·přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, a to zejména podporou justiční spolupráce v občanských a trestních věcech.

Referenčním obdobím průběžného hodnocení je první polovina doby provádění programu, tj. období od roku 2014 do poloviny roku 2017. Hodnocení pokrývá roční pracovní programy na léta 2014, 2015 a 2016. Naproti tomu roční pracovní program na rok 2017 byl analyzován především z hlediska návrhu a struktury, nikoli z hlediska provádění.

Na roční pracovní programy v letech 2014–2016 bylo naplánováno 143 milionů EUR. Podle dostupných zdrojů celkový požadovaný a vyčleněný příspěvek EU dosud nedosáhl plánované částky (viz tabulka 1). Obecně vzato byla přidělena většina prostředků vyčleněných na granty (míra plnění závazků se blíží 90 %), v oblasti zadávání veřejných zakázek však byla míra plnění závazků daleko nižší (pohybovala se okolo 60–70 %).

Činnosti financované v této oblasti se zaměřují na to, aby občané EU měli k dispozici účinnou právní ochranu v případě porušení práva EU, a to zejména v případech, kdy jsou vnitrostátní postupy pro občany příliš složité, aby je mohli uplatnit. Především pak program podporuje využívání dalších typů opravných a jiných prostředků zavedených v rámci EU, které mohou poskytnout rychlá, efektivní a méně nákladná řešení sporů, například prostředků podporovaných portálem e-justice. Rovněž se zaměřuje na podněcování užší spolupráce mezi vnitrostátními subjekty resp. správními orgány, což je obzvláště důležité pro účinnost některých práv EU.

Program podporuje činnosti, které přispívají k účinnému a soudržnému uplatňování acquis EU v oblasti justiční spolupráce v občanských a trestních věcech, a to mimo jiné budováním databází resp. zdokonalováním sběru údajů a statistik týkajících se uplatňování acquis EU. Financované činnosti přispívají také k prosazování nástrojů EU a soudních rozhodnutí, a to zejména v souvislosti s řešením přeshraničních sporů. Program rovněž financuje projekty zaměřené na zlepšení výměny informací mezi odborníky za účelem posílení operativní spolupráce a vzájemné důvěry v EU.

Pokud jde o cílové skupiny ve smyslu skupin, které z provádění programu mohou těžit, ať už přímo (zapojením do činností v rámci projektů programu Spravedlnost), nebo nepřímo, jsou potenciálně zahrnuti všichni občané EU, neboť program Spravedlnost usiluje o vytvoření evropského prostoru práva, v němž všichni občané znají a mohou uplatňovat svá práva.

Jak vyplývá z údajů za roky 2014 a 2015, které se týkají grantů na akce i na provozní náklady, převýšila u iniciativ v oblasti specifického cíle protidrogové politiky poptávka po financování značně nabídku (viz graf 2).

Z hlediska výdajů přidělených na závazky jsou s příslušnými ročními pracovními programy nejvíce sladěny specifické cíle „protidrogová politika“ a „justiční vzdělávání“. Specifický cíl „justiční vzdělávání“ také dosáhl nejvyšší míry plnění závazků. U specifického cíle „účinný přístup ke spravedlnosti“ byla míra plnění závazků zprvu poměrně nízká, v průběhu let se však situace zlepšuje. Konečně specifickým cílem s největším rozdílem mezi plánovanými a přidělenými prostředky je justiční spolupráce v občanských a trestních věcech, což je dáno silnou závislostí na zadávání veřejných zakázek.

Avšak ukázalo se, že programu Spravedlnost se neúčastnily všechny členské státy stejnou měrou. Okolo 25 % všech příjemců totiž pochází z Itálie nebo z Belgie a přibližně polovina partnerských organizací pochází z pěti zemí. Zbývajících 50 % tvoří organizace ze zbylých 21 členských států. Tím vzniká nerovnoměrné rozdělení prostředků programu, a to zejména ve vztahu k organizacím v členských státech střední a východní Evropy.

Řada organizací zapojených do programu Spravedlnost se rovněž aktivně účastní programu Práva, rovnost a občanství. Zdá se tedy, že program Spravedlnost usnadňuje růst robustních evropských sítí v rámci politiky v oblasti justice a že strukturované sítě spolupracujících pracovišť existují i v souvislosti s dalšími programy financování z EU.

Příjemci vypovídají, že partnerství vytvořená za pomoci grantů na provozní náklady a grantů na akce v rámci programu Spravedlnost pozitivně ovlivňují možnosti příslušných organizací, především jejich kapacitu k zajištění udržitelných výsledků a k realizaci projektů. Prostřednictvím grantů na provozní náklady financuje program především evropské sítě zapojené do usnadňování a podpory justiční spolupráce v občanských a trestních věcech a přístupu ke spravedlnosti, které s Komisí podepsaly rámcovou dohodu o partnerství.

