Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke Strategii týkající se pracovníků ve zdravotnictví a péče pro budoucnost Evropy

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2022/C 486/06)

Zpravodaj: Danko RELIĆ Zpravodajka: Zoe TZOTZE-LANARA

Rozhodnutí plenárního shromáždění 20.1.2022 Právní základ čl. 52 odst. 2 jednacího řádu stanovisko z vlastní iniciativy Odpovědná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství Přijato v sekci 6.9.2022 Přijato na plenárním zasedání 21.9.2022 Plenární zasedání č. 572 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 194/4/3

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV se jednoznačně hlásí k zásadě, že silné a odolné systémy zdravotní péče se mohou opírat pouze o vzdělané, kvalifikované a motivované zdravotnické pracovníky, kteří jsou základním předpokladem pro zajištění úspěšné zdravotní politiky, a bez nichž tudíž není možné dosáhnout zdravotní péče pro všechny, která bude zaměřená na člověka, a zajistit uplatňování „práva na zdraví“, které doporučuje Konference o budoucnosti Evropy a jež bude všem Evropanům zaručovat rovný a udržitelný přístup k cenově dostupné, preventivní, léčebné a kvalitní zdravotní péči.

1.2 EHSV vítá iniciativu týkající se unijních opatření na posílení dlouhodobé péče a předškolního vzdělávání a péče – jak je plánováno v rámci evropského pilíře sociálních práv –, jež přispěje k vysoce kvalitním, přístupným, spravedlivým a cenově dostupným pečovatelským službám a pomůže posílit genderovou rovnost a sociální spravedlnost.

1.3 EHSV požaduje transformační přístup k péči zaměřený na lidi, jejich práva a potřeby, včetně jejich účasti ve všech příslušných diskusích, konzultacích a rozhodnutích. Vyzývá Komisi, aby k vymezení strategie v oblasti péče, která může přispět k soudržnosti a vzestupné konvergenci v oblasti zdravotní a dlouhodobé péče mezi členskými státy, jakož i v rámci jednotlivých členských států, přistupovala ambiciózně.

1.4 Evropská záruka v oblasti péče může zajistit, aby každý, kdo žije v EU, měl celoživotní přístup k cenově dostupné kvalitní zdravotní péči a pečovatelským službám, řešit nedostatky v péči a prosazovat důstojné pracovní podmínky a poskytovat možnosti odborné přípravy. Klíčem k účinnému využívání zdrojů je podpora neformálních pečovatelů a jejich lepší uznávání a politiky zaměřené na řešení problémů v oblasti placené i neplacené neformální péče.

1.5 Vzhledem k tomu, že účinné, odpovědné a náležitě financované veřejné služby jsou i nadále klíčem k zajištění rovného přístupu ke kvalitní péči, vyzývá EHSV Evropskou unii, aby zajistila doplňkovost mezi všemi poskytovateli pečovatelských služeb na základě solidarity, pobízela k investicím do veřejných služeb a sociální ekonomiky a podporovala subjekty sociální ekonomiky v odvětví péče.

1.6 Plánování pracovních sil by mělo zohledňovat rozvoj digitálních technologií, neboť inovace v těchto oblastech otevírají možnosti pro vytváření nových pracovních prostředí, v nichž je péče poskytována, a vyžadují nové dovednosti. Podpora digitalizace služeb dlouhodobé péče je klíčová pro řešení problému digitální propasti a digitální chudoby.

1.7 EHSV navrhuje aktualizaci akčního plánu pro pracovníky ve zdravotnictví a v oblasti péče v Evropské unii ( 1 ) . Nezbytným předpokladem zlepšení přístupu k těmto službám a jejich kvality je rozvoj integrovaného plánování a prognóz v oblasti pracovníků ve zdravotnictví a přizpůsobení dovedností pracovníků ve zdravotnictví a v odvětví dlouhodobé péče. Aktualizovaný plán by mohl zajistit lepší sběr údajů, využívat potenciál digitalizace v celé EU a vyvinout metody pro lepší prognózy potřeb pracovních sil a dovedností.

1.8 EHSV zdůrazňuje, že právo na mobilitu musí být v rámci EU respektováno. Přeshraniční mobilita dává plánování pracovních sil další rozměr. Užitečným dlouhodobým prvkem infrastruktury by bylo zřízení evropské služby pro dohled nad zdravotnickými pracovníky, která by členským státům pomáhala při vytváření a udržování plánovacích struktur a při koordinaci přeshraničních aspektů plánování.

1.9 Z hlediska transformační strategie v oblasti péče a z hlediska odolných systémů zdravotní péče a pečovatelských služeb v EU má klíčový význam sociální dialog zahrnující vlády, zaměstnavatele a pracovníky a jejich zastupující organizace. Poskytovatelé a příjemci péče musí být zahrnuti do vytváření inkluzivního, odolného a genderově vyváženého ekosystému v oblasti péče a zdraví.

