ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o provádění nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti Zpráva druhá – roční akční programy 2010 a 2011 /* COM/2012/0771 final */





OBSAH 1........... ÚVOD........................................................................................................................... 4 2........... PROVÁDĚNÍ INSC PŘÍJEMCEM............................................................................... 6 3........... PROVÁDĚNÍ ROČNÍCH AKČNÍCH PROGRAMŮ V ČÍSLECH............................. 8 4........... ZÁVĚRY..................................................................................................................... 12 SHRNUTÍ Tato zpráva a doprovodný dokument k této zprávě se týkají všech ročních akčních programů nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) od roku 2007, které v letech 2010 a 2011 stále probíhaly. Popisuje rovněž vývoj, pokud jde o roční akční programy na léta 2010 a 2011. Nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) na období 2007–2013 vstoupil v platnost dne 1. ledna 2007. Jeho hlavními cíli jsou opatření na podporu vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, radiační ochrany a provádění účinného a účelného dozoru nad jadernými materiály v třetích zemích po celém světě. V letech 2010 a 2011 pokračoval program INSC ve spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti zahájené se zeměmi bývalého Sovětského svazu v rámci programu TACIS, technické pomoci pro Společenství nezávislých států (viz článek 18 zprávy za období 2007–2009)[1], ale jeho zeměpisná působnost se rozšířila na celý svět. Orientační program na roky 2010–2011 a roční akční programy (AAP) pro příslušná léta byly přijaty Komisí s přihlédnutím ke stanovisku výboru INSC. Hlavními cíli INSC na období 2010–2011 bylo posílení dozorných orgánů v přijímajících zemích, podpora účinné kultury jaderné bezpečnosti na všech úrovních a zlepšení bezpečného a odpovědného nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem. Spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti se postupně přeorientovala směrem k většímu zapojení dozorných orgánů v oblasti jaderných zařízení třetích zemí, jakož i k nakládání s radioaktivním odpadem a sanaci lokalit. V této souvislosti by mělo být zdůrazněno pokračující úsilí o sanaci pozůstatků těžby a zpracování uranu ve střední Asii. Na základě havárie ve Fukušimě-Daiči vyzvala Komise země, na které se vztahuje evropská politika sousedství, aby se zúčastnily diskuze zaměřené na rozšíření komplexního posouzení rizika a bezpečnosti („zátěžové testy“) provozu jaderných elektráren, včetně vzájemného hodnocení vnitrostátních zpráv, neboť se mělo za to, že pro některé z těchto zemí může být spolupráce s Komisí v rámci INSC při provádění těchto činností přínosem. Ukrajina se rozhodla, že se bude řídit stejným plánem, jako mají zátěžové testy v rámci Evropské unie, aniž by musela žádat podporu v rámci INSC. Arménie požádala technickou podporu pro provádění zkoušek, která již byla zahrnuta v rámci v části II ročního akčního programu nástroje INSC na rok 2011. Hlavní vývoj spolupráce a pomoci v oblasti jaderné bezpečnosti v rámci INSC v letech 2010 a 2011 je popsán dále ve zprávě. Další podrobnosti o projektech v rámci akčních programů od roku 2007 do roku 2011 jsou obsaženy v pracovním dokumentu útvarů Komise, který je k této zprávě připojen. 