Zveřejnění žádosti o zápis názvu podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2022/C 341/05)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1) do tří měsíců ode dne tohoto zveřejnění.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„Dalmatinska janjetina“

EU č.: PDO-HR-02799 – 17.8.2021

CHOP (X) CHZO ( )

1. Název (názvy) [(CHOP či CHZO)]

„Dalmatinska janjetina“

2. Členský stát EU nebo třetí země

Chorvatsko

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 1.1. Čerstvé maso (a droby)

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

„Dalmatinska janjetina“ je maso jehňat původního chorvatského plemene ovcí – dalmatské pramenky – která se narodila, byla chována a poražena výhradně v zeměpisné oblasti uvedené v bodě 4.

Za účelem výroby produktu „Dalmatinska janjetina“ se jehňata porážejí ve věku 70 až 130 dní, kdy mají tělesnou hmotnost mezi 15 kg a 28 kg.

Charakteristickými rysy jatečně upravených těl jehňat dalmatské pramenky je jejich průměrná až velmi dobrá stavba a slabé až střední pokrytí tukovou tkání (stupeň 2 nebo 3). Jatečně upravená těla s hlavou váží 8–14 kg, jsou až 80 cm dlouhá a výtěžnost jatečně upraveného těla za tepla je minimálně 45 %. Svalová tkáň má světle růžovou až růžovou barvu, přičemž maso svalu longissimus dorsi má méně než 4 % tuku a obsahuje nejméně pět různých těkavých organických chemických sloučenin ze skupiny terpenů.

Produkt „Dalmatinska janjetina“ je uváděn na trh po celý rok pouze čerstvý a chlazený, ve formě celého jatečně upraveného těla s hlavou, ledvinami a ledvinovým tukem (které zůstávají spojeny s jatečně upraveným tělem), a to buď s droby (játra, plíce s průdušnicí a srdce) a varlaty, nebo bez nich, přičemž pokud jsou přítomny, jsou považovány za součást jatečně upraveného těla nebo půlky jatečně upraveného těla vyrobené podélným symetrickým rozříznutím jatečně upraveného těla podél dělicí linie procházející středem hlavy, krčním, hřbetním, bederním a křížovým obratlem, hrudní kostí a srůstem ischiopubických kostí.

Maso „Dalmatinska janjetina“ se konzumuje vždy tepelně upravené. Maso je šťavnaté a křehké, rozplývá se v ústech a nemá výraznou vůni ani chuť skopového.

3.3. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu) a suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

Jehňata používaná k výrobě produktu „Dalmatinska janjetina“ jsou až do porážky krmena výhradně mlékem svých matek a pastvou.

Pastviny jsou pro ovce nejdůležitějším zdrojem krmiva, které pokrývá až 80 % jejich nutričních potřeb. Zbývajících 20 % tvoří luční seno a/nebo méně často vojtěškové seno (zejména v zimním období). Nejméně 80 % krmiva pochází z vymezené zeměpisné oblasti produkce „Dalmatinska janjetina“ uvedené v bodě 4. Seno se získává nejčastěji z blízkých luk v úrodnějších oblastech dalmatského vnitrozemí – horských oblastech Dalmácie – a v případě velké potřeby a sucha pochází také z míst mimo vymezenou oblast produkce masa „Dalmatinska janjetina“, konkrétně z luk Liky a Gorského Kotaru. Pouze však z těchto žup: Zadarská župa (oblast města Gračac), Licko-senjská župa (celá župa), Karlovacká župa (pouze území města Ogulin a obcí Josipdol, Plaški a Saborsko) a Přímořsko-gorskokotarská župa (pouze území měst Vrbovsko, Delnice a Čabar a obcí Lokve, Fužine, Mrkopalj, Ravna Gora, Skrad a Brod Moravice). Seno z výše uvedených oblastí lze použít jako doplňkové krmivo pro ovce (nikoli však pro jehňata) v zimním období, kdy ovce neprodukují mléko (z důvodu březosti), a nemá tedy žádný vliv na kvalitu a chemické složení jehněčího masa.

3.4. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Všechny fáze v rámci produkce masa „Dalmatinska janjetina“ se musí odehrávat ve vymezené zeměpisné oblasti uvedené v bodě 4.

Proces výroby produktu „Dalmatinska janjetina“ zahrnuje odchov, páření a narození mláďat ovcí plemene dalmatská pramenka a dále odchov a porážku jejich jehňat.

