Sdělení Komise Radě a evropskému Parlamentu o nástrojích pro vnější pomoc v rámci budoucího finančního výhledu na léta 2007-2013 /* KOM/2004/0626 konecném znení */





V Bruselu dne 29.9.2004 KOM(2004) 626 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU o nástrojích pro vnější pomoc v rámci budoucího finančního výhledu na léta 2007-2013 SDĚLENÍ KOMISERADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU o nástrojích pro vnější pomoc v rámci budoucího finančního výhledu na léta 2007-2013 Sdělení Komise z února 2004 (Budování společné budoucnosti [KOM(2004) 101]) a ze dne 14. července (Finanční výhled na léta 2007 až 2013 [KOM(2004) 487]) stanoví rámec nového a zjednodušeného politického a administrativního systému poskytování pomoci a programů spolupráce v rámci Společenství. Tak namísto řady stávajících[1] územních a tématických nástrojů, které byly vytvořenyjednorázově a v průběhu času početně narostly, je navrženo šest nástrojů, z nichž tři jsou určeny pro provádění konkrétních politik, a další tři mají poskytovat nezbytnou odpověď na konkrétní potřeby. Pouze čtyři z těchto šesti nástrojů jsou nové, dva již existují a nevyžadují další změny. Toto sdělení tak stanoví čtyři nové právní nástroje nezbytné pro zavedení nového rámce a systému. K těmto novým nástrojům patří: 1) Nástroj pro předvstupní pomoc 2) Nástroj pro evropské sousedství a partnerství 3) Nástroj pro rozvojovou spolupráci a hospodářskou spolupráci 4) Nástroj pro stabilitu *** V důsledku rozšíření byla EU pověřena ještě většími úkoly v oblasti vnějších činností, která směřuje ke třem hlavním cílům: zajištění stability, bezpečnosti a prosperity v sousedství unie („EU a její politika sousedství“); aktivní práci na podpoře udržitelného rozvoje v mezinárodním měřítku („EU jako partner pro udržitelný rozvoj“); podpoře politické váhy unie v globálním světě a zajištění strategické a civilní bezpečnosti („EU jako globální aktér“)[2]. Aby mohla EU splnit svou odpovědnost, stanovilo sdělení „Budování společné budoucnosti- problémy politiky a rozpočtové prostředky rozšířené unie na léta 2007-2013“ přijaté dne 10. února 2004 náročný cíl posílit hlas unie za podpory efektivnějších nástrojů. Toto sdělení je dalším krokem, kterým se Komise neopakuje, ale spíše demonstruje přidanou hodnotu intervence EU, uvádí další podrobnosti o svém přístupu nezbytné pro dosažení těchto politických cílů a navrhuje podpůrné nástroje. Vzhledem k tomu, že má více než 450 milionů obyvatel a zajišťuje čtvrtinu světové produkce, je nejvýznamnějším dárcem pomoci a nejvýznamnějším obchodním partnerem celé stovky zemí, tato unie, která má 25 – a brzy bude mít 27 – členů, by mohla mít značný vliv na politická rozhodnutí a na rozhodnutí, která se týkají hospodářství a která určují prosperitu a stabilitu v Evropě a ve světě, a která mají zase naopak vliv na blahobyt a bezpečnost Evropanů. Tento potenciál je ale využitý jen částečně. Existuje propast mezi hospodářským významem EU a jejím politickým vlivem. Cena za nedostatečné využitípotenciálu Evropy v oblasti vnějších vztahů, ať už na úrovni politické nebo finanční, je reálná. Okolní svět neustále a dramaticky prověřuje naši schopnost projevovat větší soudržnost v jednání nebo v reakcích. Každodenně se setkáváme s mnoha příklady zaplacení takové ceny, a to nemusíme ani zmiňovat Irák nebo argentinskou krizi. Jestliže se chceme dívat dopředu na léta 2007-2013, musí EU připravit dlouhodobý výhled a určit kurz, tedy nikoli pouze reagovat na jednotlivé události. Pokud chce unie posílit svůj hlas na mezinárodní scéně, musí být jednotná a prosazovat reálnou společnou strategii . Musí posílit