1.1.2Antidumpingová a antisubvenční šetření (viz přílohy A až I)

Na konci roku 2020 měla EU 150 platných opatření na podporu obchodu: 99 konečných antidumpingových opatření (která byla ve 29 případech prodloužena), 18 antisubvenčních opatření (v jednom případě bylo opatření prodlouženo) a 3 ochranná opatření. To ve srovnání s koncem roku 2019 představuje nárůst o 10 opatření.

Obnovený důraz na prosazování a účinnost obchodních pravidel v roce 2020 se projevil ve zlepšeném sledování opatření, zejména těch, u nichž hrozilo zvýšené riziko obcházení. Zavedení opatření proti obcházení, sledování dovozu, získávání informací od výrobního odvětví o vývoji trhu, jakož i upozorňování celních orgánů na potenciálně rizikový dovoz podpořily závazek Komise ohledně účinné politiky ochrany obchodu. Změna dohledu nad dovozem oceli a hliníku v roce 2020 také poskytla skutečné dovozní statistiky umožňující včasnější odhalení dovozních trendů, které by mohly poškodit ocelářský a hliníkářský průmysl Unie.

V neposlední řadě je třeba řešit i stále komplikovanější a neprůhlednější subvenční programy realizované třetími zeměmi, které poškozují evropské výrobce. V reakci na vyvíjející se subvenční praktiky Komise v roce 2020 poprvé zavedla vyrovnávací opatření proti subvencím, které jedna země poskytovala výrobním závodům sídlícím v jiné zemi a vyvážejícím do EU. Důvodem bylo, že finanční příspěvek poskytovaný třetí zemí bylo možné připsat vyvážející zemi. Uložení opatření dokládá schopnost a odhodlání Komise vypořádat se s novými a inovativními formami subvenčních praktik. Problematice subvencí je věnován samostatný oddíl této zprávy.

Tato 39. zpráva podává informace o antidumpingových, antisubvenčních a ochranných činnostech EU, jakož i o činnosti třetích zemí v oblasti ochrany obchodu vůči EU v roce 2020, a to v souladu s povinností Komise podávat zprávy.

V roce 2020 Komise sledovala 41 opatření na ochranu obchodu, která představovala zvýšené riziko vyhýbání se clu. V případě potřeby Komise upozornila celní orgány v členských státech na to, aby věnovaly zvláštní pozornost dovozu předmětných výrobků. Navíc v případech, kdy měla Komise informace naznačující podvodnou činnost související s dovozem, oznámila to úřadu OLAF. Komise udržovala úzký kontakt s výrobním odvětvím Unie, aby získala další informace o vývoji trhu a rozhodla o nejúčinnějších následných opatřeních. Komise také prověřila platné cenové závazky, aby zajistila jejich plné dodržování ze strany vyvážejících výrobců.

1.2.2Sledování a vymáhání opatření (viz přílohy J, K, M, Q)

Komise začala provádět daná doporučení v požadovaných termínech, a to zlepšením monitorovacích činností zaměřených na zavedená opatření, definováním kritérií pro upřednostňování opatření třetích zemí, jakož i zkoumáním způsobů, jak zvýšit povědomí o nástrojích na ochranu obchodu mezi průmyslovými odvětvími EU. Provádění všech doporučení bude pokračovat, přičemž hodnocení celkové účinnosti opatření na ochranu obchodu je naplánováno na rok 2023.

Zároveň Evropský účetní dvůr doporučil, aby Evropská komise do konce roku 2021: a) zdokumentovala svá posouzení statusu důvěrnosti dokumentů od jednotlivých stran; b) hledala další komunikační kanály pro zvýšení informovanosti zúčastněných stran; c) zlepšila pokyny týkající se příslušných aspektů hospodářské soutěže; d) zlepšila monitorovací činnosti a prováděla pravidelná hodnocení účinnosti opatření na ochranu obchodu; e) zahájila více šetření z vlastní iniciativy a f) používala jasná kritéria pro stanovení priorit při reakci na opatření třetích zemí.

