů na ostrovech v Egejském moři a potřebu přijmout určitá opatření jako odpověď na tyto problémy. Zvláštní opatření ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři byla zavedena v roce 1993 nařízením Rady (EHS) č. 2019/93 ze dne 19. července 1993, kterým se zavádějí zvláštní opatření pro menší ostrovy v Egejském moři týkající se některých zemědělských produktů[2], a to „ k nápravě obtíží způsobených odlehlostí a ostrovním charakterem menších ostrovů v Egejském moři “ (článek 1 uvedeného nařízení). Nařízení se původně ve svém provádění omezilo na „menší ostrovy“, jakožto ostrovy, kde trvale žilo maximálně 100 000 obyvatel. Oblast působnosti zvláštních opatření byla rozšířena následnými úpravami nařízení, zejména nařízením Rady (ES) č. 1405/2006 ze dne 18. září 2006, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři[3], tedy „menších ostrovů“ bez demografické reference, jmenovitě „ všech ostrovů v Egejském moři, s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia “ (čl. 1 odst. 2 uvedeného nařízení). Nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 sledovalo tyto základní cíle: - čelit sociálně-ekonomických problémům menších ostrovů v Egejském moři; - zmírnit přirozené obtíže, které zatěžují zásobování (odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha); - snížit výrobní náklady a ceny až ke konečnému uživateli; - podpořit některá místní odvětví (chov, pěstování ovoce a zeleniny, pěstování olivovníků, vinařství, včelařství). Pro splnění těchto cílů byly vytvořeny hlavní nástroje režimu pro menší ostrovy v Egejském moři: 1. zvláštní režim zásobování s cílem snížit náklady na zásobování produktů pro lidskou spotřebu, místní zpracování nebo jako zemědělské vstupy, a to zavedením pomoci při dodávání produktů Společenství v objemu nepřesahujícím potřeby místního trhu; 2. cílem opatření na podporu místní produkce je podpora tradičních činností, zlepšení jakosti místních produktů, přizpůsobení místní produkce požadavkům trhu menších ostrovů v Egejském moři a oživení některých zemědělských činností, pro které jsou tyto ostrovy na základě jejich tradice a přirozených vlastností obzvláště vhodné. Tato opatření jsou naplněna podporou produkce, zpracování těchto produktů a/nebo obchodování s nimi; 3. odchylky v oblasti strukturálních opatření (stanovit výjimky z pravidel, která omezují nebo zakazují poskytování určitých forem strukturální podpory). Právním základem těchto zvláštních opatření, která byla postupně několikrát upravena, je primární právo se zaměřením na společnou zemědělskou politiku, jmenovitě od 1. prosince 2009 a vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, články 42 a 43 Smlouvy o fungování Evropské unie. V roce 2006 byl režim pro menší ostrovy v Egejském moři reformován. Nařízení Rady (EHS) č. 2019/93 ze dne 19. července 1993 bylo zrušeno a nahrazeno nařízením Rady (ES) č. 1405/2006 ze dne 18. září 2006. Základní příčiny této reformy jsou následující: 4. reforma SZP z roku 2003 [nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví režimy přímých podpor pro zemědělce[4]], jež znamenala změnu zaměření SZP a otevřela cestu k reformě společné organizace trhů, které se týká režim pro menší ostrovy v Egejském moři. 5. zjistilo se, že kvůli nepružnému řízení programů nebylo možné odhad dodávek a opatření pro podporu místní produkce rychle přizpůsobit potřebám dané oblasti, a zabránilo jakémukoli využití spoluúčasti. Reforma z roku 2006 nezměnila hlavní cíle a nástroje režimu. Její hlavní nový přínos spočívá v tom, že přijala přístup