[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 23.5.2007 KOM(2007) 268 v konečném znění 2007/0095 (CNS) Návrh NAŘÍZENÍ RADY o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA V souladu s nařízením Rady (ES) č. 2702/1999 o informačních a propagačních opatřeních ve prospěch zemědělských produktů ve třetích zemích a s nařízením Rady (ES) č. 2826/2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu může Komise provádět propagační opatření na vnitřním trhu a na trzích ve třetích zemích u určitého počtu zemědělských produktů. Vzhledem k situaci na trzích uvnitř i vně Společenství, jakož i k novým souvislostem mezinárodního ochodu, bylo třeba vytvořit prostřednictvím dvou výše uvedených nařízení jednotnou a soudržnou informační a propagační politiku spočívající nicméně na dvou oddělených osách: vnitřním trhu a trzích třetích zemí. Tato politika doplnila a účelně posílila opatření členských států uskutečňovaná po roce 2000 tím, že výrazně zlepšila vnímání těchto produktů spotřebiteli ve Společenství a ve třetích zemích, zvláště pokud jde o jakost, výživovou hodnotu, bezpečnost potravin a metody produkce. Taková činnost vedle toho, že přispěla k otevření nových odbytišť, zároveň zajistila multiplikační efekt u vnitrostátních či soukromých iniciativ. Ve světle zkušeností získaných v průběhu posledních let a kvůli zjednodušení je ohledně podpory zemědělských produktů na vnitřním trhu a na trzích ve třetích zemích nutné přijmout jednotný právní rámec s tím, že budou zachovány zvláštnosti jednotlivých opatření dle místa jejich provádění. S tímto cílem se navrhuje přistoupit k přepracování nařízení (ES) č. 2702/1999 a (ES) č. 2826/2000 do jediného nařízení. Tento vývoj je vlastně pokračováním jiného zjednodušení provedeného v minulosti, na základě kterého vznikla obě výše uvedená nařízení: až do konce 90. let byla vlastně ustanovení o propagačních opatřeních uvedena v jednotlivých odvětvových předpisech a příslušných prováděcích pravidlech a zaznamenala mnohé změny. Proto bylo obtížné je uplatňovat. Zdálo se tudíž vhodné je harmonizovat a zjednodušit prostřednictvím přijetí výše uvedených nařízení a zrušením ustanovení a odvětvových nařízeních dříve platných v oblasti propagace. Co se týče subjektů propagační politiky, dnes navrhovaný jednotný právní rámec pro ně bude znamenat snazší přístup k režimu a účast v něm. V důsledku tohoto vývoje se zároveň omezí a značně zjednoduší administrativní postupy spojené s prováděním této politiky. 2007/0095 (CNS) Návrh NAŘÍZENÍ RADY o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství a zejména na články 36 a 37 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2], vzhledem k těmto důvodům: (1) Společenství může na základě nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu[3] a nařízení Rady (ES) č. 2702/1999 ze dne 14. prosince 1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích[4] uskutečňovat informační a propagační opatření na vnitřním trhu a na trzích třetích zemí u určitého počtu zemědělských produktů. Dosavadní výsledky jsou velmi povzbudivé. (2) Na základě získaných zkušeností, předpokládaného vývoje na trzích uvnitř i vně Společenství, jakož i nových souvislostí mezinárodního obchodu, je třeba na vnitřním trhu a trzích třetích zemí vytvořit jednotnou a soudržnou informační a propagační politiku týkající se zemědělských produktů a metod jejich produkce, jakož i potravinářských výrobků vyrobených ze zemědělských produktů, aniž by však byla propagována spotřeba určitého produktu z důvodu jeho původu. Za účelem jasnosti je nutné zrušit nařízení (ES) č. 2702/1999 a (ES) č. 2826/2000 a nahradit je jediným nařízením, přičemž bude zachována specifická povaha opatření dle jejich místa provádění. (3) Taková politika doplní a účelně posílí opatření členských států a zlepší zejména vnímání produktů spotřebiteli ve Společenství a ve třetích zemích, zvláště pokud jde o jakost, výživovou hodnotu, bezpečnost potravin a metody produkce. Vedle podpory otevírání nových odbytišť ve třetích zemích může mít tato činnost zároveň multiplikační vliv na