1. ÚVOD Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu a Radě, jakož i Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů v souladu s požadavkem na podávání zpráv stanoveným v článku 18 nařízení Rady (Euratom) č. 300/2007 ze dne 19. února 2007, kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti[2] (dále jen „nařízení INSC“). Komise v roce 1991 zavedla v rámci programu TACIS složku zaměřenou na problematiku jaderné bezpečnosti, jejímž účelem je řešit bezpečnostní obavy členských států, které vznikly po havárii jaderné elektrárny v Černobylu. Od roku 1991 do roku 2006 bylo na projekty v této oblasti přiděleno 1,3 miliardy EUR. Od roku 2007 pokračovala spolupráce a pomoc EU v rámci tzv. nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC)[3]. Ten přinesl oproti programu jaderné bezpečnosti TACIS řadu změn, které stojí za zmínku. Zaprvé, zeměpisná působnost již nebyla omezena na státy bývalého Sovětského svazu, nýbrž do ní spadají třetí země po celém světě. To umožňuje Komisi uplatňovat zkušenosti získané v rámci programu TACIS[4] i jinde a řešit pomocí nich potřeby nově se rozvíjejících států a také států, v nichž jaderné programy již běží, ale vyžadují zlepšení bezpečnosti (to platí zejména pro země, kde se jaderné programy prudce rozvíjejí). V roce 2008 představila Komise svou obsáhlou strategii ve sdělení Radě a Parlamentu[5]. S ohledem na potenciální potřeby spolupráce na celosvětové scéně navrhla Rada EU řadu kritérií, která je třeba zvážit při úvahách o projektech s novými zeměmi[6]. Komise tato kritéria zohlednila ve své revidované strategii pro INSC na období 2010–2013[7], která rovněž vymezila zeměpisné priority. Zadruhé, program TACIS se zaměřil na poskytování pomoci v oblasti jaderné bezpečnosti, a to v mnohých případech včetně dodávek zařízení (materiální pomoc, tzv. „hard assistance“), zatímco cílem INSC je prohloubená spolupráce vedoucí ke zlepšení jaderné bezpečnosti, přičemž dodávky zařízení budou realizovány jen v omezeném počtu případů, nebo nebudou realizovány vůbec (nemateriální pomoc, tzv. „soft assistance“). Nástroj INSC rovněž vybízí partnery, aby se aktivněji podíleli na formulování těchto programů a projektů a na jejich řízení a provádění. Komise bude dále podporovat ujednání o spolufinancování, v jejichž rámci budou partnerské organizace obecně poskytovat příspěvky v podobě personálu, dodávek či prací (dodatečné studie, stavební práce) na základě předem dohodnutých plánů financování. Zatřetí, rozšíření zeměpisného rozsahu nástroje INSC oproti programu TACIS zvýšilo potřebu mezinárodní spolupráce a koordinace činnosti s jinými dárci a s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii. Tato zpráva obsahuje informace o ročních akčních programech za roky 2010 a 2011, včetně projektů schválených do konce roku 2011 a jejich stavu provádění v první polovině roku 2012. Projekty plánované v rámci těchto ročních akčních programů, u nichž ještě nezačalo řízení spojené s uzavřením smlouvy, nejsou uvedeny. S výjimkou Ruské federace a Brazílie byly za uplynulý čas z velké části překonány počáteční potíže, jež provázely přechod z TACIS na INSC, způsobené zejména zpožděním při podpisech nového formátu dohod o financování ze strany partnerských zemí. 2. PROVÁDĚNÍ INSC PŘÍJEMCEM Na Ukrajině nástroj INSC nadále poskytoval cílenou podporu v oblasti jaderné bezpečnosti dozornému orgánu a provozovateli jaderné elektrárny. EU rovněž nadále poskytovala podporu v oblasti nakládání s radioaktivním odpadem a jaderné bezpečnosti obecně. Ukrajina zůstává hlavním příjemcem programu INSC. Fond na ochranný kryt reaktoru v Černobylu (The Chernobyl Shelter Fund – CSF) obdržel v roce 2010 a 2011 dodatečné finanční prostředky, aby bylo možné do roku 2015 dokončit nový ochranný plášť. V Ruské federaci pokračovaly projekty započaté v rámci programu TACIS, nebylo však možné spustit žádné nové, neboť se dosud nepodařilo sjednat vhodný rámec pro spolupráci. Během diskuzí se nadále