Omezení cestování způsobená pandemií COVID-19 znemožnila provádění běžných ověřovacích postupů po téměř celý rok 2020, zatímco bezpečnostní opatření a související omezení ovlivnila činnost firem. V reakci na to Komise upravila své pracovní postupy, aby zajistila, že budou šetření pokračovat při dodržení řádného procesu, požadavků na transparentnost a zákonných lhůt. To zahrnovalo předkládání dostatečně podrobných informací ze strany společností pro účely analýzy, vytvoření systému dálkové křížové kontroly údajů ze strany nezávislých a ověřitelných zdrojů, jakož i poskytnutí určité flexibility zúčastněným stranám, pokud jde o lhůty pro předkládání údajů. Celkem Komise provedla 26 inspekcí na místě a 83 dálkových křížových kontrol. Přestože systém dálkových křížových kontrol v roce 2020 zajistil pokračující provádění nástrojů na ochranu obchodu, je zatěžující, náročný a představuje pouze dočasné řešení.

Předmětná zpráva je technickým a na faktech založeným dokumentem, který čerpá z řady zdrojů, především z ruských právních předpisů a dalších oficiálních veřejných záznamů v Rusku. Zpráva má popisný charakter a je rozdělena do tří částí. První část se věnuje makroekonomickému popisu ruské ekonomiky, druhá část se zabývá hlavními činiteli výroby využívanými ve všech výrobních procesech (např. práce, energie), zatímco třetí část se zaměřuje na určitá odvětví ruské ekonomiky, zejména ocelářství, výrobu hliníku a chemický průmysl.

Když byla v prosinci 2017 zavedena nová metodika v oblasti dumpingu, právní předpisy stanovily, že Komise by měla vypracovávat zprávy o podstatných zkresleních popisující tržní podmínky v určité zemi nebo odvětví. V této souvislosti vydala Komise v říjnu 2020 zprávu o podstatných zkresleních trhu v ruské ekonomice způsobených vládou.

V šetřeních týkajících se těžkého termografického papíru pocházejícího z Korejské republiky a některých za tepla válcovaných plechů a svitků z nerezavějící oceli z Indonésie, Čínské lidové republiky a Tchaj-wanu Komise upravila cílové ceny po posouzení budoucích nákladů vyplývajících z mnohostranných environmentálních dohod, jichž je EU účastníkem. To mělo za následek, že Komise zvýšila ceny nepůsobící újmu o částky v rozmezí od 6 do 10 EUR za tunu v případě termografického papíru a o 1,5 až 6 EUR za tunu u ocelových plechů a svitků. V jiných případech uzavřených v roce 2020 zúčastněné strany tuto otázku nevznesly.

Při stanovování rozpětí újmy během šetření by výrobní náklady výrobního odvětví EU měly zahrnovat náklady na dodržování mnohostranných environmentálních dohod a úmluv Mezinárodní organizace práce během doby platnosti opatření na ochranu obchodu. Jelikož tyto náklady vznikly výrobnímu odvětví Unie během období uplatňování příslušného opatření, lze je při výpočtu rozpětí újmy zohlednit v cílových cenách / cenách nepůsobících újmu výrobního odvětví Unie.

Když Komise použije novou metodiku výpočtu běžné hodnoty, vybere pro účely početního zjištění nezkreslené běžné hodnoty výrobku vhodnou reprezentativní zemi. Pokud existuje více než jedna země s vhodnými dostupnými údaji, Komise by měla vybírat na základě úrovně sociální a environmentální ochrany ve zvažovaných zemích.

Změny právních předpisů v oblasti ochrany obchodu v prosinci 2017 a červnu 2018 zavedly řadu oblastí, kde by měly být při antidumpingových a antisubvenčních šetřeních pokud možno zohledněny sociální a environmentální normy.

Zatímco Komise malým a středním podnikům nadále pomáhala prostřednictvím svých internetových stránek pro malé a střední podniky , jakož i prostřednictvím asistenční služby a průvodce nástroji na ochranu obchodu, Evropský účetní dvůr doporučil, aby Komise zvýšila povědomí o těchto nástrojích mezi průmyslovými odvětvími, a zejména pak mezi malými a středními podniky. V roce 2020 Komise začala pracovat na informačním balíčku určeném malým a středním podnikům, který vysvětluje příslušné nástroje a způsob, jak k nim získat přístup, a dále i to, co celé řízení obnáší. Informace budou předávány prostřednictvím stávajících kanálů, jako je např. poradní výbor pro přístup na trh, a dále prostřednictvím sítí malých a středních podniků v členských státech i prostřednictvím odvětvových sdružení. V souladu s harmonogramem, který navrhl Evropský účetní dvůr, to bude provedeno v roce 2021.

