EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 15.12.2020 COM(2020) 808 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o účinnosti používání jednotného evropského tísňového čísla 112



1.Úvod Tato zpráva přezkoumává účinnost používání jednotného evropského tísňového čísla 112 v souladu s čl. 109 odst. 4 evropského kodexu pro elektronické komunikace . Vychází z odpovědí členských států a dvou zemí EHP, Islandu a Norska, na dotazník předložený Komunikačnímu výboru o používání tísňové komunikace a evropského tísňového čísla 112. Toto shromažďování údajů bylo čtrnácté takové shromažďování, které útvary Komise provedly od roku 2007. Podle čl. 109 odst. 4 evropského kodexu pro elektronické komunikace podá Komise do 21. prosince 2020 a poté každé dva roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účinnosti používání jednotného evropského tísňového čísla 112. Shromažďování údajů se opíralo o konkrétní otázky sloužící k posouzení úrovně provedení požadavků právních předpisů EU a zlepšení vnitrostátních systémů center tísňové komunikace (PSAP). Vykazované období, pokud jde o kvantitativní údaje (např. počet tísňových volání na číslo 112), je 1. leden 2019 až 31. prosinec 2019. Při posuzování dostupnosti systému (např. zavedení systému pro lokalizaci volajícího, aplikace atd.) tato zpráva zohledňuje nejnovější dostupné informace. Členské státy a pozorovatelé v Komunikačním výboru z kandidátských zemí a ze zemí EHP byli dne 10. června 2020 vyzváni, aby do 4. září 2020 předložili své odpovědi. Za účelem poskytnutí přesných údajů o fungování svých systémů tísňového čísla 112 byly členské státy vyzvány k vyvinutí měřicích nástrojů pro sledování řady ukazatelů. V případě, že členské státy nejsou ve zprávě zmíněny, pokud jde o kvalitativní nebo kvantitativní posouzení, znamená to, že útvarům Komise nebyly poskytnuty příslušné údaje. Podrobné statistické údaje jsou uvedeny v přílohách této zprávy. 2.Volání na číslo 112 V roce 2019 uskutečnili koncoví uživatelé v EU téměř 150 milionů volání na jednotné evropské tísňové číslo 112. Zatímco počet volání na číslo 112 zůstal na stejné úrovni jako v předchozím roce , celkový počet tísňových volání klesl o 4,5 % na 267 milionů. Volání na číslo 112 představovalo 56 % všech tísňových volání. Číslo 112 je jednotným číslem tísňového volání v Dánsku, Estonsku, Finsku, na Maltě, v Nizozemsku, Portugalsku, Rumunsku a Švédsku, a co se týče zemí EHP, na Islandu. Přesto v rámci EU pouze 20 % volání na číslo 112 pochází z těchto zemí. Převážná většina volání na číslo 112 probíhá v členských státech, kde se stále používají vnitrostátní čísla. V těchto členských státech se používání jednotného evropského tísňového čísla značně liší, od 9 % ve Francii po 99 % v Bulharsku. Graf 1: Procento volání na číslo 112 Počet volání na číslo 112 závisí jednak na úrovni povědomí koncových uživatelů o dostupnosti čísla 112, jednak také na koexistenci „starších“ vnitrostátních čísel. V členských státech, ve kterých vnitrostátní čísla stále existují, závisí používání čísla 112 na efektivitě organizace systému center PSAP. V zemích, kde má každá tísňová služba své vlastní centrum PSAP, je třeba zajistit, aby volání na číslo 112 byla účinně předávána a vyřizována nejvhodnější tísňovou službou. Nejmodernější provádění vnitrostátních systémů center PSAP zajišťuje vzájemně propojené a redundantní vyřizování volání jak na číslo 112, tak i na vnitrostátní čísla, přičemž zároveň poskytuje přístup ke všem dotčeným tísňovým službám. Takové systémy by měly zavádět směrovací funkce přizpůsobené aktuálnímu technologickému vývoji, které zajistí, že veškerá tísňová komunikace – volání, textové zprávy, videa, včetně těch, které pocházejí od poskytovatelů služeb elektronické komunikace nezávislých na síti – je zpracována nejvhodnějším centrem PSAP a nejvhodnější tísňovou službou. Volání z mobilních telefonů do značné míry převážila nad počtem volání z pevné linky. V průměru bylo 73 % volání uskutečněno z mobilních telefonů. Používání mobilních telefonů pro účely tísňové komunikace se však v jednotlivých členských státech výrazně liší, od 55 % v Chorvatsku a Lucembursku po 97 % v Česku a 98 % v Lotyšsku. Rostoucí využívání mobilních telefonů, zejména chytrých telefonů, ukazuje na důležitost zajištění nepřetržitého přístupu k tísňovým službám v mobilních sítích. Rovněž to ukazuje, že rostoucí množství údajů a funkcí jak sítě, tak i telefonu koncového uživatele by mohlo zefektivnit tísňovou komunikaci (např. lokalizace volajícího, textové zprávy a videa pro koncové uživatele se zdravotním postižením, vertikální lokalizace (osa z) a další kontextové údaje). Poměr falešných volání k celkovému počtu tísňových volání se mezi členskými státy stále značně liší, přičemž v Řecku dosahuje 78 %. Některé členské státy nepovolují volání z telefonů bez SIM karty, aby tak snížily riziko falešných volání, které by mohly systém center PSAP zatěžovat. Ve většině členských států (devatenácti) a na Islandu však existuje povinnost zajistit přístup k tísňovým službám z telefonů bez SIM karty.

