CS Úřední věstník Evropské unie CE 16/1

Zlepšení vzdělávání a povědomí spotřebitelů v oblasti úvěrů a financí

P6_TA(2008)0539

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 18. listopadu 2008 o ochraně spotřebitele: zlepšení vzdělávání a povědomí spotřebitelů v oblasti úvěrů a financí (2007/2288(INI))

(2010/C 16 E/01)

Evropský parlament,

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. prosince 2007 – Finanční vzdělávání (KOM(2007)0808),

— s ohledem na zelenou knihu Komise o maloobchodních finančních službách na jednotném trhu (KOM(2007)0226),

— s ohledem na svůj postoj přijatý ve druhém čtení dne 16. ledna 2008 ohledně přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (1),

— s ohledem na své usnesení ze dne 11. července 2007 o politice finančních služeb (2005–2010) – bílá kniha (2),

— s ohledem na článek 45 jednacího řádu,

— s ohledem na zprávu Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů a stanovisko Hospodářského a měnového výboru (A6-0393/2008),

A. vzhledem k tomu, že na jedné straně dochází k rychlému vývoji na finančních trzích, které jsou velmi dynamické a stále komplexnější, a na straně druhé změny ve společnosti a v životním stylu vytvářejí potřebu řádného řízení osobních financí a potřebu pravidelně osobní finance přizpůsobovat novým pracovním a rodinným okolnostem,

B. vzhledem k tomu, že zvyšování finanční gramotnosti spotřebitelů by se mělo stát prioritou zákonodárců členských států, ale i na evropské úrovni, neboť tato gramotnost přinese jednotlivcům, ale rovněž celé společnosti a hospodářství řadu výhod tím, že umožní snížit problematické úvěry, zvýšit úspory, vhodně využívat produkty pojištění a zajistit potřebné prostředky pro důchod,

C. vzhledem k tomu, že studie poukazují na to, že spotřebitelé mají tendenci přeceňovat své znalosti o finančních službách a je třeba je poučit o tom, že v této oblasti nejsou tak zdatní, jak se domnívají, a o tom, co z toho pro ně vyplývá,

D. vzhledem k tomu, že kvalitní a cílené programy finančního vzdělávání, případně co nejvíce sestavené na míru, mohou přispět ke zvýšení finanční gramotnosti spotřebitelů, kteří tak svůj výběr budou moci založit na informacích, a tedy i k efektivnímu fungování finančních trhů,

E. vzhledem k tomu, že stoupá význam přeshraničních finančních služeb a Komise by se měla chopit iniciativy na úrovni EU a podpořit přeshraniční a případně srovnatelné informace o finančním vzdělávání,

F. vzhledem k tomu, že je třeba věnovat zvláštní pozornost vzdělávacím potřebám ohrožených spotřebitelů i potřebám mladých spotřebitelů, kteří musí činit rozhodnutí ovlivňující jejich ekonomické vyhlídky na celý život,

G. vzhledem k tomu, že je prokázáno, že lidé, kteří se seznámili se základními aspekty osobních financí v raném věku, se vyznačují vyšší úrovní finanční gramotnosti; vzhledem k tomu, že finanční vzdělávání úzce souvisí s vyučováním základním dovednostem (matematice a čtení),

1. vítá iniciativy Komise v oblasti finančního vzdělávání spotřebitelů, zejména nedávné vytvoření skupiny odborníků pro finanční vzdělávání, a její záměr zveřejnit on-line databázi programů a výzkumu v oblasti finančního vzdělávání v EU; je toho názoru, že této skupině oborníků pro finanční vzdělávání by měly být svěřeny jasné úkoly a pravomoci; navrhuje, aby tato skupina byla především pověřena úkolem zhodnotit přínos finančního vzdělávání a přeshraničních finančních služeb v EU a poukázat na osvědčené postupy v tomto směru;

2. zdůrazňuje, že cílem vzdělávání a zvyšování informovanosti spotřebitelů v oblasti financí a úvěrů je zlepšení povědomí spotřebitelů o hospodářských a finančních záležitostech, aby byli schopni porozumět hospodářským závazkům a vyhýbat se nadbytečnému riziku, nadměrnému zadlužení a finančnímu vyloučení; domnívá se, že vzdělávací a informační opatření mají spotřebitelům umožnit získat nezávislý přístup, založený na jejich vlastním úsudku, k finančním produktům, které jsou jim nabízeny nebo jichž hodlají využít;

