Tato konzultace ukázala většinově pozitivní názor ohledně změny liberalizační dohody za účelem rozšíření celních preferencí na produkty ze Západní Sahary. Většina oslovených zmiňovala kladný dopad na obyvatelstvo jako celek, a zejména pak zdůraznila rozhodující pákový efekt, který by takové obchodní preference měly v oblasti soukromých investic. Uvedli, že privilegovaný přístup na evropské trhy by zlepšil podnikatelské prostředí a příliv přímých evropských investic, což by posílilo nový model participativního a udržitelného rozvoje Západní Sahary. Naproti tomu přetrvávající právní nejistota, jež komplikuje obchodní toky se Západní Saharou, by podle tohoto většinového názoru mohla významně ohrozit sociální a hospodářský rozvoj, čemuž ostatně již nasvědčuje zpomalení obchodních vztahů mezi Západní Saharou a některými členskými státy nebo zpomalení patrná v některých odvětvích. Oslovení jsou toho názoru, že omezení přístupu Západní Sahary na zahraniční trhy a k zahraničním investicím by jen brzdilo rozvoj místních hospodářských aktivit a mohlo by ohrozit některé aspekty sociálně-ekonomického a politického vývoje v době, kdy se zdá, že by Západní Sahara měla konečně nastoupit cestu rozvoje.

Lidská práva

Hospodářský a obchodní dopad

K jednotlivým hospodářským odvětvím je možné učinit následující závěry.

Západní Sahara má zemědělskou produkci zaměřenou hlavně na rané plodiny (rajčata, melouny), pro něž existuje v Evropské unii trh. Tato produkce se odhaduje na 64 000 tun a představuje 14 000 přímých pracovních míst. Její dovozní hodnota činí zhruba 65 milionů EUR. Při neexistenci celních preferencí by na tento vývoz připadlo clo ve výši 6,6 milionu EUR.

Pokud by Západní Sahara v rámci momentálně zvažovaných projektů svou produkci a vývozy do Evropské unie rozšířila, mohl by do budoucna tento hospodářský přínos vzrůst. To by mělo dopad i na počet pracovních míst, jejichž počet by se mohl podle některých prognóz až zpětinásobit. Pokud jde o tvrzení, že rozvoj zemědělských aktivit podpořený dohodou ovlivní využívání přírodních zdrojů, a to zejména vody, pak marocké odhady ohledně spotřeby spodní vody, které sice někteří zpochybňují, uvádějí jen mírný dopad na neobnovitelné vodní zásoby. Rovněž jsou přijímána opatření na snížení využívání spodních vod (lokální zavlažování, odsolování mořské vody). Celkově vzato se zdá, že jednak v současné době existuje jen málo spolehlivých alternativních možností, které by umožňovaly hospodářský rozvoj dotčeného území, jednak jsou nevýhody spojené s čerpáním vodních zdrojů kompenzovány pozitivním hospodářským dopadem na Západní Saharu.

Co se týká odvětví produktů rybolovu, má Západní Sahara významný zpracovatelský průmysl se 141 podniky, které mají povolení vyvážet do Evropské unie. Vývoz produktů rybolovu z tohoto území činil v roce 2015 a 2016 100 až 200 milionů EUR. Na vývozu těchto produktů do Evropské unie záviselo přímo či nepřímo asi 45 000 pracovních míst. Rozšíření celních preferencí na tento dovoz by mělo výrazný dopad na hospodářství daného území, a tudíž i na zaměstnanost. Bylo by rovněž v souladu s postojem Evropské unie, která se podílí na rozvoji Západní Sahary svou finanční podporou konkurenceschopnosti tohoto odvětví, zaměstnanosti a kvality života rybářů, jakož i udržitelného využívání přírodních zdrojů. Naproti tomu zamítnutí udělení celních preferencí by ohrozilo jak vývoz, tak zaměstnanost, a podpořilo by přesun zpracovatelských aktivit do jiných lokalit, pravděpodobně do Maroka. Zamítnutí by rovněž bylo v rozporu s cíli Evropské unie, která chce rozvoj tohoto odvětví v Západní Sahaře podporovat.

Evropští dovozci produktů rybolovu ze Západní Sahary uvedli, že pokud by nebyla přiznána žádná celní preference, byl by nákup těchto produktů vzhledem k vysokému společnému vnějšímu clu (bez preferenčního režimu – nepreferenční celní sazby) daleko méně výhodný.