2. Obecné připomínky k péči

2.1 Dlouhodobá péče, která má zásadní význam pro sociální ochranu a dobré životní podmínky občanů EU, zahrnuje řadu služeb a pomoc pro osoby, které po delší dobu trpí křehkým duševním či tělesným zdravím nebo postižením, jsou závislé na pomoci v každodenním životě nebo potřebují určitou trvalou ošetřovatelskou péči zajišťovanou placenými i neplacenými odbornými nebo neodbornými poskytovateli v domácím prostředí nebo v pečovatelských a pobytových zařízeních ( 2 )

2.2 Pandemie COVID-19 podrobila odolnost a přiměřenost systémů péče v celé EU těžké zkoušce a v mnoha zemích poukázala na strukturální problémy, jako je nedostatečné financování a nedostatek zaměstnanců, které se mohou ještě zhoršit kvůli přetrvávajícím ekonomickým či politickým výzvám, inflaci, nejistotě a energetické krizi.

2.3 Evropský pilíř sociálních práv zakotvuje právo na péči a právo každého na přístup ke kvalitním formálním pečovatelským službám na základě potřeby. Nová evropská strategie v oblasti péče, kterou oznámila předsedkyně Komise Ursula von der Leyen ve svém projevu o stavu Unie v roce 2021, zahrnuje dvě doporučení Rady týkající se péče o děti (revize barcelonských cílů) a dlouhodobé péče. Evropský parlament doporučil zlepšit poskytování celoživotní péče na základě potřeb příjemců a poskytovatelů péče a naléhavě vyzval Komisi, aby podpořila členské státy při rozvoji kvalitních služeb péče ( 3 )

2.4 EHSV přijal několik stanovisek k poskytování péče v EU ( 4 ) , v nichž klade důraz na potřebu investovat do kvalitní, udržitelné a dostupné péče pro všechny a řešit nedostatky v oblasti péče o děti a dlouhodobé péče. Pojmenovává nedostatky v poskytování péče pro všechny, které se projevují „podle diverzifikace a roztříštěnosti nabídek služeb, jejich nedostatečné regulace, obtíží s koordinací úrovní řízení, problémů s koordinací mezi sociálními a zdravotními službami, rostoucí komercializace daných služeb a potřeby preventivních politik a opatření“. EHSV se staví proti stereotypům a jiné diskriminaci starších osob a vyzývá k péči zaměřené na lidi podporované digitalizací. V této souvislosti Výbor doporučuje plné zavedení digitalizace s cílem omezit přílišnou administrativní zátěž pro pečovatele a uplatnit nejlepší výdobytky inteligentní regulace.

3. Transformační přístup k péči

3.1 Účinná evropská strategie v oblasti péče vyžaduje aktivní úsilí o transformační a ambiciózní přístup, jehož středobodem by byli lidé a jejich základní práva a potřeby, který by zajišťoval jejich účast na konzultacích a rozhodnutích a měl by potenciál přispět k soudržnosti a vzestupné konvergenci mezi členskými státy, jakož i v rámci jednotlivých členských států.

3.2 Evropská záruka v oblasti péče, která by tuto transformaci ztělesňovala, by zajistila, aby každý obyvatel EU měl celoživotní přístup k cenově dostupným a kvalitním pečovatelským službám, poskytla by členským státům soudržný rámec pro zajištění kvalitních služeb a strategií celoživotní péče a zlepšovala by pracovní podmínky a odbornou přípravu pečovatelů a podporovala by neformální pečovatele.

3.3 Pro transformační přístup jsou nezbytné rozsáhlé investice do sociálních služeb a infrastruktury. Tento přístup by řešil přetrvávající nedostatky v péči a do roku 2035 by mohl vytvořit přibližně 300 milionů pracovních míst a také by posílil genderovou rovnost a přístup žen na trh práce ( 5 )

3.4 Ačkoli v členských státech existují různé modely, stěžejní význam pro zajištění rovného přístupu ke kvalitní péči a pro podporu neplacených poskytovatelů péče, zejména žen, mají i nadále účinné, odpovědné a náležitě financované veřejné služby. EHSV zdůrazňuje, že je třeba maximalizovat doplňkovost a součinnost všech poskytovatelů péče a zdravotních služeb ve veřejném i soukromém sektoru (ziskovém i neziskovém), aby bylo dosaženo pokrytí pro všechny ( 6 ) , a to s ohledem na osvědčené postupy a pozitivní příklady v členských státech a s přihlédnutím ke specifickým rysům a odlišnostem jednotlivých členských států.

3.5 Privatizační trendy a tržní praktiky, jako je výběr rizik a maximalizace zisku na úkor péče a zdraví, mohou prohloubit nerovnosti a postihnout ty nejzranitelnější, jejichž potřeby v oblasti péče nebyly naplněny. Dlouhodobá péče a péče o děti na úrovni EU a členských států, která je založená na solidaritě a respektuje pravomoci členských států i zásadu subsidiarity, potřebuje k zajištění optimální komunitní a domácí péče prostřednictvím náležitě kvalifikovaných pečovatelů silné systémy sociální ochrany a veřejné služby, sociální investice a subjekty sociální ekonomiky – např. vzájemné pojišťovny ( 7 )

3.6 Na podporu investic v oblasti péče lze využít strukturální a investiční fondy EU. Pokud jde o zdravotní péči a dlouhodobou péči, měla by Komise svá doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru lépe zacílit a v případě potřeby pomoci členským státům stanovit priority pro odpovídající financování, které bude produktivní investici, a nikoli ekonomickou zátěží.