3. konstatuje, že krize na hypotečním trhu (sub-prime mortgage) vypovídá nejen o nebezpečí, které skýtá nedostatečná informovanost půjčovatelů, ale i o nedostatečném porozumění a povědomí o této problematice, což vede k tomu, že spotřebitelé se málo zajímají o rizika insolventnosti a nadměrného zadlužení;

4. zdůrazňuje, že spotřebitelé, kteří jsou vzdělaní a informovaní, přispívají k rozvoji konkurence, kvality a inovace v bankovních a finančních službách, a poukazuje na to, že vzdělaní a sebejistí investoři mohou poskytnout další likviditu kapitálovým trhům pro investice a růst;

5. zdůrazňuje, že je třeba zajistit úroveň finanční gramotnosti ve členských státech a aby lidé chápali, co může v této oblasti poskytnout EU, a dále na základě řady kritérií, jako je věk, příjmy a úroveň vzdělání, definovat vzdělávací potřeby specifických cílových skupin společnosti;

6. uznává, že soukromé iniciativy, odvětví finančních služeb a organizace spotřebitelů hrají – na úrovni Společenství i na vnitrostátní úrovni – důležitou úlohu při definování specifických potřeb cílových skupin v souvislosti s finančním vzděláváním, při upozorňování na slabé stránky a nedostatky stávajících vzdělávacích programů a poskytování finančních informací spotřebitelům s cílem usnadnit jejich finanční plánování, a to např. pomocí médií využívajících internet a vzdělávacích kampaní;

7. je toho názoru, že programy finančního vzdělávání jsou nejúčinnější tehdy, jsou-li přizpůsobeny potřebám specifických cílových skupin a případně sestaveny na míru; dále se domnívá, že veškeré programy finančního vzdělávání by měly vést ke zlepšení uvědomělého a realistického využívání finančních možností každého člověka; uvažovat by se mělo o vytvoření takových programů, které by zlepšily finanční schopnosti dospělých;

8. vyzývá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy vytvořila na úrovni EU vzdělávací programy v oblasti osobních financí, založené na společných pravidlech a zásadách, které mohou být přizpůsobeny potřebám všech členských států a v těchto státech prováděny, a aby vytvořila i referenční kritéria a podporovala výměnu osvědčených postupů;

9. zdůrazňuje, že finanční vzdělávání může doplňovat, avšak nikoli nahrazovat, jednotná ustanovení týkající se ochrany potřebitelů v rámci právních předpisů o finančních službách a regulaci a přísnou kontrolu finančních institucí;

10. je si vědom toho, že soukromý sektor, a zejména finanční instituce, hrají důležitou úlohu při poskytování informací o finančních službách spotřebitelům; zdůrazňuje však, že finanční vzdělávání by mělo být poskytováno nestranně, objektivně a transparentně tak, aby sloužilo zájmům spotřebitelů, a že musí být zřetelně rozeznatelné od komerčního poradenství či reklamy; aby mohlo být tohoto cíle dosaženo, nabádá finanční instituce, aby vytvořily kodex chování pro své zaměstnance;

11. je si vědom toho, že je třeba docílit citlivé rovnováhy mezi poskytováním informací, které spotřebitelé potřebují k tomu, aby mohli činit informovaná finanční rozhodnutí, a zahlcováním spotřebitelů informacemi; dává přednost kvalitě před kvantitou, tedy informacím, které jsou kvalitní, dostupné, konkrétní a snadno pochopitelné a jež spotřebiteli umožní činit informovaná a odpovědná rozhodnutí;

12. domnívá se, že jsou třeba účinné, jasné a srozumitelné informace, zejména v reklamních sděleních o finančních produktech, a že finanční instituce by před uzavíráním smluv měly poskytovat dostatečné informace a zejména striktně dodržovat pravidla stanovená směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (3) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru (4); vyzývá Komisi, aby předložila jednotným způsobem vypracované konkrétní legislativní návrhy pro harmonizovaný systém informací pro spotřebitele a jejich ochranu zejména v oblasti hypotečních úvěrů (jako harmonizovanou, jednoduchou a srovnatelnou evropskou normalizovanou informační brožuru, která bude zahrnovat obecné ukazatele roční procentní sazby nákladů atd.);

