CS    CS CS 
 
CS    CS  EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 12.7.2010 
SEK(2010) 835 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
  
Průvodní dokument 
  
k návrhu 
 
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY …/…/EU  
 
o systémech pojišt ění vkladů [přepracované zn ění] 
  
a 
  
ke ZPRÁV Ě KOMISE 
EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RAD Ě 
 
Přezkum sm ěrnice 94/19/ES o systémech pojišt ění vkladů 
  
KOM(2010) 368 
KOM(2010) 369 
SEK(2010) 834 
 
CS 2   CS PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
 
 
Průvodní dokument  
  
k návrhu 
 
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY …/…/EU  
 
o systémech pojišt ění vkladů [přepracované zn ění] 
  
a 
  
ke ZPRÁV Ě KOMISE 
EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RAD Ě 
 
Přezkum sm ěrnice 94/19/ES o systémech pojišt ění vkladů 
  
 
CS 3   CS 1. ÚVOD   
Žádná finan čně zdravá banka ani banka, která se ocitla v nesnázích, nemá nikdy tolik 
likvidních prost ředků, aby okamžit ě vyplatila všechny vklady nebo jejich zna čnou část. Proto 
jsou banky vystaveny riziku p řekotného vybírání vklad ů, začnou-li vkladatelé pochybovat 
o bezpečnosti svých vklad ů a snaží-li se je všechny vybrat naráz. Od roku 1994 sm ěrnice 
94/19/ES o systémech pojišt ění vkladů zajišťuje, že všechny členské státy mají zavedenu 
záchrannou sí ť pro vkladatele. Dojde-li k uzav ření banky, vyplatí systémy pojišt ění vkladů 
vkladatelům náhradu do ur čitého limitu pojišt ění. Současný systém pojišt ění vkladů je 
roztříštěn. V EU existuje zhruba 40 systém ů pojištění vkladů, které pokrývají r ůzné skupiny 
vkladatelů a vkladů do různých limit ů pojištění a ukládají bankám r ůzné finan ční závazky. 
Navíc se v dob ě finančních nesnází ukázalo, že uvede né systémy nejsou dostate čně 
financovány. 
Nedostatky tohoto rozt říštěného systému vedly Evropský parlament a Radu k tomu, že si 
vyžádaly komplexní p řezkum sm ěrnice o systémech pojišt ění vkladů. Tento p řezkum je 
součástí souboru systém ů náhrad ve finan čním sektoru skládající ho se ze systému pojišt ění 
vkladů, systému záruk v pojiš ťovnictví a systému pro odškodn ění investor ů. 
2. VYMEZENÍ  PROBLÉMU 
2.1. Rozdíly v limitu a rozsahu pojišt ění  
Přístup „minimální harmonizace“ p řijatý ve sm ěrnici 94/19/ES má za ná sledek velmi odlišné 
limity pojišt ění v EU (v rozsahu od 50  000 EUR v n ěkterých členských státech až po 103  291 
EUR v Itálii). Na jedné stran ě vedlo v dob ě nedávné finan ční krize nekoordi nované zvyšování 
limitů pojištění v celé EU k tomu, že vkladatelé rychle p řeváděli peníze do bank v zemích, 
kde bylo pojišt ění vkladů vyšší, a od čerpávali tak likvidní prost ředky z bank v dob ě potíží. Na 
druhé stran ě mohou vkladatelé i v dob ě stability volit na rozt říštěném trhu nejvyšší ochranu 
vkladů, a nikoli nejlepší produkt, což m ůže narušovat hospodá řskou sout ěž na vnitřním trhu. 
V současné době mohou členské státy vylou čit ochranu pro mnoho typ ů vkladatelů. To je 
zvláště důležité pro 20 milion ů malých a st ředních podnik ů, které představují 99,8  % všech 
podniků v EU a jejichž d ůvěra má zásadní význam pro finan ční stabilitu. Zna čné rozdíly 
existují i v rozsahu vkladů chráněných systémy pojišt ění vkladů (například pokud jde 
o vklady v jiných m ěnách než m ěnách zemí EU, strukturova né produkty a dluhopisy). Časově 
náročné ověřování způsobilosti m ůže také zpozdit výplatu.  
2.2. Nedostate čné postupy výplaty a informování vkladatel ů  
V současné době musí být částka vkladatel ům vyplacena do t ří měsíců poté, co se banka 
ocitla v platební neschopnosti. Od konce roku 2010 se tato lh ůta musí snížit na čtyři až šest 
týdnů. Tato lhůta by mohla p řesto vést k hromadnému vybírání bankovních vklad ů, neboť 
mnoho vkladatel ů by nemělo dostatek prost ředků k zaplacení b ěžných výdaj ů (potraviny, 
faktury atd.) na více než n ěkolik dní. 
Jakékoli potíže p řed procesem výplaty a v jeho pr ůběhu (včetně nedostate čné informovanosti 
vkladatelů) podkopávají d ůvěru vkladatel ů. Vkladatelé mohou také váhat s ukládáním pen ěz 
 
