Návrh rozhodnutí Rady o schválení změn přílohy II a přílohy III Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR), pokud jde o ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích, jménem Evropského společenství /* KOM/2009/0236 konecném znení - CNS 2009/0071 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 25.5.2009 KOM(2009) 236 v konečném znění 2009/0071 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o schválení změn přílohy II a přílohy III Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR), pokud jde o ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích, jménem Evropského společenství DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Evropské společenství je smluvní stranou Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR) na základě rozhodnutí Rady 98/249/ES ze dne 7. října 1997[1]; 2. Cílem úmluvy je předcházet a zamezit znečisťování a chránit mořskou oblast před nepříznivými účinky lidských činností. Dohoda vstoupila v platnost dne 25. března 1998. 3. Výkonný orgán úmluvy OSPAR (komise OSPAR) smí přijímat změny úmluvy a jejích příloh a dodatků. Na svém zasedání v červenci 2007 v belgickém Ostende přijal na základě obecné shody smluvní stran změny přílohy II a III úmluvy, týkající se ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích s cílem právně umožnit činnosti zachycování a skladování uhlíku (CCS) v mořské oblasti OSPAR. 4. Sdělení Komise „Udržitelná výroba energie z fosilních paliv“ (KOM(2006) 843) upozornilo na nezbytnost právního rámce pro CCS a podpořilo přijetí změn úmluvy OSPAR s cílem povolit environmentálně šetrné geologické ukládání CO2 pod mořským dnem. 5. V závěrech ze zasedání v březnu 2007 Evropská rada k problematice zachycování a skladování uhlíku v souvislosti se svým akčním plánem (2007-2009) Energetická politika pro Evropu (EPE) uvedla: „Evropská rada si je vědoma obrovského celosvětového přínosu udržitelného využívání fosilních paliv a: – zdůrazňuje význam zásadního zvýšení výrobní účinnosti a zdokonalení čistých technologií pro fosilní paliva; – vyzývá členské státy a Komisi, aby usilovaly o posílení výzkumu a vývoje a aby vytvořily nezbytný technický, hospodářský a regulační rámec pro využívání ekologických systémů zachycování a ukládání uhlíku (CCS) v nových elektrárnách na fosilní paliva, pokud možno do roku 2020; – vítá záměr Komise zřídit do roku 2015 mechanismus pro stimulaci výstavby a provozu až 12 demonstračních elektráren s využitím udržitelných technologií pro fosilní paliva při komerční výrobě elektřiny.“ 6. Díky koordinaci na úrovni Společenství v souvislosti s jednáními v rámci OSPA došlo k podstatnému zlepšení návrhů rozhodnutí OSPAR týkajících se CCS, které doprovázejí změny příloh, a vyjasnily se tak požadavky na řízení rizik a účast veřejnosti. Na zasedání komise ESPAR, kde byly přijaty uvedené nástroje, delegace Komise v souvislosti se záležitostmi pravomoci ES vyjádřila uspokojení nad tím, že se mohla účastnit na obecné shodě ohledně přijetí balíčku, který se podle ní stane dobrým základem pro vytvoření právních předpisů na úrovni EU vycházejících ze závěrů Evropské rady k CCS. ES však rovněž připomnělo, že v případě nedodržení časového rámce bude zřejmě muset OSPAR oznámit zrušení 200denní lhůty vstupu [rozhodnutí OSPAR 2007/1 a 2007/2] v platnost. Toto zrušení by se však nemělo považovat za negativní, protože jakmile to bude možné, bude ratifikace provedena. 