Graf 2: Falešná volání na tísňová čísla (%) Podle článku 109 evropského kodexu pro elektronické komunikace mohou členské státy stanovit jiné prostředky tísňové komunikace než volání na číslo 112. Členské státy v současné době zavádějí SMS a komunikaci založenou na aplikacích jakožto alternativní způsob přístupu, který je dostupný pro všechny koncové uživatele. Ve třinácti členských státech a na Islandu byla nařízena tísňová komunikace prostřednictvím SMS dostupná pro všechny koncové uživatele . V deseti členských státech a na Islandu jsou tísňové SMS odesílány na číslo 112. Počet tísňových komunikací prostřednictvím SMS se významně liší v závislosti na úrovni propagace tohoto typu tísňové komunikace, od několika jednotek do desítek tisíc. Devět členských států a Island potvrzují, že využívání tísňových SMS je zajištěno zdarma. Kromě možnosti přístupu k tísňovým službám prostřednictvím volání na číslo 112 zavedlo čtrnáct členských států a Island vnitrostátní nebo regionální aplikace dostupné všem koncovým uživatelům , které umožňují tísňovou komunikaci. Tyto možnosti přístupu umožňují koncovým uživatelům v závislosti na svých funkcích sdílet s centrem PSAP další informace, mohou potenciálně poskytnout informace o místě, kde se volající nachází, získané z telefonního přístroje nebo zajistit textovou komunikaci s centrem PSAP. Belgie a Polsko potvrdily, že datový provoz generovaný aplikací pro tísňovou komunikaci, podléhá nulové sazbě. Tísňová volání eCall pocházející z vozidel schopných uskutečnit volání na číslo 112 by měla být v případě nehody odpovídajícím způsobem směrována na nejvhodnější centrum PSAP. Členské státy měly povinnost zajistit, aby byl jejich systém center PSAP schopen přijímat eCalls od 1. října 2017 . Ke dni 31. března 2018 by měli výrobci automobilů namontovat palubní systém eCall využívající linku 112 do všech nových typů vozidel M1 (osobní automobily) a N1 (lehká užitková vozidla). Graf 3: Počet tísňových volání eCall uskutečněných v EU Jelikož se příslušné nařízení uplatní pouze na nové typy vozidel, které musí projít procesem schvalování typu, tedy ne na všechna nově vyrobená vozidla, měly by se jeho účinky začít projevovat až s rostoucím počtem nových vozidel na silnicích. Údaje ohlášené 27 členskými státy, Islandem a Norskem ukazují, že systém eCall byl účinně zaveden. 3.Doba odpovědi Dvacet jedna členských států, Island a Norsko uvedly, že průměrná doba odpovědi potřebná pro dosažení kontaktu s tísňovými službami činí méně než deset vteřin. Zároveň je ve dvanácti členských státech a na Islandu přinejmenším 90 % hovorů přijato do deseti vteřin. Graf 4: Průměrná doba odpovědi na tísňová volání (vteřiny) 4.Míra předčasně ukončených volání Dvacet šest respondentů uvedlo údaje k voláním, která byla přijata PSAP přepínačem, ale byla ukončena předtím, než na volání odpověděl lidský operátor. Předčasné ukončení volání může být zapříčiněno problémy se sítí, přetížením hovory, technickými poruchami, kapacitou k vyřizování volání, odpojením volajícího (který mohl volání zahájit omylem) atd. Zatímco neúmyslná volání a odpojení volajícího nemají provozovatelé systému center PSAP pod kontrolou, nedostatečná kapacita k vyřizování volání ukazuje na neschopnost vnitrostátního systému center PSAP adekvátně odpovídat na volání na číslo 112 a vyřizovat je. Graf 5: Procento předčasně ukončených volání na tísňová čísla Přestože chování koncového uživatele a problémy se sítí mají vliv jak na dobu odpovědi, tak i na míru předčasně ukončených volání, organizace a schopnosti vnitrostátního systému center PSAP hrají v účinnosti vyřizování tísňových hovorů a tísňové komunikace prostřednictvím alternativních způsobů přístupu rozhodující roli. Požadavky na redundanci center PSAP by v konečném důsledku zajistily odolnost systému center PSAP. Rozsáhlé mimořádné události – přírodní katastrofy, teroristické útoky a v poslední době také vypuknutí krize COVID-19 – prokázaly důležitost splnění požadavků na redundanci, které zajišťují možnost přesměrovat tísňovou komunikaci na jiná propojená centra PSAP v systému. Za účelem využití technologického rozvoje jsou v několika členských státech EU zaváděny AIPN (all-IP) sítě propojených center PSAP, aby se zajistilo účinné využívání zdrojů, a co je nejdůležitější, aby byla všechna tísňová volání účinně vyřizována. 