Usnesení Evropského parlamentu o ochraně finančních zájmů Společenství a o boji proti podvodům - Výroční zpráva za rok 2004 (2005/2184(INI))



Úřední věstník 300 E , 09/12/2006 S. 0508 - 0516



P6_TA(2006)0277 Ochrana finančních zájmů Společenství - boj proti podvodům (2004) Usnesení Evropského parlamentu o ochraně finančních zájmů Společenství a o boji proti podvodům - Výroční zpráva za rok 2004 (2005/2184(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na své usnesení k předchozím výročním zprávám Komise a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), - s ohledem na zprávu Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 19. července 2005"Ochrana finančních zájmů Společenství - boj proti podvodům - Výroční zpráva za rok 2004" (KOM(2005)0323), včetně příloh (SEK(2005)0973, SEK(2005)0974), - s ohledem na doplňující zprávu o činnosti OLAF za období od července do prosince 2004 [1], - s ohledem na výroční zprávu Evropského účetního dvora o provádění rozpočtu v rozpočtovém roce 2004 [2], - s ohledem na čl. 276 odst. 3 a čl. 280 odst. 5 Smlouvy, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu (A6-0185/2006), Rozsah hlášených nesrovnalostí a podvodů 1. vítá, že oznamovací období pro výroční zprávu Komise o ochraně finančních zájmů a pro zprávu o činnosti úřadu OLAF byla konečně sladěna, a tak byla zlepšena jejich vzájemná srovnatelnost; 2. konstatuje, že v roce 2004 členské státy ohlásily v oblastech vlastních zdrojů, zemědělství a strukturální pomoci nesrovnalosti a podvody v celkové výši přibližně 982,3 milionů EUR (v roce 2003:922 milionů EUR, v roce 2002: 1,15 miliardy EUR); tyto číselné údaje, které byly členskými státy předány do Bruselu, lze rozčlenit následovně: - vlastní zdroje: 205,7 milionů EUR (v roce 2003: 269,9 milionů EUR, v roce 2002: 341,9 milionů EUR), - záruky Evropského zemědělského záručního a orientačního fondu (EZOZF): 82,1 milionů EUR (v roce 2003: 169,7 milionů EUR, v roce 2002: 198,1 milionů EUR), - strukturálně politická opatření: 694,5 milionů EUR (v roce 2003: 482,2 milionů EUR, v roce 2002:614,1 milionů EUR); 3. zdůrazňuje, že význam každoročních výkyvů v ohlášeném objemu škod nelze přeceňovat a že mohou být ovlivněny mnoha faktory; 4. považuje za zcela nepřijatelné, že některé "staré" členské státy (Německo, Řecko a Španělsko) stále Komisi neposkytují údaje o nesrovnalostech v elektronické podobě, že jsou tyto údaje neúplné a že při jejich předávání dochází k mnohaletým prodlevám; 5. konstatuje, že v oblasti vlastních zdrojů klesla hodnota ohlášených škod z 269,9 milionů EUR (2003) na 205,7 milionů EUR (2004); nejvíce podvodů bylo zaznamenáno u cigaret, televizorů a cukru; počet případů se značně zvýšil v Belgii (+58 %), Švédsku (+36 %) a Francii (+30 %); 54,8 milionů EUR (27 %) bylo mezitím opět zpětně inkasováno; 6. konstatuje, že v oblasti výdajů na zemědělství klesly ohlášené škody o více než 50 %: z 169,7 milionů EUR (2003) na 82,1 milionů EUR (2004); lituje, že ochota hlásit případy klesá s výší podpůrné částky; opětovně kritizuje, že Německo, Řecko a Španělsko doposud nezavedly elektronické systémy hlášení; dále zejména Německo a Nizozemsko neplní svoji povinnost sdělovat totožnost fyzických a právnických osob, jichž se nesrovnalosti týkají; 7. podtrhuje ovšem, že z dlouhodobého hlediska objem škod ve fondu EZOZF výrazně klesá, zatímco u strukturálních fondů je patrné výrazné zvýšení; ohlášený objem škod tak například v oblasti EZOZF v roce 2000 činil jen 474,6 milionů EUR, zatímco u strukturálních fondů pouze 114,2 milionů EUR; mezitím se podíl obou oblastí ve statistice podvodů téměř obrátil; 8. zdůrazňuje, že klesající číselné údaje v oblasti zemědělství lze zdůvodnit i účinným působením