CS 4   CS v jiných členských státech, pokud nev ědí, jak jiné systémy pojišt ění vkladů fungují nebo jak 
zajišťují výplatu. 
Další problematickou otázkou je možnost zapo čtení vklad ů proti splatným závazk ům 
vkladatele (nap říklad hypote ční splátky) u téže banky nebo vytvo ření protipohledávky v ůči 
vkladateli (nap říklad na celý hypote ční úvěr), což je v sou časné dob ě umožněno ve 22 
členských státech. To m ůže snížit nebo v extrémních p řípadech vylou čit jakoukoli výplatu ze 
systémů pojištění vkladů. Vkladatelé tak mohou p řekotně vybírat své vklady, aby je dostali 
v plné výši. Navíc stanovení závazk ů a jejich slad ění s vklady je časově náročné 
a pravděpodobně výplatu zpozdí. 
2.3. Nevhodné financování systém ů pojištění vkladů  
V současné době banky ve 21 členských státech platí p říspěvky pravideln ě předem ( ex ante ), 
ale v šesti členských státech p řispívají banky až po vzniku platební neschopnosti ur čité banky 
(ex post ). Maximální zdroje, které mají systémy pojišt ění vkladů k dispozici, se pohybují od 
27 milion ů EUR do 8,1 miliardy EUR, p řičemž výše pojišt ěných vklad ů v EU činí zhruba 
5,7 bilionu EUR. V d ůsledku toho nemají n ěkteré systémy pojišt ění vkladů dostatek 
finančních prost ředků a nebyly by schopny řešit ani úpadek st řední banky. Pokud bude 
v systémech pojišt ění vkladů nedostatek prost ředků, může dojít k tomu, že vkladatelé budou 
vyplaceni s velkým zpožd ěním nebo nebudou vyplaceni v ůbec. 
Pouhé financování ex post  je velmi procyklické, nebo ť odčerpává likvidní prost ředky z bank 
v dobách nesnází, což by mohlo mít negativní d ůsledky pro ekonomiku (omezení poskytování 
bankovních úv ěrů). Navíc banky, které neplatí p říspěvky ex ante , jsou schopny pomocí t ěchto 
finančních prost ředků vytvářet zisky, a tím získávají konkuren ční výhodu v ůči jejich 
konkurent ům v členských státech, kde jsou systémy pojišt ění vkladů financovány ex ante . 
Kromě toho není na rizika, jimž jsou banky vystaveny, brán ohled p ři výpočtu příspěvků. 
Banky, které se do rizik nepoušt ějí, mohou tento fakt vnímat jako konkuren ční znevýhodn ění 
a jako překážku řádného řízení rizik. M ůže to rovn ěž přispět k větší zranitelnosti finan čního 
systému a zp ůsobit nepříznivou selekci. 
2.4. Omezená p řeshraniční spolupráce mezi systémy pojišt ění vkladů  
Roztříštěnost v celé EU vede k nerovnom ěrnému rozložení rizik, takže systémy pojišt ění 
vkladů s menšími zdroji by byly více zasaženy platební neschopností bank než systémy s více 
zdroji. Tento fakt ješt ě zhoršuje nedostatek solidarity mezi systémy. Nedostatek finan čních 
zdrojů systémů pojištění by pak museli uhradit da ňoví poplatníci. 
Orgány bankovního dohledu obvykle rozhodují o tom, zda by m ěla být ur čitá banka 
zachráněna nebo zda mají být aktivovány systémy pojišt ění vkladů. Roztříštěnost systém ů 
pojištění vkladů tak nestimuluje orgány dohledu, aby dosáhly řešení v zájmu všech vkladatel ů 
určité bankovní skupiny a zohledni ly možný dopad na finan ční stabilitu ve všech dot čených 
členských státech. 
2.5. Omezená role systém ů pojištění vkladů při řešení problém ů bank  
Pravomoci řídit bankovní krize jsou rozd ěleny mezi r ůzné vnitrostátní orgány (orgány 
dohledu, centrální banky, vlády, soudní orgány a v 11 členských státech systémy pojišt ění 
vkladů) a liší se podle systém ů jednotlivých zemí. V d ůsledku toho je p řeshraniční řešení 
problémů bank neú činné. Finan ční prostředky určené pro výplatu ze systém ů pojištění vkladů, 
 