vnitrostátní či soukromé iniciativy. (4) Je nutné stanovit podmínky pro výběr dotčených produktů a odvětví, jakož i témat a trhů, kterých se programy Společenství budou týkat. (5) Musí tomu být tak, že informační a propagační opatření ve prospěch zemědělských produktů ve třetích zemích se mohou týkat jak produktů, na které se udělují vývozní náhrady, tak produktů, na které se vývozní náhrady neudělují. (6) Realizace opatření se musí zajistit v rámci informačních a propagačních programů. Pokud jde o opatření, která se budou na vnitřním trhu uskutečňovat, a pro zajištění provázanosti a účinnosti programů je třeba stanovit hlavní směry, podle kterých se pro každý dotčený produkt nebo odvětví vymezí obecné zásady vztahující se na podstatné prvky daných programů. (7) S přihlédnutím k technické povaze prováděných úkolů by měla mít Komise možnost obrátit se na výbor odborníků na styk s veřejností nebo na technické asistenty. (8) Musí být stanoveny podmínky pro financování těchto opatření. Společenství by obecně mělo nést pouze část nákladů na opatření, aby se o odpovědnost dělilo s navrhujícími organizacemi a zúčastněnými členskými státy. Ve výjimečných případech se však může ukázat vhodnější nevyžadovat finanční spoluúčast dotčeného členského státu. V případě informací o některých předpisech Společenství týkajících se původu produktu, ekologické produkce a s ní souvisejícího loga a etiket, jakož i grafických symbolů stanovených těmito právními předpisy, zejména v nejvzdálenějších oblastech, lze rozdělení financování mezi Společenství a členský stát odůvodnit potřebou dostatečně informovat veřejnost o těchto poměrně nových předpisech. (9) Pro zajištění nejvyšší efektivnosti nákladů na zvolená opatření je třeba provádění těchto opatření svěřit vhodným postupem subjektům, které disponují potřebnou strukturou a znalostmi. (10) Na základě zkušeností a výsledků, kterých Mezinárodní rada pro olivový olej dosáhla ve své propagační činnosti, je vhodné stanovit, aby mělo Společenství i nadále možnost svěřovat jí provádění opatření, která spadají do oblasti její působnosti. Rovněž by mělo být umožněno vyhledávat pomoc podobných mezinárodních organizací pro ostatní produkty. (11) Aby se dohlédlo na náležité provádění programů a na dopad opatření, měly by být účinně sledovány členskými státy a výsledky by měl vyhodnocovat nezávislý subjekt. (12) Výdaje na financování opatření stanovených tímto nařízením by měly být dle případů považovány za výdaje ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. d) nebo čl. 3 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky[5]. (13) Potřebná prováděcí opatření k tomuto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[6], PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Z rozpočtu Společenství mohou být za podmínek stanovených tímto nařízením zcela nebo částečně financovány informační a propagační opatření, která se týkají zemědělských produktů a metod jejich produkce, jakož i potravinářských produktů zemědělského původu, prováděná na vnitřním trhu a ve třetích zemích a uvedená v článku 2. Tato opatření jsou prováděna v rámci informačního a propagačního programu. 2. Opatření podle odstavce 1 nesmějí být zaměřena na určité obchodní značky ani nesmějí navádět ke spotřebě produktu z důvodu jeho původu. Toto ustanovení však nevylučuje uvádění původu produktu, na který se vztahuje opatření podle článku 2, jestliže jde o označení v rámci pravidel Společenství. Článek 2Informační a propagační opatření 1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 jsou: a) styk s veřejností, propagace a reklama, zejména zdůrazňující podstatné znaky a výhody produktů Společenství, zvláště s ohledem na jakost a nezávadnost potravin, zvláštní metody produkce, výživnou a zdravotní hodnotu, označování etiketou, dobré životní podmínky zvířat a šetrnost k životnímu prostředí; b) informační kampaně, zejména o režimech Společenství pro chráněná označení původu (CHOP), chráněná zeměpisná označení (CHZO), zaručené tradiční speciality a ekologické zemědělství, jakož i jiných režimech Společenství týkajících se kvality a označování zemědělských produktů a potravin etiketou a grafických symbolech stanovených v odpovídajících právních předpisech Společenství; c) informační kampaně, zejména o režimech Společenství pro jakostní vína stanovených pěstitelských oblastí (jakostní vína s. o.), vína se zeměpisným označením a lihoviny se zeměpisným označením nebo vyhrazeným tradičním označením; d) studie vyhodnocující výsledky propagačních a informačních opatření. 