svou schopnost efektivněji prosazovat svůj hlas v globálním světě, podporovat udržitelný rozvoj a politickou stabilitu prostřednictvím mezinárodních a bilaterálních politik. EU musí zvýšit svou schopnost navrhovat významné vnější politiky překonáním dělení na jednotlivé pilíře, které podkopává soudržnost její činnosti; musí si také být jistá, že již přijaté politiky mají podporu všech zdrojů Společenství a národních nástrojů a s výhradou příslušných rozhodovacích postupů. Občané důrazně požadují posilování hlasu Evropy v mezinárodním měřítku i tam, kde politiky Společenství v současnosti nehrají vedoucí úlohu. Podle výsledků průzkumů veřejného mínění považuje velká většina lidí míru prosazování Evropy za naprosto přiměřenou, pokud jde o vnější činnost, mnohem více než její činnost na národní úrovni. Dvě třetiny evropských občanů podporují společnou zahraniční politiku a tři čtvrtiny z nich podporují společnou politiku obrany. Očekávají, že EU bude častěji hájit jejich společné zájmy a hodnoty na mezinárodním poli a přitom zajistí orientaci v mnohostranných jednáních a vliv na rozvoj globalizace. Zkušenost integrace vede unii k tomu, aby usilovala o vytváření mnohostranného institucionálního rámce a o stanovení pravidel, nikoli o jednostrannost. EU musí dále zajistit větší soudržnost svých vnitřních rozhodnutí ve smyslu jejich vlivu na zbytek světa a zlepšit dialog s občanskou společností tak, aby se i nadále soustředila na zájmy všech aktérů. Ve světě, který se vyznačuje zárove otevřeností a nestabilitou, jsou občané také stále více vystaveni rizikům, k nimž patří konflikty, přírodní katastrofy a pandemie. EU je bez vnitřních hranic ˇvnímavá vůči důsledkům takových rizik a hrozeb a musí učinit příslušná vnější opatření a účinně podporovat mezinárodní úsilí, které ovlivňuje nejen fyzickou bezpečnost civilního obyvatelstva a potenciál jeho rozvoje, ale i celkovou bezpečnost a stabilitu. Z dále uvedeného je vidět, že soudržnost přístupu EU v oblasti vnějších vztahů povede k mnohem většímu zvýšení jejího vlivu, než jakého by členské státy mohly dosáhnout samostatně nebo i při vzájemné spolupráci. KOMPARATIVNÍ VÝHODA VÝDAJŮ EU Čistá přidaná hodnota, které se těší EU, přispívá zásadním způsobem k dosažení výše uvedených strategických cílů. Tato přidaná hodnota se může i nadále zvyšovat. Přestože Společenství zpočátku omezilo své intervence na programy, které se věnovaly čistě jen otázkám rozvoje, tak od té doby vybudovalo všestranné partnerství a uzavřelo dohody o spolupráci s většinou zemí světa a nyní musí řešit složité situace. Společenství tak vypracovalo ambiciózní a víceoborové programy, které mu umožňují řešit celou řadu problémů, se kterými se potýkají třetí země, počínaje budováním institucí a konče postupným vývojem efektivního soukromého sektoru. Výdajové programy nezahrnují a ani nemohou zahrnovat všechno. Tvoří je vhodná směs politik, která se připravuje pro každou partnerskou zemi zvlášť. Z níže uvedených důvodů má každé EURO vydané na úrovni EU výraznější multiplikační efekt, a tím pádem i větší váhu než stejná hodnota vydaná na národní úrovni. - Efektivita vnější činnosti EU: působení na správné úrovni Intervenci EU můžeme především obhájit prostě proto, že je to ten nejefektivnější nebo dokonce jediný efektivní způsob, jak správně dosáhnout cíle. Přidaná hodnota spočívá ve skutečnosti, že Společenství prostě představuje správnou úroveň činnosti . Základním faktem evropské integrace je, že výhody, které získá jeden členský stát ze svých zahraničních operací, přináší prospěch i ostatním členským státům. Je ale obtížné zahrnout tyto „evropské“ faktory do