Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu - Hodnocení politiky v oblasti životního prostředí za rok 2005 {SEK(2006) 218} /* KOM/2006/0070 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 16.2.2006 KOM(2006) 70 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISERADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Hodnocení politiky v oblasti životního prostředí za rok 2005{SEK(2006) 218} ÚVOD Rok 2005 byl pro politiku životního prostředí rokem výzev. Z širokého hlediska ho určovaly tři hlavní skupiny událostí: - Byly podniknuty významné kroky v boji proti změně klimatu. Kjótský protokol vstoupil v platnost a v EU bylo zahájeno uplatňování největšího světového systému pro obchodování s emisemi CO2. Montrealská konference o změně klimatu připravila půdu pro celosvětový postup po roce 2012, včetně způsobů, jak zapojit země, které v současnosti nepodléhají závazkům z Kyóta. - Přijetím pěti tematických strategií do ledna 2006 položila Komise základy pro další etapu politiky životního prostředí. Strategie představují rámec pro postup v příštích dvou desetiletích v oblasti mořského prostředí, městského prostředí, znečišťování ovzduší, využívání zdrojů a v oblasti opadu. Práce v dalších dvou oblastech – ochraně půdy a pesticidech – značně pokročila a jejich přijetí se očekává na počátku roku 2006. Dále bylo v Radě i Parlamentu dosaženo významného pokroku v oblasti registrace, hodnocení a autorizace při nakládání s chemickými látkami (REACH) a přijetí nařízení se očekává v roce 2006. - Hodnocení[1] strategie udržitelného rozvoje EU vytyčilo nový rámec pro řešení dlouhodobých ekonomických, sociálních a ekologických trendů a jejich součinnosti. Obnova lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost a vypracování vnitrostátních programů reforem členskými státy vyzdvihlo úlohu životního prostředí v oblasti růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti[2]. Všechny tyto události se odehrály na pozadí celosvětového tlaku na přírodní zdroje, zvýšených cen ropy a klimatických katastrof v Evropě, což poukázalo na závislost našich ekonomik a společností na životním prostředí. Toto hodnocení se zabývá nejdůležitějšími problémy v oblasti politiky životního prostředí EU v roce 2005. V první kapitole zkoumá úlohu politiky životního prostředí v lisabonské strategii pro růst a zaměstnanost. Poté souhrnně hodnotí hlavní vývoj politiky ve čtyřech prioritních oblastech šestého akčního programu pro životní prostředí za rok 2005, předkládá nově zveřejněné důkazy a vytyčuje hlediska pro činnost v roce 2006[3]. 1. POLITIKA ŽIVOTNÍHO PROSTŘEDÍ A STRATEGIE PRO RŮST A ZAMĚSTNANOST: EKOLOGICKÁ INOVACE A LEPŠÍ PRÁVNÍ ÚPRAVA Hlavní body Politika životního prostředí je součástí lisabonského partnerství pro růst a zaměstnanost Dokument „ Evropské životní prostředí, stav a výhled 2005“ , který připravila Evropská agentura pro životní prostředí[4], uvádí, že politika životního prostředí EU má určité pozitivní dopady, počínaje ochranou životního prostředí až po kvalitu ovzduší. Dokument rovněž poukazuje na to, že problémy v oblasti životního prostředí, kterým EU v současnosti čelí, jsou zakořeněny v modelech neudržitelné spotřeby a výroby, které i nadále představují hlavní překážku v dalším zlepšení. Uvádí, že prevence znečišťování je levnější než čištění a dokazuje, že účinná ochrana životního prostředí se může slučovat s hospodářským růstem. Když v březnu Evropská rada podpořila návrh obnovené strategie růstu a zaměstnanosti předložený Komisí, hlavy států a předsedové vlád jasně naznačili, že je potřeba vidět ho v širším kontextu požadavku udržitelného rozvoje a že by měl vést k vzájemné součinnosti