5.Nedostupnost informací o místě, kde se volající nachází Ustanovení čl. 26 odst. 5 směrnice o univerzální službě stanoví povinnost provozovatelů elektronických komunikací zpřístupnit informace o místě, kde se volající nachází, jakmile se volání dostane k orgánu vyřizujícímu tísňové volání. Ke dni 21. prosince 2020 stanoví článek 109 evropského kodexu pro elektronické komunikace povinnost poskytovat nejvhodnějšímu centru PSAP informace o místě, kde se volající nachází, získané nejen ze sítě, ale také přesnější informace získané z telefonního přístroje . Ve většině členských států, které poskytly příslušné údaje, se nedostupnost informací o místě, kde se volající nachází, získaných ze sítě objevuje u méně než 5 % volání. Vyšší míry nedostupnosti informací o místě, kde se volající nachází, byly hlášeny v Maďarsku (9 %), Itálii (10 %), Španělsku (12 %), Polsku (13,5 %) a Lotyšsku (21 %).

Dostupnost informací o poloze získaných z telefonních zařízení závisí na rozsahu jejich zavedení. V některých členských státech je systém pokročilé mobilní lokalizace zaveden u dvou nejpopulárnějších mobilních operačních systémů, Android a iOS, nebo pouze u jednoho z nich. Může se tedy stát, že přestože je vnitrostátní systém center PSAP modernizován tak, aby mohl přijímat informace z pokročilé mobilní lokalizace, až 60–70 % volání této velmi přesné lokalizace nevyužívá . Kromě lokalizace koncového uživatele, který volá na číslo 112, by členské státy mohly také povolit pokročilou mobilní lokalizaci na telefonech se systémem Android pro tísňovou komunikaci prostřednictvím SMS. Tato funkce zatím není k dispozici pro operační systém iOS společnosti Apple. Koncoví uživatelé využívající roaming, kteří se nachází v jiném než domácím členském státě, by se v případě nouze mohli potenciálně nacházet ve zranitelnější situaci, protože nemusí být schopni popsat přesně svou polohu. Systém pokročilé mobilní lokalizace je zaveden v devatenácti členských státech, na Islandu a v Norsku, avšak pouze šest členských států potvrdilo, že jsou informace o poloze získané z telefonního zařízení dostupné u koncových uživatelů využívajících roaming. Všechny členské státy uvádí, že nemohou zaručit, že koncovému uživateli nebude domácí operátor účtovat poplatek za přenos informací o místě, kde se volající nachází, získaných z telefonního zařízení. To lze vysvětlit omezeními jurisdikce a nemožností provádět monitorování. Rozšířené využívání chytrých telefonů s sebou nese tu výhodu, že umožňuje účinnější tísňovou komunikaci díky dostupnosti přesných informací o místě, kde se volající nachází. Projekt HELP112 II, financovaný Evropskou komisí, jehož cílem je zavedení systému pokročilé mobilní lokalizace v sedmi členských státech, odhaduje, že v horizontu deseti let by systém pokročilé mobilní lokalizace mohl v EU zachránit celkem 8 620 až 10 530 životů. Pokročilá mobilní lokalizace by přitom mohla mít v rámci EU pozitivní dopad na celkem 88 360 až 104 640 životů. Pro dosažení tohoto účinku by měla být pokročilá mobilní lokalizace plně zavedena ve všech členských státech EU, včetně nezpoplatněných přesných informací o místě, kde se nachází volající koncoví uživatelé využívající roaming, kteří tvoří přibližně 1 % všech tísňových volání uskutečněných v EU. 6. Přesnost a spolehlivost lokalizace volajícího Ustanovení čl. 26 odst. 5 směrnice o univerzální službě požaduje, aby členské státy stanovily kritéria přesnosti a spolehlivosti pro informace o místě, kde se volající nachází. Kromě systémů založených na síti, zavedených podle směrnice o univerzální