Cílem Komise je zejména zvýšit právní jistotu a snížit administrativní zátěž v souvislosti s určitými opatřeními vnitrostátní podpory, usilujícími o přechod nákladu a cestujících ze silnic k méně znečišťujícím druhům dopravy a k řešením, která jsou na základě rozsáhlé rozhodovací praxe Komise navržena způsobem, který zajistí, že narušení hospodářské soutěže budou omezená. Nařízení o blokových výjimkách zvyšují právní jistotu pro členské státy a příjemce podpory, pokud jde o to, jak by opatření měla být navržena. Zároveň zjednodušují postupy vynětím určitých opatření z povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU oznámit státní podporu Komisi před jejím prováděním, pokud je možné na základě rozhodovací praxe Komise stanovit ex ante podmínky slučitelnosti zajišťující, že potenciální narušení hospodářské soutěže jsou omezená.

Pokyny Společenství ke státním podporám železničním podnikům z roku 2008 (dále jen „pokyny pro železnice“) si kladly za cíl kodifikovat a aktualizovat praxi Komise týkající se slučitelnosti podpory podnikům v odvětví železniční dopravy se Smlouvou, a to v návaznosti na vývoj odvětvového právního rámce, a zejména s cílem doprovázet postupné otevírání trhu konkurenci. Kontrola účelnosti pravidel státní podpory, včetně pokynů pro železnice, provedená v roce 2020 potvrdila potřebu revize pravidel státní podpory pro železniční, vnitrozemskou vodní a intermodální dopravu vzhledem k významnému vývoji v oblasti regulace a trhu od roku 2008. Na základě těchto skutečností Komise zvažuje nejen revizi pokynů pro železnice, ale i přijetí pravidel o zvláštních blokových výjimkách, která by pomohla železniční, vnitrozemské vodní a multimodální dopravě (osobní i nákladní) zvládnout ekologickou a digitální transformaci.

Těchto cílů nelze dosáhnout bez rozsáhlých investic členských států. Spektrum investic, které členské státy mohou na podporu nízkoemisních druhů dopravy zvážit, sahá od investic do nových nebo stávajících vozových parků a flotil až po investice do železniční infrastruktury, překládkových terminálů a údržbářských dílen, také proto, aby se tak podpořila poptávka po vozidlech s nulovými emisemi a digitálních řešeních, jež umožňují interoperabilitu mezi druhy dopravy a v rámci jednotlivých odvětví. To vyžaduje pravidla státní podpory, která tyto investice umožní, pokud je taková veřejná podpora nezbytná, a zároveň zachovají a podpoří hospodářskou soutěž v oblasti železniční, vnitrozemské vodní a multimodální dopravy.

Pokud jde o příspěvek k Zelené dohodě pro Evropu, usnadní tento návrh podporu ekologického, efektivního a vzájemně propojeného systému multimodální dopravy, který je nezbytným krokem k dosažení cíle klimatické neutrality Unie do roku 2050. V této souvislosti existuje jasná spojitost mezi tímto návrhem a plánovanou revizí pokynů pro železnice, neboť oba tyto dokumenty mají usnadnit veřejné financování přechodu od silniční dopravy k řešením v oblasti železniční, vnitrozemské vodní a udržitelnější multimodální dopravy, a v konečném důsledku podporují ekologickou a digitální transformaci evropské dopravy, a zároveň zajišťují, že narušení hospodářské soutěže zůstává omezené. Navrhované zmocňovací nařízení pro oblast dopravy by osvobodilo od oznamovací povinnosti opatření, na něž se vztahuje článek 93 SFEU, pro která je možné vymezit jasné podmínky slučitelnosti.