ekonomických, ekologických a sociálních oblastí. To se odrazilo v přijetí 24 integrovaných pokynů, které Komisi a členským státům poskytují návod na zaměření jejich programů reformy a prosazují ekologickou inovaci[5] a lepší právní úpravu v oblasti životního prostředí. Prosazování ekologické inovace Ekologická inovace a technologie v oblasti životního prostředí mohou podpořit hospodářský růst a přispět k dosažení cílů zaměstnanosti[6]. Ekologická průmyslová odvětví EU představují zhruba 1/3 celosvětového trhu, zaměstnávají přes 2 milióny lidí a vytváří přebytek obchodní bilance EU přesahující 600 miliónů EUR. Růst tohoto odvětví se od poloviny 90. let zvyšuje o 5 % ročně. Členské státy si ve svých vnitrostátních programech reformy uvědomily tyto příležitosti. Soustředily se na výzkum a rozvoj, prosazování energetické účinnosti a využívání ekologických veřejných zakázek a ekonomických nástrojů, například zdanění. Na úrovni Společenství byly podniknuty následující kroky k prosazování ekologické inovace: - Provádění akčního plánu pro technologie životního prostředí (ETAP) vypracovaného Společenstvím se urychlilo díky plánům ETAP, které členské státy připravují. - Rámcový program pro konkurenceschopnost a inovaci (2007-2013)[7] vyčlenil pětinu svého navrhovaného rozpočtu na podporu ekologické inovace. Navrhovaný sedmý rámcový program pro výzkum a technologický rozvoj, jakož i nové obecné zásady v oblasti soudržnosti na léta 2007-2013, kladou důraz na ekologickou inovaci. Úloha a využití lepší právní úpravy v politice V roce 2005 zařadila Komise lepší právní úpravu na čelní místo svého programu jako prostředek hospodárného dosažení cílů politiky. Politika životního prostředí EU byla v popředí zájmu programu lepší právní úpravy, při navrhování nové politiky a zvyšování účinnosti stávající politiky. Podpora vývoje nové politiky Politika v oblasti životního prostředí zavedla nové koncepce, které se nyní staly běžnou praxí v oblasti lepší právní úpravy, především co se týká posuzování dopadů, rozsáhlé konzultace se zúčastněnými subjekty a integrovaného přístupu k otázkám politiky. V roce 2005 byly zveřejněny 4 tematické strategie , které na základě podrobné analýzy vytyčují krátkodobé a dlouhodobé cíle politiky. Například tematická strategie o znečišťování ovzduší byla vypracována na základě 5leté analýzy. Zhodnocení dopadů bylo vypracováno s pomocí odborníků a na základě stovky jednání se zúčastněnými subjekty a veřejných konzultací, které vyvolaly 11 000 reakcí. K prošetření ekonomických, sociálních a ekologických dopadů různých potenciálních politik byl vyvinut odborně přezkoumaný špičkový modelový systém. Zkoumal souvislosti mezi znečištěním ovzduší a jinými oblastmi: lidským zdravím, překyselením půdy, eutrofizací vody a dalšími činnostmi vedoucími ke snížení emisí uhlíku. Jak tematické strategie, tak i jiné politiky životního prostředí použily ke zvolení nejlepšího nástroje politiky podrobnou analýzu dopadů a rovněž zvážily tržní alternativy přímé regulace . Bylo analyzováno administrativní zatížení a dopady na konkurenceschopnost, což umožnilo určit součinnosti. Například studie vypracované pro účely tematické strategie v oblasti odpadů naznačily, že osvědčené postupy v oblasti snižování odpadu by výrobcům mohly ušetřit 2,9 až 4,2 miliard EUR ročně.