službě, stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace v čl. 109 odst. 6 povinnost členských států zajistit, aby byly nejvhodnějšímu centru PSAP poskytovány jak informace o poloze získané ze sítě, tak i informace získané z telefonního zařízení. Členské státy budou muset i nadále stanovovat kritéria přesnosti a spolehlivosti lokalizace volajícího, v případě potřeby po konzultaci se Sdružením evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC). Komise přijala nařízení v přenesené pravomoci 2019/320 , jehož cílem je podpora politických cílů stanovených v evropském kodexu pro elektronické komunikace. Tento akt ukládá výrobcům chytrých telefonů jako podmínku přístupu na trh povinnost zajistit zpřístupnění údajů z globálních navigačních družicových systémů (GNSS), přinejmenším z Evropského družicového navigačního systému (Galileo), a údajů z wi-fi v rámci tísňové komunikace. To umožní lokalizovat chytrý telefon, a tím i jeho uživatele, s přiměřenou a účinnou přesností. Použije se ode dne 17. března 2022. Informace o poloze získaná ze sítě Ve všech členských státech, jakož i na Islandu a v Norsku je poloha volajícího z pevné sítě stanovena adresou instalace nebo ulicí / poštovní/fakturační adresou volajícího. Všechny členské státy uvedly, že u volání z mobilních sítí je poloha stanovena pomocí ID buňky či sektoru, což zajišťuje vysokou spolehlivost údajů přenášených operátorovi centra PSAP. Uváděná přesnost se pohybuje od 500 m do 40 km v závislosti na hustotě sítě, tedy v závislosti na tom, zda jde o městské, nebo venkovské oblasti. Mezi přesnější používané systémy získávání informací o poloze z mobilní sítě patří systémy Timing advance, Round trip time či Sector ID. Tyto metody určování polohy v některých případech podstatně zvyšují přesnost informací o poloze získaných ze sítě, a to až na 50 metrů. Systémy získávání informací o poloze z telefonních zařízení Pokud jde o systémy získávání informací o poloze z telefonních zařízení, členské státy ohlásily dva níže popsané typy provedení. a) Systém pokročilé mobilní lokalizace Systém pokročilé mobilní lokalizace může zlepšit úroveň přesnosti až 4 000krát a zajistit přesnost do 100 m . Tento systém neopomíjí informace o poloze ID buňky poskytované sítí, ale doplňuje je buď o informace o poloze získané z telefonního zařízení prostřednictvím systému GNSS, nebo wi-fi. Za účelem využití údajů z GNSS, zejména údajů poskytovaných Evropským družicovým navigačním systémem, ve prospěch občanů EU Evropská komise v listopadu 2018 podepsala a zahájila projekt zavádění systému pokročilé mobilní lokalizace pro telefonní zařízení známý jako HELP112 II. Vítězné konsorcium zahrnovalo sedm členských států, konkrétně Chorvatsko, Dánsko, Francii, Německo, Maďarsko, Portugalsko a Švédsko. V srpnu 2020 byl projekt úspěšně ukončen. V roce 2020 zavedly tento systém kromě sedmi členských států zapojených do projektu HELP112 II ještě čtyři členské státy: Česko, Řecko, Lotyšsko a Rumunsko. Od září 2020 tedy devatenáct členských států, Island a Norsko umožňují v rámci svých systémů center PSAP pokročilou mobilní lokalizaci. Graf 6: Zavedení pokročilé mobilní lokalizace v členských státech b) Získávání informací o poloze z telefonních zařízení prostřednictvím tísňové aplikace Tísňové aplikace zavedené na vnitrostátní nebo regionální úrovni umožňují poskytování přesnějších informací o poloze volajícího na základě GNSS nebo wi-fi funkcí chytrého telefonu, než jaké jsou poskytovány prostřednictvím systémů založených na sítích. Tyto aplikace však na rozdíl od systému pokročilé mobilní lokalizace vyžadují předcházející úkony ze strany občanů, protože je nutné je stáhnout. Přenos dat o poloze je možný pouze při aktivním datovém připojení. 7.Průměrná doba potřebná ke zjištění místa, kde se volající nachází, operátorem linky 112 Ustanovení čl. 26 odst. 5 směrnice o univerzální službě vyžaduje okamžité poskytnutí informací o místě, kde se volající nachází, orgánu, který vyřizuje tísňová volání.