Pokud jde o zájem na zjednodušení pravidel státní podpory, je nezbytné zaujmout jednotný přístup v postupech použitelných na podporu ve formě kompenzace za plnění závazků veřejné služby v segmentech trhu osobní i nákladní dopravy. V čl. 9 odst. 1 nařízení č. 1370/2007 se již stanoví osvobození kompenzace za provozování veřejných služeb od povinnosti předchozího oznámení v souladu s pravidly státní podpory pro veřejné služby v přepravě cestujících. Pro služby v nákladní dopravě však obdobná bloková výjimka pro kompenzaci za veřejné služby v současné době neexistuje. Podpora určená na náhradu za určitá plnění související s pojmem veřejné služby v souvislosti s nákladní dopravou po železnicích, vnitrozemských vodních cestách nebo intermodální dopravou, jak se uvádí v článku 93 SFEU, by proto měla být zahrnuta do oblasti působnosti zmocňovacího nařízení pro oblast dopravy.

Pokud jde o zájem na prosazování pravidel státní podpory, jak uvedla Komise ve svém sdělení o modernizaci státní podpory ze dne 8. května 2012, mělo by se prosazování pravidel státní podpory zaměřit na případy s nejrozsáhlejším dopadem na vnitřní trh. To znamená na jedné straně přísnější kontrolu velkých a potenciálně škodlivých podpor a na druhé straně zjednodušený rozbor případů s pouze omezeným vlivem na obchod a hospodářskou soutěž. Takového zjednodušeného rozboru lze dosáhnout blokovým vynětím těchto kategorií podpory z oznamovací povinnosti.

Komise má proto za to, že taková mezera by měla být zaplněna v zájmu zjednodušení postupů pro členské státy, které stanoví opatření státní podpory pro železniční, vnitrozemskou vodní a multimodální dopravu.

Navrhované zmocňovací nařízení pro oblast dopravy umožňuje Komisi přijímat nařízení o blokových výjimkách pro podporu železniční, vnitrozemské vodní a multimodální dopravy. Přijetí takových nařízení o blokových výjimkách přinese prospěch celé Unii. Za prvé, podpoří zásadní ekologickou a digitální transformaci evropské dopravy v souladu s cíli politik stanovenými v Zelené dohodě pro Evropu. Za druhé, výrazně sníží administrativní zátěž a náklady na investice do nízkoemisních druhů dopravy a na konsolidaci/rozšíření stávajících druhů dopravy a řešení, jež jsou méně znečišťující než silniční doprava. Za třetí, zjednoduší schvalování podpory na určitá plnění související s pojmem veřejné služby a podpoří čistější druhy dopravy a řešení v oblastech a segmentech, ve kterých by jinak doprava probíhala pouze po silnici.

(3)Komise uplatnila článek 93, čl. 107 odst. 1 a článek 108 Smlouvy v řadě rozhodnutí týkajících se určitých kategorií státní podpory určené podnikům působícím v odvětví železniční, vnitrozemské vodní a intermodální dopravy a vypracovala pokyny pro účely posuzování určitých kategorií státní podpory, u nichž se má za to, že odpovídají potřebě koordinovat dopravu. Ze zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nezpůsobuje výrazná narušení hospodářské soutěže, pokud je poskytována prostřednictvím otevřených, transparentních a nediskriminačních postupů a pokud je na základě získaných zkušeností možné stanovit jasné podmínky slučitelnosti.

(4)S cílem zjednodušit administrativu v případech, kdy je narušení hospodářské soutěže omezeno na minimum, by proto Komise měla být zmocněna prohlásit prostřednictvím nařízení, že podpora určená na koordinaci dopravy nebo na náhradu za určitá plnění související s pojmem veřejné služby podle článku 93 Smlouvy je slučitelná s vnitřním trhem a je vyňata z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.

(5)Na státní podporu představující náhradu za plnění závazků veřejné služby v souvislosti s veřejnými službami v přepravě cestujících se již vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007, včetně případů, kdy se členské státy rozhodnou použít uvedené nařízení pro veřejné služby v přepravě cestujících po vnitrozemských vodních cestách a v teritoriálních mořských vodách v souladu s čl. 1 odst. 2 uvedeného nařízení. Kompenzace za provozování veřejných služeb v přepravě cestujících by proto měly být z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučeny.