[8] Politika a účinné provádění se opírají o kvalitní shromažďování údajů . Komise a Evropská agentura pro životní prostředí prosazovaly pro zlepšení přístupu k údajům, zvýšení jejich kvality a použitelnosti a snížení administrativních nákladů a překrývání údajů společný informační systém. Zjednodušení Plnění stávajících cílů hospodárnějším způsobem je důvodem pro zefektivnění (či zjednodušení) stávajících právních předpisů. Komise se drží probíhajícího programu, který zčásti využívá tematických strategií: strategie o znečišťování ovzduší sjednotí pět zákonů o kvalitě ovzduší do jednoho kratšího a sjednotí definice a přezkoumá požadavky na podávání zpráv. Tematická strategie v oblasti odpadu navrhuje přezkum rámcové směrnice o odpadech, zrušení směrnice o nakládání s odpadními oleji a další zjednodušení. Účinnost a lepší provádění V roce 2005 zvýšila Komise své úsilí pomoci členským státům snadněji a účinněji uplatňovat právní předpisy Společenství týkající se životního prostředí prostřednictvím výměny osvědčených metod. V rámci zefektivnění postupu v případech protiprávního jednání zahájila Komise proti několika zemím „horizontální případy“ (sloučení několika případů protiprávního jednání), zaměřené na řešení strukturálních nedostatků v oblasti provádění. V důsledku lepšího provádění lze rovněž hospodárněji docílit lepších výsledků v oblasti životního prostředí. Výhled na rok 2006 - Komise bude klást stále větší důraz na zlepšení provádění a prosazování prostřednictvím spolupráce s členskými státy. Komise hodlá předložit program pomoci při dosahování souladu u malých a středních podniků , který má malým a středním podnikům pomoci překonat potíže s prováděním. - Komise hodlá předložit dokument vyzdvihující příležitosti a metody pro širší využívání ekonomických nástrojů v politice životního prostředí EU. - Komise počítá se zjednodušením dalších oblastí právních předpisů v budoucích třech letech.[9] Zjednodušení je rovněž klíčovou součástí širšího přezkumu politiky, např. přezkumu politiky průmyslových emisí zahájeného v roce 2005. 2. ÚSPĚCHY, TRENDY A VÝHLED V PRIORITNÍCH OBLASTECH ŠESTÉHO AKČNÍHO PROGRAMU PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ 2.1. Změna klimatu Hlavní body Rok 2005 představuje mezník – bylo zahájeno obchodování s emisemi, v platnost vstoupil Kyótský protokol a rovněž byla zahájena druhá etapa Evropského programu pro změnu klimaty (ECCP). Vrcholem byla montrealská konference, která přinesla nové impulsy pro činy na celosvětové úrovni. Byl zahájen systém EU pro obchodování s emisemi (ETS), který je největším na světě. Stanovením ceny emisí uhlíku podpoří změny v investičním režimu 11 500 producentů průmyslových emisí a stane se hospodárným prostředkem pro snížení emisí. Rada potvrdila, že globální teploty by v budoucnu neměly stoupnout o více než 2°C ve srovnání s úrovní před industrializací, a naznačila tak, že by v průmyslově rozvinutých zemích mělo dojít k většímu snížení emisí. Druhá etapa Evropského programu pro změnu klimatu tak zahájí definování politiky v oblasti domácností, průmyslu, obchodu a dopravy, jakož i politik přizpůsobování. Pro další rozvoj doporučila Komise zahrnutí emisí v letecké dopravě do systému EU pro obchodování s emisemi. [10] Ve svém prohlášení „Jak zvítězit v boji proti celosvětové změně klimatu" [11] připravila Komise počátkem roku půdu pro mezinárodní diskuzi o krocích po roce 2012, k jejímž hlavním prioritám patří: širší účast rozvinutých a rozvojových zemí, které v současnosti nepodléhají závazkům z Kyóta, zahrnutí dalších oblastí politiky, podpora vývoje a zavádění nízkoemisních technologií, používání pružných tržně založených nástrojů a zahrnutí politik přizpůsobení. Konference Organizace spojených národů o změně klimatu v Montrealu přinesla nové podněty k činům na celosvětové úrovni. Byla zakončena přijetím více než 40 rozhodnutí, která posílí úsilí v boji proti změně klimatu, včetně: - přijetí pravidel Kyótského protokolu (Marrákešské dohody) a režimu souladu a stanovení potřebných