zkoumaly možnosti, jak znovu zahájit spolupráci s omezenou oblastí působnosti, ale nedospělo se k žádnému výsledku. V Arménii byly zahájeny důležité projekty týkající se jaderné elektrárny Medzamor s cílem řešit naléhavé otázky bezpečnosti, přičemž zařízení je v provozu. Komise však i nadále zachovává svůj postoj, že zařízení nelze modernizovat v souladu s aktuálními bezpečnostními normami, a mělo by tudíž být uzavřeno a vyřazeno z činnosti co nejdříve. Projekty se zaměřily na školení personálu, na pomoc orgánu pro regulaci jaderné energetiky a na vývoj strategie pro nakládání s odpadem, který má být přípravou na budoucí odstávku jaderné elektrárny. V Bělorusku a Gruzii pokračovala spolupráce relativně malými projekty podporujícími dozorné orgány pro jadernou energii obou zemí, jakož i projekty týkajícími se nakládání s radioaktivním odpadem v Gruzii. V Bělorusku také proběhla jednání, jež mají před očekávanou výstavbou místní jaderné elektrárny prohloubit spolupráci s dozorným orgánem zaměřenou na posilování jeho schopností. Byl dohodnut regionální projekt, jehož cílem je vytvořit právní a regulační rámec pro sanaci pozůstatků těžby uranu ve Střední Asii. Projekty spolupráce s Kyrgyzstánem, Tádžikistánem a Uzbekistánem jsou zaměřeny na sanaci následků těžby uranu na různých místech a na spolupráci s Mongolskem při projektu, jehož cílem je vytvořit regulační rámec pro uranové doly, zpracování uranu a výcvik. Program INSC se rozšířil na nové země ve třech regionech. Země spadající pod evropskou politiku sousedství: projekty spolupráce v rámci INSC poskytly podporu dozorným orgánům; byly spuštěny projekty na budování kapacit v Egyptě, Jordánsku a Maroku. Proces byl nicméně zpožděn politickými událostmi (tzv. arabským jarem). Projekt zaměřený na budování kompetencí v oblasti vyřazování jaderných zařízení z provozu a v nakládání s lokalitami těchto zařízení a s radioaktivními odpady byl zahájen v Iráku (v rámci nástroje stability). Roční akční program na rok 2011 předpokládá rozšíření této činnosti prostřednictvím projektu na zavedení bezpečného zneškodňování radioaktivního odpadu z různých uzavřených jaderných zařízení. Jihovýchodní Asie: projekty na podporu dozorných orgánů byly schváleny pro Filipíny (zatím nezahájen) a Vietnam (byl zahájen v polovině roku 2012). Navržený projekt týkající se Malajsie byl přesunut do akčního programu na rok 2012. Latinská Amerika: společně s regulátory jaderné bezpečnosti a provozovateli jaderných zařízení v Brazílii byly zahájeny projekty v rámci ročních akčních programů na rok 2009 a 2010 (část II ročního akčního programu na rok 2010 – dohoda týkající se financování projektů provozovatelů jaderných zařízení – nebyla do konce roku 2011 brazilskými orgány podepsána, jak bylo požadováno, a projekt tedy musel být zrušen. Byly rovněž navázány kontakty s Mexikem a Argentinou, přičemž první návštěvy proběhly v roce 2010. Pokud jde o Mexiko, projekt na podporu dozorného orgánu pro jadernou energii, jakož i projekt zaměřený na vytvoření politiky a strategie pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem byly schváleny v rámci ročního akčního programu 2010 a začaly v roce 2012. Zatím však nebylo dosaženo dohody týkající se možností spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti s Argentinou. Čína: v rámci ročního akčního programu na rok 2011 byl schválen projekt spolupráce s čínským národním dozorným orgánem pro jadernou energii a technickou expertní organizací v oblasti jaderné bezpečnosti. Je zaměřen na zvyšování regulatorního systému jaderné bezpečnosti v Číně v souladu s mezinárodně uznávanými standardy a osvědčenými postupy, jakož i na posílení připravenosti Číny v případě