PROHLÁŠENÍ O VĚROHODNOSTI 4. V souladu s ustanoveními článku 287 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) provedl Účetní dvůr audit: a) roční účetní závěrky institutu, jež obsahuje finanční výkazy (3) a zprávy o plnění rozpočtu (4) za rozpočtový rok 2015; b) legality a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá. Odpovědnost vedení 5. Vedení odpovídá za vypracování a věrnou prezentaci roční účetní závěrky institutu a za legalitu a správnost operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá (5): a) Součástí odpovědnosti vedení za roční účetní závěrku institutu je navrhnout, zavést a provádět vnitřní kontrolní systém relevantní pro sestavení a věrnou prezentaci účetní závěrky, jež neobsahuje významné (materiální) nesprávnosti způsobené podvodem nebo chybou, zvolit a uplatňovat vhodné účetní metody na základě účetních pravidel přijatých účetním Komise (6) a provádět účetní odhady, které jsou s ohledem na dané okolnosti přiměřené. Ředitel schvaluje roční účetní závěrku institutu poté, co ji účetní institutu sestavil na základě všech dostupných informací a vypracoval k účetní závěrce osvědčení, v němž se mimo jiné uvádí, že účetní má přiměřenou jistotu, že účetní závěrka ve všech významných (materiálních) ohledech podává věrný a poctivý obraz finanční situace institutu. b) Odpovědnost vedení za legalitu a správnost uskutečněných operací a dodržování zásady řádného finančního řízení spočívá v navržení, zavedení a vykonávání účinného a efektivního systému vnitřní kontroly, včetně odpovídajícího dohledu a vhodných opatření, aby nedocházelo k nesrovnalostem a podvodům, a v případě nutnosti též soudního řízení za účelem zpětného získání neoprávněně vyplacených nebo použitých prostředků. Odpovědnost auditora 6. Účetní dvůr je na základě svého auditu povinen předložit Evropskému parlamentu a Radě (7) prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti roční účetní závěrky a legality a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá. Účetní dvůr provedl audit v souladu s mezinárodními auditorskými standardy a etickými kodexy vydanými Mezinárodní federací účetních (IFAC) a mezinárodními standardy nejvyšších kontrolních institucí vydanými Mezinárodní organizací nejvyšších kontrolních institucí (INTOSAI). V souladu s těmito standardy je Účetní dvůr povinen naplánovat a provést audit tak, aby získal přiměřenou jistotu, že roční účetní závěrka institutu neobsahuje významné (materiální) nesprávnosti a že uskutečněné operace jsou legální a správné. 7. Audit zahrnuje provedení auditorských postupů, jejichž cílem je získat důkazní informace o částkách a údajích zveřejněných v účetní závěrce a o legalitě a správnosti operací, na nichž se tato účetní závěrka zakládá. Výběr postupů závisí na úsudku auditora, včetně posouzení rizika významných (materiálních) nesprávností v účetní závěrce a rizika, že uskutečněné operace nejsou ve významné (materiální) míře, ať z důvodu podvodu nebo chyby, v souladu s požadavky právního rámce Evropské unie. Při vyhodnocování těchto rizik auditor zkoumá veškeré vnitřní kontroly, které se vztahují k sestavení a věrné prezentaci účetní závěrky, a zavedené systémy dohledu a kontroly, jejichž cílem je zajistit legalitu a správnost operací, a navrhuje auditorské postupy, které jsou za daných okolností vhodné. Při auditu se rovněž hodnotí vhodnost uplatňovaných účetních zásad, přiměřenost provedených účetních odhadů a také celková prezentace účetní závěrky. V souladu s čl. 208 odst. 4 finančního nařízení EU (8) vzal Účetní dvůr při vypracovávání této zprávy a prohlášení o věrohodnosti v úvahu auditní činnost nezávislého externího auditora provedenou v souvislosti s účetní závěrkou institutu. 