3.5. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd. produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Před uvedením jatečně upravených těl a půlek jatečně upravených těl jehňat dalmatské pramenky na trh musí být označena razítkem schválených jatek, kde byla porážka provedena, a zabalena do průhledné samolepicí plastové fólie.

Balení – tedy balení upravených a chlazených jatečně upravených těl jehňat „Dalmatinska janjetina“ do plastové fólie – probíhá na jatkách v oblasti uvedené v bodě 4 před uvedením produktu na trh, a to především z důvodu zajištění hygieny masa (zamezení kontaktu jatečně upravených těl se zdroji mikrobiální kontaminace během manipulace a přepravy), čerstvosti a kvality (zabránění kontaktu jatečně upravených těl se vzduchem a tím zpomalení chemických procesů, které rozkládají tuk a bílkoviny v mase).

3.6. Zvláštní pravidla pro označování produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

„Dalmatinska janjetina“ se vyrábí v rámci správních hranic Licko-senjské župy (pouze oblast města Novalja a pobřežní svahy pohoří Velebit na území obce Karlobag) a Zadarské župy (pouze oblasti města Benkovac, Biograd, Nin, Obrovac, Pag a Zadar a obce Bibinje, Galovac, Jasenice, Kali, Kolan, Kukljica, Lišane Ostrovičke, Novigrad, Pakoštane, Pašman, Polača, Poličnik, Posedarje, Povljana, Preko, Privlaka , Ražanac, Sali, Stankovci, Starigrad, Sukošan, Sveti Filip i Jakov, Škabrnja, Tkon, Vir, Vrsi a Zemunik Donji) a na celém území Šibenicko-kninské župy, Splitsko-dalmatské župy a Dubrovnicko-neretvanské župy.

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

Specifičnost zeměpisné oblasti

Přírodní faktory

Zeměpisná oblast Dalmácie se skládá ze tří různých geomorfologických a podnebných oblastí (pobřežní a ostrovní oblast se středomořským podnebím, dalmatské vnitrozemí se sub-středomořským podnebím a horská oblast s kontinentálním podnebím), které spolu s lidským faktorem v průběhu staletí přímo ovlivnily rostlinný pokryv v této oblasti. V místech, která jsou silně ovlivněna působením větru bóra nebo kde se nachází nejvíce znehodnocené kamenité půdy (např. na úpatí pohoří Velebit), jsou převážně pastviny se společenstvím kavylu a šalvěje lékařské (Ass. Stipo-Salvietum officinalis) s výskytem velkého počtu ilyrských a ilyrsko-jadranských endemických druhů, převážně těch, co se přizpůsobily suchu a silnému větru bóra, zvláště pak aromatických a léčivých rostlin. Dalmácie je jednou z oblastí Evropy, která má nejbohatší flóru, neboť v ní roste odhadem 3 500 různých druhů rostlin, z nichž více než 7 % jsou endemické druhy a velký počet pak druhy stenoendemické (Ozimec et al., 2009, Poljoprivredna bioraznolikost Dalmacije. Tradicijske sorte i pasmine Dalmacije – Zemědělská biodiverzita Dalmácie. Tradiční odrůdy a plemena Dalmácie, s. 430). Na pastvinách v dalmatském vnitrozemí je zastoupeno především společenství kostřavy ilyrské a cibulovitě zhustlého smělku (Ass. Festuco-Koelerietum officinalis), v jehož botanické skladbě převažují nízké, většinou plazivé bylinné druhy, pravděpodobně v důsledku procesu selekce, za kterým stojí tisícileté spásání ovcemi. Tyto pastviny jsou považovány za typické ovčí pastviny (Rogošić, 2000: Gospodarenje mediteranskim prirodnim resursima – Hospodaření se středozemními přírodními zdroji, s. 112). To je nesporným důkazem nejen toho, že původní dalmatské plemeno pramenka je přizpůsobeno přírodním podmínkám vyznačujícím se nedostatkem živin, ale také toho, že tato skutečnost ovlivnila botanickou skladbu i charakteristické rysy pastvin. Kromě hojného výskytu různých rostlinných druhů jsou dalmatské pastviny v pobřežních a ostrovních oblastech a dalmatském vnitrozemí charakteristické velmi skrovnými možnostmi pastvy, zejména v suchých obdobích roku, a dále významným zastoupením rostlinných druhů s nízkou nutriční hodnotou, avšak s obsahem velkého množství aromatických a antioxidačních chemických sloučenin (dvouděložné rostliny) (příloha 6.4. Krvavica et al., 2015, „Isparljivi sastojci arome dalmatinske janjetine“ – Těkavé složky jehněčího masa z různých zeměpisných oblastí, Meso 1, s. 58). Díky těmto vlastnostem jsou dalmatské pastviny skutečně jedinečné a výrazně se liší od pastvin v kontinentálních oblastech, zatímco horské oblasti, kde v létě nedochází ke zpomalení růstu rostlin (a kde není sucho, na rozdíl od níže položených oblastí dalmatského vnitrozemí, pobřeží a ostrovů), jsou bohaté nejen na rostlinné druhy, ale nachází se v nich také velké množství pastvin a tradičně se využívají jako louky k produkci kvalitního sena nebo ke spásání v obdobích sucha během roku.