pravidel a postupů pro jejich účinné fungování, - zahájení mechanismu společného provádění a podpora mechanismu čistého rozvoje (CDM), jakož i financování institucí CDM. To umožní společnostem v EU investovat do čistých technologií v rozvojových zemích výměnou za emisní kredity a naznačuje, že investice do čistých technologií se budou i nadále vyplácet. - přijetí 5letého pracovního programu úpravy nevyhnutelných důsledků změny klimatu, - dohoda se zeměmi, jež nepodléhají Kyótskému protokolu, s cílem projednat dlouhodobou činnost. Komise rovněž zveřejnila akční plán pro biomasu, jehož cílem je urychlit rozvoj energie z biomasy, snížit emise a povzbudit ekonomiku venkovských oblastí. Nová zjištění Díky připravovaným opatřením a využívání kyótských mechanismů dosáhne EU svých cílů z Kyóta a sníží své emise o 9,4 % pod úroveň základního roku do roku 2010[12]. Emise skleníkových plynů v EU-25 se v letech 2002 až 2003 zvýšily o 1,5 % a v poslední době rovněž došlo ke zvýšení emisí v důsledku spalování uhlí a emisí v domácnostech a sektoru služeb. Nejaktuálnější údaje o emisích v EU-15 vykazují pokles pouze o 1,7 % ve srovnání s rokem 1990.[13] - Rok 2005 byl patrně celosvětově vůbec nejteplejším rokem v dějinách[14], což vedlo k tomu, že evropské suchozemské ekosystémy se staly čistými producenty CO2[15]. - Změny teplot, extrémní počasí a změny ve využívání půdy způsobují uvolňování skleníkových plynů z půdy. Patnáctiprocentní pokles obsahu uhlíku v povrchové půdě na některých místech ve Spojeném království za posledních 25 let (má se za to, že většina uhlíku se uvolnila ve formě CO2) by negoval veškerý pokles emisí uhlíku způsobených člověkem od roku 1990[16]. - Ochlazování atmosféry způsobené znečišťujícími částicemi překrylo veškeré důsledky oteplování vyvolaného skleníkovými plyny, se zvyšováním kvality ovzduší však dojde ke snížení ochlazování[17]. - Zelená kniha o energetické účinnosti[18] stanovila do roku 2020 úspory energie o 20 %, což každoročně sníží odhadované náklady na energii EU o 60 miliard EUR a rovněž sníží emise skleníkových plynů a závislost na dovozu energie. - Investice rizikového kapitálu do technologií čisté energie vzrostly mezi lety 2000-2004 o 150 %. Objem trhu s obnovitelnou energií by do roku 2020 mohl dosáhnout 1,4 biliónů EUR[19]. Výhled na rok 2006 - EU převezme aktivní úlohu v dialogu o dlouhodobých opatřeních, který bude následovat po montrealské konferenci, včetně nové pracovní skupiny pro závazky průmyslově rozvinutých zemí po roce 2012 a přezkumu Kyótského protokolu. - Systém EU pro obchodování s emisemi bude podle směrnice z roku 2003 přezkoumán do poloviny června. S ohledem na legislativní návrh o letectví bude zváženo začlenění nových odvětví a nových skleníkových plynů[20]. - EU bude pokračovat ve svém mezinárodním úsilí učinit pokrok v kyótském procesu, aby zahrnoval širší účast všech hlavních producentů emisí, včetně USA, Číny a Indie. - Komise předloží akční plán energetické účinnosti na podporu snižování naší energetické závislosti, zvyšování růstu a boje proti změně klimatu. - Komise zveřejní sdělení o technologiích čistého spalování uhlí za účelem podpory technologického rozvoje a strategii EU pro biopaliva navrhující směrování politiky po roce 2010. - V rámci Evropského programu pro změnu klimatu II (ECCP II) bude věnována zvýšená pozornost přizpůsobení. 