využívající programy a že na členský stát přesunula odpovědnost za vytváření, upravování[5], řízení a monitorování programu přizpůsobeného místním potřebám[6]. Hlavním cílem těchto změn bylo zvýšit pružnost řízení zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce a zjednodušit postupy potřebné pro jejich úpravu. Je důležité poznamenat, že i když režimy PIME ( pro menší ostrovy v Egejském moři ) a POSEI ( program zvláštních opatření určený pro odlehlé a ostrovní regiony ) jsou podobné ve svém přístupu („zvláštní opatření“, cíle, struktura) a jsou řízeny ve stejných položkách rozpočtů, z hlediska předpisů je režim pro menší ostrovy v Egejském moři zpracováván odděleně od režimu POSEI. Na rozdíl od režimu POSEI, který je ekvivalentem prvního pilíře SZP pro nejvzdálenější regiony ve výjimečném a zvláštním rámci, režim pro menší ostrovy v Egejském moři vytváří doplněk („top-up“) režimu jednotné platby, který je určen pro ostrovy v Egejském moři, jako zbytek Řecka v rámci prvního pilíře SZP, a to jako odpověď na zvláštní problémy ostrovů (viz příloha 2 pro přehled plateb z titulu režimu jednotné platby a režimu pro menší ostrovy v Egejském moři). Další důležitý rozdíl tkví v tom, že zatímco na režim POSEI se z titulu zvláštního režimu zásobování vztahuje osvobození od cla na produkty dovážené ze třetích zemí[7], na režim pro menší ostrovy v Egejském moři se podobný mechanismus výjimek z celního režimu Unie nevztahuje. V rámci reformy SZP z roku 2003 se Řecko rozhodlo neosvobodit malé ostrovy v Egejském moři od režimu jednotné platby, který se tam tedy od roku 2006 uplatňuje ve všech odvětvích. Díky režimu pro menší ostrovy v Egejském moři si však tyto menší ostrovy mohou zachovat spojenou podporu vázanou na udržení zemědělských odvětví významných pro ochranu životního prostředí, zlepšení jakosti a obchodování. Bez této možnosti spojení by hrozilo významné riziko zániku místních zemědělských kultur s negativními důsledky na ekonomickou, sociální úroveň a životní prostředí (zachování krajiny). Například pro odvětví olivového oleje, který má pro tyto ostrovy zásadní význam, toto částečné spojení nedovoluje upustit od pěstování olivovníků. PRÁVNÍ ZÁKLAD ZPRÁVY Ustanovení čl. 17 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 stanoví, že „d o 31. prosince 2011 a následně každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě souhrnnou zprávu o účincích činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a případně k ní připojí vhodné návrhy “. Tato zpráva zejména zohledňuje údaje týkající se těchto trhů do roku 2010, finanční plnění programů do finančního roku 2011 a studii, kterou pro Komisi vypracovali konzultanti společnosti Oréade–Brèche, jež hodnotila opatření provedená v rámci režimu pro menší ostrovy v Egejském moři od roku 2001 (dále jen „hodnotící studie“) a byla uveřejněna v únoru 2010 na následující adrese: http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/posei/index_fr.htm ÚčINKY REFORMY Z ROKU 2006 Přístup využívající programy a partnerství Řecko i hospodářské subjekty přivítaly, že vnitrostátní a regionální orgány získaly větší odpovědnost a pravomoci při určování svého programu a že zúčastněné subjekty se mají podílet na vytváření opatření. Velmi pozitivně je hodnoceno zejména zvýšení pružnosti v procesu postupného přizpůsobování programu skutečným místním potřebám formou ročních úprav. V kontextu nestabilní situace těchto regionů způsobené jejich specifickými tržními a klimatickými riziky to umožňuje rychle uzpůsobit opatření týkající se podpory skutečným