4. Pracovní podmínky, výzvy a potenciál zaměstnanosti

4.1 V odvětví dlouhodobé péče pracuje v EU přibližně 6,3 milionu osob, zatímco 44 milionů osob často poskytuje neformální dlouhodobou péči příbuzným a přátelům. Toto odvětví je jedno z nejrychleji rostoucích na světě ( 8 ) . Očekává se, že do roku 2030 bude vytvořeno až 7 milionů pracovních míst pro odborné pracovníky ve zdravotnictví a pečovatele ( 9 )

4.2 Mezi hlavní problémy v odvětví péče patří nedostatek personálu, neatraktivní a náročné pracovní podmínky, stárnutí pracovní síly a nedostatečné financování v důsledku rozpočtových škrtů v sociální a zdravotní oblasti během hospodářské krize v roce 2008, a to v různé míře ve všech členských státech ( 10 ) . Kvůli psychicky a fyzicky náročným podmínkám, které vedou k odchodu pracovníků z tohoto odvětví – což je trend, který se ještě zhoršil v důsledku pandemie, která nepříznivě ovlivňuje zdraví a bezpečnost příjemců péče i pečovatelů – zaostává téměř ve všech zemích EU růst počtu pracovních míst za zvyšující se poptávkou.

4.3 Transformační přístup by měl podporovat genderovou rovnost vzhledem k tomu, že ženy představují více než 80 % pracovníků v odvětví péče, že péči nejčastěji poskytují a nejčastěji ji rovněž potřebují, a to jak ve formálním, tak v neformálním kontextu ( 11 ) , a že mají v rámci celkové pracovní síly v EU vyšší věkový průměr. Vzhledem k tomu, že ženy vykonávají převážnou většinu pečovatelských povinností v rodině, by přístupné a cenově dostupné služby předškolního vzdělávání a péče a dlouhodobé péče umožnily, aby na trh práce vstoupilo více žen. Právo na nejméně pět pracovních dnů pečovatelské dovolené ročně zavedené směrnicí o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem poskytne neformálním pečovatelům, kteří se snaží sladit pracovní a pečovatelské povinnosti, určitou podporu. Nicméně skutečnost, že není stanovena odpovídající placená dovolená, však brání plnému využití tohoto práva zakotveného v uvedené směrnici a může prohloubit genderovou nerovnost.

4.4 Mzdy v tomto odvětví jsou v mnoha zemích EU podprůměrné, a to navzdory náročným pracovním podmínkám, specifickým požadavkům na dovednosti či odborné způsobilosti a kvalifikaci a vysokým rizikům v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci ( 12 ) . V řadě členských států je málo odborových organizací, rozsah kolektivního vyjednávání je nevelký, panuje malá spokojenost s prací a existuje nepoměr mezi zaměstnanci a uživateli. Během pandemie se mimo jiné projevily nedostatky v zajišťování osobních ochranných prostředků.

4.5 V Evropě tvoří neplacená neformální péče nebo rodinná péče jeden z pilířů poskytování dlouhodobé péče, avšak v mnoha zemích jsou domácí péče a komunitní péče stále nedostatečně rozvinuté a obtížně přístupné ( 13 ) . Vzhledem k dopadu poskytování neformální péče na klíčové oblasti lidského života EHSV důrazně doporučuje politiky, které by napomáhaly „formalizaci“ neformální péče a podporovaly neformální pečovatele a přispívaly k účinnému využívání zdrojů.

4.6 EHSV vyjadřuje znepokojení nad tím, nakolik je nejistá pečovatelská práce rozšířená mezi nehlášenými domácími pečovateli (převážně ženami), kteří se starají o členy domácnosti, v níž žijí, a většinou pocházejí ze skupin migrantů nebo mobilních občanů. Tato situace, kterou ještě zhoršuje nedostatečný přístup k formální péči a ekonomická nezbytnost, spadá do šedé zóny, jež vyžaduje soudržný politický přístup, který by věnoval náležitou pozornost certifikaci dovedností, legalizaci nebo postupům pro získání povolení k pobytu.