Komise pravidelně sleduje dodržování těchto povinností členskými státy. V důsledku tohoto sledování zahájila Komise v červenci 2019 řízení proti Chorvatsku a Řecku z důvodu nesplnění povinnosti včasného poskytování polohy volajícího. Tyto členské státy od té doby problémy, na které Komise poukázala, vyřešily. Všechny členské státy uvedly, že díky zavedení systému „push“ nebo automatického systému „pull“ je poskytování informací o místě, kde se volající nachází, získaných ze sítě téměř okamžité (do deseti vteřin). Vzhledem ke své vnitřní architektuře závisí technologie pro získávání informací o poloze z telefonního zařízení při odvozování příslušných parametrů polohy ze signálů GNSS nebo wi-fi na rychlosti telefonního zařízení. Na základě zpráv z patnácti členských států bylo potvrzeno, že poskytování informací o poloze z telefonního zařízení se může pohybovat v rozmezí od téměř okamžitého poskytnutí až po dobu dvaceti vteřin. Podle čl. 109 odst. 6 evropského kodexu pro elektronické komunikace mají členské státy povinnost zajistit, aby byly informace o místě, kde se volající nachází, získané jak ze sítě, tak z telefonního zařízení poskytnuty nejvhodnějšímu centru PSAP neprodleně. 8.Přístup k tísňovým službám při využívání roamingu v rámci EU Všechny členské státy uvedly, že v případě roamingových volání existuje možnost přístupu k číslu 112 a rovněž informace o místě, kde se volající nachází, získané ze sítě. Jedenáct členských států a Island poskytly informace o počtu volání na číslo 112 uskutečněných koncovými uživateli využívajícími roaming. Z těchto členských států pochází jedna třetina tísňových volání na číslo 112. Extrapolací těchto údajů můžeme dojít k závěru, že 1,09 % všech volání na číslo 112 uskuteční koncoví uživatelé využívající roaming, což znamená přibližně 1,5 milionu volání na číslo 112 v rámci EU. V členských státech, kde jsou stále používána vnitrostátní čísla tísňového volání, mohou uživatelé roamingu volat také na tato čísla. Ačkoliv údaje uvedené pěti členskými státy nejsou plně průkazné , odhaduje se, že koncoví uživatelé využívající roaming uskuteční 800 000 volání na vnitrostátní čísla tísňového volání. Ve sledovaném období tedy konsolidovaný odhad uvádí celkový počet 2,3 milionu tísňových volání uskutečněných koncovými uživateli využívajícími roaming. Dostupné údaje potvrzují, že koncoví uživatelé využívající roaming nemohou využívat nezpoplatněné informace o poloze získané z telefonního zařízení, jak je vysvětleno v oddíle 4. Pouze šest členských států potvrdilo, že informace o poloze získané z telefonního zařízení jsou dostupné u koncových uživatelů využívajících roaming. Z důvodu omezení jurisdikce a nemožnosti provádět monitorování nemohou navštívené členské státy zaručit, že domácí operátoři nebudou koncovým uživatelům účtovat poplatek za přenos informací o místě, kde se volající nachází, získaných z telefonního zařízení. 9.Přístup k tísňovým službám pro koncové uživatele se zdravotním postižením V souladu s čl. 26 odst. 4 směrnice o univerzální službě mají členské státy povinnost zajistit, aby byl koncovým uživatelům se zdravotním postižením poskytnut rovnocenný přístup k tísňovým službám, jako mají ostatní koncoví uživatelé. Podle zásady rovnocennosti by koncoví uživatelé se zdravotním postižením měli mít přístup k tísňovým službám prostřednictvím služeb elektronických komunikací, a to způsobem, který je funkčně rovnocenný přístupu k tísňovým službám zajištěnému ostatním koncovým uživatelům prostřednictvím volání na číslo 112. S ohledem na tento právní základ musí členské státy provést opatření pro usnadnění přístupu, která replikují (jsou s ní rovnocenná) obousměrnou hlasovou komunikaci zajištěnou v případě volání na číslo 112. Tato opatření by měla umožňovat obousměrnou komunikaci prostřednictvím textových zpráv nebo videa, a to včetně roamingu. Na základě zásady rovnocennosti by členské státy měly zajistit poskytnutí polohy volajícího nejvhodnějšímu centru PSAP, aby mohly tísňové služby účinně zasáhnout. V důsledku pravidelného sledování dodržování těchto pravidel zahájila Komise v červenci 2019 řízení proti Česku, Německu a Španělsku z důvodu nesplnění povinnosti zajistit rovnocenný přístup pro koncové uživatele se zdravotním postižením . Španělsko od té doby přijalo opatření k nápravě nedostatků, na které Komise