CS 5   CS které mohou financovat řešení problém ů bank, nejsou chrán ěny proti použití pro ú čely řešení 
problémů bank. To m ůže být překážkou p ři plnění jejich primární funkc e, kterou je poskytnutí 
rychlé výplaty vklad ů v případě platební neschopnosti banky. 
V současné době jsou z uvedené sm ěrnice vyňaty vzájemné a dobrovolné systémy pojišt ění 
vkladů. Vkladatelé často nemohou vznést žádný nárok v ůči těmto systém ům, což je vystavuje 
riziku, pokud tyto systémy nebudou schopny zvládnout  platební neschopnost banky a banka, 
která se v platební ne schopnosti ocitla, není členem nějakého systému pojišt ění vkladů 
spadajícího do oblasti p ůsobnosti uvedené sm ěrnice.  
3. SUBSIDIARITA 
Pouze opat ření na úrovni EU m ůže zajistit, aby se na banky p ůsobící ve více než jednom 
členském stát ě vztahovaly podobné požada vky týkající se systém ů pojištění vkladů a aby tak 
bylo možno zajistit rovné podmínky sout ěže, předcházet neod ůvodněným náklad ům na 
splnění požadavk ů v případě přeshraničních činností a podpo řit další integraci jednotného 
trhu. Harmonizace v mnoha oblastech (nap říklad krytí, výplata, financování) nemohou 
dosáhnout členské státy samy o sob ě, protože to vyžaduje harmonizaci mnoha r ůzných 
předpisů existujících ve vn itrostátních právních systémech, a lze jí proto lépe dosáhnout na 
úrovni EU. Tato skute čnost byla potvrzena ve sm ěrnicích týkajících se systém ů pojištění 
vkladů1. 
4. CÍLE 
Překlenovací cíle zakotvené v uvedené sm ěrnici zahrnují udržení finan ční stability 
zabráněním hromadných výb ěrů bankovních vklad ů a ochranu majetku vkladatel ů. Kromě 
toho musí být podporovány zásady vnit řního trhu, jako nap říklad zajišt ění stejných podmínek 
soutěže mezi bankami EU, a nesmí být dot čena svoboda bank p ři rozhodování, zda cht ějí 
působit přímo v jiném členském stát ě či zřídit pobočky nebo dce řiné společnosti. 
5. UP ŘEDNOST ŇOVANÉ  MOŽNOSTI  POSTUPU  A JEJICH  OČEKÁVANÝ  
DOPAD   
Vzhledem k tomu, že se harmonizace jako zp ůsob ochrany majetku vkladatel ů ukázala 
neúčinnou a odporující cíli  Smlouvy zajišt ění řádného fungování vnit řního trhu, byl zvolen 
přístup maximální harmonizace, aby byly vytvo řeny rovné podmínky sout ěže pro všechny 
členské státy.  
5.1. Limit a rozsah pojišt ění  
Zachování sou časného přístupu, tj. pevn ě stanoveného limitu pojišt ění ve výši 100  000 EUR, 
který má být použit ve všech členských státech od konce roku 2010, by ve srovnání se 
snižováním nebo zvyšováním limitu pojišt ění přispělo k podstatnému pokroku z hlediska 
zvýšené ochrany vklad ů, aniž by se pro banky a vkladatele nep řiměřeně zvýšily náklady. Ve 
srovnání s obdobím p řed krizí by se zvýšila částka  pojištěných vklad ů z 61 % na 72 % 
způsobilých vklad ů a počet plně pojištěných vklad ů z 89 % na 95 % zp ůsobilých vklad ů. Zdá 
                                                 