požadavkům ostrovů. Program pro menší ostrovy v Egejském moři byl od svého prvního schválení v roce 2006 změněn dvakrát, a to v roce 2008 a 2010. Hodnotící studie si všímá poklesu správního zatížení od roku 2007. Vnitrostátní a místní orgány jej však stále považují za příliš velké a složité, a to kvůli množství ostrovů a absenci administrativních pracovníků na některých ostrovech (zejména s ohledem na provádění kontroly). Z celkového pohledu je správní zatížení stále velké vzhledem k finanční náročnosti, kterou představuje (především zvláštní režim zásobování a otázky nízkých expedic). Přístup využívající programy je tedy těžkopádný jak pro vnitrostátní a regionální orgány, tak pro útvary Komise. Zvláštní režim zásobování Celkový dopad zvláštního režimu zásobování Hodnotící studie ukazuje, že na všech ostrovech je zvláštní režim zásobování posuzován pro zásobování jako zásadní, a to jak z hlediska vnitrostátních a místních orgánů, tak zúčastněných subjektů, z čehož plyne důležitost zachování tohoto mechanismu. Zvláštní režim zásobování má celkově kladný vliv na zlepšení četnosti a pravidelnosti zásobování na ostrovech v průběhu roku (pravidelný přísun krmiva pro dobytek), a to navzdory dílčím schodkům v souvislosti s omezenými dopravními a skladovacími kapacitami. Hodnotící studie nicméně ukazuje menší účinnost tohoto mechanismu na nejvzdálenějších ostrovech („satelitní“ ostrovy skupiny B) ve srovnání s ostrovy v blízkosti kontinentu (ostrovy skupiny A). Od reformy v roce 2006 celkově zaznamenává zvláštní režim zásobování menších ostrovů v Egejském moři pokles využití. Rozhodnutím členského státu došlo k omezení rozpočtu zvláštního režimu zásobování s cílem podpořit rozpočet opatření na podporu místní produkce. Pokles využití zvláštního režimu zásobování zejména poznamenává produkty pro lidskou spotřebu (obilniny a mouka). Od reformy v roce 2006 a zavedení povinnosti, aby žadatel o pomoc měl sídlo na menších ostrovech v Egejském moři, již mnoho malých zúčastněných subjektů (pekařů) pomoc nedostává, a to jednak kvůli příliš vysoké správní zátěži mechanismu zvláštního režimu zásobování ve srovnání se získanou finanční výhodou a jednak kvůli nedostatečné informovanosti příjemců programu. Hodnotící studie zároveň ukazuje vývoj rozdělení zvláštního režimu zásobování podle určení, a to ve prospěch produktů pro krmení zvířat. Členský stát je tedy zodpovědný za vylepšení priorit mechanismu zvláštního režimu zásobování při zohlednění významu chovů na ostrovech. Záruka zásobování základními produkty Hodnotící studie ukazuje, že zvláštní režim zásobování pokrývá potřeby menších ostrovů v Egejském moři nejednotně, a to jak na úrovni vybraných produktů, tak jednotlivých ostrovů. Dále uvádí, že zvláštní režim zásobování lépe uspokojuje potřeby produktů pro krmení zvířat než potřeby základních produktů pro lidskou spotřebu. Zvláštní režim zásobování rovněž lépe kryje potřeby ostrovů nejméně odlehlých od kontinentálních přístavů (ostrovy skupiny A) než nejodlehlejších „satelitních“ ostrovů (některé ostrovy skupiny B). Náhrada dodatečných nákladů Hodnotící studie konstatuje, že vzhledem k roztříštěnosti ostrovů jsou některé z nich velmi vzdálené od zásobovacích přístavů. V důsledku toho jsou náklady vznikající na jednotlivých ostrovech velmi rozdílné podle jejich odlehlosti. Zvláštní režim zásobování proto umožňuje poskytnout náhradu těchto dodatečných nákladů zásobování všech vybraných produktů pouze pro ostrovy skupiny A. V případě odlehlých „satelitních“ ostrovů skupiny B kryje zvláštní