poukázala, zatímco Česko a Německo v současnosti provádí opatření k nápravě těchto nedostatků. Členské státy zavedly širokou škálu opatření pro usnadnění přístupu, aby umožnily přístup koncových uživatelů se zdravotním postižením k tísňovým službám: text v reálném čase, úplnou konverzaci , SMS, tísňové aplikace, webové služby, přenosové služby, přístup ze speciálních zařízení, e-mailu nebo faxu. Nejrozšířenější technologií je SMS, která je využívána ve 23 členských státech , na Islandu a v Norsku. Technologie SMS zajišťuje obousměrnou textovou interakci mezi osobou kontaktující tísňovou službu a centrem PSAP. V některých členských státech generují tísňové SMS z chytrých telefonů se systémem Android přesnou pokročilou mobilní lokalizaci získanou z telefonního zařízení, která je odeslána centru PSAP. Tato funkce zatím není k dispozici pro operační systém iOS. Tísňové aplikace jsou zavedeny v sedmnácti členských státech a na Islandu a v závislosti na svých funkcích mohou sloužit k zahájení tísňových volání nebo SMS komunikace, mohou však také sloužit jako platforma pro poskytování nejmodernějších komunikačních služeb textu v reálném čase a úplné konverzace. Kromě toho mohou aplikace poskytovat přes datový kanál přesnou polohu získanou z telefonního zařízení na základě údajů o poloze z GNSS/wi-fi (5–100 m). Přenosové služby pro koncové uživatele se zdravotním postižením mohou také zprostředkovávat přenos zajišťující přístup k tísňovým službám. Pro takové případy dosud není v členských státech zavedena lokalizace uživatele, avšak měla by být technicky proveditelná. V řadě členských států je zaveden fax. Na rozdíl od účinnosti volání na číslo 112 však nezaručuje rychlou obousměrnou komunikaci, která je v případě nouze nezbytná. Podobně ani e-mail, který je za určitých okolností také uváděn jako opatření pro usnadnění přístupu, neumožňuje centru PSAP poskytovat automatické lokalizace uživatele. Ode dne 21. prosince 2020 by měl být pro koncové uživatele se zdravotním postižením proveden pozměněný a posílený právní rámec stanovený v čl. 109 odst. 5 evropského kodexu pro elektronické komunikace. Evropský kodex pro elektronické komunikace požaduje, aby byla opatření pro koncové uživatele se zdravotním postižením v souladu s právem Unie o harmonizaci požadavků na přístupnost u výrobků a služeb , aby usilovala o zajištění interoperability mezi členskými státy, a je-li to možné, aby se vyvarovala nutnosti předchozí registrace pro přístup k tísňovým službám alternativními prostředky tísňové komunikace. Evropský akt přístupnosti stanoví dostupnost tísňové komunikace kromě hlasu také prostřednictvím textu v reálném čase, nebo pokud je k dispozici video, synchronizovaně jako úplnou konverzaci . Vnitrostátní systémy center PSAP budou muset tyto požadavky splnit do 28. června 2025. Akt rovněž požaduje, aby tísňové komunikace na jednotné evropské tísňové číslo 112 byly náležitě zodpovězeny, a to za použití stejných komunikačních prostředků, jakými byla komunikace obdržena, zejména použitím synchronizovaného hlasu a textu (včetně textu v reálném čase), nebo je-li poskytováno video, hlasu, textu (včetně textu v reálném čase) a videa, které jsou synchronizovány jako úplná konverzace. Členské státy mají také možnost odložit příslušnou aktualizaci svých systémů center PSAP do 28. června 2027. Členské státy kromě toho v souladu s čl. 109 odst. 7 evropského kodexu pro elektronické komunikace zajistí, aby koncoví uživatelé byli odpovídajícím způsobem informováni o existenci a používání jednotného evropského tísňového čísla 112 a jeho vlastnostech zajišťujících dostupnost, mimo jiné prostřednictvím iniciativ konkrétně zaměřených na osoby cestující mezi členskými státy a na koncové uživatele se zdravotním postižením. Tyto informace jsou poskytovány v přístupných formátech, které zohledňují problém různých druhů zdravotního postižení. Článek 14 nařízení o roamingu posiluje toto ustanovení pouze s ohledem na možnost přístupu k tísňovým službám „bezplatným vytočením evropského čísla tísňového volání 112“. V praxi jsou koncoví uživatelé využívající roaming informováni svým mobilním operátorem pouze o možnosti uskutečnit hlasové volání na číslo 112. Koncoví uživatelé se zdravotním postižením nejsou svými mobilními operátory informováni o způsobech přístupu k tísňové komunikaci v navštívené zemi EU.