1 Bod od ůvodnění 17 směrnice 2009/14/ES a body od ůvodnění (nečíslované) sm ěrnice 94/19/ES. 
 
CS 6   CS se, že limit pojišt ění ve výši 100  000 EUR je optimálním řešením. Výhody p řijetí limitu 
pojištění vyššího než 100  000 EUR jsou z hlediska efektivnosti náklad ů velmi omezené. 
Zohlední-li se však  adekvátní pojišt ění vkladů v případě určitých životních situací a sou časné 
ceny nemovitostí, mohlo by se zdát oprávn ěné uvažovat o vyšším limitu pojišt ění pro 
takzvané do časné vysoké vklady spojené s n ěkterými konkrétními životními situacemi 
a transakcemi v souvislosti s nemovitost mi. Na druhou stranu mohou výjimky z pevného 
limitu pojišt ění brzdit bezproblémové a v časné vyplácení. Rovn ěž by mohly mít negativní 
vliv na vnit řní trh, pokud by vkladatelé volili ba nku s nejlepším systémem pojišt ění vkladů, 
a nikoli nejvhodn ější produkt. Tato rizika by mohla být snížena, kdyby se pojišt ění takových 
vkladů omezilo na ur čité období. 
Pokud jde o zp ůsobilost vkladatel ů, nejúčinnějším řešením pro vytvo ření rovných podmínek 
soutěže se ukázala být úplná harmonizace rozsahu pojišt ění. Vylou čení finančních institucí by 
bralo v úvahu bezvýznamnost částky, na kterou se u nich krytí vztahuje. Nákladov ě efektivní 
se jeví vylou čení orgán ů, neboť mají snadný p řístup k jiným finan čním zdroj ům. Krytí vklad ů 
všech podnik ů (tj. vedle malých podnik ů a mikropodnik ů krytých v sou časné době, které tvo ří 
98,7 % všech podnik ů EU, i zbývající 1,3 % podnik ů) by ušet řilo značné zdroje a čas 
potřebný pro ov ěřování velikosti podnik ů v průběhu procesu vyplácení. Tím by se vyplácení 
značně urychlilo a zvýšila by se d ůvěra vkladatel ů v systémy pojišt ění vkladů.  
Vklady v jiných m ěnách než m ěnách zemí EU by m ěly být kryty systémy pojišt ění vkladů na 
rozdíl od dluhopis ů a strukturovaných produkt ů, které nelze splatit v plné výši. Tím by se 
zamezilo zvýhod ňování bank jako emitent ů dluhopisů vůči nebankovním emitent ům. Dále by 
to zkrátilo lh ůty výplaty a snížilo administ rativní náklady spojené s ov ěřováním zp ůsobilosti, 
přičemž příspěvky bank do systém ů pojištění vkladů by se zvýšily pouze mírn ě. 
5.2. Termín výplaty, stanovení podm ínek a informovanost vkladatel ů 
V zájmu zachování d ůvěry vkladatel ů a zabrán ění překotného výb ěru bankovních vklad ů je 
třeba podstatn ě snížit termín výplaty nejlépe na sedm kalendá řních dní (po ur čitém 
přechodném období). Takový krátký termín výplaty lze použít pouze za n ěkolika podmínek, 
tj. uložení n ěkterých závazk ů orgánům dohledu (v čas povinn ě informovat systémy pojišt ění 
vkladů o pravd ěpodobném úpadku banky), systém ům pojištění vkladů (provádět výplaty 
z prostředků systémů pojištění vkladů automaticky, aniž by museli vkladatelé podávat 
příslušnou žádost) a bankám (ozna čit způsobilé vklady, pos kytnout ucelený p řehled informací 
o jednotlivých klientech – tzv. „singl e customer views“). Poslední opat ření by představovalo 
jednorázové administrativní náklady v cel é EU ve výši zhruba 1,2 miliardy EUR ro čně 
v průběhu pěti let. Tyto náklady by byly více než vyváženy získáním d ůvěry vkladatel ů, což 
by snížilo pravd ěpodobnost hromadného výb ěru bankovních vklad ů a přispělo k finan ční 
stabilitě. Pokud by se zásadn ě zjednodušila kritéria zp ůsobilosti, mohly by se tyto náklady 
výrazně snížit. 
Pokud jde o stanovení podmínek výplaty, zastavení praxe zapo čítávání by p řesvědčilo 
vkladatele s vysokými závazky, aby nevybírali náhle své bankovní vklady. Bylo by to ú činné 
také z hlediska zkrácení lh ůty výplaty. 
Pouze vkladatelé, kte ří byli náležit ě informováni o klí čových aspektech ochrany vklad ů 
(limit/rozsah p ůsobnosti pojišt ění, termín výplaty, kontaktní informace týkající se systém ů 
pojištění vkladů atd.), mohou systém ům pojištění vkladů důvěřovat. Zajiš ťoval by to 
formulář, který by vkladatel spolupodepsal p řed uložením pen ěz do banky, a povinný odkaz 
 