4.7 Díky rostoucí poptávce po dlouhodobé péči budou moci mzdy v tomto odvětví dosahovat vyšších a více motivujících úrovní, bude moci být zavedeno účinné kolektivní zastupování a kolektivní vyjednávání a zvýší se nabídka odborné přípravy. Veřejné finanční prostředky určené na zlepšení pracovních podmínek (například prostřednictvím požadavků při zadávání veřejných zakázek) mohou pomoci řešit nedostatek pracovních sil a zajistit vysokou kvalitu dlouhodobé péče. Nezbytným předpokladem pro obnovu odvětví jsou profesionalizace, stanovení parametrů kvality a vypracování norem pro hodnocení/měření kvality, jakož i harmonizace norem napříč členskými státy ( 14 )

5. Další připomínky

5.1 Během pandemie se v řadě členských států projevila roztříštěnost a rozptýlenost, zejména co se týče odpovědnosti za poskytování a financování péče, z čehož vyplývá potřeba lepší integrace mezi systémy zdravotní péče a vnitrostátními systémy péče ( 15 ) , které mohou nejlépe přispět k dosažení konkrétních výsledků, pokud jde o přístup pro všechny a účinnost.

5.2 Jednou z nových hlavních výzev, které vyžadují společná opatření v rámci nové strategie v oblasti péče, je prevence a řešení problémů duševního zdraví, které jsou kombinovaným důsledkem pandemie a rostoucího výskytu duševních poruch (např. demence) v souvislosti se stárnutím populace.

5.3 Jak vyplývá z nedávných zkušeností v souvislosti s prevencí a zvládáním pandemie COVID-19 v zařízeních dlouhodobé péče ( 16 ) , má pro prevenci zneužívání a pro zajištění bezpečnosti a kvality, zejména pokud jde o zranitelné skupiny obyvatel, starší osoby a děti, klíčový význam účinné hodnocení a efektivní a jednodušší externí dohled a kontrola ve veřejných i soukromých zařízeních pro poskytování péče, a to s využitím stávajících osvědčených postupů v členských státech.

5.4 Pro úspěšnou strategii v oblasti péče na úrovni členských států, která má být prováděna na základě účinných a efektivních postupů, má zásadní význam zavedení celounijního standardizovaného sběru údajů a ukazatelů dlouhodobé péče, a to včetně požadavků na podávání zpráv a pravidelných přezkumů. Poskytování odpovídající péče o děti vyžaduje zejména kvantitativní a kvalitativní cíle, aby bylo možné měřit pokrok a dosáhnout barcelonských cílů a jít nad jejich rámec.

5.5 Podpora digitalizace služeb dlouhodobé péče je klíčová pro řešení problému digitální propasti. Zvláštní pozornost je třeba věnovat přístupnosti, systémům poskytování pomoci, zvyšování digitální gramotnosti a digitalizaci v zájmu kvality pracovních míst, prohlubování dovedností a nových metod diagnostiky, monitorování a léčby.

5.6 EHSV odsuzuje válečné zločiny, které páchá Ruská federace na Ukrajině a jejichž cílem jsou pečovatelé a zdravotničtí pracovníci, pacienti, děti, nemocnice a další zařízení. Tato agrese má – vedle úmrtí a zranění – rovněž vážné dopady na ukrajinské zdravotnictví a systém péče, které vyžadují cílenou pomoc a podpůrná opatření. Je také třeba mít na paměti, že krize se z Ukrajiny šíří všemi směry a zasahuje řadu aspektů sociálního a hospodářského prostředí.

5.7 Z hlediska transformační strategie v oblasti péče a odolných systémů zdravotní péče v EU má klíčový význam sociální dialog zahrnující vlády, zaměstnavatele a pracovníky a organizace, které je zastupují. Důležité je, že ti, kteří přijímají a poskytují péči, musí být zahrnuti do vytváření inkluzivnějšího, odolnějšího a genderově vyváženějšího ekosystému v oblasti péče a zdraví a musí do něj být zapojena i občanská společnost a další zúčastněné strany, např. církve a dobročinné organizace.

6. Obecné připomínky k problematice zdravotnických pracovníků

6.1 Dobrá zdravotní péče je pilířem stabilní, bezpečné a prosperující společnosti a za její organizaci odpovídá vláda. V mnoha zemích je běžnou praxí spoléhat na levný a rychlý nábor zdravotnických pracovníků z jiných evropských zemí. To je jednoduše považováno za fakt, který je daný a jehož řešením se nikdo nezabývá, což je hrozné.

6.2 EHSV se jednoznačně hlásí k zásadě, že silné a odolné systémy zdravotní péče se mohou opírat pouze o vzdělané, kvalifikované a motivované zdravotnické pracovníky, kteří jsou základním předpokladem pro zajištění úspěšné zdravotní politiky, a bez nichž tudíž není možné dosáhnout zdravotní péče pro všechny a zaručit právo na zdraví. Samotná doporučení Konference o budoucnosti Evropy mají za cíl zavést „právo na zdraví“ a zaručit všem Evropanům rovný a přístup k cenově dostupné, preventivní, léčebné a kvalitní zdravotní péči pro všechny.

6.3 Evropská zdravotní unie by měla na úrovni EU zlepšit ochranu před nebezpečími pro lidské zdraví, jejich prevenci a také připravenost a reakci na ně. V této souvislosti je třeba podotknout, že úspěch všech klíčových iniciativ v rámci evropské zdravotní unie do značné míry závisí na kvalitních zdravotnických pracovnících.