2. Na vnitřním mohou mít opatření podle čl. 1 odst. 1 podobu účasti na vnitrostátních a evropských akcích, veletrzích nebo výstavách, zvláště v podobě výstavních stánků zaměřených na zlepšení vnímání produktů Společenství. 3. Ve třetích zemích mohou mít opatření podle čl. 1 odst. 1 rovněž následující podobu: a) informační kampaně v rámci systému Společenství pro stolní vína; b) účast na mezinárodních akcích, veletrzích a výstavách, zvláště v podobě výstavních stánků zaměřených na zlepšení vnímání produktů Společenství; c) studie o nových trzích potřebné pro rozšiřování odbytu; d) obchodní návštěvy na vysoké úrovni. Článek 3Dotčená odvětví a produkty 1. Odvětví a produkty, na něž by se mohla vztahovat opatření uvedená v čl. 1 odst. 1 a určená k provedení na vnitřním trhu, se stanoví podle těchto podmínek: a) příležitost zdůraznit u příslušného produktu jakost, podstatné znaky, zvláštní metody produkce, výživnou a zdravotní hodnotu, nezávadnost, ohled na dobré životní podmínky zvířat a šetrnost k životnímu prostředí prostřednictvím tematických kampaní či kampaní zaměřených na určité cílové skupiny; b) zavedení systému označování etiketou pro informování spotřebitelů a systému pro zjišťování původu a kontrolu produktů; c) potřeba odstranění zvláštních nebo krátkodobých obtíží v určitém odvětví; d) příležitost informovat o významu právní úpravy Společenství týkající se CHOP / CHZO, zaručených tradičních specialit a ekologického zemědělství; e) příležitost informovat o významu právní úpravy Společenství týkající se jakostních vín s. o., vín se zeměpisným označením a lihovin se zeměpisným označením nebo s vyhrazeným tradičním označením. 2. Produkty, na něž by se mohla vztahovat opatření uvedená v čl. 1 odst. 1 a určená k provedení ve třetích zemích jsou především: a) produkty určené pro přímou spotřebu nebo pro zpracování, pro které existují vývozní příležitosti nebo nová odbytiště ve třetích zemích, zejména pokud se nepožadují vývozní náhrady; b) typické nebo jakostní produkty s vysokou přidanou hodnotou. Článek 4Seznamy témat, produktů a zemí, které mohou být předmětem opatření Postupem podle čl. 16 odst. 2 sestaví Komise seznam témat a produktů uvedených v článku 3, jakož i seznam dotčených zemí. Tyto seznamy budou revidovány každé dva roky. V případě potřeby však může tento seznam stejným postupem v mezidobí měnit. Při výběru třetích zemích se přihlíží k trhům zemí, kde existuje skutečná nebo potenciální poptávka. Článek 5Hlavní směry 1. Postupem podle čl. 16 odst. 2 stanoví Komise pro každé odvětví nebo produkt hlavní směry s detaily strategie, kterým mají odpovídat návrhy informačních a propagačních programů. Tyto hlavní směry zahrnují obecné zásady, zejména pro: a) cíle a cílové skupiny; b) jedno téma nebo více témat, na která se budou vztahovat zvolená opatření; c) druhy opatření, jež mají být přijata; d) dobu trvání programů; e) předběžné rozčlenění prostředků určených Společenstvím na programy, a to podle trhů a druhu opatření. 