Koncovým uživatelům se zdravotním postižením nejsou poskytnuty rovnocenné způsoby přístupu, a to zejména při využívání roamingu. Pokud tito koncoví uživatelé nejsou schopni zavolat na číslo 112, musí se spoléhat na nejednotná vnitrostátní opatření, která často nejsou rovnocenná obousměrné hlasové komunikaci. Tento stav je v kontrastu s dostupností harmonizovaného jednotného evropského tísňového čísla 112 pro ostatní koncové uživatele. Koncoví uživatelé využívající roaming nemají v navštívených členských státech vždy zajištěn přístup k tísňovým službám a nejsou informováni o dostupných způsobech přístupu. Pouze devět členských států (Belgie, Bulharsko, Španělsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Malta, Nizozemsko, Portugalsko) uvedlo zavedení způsobu přístupu zajišťujícího základní funkce interaktivní komunikace a lokalizace uživatele dostupné pro koncové uživatele využívající roaming. Všechny tyto členské státy uvádí, že nemohou zaručit, že koncovému uživateli nebude domácí operátor účtovat poplatek za použití alternativních způsobů přístupu. To lze vysvětlit omezeními jurisdikce a nemožností provádět monitorování. Ustanovení čl. 109 odst. 5 evropského kodexu pro elektronické komunikace vyžaduje, aby byl zajištěn přístup k tísňovým službám, pokud je to možné, bez předchozí registrace. V případě vnitrostátních tísňových aplikací sloužících koncovým uživatelům se zdravotním postižením by to znamenalo, že domácí aplikace by mohla být použita pro přístup k tísňovým službám v navštíveném členském státě EU. Starší systémy center PSAP zatím nejsou schopny zpracovat a vyřídit tísňovou komunikaci, která by byla skutečně přístupná pro koncové uživatele se zdravotním postižením. Zavedení nejmodernějších služeb textu v reálném čase a úplné konverzace vyžaduje modernizaci systému center PSAP na AIPN síť propojených center PSAP, která by mohla adekvátně směrovat a vyřizovat tísňovou komunikaci založenou na IP. Přehled alternativních způsobů přístupu pro koncové uživatele se zdravotním postižením, které jsou v současné době v EU využívány, je uveden v příloze II. 10.Závěry Evropa připravená na digitální věk by měla zaručovat účinný přístup k tísňovým službám vhodný pro každého občana. Od zavedení jednotného evropského čísla tísňového volání v roce 1991 bylo cílem zákonodárců EU zajistit, aby měl každý občan v nouzi co nejrychlejší přístup k tísňovým službám. Tato zpráva ukazuje, že vyřizování tísňových komunikací, dostupnost přesných informací o poloze volajícího, dostupnost rovnocenných způsobů přístupu pro koncové uživatele se zdravotním postižením a přístup pro koncové uživatele využívající roaming hrají důležitou roli v účinnosti a rychlosti záchranných akcí prováděných tísňovými službami. Potenciál digitálních technologií může být plně realizován pouze v případě, že jak služby tísňové komunikace, tak i vnitrostátní systémy center PSAP budou schopny využít technologický vývoj. Dosažení tohoto cíle vyžaduje ze strany všech členských států zavedení AIPN sítí propojených center PSAP, aby byla zajištěna redundance systémů, a co je nejdůležitější, aby byla veškerá tísňová komunikace – volání, text v reálném čase, úplná konverzace – účinně vyřizována. Hlavní zjištění: ·Podíl tísňových volání na jednotné evropské tísňové číslo 112 představoval 56 % všech tísňových volání: z celkového počtu 267 milionů volání uskutečněných v EU bylo 150 milionů volání na číslo 112. Odhaduje se, že 2,3 milionu tísňových volání uskutečnili koncoví uživatelé využívající roaming, z čehož 1,5 milionu volání bylo na číslo 112. ·V EU se i nadále zlepšovalo získávání informací o místě, kde se volající nachází, z telefonního zařízení. V roce 2020 zavedly tento lokalizační systém kromě sedmi členských států, které zavedly systém pokročilé mobilní lokalizace