6.4 EHSV se otázkou zdravotnických pracovníků již zabýval v řadě svých stanovisek ( 17 ) , a to v různých jiných souvislostech a činnostech. Zejména během pandemie stojí zdravotničtí pracovníci v první linii a v nejtěžších dobách prokazují mimořádnou míru solidarity.

6.5 EHSV podporuje opatření, která by měla být přijata s cílem zatraktivnit pracovní místa v odvětví zdravotní péče pro mladé lidi. To je jeden z nejdůležitějších předpokladů pro to, aby v systémech zdravotní péče byly vytvořeny dostatečné kapacity v oblasti lidských zdrojů, a bylo tak možné uspokojit potřeby v oblasti zdravotní péče, podpory zdraví a prevence nemocí.

6.6 Údaje o počtech, migraci, dovednostech a dalších specifikách týkajících se zdravotnických pracovníků by měly být normalizovány a průběžně sdíleny mezi členskými státy. Četné události (pandemie COVID-19, zemětřesení, povodně, ruská invaze na Ukrajinu atd.) ukazují význam rychlé reakce, zejména v krizových situacích.

6.7 V letech 2000 až 2017 vzrostla zaměstnanost ve zdravotnictví a sociálních službách v zemích OECD o 48 % ( 18 ) . S tím, jak obyvatelstvo stárne a proměňuje se, bude růst a měnit se i poptávka po zdravotnických službách: odhaduje se, že celosvětová poptávka po zdravotnických pracovnících se do roku 2030 téměř zdvojnásobí ( 19 )

6.8 Již před pandemií COVID-19 byla schopnost poskytovat základní zdravotnické služby v mnoha zemích omezena kvůli přetrvávajícímu nedostatku zdravotnických pracovníků a do roku 2030 se předpokládá celosvětový nedostatek 18 milionů zdravotnických pracovníků ( 20 )

6.9 Je důležité jasně vymezit zásady možného předávání nebo kombinování dovedností a úkolů (přesunutí úkolu / kombinace dovedností). Je třeba koordinovat instituce, které zajišťují odbornou přípravu zdravotnických pracovníků, aby vhodně reagovaly na potřeby příslušného vnitrostátního systému zdravotní péče prostřednictvím včasných korekcí počtu zapsaných studentů a učebních osnov.

6.10 Rozvoj lidských zdrojů ve zdravotnictví a sociální péči by se měl řídit zásadou koordinace, meziodvětvové spolupráce a integrace péče se společným cílem dosáhnout kontinuity péče o občany podle modelu 24 hodin denně, 7 dní v týdnu, 365 dní v roce.

6.11 Zvláštní pozornost je třeba věnovat dostupnosti léčby v místních komunitách, zejména v řídce osídlených oblastech, odlehlých nebo izolovaných venkovských oblastech a na ostrovech, kde je třeba aktivněji využívat moderní řešení v oblasti dopravy a telemedicíny.

7. Plánování pracovních sil ve zdravotnictví

7.1 EHSV se domnívá, že cílem plánování pracovních sil ve zdravotnictví musí být vytvoření podmínek pro odbornou praxi, která by zlepšovala kvalitu péče a zvyšovala bezpečnost pacientů. Současně musí být na všech úrovních zajištěna kapacita pro kvalitní odbornou přípravu.

7.2 Řízení pracovníků ve zdravotnictví musí být považováno za strategicky důležitou činnost na úrovni celé státní správy a prostřednictvím klíčové úlohy vlády členského státu a musí být prováděno víceodvětvovým způsobem s ohledem na různé perspektivy a priority.

7.3 Řízení pracovníků ve zdravotnictví se musí zabývat všemi fázemi „životního cyklu pracovníků“ – od náboru budoucích studentů až po zaměstnávání důchodců. Proces výběru kandidátů pro odbornou přípravu, zaměstnání a povýšení by měl být transparentní a spravedlivý, bez jakékoli formy diskriminace.

7.4 Při plánování pracovních sil ve zdravotnictví je důležité zohlednit a jasně vyjádřit potřeby občanů a zdravotnických pracovníků. Procesy plánování a řízení musí stanovit metody, které umožní určit všechny potřeby pracovníků, počínaje pracovními podmínkami, hmotnými právy, příležitostmi k profesnímu postupu a přiměřeným časem a zdroji určenými na vzdělávání a výzkum a konče vytvořením udržitelné rovnováhy mezi soukromým a pracovním životem.

7.5 Plánování pracovních sil ve zdravotnictví musí odrážet plánování struktury, ale také činnosti a procesy k dosažení stanovených cílů – vymezit, čeho je třeba dosáhnout a jakým konkrétním způsobem.

7.6 EHSV navrhuje aktualizaci akčního plánu pro pracovníky ve zdravotnictví a v oblasti péče v Evropské unii ( 21 ) . Nezbytným předpokladem zlepšení přístupu k těmto službám a jejich kvality je rozvoj integrovaného plánování a prognóz v oblasti pracovníků ve zdravotnictví a přizpůsobení dovedností pracovníků ve zdravotnictví a v odvětví dlouhodobé péče.