2.2. Biologická rozmanitost a ekosystémy Hlavní body Zpráva Organizace spojených národů Posouzení ekosystému na konci tisíciletí (Millenium Ecosystem Assessment – MEA) dospěla k závěru, že „pro dosažení významného snížení ztráty biologické rozmanitosti na všech úrovních do roku 2010 by bylo zapotřebí vyvinout nebývalé úsilí“[21]. Ekosystémy poskytují ekologické služby, které jsou pro kvalitu života a ekonomickou prosperitu zásadní. Evropská rada v březnu zdůraznila potřebu integrace politiky „vzhledem k důležitosti biologické rozmanitosti pro některá ekonomická odvětví“. Komise zařadila biologickou rozmanitost do tematických strategií (TS), a to především do: - tematické strategie o mořském prostředí , jejímž cílem je ochrana základny zdrojů, na níž závisí ekonomické a sociální činnosti - tematické strategie o znečišťování ovzduší , jejímž cílem je snížení dvou hlavních tlaků na biologickou rozmanitost – acidifikace a eutrofizace. Dokončování soustavy Natura 2000 značně pokročilo. Ochrana biologické rozmanitosti byla dále zahrnuta do společné zemědělské politiky, především prostřednictvím strategických pokynů Společenství pro rozvoj venkova[22] a přijetí nařízení o rozvoji venkova[23], které poskytují možnosti financování užitečných zemědělských a lesnických činností. Na mezinárodním poli posílila EU zahrnování záležitostí souvisejících s biologickou rozmanitostí do svých programů pomoci a úspěšně spolupracovala na mnohostranných opatřeních, především na Úmluvě o biologické rozmanitosti (CBD). Nová zjištění [24] - Mnohé evropské druhy jsou i nadále ohroženy – např. 42 % původních savců, 15 % ptactva a 52 % sladkovodních ryb[25]. - Nedostatek pozornosti věnované vazbám mezi biologickou rozmanitostí a ekonomickým rozvojem ohrozí plnění rozvojových cílů tisíciletí. - Stav převážné většiny služeb souvisejících s ekosystémy, například rybolovu z mořských lovišť, výroby dřeva či čištění vody, se za posledních 15 let zhoršil. Výhled na rok 2006 - Komise předloží tematickou strategii pro ochranu půdy. - Sdělení o biologické rozmanitosti určí hlavní problémy a priority do roku 2010 a dále, včetně optimalizace přínosů biologické rozmanitosti v rámci stávající politiky. - V EU-25 bude dokončena soustava Natura 2000 a bude rozšířena i na mořské prostředí. - Osmá konference zúčastněných stran Úmluvy o biologické rozmanitosti (CBD), která se bude konat v březnu, se bude zabývat celosvětovou sítí chráněných území v mořských oblastech, dalšími jednáními o mezinárodním režimu sdílení přístupu a výhod a lepším prováděním. - V rámci Evropského akčního plánu pro potraviny pocházející z ekologického zemědělství a pro ekologické zemědělství[26] zahájí Komise celoevropskou propagační kampaň s cílem zvýšit informovanost o výhodách potravin pocházejících z ekologického zemědělství. 2.3. Životní prostředí a zdraví Hlavní body Znečištění životního prostředí je pro Evropu velkou finanční zátěží, především v oblasti dopadů znečištění na zdraví. Návrh iniciativy REACH bude významným přínosem pro zdraví a životní prostředí a zároveň bude zabezpečovat konkurenceschopnost průmyslu v EU. Nahradí 40 stávajících právních aktů a vytvoří jeden systém pro všechny chemické látky. Pokud jde o iniciativu REACH, bylo dosaženo významného pokroku. Návrh prošel prvním čtením v Evropském parlamentu a Rada dosáhla politické dohody. Dvě strategie – týkající se znečišťování ovzduší a rtuti – určily další náklady související s životním prostředím a zdravím a stanovily opatření k jejich snížení. Pokračovala i práce na akčním plánu pro zdraví a životní prostředí. Tematická strategie o znečišťování ovzduší [27] uvádí, že bez dalších politických kroků se náklady na újmy na zdraví způsobené znečišťováním ovzduší budou do roku 2020 pohybovat v rozmezí 189 až 609 miliard EUR. Návrh Komise by tyto náklady do roku 2020 snížil o 42 až 135 miliard EUR ročně a předešel by tak dalším 60 000 případům předčasné smrti, což je počet, který díky stávajícím opatřením nelze