vážné havárie a pomoc při vypracovávání strategie pro nakládání s radioaktivním odpadem a vyhořelým jaderným palivem. Byla rozšířena spolupráce s MAAE, aby byly podpořeny tematické odborné činnosti na úrovni zemí či regionů. Jejich cílem byl další rozvoj kultury bezpečnosti, budování kapacit orgánů pro regulaci, nakládání s odpadem, bezpečnost výzkumných reaktorů a zabezpečení proti zemětřesením. Výrazná finanční podpora putovala do Fondu pro ochranný kryt reaktoru v Černobylu a na Účet jaderné bezpečnosti, který spravuje jménem dárcovských zemí Evropská banka pro rekonstrukci a rozvoj. Byly dokončeny stabilizační práce na stávajícím krytu bloku č. 4 černobylské elektrárny. Podoba nového bezpečného ochranného krytu, jakož i příprava místa pro jeho montáž byly během vykazovaného období téměř dokončeny. Na dárcovské konferenci, která se konala v dubnu 2011 v Kyjevě, tedy v době 25. výročí havárie černobylské elektrárny, bylo přislíbeno 740 milionů EUR na dokončení projektu. Hlavní projekty postupovaly i nadále podle nákladů a časového plánu schváleného v roce 2010 a jejich dokončení je plánováno na říjen 2015[8]. 3. PROVÁDĚNÍ ROČNÍCH AKČNÍCH PROGRAMŮ V ČÍSLECH Nařízení, jímž byl zřízen INSC, bylo přijato dne 19. února 2007. Strategii pro období 2007–2013 a první orientační program na roky 2007–2009[9] přijala Komise dne 8. srpna 2007. Orientační program na léta 2010–2011 byl schválen a přijat v roce 2009[10]. Vzhledem k době potřebné pro přijetí akčních programů na ročním základě a dlouhému období schvalování ze strany partnerských zemí začalo provádění většiny projektů v rámci INSC teprve v roce 2009 a provádění většiny projektů v rámci ročního akčního programu na roky 2010 a 2011 by mělo být zahájeno v roce 2012. Roční akční program na rok 2010 Přidělené prostředky Roční akční program 2010 byl předložen ve dvou částech: – Část I – 7,7 milionu EUR[11] – Část II – 61,627 milionu EUR[12] Provádění – hlavní vývoj do poloviny roku 2012 Finanční dohody týkající se projektů z části II ročního akčního programu na rok 2010 byly všechny podepsány s výjimkou smlouvy o brazilském provozovateli (Brazílie finanční dohody do konce roku 2011 neuzavřela a příslušný projekt byl zrušen). Projekty z části I ročních akčních programů na rok 2010 nevyžadují finanční dohody[13]. Pokud jde o roční akční program na rok 2010, doposud byly podepsány smlouvy s Jordánskem (byla podepsána dohoda o projektu s cenou 1,2 milionu EUR k poskytnutí pomoci spojené s rozvojem a posílením kapacit jordánského dozorného orgánu pro jadernou energii) a Mexikem (byly podepsány 2 projekty v celkové výši 3 milionů EUR týkající se spolupráce s mexickým dozorným orgánem pro jadernou energii a spolupráce ve vývoji politiky a strategie pro nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem v Mexiku). Kromě toho byly podepsány smlouvy o projektech pro více zemí (tři projekty za 3,475 milionu EUR s cílem vytvořit propojovací sítě k posílení komunikačních a školicích systémů v oblasti nakládání s radioaktivním odpadem, jakož i několik činností v oblasti školení a konzultací pro odborníky dozorného orgánu a technické expertní organizace v oblasti jaderné bezpečnosti) a o projektech „multi-MAAE“ (příspěvek ve výši 4 milionů EUR k podpoře projektů MAAE řízených odbory technické spolupráce a bezpečnosti jaderných zařízení). V prosinci 2010 bylo zaplaceno 17 milionů EUR Fondu pro ochranný kryt reaktoru v Černobylu před očekávaným 4. závazkem EU, který měla Komise přislíbit v roce 2011. Roční akční program 2011 Přidělené prostředky Roční akční program 2011 byl předložen ve dvou částech: – Část I – 38,7 milionu EUR[14] – Část II – 35,9 milionu EUR[15] Provádění – hlavní vývoj do