rozhodnutí, ke kterým dochází na národní úrovni, a která tím pádem nakonec nemusí splnit očekávání. Tento fakt logicky ospravedlňuje intervenci na úrovni Společenství. Rozšíření je jasným příkladem situace, kdy činnost na úrovni Společenství představuje jedinou možnost: Intervence je zaměřena na pomoc kandidátským zemím při plnění přístupových kritérií a přípravě na spravování fondů EU. Je zde jasná potřeba intervence na úrovni EU, i když to znamená spoléhat na zkušenosti členských států s tímto procesem (např. twinning). Podobně i cílů politiky sousedství je možné dosáhnout pouze činností na úrovni EU: Bezpečnost a migrace jsou další příklady oblastí, kde dochází k optimalizaci opatření přijímaných na úrovni EU. Totéž můžeme říct i o normalizaci a vytváření norem a také o vnějším promítání vnitřních politik EU (biologická rozmanitost, globální oteplování, řízení organizace…) Přidaná hodnota výdajů Společenství dále spočívá ve skutečnosti, že samotné Společenství drží při jednání s třetími zeměmi všechny funkční páky najednou . Společenství tak může zajistit souvislost a součinnost hlavních nástrojů vnějších vztahů: politického dialogu, obchodu, pomoci, hospodářské spolupráce, vnějšího promítání vnitřních politik. Bilaterální vztahy členských států (například v oblasti politiky) s konkrétní třetí zemí nebo dokonce regionem mohou být dlouhodobější a těsnější. Úplný arzenál nástrojů je ale k dispozici pouze na úrovni EU. To znamená, že použití výdajů Společenství má ve spojení s dalšími dostupnými nástroji výraznější multiplikační efekt než národní nebo dokonce mnohostranné výdaje, které jsou omezeny nemožností plného využití komplementarit mezi výdaji a dalšími politikami. Příklad: Komparativní výhoda přístupu EU je dobře vidět na příkladu západního Balkánu, kde EU podporovalo řešení krize a nyní podporuje stabilizaci regionu (prostřednictvím kombinace politického dialogu, obchodního režimu ad hoc, rozsáhlých finančních programů zahrnujících spolupráci v oblasti justice a vnitřních věcí, opatření pro upevnění demokracie, hospodářské reformy apod.) způsobem vysoce efektivním, čehož by pravděpodobně nebylo možné dosáhnout společnou akcí jednotlivých členských států. - Efektivita vnější činnosti EU: spojení prostředků Přidaná hodnota intervence EU přímo souvisí s vlivem a viditelností, jež jsou odvozeny od hospodářského významu Společenství, rozhodující masy finančních prostředků a významných úspor z rozsahu , které lze takto vytvořit. Příklad: V oblasti vodního hospodářství dokázalo Společenství zmobilizovat rozhodující masut finančních prostředků, která může mí globální vliv (v souvislosti se Světovým summitem o udržitelném rozvoji odevzdá Společenství 1 miliardu euro na iniciativu Voda pro život). Ačkoli jednotlivé členské státy mohou rovněž disponovat odbornými znalostmi v této oblasti, dává rozsah pomoci a rozmanitých odborných znalostí, které je EU schopná zmobilizovat, každému EURU vydanému na tyto účely mnohem vyšší účinek. - Katalyzační účinek činnosti EU: spojení odborných znalostí Společenství spolupracuje s většinou zemí světa . To členským státům umožňuje efektivně, i když nepřímo, přispívat na činnosti ve všech rozvojových zemích a zemích, které se nacházejí v přechodném období rozvoje. Zkušenosti s regionální integrací Společenství výrazně zvýhodňují ve vztazích s jinými regionálními entitami a při podpoře regionálních procesů. Příkladem mohou být regionální entity Afriky a MERCOSUR. Přidaná hodnota EU dále vyplývá z jejích metod a z větší koordinace a soudržnosti, kterou EU zajišťuje, a tím funguje jako katalyzátor ve vztahu k úsilí jednotlivých členských