snížit. Rada podpořila strategii týkající se rtuti [28] , která se zaměřuje na omezení uvolňování rtuti do životního prostředí a snižování jejího škodlivého účinku na zdraví. Strategie zahrnuje návrh prosadit do roku 2011 zákaz vývozu rtuti z EU a kroky pro zamezení opětného uvedení přebytků rtuti na trh. Politická práce Komise se soustředila na rozvoj metod integrovaného posouzení rizik pro dopady životního prostředí na zdraví, aby bylo možné zhodnotit, jsou-li další kroky přínosem, a případně v kterých oblastech. V rámci provádění akčního plánu pro zdraví a životní prostředí [29] se výzkumná činnost soustředila na víceoborové výzkumné projekty, které se zabývají dopady podnětů způsobujících stres na zdraví (např. kovy). Jako příklad vhodnosti tržních nástrojů byla na druhém čtení Evropského parlamentu schválena pozměněná směrnice o silničních poplatcích, která umožňuje výběr silničních poplatků za nákladní vozidla podle výše jejich emisí a času. Rozhodnutí poprvé stanovilo přípustné hodnoty hluku pro železniční kolejová vozdila za účelem postupného snižování hluku způsobeného železniční dopravou. Nová zjištění - Znečištěné ovzduší v současnosti snižuje průměrnou délku života Evropanů o 9 až 24 měsíců. Bez dalších politických kroků bude do roku 2020 zhruba 1 milión km2 sladkovodních ploch, lesů, půdy a dalších přírodních stanovišť poničen kyselým deštěm a eutrofizací. - V posledním desetiletí došlo v EU-15 k závažnému růstu produkce toxických chemických látek, s tendencí k nebezpečnějším látkám. Výhled na rok 2006 - Je naplánováno druhé čtení a závěrečné přijetí iniciativy REACH, která by poté měla vstoupit v platnost v roce 2007. - Komise navrhne právní předpisy revidující směrnici o národních emisních stropech, čímž podpoří tematickou strategii o znečišťování ovzduší a stanoví cíle pro čtyři hlavní znečišťující látky. - Cílem tematické strategie pro městské prostředí bude snížit dopady na zdraví – především koordinací různých městských politik a rozšiřováním a prováděním úspěšných postupů řízení v oblasti městského prostředí. - Bude sestaven prováděcí plán informačního systému pro životní prostředí a zdraví. Bude dokončen a vyzkoušen protokol pro biologické monitorování lidí, což povede k lepšímu pochopení vystavení vlivům a k lepším politickým řešením. - Komise navrhne tematickou strategii udržitelného využívání pesticidů s cílem snížit rizika pro lidské zdraví a životní prostředí a zároveň umožnit přiměřenou ochranu plodin. - Komise předloží legislativní návrhy s cílem podpořit strategii týkající se rtuti. Využití zdrojů Hlavní body Spotřeba zdrojů v ekonomice EU je poměrně vysoká: její materiálová náročnost je dvakrát vyšší než v případě Japonska. To vyvolává závislost na dovozu některých zdrojů a způsobuje problémy v oblasti životního prostředí mimo EU. Řešení těchto problémů přispěje ke splnění lisabonských cílů i našich celosvětových povinností a závazků. Tematická strategie pro udržitelné využívání přírodních zdrojů vytváří střednědobý rámec, jehož cílem je určit kroky pro snížení dopadů využívání zdrojů na životní prostředí. To také umožní zlepšení produktivity a zvýšení konkurenceschopnosti podniků v EU a zároveň umožní zachovat obnovitelné zdroje pod hranicí nadměrného využívání. Cílem tematické strategie předcházení vzniku odpadů a jejich recyklace je přiblížit Evropu k recyklační společnosti, která se snaží předcházet vzniku odpadů a využívá odpady jako zdroj. Strategie zachovává hierarchii možností v oblasti nakládání s odpady a zároveň navrhuje pozměnit rámcovou směrnici o odpadech s cílem zavést přístup založený na životním cyklu a stanovit členským státům povinnost vypracovat národní