Stále existuje prostor pro další zlepšení, který je dán mimo jiné nedostatkem odpovídajících nástrojů (např. neexistuje průzkum spokojenosti, který by pomohl zhodnotit, jak odbornou přípravu vnímají jejich účastníci). Některé ukazatele, jako je zeměpisné pokrytí programu, navíc nepojímají určitou základní dynamiku – například skutečnost, že v programu dosud převládají příjemci z několika málo členských států.

Někdy jsou však vybrané ukazatele obtížně měřitelné, a to například proto, že na ně mají vliv exogenní faktory (například různá míra začlenění směrnic EU na vnitrostátní úrovni, různé vnitrostátní politické priority a mimořádné situace, makroekonomické podmínky apod.), a tak je přesný podíl programu na jejich realizaci obtížné určit.

Konkrétně lze významné úspěchy pozorovat v oblasti specifického cíle „justiční spolupráce v občanských a trestních věcech“, kde bude pravděpodobně dosaženo cíle (tj. počtu výměn informací v Evropském informačním systému rejstříků trestů) stanoveného na rok 2020. Co se týče specifického cíle „přístup ke spravedlnosti“, byla již cílová hodnota stanovená na rok 2020 (tj. počet návštěv portálu e-justice a počet organizací na pomoc obětem s celostátním pokrytím) překročena.

Navíc příslušný pokrok vykazuje i hlavní ukazatel užívaný k měření dosažení specifického cíle v oblasti justičního vzdělávání (tj. počet a procentní podíl soudců a soudních zaměstnanců, kteří se zúčastnili vzdělávací činnosti, výměn pracovníků, studijních návštěv, pracovních setkání a seminářů financovaných programem), přičemž cíle vyškolit 20 000 odborníků (pro celou Komisi) do roku 2020 bylo dosaženo již v roce 2015. V této souvislosti poskytl program Spravedlnost vůbec největší příspěvek k dosažení cílů v oblasti vzdělávání stanovených na rok 2020. Počet ročně vyškolených soudních zaměstnanců v rámci programu Spravedlnost dosáhl v roce 2016 okolo 14 000 (údaje za rok 2017 nejsou dosud k dispozici). Všechny tyto úspěchy jsou odrazem priority justičního vzdělávání v rámci programu.

Pokud jde o uskutečňování obecného cíle programu (konkrétně „přispět k dalšímu rozvoji evropského prostoru práva založeného na vzájemném uznávání a vzájemné důvěře, a to zejména podporou justiční spolupráce v občanských a trestních věcech“), vykazuje hlavní ukazatel (tj. procento právníků vyškolených nejen prostřednictvím tohoto programu v oblasti práva EU nebo práva jiného členského státu, včetně civilního soudnictví, trestního soudnictví a základních práv) výrazný průběžný růst směrem ke splnění tohoto cíle (tj. 700 000 právníků vyškolených do roku 2020). V letech 2013 až 2016 počet vyškolených právníků setrvale stoupal a v roce 2017 byl cíl stanovený na rok 2020 již téměř splněn.

Ukazatel související s „justičním vzděláváním“ se měří pomocí počtu a procentního podílu soudců a soudních zaměstnanců, kteří se zapojili do vzdělávací činnosti, výměn pracovníků, studijních návštěv, pracovních setkání a seminářů financovaných programem. Ukazatele související s „justiční spoluprací v občanských a trestních věcech“ jsou zaměřeny na jednotné uplatňování nástrojů na evropské úrovni v oblasti trestního práva (průměrná doba trvání postupu předávání na základě evropského zatýkacího rozkazu) a využívání informačních systémů (počet výměn informací v Evropském informačním systému rejstříků trestů). Obdobně se na úlohu informačních systémů soustřeďují i ukazatele související s „přístupem ke spravedlnosti“ (počet návštěv portálu e-justice), které se zaměřují také na otázku práv obětí (počet organizací na pomoc obětem na členský stát). Konečně ukazatel „protidrogová politika“ je zaměřen na počet zkoumaných nových psychoaktivních látek a na počet uživatelů opioidů, kteří se léčí z drogové závislosti.