2. Za účelem propagace ve třetích zemích může Komise postupem podle čl. 16 odst. 2 stanovit hlavní směry s detaily strategie, kterým musí odpovídat návrhy informačních a propagačních programů pro některé či všechny produkty uvedené v čl. 3 odst. 2. Článek 6Organizace pověřené prováděním informačních a propagačních opatření 1. Při uskutečňování opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a), b) a c), odstavce 2 a odst. 3 písm. a), b) a c), v souladu s hlavními směry podle čl. 5 odst. 1 a s výhradou odstavce 2 tohoto článku, sestaví jedna nebo více oborových či mezioborových organizací zastupující jedno nebo více odvětví v jednom či více členských státech nebo na úrovni Společenství návrhy na informační a propagační programy, které netrvají déle než tři roky. 2. Propagační opatření, o nichž se ve třetích zemích rozhodne v odvětví olivového oleje či stolních oliv, může Společenství provádět prostřednictvím Mezinárodní rady pro olivový olej. V ostatních odvětvích může Společenství vyhledat pomoc u mezinárodních organizací poskytujících podobné záruky. Článek 7Sestavení a předání informačních a propagačních programů 1. Členské státy vymezí seznamy úkolů s podmínkami a kritérii pro hodnocení informačních a propagačních programů. Dotčený členský stát nebo dotčené členské státy prověří vhodnost navrhovaných programů a ověří jejich soulad s tímto nařízením, hlavními směry přijatými podle článku 5 a souvisejícím seznamem úkolů. Rovněž ověří, zda jsou programy nákladově efektivní. Po prověření programu nebo programů sestaví členský stát nebo členské státy v rámci dostupných finančních zdrojů seznam vybraných programů a zaváží se přispívat k jejich financování. 2. Členský stát nebo členské státy předloží Komisi seznam programů uvedený v odst. 1 třetím pododstavci, jakož i opisy těchto programů. Shledá-li Komise, že předložený program nebo některá z opatření nejsou v souladu s právními předpisy Společenství nebo, pokud jde o opatření, která mají být uskutečněna na vnitřním trhu, s hlavními směry stanovenými v článku 5, nebo že nejsou nákladově efektivní, uvědomí ve lhůtě, jež bude stanovena postupem dle čl. 16 odst. 2, dotčený členský stát nebo dotčené členské státy o nezpůsobilosti celého programu nebo jeho části k tomu, aby byl přijat. Po uplynutí této lhůty se program považuje za způsobilý k přijetí. Členský stát nebo členské státy zohlední případné připomínky Komise a zašlou jí programy revidované po dohodě s navrhující organizací či navrhujícími organizacemi stanovenými v čl. 6 odst. 1 ve lhůtě, jež bude stanovena postupem dle čl. 16 odst. 2. Článek 8Výběr informačních a propagačních programů 1. Komise rozhodne postupem podle čl. 16 odst. 2 o přijetí programů a jejich rozpočtech. Přednost dává programům předloženým více členskými státy nebo programům činnosti ve více členských státech či třetích zemích. 2. Postupem podle čl. 16 odst. 2 může Komise stanovit horní a dolní hranici skutečných nákladů pro programy předkládané podle odstavce 1 tohoto článku. Tyto meze nákladů se mohou lišit podle povahy daných programů. Související kritéria mohou být stanovena postupem podle čl. 16 odst. 2. Článek 9Postup při neexistenci programů pro informační opatření pro vnitřní trh 1. Jestliže neexistují informační programy pro vnitřní trh určené pro jedno nebo více opatření uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) předkládaných podle čl. 6 odst. 1, sestaví dotčený členský stát či členské státy na základě hlavních směrů stanovených podle čl. 5 odst. 1 seznam úkolů a prostřednictvím veřejného výběrového řízení vybere nebo vyberou subjekt, který pověří prováděním programu, na jehož financování se zaváže či zaváží podílet. 2. Dotčený členský stát nebo členské státy zašle nebo zašlou Komisi program vybraný v souladu s odstavcem 1 spolu s odůvodněným stanoviskem k: a) vhodnosti programu; b) souladu programu a navrženého subjektu s tímto nařízením a popřípadě příslušnými hlavními směry; c) vyhodnocení nákladové efektivnosti programu. 3. Na prověření programů Komisí se vztahuje čl. 7 odst. 2 a čl. 8 odst. 1. 