integrovaného správního a kontrolního systému; trvá proto na tom, aby byl tento systém používán ve všech členských státech; vyjadřuje politování nad skutečností, že Výroční zpráva Evropského účetního dvora za rok 2004 v bodě 4.8 uvádí, že po uplynutí více než sedmi let od lhůty stanovené pro úplné zavedení integrovaného správního a kontrolního systému nebyl tento systém v Řecku dosud plně zaveden; konstatuje, že řecká vláda tato tvrzení odmítla a v listopadu 2005 zahájila jednání s Komisí, aby tuto záležitost vyřešila; 9. poukazuje na to, že na Španělsko (35 milionů EUR) a Německo (19 milionů EUR) připadá více než 65 % výše škod; nesrovnalosti byly obzvlášť často vykazovány u přímých podpor (29 milionů EUR: zejména udáváním fiktivních ploch), vývozních náhrad (21 milionů EUR: často za použití falšovaných celních dokumentů) a opatření na podporu trhu (20 milionů EUR: zejména šlo o citrusové plody a čerstvou zeleninu); 10. poukazuje na to, že v roce 2004 se znovu značně zvýšil rozsah škod v oblasti strukturální pomoci: z 482,2 milionu EUR (2003) na 694,5 milionu EUR (2004, včetně 163 milionů EUR, které se týkají Fondu soudržnosti); zpravidla je 86 % nesrovnalostí hlášeno dva roky po jejich odhalení; z 532 milionů EUR, které představují výši škod u strukturálních fondů, připadalo 485 milionů na Evropský fond pro regionální rozvoj; škody hlášené z Itálie (194,9 milionů EUR), Německa (127,5 milionů EUR) a Řecka (112 milionů EUR) představují 81,6 % oznámené výše škod; nejčastější příčinou nesrovnalostí byla chybně provedená opatření a porušení smluvních ustanovení; 11. zastává v této souvislosti názor, že v oznamovacím období 2005 musí být zvláštní pozornost věnována nesrovnalostem v oblasti opatření strukturální politiky; 12. pozastavuje se nad skutečností [3], že Německo neplní v plném rozsahu svoji ohlašovací povinnost o zjištěných nesrovnalostech v oblasti zemědělských a strukturálních výdajů a že pouze ve třech z celkem 1798 nahlášených případů poskytlo údaje o zúčastněných osobách nebo firmách; dále konstatuje, že Nizozemsko neplní svoji ohlašovací povinnost v oblasti zemědělských výdajů a pouze v jednom z celkem 307 nahlášených případů poskytlo údaje o zúčastněných osobách nebo firmách; 13. od Komise proto očekává, že do 1. listopadu 2006 předloží zprávu, v níž objasní, jaké podnikla kroky, aby příslušné členské státy přiměla k plnění jejich smluvních povinností; 14. poukazuje na to, že v souvislosti s využíváním předvstupní pomoci během let 2002 až 2004 dosáhla částka odpovídající celkovým uznatelným nákladům projektů, u nichž byly zjištěny nesrovnalosti (všechny zdroje financování z národních fondů, fondů EU a z prostředků jiných dárců), 2,38 miliard EUR a že v rámci programu PHARE se jedná o částku 1,118 miliard EUR, v rámci programu ISPA o 1,105 miliard EUR a o 158 milionů EUR v případě programu SAPARD; dále upozorňuje na to, že zvláště postižena byla opatření s uznatelnými náklady mezi 100000 EUR a 1 milionem EUR a že nesrovnalosti byly většinou odhaleny administrativními a finančními kontrolami; 15. bere s obavou na vědomí, že u předvstupní pomoci Komise nemohla v 90 % všech nahlášených případů zjistit, jakého druhu byly oznámené nesrovnalosti, jaké částky mohly být vybrány a jaké částky budou muset být ještě vymáhány; Komise tuto skutečnost odvozuje z nedostatečných zkušeností příslušných zemí; sdílí názor Evropského účetního dvora vyjádřený v bodu 8.9 výroční zprávy za rok 2004, že finanční závazky by měly být povoleny jen tehdy, pokud bude země disponovat výkonnými řídícími kapacitami; Doplňující zpráva o činnosti úřadu OLAF za období od července do prosince 2004 16. konstatuje, že OLAF v tomto oznamovacím období zaznamenal 720 nových případů a