Za rok 2015 byl zaznamenán mírný pokles počtu obdržených žádostí o granty (a tím i žádostí, jimž byl grant udělen) téměř u všech specifických cílů. U výzev k předkládání návrhů uveřejněných v roce 2016 byl navíc zaznamenán výrazný pokles počtu žádostí (téměř o 51 %): oproti 262 žádostem o granty předloženým v reakci na výzvy roce 2015 bylo celkově obdrženo jen 127 žádostí. Částečně to lze vysvětlit zavedením účastnického portálu, který dle výsledků hodnocení není přizpůsoben typickým žadatelům v programu Spravedlnost (jako jsou organizace zajišťující odbornou přípravu), neboť byl původně navržen pro účely výzkumných institucí a rozsáhlých grantů. Bez ohledu na tento pokles žádostí zůstal počet projektů, jimž byl grant udělen, u všech čtyř specifických cílů celkově stabilní a v případě projektů zaměřených na justiční spolupráci se dokonce výrazně zvýšil. Pokles také vyústil ve vyšší míru přidělování prostředků.

Podle příjemců jsou současné nástroje (granty na akce, granty na provozní náklady a zadávání veřejných zakázek) přiměřené potřebám programu, a není tedy nutné používat alternativní či inovativní nástroje financování. Účelnost jejich provádění by se však nadále měla zlepšovat, a to zejména v oblasti zadávání veřejných zakázek, aby se zajistilo plné využití přidělených finančních prostředků.

Pokud jde o dosud financovanou činnost, je program Spravedlnost nákladově efektivní. Z výsledků hodnocení totiž vyplynulo, že příjemci vnímají účelnost programu pozitivně. To platí jednak o programu jako celku, především však v oblasti specifického cíle justičního vzdělávání.

Vzhledem k rozsahu obecného cíle programu ovlivnil jeho účinnost velký počet vnějších faktorů, jako je migrační krize (která se dotýká zejména specifického cíle „přístup ke spravedlnosti“), a obecně nerovnoměrné tempo, jímž členské státy provádějí a prosazují acquis EU. Tím však nebyla narušena jeho intervenční logika a provozní flexibilita: roční pracovní programy lze snadno přizpůsobit nově vznikajícím potřebám v oblasti výkonu spravedlnosti (k podrobnostem viz část „Relevance“).

Celkově je program Spravedlnost na období 2014–2020 žadateli, příjemci i zúčastněnými stranami obecně vnímán oproti třem předchozím programům jako zlepšení (jmenovitě oproti programům Civilní soudnictví, Trestní soudnictví a Drogová prevence a informovanost o drogách), a to jak z hlediska lepšího zacílení politiky, tak výraznějšího zapojení příslušných skupin zúčastněných stran.

Obecně jsou však potřeby stanovené v době přijetí programu stále aktuální a relevantní, což platí zejména pro obecný cíl dalšího rozvoje evropského prostoru práva na základě vzájemného uznávání a vzájemné důvěry.

Pokud jde o potřeby zúčastněných stran, existuje stále prostor pro další zvyšování relevance programu prostřednictvím systematických analýz prováděných dle jednotlivých typů zúčastněných stran a také dle specifických cílů a členských států, neboť je třeba zajistit, aby priority související s každým specifickým cílem u každé výzvy, které jsou stanoveny v ročních pracovních programech, odpovídaly současným hlavním potřebám zúčastněných stran. Navíc by program mohl zahrnovat další cílové skupiny, které jsou relevantní pro dosažení jeho obecného cíle. Tyto skupiny zahrnují pracovníky regulačních agentur, mladé odborníky a studenty v oboru soudnictví a soudní odborníky v kandidátských zemích a zemích spadajících do působnosti evropské politiky sousedství. V současné době to však právní základ programu Spravedlnost neumožňuje.

3.4Soudržnost, doplňkovost a synergie

Program vykazuje dobrou úroveň soudržnosti a doplňkovosti s dalšími nástroji, programy a opatřeními EU (například vykazuje velmi vysokou soudržnost s agendou EU v oblasti spravedlnosti do roku 2020 ) a riziko zdvojování činnosti a nesoudržnosti je velmi nízké. Zejména v případě justičního vzdělávání se díky spojení předchozích programů posílila soudržnost s dalšími iniciativami EU a napříč různými cíli v oblasti vzdělávání a zmírnilo se riziko zdvojování činnosti, pokud jde o oblast působnosti i financování. U specifického cíle přístupu ke spravedlnosti je patrná výrazná soudržnost a doplňkovost s telekomunikačním programem Nástroje pro propojení Evropy, který přispěl rovněž k rozvoji portálu e-justice a projektu eCODEX.

Jen ojediněle stále dochází k překrývání v oblasti cílů, cílových skupin a opatření, což je přirozený důsledek širokého pojetí cílů a cílových skupin v programu, které pokrývají oblast od justiční spolupráce v občanských a trestních věcech (tedy v podstatě v celém spektru soudní činnosti) až po protidrogovou politiku a justiční vzdělávání, a také důsledek zacílení programu na všechny občany EU.

V každém případě existuje stále potenciál k posílení synergií s dalšími programy financování a iniciativami EU. To se týká například oblasti protidrogové politiky, kde lze posílit koordinaci s programem Zdraví pro růst.