poloviny roku 2012 Dohody o financování týkající se projektů z části II ročního akčního programu na rok 2011 byly připravovány nebo předloženy partnerským zemím. Musí být podepsány do konce roku 2012. Projekty z části I ročních akčních programů na rok 2011 finanční dohody nevyžadují. V rámci ročních akčních programů na rok 2011 byla podepsána smlouva k podpoře provozovatele při provedení zátěžového testu v arménské jaderné elektrárně. Druhá smlouva byla podepsána na podporu arménského jaderného dozorného orgánu (ANRA) při přezkumu sebehodnotící zprávy provozovatele. Tyto projekty technické podpory ve výši přibližně 1,8 milionu EUR byly připraveny pro provedení. Je třeba upozornit na skutečnost, že arménská vláda přijala účast při komplexním vyhodnocení rizik a bezpečnosti („zátěžový test“), které zahájila EU a připojily se k němu sousední země. V dubnu 2011 na dárcovské konferenci v Kyjevě Komise přislíbila 122 milionů EUR na podporu, kterou EU poskytuje na dva černobylské fondy: „Fond pro ochranný kryt reaktoru v Černobylu“ a „Účet pro jadernou bezpečnost“. Na dárcovské konferenci bylo přislíbeno celkem 740 milionů EUR, což je částka potřebná pro dokončení projektů podle odhadů nákladů a harmonogramu dohodnutého v roce 2010. V období, na které se vztahuje tato zpráva, pokračovaly černobylské projekty v souladu s dohodnutými náklady a časovým harmonogramem, jejich ukončení se předpokládá v říjnu 2015. Třetí splátka ve výši 34 milionů EUR byla Fondu pro ochranný kryt reaktoru v Černobylu uhrazena v rámci ročního akčního programu na rok 2011, v souladu se závazkem učiněným v roce 2011. Souhrnná tabulka Využívání prostředků v programech INSC (v milionech EUR, stav v polovině roku 2012) Rok || Vázané finanční prostředky[16] || Smluvně vázané finanční prostředky || Vyplaceno 2010 || 69,327 || 35,908 || 22,940 2011 || 74,608 || 37,002 || 34,423 4. ZÁVĚRY Tato zpráva je poměrně stručná, pokud jde o dosažené výsledky a dopad, a to vzhledem k poměrně ranému stadiu provádění programu INSC. V průběhu vykazovaného období bylo dokončeno pouze několik projektů. Většina projektů se připravuje nebo je v současnosti prováděna. K polovině roku 2012 bylo v různých fázích provádění přibližně 50 projektů z ročního akčního programu na období 2007–2009 a dalších 30 projektů v rámci ročních akčních programů na roky 2010 a 2011. Několik z těchto projektů bylo rozděleno na řadu různých dílčích projektů, přičemž smlouvy budou uzavřeny jednotlivě. Pro většinu projektů v rámci ročních akčních programů 2010 a 2011 se v současnosti připravují smluvní dokumenty. Všechny tyto projekty jsou plně v souladu s cíli nařízení INSC. Do posilování kultury jaderné bezpečnosti prostřednictvím INSC se promítají zkušenosti nabyté v programu jaderné bezpečnosti v rámci TACIS, přičemž se řeší i nové potřeby vyplývající z mandátu, který již není omezen jen na bývalý Sovětský svaz. Program INSC pokračoval v činnosti zahájené v rámci programu TACIS, zejména ve východní Evropě, ale postupně byla spolupráce rozšířena, pokud jde o zeměpisnou oblast působnosti, jakož i obsah. Nadále se prohlubovala spolupráce s jadernými dozornými orgány, zatímco spolupráce s provozovateli byla omezena a stále větší význam byl přikládán rozvoji odpovědného nakládání s vyhořelým jaderným palivem a s radioaktivními odpady, vyřazování jaderných zařízení z provozu a sanaci lokalit. Příspěvky do černobylských fondů nadále spotřebovávaly významný podíl ročního rozpočtu, ale tento stav by měl být v roce 2013 ukončen. Zeměpisné pokrytí programu se postupně zvýšilo ze čtyř zemí v roce 2007 na zhruba 15 zemí v letech 2010 a 2011 a je dále zkoumána spolupráce s dalšími zeměmi. Počet přijímajících zemí