Lidské faktory

Název „Dalmácie“ je úzce spjat s tradicí chovu ovcí v této oblasti. Již ve 4. století před naším letopočtem se na území dnešní Dalmácie usadil ilyrský kmen „‚Dalmatae“ nebo „Delmatae“. Název tohoto kmene pochází z ilyrského výrazu pro ovci – „dalma“ nebo „delma“ – a římská provincie Dalmácie byla po tomto kmeni pojmenována (Ozimec et al., 2009, Poljoprivredna bioraznolikost Dalmacije; Tradicijsko poljoprivredno bilje i domaće životinje – Zemědělská biodiverzita Dalmácie; tradiční zemědělské rostliny a domácí zvířata, s. 203, 204). První písemné záznamy o chovu ovcí v Dalmácii pocházejí z konce 17. a počátku 19. století, přičemž pramen z roku 1808 uvádí chov téměř dvou milionů ovcí a koz (Defilippis, 2001, Dalmatinska poljoprivreda u prošlosti – Zemědělství v Dalmácii v dobách minulých, s. 83; v: Kraljski Dalmatin, 1808, s. 218, 222). Existují historické zprávy o kočovném způsobu života dalmatských chovatelů ovcí, kteří v letních měsících (červen–srpen) vyháněli své ovce a kozy do blízkých hor, kde s nimi také i žili, a tento zvyk v tomto regionu přetrval dodnes (pohoří Velebit, Dinarides, Svilaja, Kamešnica, Mosor a Biokovo). Chovatelé ovcí postupují stejně zejména proto, že v nížinných oblastech v létě přestává růst vegetace – jinými slovy, nachází se v nich nedostatečné množství pastvin a vody.

Tradiční způsob tepelné úpravy masa „Dalmatinska janjetina“ pečením celého jehněčího jatečně upraveného těla i s hlavou (Brusić, 8000 godina uzgoja ovaca na hrvatskom Jadranu – Osm tisíc let chovu ovcí na chorvatském Jadranu, str. 416, 427, 428, 431) měl zásadní vliv na vlastnosti jatečně upraveného těla jehňat plemene dalmatská pramenka (stáří a hmotnost jehňat), která jsou proto uváděna na trh vždy s hlavou.

Specifičnost produktu

Produkt „Dalmatinska janjetina“ je spotřebiteli vysoce ceněn a vzhledem ke své výjimečné kvalitě je považován za dalmatskou kulinářskou specialitu. Jatečně upravená těla jehňat plemene dalmatská pramenka patří na základě své hmotnosti do kategorie lehkých jatečně upravených těl jehňat. Ve srovnání s jehňaty chovanými v kontinentálních oblastech či hojně ve stájích mají jatečně upravená těla jehňat plemene dalmatská pramenka vyšší jateční výtěžnost, jejich svalovina má poněkud tmavší barvu a obsahuje méně tuku. Maso svalu longissimus dorsi má méně než 4 % tuku (Vnučec, 2011, Odlike trupa i kakvoća mesa janjadi iz različitih sustava uzgoja – Vlastnosti jatečně upraveného těla a jakost masa z jehňat z různých chovných systémů, disertační práce, str. 61), obsahuje více různých těkavých aromatických sloučenin, zejména terpenů (Krvavica et al., 2015, op. cit., s. 62), a vyznačuje se specifickým složením mastných kyselin. Kombinace všech těchto vlastností vytváří specifické organoleptické vlastnosti, které jsou spotřebiteli zvláště uznávány a oceňovány. Věk a tělesná hmotnost jehňat při porážce a způsob úpravy těl na jatkách vycházejí zejména z tradice chovu ovcí, zamýšleného použití produktu a zvyklostí spotřebitelů. V důsledku toho jsou jatečně upravená těla jehňat dalmatské pramenky – tedy „Dalmatinska janjetina“ – uváděna na trh vždy s hlavou, ledvinami a ledvinovým tukem, a to buď s droby a varlaty, nebo bez nich.