13. doporučuje, aby se programy finančního vzdělávání soustředily na důležité aspekty životního plánování, jako jsou základy spoření, zadlužení, pojištění a důchody;

14. žádá Komisi, aby pokračovala ve svém úsilí o podporu dialogu mezi zúčastněnými stranami;

15. navrhuje navýšit rozpočtovou položku 17 02 02 za účelem financování činností na úrovni EU zaměřených na zlepšování finančního vzdělávání spotřebitelů a zvyšování jejich finanční gramotnosti; žádá Komisi, aby ke zvýšení povědomí na úrovni EU přispěla tím, že podpoří pořádání vnitrostátních a regionálních konferencí, seminářů, mediálních kampaní a kampaní na zvýšení povědomí, jakož i vzdělávacích programů se zahraniční účastí, zejména v oblasti maloobchodních finančních služeb a úvěru domácností/správa dluhu;

16. vyzývá Komisi, aby dále rozvíjela a zdokonalovala on-line nástroj Dolceta a aby tuto službu zpřístupnila ve všech úředních jazycích; navrhuje, aby Komise na internetových stránkách Dolceta vytvořila odkaz na on-line databázi, kterou hodlá vytvořit a jež bude uvádět existující programy na celostátní i regionální úrovni zaměřené na finanční vzdělávání; navrhuje, aby na stránkách Dolceta byl uveden odkaz na internetové stránky veřejných a soukromých orgánů činných v oblasti finančního vzdělávání, a to podle jednotlivých zemí;

17. žádá Komisi, aby ukazatele dostupnosti a kvality finančního vzdělávání zahrnula do hodnotící zprávy o spotřebitelských trzích;

18. vyzývá Komisi, aby připravila informační kampaně, jimiž by byli spotřebitelé lépe informováni o svých právech, která mohou podle právních předpisů EU uplatňovat v oblasti poskytování finančních služeb;

19. zdůrazňuje, že je nutné, aby členské státy prováděly, za podpory Komise a ve spolupráci s různými sociálními skupinami a skupinami obyvatelstva, pravidelné průzkumy týkající se aktuální úrovně finanční gramotnosti veřejnosti, a zjišťovaly tak prioritní oblasti činnosti za účelem zajištění náležité, včasné a účinné realizace programů finančního vzdělávání, jež by sloužily veřejnosti;

20. nabádá členské státy, aby finanční vzdělávání zaměřené na osvojení dovedností potřebných v každodenním životě zařadily do programů základních a středních škol vytvořených příslušnými institucemi a aby v tomto směru systematicky vzdělávaly učitele;

21. zdůrazňuje, že pro obě strany, tedy pro finanční poradce i pro spotřebitele, je potřebný nepřetržitý oboustranný vzdělávací proces s cílem zajistit poskytování přesných informací zohledňujících nejnovější vývoj v oblasti finančních služeb;

22. je toho názoru, že nejsou dostatečně využity synergické účinky mezi jednotlivými vzdělávacími organizacemi; žádá proto členské státy, aby vytvořily síť finančních vzdělávacích organizací, do níž by byl zapojen veřejný i soukromý sektor, a aby podporovaly spolupráci a dialog mezi všemi zúčastněnými stranami;

23. nabádá členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost vzdělávacím potřebám důchodců a osob, které se nacházejí na konci své profesní dráhy, jimž může hrozit finanční vyloučení, a také potřebám mladých lidí na počátku jejich profesní dráhy, kteří čelí problému, jak vhodně využít svůj nový příjem;

24. vyzývá členské státy, aby vytvořily vzdělávací programy v oblasti ekonomie a finančních služeb pro sociální pracovníky, neboť právě oni jsou v kontaktu s osobami, kterým hrozí chudoba nebo nepřiměřené zadlužení;

25. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám členských států.

(1) Přijaté texty, P6_TA(2008)0011.

(2) Úř. věst. C 175 E, 10.7.2008, s. 392.

(3) Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.

(4) Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66.