finanční dopady všech případů, které byly dne 31. prosince 2004 ještě předmětem šetření, odhadl na 1,225 miliard EUR; celkově bylo na konci oznamovacího období šetřeno 195 případů, v 469 případech bylo zahájeno vyšetřování a v 655 případech bylo nutné zavést následná opatření; 17. kromě toho konstatuje, že výše škod ve všech případech, v nichž OLAF na konci svého oznamovacího období ( 31. prosinec 2004) zavedl následná opatření, činila 1,780 miliard EUR [4]; následná opatření se týkala především oblasti daně z přidané hodnoty, opatření strukturální politiky a rovněž zahraniční pomoci a přímých výdajů; 18. vyzývá OLAF, aby ve své příští zprávě o činnosti informoval Parlament o tom, jak byla Komisí a členskými státy ukončena následná administrativní, finanční a trestněprávní opatření zavedená na základě šetření úřadu OLAF; 19. vítá, že OLAF dokázal zkrátit lhůtu pro vyhodnocení obdržených informací na 3,5 měsíce; také doba vyšetřování mohla být zkrácena z 30 měsíců (v roce 2000) na 23 měsíců (v roce 2004); zdrojem informací jsou v 32,6 % informátoři, v 30,6 % případů předává informace Komise a v 15,7% přicházejí od členských států; 20. konstatuje, že ze "starých" členských států bylo nejvíce případů zaznamenáno v Itálii, Německu a Belgii, z "nových" členských států, kandidátských a přistupujících zemí v Rumunsku a Polsku a v případě třetích států v Asii a dalších evropských zemí; 21. zdůrazňuje, že se ukázalo, že nejvíce ohroženy podvody jsou oblasti cel, zemědělství a zahraniční pomoci; 22. vítá, že je nyní systematicky využívána možnost nestíhat důkazně nepodložená obvinění (prima facie non cases); vyzývá dozorčí výbor úřadu OLAF, aby tuto novou praxi zhodnotil ve své příští výroční zprávě; 23. bere na vědomí, že pracovní skupina "staré případy" (Task Force "Old Cases") v říjnu 2004 předložila předběžnou zprávu o 215 případech (za období od roku 1992 do roku 1999); 206 případů vedlo k soudnímu řízení; vyzývá ředitele úřadu OLAF, aby v této věci informoval Výbor pro rozpočtovou kontrolu; Příprava novelizace nařízení OLAF 24. bere na vědomí, že tři příslušné orgány (Parlament, Rada a Komise) dne 7. února 2006 dosáhly shody o obsazení postu ředitele úřadu OLAF, který byl dne 14. února 2006 nominován Komisí; 25. kritizuje, že jmenování ředitele úřadu OLAF si vyžádalo nepřiměřeně dlouhou dobu a že se v řízení vyskytly chyby, kterým je třeba příště zamezit; 26. připomíná, že diskuse o zlepšení právních předpisů pro potírání podvodů nepřinesly od roku 2003 žádné výsledky, a opětovně zdůrazňuje připravenost Parlamentu aktivně se na tomto úkolu podílet; 27. zdůrazňuje, že Parlament nebude souhlasit s žádným návrhem, který by omezil jeho dosavadní práva; 28. bere na vědomí, že Komise přijala nový návrh (KOM(2006)0244) na změnu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřovací činnosti Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) [5]; 29. v této souvislosti vítá a podporuje doporučení Evropského účetního dvora uvedené v bodu 36 stanoviska č. 8/2005 [6], aby byly zjednodušeny a konsolidovány platné předpisy pro potírání podvodů a odstraněna jejich dosud slabá místa; 30. vyslovuje se zejména pro to, aby byly všechny vyšetřovací pravomoci úřadu OLAF shrnuty v jednom nařízení; 31. doporučuje, aby byla za tímto účelem aktualizována ustanovení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem [7] a aby byla začleněna do nařízení (ES) č. 1073/1999; očekává od Komise odpovídající návrhy; 32. ále vyzývá Komisi, aby ve světle příslušné jurisdikce Soudního dvora Evropských společenství navrhla nutné změny horizontálního nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Společenství [8]; připomíná, že tyto změny je nyní třeba schválit postupem spolurozhodování; 