(6)Při přijetí nařízení, která vyjímají určité kategorie podpory z oznamovací povinnosti stanovené v čl. 108 odst. 3 Smlouvy (dále jen „nařízení o blokových výjimkách“), by měla Komise stanovit účel podpory, kategorie příjemců a prahy omezující vyňatou podporu, podmínky pro kumulaci podpor a podmínky monitorování a připojit další podrobné podmínky, aby tak u podpory poskytované podle tohoto nařízení zajistila slučitelnost s vnitřním trhem.

(7)Je důležité, aby všechny strany mohly ověřit, zda je podpora poskytnuta v souladu s platnými pravidly. Transparentnost státních podpor je proto nezbytná pro správné uplatňování pravidel Smlouvy a vede k lepšímu dodržování pravidel, větší odpovědnosti, vzájemnému hodnocení a – v konečném důsledku – k efektivnějšímu vynakládání veřejných prostředků. Členským státům by proto mělo být uloženo, aby předložily souhrny informací o podporách, které poskytly a na které se vztahuje nařízení o blokových výjimkách. K zajištění transparentnosti opatření přijatých členskými státy by Komise měla tyto souhrny zveřejnit.

(8)Podle čl. 108 odst. 1 Smlouvy má Komise povinnost ve spolupráci s členskými státy průběžně zkoumat všechny existující režimy podpor. Za tímto účelem a k zajištění co největšího stupně transparentnosti a odpovídající kontroly by měla Komise zajistit, aby členské státy zaznamenávaly a uchovávaly informace o uplatňování nařízení o blokových výjimkách přijatých Komisí. Komise by měla rovněž zajistit, aby jí členské státy poskytly alespoň jednou ročně zprávu o uplatňování těchto nařízení o blokových výjimkách. Tyto zprávy by měly být přístupné všem členským státům.

(9)Před přijetím nařízení o blokových výjimkách podle tohoto nařízení by Komise měla umožnit všem zúčastněným stranám, aby předložily své připomínky, což by umožnilo získat co nejkomplexnější a nejreprezentativnější zpětnou vazbu. Za tímto účelem by návrh těchto nařízení o blokových výjimkách měla zveřejnit.

(10)Současně se zveřejněním návrhu nařízení by měl být konzultován Poradní výbor pro státní podpory zřízený článkem 7 nařízení (EU) 2015/1588. V zájmu transparentnosti by však měl být návrh nařízení zveřejněn na internetových stránkách Komise současně s první konzultací Komise s poradním výborem.

(11)Kontrola poskytování podpory zahrnuje velmi složité a různorodé věcné, právní a hospodářské otázky v neustále se měnícím prostředí. Komise by proto měla pravidelně přezkoumávat kategorie podpory, které by měly být vyňaty z oznamovací povinnosti. Za tímto účelem by měla každých pět let předkládat Evropskému parlamentu a Radě hodnoticí zprávu,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Blokové výjimky

1.Komise může prostřednictvím nařízení přijatých v souladu s postupem stanoveným v článku 5 prohlásit, že níže uvedené kategorie podpory ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy jsou slučitelné s vnitřním trhem a nevztahuje se na ně oznamovací povinnost podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy:

a)podpora určená na koordinaci dopravy;

b)podpora určená na náhradu za určitá plnění související s pojmem veřejné služby, s výjimkou kompenzací za provozování veřejných služeb v přepravě cestujících, na které se vztahuje nařízení (ES) č. 1370/2007.

2.Nařízení přijatá podle odstavce 1 stanoví pro každou kategorii podpory:

a)účel podpory;

b)kategorie příjemců;

c)prahy vyjádřené buď jako výše podpory v poměru k souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě maximální výše podpory nebo, v případě některých typů podpory, kdy může být obtížné přesně stanovit výši podpory nebo částku podpory, zejména u nástrojů finančního inženýrství nebo investic rizikového kapitálu či v případech podobné povahy, v podobě maximální míry státní podpory daného opatření nebo vztahující se k němu, aniž je dotčena kvalifikace dotyčných opatření podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy;