Zpráva Komise POKROK PŘI DOSAHOVÁNÍ KJÓTSKÝCH CÍLŮ SPOLEČENSTVÍ (požadováno na základě Rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady 280/2004/ES o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu) {SEK(2005) 1642} /* KOM/2005/0655 konecném znení */





CS V Bruselu dne 15.12.2005 KOM(2005) 655 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE POKROK PŘI DOSAHOVÁNÍ KJÓTSKÝCH CÍLŮ SPOLEČENSTVÍ (požadováno na základě rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu) {SEK(2005) 1642} Obsah 1. Úvod (...)3 2. Dosahování Kjótských cílů Společenství (...)3 2.1. Aktuální emise v roce 2003 v EU-25 a EU-15 (...)3 2.2. Předpokládané emise v roce 2010 v EU-25 a EU-15 (...)5 2.3. Emise podle odvětví (...)7 3. Závěr (...)8 1. Úvod Toto je šestá výroční zpráva o pokroku v oblasti monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a druhá zpráva podle rozhodnutí 280/2004/ES o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (280/2004/ES). Tato zpráva je založena na podrobné zprávě Evropské agentury pro životní prostředí (EEA) „Trendy a prognózy emisí skleníkových plynů v Evropě“ (EEA, 2005). Hodnotí aktuální a předpokládaný pokrok členských států a Společenství v plnění jejich závazků v oblasti emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (UNFCCC) a Kjótského protokolu. Ačkoli tato zpráva hodnotí pokrok EU–25, často zdůrazňuje pokrok EU–15 z důvodu jejich kolektivního cíle a dohody o sdílení břemene. Mimo to existuje mezi novými a starými členskými státy velký rozdíl v kvalitě údajů z roku 2003, zejména pokud jde o jejich úplnost a přesnost. Zpráva [1] také obsahuje některé údaje o emisích ze dvou přistupujících zemí Bulharska a Rumunska a z Chorvatska, které je kandidátskou zemí. Pro Turecko, které je také kandidátskou zemí, nejsou údaje zatím k dispozici. Tato zpráva analyzuje aktuální údaje o emisích z roku 2003 a prognózy emisí, které zahrnují scénáře „se stávajícími opatřeními“ [2] a „s dodatečnými opatřeními“. Tyto prognózy jsou souhrnnými prognózami členských států, které budou důkladně zanalyzovány později, jelikož všechny členské státy doposud neposkytly aktualizované prognózy. Prognózy zahrnují využití flexibilních mechanismů podle Kjótského protokolu, tj. „Joint Implementation“ („Společné provádění“), „Clean Development Mechanism“ („Mechanismus čistého rozvoje“) a mezinárodního obchodování s emisemi. Z prognóz vyplývá, že EU-15 dosáhne cíle snížení ve výši –8 % pomocí dodatečných opatření a s využitím flexibilního mechanismu. 2. Dosahování Kjótských cílů Společenství 2.1. Aktuální emise v roce 2003 v EU-25 a EU-15 Emise skleníkových plynů se v EU–25 a EU–15 mezi léty 2002 a 2003 zvýšily, ačkoli byly nižší o 8 %, resp. o 1,7 % než výše emisí v základním roce (obrázek 1) při hospodářském růstu ve výši 27 % u EU–15. V roce 2003 činil rozdíl od cílové přímky v EU–15 1,9 % (obrázek 2), včetně využití mechanismů Kjótského protokolu, avšak nezahrnoval domácí poklesy nebo využití systému EU pro obchodování s emisemi, který byl zaveden později. Systém EU pro obchodování s emisemi, který byl zahájen dne 1. ledna 2005, je největším systémem obchodování s emisemi skleníkových plynů na světě a má kromě účinného provádění stávajících a dodatečných politik a opatření přispívat k dosažení snížení emisí, které požaduje Kjótský protokol. Obrázek 1: Aktuální a předpokládané emise pro EU–25 a EU–15 (...PICT...) Poznámka: Údaje nezahrnují emise a absorpce pomocí využití plochy, změny využití plochy a lesnictví Obrázek se týká teoretického základního roku EU-25 jako 100 za účelem umožnění konzistentní analýzy trendů a prognóz emise skleníkových plynů. Základním rokem je pro většinu členských států u CO2, metanu (CH4) a oxidu dusného (N2O) rok 1990, ale pro fluorované plyny rok 1995 s následujícími výjimkami: základním rokem pro Maďarsko u CO2, CH4 a N2O je průměr let 1985-1987, pro Slovinsko rok 1986 a pro Polsko rok 1988; základním rokem pro fluorované plyny je u Francie a Finska rok 1990. To znamená, že hodnota pro rok 1990 není přesně 100. Kypr a Malta nejsou zahrnuty z důvodu chybějících údajů a jelikož pro ně nebyly stanoveny cíle podle Kjótského protokolu. Cílová přímka znázorňuje teoretický lineární pokles u emisí skleníkových plynů až k cílům z Kjóta od úrovně základního roku až do roku 2010, který je rokem v polovině prvního závazkového období. Zdroj: EHP, 2005 Výkonnost členských států je různá. Jak je znázorněno na obrázku č. 2, je i s mechanismy podle Kjótského protokolu třináct členských států na cestě k dosažení svých závazků ke snížení emisí. Z těchto zemí Francie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Spojené království a Švédsko směřují k dosažení svých závazků podle dohody o sdílení břemene (rozhodnutí Rady 2002/358/ES). Deset členských států však stále překračuje své cílové přímky: Finsko a Španělsko o více než 20 %; Dánsko, Finsko a Rakousko dokonce zvětšily rozdíl v porovnání s rokem 2002. Kypr a Malta nejsou stranami přílohy I k UNFCCC a nemají proto stanovený cíl podle Kjótského protokolu. Obrázek 2: Ukazatele vzdálenosti k cíli v roce 2003 (v indexových bodech = procentech) pro EU–25, včetně mechanismů podle Kjótského protokolu (...PICT...) Poznámka: Údaje nezahrnují emise a absorpce pomocí využití plochy, změny využití plochy a lesnictví Rozdíl od cíle v procentních bodech ve vztahu k emisím základního roku (bars) znázorňuje odchylky mezi hypotetickým cílem (v roce 2003) a tím, čeho bylo aktuálně dosaženo (v roce 2003), za předpokladu, že snížení jako procentní sazba základního roku se uskuteční na lineárním základě. Vychází z toho, že členské státy splní svůj cíl na základě vnitrostátních opatření a zahrnuje také použití Kjótských mechanismů. Poklesy nejsou zahrnuty. Kypr a Malta nejsou stranami přílohy I UNFCCC a nemají proto stanovený cíl podle Kjótského protokolu. Zdroj: EHP, 2005 2.2. Předpokládané emise v roce 2010 v EU-25 a EU-15 Souhrnné prognózy pro EU–25 „se stávajícími domácími politikami a opatřeními“ ukazují, že celkové emise skleníkových plynů budou v roce 2010 činit 5 % pod úrovněmi v roce 1990 (obrázek 1). U těchto členských států se očekává, že dosáhnou svých cílů z Kjóta za použití pouze stávajících domácích politik a opatření (obrázek 3): Česká republika, Estonsko, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Polsko, Slovensko, Spojené království a Švédsko. Předpokládá se, že provádění dodatečných opatření sníží do roku 2010 emise skleníkových plynů ze strany EU-25 na 9 % pod úroveň v roce 1990. Souhrnné prognózy pro EU–15 naznačují, že emise by mohly být v roce 2010 sníženy o 9,3 % pod úroveň základního roku, pokud budou zohledněny úspěchy z využití mechanismů Kjótského protokolu (snížení 2,5 %) a dodatečných domácích politik a opatření (6,8 % snížení) – tím může být dosaženo kolektivního cíle z Kjóta EU–15 (obrázek 1). Předpokládané využití mechanismů Kjótského protokolu ze strany devíti zemí EU–15 (Belgie, Dánsko, Finsko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko a Španělsko) dosahuje 106,8 milionů tun v ekvivalentech CO2 ročně závazkového období nebo přibližně 2,6 % v porovnání s cílem EU ve výši –8 % (obrázek 1). Devět zemí přidělilo finanční prostředky pro využití mechanismů Kjótského protokolu (Belgie, Dánsko, Finsko, Itálie, Německo, Nizozemsko, Rakousko, Španělsko a Švédsko) o celkové částce ve výši přibližně 2,730 milionů pro celé pětileté závazkové období. Vzhledem k tomu, že snížení mezi léty 1990 a 2010 se stávajícími opatřeními (~1,6% snížení) a s využitím mechanismů Kjótského protokolu (2,5% snížení) bude činit přibližně 4,1 %, budou muset dodatečné domácí politiky a opatření, které mají být prováděny členskými státy, pokrýt v průběhu dalších 6 let zbývající rozdíl ve výši 3,9 %, aby EU–15 dosáhla svého Kjótského cíle ve výši –8 %. Ty členské státy, které ještě nedosáhly cíle, by měly přijmout dodatečné politiky a opatření a využít mechanismů Kjótského protokolu k dosažení svých cílů. Obrázek 3: Vzdálenost k cíli v roce 2010 (v procentních bodech) pro EU–25, včetně mechanismů podle Kjótského protokolu (...PICT...) Poznámky: Údaje nezahrnují emise a absorpce pomocí využití plochy, změny využití plochy a lesnictví Všechny členské státy EU–15 stanovily prognózy, které předpokládají stávající domácí politiky a opatření. Několik zemí poskytlo prognózy s dodatečnými domácími politikami a opatřeními. U následujících členských států jsou zahrnuty také dodatečné účinky využití mechanismů podle Kjótského protokolu: Belgie, Dánsko, Finsko, Irsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko a Španělsko. Pro státy EU–15 se účinek využití mechanismů podle Kjótského protokolu vypočítává na základě údajů z těchto devíti zemí. Prognózy pro Polsko se týkají pouze CO2 a N2O. Prognózy pro Španělsko se týkají pouze CO2 . Prognózy pro Kypr a Maltu nejsou k dispozici. Zdroj: EHP, 2005 Legislativní opatření, která jsou v současné době v platnosti, nebo které již Komise navrhla, by vedla – podle odhadů ECCP – v roce 2010 u EU–15 k potenciálním snížením emisí ve výši přibližně 420–490 milionů tun v ekvivalentech CO2 (10 %–12 % emisí základního roku). Tyto odhady předpokládají úplné provádění opatření členskými státy a nezahrnují překrývání mezi politikami. Snížení emisí na základě těchto politik by mělo být zřejmé u inventárních údajů pro rok 2006, která budou zveřejněna v roce 2008. Včasné a účinné provádění stávajících politik členskými státy a politik ve stádiu plánování má významný dopad na emise skleníkových plynů ze strany Unie. 2.3. Emise podle odvětví Pokud jde o emise hlavních hospodářských odvětví, znázorňuje obrázek 4 změny od roku 1990 pro EU–15. Většina emisí skleníkových plynů v Evropské unii vzniká při výrobě a spotřebě energie, včetně dopravy. Emise spojené s energií v EU–15 se mezi léty 1990 a 2003 zvýšily, zejména na základě rostoucí poptávky v odvětví dopravy a elektrické energie. Jak u EU–15, tak i EU–25 je však nárůst emisí skleníkových plynů u dodávek a využití energie kromě dopravy, oddělován od poptávky po energii, takže emise přes rostoucí poptávku klesají. To samé se děje u EU–15 v menší míře v odvětví dopravy. Při posuzování statistik podle jednotlivých zemí je nejnápadnějším výsledkem, že se v protikladu k obecnému trendu snížily emise v odvětví dopravy ve Francii a v Německu – v Německu dokonce v období čtyř po sobě jdoucích let. To by mohlo vést k zohlednění společného působení více faktorů, jako např. zvýšení účinnosti paliv, vyšší ceny paliv a šířeji pojaté dopravní