33. vyzývá Komisi, aby prověřila, zda a nakolik by mohly být do změny nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 zahrnuty pravomoci Komise a úřadu OLAF v boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty plánované v návrhu nařízení o vzájemné správní pomoci při ochraně finančních zájmů Společenství proti podvodům a jiným protiprávním jednáním [9]; 34. vítá konstatování Evropského soudního dvora v bodu II shrnutí jeho zvláštní zprávy č. 1/2005, podle něhož "dvojí postavení" úřadu OLAF, který je sice při vyšetřování nezávislý, avšak v souvislosti se svými dalšími funkcemi je podřízen Komisi, neohrozilo nezávislost vyšetřování [10]; zdůrazňuje, že úkolem dozorčího výboru OLAF je zajistit nezávislost vyšetřování [11]; 35. poukazuje ovšem na závěr Evropského účetního dvora obsažený v bodu 93 jeho zvláštní zprávy č. 1/2005, podle něhož by měla být zkoumána role dozorčího výboru OLAF, aby bylo vyloučeno jakékoli vměšování do probíhajícího vyšetřování; Vyšetřování úřadu OLAF a ochrana základních práv 36. s hlubokým znepokojením bere na vědomí rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. dubna 2006 [12] v souvislosti s aférou IRELA, který nařizuje Komisi vyplatit dotčenému úředníkovi náhradu škody; 37. bere na vědomí závěr Soudu, podle kterého OLAF při vyšetřování a sestavování zprávy jednal protiprávně, neboť svým jednáním očividně a závažně porušil požadavek nestrannosti; 38. chápe tento rozsudek jako potvrzení názoru dozorčího výboru OLAF, který naléhavě a opakovaně zdůrazňoval potřebu podporovat základní práva a upozorňoval na skutečnost, že to je předpokladem pro účinná šetření úřadu OLAF, jejichž výsledky musí případně obstát u soudu; 39. připomíná nález Evropského účetního dvora v bodu IX jeho zvláštní zprávy č. 1/2005, že kontrola zákonnosti probíhajících vyšetřování a dodržování základních práv vyšetřovaných osob není v současné době zajištěna nezávislým způsobem; 40. je toho názoru, že OLAF musí úzce spolupracovat s Evropským veřejným ochráncem práv a s Evropským inspektorem ochrany údajů; 41. zdůrazňuje, že zřízení Soudu pro veřejnou službu Evropské unie výrazně zlepší možnosti soudní kontroly práce úřadu během vyšetřování, která se týkají úředníků a zaměstnanců Společenství; 42. očekává, že ředitel úřadu zajistí přísnou kontrolu kvality vyšetřování vedených zaměstnanci úřadu; Priority a perspektivy pro práci OLAF 43. připomíná, že i pro OLAF platí princip subsidiarity, tedy povinnost soustředit se na oblasti, kde úřady členských států nemají žádné pravomoci (vyšetřování v rámci orgánů a institucí a v souvislosti s výdaji, které přímo spravuje Komise), nebo pokud ze své strany nevyvíjejí dostatečné úsilí; 44. podporuje doporučení Evropského účetního dvora obsažené v bodu 37 výše uvedeného stanoviska č. 8/2005 zaměřit činnost úřadu OLAF na jeho vyšetřovací funkci; 45. připomíná konstatování Evropského účetního dvora obsažené v bodu 76 jeho zvláštní zprávy č. 1/2005, že úřadem OLAF dosud praktikovaná parita podpůrných a koordinačních činností s vyšetřováním ztěžuje smysluplné přidělování prostředků; očekává, že vedení OLAF zajistí jasné rozdělení úkolů, které musí být rozeznatelné na první pohled i organizačně; 46. vítá, že se zmíněná doporučení shodují se stanoviskem, které Evropský parlament formuloval již ve svém usnesení ze dne 4. prosince 2003 ke zprávě Komise o hodnocení činnosti Evropského úřadu pro boj proti podvodům [13]; je s Účetním dvorem zajedno i v tom, že koordinační funkce úřadu OLAF ve vztahu k úřadům členských států nemůže být rozšířena na úkor vyšetřovacích aktivit úřadu; Boj proti pašování cigaret a prodeji plagiátů 47. poukazuje na to, že v roce 2004 bylo podle odhadů členských států kvůli pašování