7.7 V procesu plánování pracovních sil ve zdravotnictví musí hrát aktivní úlohu sociální partneři a všechny zainteresované organizace občanské společnosti. Je nutné vymezit vztahy mezi jednotlivými profesními skupinami, specifické potřeby obyvatelstva a systém pro určité kompetence.

7.8 Pro ochranu práv a zajištění odpovídajících pobídek pro zdravotnické pracovníky je nezbytné určit neatraktivní zeměpisné oblasti nebo oblasti činnosti, kde je nedostatek lidských zdrojů. EHSV navrhuje, aby Evropská komise vydala doporučení týkající se minimálního poměru zdrojů na jednotku obyvatelstva pro základní všeobecnou zdravotní péči a mimořádné situace, a to s přihlédnutím k zeměpisnému rozložení a věkovému profilu ( 22 )

7.9 Jako základ pro tato doporučení je důležité zlepšit mezinárodní shromažďování údajů, aby se pokud možno harmonizovaly kategorie údajů s cílem zjistit rozdíly a zabránit nesprávné interpretaci údajů. Aby bylo možné dát údaje do souvislostí, je důležité zohlednit odchylky jednotlivých států od harmonizovaných kategorií v celé Evropě ( 23 )

7.10 Otázka finančních zdrojů bude řešena odlišně v závislosti na ekonomické situaci v jednotlivých členských státech. Fakta naznačují, že členské státy musí zajistit, aby systémové plánování obecně, a především plánování pracovních sil ve zdravotnictví, zohledňovalo jak širší prostředí, tak relativní schopnost vlády toto prostředí ovlivňovat ( 24 )

7.11 Plánování pracovních sil by mělo zohledňovat rozvoj digitálních technologií, neboť inovace v těchto oblastech otevírají možnosti pro vytváření nových pracovních prostředí, v nichž je péče poskytována, a vyžadují nové dovednosti.

8. Pracovní podmínky

8.1 Význam pracovních podmínek jako faktoru při rozhodování pracovníků o tom, zda započnou kariéru ve zdravotnictví, setrvají v něm, nebo z něj odejdou, podtrhuje důležitost soudržných politik v oblastech, jako je vzdělávání, zaměstnání, rodinný život, finance a migrace. Při plánování pracovních sil ve zdravotnictví se za klíčový faktor pro nábor a udržení pracovníků často považuje odměňování. Avšak tím, co utváří zdravé pracovní prostředí, v němž je zdravotnictví atraktivní a udržitelnou profesní volbou, je taktéž přístup ke vzdělávání a odborné přípravě, včetně profesního rozvoje a možnosti udržet si kvalifikaci, a praktické podmínky, jako je dostupnost péče, oficiální pracovní doba, dostatek personálu s odpovídající kvalifikací („safe staffing“), smysluplné možnosti profesního rozvoje a rovnováha mezi pracovním a soukromým životem ( 25 )

8.2 Evropské a mezinárodní zdravotnické organizace konstatují, že lékaři pracující v nemocnicích, jako praktičtí lékaři a v soukromých ordinacích se při své každodenní praxi a mimo jakýkoli konflikt stále častěji setkávají se situacemi zahrnujícími násilí – někdy extrémní ( 26 ) . EHSV vyzývá Evropskou komisi a všechny zúčastněné strany, aby prokázaly politické odhodlání a uvědomily si naléhavou potřebu chránit zdravotnické pracovníky při výkonu jejich práce.

8.3 Zdravotničtí pracovníci jsou v důsledku expozice při práci vystaveni riziku nákazy infekčními onemocněními. Přenos onemocnění vede k absencím, nemocnosti a v některých případech i k úmrtnosti zdravotnických pracovníků. Tyto faktory v konečném důsledku vedou ke snížení počtu pracovníků a následně ovlivňují kvalitu péče o pacienty a bezpečnost.

8.4 Zdravotničtí pracovníci mohou také trpět psychickým stresem a případně duševními poruchami, které ovlivňují jejich pracovní i soukromý život. V posledních letech přibývá zpráv o tom, že zdravotničtí pracovníci omezují svou odbornou praxi nebo předčasně odcházejí do důchodu z důvodu vyhoření, deprese nebo jiných duševních potíží ( 27 ) . EHSV požaduje investice do veřejných služeb v oblasti duševního zdraví, aby bylo zajištěno, že všichni zdravotničtí pracovníci budou mít k těmto službám plný a bezplatný přístup.

