Díky těmto seminářům vyšlo najevo, že v zájmu vymezení optimální strategie technického zavádění nástrojů IT je nezbytné kombinovat právní a technické aspekty. Někteří účastníci uvedli, že by měl být zveřejněn jasný plán budoucích technických verzí datového modelu ESPD, aby tak členské státy měly možnost v předstihu plánovat a účinně přidělovat zdroje. Další bod v diskuzi se týkal kompatibility vnitrostátních verzí ESPD s verzí EU.

Za účelem analýzy stávající situace v zemi, diskuse o možnostech zavádění, které připadají v úvahu, a poskytnutí pomoci k usnadnění zavádění ESPD byly v každém členském státě zorganizovány semináře. Setkání se zúčastnilo široké spektrum relevantních zúčastněných stran (orgány veřejné moci, zástupci registrů dokladů, poskytovatelé řešení elektronického zadávání zakázek, uživatelé atd.), díky nimž se vedla konstruktivní diskuze. V období od srpna 2016 do 28. února 2017 se uskutečnilo 18 seminářů (do léta 2017 budou navštíveny všechny členské státy).

Služba eESPD je zacílena na podporu v členských státech pouze v přechodné fázi, neboť plného potenciálu ESPD by mělo být využito při integraci „vnitrostátního“ ESPD do systémů elektronického zadávání zakázek a rejstříků či databází osvědčení/dokladů každého členského státu. Díky tomu bude možno dosáhnout tří různých cílů: lepšího přizpůsobení a adaptace na vnitrostátní podmínky, podpory digitalizace veřejné správy, vytvoření základny pro zjednodušení řízení zavedením zásady „pouze jednou“ (Once-Only Principle, dále jen „OOP“). Vnitrostátní řešení ESPD jsou již k dispozici v Dánsku, Finsku, Nizozemsku a Slovinsku. Ačkoli byl eESPD Komise vyvinut pouze jako přechodný nástroj, vykazuje velmi vysoké využití (viz tabulka č. 2 v příloze zprávy).

Co se týká plánů na zavedení ESPD v členských státech, které jej dosud nezavedly, některé z těchto členských států uvedly, že v úvodní fázi plánují využít službu vyvinutou Komisí nebo její open source verzi, a tři z těchto členských států vyvinou vnitrostátní řešení pomocí datového modelu, který bude k dispozici v roce 2017. Žádný z členských států v této skupině neuvedl, že by hodlal používat tištěnou verzi.

Směrnice 2014/24/EU vyžaduje zprávu o praktickém uplatňování ESPD s ohledem na technický rozvoj databází v členských státech. Výrazným zjednodušením veřejných zadávacích řízení je integrace ESPD do databází a/nebo IT systémů pro předběžné ověřování způsobilosti dodavatelů. Tyto systémy umožňují kontrolovat, zda dodavatelé splňují kritéria pro vyloučení či kvalifikační kritéria pro výběr používaná ve veřejných zadávacích řízeních (například ověřování – v konečné fázi automatické – toho, zda dodavatel není insolventní, poskytování relevantních údajů veřejným zadavatelům atd.).

Z grafu č. 4 níže vyplývá, že dvě třetiny členských států (Belgie, Bulharsko, Kypr, Česká republika, Estonsko, Finsko, Francie, Německo, Řecko, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Malta, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Španělsko a Spojené království) plánují tuto integraci uskutečnit, čímž uznávají význam ESPD jako jednoho z prvků digitalizace veřejné správy.

Graf č. 4: Členské státy, které plánují integrovat ESPD do systému pro předběžné ověření způsobilosti dodavatelů

Průzkum se také zaměřil na možnost kupujících získat doklady požadované v rámci veřejného zadávacího řízení přímo prostřednictvím přístupu do vnitrostátní databáze (vnitrostátní rejstřík veřejných zakázek, virtuální spis společnosti, systém uchovávání elektronických dokumentů nebo systém předběžného ověření způsobilosti). Toto se často nazývá zásadou „pouze jednou“ (Once-Only Principle, „OOP“), podle níž by dodavatelé neměli být žádáni (nebo by měli být požádáni nejvýše jednou) o poskytnutí údajů k prokázání, že splňují požadavky stanovené správním postupem, neboť tyto údaje už jsou k dispozici v databázích orgánů veřejné moci.

Graf č. 5: Je možné, aby veřejní zadavatelé získali podklady požadované v rámci veřejného zadávacího řízení přímo prostřednictvím přístupu do vnitrostátní databáze?

Legenda:

ano/zcela – ano, u všech (kategorií) veřejných zadavatelů

ano/částečně – ano, ale jen u některých (kategorií) veřejných zadavatelů (např. ústředních policejních orgánů, daňových orgánů atd.)

ne – žádný přístup do vnitrostátních databází

Členským státům byla položena otázka, zda plánují integrovat ESPD do některých z výše uvedených IT systémů. Z odpovědí členských států (viz graf č. 5) vyplynuly dvě protichůdné situace: na jedné straně v 11 členských státech ještě není možné, aby veřejní zadavatelé získali dokumenty požadované v rámci veřejného zadávacího řízení přímo prostřednictvím přístupu do vnitrostátní databáze. Z toho vyplývá, že databáze v těchto správách nejsou přístupny jiným částem správy k nahlédnutí či propojení. Je to také známkou toho, že vývoj OOP ještě nezačal. Na druhé straně v 11 členských státech mají všichni veřejní zadavatelé přístup do vnitrostátních databází a mohou přímo dohledat doklady a osvědčení dodavatele. Tato možnost se však vztahuje pouze na určitý typ dokumentů, například těch, které souvisejí s důvody pro vyloučení (dle informací poskytnutých Finskem, Německem, Lotyšskem, Litvou a Španělskem), zatímco další dokumenty musí poskytnout dodavatelé. Zdá se, že tyto členské státy začaly se zaváděním zásady OOP s cílem snížit administrativní zátěž všech zapojených stran. Konkrétně Lotyšsko a Litva již zavedly systém, který umožňuje všem kupujícím automaticky dohledávat a ověřovat splnění některých typů požadavků dodavateli. Tyto členské státy mají v plánu propojit ESPD se všemi rejstříky, aby tak byly pokryty všechny body a bylo umožněno zjednodušené ověřování údajů.

Zbývající odpovědi členských států také poukazují na třetí situaci, při níž je přístup omezen na určité kategorie veřejných zadavatelů (např. pouze centrální policejní orgány, daňové orgány atd.). To odpovídá situaci v malé skupině pouhých šesti členských států.

Očekávaný a odhadovaný prospěch plynoucí ze zavedení ESPD

Cílem průzkumu v členských státech bylo shromáždit údaje o dopadu, který mělo používání ESPD v prvních měsících uplatňování. V několika členských státech se však ESPD zatím používal pouze po krátkou dobu, a na provedení takového posouzení je tedy příliš brzy. Tuto skupinu tvoří Estonsko, Francie, Německo, Irsko, Lucembursko, Malta a Slovinsko.

Kvantitativní odhad dopadu na společnosti poskytly nakonec pouze dva členské státy: podle Dánska přínosy dosáhnou 12 milionů EUR ročně, zatímco Chorvatsko uvedlo 83% snížení nákladů při přípravě nabídek, pokud jde o prokazování. Žádný členský stát se zatím nepokusil kvantifikovat přínosy plynoucí ze snížené administrativní zátěže pro kupující.