cigaret vybráno o cca. 418,5 milionu EUR méně v rámci vlastních prostředků a že celková škoda může být mnohem vyšší; bere na vědomí alarmující skutečnost, že tato částka v porovnání s rokem 2003 představuje dvojnásobnou škodu (v roce 2003 cca. 200 milionů EUR) [14]; 48. konstatuje, že příslušné úřady v roce 2004 zabavily 3,5 miliardy cigaret a problém pašování a prodeje plagiátů je od roku 2001 mnohem naléhavější; 49. zdůrazňuje, že OLAF vyčíslil oficiální škodu, která od roku 2000 vznikla pašováním cigaret a prodejem plagiátů, na 1,317 miliard EUR; 50. je si vědom toho, že vzrůstajícím pašováním cigaret zvláště trpí nové členské státy na vnější východní hranici Unie; 51. v této souvislosti znovu zdůrazňuje význam dohody o boji proti pašování cigaret uzavřenou mezi Komisí (společně s Belgií, Německem, Řeckem, Španělskem, Francií, Itálií, Lucemburskem, Nizozemskem, Portugalskem a Finskem) a společností Philip Morris International (PMI); chválí úspěšný způsob spolupráce Komise s úřadem OLAF a vítá rozhodnou operativní podporu pracovní skupiny OLAF při boji proti pašování cigaret; dohoda stanovuje opatření pro dlouhodobou prevenci pašování cigaret a současně se pokouší urovnat sporné body mezi Společenstvím a PMI; kromě toho bude PMI po dobu 12 let vyplácet Komisi a členským státům částku kolem 1,25 miliard USD; 52. s potěšením konstatuje, že od července 2004 čtrnáct členských států (Česká republika, Dánsko, Estonsko, Irsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko, Rakousko, Slovensko, Slovinsko a Švédsko) podepsalo dohodu a přidalo se ke Společenství a k prvním deseti členským státům; 53. kritizuje Spojené království za to, že jako jediný členský stát smlouvu nepodepsalo; vyzývá Spojené království, aby smlouvu co nejdříve podepsalo; 54. lituje, že Komise dosud nebyla schopna smysluplně použít platby, které PMI uskutečnila na základě dohody; považuje za nepřijatelné, že do členských států byly bez předchozího stanovení podmínek převedeny vysoké finanční částky; tento postup odporuje záměru dohody, že tyto částky mají být využity na opatření v oblasti potírání podvodů, která představují priority v boji proti pašování cigaret a pirátství značkového zboží; 55. vyzývá členské státy a Komisi, aby platby provedené PMI využívaly k financování opatření na prevenci a pašování cigaret a plagiátů a na jeho potírání; 56. vyzývá Komisi, aby předložila návrhy na využití významné části těchto příjmů a v případě nutnosti předběžný návrh opravného rozpočtu a návrhy odpovídajícího právního základu; vyzývá Komisi, aby do 1. prosince 2006 předložila Parlamentu zprávu o částkách přijatých v rámci dohody a rovněž o jejich rozdělení a použití; 57. zastává názor, že dohoda s PMI má tak dalekosáhlý význam, že by OLAF a Komise měly podniknout vše, aby byly podobné dohody uzavřeny i s jinými mezinárodními výrobci cigaret; vyzývá OLAF, aby do 1. prosince 2006 informoval o vývoji v této oblasti; 58. dále vyzývá Komisi, aby Evropskému parlamentu do 1. prosince 2006 podala zprávu o postupujícím jednání o rámcové dohodě s WHO za účelem omezení konzumace tabáku a o případných protokolech; 59. zdůrazňuje, že otázce pašování cigaret a prodeje plagiátů přikládá tak velký význam, že k ní předloží vlastní zprávu; dále bude zadána studie, která má posoudit dopad pašování cigaret a prodeje plagiátů na vlastní prostředky Společenství; Boj proti podvodům v oblasti DPH 60. je mimořádně znepokojen finanční škodou, která je způsobena takzvanými "kolotočovými obchody"; německý Institut pro hospodářský výzkum tak vyčíslil ztrátu pro národní příjmy na dani z přidané hodnoty za roky 2003 až 2005 na 17 až 18 miliard EUR ročně; členské státy obecně vycházejí z toho, že ročně ztrácejí přibližně 