9. Mobilita

9.1 EHSV zdůrazňuje, že právo na mobilitu musí být respektováno jak v rámci EU, tak mimo ni. Přeshraniční mobilita by měla být usnadněna pro jednotlivé pracovníky i pro celou profesi, neboť poskytuje příležitost k předávání znalostí a vzájemnému učení, což je přínosem pro péči o pacienty a v konečném důsledku pro celý systém zdravotní péče. V případě migrace z důvodu ekonomické nutnosti nebo nepříznivých pracovních podmínek je zásadní určit a řešit základní příčiny této dynamiky a usilovat o zlepšení situace zdravotnických pracovníků ( 28 )

9.2 Přeshraniční mobilita dává plánování pracovních sil další rozměr. Užitečným dlouhodobým prvkem infrastruktury by bylo zřízení evropské služby pro dohled nad zdravotnickými pracovníky, která by členským státům pomáhala při vytváření a udržování plánovacích struktur a při koordinaci přeshraničních aspektů plánování. Měla by být propojena s procesy EU, zejména s evropským semestrem a pandemickým plánováním předpokládaným v budoucím nařízení EU o vážných přeshraničních zdravotních hrozbách ( 29 )

9.3 Členské státy musí zavést etickou politiku náboru v souladu s Globálním kodexem WHO pro mezinárodní nábor zdravotnického personálu ( 30 ) . Nábor odborných pracovníků ze zahraničí by neměl být považován za jednoduchý prostředek ke zmírnění nedostatku domácího zdravotnického personálu. V případě asymetrických toků mobility je třeba usilovat o vytvoření vyrovnávacích mechanismů, které by vedly k oboustranně výhodným výměnám.

10. Další připomínky

10.1 Pro řízení zdravotnických pracovníků na všech úrovních je zásadní účinné vedení. Jde o komplexní a vysoce ceněnou součást zdravotnického vzdělávání, která je stále více uznávána jako nezbytná pro dosažení vysokých standardů v oblasti vzdělávání, výzkumu a klinické praxe.

10.2 Součástí učebních osnov všech zdravotnických povolání by proto mělo být kvalitní a dostatečné vzdělávání a rozvoj v oblasti vedení ( 31 )

V Bruselu dne 22. září 2022. Předsedkyně Evropského hospodářského a sociálního výboru Christa SCHWENG

(1) Evropská komise zveřejnila v roce 2012 svůj akční plán pro zaměstnanost v oblasti zdravotnictví v EU.

(2) Evropská komise, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, (2014). Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission (Přiměřená sociální ochrana odpovídající potřebám dlouhodobé péče ve stárnoucí společnosti: zpráva vypracovaná společně Výborem pro sociální ochranu a Evropskou komisí), Úřad pro publikace, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352, s. 14.

(3) Usnesení Evropského parlamentu ze dne 15. listopadu 2018 o pečovatelských službách v EU pro větší rovnost žen a mužů, https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2018-0464_CS.html.

(4) Úř. věst. C 129, 11.4.2018, s. 44; Úř. věst. C 487, 28.12.2016, s. 7; Úř. věst. C 204, 9.8.2008, s. 103; brožura a stanovisko EHSV Ekonomická, technologická a sociální transformace vyspělých zdravotnických služeb pro starší osoby (Úř. věst. C 240, 16.7.2019), s. 10; stanovisko EHSV Na cestě k novému modelu péče o starší osoby: poučení z pandemie COVID-19 (Úř. věst. C 194, 12.5.2022, s. 19).

(5) Addati, L., Cattaneo, U., a E. Pozzan. Zpráva z roku 2022 Care at work: investing in care leave and services for a more gender equal world of work (Péče při práci: investice do pečovatelské dovolené a služeb pro genderově rovnější svět práce). MOP, Ženeva, https://www.ilo.org/global/topics/care-economy/WCMS_838653/lang--en/index.htm.

(6) https://www.who.int/publications/i/item/WHO-HIS-SDS-2018.53.

(7) Viz stanovisko EHSV Dopady sociálních investic na zaměstnanost a na veřejné rozpočty (Úř. věst. C 226, 16.7.2014, s. 21).

(8) Eurofound (2020), Long-term care workforce: Employment and working conditions (Pracovníci v oblasti dlouhodobé péče: zaměstnanost a pracovní podmínky), Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk, https://www.eurofound.europa.eu/nb/publications/customised-report/2020/long-term-care-workforce-employment-and-working-conditions.

(9) Barslund, Mikkel a kol. (2021). Studie Policies for long-term Carers (Politiky pro dlouhodobé pečovatele) (2021). Brusel, Evropský parlament, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2021/695476/IPOL_STU(2021)695476_EN.pdf.

(10) https://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0011/186932/12-Summary-Economic-crisis,-health-systems-and-health-in-Europe.pdf.

(11) Evropská komise, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, Long-term care report: trends, challenges and opportunities in an ageing society (Zpráva o dlouhodobé péči: trendy, výzvy a příležitosti ve stárnoucí společnosti) (2021), sv. I, kap. 3, Úřad pro publikace, s. 12 a 28, https://data.europa.eu/doi/10.2767/677726.

(12) Viz poznámka pod čarou č. 12, s. 68–70.

(13) Evropská komise, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, 2018, Zigante, V., Informal care in Europe: exploring formalisation, availability and quality (Neformální péče v Evropě: zkoumání formalizace, dostupnosti a kvality), Úřad pro publikace, https://data.europa.eu/doi/10.2767/78836.

Spasova, S., a kol. (2018). Challenges in long-term care in Europe. A study of national policies (Výzvy v oblasti dlouhodobé péče v Evropě. Studie vnitrostátních politik), Evropská síť sociální politiky (ESPN), Brusel: Evropská komise; https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=8128&furtherPubs=yes.