7. Záměrem Evropské komise je, aby všechny prvky právního rámce CCS byly v platnosti a aby provádění CCS probíhalo v souladu se závěry Evropské rady za co nejlepších podmínek. Evropská komise navrhla směrnici Evropského parlamentu a Rady o geologickém skladování oxidu uhličitého, která stanoví povolovací režim, jenž se bude mimo jiné vztahovat na složení toku CO2, výběr lokality, nápravná opatření pro případ úniku, finanční záruky a podmínek pro převod odpovědnosti na stát tak, aby byly v zájmu bezpečného a spolehlivého ukládání CO2 zavedeny nezbytné předpisy. Je tedy vhodné, aby Společenství schválilo změny příloh II a III úmluvy OSPAR, jež jsou uvedeny níže. 2009/0071 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o schválení změn přílohy II a přílohy III Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR), pokud jde o ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích, jménem Evropského společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[2], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3], vzhledem k těmto důvodům: 8. Společenství je smluvní stranou Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR) na základě rozhodnutí Rady 98/249/ES ze dne 7. října 1997 (1); 9. Cílem úmluvy je předcházet a zamezit znečisťování a chránit mořskou oblast před nepříznivými účinky lidských činností. Uvedená úmluva vstoupila v platnost dnem 25. března 1998; 10. Komise se účastnila projednávání těchto změn v souladu se závěry Rady o směrnicích pro jednání o Úmluvě o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku a přijetí změn přílohy II a III na základě obecné shody, k němuž došlo na zasedání výkonného orgánu úmluvy OSPAR (komise OSPAR) ve dnech 25.–29. 2007 v belgickém Ostende. 11. Evropská rada vybídla členské státy a Komisi, aby vyvinuly úsilí na poli výzkumu a vývoje a vypracovaly nezbytný technický, hospodářský a předpisový rámec, aby se v nových tepelných elektrárnách začala využívat metoda zachycování a skladování uhlíku (CCS) způsobem bezpečným z hlediska životního prostředí, a to pokud možno do roku 2020, v důsledku čehož se očekává, že se z úmluvy OSPAR odstraní právní překážky CCS. 12. Společenství by proto mělo schválit toto rozhodnutí, ROZHODLA TAKTO: Článek 1 Změny příloh II a III Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku odsouhlasené v Ostende v červenci 2007 se schvalují jménem Evropského společenství. Znění změn je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí. Článek 2 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Evropského společenství listinu o schválení u vlády Francouzské republiky v souladu s čl. 17 odst. 1 a čl. 15 odst. 4 Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku. Článek 3 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropských společenství . V Bruselu dne Za Radu předseda nebo předsedkyně PŘÍLOHA Změny přílohy II a přílohy III úmluvy, pokud jde o ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích MAJÍ NA PAMĚTI obecné závazky v článku 2 Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku, JSOU VÁŽNĚ ZNEPOKOJENY důsledky, které má pro mořské prostředí změna klimatu a acidifikace oceánů vyplývající ze zvýšených koncentrací oxidu uhličitého v atmosféře, ZDŮRAZŇUJÍ potřebu dalšího rozvoje obnovitelné a nízkouhlíkové výroby energie a jejího využití, MAJÍ NA PAMĚTI, že zachycování a skladování oxidu uhličitého není povinností smluvních stran úmluvy, nýbrž možností, jejíž využití jednotlivé smluvní strany mohou povolit, UZNÁVAJÍ, že zachycování a skladování oxidu uhličitého představuje jednu z řady možností, jak snížit úrovně oxidu uhličitého v atmosféře, a důležitý průběžný doplněk k opatření pro snížení a prevenci emisí oxidu uhličitého a že by nemělo být pokládáno za náhradu za ostatní prostředky snižování těchto emisí, BEROU NA VĚDOMÍ, že od přijetí úmluvy se technologie vyvinula tak, že je již možné oxid uhličitý zachycovat z průmyslových a energetických zdrojů, přepravovat jej a provádět jeho injektáž do geologických formací pod mořským dnem za účelem jeho dlouhodobé izolace od atmosféry a moře, TAKTÉŽ BEROU NA VĚDOMÍ, že regulace této činnosti spadá do oblasti působnosti této úmluvy, OCEŇUJÍ práci Mezivládního panelu ke změně klimatu, a zejména jeho Zvláštní zprávu o zachycování a ukládání oxidu uhličitého, ZDŮRAZŇUJÍ, že