8. Účetní dvůr se domnívá, že získané důkazní informace jsou dostatečné a vhodné k tomu, aby na jejich základě mohl vydat prohlášení o věrohodnosti. Výrok o spolehlivosti účetní závěrky 9. Podle názoru Účetního dvora roční účetní závěrka institutu ve všech významných (materiálních) ohledech věrně zobrazuje jeho finanční situaci k 31. prosinci 2015 a výsledky jejího hospodaření a peněžní toky za daný rok v souladu s ustanoveními jeho finančního nařízení a účetních pravidel, která přijal účetní Komise. Východisko pro výrok s výhradou o legalitě a správnosti uskutečněných operací Nesprávná paušální sazba pro výpočet nepřímých způsobilých nákladů v souvislosti s granty 10. EU přispívá do rozpočtu institutu v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 v rámci finančního přídělu pro program Horizont 2020 (H2020), což znamená, že institut musí uplatňovat pravidla platná pro tento program. Horizont 2020 je nástupnický program sedmého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (7. RP), přijatý rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1982/2006/ES (9), který trval od roku 2007 do roku 2013. EIT nebyl do tohoto programu zapojen. 11. S platností od 1. ledna 2014 uvedl institut své finanční nařízení do souladu s pravidly programu Horizont 2020 a od tohoto data uplatňuje pro výpočet nepřímých způsobilých nákladů souvisejících s granty pouze jednotnou 25 % paušální sazbu (10). V říjnu 2013 EIT na základě posouzení podnikatelských plánů na rok 2014 oficiálním dopisem informoval znalostní a inovační společenství o možném uplatnění této sazby. V rozporu s příslušným ustanovením však grantové dohody z roku 2014, uzavřené se znalostními a inovačními společenstvími v únoru 2014, nadále uvádějí pro neziskové veřejné subjekty, vysokoškolské instituce, výzkumné organizace a malé a střední podniky paušální sazbu ve výši 40 %. 12. Tuto 40 % paušální sazbu umožňoval čl. 75 odst. 8 finančních pravidel EIT (uplatňovaných do přijetí jeho finančního nařízení), které byly zrušeny 1. ledna 2014. Finanční nařízení EIT sice stanoví přechodné období pro dva články uvedených finančních pravidel, ale pro čl. 75 odst. 8 takovéto přechodné období, umožňující uplatnit 40 % paušální sazbu, nestanoví. Ani v pravidlech H2020 se s přechodným obdobím nepočítá. Článek 57 pravidel H2020, který se zabývá přechodem mezi 7. RP na Horizont 2020, v odstavci 2 uvádí, že „tímto nařízením [pravidly programu Horizont 2020] není dotčeno pokračování nebo změna … příslušných akcí… do udělení finanční pomoci Komisí nebo financujícími subjekty podle rozhodnutí č. 1982/2006/ES [7. RP] nebo podle ostatních právních předpisů vztahujících se na uvedenou pomoc ke dni 31. prosince 2013, které se nadále použijí na dané akce až do doby jejich ukončení“. Nicméně EIT nebylo součástí 7.RP, takže finanční podporu nepřidělovalo podle jeho pravidel. Finanční pravidla EIT tedy nespadají do právních předpisů, které se vztahují na tuto pomoc [7.RP]. Přechodná ustanovení podle čl. 57 odst. 2 pravidel H2020 proto nelze uplatnit na grantové dohody z roku 2014 a související platby. 13. Vzhledem k absenci platného právního základu je paušální 40 % sazba za proplacení nepřímých způsobilých nákladů nesprávná. Celková výše přeplatku v důsledku uplatnění této paušální sazby je 5,5 milionu EUR, což odpovídá 3 % grantových operací za rok 2015 (11). Výsledek ověřování ex post u grantových operací za rok 2014 14. Výsledkem chyb zjištěných při ověřování ex post u vzorku grantových operací za rok 2015, po opravě přeplatku popsaného v bodě 13, je 2 % míra zbytkových chyb u grantových operací roku 2014 (1,46 % bez takové opravy). Souhrnná míra chyb 15. Souhrnná míra chyb vzniklých v důsledku skutečností popsaných v bodech 10 až 14 je 5 % u grantových operací za rok 2015, resp. 4,9 % celkových výdajů roku 2015. Výrok s výhradou o legalitě a správnosti uskutečněných operací 16. Podle názoru Účetního dvora, s výhradou vlivu skutečností uvedených ve východisku pro výrok s výhradou v bodech 10–15, jsou operace, na nichž se zakládá účetní závěrka za finanční období končící 31. prosince 2015, ve všech významných (materiálních) ohledech legální a správné.