režim zásobování kvůli mnohem vyšším nákladům na dopravu pouze 50 % nákladů. Přínos pro konečného uživatele Hodnotící studie odhaluje, že konečný uživatel nemohl těžit z těchto výhod v jednotlivých skupinách ostrovů stejnoměrně. Podpory zvláštního režimu zásobování kryjí dopravní náklady na ostrovy velmi nejednotně, což má vliv na ceny pro uživatele. Výhody pro konečného uživatele se tak více projevují na ostrovech skupiny A a na méně odlehlých ostrovech skupiny B než na „satelitních“ ostrovech skupiny B. Zvláštní režim zásobování umožnil od roku 2007 dosáhnout výrazného poklesu cen krmiva pro dobytek, které se přiblížily cenám v Řecku. Zvláštní režim zásobování však nemá celkový dopad na ceny potravin pro lidskou spotřebu. Opětovné zasílání zpracovaných produktů a narušení obchodu Jak je uvedeno v pátém bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 1405/2006, množství, na která se vztahuje zvláštní režim zásobování, jsou omezena potřebami zásobování menších ostrovů v Egejském moři, aby se nenarušilo řádné fungování vnitřního trhu či se nevyvolal odklon obchodu s dotyčnými produkty. Zasílat a vyvážet tyto produkty z menších ostrovů v Egejském moři je tedy zakázáno. Zasílat a vyvážet tyto produkty je však povoleno, pokud je zisk plynoucí ze zvláštního režim zásobování vrácen, nebo aby byl v případě zpracovaných produktů umožněn regionální obchod či tradiční obchodní tok, jak stanoví článek 5 výše uvedeného nařízení. Hodnotící studie ukazuje, že na menších ostrovech v Egejském moři nedochází k opakovanému vývozu produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování a že v důsledku toho regionální obchod není narušen. Přesto na této úrovni chybí monitorování. Členský stát je odpovědný za zlepšení monitorování produktů na vstupu do geografické oblasti menších ostrovů v Egejském moři a na výstupu z geografické oblasti menších ostrovů v Egejském moři. Zachování a rozvoj zemědělských činností Zvláštní režim zásobování hraje klíčovou úlohu při zachování místních struktur produkce, neboť: - podporuje ziskovost místního chovu dobytka, - podporuje zachování pekařství a mlynářství (lidská spotřeba). Zvláštní režim zásobování tím způsobem umožní dosáhnout poklesu cen krmiva pro dobytek a v důsledku toho i poklesu cen produkce chovatelů. Podpora místní produkce Zachování a rozvoj místní zemědělské produkce V rámci opatření na podporu místní produkce se hodnotící studie soustředí na tři odvětví: olivy, med a mastix z ostrova Chios. Na menších ostrovech v Egejském moři se jedná o reprezentativní odvětví, do nichž se soustředí dvě třetiny prostředků určených pro opatření na podporu místní produkce. Studie je však omezená tím, že pro řadu odvětví neexistují statistické údaje. Členský stát musí umožnit shromáždění spolehlivých údajů pro všechna odvětví, jichž se opatření na podporu místní produkce týká. V analýze vlivu opatření na podporu místní produkce na konkurenceschopnost tří sledovaných odvětví hodnotící studie ukazuje, že důsledkem podpory je zvýšení příjmu ze zemědělství. Od reformy v roce 2006 proto opatření na podporu místní produkce dovolila zachovat příjmy producentů díky krytí části jejich výrobních nákladů. Zemědělství na menších ostrovech v Egejském moři má výrazně rodinný charakter a orientuje se na místní spotřebu. Je to typ zemědělství, které se zaměřuje na tradiční činnosti a jakostní produkci. Cílem opatření na podporu místní produkce, se kterými se počítá v rámci programu pro menší ostrovy v Egejském moři, je podpora tradičních produktů při zachování jakostních cílů a v konečném důsledku zachování těchto činností, jejichž význam je z ekonomického, sociálního a environmentálního hlediska považován za zásadní. V situaci, kdy je nedostatek hospodářských příležitostí a zemědělské podniky jsou velmi malé, přispívá tato pomoc k zachování nebo podpoře činností, které by bez ní pro producenty již možná nebyly přitažlivé. S ohledem na význam tradičních produkčních činností a jakostní produkci s vysokou přidanou hodnotou na úrovni ekonomické, sociální, environmentální (zachování místopisu a zavlažování) i kulturní (jakostní produkce jako prostředek identity ostrovů), považuje Řecko zachování podpory ve spojení s produkcí za zásadní. Bez této možnosti částečného spojení by totiž hrozilo velké nebezpečí, že by příjemci programu tyto plodiny přestali pěstovat, což se zejména týká produkce olivového oleje, jakožto převládajícího odvětví zemědělství na ostrovech. FINANčNÍ PLNěNÍ Údaje o finančním plnění programu pro menší ostrovy v Egejském moři mezi léty 2007 až 2010 (finanční roky 2008–2011) jsou uvedeny v příloze I. Kromě doplňkového vnitrostátního financování ve výši 547 000 EUR přidělených v souladu s článkem 11 nařízení č. 1405/2006 jsou částky programu součástí financování Unie na 100 % (článek 12 téhož nařízení). Po reformě z roku 2006 se Řecko rozhodlo omezit rozpočet zvláštního režimu zásobování (snížení objemu produktů, na které se tento mechanismus vztahuje), s cílem podpořit rozpočet opatření na podporu místní produkce. I přes toto rozhodnutí se ukazuje, že roční rozpočet zvláštního režimu zásobování je v tomto období na menších ostrovech v Egejském moři dobře plněn (průměrná míra plnění: 94 %). Některá opatření na podporu místní produkce rovněž odčerpala finanční zdroje přidělené v posledních letech. Stále však existuje finanční manévrovací prostor s průměrnou mírou plnění ve výši 88 %. Situaci lze zlepšit přerozdělením dostupného rozpočtu mezi opatření, ve kterých je ještě prostor pro financování. Článek 11 nařízení (ES) č. 1405/2006 kromě toho Řecku umožňuje poskytnout dodatečné vnitrostátní financování opatření na podporu místní produkce. Strop stanovený v čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 1405/2006 na základě předchozího plnění v období 2001–2003 však způsobuje, pokud jde o zvláštní režim zásobování, jistou nepružnost. Navrhuje se tedy zvýšit tento stropu v duchu rozpočtové neutrality, a tím v rámci přiděleného rozpočtu umožnit pružnější přerozdělení finančních prostředků mezi opatření na podporu místní produkce a zvláštní režim zásobování (viz bod 7.1). AUDIT PROVÁDěNÍ REžIMU PRO MENŠÍ OSTROVY V EGEJSKÉM MOŘI PO ROCE 2006 Útvary Komise pro audit provedly v letech 2007 a 2010 na menších ostrovech v Egejském moři šetření účetních závěrek. Situace zjištěná při těchto auditech je obecně lepší než při auditech prováděných v dřívějších letech, ačkoliv byly zaznamenány určité nedostatky, co se týče podpory pěstování oliv (audit 2007) a správy (audit 2010). Důsledky těchto šetření jsou zpracovány v rámci probíhajícího postupu schválení účetní závěrky. Je ovšem nutné upozornit, že velké množství podpůrných režimů, které se vztahují na mnoho malých příjemců programu, způsobuje administrativní a finanční zátěž, jež je vzhledem k poskytovaným výhodám nepříznivá. NÁVRHY NA ZLEPšENÍ Navrhované změny právních předpisů EU Vzhledem k vývoji daného režimu v posledních letech a k nedávnému vstupu Lisabonské smlouvy v platnost Evropská komise již v prosinci 2010 přijala návrh na přepracování nařízení Rady (ES) č. 1405/2006 , aby se aktualizovala a zjednodušila některá ustanovení a nařízení se sladilo s novými požadavky Smlouvy o fungování Evropské unie. Zejména bylo navrženo změnit čl. 12 odst. 3, aby se zvýšil maximální roční strop zvláštního režimu zásobování – v rámci současného finančního příspěvku – aby nedocházelo ke koncentraci příjemců prostředků vyhrazených pro zvláštní režim zásobování, aby bylo možné pružněji přerozdělovat finanční prostředky mezi opatření na podporu místní produkce a zvláštní režim zásobování, bez navýšení celkového rozpočtu. Vznikla by tím možnost finančního přerozdělení, což by mimo jiné umožnilo lepší krytí dodatečných nákladů „satelitních“ ostrovů (viz bod 4.2.3). V zájmu lepší proveditelnosti vyhodnocení provádění programu členským státem Komise navrhla změnit čl. 17 odst. 2 uvedeného nařízení. Změna spočívá v posunutí lhůty pro předkládání roční zprávy o provádění opatření programu podpory Komisi z 30. června na 31. července, aby řecké úřady měly možnost v této zprávě zohlednit konečný stav výdajů pro opatření na podporu místní produkce. Komisí nedávno přijatá reforma SZP nemá pro fungování režimu pro menší ostrovy v Egejském moři specifické důsledky. Doporučení členskému státu Při provádění tohoto režimu hraje hlavní úlohu Řecko. Mělo by zvážit, jakým způsobem na velmi roztříštěných ostrovech zlepšit správní nejednotnost , aby bylo možno uspokojit potřeby potenciálních příjemců programu a umožnit širší kontrolu provádění programu (viz bod 4.1). Dále je velmi důležité, aby členský stát zavedl systém, který umožní spolehlivě hromadit údaje pro všechna odvětví, kterých se opatření na podporu místní produkce týkají, aby orgán členského státu i Komise mohli provádět pravidelné monitorování (viz bod 4.3.1). S cílem předcházet jakýmkoliv nerovnostem mezi ostrovy, kterých se tento program týká, je členský stát odpovědný za upřesnění při klasifikaci ostrovů a zohlednit přitom veškeré skutečnosti související s odlehlostí (dvojí nebo trojí ostrovní odloučenost). V souvislosti se současnou klasifikací (skupina A pro nejméně odlehlé ostrovy, skupina B pro nejodlehlejší ostrovy) by bylo vhodné doplnit jednu nebo dvě skupiny ostrovů pro velmi odlehlé ostrovy (satelitní ostrovy skupiny B). Taková změna klasifikace by umožnila lépe zohlednit rozdílné náklady na dopravu, které mají vliv na zásobování i na rozvoj místní produkce. Vyplynulo by z toho lepší krytí potřeb, jakož i reálnější dopad na spotřebitelské ceny (viz body 4.2.2–4.2.4). Vzhledem k trendu zaznamenanému od roku 2006 v souvislosti s přerozdělením zvláštního režimu zásobování podle určení (rozhodnutí Řecka zvýhodnit zásobování produkty pro krmení zvířat), je členský stát odpovědný za upřesnění priorit mechanismu při současném zohlednění významu chovu na ostrovech, jakož i za zlepšení monitorování produktů na vstupu do geografické oblasti menších ostrovů v Egejském moři a na výstupu z této oblasti (viz bod 4.2.1). S ohledem na zjištění nedostatečného účinku režimu na ceny potravin pro lidskou spotřebu (viz bod 4.2.4), je členský stát vyzván, aby zvážil lepší rozdělení použitelných finančních prostředků v zájmu záruky jejich účinnosti . Členský stát je rovněž vyzván, aby zveřejňoval pravidelné zprávy o podkladech klíčových ukazatelů , které stanovily útvary Komise, aby bylo možné celkově zhodnotit vývoj režimu pro menší ostrovy v Egejském moři v průběhu let. Nakonec je třeba zdůraznit požadavek spoluúčasti všech zúčastněných stran, a to jak ve smyslu počátečního stanovení programu pro menší ostrovy v Egejském moři, tak ve smyslu