Podle dotazovaných zúčastněných stran vykazuje program značnou soudržnost s vnitrostátními politikami a iniciativami, které mají podobné cíle nebo se zaměřují na stejné oblasti. Program zaplňuje mezery, které dosud nevyplnila vnitrostátní opatření. Stávající vnitrostátní projekty a iniciativy zároveň projekt doplňují (nejsou s ním tedy v rozporu ani jej pouze neduplikují). Pokud totiž program Spravedlnost a vnitrostátní iniciativy mají stejné (nebo podobné) cíle a cílové skupiny, existují mezi nimi vždy rozdíly v geografické působnosti (s rozšířenou působností u cílových skupin), dostupných prostředcích a počtu financovaných projektů.

Program Spravedlnost je také soudržný s mezinárodními závazky, jako je Agenda OSN pro udržitelný rozvoj 2030. Některé zásady agendy OSN lze skutečně napojit na cíle a oblasti, na něž se zaměřuje program Spravedlnost. To platí pro cíl OSN zajistit mír a bezpečnost vybudováním spravedlivých a inkluzivních společností, které poskytují rovný přístup ke spravedlnosti, účinný právní stát a transparentní a účinné soudní instituce. Všechny tyto prvky jsou nedílnou součástí programu Spravedlnost, a to jak z hlediska přístupu ke spravedlnosti, tak justičního vzdělávání. Navíc je EU smluvní stranou Haagské konference o mezinárodním právu soukromém a svou mezinárodní činnost v oblasti civilního soudnictví uskutečňuje především prostřednictvím této organizace.

3.5Přidaná hodnota EU

Všechny shromážděné důkazy potvrzují vysokou přidanou hodnotu zásahu programu, který je de facto považován za nástroj k dobrému a účinnému dosažení výsledků v oblasti spravedlnosti.

Podle výsledků hodnocení se respondenti průzkumu nejen shodují na názoru, že bez zásahu EU by nebylo možno financované činnosti provádět, ale rovněž potvrzují, že by na základě zásahů prováděných pouze členskými státy nebylo možno dosáhnout srovnatelných výsledků v oblasti navazování partnerství, realizace výstupů, financování inovativních opatření, udržitelnosti výsledků a především provádění projektů nadnárodní velikosti a rozsahu. Evropská přidaná hodnota programu Spravedlnost je zřejmá především v oblasti podpory nadnárodních projektů s evropským rozměrem, které se zaměřují na řešení přeshraničních problémů a poskytování prostředků na financování činností v klíčových oblastech, jimž v agendě členských států nemusí nutně být připisována vysoká priorita z důvodu nedostatku politické vůle (to podle zúčastněných stran platí zejména pro specifický cíl přístupu ke spravedlnosti).

Podle dotázaných příjemců může program alespoň částečně ovlivnit a sladit vnitrostátní opatření v cílových oblastech.

Díky programu mají příjemci také příležitost spolupracovat s partnery z jiných členských států, což jim umožňuje lépe poznat a pochopit otázky, které jsou předmětem programu, rozšířit jejich přístup a škálu dovedností a využívat příkladů osvědčených postupů a nástrojů, které vyvinuly jiné členské státy. Jak již bylo zmíněno, jsou klíčovým prvkem úspěchu programu Spravedlnost partnerství, která fungují ve většině projektů.

Nedostatečné vnitrostátní financování je jedním z hlavních důvodů, proč by činnosti financované programem nebylo možno provádět na úrovni jediného členského státu. To platí především pro oblast protidrogové politiky, v níž vnitrostátní iniciativy často postrádají klíčový nadnárodní rozměr, který má pro tuto oblast zásadní význam, a také pro justiční vzdělávání na úrovni EU, které obvykle není na vnitrostátní úrovni poskytováno. Navíc zajišťuje program Spravedlnost nepřetržitou činnost evropských sítí, jako je Evropská síť pro justiční vzdělávání.

Vnímaný význam programu lze vysvětlit také vysokým počtem financovaných projektů v průběhu pouhých tří let (v porovnání se třemi předchozími programy ), přičemž zvýšení počtu žádostí obdržených každoročně od potenciálních příjemců naznačuje, že program zůstává hlavním zdrojem financování v EU.

Oproti předchozím programům navíc v intervenční logice programu Spravedlnost zřetelněji figuruje justiční vzdělávání. Jde o důležitý krok směrem vpřed v oblasti přidané hodnoty EU tohoto programu, jelikož justiční vzdělávání má zásadní význam pro budování vzájemné důvěry, posilování spolupráce mezi justičními orgány a soudními odborníky v členských státech a zlepšování soudržnosti při uplatňování právních předpisů EU.