států. Příklad : Humanitární pomoc Společenství vytvořila přidanou hodnotu EU v oblasti této politiky převážně díky společnému chápání komplementarit a koordinace, které vedlo k efektivní dělbě práce mezi bilaterální pomocí členských států a pomoci Společenství (efekt vodítka). EU jako celek každoročně poskytuje 50% celosvětové humanitární pomoci, z čehož jenom samotná pomoc ECHO představuje 25%: To EU umožňuje ovlivňovat mezinárodní humanitární reakci vzhledem k dalším hlavním dárcům, k nimž patří USA a organizace jako např. OSN. Přidaná hodnota EU dále vyplývá z jejích metod, zejména metod uvolnění pomoci, sektorální a rozpočtové podpory, což napomáhá navýšení majetku země, efektivitě národních rozpočtových systémů, umožňuje státním plánovacím systémům najít optimální rovnováhu mezi opakovanými a investičními náklady, zajišťuje koordinaci dárců v rámci národních priorit a národních kalendářů, a vede vlády k přístupu, který je více zaměřený na výsledky. Komise také jako první vyzkoušela přístup k rozvoji, který je skutečně založený na výsledcích, a to tak, že objem pomoci stanovila přímo podle toho, do jaké míry se jednotlivým zemím podařilo dosáhnout národních cílů potírání chudoby. - Rezervy přidané hodnoty, které je třeba ještě využít Na přidanou hodnotu intervence EU se ve srovnání s tím, čeho by členské státy mohly dosáhnout samostatně nebo při vzájemné spolupráci, nesmíme dívat tak, že byl využit veškerý její potenciál. Větší soudržnost vnějších vztahů unie může posílit její vliv, pokud se úsilí věnované vnitřní diskuzi přesune směrem k vnější činnosti. Reforma strategického plánování, vytvoření programu EuropeAid a decentralizace vedení projektu již umožnila lepší soustředění tvůrců programů na místní potřeby a lepší koordinaci s dalšími dárci, a také rychlejší realizaci programů (ta se v průměru zrychlila o jeden rok). Činnost EU se také soustředí na oblasti s největší přidanou hodnotou: obchod a rozvoj, regionální integraci, makroekonomickou podporu, infrastrukturu, správu věcí veřejných a „obtížná partnerství“. V oblasti přidané hodnoty stále existují nevyužité rezervy. Ty spočívají ve zkvalitnění operací krizového řízení (při zablokování tradiční pomoci), větší soudržnosti vnějších politik EU a větší komplementaritě politik EU a politik členských států. Je stále více zřejmé, že musí existovat konvergence cílů vnitřní politiky EU, ke kterým patří udržitelný růst nebo bezpečnost, a cílů její zahraniční politiky, ke kterým patří udržitelný rozvoj a podpora lidských práv a demokracie. POTřEBA VěTšÍ EFEKTIVNOSTI: ÚPLNÁ REORGANIZACE NÁSTROJů VNěJšÍCH VZTAHů Jak již bylo řečeno, návrhy zde uvedené představují značné zjednodušení stávajících nástrojů vnějších vztahů RELEX. Společenství v současné době poskytuje pomoc a spolupráci prostřednictvím řady regionální nástrojů, například CARDS, TACIS MEDA apod. a na základě mechanismů uvedených v dohodě z Cotonou pro Evropský rozvojový fond (ERF), ke kterým je třeba připočítat významný počet tématických nástrojů (například Evropská iniciativa pro demokracii a lidská práva). Jako příklad existujících složitostí můžeme uvést, že spolupráce a pomoc pro jižní Středomoří a Blízký a Střední východ se v současné době řídí jedenácti různými nařízeními. Podobná je situace u regionů TACIS a Asie a Latinské Ameriky. Pro poskytování předvstupní pomoci jsou určeny tři samostatné nástroje, které se řídí jednotlivými nařízeními Rady a koordinačním nařízením. Všechna tato nařízení vykazují značné rozdíly v plánování a komitologii. Efektivní a koordinované řízení programů Společenství na základě řady tak rozmanitých a komplexních nástrojů je stále obtížnější úkol. - Politické nástroje Jak předpokládá sdělení z 10. února a ze 14. července, Komise navrhuje drastické zjednodušení nástrojů, k čemuž ji nutí potřeba napomoci soudržnosti a konsistentnosti vnější činnosti a dosažení lepších výsledků při využití dostupných zdrojů, při dodržování těchto zásad: - Zajištění celkové soudržnosti politiky: Vhodnou skladbu politik a rovnováhu mezi potřebou krátkodobé reakce a dlouhodobými strategiemi zajistí strategické dokumenty o zemích (SDZ) a strategické dokumenty o regionech (SDR) a také přístupové a tématické strategie. Ty díky pravidelným přehledům a využití vhodné skladby nově navržených nástrojů zajistí nezbytnou soudržnost přístupu. - Zjednodušení struktury a postupů [3] : Rozpočtové položky a procesy (nástroje financování a jejich právní základy) je třeba účelněji uspořádat, aby byly efektivnější a účinnější, zejména ve vztahu k nouzovým a krizovým situacím, a aby lépe odpovídaly novým iniciativám, ke kterým patří např. Světový fond pro boj proti HIV/AIDS, tuberkulóze a malárii nebo iniciativa pro silně zadlužené chudé země. - Přidělování zdrojů na základě výkonu: Existuje obecná shoda v tom, že je nezbytné přidělovat zdroje na základě očekávaných a měřených výsledků. Postup podle SDZ a SDR s využitím větší schopnosti analýzy slouží ke srovnání původních cílů a skutečných výsledků. - Zlepšení dialogu a koordinace s ostatními dárci a institucemi: Zejména s ostatními institucemi EU, ale také s institucemi členských států a institucemi Bretton Woods. - Zlepšení dialogu s třetími zeměmi: Všechny země budou spadat pod nový a zjednodušený soubor cílených nástrojů, které přispějí k větší srozumitelnosti a čitelnosti. Pro další zvýšení celkové efektivity pomoci EU pod správou Komise budou nové nástroje a finanční příspěvky brát více v úvahu potřeby a výkonová kritéria. Začlenění dřívější pomoci z ERF do rozpočtu usnadní vzájemné zúrodnění směrem k nejlepší úrovni praxe těchto dosavadních dvou systémů. Komise bude i nadále usilovat o to, aby díky novému rámci pro úpravu plánování a poskytování pomoci možnost účinně jednat. - Přechod na pouhých šest nástrojů, z nichž čtyři jsou nové Rámec uvedený v tomto sdělení výrazně snižuje počet dřívějších složitostí a nesrovnalostí a navrhuje tři nové hlavní nástroje pro tři překlenující politiky vnějších vztahů, totiž předvstupní politiku, politiku Unie vůči sousedním zemím a politiku Unie na podporu rozvoje a hospodářské spolupráce s ostatními zeměmi. Tyto tři hlavní nástroje doplňují tři specifické nástroje, z nichž jeden je nový, jejichž úkolem je řešit konkrétní potřeby a především reagovat na krizové situace. Tyřem hlavní politiky a nástroje jsou: Předvstupní politika Tato politika se týká kandidátských zemí (Turecko a Chorvatsko) a potenciálních kandidátských zemí (západní Balkán) a prosazuje se na základě přístupového a předvstupního rámce, zejména strategických dokumentů, pravidelných zpráv, Evropského partnerství a Přístupového partnerství a jednání. Předvstupní nástroj nahradí řadu stávajících nástrojů (PHARE, ISPA, SAPARD, CARDS apod.) a obsáhne vytváření institucí, regionální a přeshraniční spolupráci, regionální rozvoj, rozvoj venkova a rozvoj lidských zdrojů a vyřeší potřebu pružného přístupu pro rychlé přizpůsobení novým prioritám. Země, které patří mezi příjemce pomoci, se rozdělí do dvou kategorií podle toho, zda se jedná o kandidátské země nebo o potenciální kandidátské země (za které je uznala Rada). Potenciální kandidátské země budou i nadále dostávat pomoc podle pravidel, které jsou v současné době uvedené v nařízení týkajícím se nástroje CARDS: demokratizace a vytváření institucí, hospodářského a sociálního rozvoje, regionální a přeshraniční spolupráce a určitého přiblížení se k acquis, zejména tam, kde se jedná o oboustranný zájem EU a země, která patří mezi příjemce pomoci. Kandidátské země budou dostávat stejnou pomoc, ale navíc budou dostávat pomoc zaměřenou na: - pomoc zemím při plnění politických a hospodářských kritérií a všech kritérií pro členství založených na acquis (přístupových kritérií) a vybudování administrativní a soudní kapacity nutné pro jejich dosažení; - pomoc zemím při přípravě na strukturální fondy, fondy pro soudržnost a fondy pro rozvoj venkova (fondy EU) po přistoupení jednak přípravou nezbytných struktur a systémů a jednak financováním projektů. V rámci těchto překlenujících cílů se s ohledem na historii a kontext Balkánu klade zvýšený důraz na stabilizaci, regionální spolupráci, opatření pro budování důvěryi a hospodářský rozvoj. Skupina EIB bude plně podporovat stejné cíle včetně spolufinancování regionálních programů a dalších forem spolufinancování nebo konkrétních mandátů. Nástroj pro evropské sousedství a partnerství Tento nástroj se týká zemí, na něž se zaměřuje politika evropského sousedství, tj. zemí jižního a východního Středomoří (zemí MEDA), zemí západní nové nezávislé státy bývalého Sovětského svazu a zemí jižního Kavkazu. Tento nástroj bude také podporovat naše strategické partnerství s Ruskem. Nástroj pro evropské sousedství a partnerství (NESP) má dva hlavní cíle: - podporovat postupnou hospodářskou integraci a hlubší politickou spolupráci mezi EU a partnerskými zeměmi - využít konkrétní příležitosti a zvládnout výzvy vyplývající ze zeměpisné blízkosti EU a jejích sousedů. NESP přispěje k větší spolupráci v oblasti politiky, hospodářství, kultury a bezpečnosti mezi EU a jejími sousedy. Díky své rozsáhlosti nahradí nástroje MEDA a Tacis a další stávající nástroje, například Evropskou iniciativu pro demokracii a lidská práva (EIDLP). NESP bude “politickým” nástrojem fungujícím v rámci stávajících dvoustranných dohod mezi Společenstvím a sousedními zeměmi. Zaměří se zejména na podporu realizace akčních plánů ESP. Rozsah jeho působnosti překračuje podporu takových cílů jako je udržitelný rozvoj nebo boj proti chudobě a zahrnuje například značnou podporu opatření směřujících k postupnému zapojení sousedních zemí do vnitřního trhu EU. Sbližování legislativy, právní konvergence a vytváření institucí bude mít podporu mechanismů, ke kterým patří výměna zkušeností, dlouhodobý twinningový režim s členskými státy nebo účast v programech a agenturách Společenství. Specifickou a novou součástí tohoto nástroje je přeshraniční spolupráce. NESP bude financovat “společné programy”, které svedou dohromady regiony členských států a partnerských zemí, které mají společné hranice. Tento nástroj přinese radikální zjednodušení postupů a výrazné zvýšení efektivity. Využije přístup „strukturálních fondů“, založený na víceletém plánování, partnerství a spolufinancování. Přeshraniční spolupráci jako součást NESP bude spolufinancovat Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR). Přeshraniční spolupráce na vnějších hranicích EU se bude řídit společnou metodikou a bude vedena buďto prostřednictvím IPA, anebo prostřednictvím NESP podle konkrétní sousední země. Činnosti na vnějších hranicích EU v rámci přeshraničn í spolupráce v rámci NESP a IPA bude spolufinancovat Evropský fond pro regionální rozvoj ( EFRR ). EIB zvýší podporu výše uvedených cílů v oblastech její působnosti, zejména prostřednictvím příští generace zahraničních mandátů, a zajistí optimální kombinaci svých vlastních zdrojů a