4. Postupem podle čl. 16 odst. 2 může Komise stanovit horní a dolní hranici skutečných nákladů pro programy předkládané podle odstavce 2 tohoto článku. Tyto meze nákladů se mohou lišit podle povahy daných programů. Související kritéria mohou být stanovena postupem podle čl. 16 odst. 2. Článek 10Informační a propagační opatření prováděná z iniciativy Komise Poté, co byly informovány výbory uvedené v čl. 16 odst. 1 na společné schůzi nebo případně výbor zřízený čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2092/91[7], stálý výbor pro zeměpisná označení a označení původu zřízený čl. 15 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 510/2006[8] nebo stálý výbor pro zaručené tradiční speciality zřízený čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 509/2006[9] může Komise rozhodnout o uskutečnění jednoho nebo několika následujících opatření: a) u opatření prováděných na vnitřním trhu či ve třetích zemích: i) opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení; ii) opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. b) a c) a odstavce 2 tohoto nařízení, pokud jsou tato opatření v zájmu Společenství nebo pokud nebyl postupem podle článků 6 a 9 tohoto zařízení předložen žádný vhodný návrh; b) u opatření prováděných ve třetích zemích: i) opatření podle čl. 2 odst. 3 písm. d) tohoto nařízení; ii) opatření podle čl. 2 odst. 1 písm. a) a podle odst. 3 písm. a), b) a c) tohoto nařízení, pokud jsou tato opatření v zájmu Společenství nebo pokud nebyl postupem podle článků 6 a 9 tohoto zařízení předložen žádný vhodný návrh. Článek 11Subjekty pověřené prováděním programů a opatření 1. Komise v otevřeném nebo omezeném výběrovém řízení vybere: a) případné technické asistenty potřebné pro hodnocení návrhů programů podle čl. 7 odst. 2, včetně navrhovaných prováděcích subjektů; b) subjekt nebo subjekty pověřené prováděním opatření uvedených v článku 10. 2. Po příslušném výběrovém řízení zvolí navrhující organizace subjekty, které provedou programy přijaté podle čl. 7 odst. 1. Za určitých podmínek, které je nutno stanovit podle čl. 16 odst. 2, může navrhující organizace získat povolení provádět sama některé části programu. 3. Subjekty pověřené uskutečňováním informačních a propagačních opatření musí mít odborné znalosti dotčených produktů a cílových trhů a zdroje zaručující, že jsou opatření prováděna co nejúčinněji s ohledem na evropský rozměr těchto programů. Článek 12Monitorování programů 1. Monitorovací skupina složená ze zástupců Komise, zúčastněných členských států a navrhujících organizací dohlíží na řádné provádění programů přijatých podle článků 8 a 9. 2. Zúčastněné členské státy jsou příslušné pro monitorování programů uvedených v článcích 8 a 9 a provádění souvisejících plateb. Členské státy zajistí, aby informační a propagační materiály vzniklé na základě přijatých programů byly v souladu s právem Společenství. Článek 13Financování 1. Aniž je dotčen odstavec 4 tohoto článku, Společenství zcela financuje opatření uvedená v článku 10. Společenství rovněž zcela financuje náklady na technické asistenty vybrané v souladu s čl. 11 odst. 1 písm. a). 2. Příspěvek Společenství na programy přijaté podle článků 8 a 9 nepřesahuje 50 % skutečných nákladů programů. V případě informačních a propagačních programů trvajících dva nebo tři roky nepřesahuje příspěvek na jednotlivé roky uvedenou horní hranici. 3. Navrhující organizace financují nejméně 20 % skutečných nákladů programů, které navrhly, přičemž zbytek nákladů nese zúčastněný členský stát nebo státy, s ohledem na příspěvek Společenství podle odstavce 2. Podíly členských států a navrhujících organizací jsou stanoveny při předložení programu Komisi v souladu s čl. 7 odst. 2. Platby učiněné členskými státy nebo navrhujícími organizacemi mohou pocházet z odvodů nebo povinných příspěvků. 4. V případě použití čl. 6 odst. 2 přidělí Komise po schválení programu dotčené mezinárodní organizace příslušný příspěvek. 5. U programů podle článku 9 uhradí zúčastněné členské státy část, kterou nefinancuje Společenství. Podíl placený členskými státy může být rovněž financován z odvodů. 