programy předcházení vzniku odpadů. Stanovení norem pro recyklaci zlepší fungování rostoucího vnitřního trhu, jehož hodnota v současné době představuje 95 miliard EUR. Co se týká poptávky, EU aktivně prosazuje ekologické veřejné zakázky (GPP). Příručka zveřejněná ve všech jazycích EU obsahuje praktické rady pro orgány státní správy týkající se ekologických veřejných zakázek, včetně nákupu nových ekologických technologií. Komise přijala směrnici, která stanoví, že orgány státní správy musejí při každoročním nákupu těžkých vozidel dbát na to, aby čtvrtina nakoupených vozidel byla ekologická vozidla[30]. Na podzim byla zahájena evropská platforma posuzování životního cyklu (LCA), jejímž cílem je podpora podnikání a tvorby politiky v Evropě. Na mezinárodní úrovni nová rozvojová politika EU zahrnuje životní prostředí a udržitelné hospodaření s přírodními zdroji jako základ spolupráce. Rozvojová politika EU rovněž vyzývá k systematickému používání strategického hodnocení životního prostředí[31]. Sdělení o soudržnosti[32] vytyčilo činy Společenství na mezinárodní úrovni, jejichž cílem je dosažení rozvojových cílů tisíciletí. Nová zjištění - EU dosáhla významného pokroku ve zlepšování účinného využívání surovin a energií, avšak i nadále zde zůstává značný prostor pro další zlepšení, především v případě 10 nových členských států např. pomocí přenosu technologií[33]. - Těžba surovin se v Evropě snížila, zatímco dovoz některých zdrojů se zvýšil a v ostatních částech světa tak dochází ke zvýšenému ekologickému tlaku[34]. - Rozsah evropského ekologického vlivu zasahuje plochu, která je ve srovnání s Evropou dvojnásobná. Evropané nyní využívají v průměru 4,9 hektaru na osobu, ale k dispozici je pouze 1,8 hektaru na osobu. Od roku 1990 se rozsah ekologického vlivu EU-25 každoročně zvýšil o 3 %[35]. - 7 členských států – Rakousko, Dánsko, Finsko, Německo, Nizozemsko, Švédsko a Spojené království – ve značné míře využívají ekologických veřejných zakázek. Výhled na rok 2006 - Komise sestaví akční plán na podporu udržitelné výroby a spotřeby, včetně celosvětových iniciativ, přičemž bude vycházet z takových nástrojů jako jsou politiky zdrojů a opadu, integrovaná výrobková politika, systémy řízení v oblasti životního prostředí a inovační politiky. - Za účelem maximálního využití ekologických výhod a zvýšení proveditelnosti budou navrženy úpravy systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS) a právních předpisů týkající se ekoznaček. Bude pokračovat práce na určování produktů s největším potenciálem pro zlepšování životního prostředí s cílem dosáhnout výsledků v roce 2007. - Komise dokončí příručku pro začlenění životního prostředí do mezinárodní spolupráce v oblasti rozvoje. ZÁVĚRY Letošní hodnocení vyzdvihuje silné vazby mezi ekonomikou a životním prostředím. Využívání součinnosti mezi těmito dvěma oblastmi je zásadní pro dosažení co největšího blahobytu a ekonomického růstu. Evropští občané si to velmi dobře uvědomují – považují ochranu životního prostředí za stejně důležitou jako podporu ekonomického růstu. [36] To se odráží i v krocích prosazovaných ve strategii udržitelného rozvoje a v rámci lisabonské agendy. Komise utvářela politická opatření týkající se životního prostředí s cílem podpořit ekonomický růst a zaměstnanost, snížit kompromisy a prosazovat oboustranně výhodná řešení. Protože politika životního prostředí patří do oblasti společné odpovědnosti, musí členské státy postupovat podobným způsobem. Přijetí a příprava tematických strategií k tomu významně přispívá. Dokončení strategií a zahájení jejich provádění bude v roce 2006 prioritou. Po úspěchu montrealské konference budou po roce 2012 činnosti