Vzhledem k tomu, že malé a střední podniky se při řešení ochrany obchodu potýkají s omezenými zdroji, Komise se vždy snažila usnadnit malým a středním podnikům získávání informací o nástrojích na ochranu obchodu a přístup k nim. V roce 2020 Komise prostřednictvím své specializované asistenční služby i nadále poskytovala pomoc takovým společnostem, které byly postiženy nekalými obchodními praktikami, a to jak v EU, tak i ve třetích zemích. Při využívání nástrojů na ochranu obchodu malé a střední podniky využívaly méně náročných dotazníků, a pokud to bylo možné, sladění období šetření s jejich účetním obdobím.

Bylo zahájeno 43 nových šetření, a to 22 ochranných řízení (v porovnání s 30 v roce 2019), 20 antidumpingových a jedno antisubvenční šetření.

Na konci roku 2020 bylo v platnosti 178 opatření na ochranu obchodu, která měla vliv na vývoz z EU, což je o 5 víc než v roce 2019 a představuje to nejvyšší počet v rámci dosavadní monitorovací činnosti Komise. S přihlédnutím k vysokému počtu nových šetření zahájených v roce 2020 (jichž bylo 43 oproti 37 v roce 2019) se očekává, že tato úroveň zůstane stabilní.

·Druhým významným případem, který je nyní předmětem řešení sporů v rámci WTO, byla antisubvenční opatření USA týkající se španělských zralých oliv, která byla uložena v srpnu 2018. Toto šetření bylo zacíleno hlavně na podpůrná opatření EU v rámci společné zemědělské politiky, která jsou považována za nespecifická, nenarušující obchod, a tudíž nenapadnutelná. V prosinci 2020 předseda panelu informoval Orgán pro řešení sporů, že kvůli zpožděním způsobeným celosvětovou pandemií COVID-19 panel předpokládá, že svou závěrečnou zprávu stranám vydá do konce června 2021.

·V lednu 2020 zahájily USA antidumpingové a antisubvenční šetření týkající se dovozu hydraulických koncových bloků z Německa a Itálie. Antisubvenční šetření bylo významné tím, že USA dospěly k závěru, že některé bezplatné povolenky poskytnuté v rámci evropského systému pro obchodování s emisemi (ETS) evropským společnostem vyvážejícím daný výrobek do USA představují napadnutelnou subvenci. Navzdory našemu úsilí tento zásah nevedl k uspokojivému výsledku.

Komise rovněž zasahuje do antisubvenčních šetření zaměřených na režimy podpory EU.

·Pokud jde o dvě ochranná šetření ze strany Filipín a Malajsie, jejichž předmětem byly keramické dlaždice, Komise v obou případech zasáhla. Obě země tato šetření ukončily, aniž by uložily opatření.

·Komise spolu s výrobním odvětvím a členskými státy také úspěšně zasáhla do antidumpingového šetření Rady pro spolupráci v Zálivu ohledně dovozu keramických dlaždic. V důsledku toho bylo z rozsahu šetření vyloučeno Španělsko s vývozem v hodnotě převyšující 200 milionů EUR.

·Komise zasáhla do dvou ochranných šetření vedených Ukrajinou ohledně dovozu hnojiv, což vedlo k ukončení šetření bez uložení opatření. Hodnota vývozu EU činila před tímto šetřením 190 milionů EUR.

Komise zasahuje jak na technické úrovni ve formě písemných podání vyšetřujícím orgánům třetích zemí a účastí na slyšeních, tak i na politické úrovni. V roce 2020 se v této oblasti angažoval jak komisař pro obchod, tak komisař pro zemědělství, kteří předkládali případy svým protějškům v dotyčné třetí zemi, a to buď na jednáních, nebo na základě písemné korespondence. Komise také předkládá případy v příslušných výborech Světové obchodní organizace (WTO). Veškeré zásahy jsou úzce koordinovány s výrobním odvětvím EU a dotčenými členskými státy, přičemž se zaměřují na případy s významným hospodářským dopadem na evropská průmyslová odvětví a se systémovými důsledky.

1.6Činnost v rámci Světové obchodní organizace

Kvůli pandemii COVID-19 zrušila WTO dubnová zasedání Výboru pro subvence a vyrovnávací opatření, Výboru pro antidumpingová opatření a Výboru pro ochranná opatření a v říjnu 2020 uspořádala virtuální zasedání. Neformální skupina pro boj proti obcházení opatření a antidumpingová pracovní skupina pro provádění v roce 2020 nezasedly.