jeho ročních změn. Změna podle článku 34 nařízení Komise (ES) č. 1914/2006 posouvá lhůtu pro předkládání těchto ročních změn a poskytuje více času na konzultaci s dotčenými zúčastněnými subjekty. ZÁVěRY Má se za to, že od reformy v roce 2006 a vývoje k decentralizovanému přístupu s využitím programů je program pro menší ostrovy v Egejském moři účinně prováděn a uspokojivě reaguje na zvláštní potřeby menších ostrovů v Egejském moři. Program je proto zárukou zachování tradičních zemědělských odvětví díky podpoře příjmů zemědělců a zásobování základními produkty s omezením dodatečně vznikajících nákladů. Komise na základě stávající analýzy a situace zastává názor, že finanční rámec přidělený režimu menších ostrovů v Egejském moři umožnil splnění obecných cílů tohoto režimu. Komise i členský stát musí i nadále vyvíjet úsilí, aby dosáhly co nejlepšího provádění režimu a zejména cílů zmírnit dodatečné náklady zásobování a zachovat tradiční činnosti na ostrovech. Mezi další zásadní cíle režimu menších ostrovů v Egejském moři by mělo patřit zajištění kvality produkce, zachování identity ostrovů a ochrana životního prostředí. PŘÍLOHA 1 FINANČNÍ PLNĚNÍ OPATŘENÍ PRO MENŠÍ OSTROVY V EGEJSKÉM MOŘI 2007–2010 (en €)[8] 2007 (rozp. rok 2008) | 2008 (rozp. rok 2009) | 2009 (rozp. rok 2010) | 2010 (rozp. rok 2011) | Režim jedn. platby a jiné přímé podpory * | 57 995 090 | 61 952 513 | 60 502 718 | Program pro menší ostrovy v Egejském moři (opatření na podporu místní produkce) ** | 16 618 664 | 15 441 855 | 17 835 324 | Celkem | 74 613 754 | 77 394 368 | 78 338 042 | Menší ostrovy v Egejském moři/celkem | 22,3 % | 20,0 % | 22,8 % | * Částka výdajů v rámci předpokládaných podpor u režimu jednotné platby (nevázaná podpora)+ další výdaje u různých přímých podpor (platby u zvláštních druhů plodin a jakostní produkce, přechodné platby, podpora ječmene, podpora chovu bource morušového…). ** Částka výdajů v rámci přímých podpor u programu pro menší ostrovy v Egejském moři (opatření na podporu místní produkce). [1] Seznam ostrovů je uveden v tabulce 7 programu podpory menších ostrovů v Egejském moři, který předložilo Řecko a schválila Komise v rámci uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1405/2006. [2] Úř. věst. L 184, 27.7.1993, s. 1. [3] Úř. věst. L 265, 26.9.2006, s. 1. [4] Úř. věst. L 270, 21.10.2003, s. 1. [5] Program pro menší ostrovy v Egejském moři byl dvakrát změněn rozhodnutími Komise K(2006) 2880 ze dne 21. dubna 2009 a K(2010) 9189 ze dne 20. prosince 2010. [6] Řecký program pro menší ostrovy v Egejském moři byl schválen rozhodnutím Komise K(2006) 6889 ze dne 22. prosince 2006 a prováděn od roku 2007. [7] Podle výjimky z článku 28 Smlouvy o fungování EU: „Unie zahrnuje celní unii, která pokrývá veškerý obchod se zbožím a která zahrnuje jak zákaz vývozních a dovozních cel a všech poplatků s rovnocenným účinkem mezi členskými státy, tak i přijetí společného celního sazebníku ve vztahu ke třetím zemím“. [8] Částky finančního plnění uvedené v tomto dokumentu vycházejí z ročních zpráv o provádění, které členský stát předkládá Komisi v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1405/2006, pokud jde o zvláštní režim zásobování, a ze sdělení o způsobilých žádostech o podporu a příslušných částkách (čl. 32 odst. 2 písm. b) nařízení Komise (ES) č. 1914/2006), pokud jde o opatření na podporu místní produkce. Odpovídají výdajům na jednotlivá opatření za referenční kalendářní rok (rok provedení) a nemusejí přesně odpovídat částkám výdajů, které na rozpočtový rok uvedla Evropská komise.