týkající se změny klimatu vyžadovat silné odhodlání při snižování emisí a zapojení se do mezinárodního procesu. Pro vítězství v tomto boji je potřeba široké účasti zemí i odvětví, rozvoje technologií s nízkým podílem uhlíku a nepřetržitého a rozšířeného využívání tržně založených nástrojů. Zachování biologické rozmanitosti je jedním z nejnaléhavějších úkolů. Je potřeba posílit jak integraci politiky, tak i informovanost. Biologická rozmanitost tak bude klíčovým tématem zeleného týdne v roce 2006 a sdělení o biologické rozmanitosti navrhne ambiciózní plán pokroku. Podporou provádění politiky se sníží zbytečné výdaje, které společnosti vznikají v důsledku nečinnosti v oblasti ekologických otázek, a narušení vnitřního trhu způsobené rozdílnými přístupy ke společnostem v rámci celé EU. I nadále bude vyvíjeno úsilí přizpůsobit právní předpisy a politiku tak, abychom mohli čelit novým výzvám co nejúčinněji. Očividné tlaky na přírodní zdroje v roce 2005 jsou odrazem neudržitelných modelů výroby a spotřeby v EU. I přes určitý pokrok není rychlost změn dostačující. Tlaky na zdroje jsou celosvětovým problémem, stejně jako změna klimatu a ztráta biologické rozmanitosti. Podobně jako v roce 2005 musí jít EU příkladem v rámci EU i prostřednictvím podpory zahraničních partnerů. Evropským občanům není životní prostředí lhostejné a jsou toho názoru, že se zde jedná o oblast, ve které EU přináší a měla by přinášet přidanou hodnotu v rámci EU, ve spolupráci se svými nejbližšími sousedy i v celosvětovém měřítku. Skutečnost, že ochrana životního prostředí se může slučovat s hospodářským růstem a sociálním začleněním, tak může pomoci vyvolat větší nadšení pro evropský projekt. [1] KOM(2005) 658 v konečném znění. [2] Výroční zpráva Evropské komise za rok 2006 o pokroku na cestě k růstu a zaměstnanosti. [3] Pracovní dokument útvarů Komise SEK(2006) xxx zahrnuje statistické údaje a přehledy částí vnitrostátních programů reformy členských států týkající se životního prostředí. [4] http://reports.eea.eu.int/ [5] Pokyn 11 zahrnuje rovněž reformu dotací, které škodí životnímu prostředí, a reformu opatření, týkající se změn klimatu. [6] SEK(2005) 1530. [7] KOM(2005) 121 v konečném znění. [8] The Benefits of Greener Business: Cambridge Econometrics & AEAT, 4/2003. [9] KOM(2005) 535 v konečném znění. [10] KOM(2005) 459 v konečném znění. [11] KOM(2005) 35 v konečném znění. [12] Evropská agentura pro životní prostředí 2005. [13] Viz též: Projekt EPICA, , Spahni et. al, Science, 310, 1317, 25.11.2005. [14] NASA. [15] CARBOEUROPE Integrated Project, Ph. Ciais et al, Nature 03972, 23.6.2005. [16] Bellamy et al, 2005. Nature, 437, 245-248. [17] Společné výzkumné středisko: Aerosols Climate and Policy EUR 21391 EN. [18] KOM(2005) 265 v konečném znění. [19] www.thecarbontrust.co.uk. [20] KOM(2005) 531 v konečném znění. [21] Ecosystems and Human Well Being , Biodiversity Synthesis. MEA, 2005. [22] KOM(2005) 304 v konečném znění. [23] Úř. věst. L 227, 21.10 2005, s.1. [24] Posouzení ekosystému na konci tisíciletí, není-li stanoveno jinak. [25] Evropská agentura pro životní prostředí. [26] KOM(2004) 415 v konečném znění. [27] KOM(2005) 446 v konečném znění. [28] KOM(2005) 20 v konečném znění. [29] KOM(2004) 416 v konečném znění. [30] KOM(2005) 634 v konečném znění. [31] KOM(2005) 311 v konečném znění. [32] KOM(2005) 134 v konečném znění. [33] Evropské životní prostředí: Stav a výhled, Evropská agentura pro životní prostředí, 2005. [34] Evropská agentura pro životní prostředí 2005. [35] Zpráva organizace The Global Footprint Network a Světového fondu na ochranu přírody (WWF) „ Europe 2005 : The Ecological Footprint “. [36] Eurobarometr 215/2004.