V rámci Výboru pro antidumpingová opatření EU upozornila na řadu šetření třetích zemí, která se týkají vývozců z EU. Jednalo se například o: přezkumné šetření ze strany Jihoafrické celní unie (SACU) týkající se dovozu mražených hranolků z Belgie a Nizozemska; přezkum opatření týkajících se rafinovaného cukru z Dánska, Nizozemska, Spojeného království a Belgie ze strany Kanady a předběžná antidumpingová cla ze strany USA na dovoz hliníkových plechů z běžné slitiny pocházejících ze sedmi členských států EU.

V rámci Výboru pro subvence a vyrovnávací opatření předložily EU, USA a Japonsko společně bod programu týkající se úlohy subvencí jakožto faktoru přispívajícího k nadměrné kapacitě v různých odvětvích ekonomické činnosti. Jedná se o průběžnou činnost, jejímž cílem je porozumět tomu, jakou úlohu subvence hrají, pokud jde o přispívání k nadměrným kapacitám v různých odvětvích. V roce 2020 se diskuse zaměřila na zprávu OECD s názvem „Měření zkreslení na mezinárodních trzích: hodnotový řetězec polovodičů“, jakož i na probíhající práce Globálního fóra pro řešení nadbytku kapacity v ocelářství. Ve druhém případě EU spolu s dalšími členy WTO opětovně vyzvala Čínu, aby obnovila svou účast ve fóru a řešila problém nadměrné kapacity v odvětví oceli.

Během zasedání výboru pro ochranná opatření vznesla EU řadu obav týkajících se následujících šetření: Indonésie: oděvy a oděvní doplňky, Maroko: svařované trubky a duté profily ze železa nebo oceli, Jihoafrická republika: některé válcované výrobky z oceli, Turecko: zubní kartáčky a Ukrajina: polymerní materiály, jakož i vodiče a kabely. EU rovněž obhajovala svůj postoj k ochranným opatřením týkajícím se některých výrobků z oceli, která byla podrobena kritice ze strany Indie, Číny, Ruska, Japonska, Švýcarska a Koreje.

V případech, kdy jsou navzdory zásahům Komise uložena neodůvodněná opatření na ochranu obchodu, může Komise využít řešení sporů v rámci WTO, zejména pokud byly zjištěny významné systémové problémy. V současné době probíhají dvě řízení o řešení sporů zahájená ze strany EU, z nichž se jedno týká kolumbijských antidumpingových cel na mražené hranolky z Belgie, Německa a Nizozemska a ve druhém jde o antidumpingová a antisubvenční cla uložená ze strany USA na dovoz španělských zralých oliv.

V lednu 2020 vydaly EU, USA a Japonsko ministerské prohlášení, v němž nastínily, jak by měla být v budoucnu posílena pravidla WTO pro průmyslové subvence. Tato iniciativa je důležitá v kontextu posilování Dohody WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních s cílem řešit vyvíjející se subvenční praktiky mezi členy. Navrhované změny se týkají například transparentnosti, rozpoznání škodlivých subvencí a definic veřejného subjektu. EU se v tomto procesu i nadále angažuje.

1.7Činnost úředníka pro slyšení

V roce 2020 obdržel úředník pro slyšení 24 žádostí o intervenci a uspořádal 12 slyšení. Kdykoliv strany předložily žádost o intervenci zároveň se žádostí o slyšení útvarům Komise odpovědným za dané šetření, zachoval úředník pro slyšení stejně jako dříve svůj přístup v tom smyslu, že zúčastněné strany by měly své záležitosti nejdříve adresovat útvarům Komise. Úředník pro slyšení by pak zasáhl pouze v případě, že by nebylo nalezeno řešení. Tento přístup umožnil zúčastněným stranám nalézt v polovině případů řešení přímo s týmy, které vedly šetření.

Ve dvou případech úředník pro slyšení prodloužil lhůtu pro podání připomínek. Záležitosti vznesené během slyšení se týkaly žádostí o dodatečné informace, anonymity a důvěrnosti. Jeden výrobce v EU rovněž vznesl otázku týkající se dopadu opatření souvisejících s onemocněním COVID-19 na řízení na ochranu obchodu. Ve všech případech bylo s útvary dosaženo dohody o přezkoumání vznesených otázek nebo o poskytnutí vysvětlení či dodatečných informací.

Objem případů byl v roce 2020 podobný jako v roce 2019. Načasování žádostí bylo sice kvůli pandemii COVID-19 nepravidelné, na druhé straně však byla logistika konání jednotlivých slyšení jednodušší díky absenci cestování.

2Zaměření na využívání subvencí

2.1Trendy v oblasti subvencí

Počet antisubvenčních šetření zahájených ze strany EU během období posledních deseti let zaznamenal ve srovnání s předchozí dekádou významný nárůst z 24 na 32 zahájených šetření. To je spojeno s dramatickou změnou v zemích, jichž se tato opatření dotýkají především. V období 2001 až 2010 připadala většina antisubvenčních šetření zahájených ze strany EU na Indii, Indonésii a Spojené státy, přičemž Indie byla již tradičně na prvním místě s 10 (více než 40 %) z celkového počtu 24 zahájených šetření. V období 2011 až 2020 však připadalo 14 (44 %) z celkového počtu 32 zahájených šetření na Čínu, zatímco Indie, Indonésie a Turecko představovaly pouze kolem 10 % zahájených šetření. Toto číslo týkající se Číny, na kterou připadá většina zahájených antisubvenčních šetření, je ještě více vypovídající na úrovni WTO, kde se během období posledních 10 let celkem 55 % všech zahájených antisubvenčních šetření týkalo právě Číny. Tato skutečnost odráží dopady rozsáhlého a složitého systému subvencování čínského průmyslu, který narušuje obchod. V roce 2020 se dvě ze tří antisubvenčních šetření zahájených ze strany EU týkala Číny a všechna tři uložená konečná antisubvenční opatření se týkala subvencí poskytovaných Čínou – buď přímo v této zemi, nebo v Egyptě. Vzhledem k tomu, že se většina antisubvenční činnosti v roce 2020 týkala subvencí, jejichž původcem byla ve skutečnosti Čína, zaměřuje se zbývající část tohoto oddílu právě na tuto zemi.

1

2

2.1

2.2Souvislosti finanční podpory poskytované ze strany ČLR

Čínská vláda subvencuje své společnosti mnoha způsoby, jimž je kvůli nedostatečné transparentnosti obtížné porozumět. V roce 2006 Čína zavedla koncepci „domácích inovací“ s cílem „ …zvýšit domácí inovační kapacity a považovat je za klíčový prostředek k úpravě hospodářských struktur, transformaci růstového modelu a zlepšení konkurenceschopnosti Číny“. Kombinace této koncepce s čínskou strategií „Go Out“ z roku 1999, která si vytkla za cíl podpořit čínské investice v zahraničí, tvoří základ pro četné typy podpory čínského průmyslu. Strategie a plán„Made in China 2025“ (MIC2025), vydané v roce 2015, jsou rozšířením čínského cíle „domácích inovací“ a zaměřují se na nová a vznikající odvětví, jakož i na tradiční výrobní obory. Na čínskou strategii „Go Out“ navazuje iniciativa Pás a stezka, zahájená v roce 2013, a to rozvíjením obchodních tras a investováním do infrastruktury a průmyslových projektů po celém světě.

Tyto vládní strategie jsou úzce propojeny s velkým množstvím pětiletých plánů, které určují směřování čínské ekonomiky na základě stanovení priorit a cílů pro ústřední i místní orgány. Třináctý pětiletý plán se týkal období 2015–2020. Jedním z prostředků, jejichž pomocí jsou naplňovány cíle pětiletých plánů, je finanční podpora průmyslu. To se potvrdilo, když Čínská lidová banka společně s vládními úřady vydala dokument „Několik stanovisek k tomu, jak zajistit účinnější finanční podporu pro růst a strukturální změny“ (2016) a dokument „Řídící stanovisko k finanční podpoře budování silné výrobní země“ (2017). Tato podpora může mít formu bezplatných nebo levných půjček; uměle levných surovin, dílů, energií a pozemků; osvobození od daní a podpory výzkumu a vývoje a získávání technologií. Tyto subvence přispěly k masivnímu nadbytku globální kapacity v některých odvětvích, jako jsou např. výroba oceli a hliníku. To vedlo k nárůstu objemu nekalého dovozu z Číny, což se projevilo celosvětovým snížením cen a negativně zasáhlo mnoho průmyslových odvětví v dovážejících zemích, včetně členských států EU. Stejně jako v předchozích letech spočívala reakce EU v roce 2020 v řešení problému zavedením vyrovnávacích opatření v odůvodněných případech, včetně přijetí nového přístupu k novým problémům, jak je uvedeno v následujícím oddílu.