v rámci projektu HELP112 II, financovaného Komisí, další čtyři členské státy: Česko, Řecko, Lotyšsko a Rumunsko. Od září 2020 tedy devatenáct členských států, Island a Norsko umožňují v rámci svých systémů center PSAP pokročilou mobilní lokalizaci. Pouze šest členských států však potvrdilo, že informace o poloze získané z telefonního zařízení jsou dostupné pro koncové uživatele využívající roaming. Z důvodu omezení jurisdikce a nemožnosti provádět monitorování nemohou navštívené členské státy koncovým uživatelům zaručit bezplatný přenos informací o místě, kde se volající nachází. ·Podle odhadů by systém pokročilé mobilní lokalizace mohl v horizontu deseti let v EU zachránit celkem více než 10 000 životů. Pokročilá mobilní lokalizace by přitom mohla mít v rámci EU pozitivní dopad na více než 100 000 životů. ·Koncovým uživatelům se zdravotním postižením není poskytnut zcela rovnocenný způsob přístupu k tísňovým službám, a to zejména při využívání roamingu. Pokud tito koncoví uživatelé nejsou schopni zavolat na číslo 112, musí se spoléhat na vnitrostátně nejednotná opatření. Tento stav je v kontrastu s dostupností harmonizovaného jednotného evropského tísňového čísla 112 pro ostatní koncové uživatele a představuje významnou mezeru v dostupnosti tísňových služeb. Koncoví uživatelé využívající roaming nemají v navštívených členských státech vždy zajištěn přístup k tísňovým službám a nejsou informováni o dostupných způsobech přístupu. ·Komise pravidelně sleduje, jak členské státy naplňují povinnosti týkající se fungování čísla 112. V důsledku tohoto sledování zahájila Komise v červenci 2019 proti několika členským státům řízení o nesplnění povinnosti a nadále pracuje na dosažení plného souladu s cílem zajistit, aby mohli občané EU dotčených služeb plně využívat. Budoucí opatření a milníky: ‒Členské státy mají povinnost ve svém právu provést a uplatňovat opatření nezbytná k dosažení souladu s požadavky evropského kodexu pro elektronické komunikace, a zejména s článkem 109 týkajícím se tísňových komunikací a jednotného evropského tísňového čísla. Všichni koncoví uživatelé, včetně koncových uživatelů se zdravotním postižením, bez ohledu na to, kde v Evropské unii se nacházejí, by měli mít možnost účinně žádat o pomoc tísňových služeb a také ji dostat. ‒Aby to bylo možné, členské státy budou muset zavést přesnou lokalizaci volajícího pro všechny koncové uživatele a rovnocenné způsoby přístupu pro koncové uživatele se zdravotním postižením, včetně těch, kteří cestují do jiného členského státu EU. ‒Členské státy by měly modernizovat své systémy center PSAP, aby zajistily jejich připravenost na digitální věk. ‒Komise zřídila expertní skupinu pro tísňovou komunikaci , která bude spolupracovat s členskými státy a podporovat je v tomto procesu. Kromě toho má Komise v úmyslu zahájit studii s cílem určit technická a regulační řešení, která by zlepšila přístup k tísňovým službám. Komise využije nedávné zkušenosti získané v důsledku krize COVID-19, pokud jde o budování digitální infrastruktury s cílem usnadnit interoperabilitu vnitrostátních mobilních aplikací pro vysledování kontaktů a varování. Stejně jako v případě aplikací pro vysledování kontaktů by všichni koncoví uživatelé měli mít možnost používat své vnitrostátní tísňové aplikace v jiném navštíveném členském státě EU. ‒Komise si klade za cíl zajistit, aby všichni občané, včetně těch, kteří cestují v rámci Evropské unie, mohli využívat účinného přístupu k tísňovým službám, mimo jiné prostřednictvím harmonizovaných technických řešení. Za tímto účelem Komise připravuje iniciativu prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci v souladu s mandátem uvedeným v čl. 109 odst. 8 evropského kodexu pro elektronické komunikace. Příloha I – statistické údaje o účinnosti používání čísla 112