CS 7   CS na systém pojišt ění vkladů na výpisech z ú čtu a v reklamních materiálech, pokud je produkt 
pojištěn. Náklady na tato opat ření jsou považovány za nevýznamné. 
Pravidelné zve řejňování informací ze strany systém ů pojištění vkladů (například o finan čních 
prostředcích ex ante , objemu finan čních prost ředků ex post , výsledcích pravidelných 
zátěžových test ů) by zajistilo transparentnost a d ůvěryhodnost za minimální náklady. 
5.3. Mechanismy a výše financování  
Financování ex ante  je daleko efektivn ější pro svou proticyklickou povahu (banky nesou 
většinu náklad ů v příznivé hospodá řské situaci), m ělo by převažovat (nap říklad ¾ celkových 
finančních prost ředků) a v případě potřeby by se m ělo podpo řit vybíráním finan čních 
prostředků ex post  (například ¼ finan čních prost ředků). Systém ům pojištění vkladů by měly 
být umožn ěny výpůjčky, ale není nutno je harmonizovat.  
Stanovení cílové výše pro finan ční prostředky systém ů pojištění vkladů by zajistilo 
důvěryhodnost a schopnost systém ů řešit platební neschopnost st ředních bank. Cílová výše 
celkových finan čních prost ředků těchto systém ů, která by byla nejefektivn ější z hlediska 
nákladů, by činila 2 % zp ůsobilých vklad ů a měla by být dosažena do 10 let. Po uplynutí této 
doby by byly systémy pojišt ění vkladů v EU daleko lépe financovány než nyní. Vybraly by 
zhruba 150 miliard EUR v p říspěvcích ex ante  a mohly by v p řípadě potřeby požadovat 
50 miliard EUR p říspěvků ex post  (ve srovnání s celkovou výší 23 miliard EUR finan čních 
prostředků vybraných ex ante  a ex post  v roce 2008). Vyžadovalo by to čtyřikrát až p ětkrát 
vyšší příspěvky bank do systém ů pojištění vkladů než dnes a snížilo by to zisky bank zhruba 
o 2,5 % za normálních hospodá řských podmínek. Pro vkladatele by to znamenalo maximální 
snížení úrokové míry u úspor o necelou 0,1 % nebo zvýšení poplatk ů za běžný účet 
o necelých 7 EUR ro čně na každý ú čet. Tento scéná ř by byl nákladov ě efektivnější než ostatní 
analyzované scéná ře, neboť daleko vyšší cílová výše (dostate čná k pokrytí platební 
neschopnosti jedné až 10 nejv ětších bank v ur čitém členském stát ě) by pravd ěpodobně vedla 
k 30% snížení ziskovosti bank (p řípadně až 40% snížení v krizové situaci). Uvedená možnost 
by byla také ú činnější z toho d ůvodu, že nižší cílová částka (vycházející z pr ůměrné výplaty 
systémů pojištění vkladů) by neumož ňovala systém ům krýt platební neschopnost st ředních 
bank.  
Kromě toho by harmonizovan ější přístup k příspěvkům bank vycházející z hodnocení rizika 
by pomohl lépe odrážet rizikové profily jednot livých bank a pobízet k operacím v rámci mén ě 
rizikového obchodního modelu. Vytvo ření souboru zákla dních ukazatel ů pro všechny členské 
státy a dalšího souboru volitelných dopl ňujících ukazatel ů by zavedlo harmonizaci postupn ě 
a vyloučilo nečekané náklady na p řizpůsobení. 
5.4. Role systém ů pojištění vkladů při řešení problém ů bank 
Účinným a nákladov ě efektivním řešením, které zajistí, aby finan ční prostředky systém ů 
pojištění vkladů nebyly od čerpávány pro opat ření na řešení problém ů bank ve prosp ěch 
nepojištěných věřitelů, je požadavek, aby byly finan ční prostředky uvedených systém ů 
v první řadě používány pro výplatu vkladatel ům. Aby však nebyli vkladatelé ochuzeni 
o výhody opat ření na řešení problém ů bank (nap ř. převodu vklad ů do zdravé banky), bylo by 
užitečné umožnit používání finan čních prost ředků systémů pojištění vkladů pro řešení 
problémů bank pouze do výše, která by byla nutná pro vyplacení pojišt ěných vklad ů. Členské 
státy by také do ur čité míry mohly povolit, aby se finan ční prostředky systém ů pojištění 
vkladů použily k zabrán ění úpadku banky, aniž by se takový zp ůsob financování musel 
 