rozpočtových zdrojů na základě široké řady finančních nástrojů. Politika rozvojové spolupráce a hospodářské spolupráce s ostatními zeměmi Tato politika se týká zejména všech zemí, území a regionů, které nepřicházejí v úvahu rpo pomoc na základě předvstupního nástroje nebo nástroje pro evropské sousedství a partnerství. Hlavním cílem politiky Společenství týkající se rozvojové spolupráce a hospodářské spolupráce je podporovat rozvojovou spolupráci, hospodářskou spolupráci, finanční spolupráci, vědeckou a technickou spolupráci a případné další formy spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony, a pomáhat tak rozvojovým zemím k dosažení Rozvojových cílů tisíciletí, a tím i k potírání chudoby. Realizace této spolupráce probíhá v rámci zásad a cílů vnější činnosti EU a podle článku 179 a 181a Smlouvy o Evropském společenství. Nástroj pro rozvojovou spolupráci a hospodářskou spolupráci (NRSHS) bude hlavním prostředkem pro podporu rozvojových zemí v jejich úsilí dosáhnout těchto cílů. Nástroj pro rozvojovou spolupráci a hospodářskou spolupráci je komplexním nástrojem, který zahrnuje jak spolupráci s partnerskými zeměmi a partnerskými regiony, tak i všechny horizontální nebo tématické iniciativy ve prospěch partnerských zemí, které jsou vhodné pro dosažení cílů uvedených v článku 177 až 181a Smlouvy o Evropském společenství a pro splnění mezinárodních závazků Společenství. Začlení do sebe nástupce devátého ERF . Toto začlenění do rozpočtu usnadní vzájemné ovlivňování a umožní optimalizaci obou dvou systémů. Tyto tři hlavní nástroje jsou politickými nástroji a mají tím pádem konkrétní územní souvislosti a územní příslušnost. Doplňují je tři nástroje/programy, jejichž úkolem je reagovat na konkrétní krizové situace. K nim patří: Nástroj pro stabilitu Jedná se o nový nástroj, jehož úkolem je přiměřeně reagovat na krize a nestabilitu a na dlouhodobé problémy, jejichž součástí je aspekt stability nebo bezpečnosti. Bude doplňovat předvstupní nástroj, nástroj pro evropské sousedství a partnerství a nástroj pro rozvojovou spolupráci a hospodářskou spolupráci a bude pomáhat vytvořit podmínky nezbytné pro uskutečňování politik, které mají podporu nástrojů IPA, EPNI a DCECI. Nástroj pro stabilitu umožní Společenství zejména: - efektivně, okamžitě a uceleně reagovat na základě jediného právního nástroje na nestabilitu a krizové situace ve třetích zemích, dokud nedojde k obnovení normální spolupráce v rámci jednoho z obecných nástrojů pro spolupráci a pomoc. Přitom staví na přidané hodnotě, kterou prokázal mechanismus rychlé reakce, a na nouzových opatřeních uvedených v celé řadě stávajících finančních nástrojů vnějších vztahů; - řešit globální a regionální problémy třetích zemí, které přesahují jejich hranice a mají rozměr stability nebo bezpečnosti, včetně otázek jaderné bezpečnosti a nešíření jaderných zbraní, boje proti obchodu s lidmi, organizovanému zločinu a terorismu a nepředvídanému vážnému ohrožení veřejného zdraví; - včas reagovat na budoucí vážné politické problémy, kterým musí Unie čelit, zkoušením opatření nepředvídaných ve třech politických nástrojích, až do doby, kdy je bude možné vhodně integrovat v rámci politiky těchto nástrojů. Nástroj pro stabilitu funguje čistě na základě prvního pilíře. Jeho podoba ovšem bere v úvahu potřebu účinné operativní koordinace opatření a akčních programů Společenství přijatých v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Nástroj pro humanitární pomoc a makrofinanční pomoc Tyto dva nástroje zůstávají beze změny, pouze veškerá potravinová pomoc humanitární povahy bude zahrnuta pod humanitární pomoc a nebude řešena