6. Články 87, 88 a 89 Smlouvy se nevztahují na finanční příspěvky poskytnuté členskými státy a na finanční příspěvky z odvodů nebo z povinných příspěvků poskytnutých členskými státy nebo navrhujícími organizacemi na programy, na něž je poskytována podpora Společenství v rámci článku 36 Smlouvy a které se Komise rozhodla přijmout v souladu s čl. 8 odst. 1 tohoto nařízení. Článek 14Výdaje Společenství Financování Společenství týkající se opatření podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení se dle případu provádí v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. d) nebo čl. 3 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1290/2005. Článek 15Prováděcí pravidla Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se stanoví postupem podle čl. 16 odst. 2. Článek 16Výbor 1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro olivový olej a stolní olivy zřízený podle čl. 18 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 865/2004[10] a řídící výbory zřízené příslušnými články dalších nařízení o společné organizaci zemědělských trhů (dále jen „výbory“). Řídící výbory jednají součinně. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí č. 1999/468/ES. Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc. 3. Výbory přijmou své jednací řády. Článek 17Konzultace Před sestavením seznamů podle článku 4, stanovením hlavním směrů podle článku 5, před přijetím programů podle článků 6 a 9, před rozhodnutím o opatřeních podle článku 10 nebo stanovením prováděcích pravidel podle článku 15 může Komise konzultovat: a) konzultační skupinu pro „propagaci zemědělských produktů“ zřízenou rozhodnutím Komise 2004/391/ES[11]; b) technické pracovní skupiny „ad hoc“ složené ze členů výborů nebo z odborníků se zvláštní odborností ve věcech propagace a informování veřejnosti. Článek 18Zpráva Komise do 31. prosince 2012 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení spolu s případnými vhodnými návrhy. Článek 19Zrušení Zrušují se nařízení (ES) č. 2702/1999 a (ES) č. 2826/2000. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze. Článek 20Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne … Za Radu předseda PŘÍLOHA SROVNÁVACÍ TABULKY uvedené v článku 19 1. Nařízení (ES) č. 2702/1999 Nařízení (ES) č. 2702/1999 | Toto nařízení | Článek 1 | Článek 1 | Článek 2 | Článek 2 | Článek 3 | Čl. 3 odst. 2 | Článek 4 | Čl. 3 odst. 2 poslední pododstavec | Čl. 5 odst. 1 | Článek 4 | Čl. 5 odst. 2 | Čl. 5 odst. 2 | Článek 6 | Čl. 5 odst. 3 | Čl. 7 odst. 1 první pododstavec | Článek 6 | Čl. 7 odst. 1 druhý pododstavec a odstavec 2 | Čl. 7 odst. 1 | Čl. 7 odst. 3 | Čl. 7 odst. 2 | Čl. 7 odst. 4, 5 a 6 | Článek 8 | --- | Článek 9 | Článek 7a | Článek 10 | Čl. 8 odst. 1 a 2 | Článek 11 | Čl. 8 odst. 3 a 4 | Článek 12 | Čl. 9 odst. 1 až 4 | Čl. 13 odst. 1 až 4 | --- | Čl. 13 odst. 5 | Čl. 9 odst. 5 | Čl. 13 odst. 6 | Článek 10 | Článek 14 | Článek 11 | Článek 15 | Článek 12 | Článek 16 | Článek 12a | Článek 17 | Článek 13 | Článek 18 | Článek 14 | Článek 19 | Článek 15 | Článek 20 | 2. Nařízení (ES) č. 2826/2000 Nařízení (ES) č. 2826/2000 | Toto nařízení | Článek 1 | Článek 1 | Článek 2 | Článek 2 | Článek 3 | Čl. 3 odst. 1 | Článek 4 | Článek 4 | Článek 5 | Čl. 5 odst. 1 | Čl. 6 odst. 1, první pododstavec | Článek 6 | Čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec a odstavec 2 | Čl. 7 odst. 1 | Čl. 6 odst. 3 | Čl. 7 odst. 2 | Čl. 6 odst. 4 až 6 | Článek 8 | Článek 7 | Článek 9 | Článek 7a | Článek 10 | Článek 8 | Čl. 11 odst. 1 | Článek 9 | Článek 13 | Čl. 10 odst. 1 | Čl. 11 odst. 2 | Čl.10 odst. 2 a 3 | Článek 12 | Článek 11 | Článek 14 | Článek 12 | Článek 15 | Článek 13 | Článek 16 | Článek 13a | Článek 17 | Článek 14 | Článek 18 | Článek 15 | Článek 19 | Článek 16 | --- | Článek 17 | Článek 20 | [pic][pic][pic] [1] Úř. věst. C … , …, s. …. [2] Úř. věst. C … , …, s. …. [3] Úř. věst. L 328, 23.12.2000, s. 2. Nařízení pozměněné nařízením (ES) č. 2060/2004 (Úř. věst. L 357, 2.12.2004, s. 3). [4] Úř. věst. L 327, 21.12.1999, s. 7. Nařízení pozměněné nařízením (ES) č. 2060/2004. [5] Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1. Nařízení pozměněné nařízením (ES) č. 320/2006 (Úř. věst. L 58, 28.2.2006, s. 42). [6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí pozměněné rozhodnutím 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11). [7] Úř. věst. L 198, 22.7.1991, s. 1. [8] Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12. [9] Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 1. [10] Úř. věst. L 161, 30.4.2004, s. 97. Verze opravená v Úř. věst. L 206, 9.6.2004, s. 37. [11] Úř. věst. L 120,24.4.2004, s. 50.