politiky. Obrázek 4: Změny v emisích skleníkových plynů EU–15 podle odvětví v letech 1990 – 2003, včetně prognóz na základě stávajících a dodatečných opatření pro léta 1990 – 2010, a podíl jednotlivých odvětví v roce 2003 (...PICT...) Poznámka: Některé členské státy nedodaly prognózy pro všechna odvětví / všechny scénáře. Proto se musí údaje s prognózami vykládat opatrně. Pro většinu členských států není základním rokem pro fluorované plyny rok 1990, nýbrž rok 1995. Z toho mohou vyplývat mírné změny údajů u průmyslových procesů, avšak údaje nejsou zatím k dispozici pro všechny členské státy. Zdroj: EHP, 2005 Růst emisí týkajících se energie se vyrovnal snížením emisí ze zdrojů, které jsou na energii nezávislé, jako například odpady, průmyslové procesy a zemědělství. Emise z odpadů se snižovaly, jelikož odpadová politika vedla k nižšímu ukládání pevných odpadů na zemi. Zavedení technik pro snižování emisí zejména u N2O umožnilo snížení emisí z průmyslových procesů a emise pocházející ze zemědělství byly nižší, jelikož se snížil celkový počet skotu. V EU–25 se snížily emise skleníkových plynů téměř ve všech odvětvích. Ke snížení emisí v deseti nových členských státech došlo ve významném rozsahu díky hospodářské restrukturalizaci. Výjimku tvoří doprava, kde se emise od roku 1990 zvýšily. 3. Závěr Do roku 2003 se emise skleníkových plynů snížily o 1,7 % vůči úrovni v základním roce a dosáhly 4180 milionů tun v ekvivalentech CO2. Toto snížení činí o trochu více než jednu pětinu Kjótského cíle přijatého Společenstvím. Bez mechanismů Kjótského protokolu se vzdálenost k cíli od roku 2002 zdvojnásobila, na 3,5 indexových bodů. S mechanismy Kjótského protokolu se celkové emise skleníkových plynů v roce 2003 pohybovaly ve výši 1,9 indexových bodů nad cílovou přímkou. Prognózy ukazují, že EU–15 splní svůj závazek přijatý podle Kjótského protokolu snížit emise o –8 %, pokud budou společně s flexibilními mechanismy prováděna dodatečná opatření. Členské státy, které zatím nedosáhly svých cílů, musí naléhavě přijmout dodatečná opatření a využívat flexibilních mechanismů Kjótského protokolu k zajištění svého cíle z Kjóta. EU je rozhodnuta přijmout také další opatření. Druhá etapa Evropského programu pro změnu klimatu (ECCP) byla zahájena v roce 2005. Komise přezkoumá pokrok a prozkoumá nová opatření k využití možností pro hospodárné snížení emisí. ECCP II bude zahrnovat zachycování a uchovávání uhlíku, emise ze silničních vozidel, letectví a strategie k přizpůsobení se účinkům klimatických změn. Bude také prozkoumána úloha EU při snižování náchylnosti vůči klimatickým změnám a při zvyšování přizpůsobení se těmto změnám. Kromě toho jsou plánovány další iniciativy v oblasti energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie. [1] Kromě toho uvádí příloha 1 výchozí údaje a příloha 4 obsahuje rozsáhlý seznam Společných a koordinovaných politických linií a opatření [SEK(2005) 1642]. [2] Stávající politiky a opatření jsou ta, pro něž se uplatní alespoň jedna z následujících podmínek: a) vnitrostátní právní předpisy jsou v platnosti; b) byla přijata jedna nebo více dobrovolných dohod; c) byly přiděleny finanční prostředky; d) byly poskytnuty lidské zdroje; e) bylo přijato oficiální vládní rozhodnutí a existuje jednoznačný závazek pro jeho provedení. Dodatečné (plánované) politiky a opatření jsou diskutované varianty, u kterých existuje reálná šance, že budou v budoucnosti přijaty a prováděny. --------------------------------------------------