(14) Viz poznámka pod čarou č. 12, kapitola 3.

(15) Evropská komise, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, (2014). Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission (Přiměřená sociální ochrana odpovídající potřebám dlouhodobé péče ve stárnoucí společnosti: zpráva vypracovaná společně Výborem pro sociální ochranu a Evropskou komisí), Úřad pro publikace, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352, s. 36 a Panevropská komise pro zdraví a udržitelný rozvoj (2021). Drawing light from the pandemic: a new strategy for health and sustainable development. A review of the evidence (Čerpání poznatků z pandemie: nová strategie pro zdraví a udržitelný rozvoj. Přehled nových poznatků), https://www.euro.who.int/__data/assets/pdf_file/0015/511701/Pan-European-Commission-health-sustainable-development-eng.pdf.

(16) Danis, K., Fonteneau, L., a kol. (2020). High impact of COVID-19 in long-term care facilities: suggestion for monitoring in the EU/EEA (Silný dopad pandemie COVID-19 v zařízeních dlouhodobé péče: návrh na monitorování v EU/EHP), Euro Surveillance: European Communicable Disease Bulletin, 25(22), https://doi.org/10.2807/1560-7917.ES.2020.25.22.2000956.

(17) Úř. věst. C 286, 16.7.2021, s. 109; Úř. věst. C 429, 11.12.2020, s. 251; Úř. věst. C 242, 23.7.2015, s. 48; Úř. věst. C 143, 22.5.2012; Úř. věst. C 18, 19.1.2011, s. 74; Úř. věst. C 77, 31.3.2009, s. 96.

(18) https://one.oecd.org/document/ECO/WKP(2021)43/en/pdf.

(19) Liu JX, Goryakin Y, Maeda A, Bruckner T, Scheffler R. Global health workforce labor market projections for 2030 (Globální prognózy týkající se zdravotnických pracovníků a trhu práce pro rok 2030). Human Resources for Health 2017; 15:11 (https://human-resources-health.biomedcentral.com/articles/10.1186/s12960-017-0187-2).

(20) https://www.who.int/health-topics/health-workforce#tab=tab_1.

(21) Evropská komise zveřejnila v roce 2012 svůj akční plán pro zaměstnanost v oblasti zdravotnictví v EU.

(22) CPME Policy on Health Workforce (Politika Stálého výboru evropských lékařů týkající se zdravotnických pracovníků) (https://www.cpme.eu/policies-and-projects/professional-practice-and-patients-rights/health-systems-and-health-workforce).

(23) Viz poznámku pod čarou č. 2.

(24) Russo G, Pavignani E, Guerreiro CS, Neves C. Can we halt health workforce deterioration in failed states? Insights from Guinea Bissau on the nature, persistence and evolution of its HRH crisis (Můžeme zastavit zhoršování stavu pracovní síly ve zdravotnictví ve zhroucených státech? Poznatky z Guineje-Bissau o povaze, přetrvávání a vývoji krize v oblasti lidských zdrojů ve zdravotnictví). Human Resources for Health 2017; 15(1):12.

(25) Viz poznámku pod čarou č. 2.

(26) https://www.cpme.eu/api/documents/adopted/2020/3/EMOs.Joint_.Statement.on_.Violence.FINAL_.12.03.2020.pdf.

(27) Dyrbye, L. N., T. D. Shanafelt, C. A. Sinsky, P. F. Cipriano, J. Bhatt, A. Ommaya, C. P. West a D. Meyers. 2017. Burnout among health care professionals: A call to explore and address this underrecognised threat to safe, high-quality care (Vyhoření u zdravotnických pracovníků: Výzva k prozkoumání a řešení této podceňované hrozby pro bezpečnou a kvalitní péči). NAM Perspectives. Diskusní dokument, National Academy of Medicine, Washington, DC.

(28) Evropská komise, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, (2014). Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission (Přiměřená sociální ochrana odpovídající potřebám dlouhodobé péče ve stárnoucí společnosti: zpráva vypracovaná společně Výborem pro sociální ochranu a Evropskou komisí), Úřad pro publikace, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352, s. 14.

(29) Evropská komise, GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování, (2014). Adequate social protection for long-term care needs in an ageing society: report jointly prepared by the Social Protection Committee and the European Commission (Přiměřená sociální ochrana odpovídající potřebám dlouhodobé péče ve stárnoucí společnosti: zpráva vypracovaná společně Výborem pro sociální ochranu a Evropskou komisí), Úřad pro publikace, https://data.europa.eu/doi/10.2767/32352, s. 14.

(30) https://www.who.int/publications/m/item/migration-code.

(31) Van Diggele, C., Burgess, A., Roberts, C., & Mellis, C. (2020). Leadership in healthcare education (Vedení ve zdravotnickém vzdělávání). BMC Medical Education, 20 (příl. 2), 456. https://doi.org/10.1186/s12909-020-02288-x.