CS 8   CS omezit na p řevod vklad ů. Měly-li by systémy pojišt ění vkladů sloužit ješt ě pro další ú čely, tj. 
nejen k řešení problém ů bank, ale rovn ěž i pro v časná interven ční opatření (např. 
rekapitalizaci, poskytnutí likvidit y, záruky atd.), musely by být adekvátn ě financovány. 
Vyplývá to z toho, že řešení problém ů banky p ředstavuje alternativu k výplat ě vkladů, 
zatímco v časná intervence není vždy zárukou toho, že pozd ěji nenastane pot řeba vyplacení 
vložených částek. Aby se však zabrán ilo situacím, kdy by finan ční prostředky systém ů 
pojištění vkladů mohly sloužit jako d ůležitý příspěvek do jinak obtížného v časného 
intervenčního opatření, mohly by se pro takové ú čely používat jen za ur čitých omezení. 
Účinnějším řešením by bylo ochránit systémy pojišt ění vkladů před použitím pro jakékoli jiné 
účely než výplatu, a požadovat, aby všechny systémy pojišt ění vkladů byly pro pln ění těchto 
účelů vybaveny dostate čnými finan čními prost ředky. Toto řešení by však nebylo nákladov ě 
efektivní. Stálo by banky 121 miliard EUR až 352 miliard EUR a není jasné, zda by bylo 
vyváženo p řínosy z hlediska d ůvěry vkladatel ů a finanční stability. Navíc by se mohlo zdát, 
že tato možnost, kdy by všechny systémy pojišt ění vkladů musely povinn ě řešit problémy 
bank, stojí v rozporu se sou časnou prací Komise na otázkách řešení problém ů bank. 
Integrace vzájemných a dobrovolných program ů pojištění do systému pojišt ění vkladů by 
účinně přispěla k tomu, že by vkladatelé u bank, které se p řipojily k t ěmto program ům, měli 
stejná práva a stejnou d ůvěru jako ostatní vkladatelé. Odha duje se, že náklady bank by byly 
vyváženy p řínosy ve form ě zvýšení d ůvěry vkladatel ů. 
5.5. P řeshraniční spolupráce mezi systémy pojišt ění vkladů a jednotným systémem 
pojištění vkladů pro celou EU 
Pro usnadn ění výplaty v p řeshraničních případech by m ěly systémy pojišt ění vkladů 
hostitelské zem ě fungovat jako jediný sty čný bod pro vkladatele v pobo čkách v jiném 
členském stát ě. Poskytovaly by vkladateli informace v jazyce hostitelské zem ě. Systém 
pojištění vkladů hostitelské zem ě by měl fungovat jako poštovní schránka a zprost ředkovatel 
platby pro systémy pojišt ění vkladů domovské zem ě. Administrativní náklady systému 
pojištění vkladů hostitelské zem ě by byly okrajové ve srovnání se získáním d ůvěry 
vkladatelů. 
Další možností pro zlepšení p řeshraniční spolupráce mezi systémy pojišt ění vkladů by bylo 
zřízení sítě (systému EU sestávajícího z jednotlivých systém ů pojištění vkladů) a zavedení 
možnosti vzájemných výp ůjček. To by znamenalo, že pokud by se vy čerpaly finan ční 
možnosti jednoho systému pojišt ění vkladů, mohl by si tento systém p ůjčit peníze od 
ostatních systém ů. Aby systém, který žádá o p ůjčku, mohl využít dodate čnou možnost 
financování ve výši 0,5 % zp ůsobilých vklad ů (tj. ekvivalent p říspěvků ex post  uvedených 
v oddíle 5.3 – jedna čtvrtina z 2 %), musely by všechny systémy pojišt ění vkladů zapůjčit 
pouze maximáln ě 0,08 % zp ůsobilých vklad ů, tj. přibližně 1/25 jejich finan čních prost ředků 
na cílové úrovni, což je ú činné a efektivní. 
To by mělo být považováno za první krok k zaved ení budoucího jednotného systému pojišt ění 
vkladů pro celou EU, což by ušet řilo administrativní náklady zhruba ve výši 40 milion ů EUR 
ročně. Tato koncepce se zdá být ekonomicky nejefektivn ějším řešením rozt říštěnosti trhu 
systémů pojištění vkladů, avšak je zde n ěkolik právních otázek, které je t řeba dále 
prozkoumat. Myšlenka zavedení jednotného systému pojišt ění vkladů pro celou EU je 
dlouhodob ější projekt, který by m ěl být v souladu s trendy v ývoje a pokrokem v oblasti nové 
struktury dohledu v EU a vývojem v oblasti řešení problém ů bank. 
 