Konečně, pokud jde o odvětví fosfátů, to vzhledem k současnému stavu není bezprostředně a přímo ovlivněno vyloučením Západní Sahary z dohody o přidružení. Existují pro to tři hlavní důvody: 1. na některé produkty (surové fosfáty) se vztahuje nulové clo (doložka nejvyšších výhod), 2. neexistuje produkce fosfátů, pro které by v Unii existoval trh, 3. skutečnost, že některé fosfáty produkované v Západní Sahaře jsou zpracovávány v Maroku (nebo v jakékoli jiné zemi, s níž má Evropská unie uzavřenou preferenční dohodu), by byla postačující k tomu, aby byl těmto produktům přiznán preferenční marocký původ, takže výhody plynoucí z celních preferencí udělených pro tyto zpracované produkty nezávisí na původu nerostů.

Zároveň se však ukazuje, že udělení preferencí produktům pocházejícím ze Západní Sahary by mělo dopad na rozvoj produkce některých fosfátů v budoucnosti. Pokud by na vývoz těchto fosfátových produktů do Unie nebylo uděleno preferenční zacházení, ohrozilo by to ohlášené rozsáhlé investice (více než 2 miliardy dolarů) do výroby produktů z fosfátu v Západní Sahaře (zejména kyseliny fosforečné a hnojiv). Tyto investice by při neexistenci preferencí bylo zajímavější směřovat spíš než do Západní Sahary do míst, kde je možné preference na produkci získat (například do Maroka). Přerušení investic v Západní Sahaře by pak mělo dopad na výrobní kapacitu, rozmanitost produktů, a tudíž i na zaměstnanost v odvětví fosfátů v tomto regionu.

V obecné rovině by tak mělo mít přiznání celních preferencí výrazný dopad na hospodářský rozvoj tohoto území. Aby bylo možné tento dopad monitorovat, je v dohodě výslovně zakotven odpovídající rámec a postup, který stranám umožní na základě pravidelné výměny informací posuzovat dopady dohody během jejího provádění.

I přes obtíže spojené se získáváním vždy přesných údajů je možné z této studie vyvodit, že Západní Sahara má hospodářské aktivity a produkci, kterým by velice prospělo, kdyby mohly využívat stejných celních preferencí, jaké jsou udělené Marockému království. Některé produkce využívaly těchto preferencí fakticky až do 21. prosince 2016, což umožnilo rozvíjet v Západní Sahaře hospodářské aktivity a pracovní příležitosti: jedná se zejména o odvětví produktů rybolovu a některých zemědělských produktů. Rozšířením celních preferencí na tyto produkty by bylo možné zajistit pokračování jejich vývozu.

Má-li dojít k potřebné diverzifikaci hospodářského potenciálu Západní Sahary, je potřeba podpořit zahraniční investice, jejich předpokladem je zejména zvýšení právní jistoty, a tudíž vyjasnění celních podmínek použitelných na současný a budoucí vývoz ze Západní Sahary do Unie. Rozšíření výhod z celních preferencí na produkty ze Západní Sahary může přispět k vytvoření bezpečnějšího investičního prostředí a vzhledem k nevyužitému hospodářskému potenciálu tohoto území a k nízké současné úrovni jeho přímých zahraničních investic může přispět k jeho rychlému a výraznému rozvoji, který příznivě ovlivní i zaměstnanost.

Neudělení celních preferencí by naopak vývozy ze Západní Sahary výrazně ohrozilo, což se týká hlavně produktů rybolovu a zemědělských produktů, a je pravděpodobné, že již tak omezené produkce by ještě poklesly, což by znamenalo vznik další překážky pro rozvoj tohoto území. Pokud by nedošlo k rozšíření celních preferencí na produkty ze Západní Sahary, uplatnily by se na ně unijní cla v režimu doložky nejvyšších výhod, a produkty by tak neměly privilegovaný přístup na trh Evropské unie. To by sice mělo jen velmi omezený dopad na vývoz průmyslových produktů (fosfátů), zato vývoz produktů rybolovu a zemědělských výrobků do Unie by to ovlivnilo velmi negativně.

V obecnější rovině lze říct, že přiznání celních preferencí by mělo stimulovat investice do příslušných odvětví, a výrazně tak ovlivnit hospodářský rozvoj Západní Sahary. Jedná se například o některé fosfáty (zejména kyselinu fosforečnou a hnojiva), u nichž se s investicemi již počítá, zemědělství, kde rovněž existují rozvojové projekty, a rybolov. Pokud by však k přiznání celních preferencí nedošlo, mohlo by to znamenat překážky pro investice, rozvoj, diverzifikaci hospodářských aktivit a zaměstnanost.

Z mezinárodního práva a zejména článku 36 Vídeňské úmluvy vyplývá, že přiznání celních preferencí představuje samo o sobě pro území Západní Sahary jen dodatečné clo bez povinnosti protiplnění, proto lze předpokládat, že je pro ně přínosné. Uváděné potenciální negativní účinky jsou čistě nepřímé účinky v případě využívání vodních zdrojů nebo s dopadem na zaměstnanost. V oblasti lidských práv není možné celním preferencím připisovat žádný negativní účinek.