Název „Dalmatinska janjetina“ se tradičně používá v každodenní mluvě, má své pevné místo v jídelníčku četných restaurací v Dalmácii i restaurací v kontinentálním Chorvatsku, přičemž stejný název se používá také ve vědecké a odborné literatuře.

Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a produktem

Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a produktem „Dalmatinska janjetina“ je založena na zvláštní kvalitě masa jehňat dalmatské pramenky a na tradičním způsobu chovu v této konkrétní zeměpisné oblasti.

„Dalmatinska janjetina“ nese název oblasti, ve které se dalmatská pramenka chová (Dalmácie), přičemž samotný název Dalmácie pochází také z ilyrského výrazu pro ovci – „dalma“ nebo „delma“. Dá se tedy říci, že Dalmácie byla od nepaměti zemí ovcí a pastýřů.

Charakteristické znaky dalmatské pramenky – jako je odolnost a hbitost, a zejména malá, zkosená hlava, ohebnost čelisti a pysků – ukazují, že toto plemeno se na drsné podmínky dalmatské krasové krajiny adaptovalo po tisíce let, což mu umožňuje pást se na těžko přístupných pastvinách na skalnaté dalmatské půdě pokryté křovinami a keři a přežít i v tom nejnepřístupnějším a nejzpustlejším terénu, který se nachází na velmi strmých svazích přímořského regionu. Kromě toho jsou pastviny v dalmatském vnitrozemí považovány za typické ovčí pastviny, což je pravděpodobně výsledkem selekce rostlin v důsledku spásání, především ovcemi, po tisíce let. Adaptační proces však zjevně fungoval v obou směrech. Mnoho druhů rostlin ve třech různých vegetačních zónách, včetně významného zastoupení rostlin s nízkou nutriční hodnotou, ale na druhé straně s obsahem velkého množství aromatických a antioxidačních chemických látek, které mají zásadní vliv na zvláštní chemické složení produktu, zejména pokud jde o složení mastných kyselin (Vnučec, 2011, op. cit., s. 67) a obsah těkavých aromatických látek, představuje hlavní faktor, který přispívá ke specifické vůni a chuti masa „Dalmatinska janjetina“. Výsledkem je, že aromatický profil masa „Dalmatinska janjetina“ tvoří výrazně vyšší počet různých těkavých látek než u ostatních druhů jehněčího, zejména pokud jde o množství a celkový podíl terpenů oproti jehněčímu masu pocházejícímu z pevninské oblasti (Krvavica et al., 2016, „Isparljivi sastojci mesa janjadi iz različitih zemljopisnih područja“ – Těkavé složky jehněčího masa z různých zeměpisných oblastí, sborník, s. 162). Terpeny jsou metabolity dvouděložných rostlin, které jsou v jedinečném a rozmanitém květinovém složení dalmatských pastvin hojně zastoupeny a které se v neporušeném stavu vstřebávají přímo do živočišné tkáně (Krvavica et al., 2015, op.cit., s. 58) a které se proto v literatuře považují za unikátní rostlinné stopovací látky (Krvavica et al., 2016, op. cit., s. 162). Kromě toho oblast, kde se dalmatská pramenka chová, skýtá po většinu roku omezené možnosti pastvy a ovce a jehňata při hledání potravy překonávají každý den velké vzdálenosti. Proto maso „Dalmatinska janjetina“ obsahuje méně tuku a má poněkud tmavší barvu (světle růžovou až růžovou) než ostatní druhy jehněčího. Omezené možnosti pastvy znamenají také to, že jehňata rostou pomaleji a v důsledku toho mají hůře vyvinutý trávicí systém. Výtěžnost jatečně upravených těl je pak ve výsledku vyšší než u jehňat z pevninské části (Mioč et al., 2012, „Dalmatinska janjetina“, sborník, s. 31, 32, 34). Na základě výše uvedeného lze dojít k závěru, že výrazná, typická vůně a chuť produktu „Dalmatinska janjetina“ je výsledkem nejen charakteristických znaků plemene a tradičního způsobu chovu ovcí a jehňat, ale také – a především – specifičností zeměpisné oblasti, ve které se plemeno dalmatská pramenka chová.

Odkaz na zveřejnění specifikace produktu

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/dokumenti/hrana/zoi-zozp-zts/dokumenti-zoi-zozp-zts/Specifikacija%20DJ%20-%20izmijenjena_02.2022_%C4%8Distopis.pdf

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.