by měl podle ročního akčního programu na rok 2012 dosáhnout sedmnácti. Provádění INSC v letech 2010 a 2011 je považováno za dobře zacílené, schválené projekty správně navržené a projekty, jakmile byly smluvně dohodnuty (k tomu zatím došlo pouze u omezeného počtu projektů), se rozvíjely dobře. Pokud budou projekty úspěšně provedeny, významně přispějí k posílení jaderné bezpečnosti a kultury jaderné bezpečnosti v zemích, které jsou příjemci pomoci. Zklamáním bylo ukončení spolupráce s Ruskou federací v rámci INSC, a to pokud jde o právní předpisy v oblasti jaderných zařízení, zlepšení bezpečnosti provozu a zavedení odpovědného nakládání s radioaktivními odpady, vyřazování jaderných zařízení z provozu a sanací. Vzhledem k dopadům na sousední země, s ohledem na skutečnost, že Ruská federace je významným vývozcem jaderných technologií, a dále s přihlédnutím k vzájemným výhodám, které by byly výsledkem další spolupráce mezi EU a Ruskou federací, se Komise bude nadále snažit o možnosti účinné a vzájemně uspokojivé spolupráce s Ruskou federací na základě partnerství. [1] Zpráva Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o provádění nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti – Zpráva první – roční akční programy 2007, 2008 a 2009 [2] Článek 18 nařízení INSC stanoví, že „Komise posoudí pokrok dosažený při provádění opatření podle tohoto nařízení a předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o provádění pomoci. Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Zpráva obsahuje informace vztahující se k předešlému roku týkající se financovaných opatření, informace o výsledcích sledování a hodnocení a informace o plnění rozpočtových závazků a plateb podle jednotlivých zemí, regionů a odvětví spolupráce.“ [3] Nařízení Rady (Euratom) č. 300/2007 ze dne 19. února 2007, kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (Úř. věst. L 81, 22.3.2007, s. 1). [4] TACIS (anglická zkratka pro Technickou pomoc pro Společenství nezávislých států) byl program Evropské komise na pomoc 12 zemím ve východní Evropě a Střední Asii (Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Gruzie, Kazachstán, Kyrgyzstán, Moldávie, Ruská federace, Tádžikistán, Turkmenistán, Ukrajina a Uzbekistán) a Mongolsku při jejich přechodu k demokracii a tržnímu hospodářství. [5] Viz sdělení ze dne 22. května 2008 s názvem „Řešení mezinárodního úkolu jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení“, KOM(2008) 312 v konečném znění. [6] Závěry Rady ze dne 9. prosince 2008 o pomoci třetím zemím v oblasti jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení. http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/trans/104601.pdf [7] Revidovaná strategie týkající se programů Společenství pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti na období 2010–2013, K(2009) 0922. [8] V průběhu vykazovaného období stále probíhaly na místě černobylské jaderné elektrárny projekty TACIS týkající se jaderné bezpečnosti radioaktivního odpadu. [9] Rozhodnutí Komise K(2007) 3758 ze dne 1. srpna 2007. [10] Rozhodnutí Komise K(2009) 9820 ze dne 8. prosince 2009. [11] Rozhodnutí Komise K(2010) 4283 ze dne 29. června 2010. [12] Rozhodnutí Komise K(2010) 8265 ze dne 29. listopadu 2010. [13] Projekty z části I ročních akčních programů na léta 2010 a 2011 nevyžadovaly/nevyžadují dohodu o financování, protože jsou obvykle řízeny prostřednictvím přímých plateb mezinárodním organizacím. Tyto platby vyžadují dohodu o poskytnutí příspěvku. [14] Rozhodnutí Komise K(2011) 5784 ze dne 17. srpna 2011. [15] Rozhodnutí Komise K(2011) 9268 ze dne 16. prosince 2011. [16] Primární závazky = konečné závazky v rámci ročních akčních programů 2010 a 2011.