samostatným nařízením. Pokud jde o humanitární pomoc, má se za to, že definice jejích cílů a rozsahu působnosti je dostatečně kvalitní, a že efektivita jejího poskytování je na dobré úrovni. Makrofinanční pomoc se od svých počátků v roce 1990 stala efektivním nástrojem pro stabilizaci hospodářství a hnací silou strukturálních reforem v zemích, které jsou příjemci pomoci, a proto není nutné provádět její změny. - Vnější aspekty vnitřních politik Jak jsme již uvedli, promítání vnitřních politik vně Unie představuje významnou přidanou hodnotu pro činnost na úrovni Evropské unie. Pro efektivní promítání těchto politik je nezbytné sladit potřebu soudržnosti politiky a tématické viditelnosti dotčených vnitřních politik (zejména vzdělání; životního prostředí; azylové a imigrační politiky; cel a daní; sítí), s potřebou celkové soudržnosti vnějších vztahů (vymezených v strategických dokumentech o zemích nebo v strategických dokumentech o regionech) nebo v rámcových dokumentech o předvstupní politice). Vzhledem k této prvořadé potřebě budou tři výše uvedené obecně politické nástroje zahrnovat všechny oblasti politiky , buď v podobě konkrétního tématického zájmu, nebo v kontextu vhodné skladby politik stanovených pro danou třetí zemi nebo region v rámci přípravy a přijetí strategických dokumentů o zemi/regionu a programů strategie země/regionu nebo evropského a přístupového partnerství. V tom smyslu neexistuje systematická potřeba samostatných právních nástrojů nebo nařízení, které by se zabývaly vnějšími aspekty vnitřních politik. Připojené návrhy nařízení tento požadavek splňují. V rámci příslušných nástrojů a nařízení byla stanovena vhodná a kompletní ustanovení pro zajištění řádné pozornosti vnějším aspektům vnitřních politik. To umožní začlenění opatření na podporu oblastí politiky včetně životního prostředí, vzdělání, dopravy a cel a daní pomocí čtyř nových nástrojů. V některých případech bude sledování daného cíle politiky vyžadovat jiné než územní plánování prostředků, protože prostředky slouží mnohostranným cílům, například umožňují Evropské unii propagaci cílů životního prostředí v mnohostranném kontextu, nezávisle na prioritách jednotlivých příjemců. Komise zahájí dialog s Radou a Parlamentem o tom, jak chce zajistit konsistentnost a soudržnost cílů těchto politik a nástrojů s obecným směrem a tlakem politiky Unie, a jak zajistí minimalizaci překrývání a mezer mezi tématickými a územními nástroji. Jak jsme objasnili v předchozích sděleních, politika musí vést nástroje tak, aby se zajistila celková soudržnost. Nový rámec dále umožní větší efektivnost a účinnost postupů financování tím, že zajistí větší pružnost a předvídatelnost a tím zkrátí prodlevu mezi politickým rozhodnutím a jeho prováděním. Vyzýváme Radu a Parlament k přijetí navrhovaných nařízení pro účely nástroje pro evropské sousedství a partnerství a nástroje pro hospodářskou spolupráci a rozvoj uvedených dále v oddílu 2) a 3). Vyzýváme Radu, aby po konzultaci s Evropským parlamentem přijala předvstupní nástroj a nástroj pro stabilitu uvedený dále v oddílu 1) a 4). [1] Doposud nepřijaté legislativní návrhy se budou dále projednávat pouze v případě, kdy je přijetí návrhu nezbytné pro povolení k vydání částky přidělované z rozpočtu na základě nynějšího finančního výhledu. Komise v pravý čas vezme zpět návrhy, jejichž přijetí není nezbytné. [2] Tyto cíle jsou podrobně popsány ve sdělení ze dne 10. února. [3] Politické oblasti ze skupiny RELEX spadají v současnosti pod celkem 91 rozpočtových položek. Toto číslo nezahrnuje rozpočtové položky v jiných politických oblastech, které využívají zdroje nynější položkou 4.