CS 9   CS 5.6. Celkový dopad na zú častněné strany 
Hlavní přínos výše uvedených možností postupu spo čívá v tom, že se p ředpokládá významné 
posílení d ůvěry vkladatel ů vyšším limitem pojišt ění, rychlejší výplatou, řádným financováním 
systémů pojištění vkladů atd. To vyvolá u vkladatel ů důvěru, že jejich vklady jsou v bezpe čí 
a že v případně platební neschopnosti je jich banky dostanou zp ět až 100  000 EUR. Nutn ě by 
to zahrnovalo podstatn ě vyšší příspěvky bank, což naopak sníží jejich provozní zisky, ale to je 
základní podmínkou zajišt ění dostate čně financovaných systém ů pojištění vklad ů. 
Kumulativní dopad na banky vyplývající z up řednostňovaných možností postupu z hlediska 
limitu a rozsahu pojišt ění, harmonizovaného p řístupu k financování systém ů pojištění vkladů 
a rychlejší výplat y by zahrnoval pr ůměrné 4% snížení provozních zisk ů bank na úrovni EU 
v průběhu prvních p ěti let a 2,5% snížení ve zbývajících p ěti letech (nebo 7,5% a 6% 
v krizové situaci, budou-li zárove ň vybírány p říspěvky ex post ). Některé banky by se mohly 
pokusit p řevést tyto náklady na vkladatele, ale i v nejhorším p řípadě (za předpokladu, že 
budou všechny bankovní náklady p řevedeny na vkladatele, což je v konkuren čním prost ředí 
nepravděpodobné) by nem ěl celkový dopad v pr ůběhu uvedených deseti let p řesáhnout 0,1% 
snížení úrokových sazeb u spo řících účtů nebo zvýšení bankovních poplatk ů u běžných účtů 
o zhruba 7 EUR ro čně (nebo 10–12 EUR v krizové si tuaci). Vkladatelé budou t ěžit ze 
zvýšené konkurence v d ůsledku zavedení stejných podmínek sout ěže a všechny zú častněné 
strany budou t ěžit z celkové finan ční stability, k níž podle p ředpokladu navrhovaná reforma 
systémů pojištění vkladů přispěje. 
6. MONITOROVÁNÍ  A HODNOCENÍ   
Provedení jakéhokoli nového právního p ředpisu EU týkajícího se systém ů pojištění vkladů 
bude monitorováno v rámci Smlouvy. Vzhledem k tomu, že nelze p ředvídat, kdy se banka 
ocitne v platební neschopnosti, nelze fungování t ěchto systém ů pravideln ě monitorovat na 
základě toho, jak je řešena reálná platební neschopnost bank. Avšak pravidelné zát ěžové testy 
systémů pojištění vkladů by ukázaly, zda jsou alespo ň cvičně schopny dodržet legislativní 
požadavky. To by mohlo být provedeno jako sou část vzájemného hodnocení provád ěného 
Evropským fórem pojistitel ů vkladů (EFDI) a navrhovaným Evropským orgánem pro 
bankovnictví (EBA)2.  
                                                 
2 Viz KOM(2009) 501.