je nezbytné, aby bylo ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích způsobem bezpečné z hlediska životního prostředí, DÁLE OCEŇUJÍ, že byla přijata změny o zahrnutí toků oxidu uhličitého vzniklých při procesech zachycování oxidu uhličitého pro účely skladování v geologických formacích pod mořským dnem do přílohy I Londýnského protokolu z roku 1996 k Úmluvě o zabránění námořního znečištění ukládáním odpadů a jiných látek z roku 1972, OCEŇUJÍ práci Meziodborové technické pracovní skupiny pro skladování oxidu uhličitého při vědecké skupině zřízení podle Londýnské úmluvy a jejího protokolu a její závěry uvedené ve zprávě LC/SG-CO2 1/7, TAKTÉŽ OCEŇUJÍ práci Výboru pro pobřežní průmysl, Výboru pro biodiverzitu a Korespondenční skupiny pro činnost mezi zasedáními týkající se umísťování oxidu uhličitého v geologických formacích pod mořským dnem, MAJÍ ZÁJEM na tom, aby bylo podle této úmluva upraveno skladování zachycených toků oxidu uhličitého v geologických formacích pod mořským dnem s cílem chránit mořské oblasti ZOHLEDŇUJÍ článek 15 a článek 17 úmluvy týkající se změn a příloh úmluvy, POTVRZUJÍ, že tyto změny se omezují na ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích, ZDŮRAZŇUJÍ, že tyto změny nelze vykládat jako opravňování k likvidaci ostatních odpadů a dalšího odpadu za účelem jejich pouhého odstranění, UZNÁVAJÍ, že předpisový rámec a poradenství pro ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích přispěje ke krátkodobé i dlouhodobé ochraně mořských oblastí, uznávají, že je nezbytné vytvořit pravidla pro jasné stanovení práv a povinností ve vztahu k přístupu na dané území a vyjasnit odpovědnost pro fáze před a po uzavření. Poradenství bude tvořit součást následných činností týkajících se ukládání toků oxidu uhličitého v geologických formacích, Smluvní strany Úmluvy o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku přijímají tyto změny příloh II a III úmluvy: V čl. 3 odst. 2 přílohy II se doplňuje nový pododstavec „f“, který zní: f. toky oxidu uhličitého vzniklých při procesech zachycování oxidu uhličitého pro účely ukládání, pokud: i. se umisťují do geologických formací pod mořským dnem, ii jsou toky v naprosté většině tvořeny oxidem uhličitým. Mohou obsahovat náhodně přidružené látky ze zdrojového materiálu a z použitých procesů zachycování, přepravy nebo injektáže, iii. se nepřidávají žádné odpady nebo ostatní materiál za účelem odstranění těchto odpadů nebo ostatního materiálu, iv. jsou určeny k trvalému uložení v geologických formacích pod mořským dnem a nezpůsobí významné nežádoucí účinky na mořské prostředí, lidské zdraví anebo jiné zákonné využívání mořského prostředí. V článku 3 přílohy III se doplňují nové odstavce 3 a 4, které znějí: 3. Zákaz uvedený v odstavci 1 tohoto článku se nevztahuje na toky oxidu uhličitého vzniklých při procesech zachycování oxidu uhličitého pro účely ukládání, pokud a. se umisťují do geologických formací pod mořským dnem, b. jsou toky v naprosté většině tvořeny oxidem uhličitým. Mohou obsahovat náhodně přidružené látky ze zdrojového materiálu a z použitých procesů zachycování, přepravy nebo injektáže, c. se nepřidávají žádné odpady nebo ostatní materiál za účelem odstranění těchto odpadů nebo ostatního materiálu, d. jsou určeny k trvalému uložení v geologických formacích pod mořským dnem a nezpůsobí významné nežádoucí účinky na mořské prostředí, lidské zdraví anebo jiné zákonné využívání mořského prostředí. 4 . Smluvní strany zajistí, aby se žádné toky uvedené v odstavci 3 neukládaly do geologických formací pod mořským dnem bez povolení nebo regulace příslušných orgánů. Takovými povoleními nebo regulacemi se zejména provádějí příslušná platná rozhodnutí, doporučení a všechny další dohody přijaté v rámci úmluvy. [1] Úř. věst. C 104, [3.4.1998], s. [1-1]. [2] Úř. věst. C , , s. . [3] Úř. věst. C , , s. .