10% svých příjmů na dani z přidané hodnoty; jednu třetinu ztrát je přitom třeba připsat na vrub mezinárodních kolotočových obchodů; 61. připomíná, že pouze skutečné příjmy mohou být využity pro výběr vlastních prostředků z daně z přidané hodnoty; 62. vítá, že Účetní dvůr [15] provede kontrolu spolupráce správních úřadů při uplatňování daně z přidané hodnoty v obchodování na území Společenství, včetně boje proti podvodům v oblasti DPH při tzv. kolotočových obchodech [16]; 63. vítá rovněž, že Komise zadala vypracování studie o boji proti podvodům v oblasti DPH a vyzývá ji, aby po jejím dokončení poskytla jednu kopii Výboru pro rozpočtovou kontrolu; Oblasti vnitřní politiky 64. se znepokojením konstatuje, že Evropský účetní dvůr v bodu 6.4 výroční zprávy za rok 2004 opětovně - jako již několik let - poukazuje na slabá místa dozorčích a kontrolních systémů v oblastech vnitřní politiky, která vedou k tomu, že chyby na úrovni příjemců podpor nejsou objeveny včas; současně se v roce 2004 snížil ve srovnání s rokem 2003 počet kontrol; vyzývá Komisi, aby předložila návrh, jak budou tyto nedostatky odstraněny; 65. lituje skutečnosti, že Komise dosud nesestavila vnitřní černou listinu pokrývající všechna generální ředitelství a všechna ředitelství stejného GŘ týkající se firem a poboček společností a laboratoří zapojených do výzkumných a rozvojových programů, které vnitřní audit, audit Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) či běžný soud usvědčil z podvodu; domnívá se, že tato listina by měla zabránit tomu, aby společnost, laboratoř či jiná organizace mohla obdržet prostředky Společenství od jiných ředitelství než těch, v nichž byl podvod odhalen; Opatření Komise v návaznosti na usnesení Evropského parlamentu ze dne 7. června 2005 o ochraně finančních zájmů Společenství a o boji proti podvodům [17] 66. bere na vědomí, že Komise dne 20. října 2005 předložila Evropskému parlamentu zprávu o uplatňování "černých seznamů" v zemědělském sektoru; 67. bere na vědomí odpověď Komise na bod 25 uvedeného usnesení, který se týká navrácení neprávem vyplacených prostředků nebo prostředků vyplacených v nepřiměřeně vysoké výši; považuje ji ovšem za neuspokojivou, a proto poukazuje na následující body: - pokroku bylo v této oblasti dosaženo především díky tlaku Evropského parlamentu; - Evropský parlament přikládá této otázce velký význam, a proto vypracuje k tomuto tématu vlastní zprávu; - vítá, že Komise v roce 2004 namátkově prověřila postupy pro zpětné vybírání prostředků členských států; v této souvislosti rovněž vítá, že Komise odmítla 50 % žádostí o zastavení vymáhání pohledávek, což odpovídá 35,46 milionů EUR, které musejí vymáhat členské státy; - v oblasti zemědělství je nutné za rok 2004 vybrat ještě 63,76 milionů EUR; k tomu přibývají pohledávky z předchozích let ve výši 2,078 miliard EUR; prostředky ve výši 811 milionů EUR jsou předmětem soudního řízení; - v oblasti strukturálních fondů musí být za rok 2004 vybráno ještě 357,4 milionů EUR (plus 40,5 milionů z Fondu soudržnosti); k tomu je třeba připočíst pohledávky z předchozích let ve výši 689,2 milionů EUR; - zdůrazňuje, že za rychlé a efektivní zpětné vymáhání ztracených rozpočtových prostředků nesou odpovědnost hlavně členské státy; lituje, že členské státy dosud vnímají tuto odpovědnost jen nedostatečně a neuspokojivě plní zejména svou povinnost informovat Komisi; - žádá členské státy, aby reagovaly na dopisy Komise, podle nichž musí v oblasti zemědělství zpětně vymáhat 650 milionů EUR [18]; - kromě toho se ptá, zda se OLAF a Generální ředitelství pro zemědělství a rozvoj venkova (DG AGRI) dohodly na dělbě práce, podle které bude OLAF v budoucnu odpovědný za vyšetřování, zatímco DG AGRI převezme odpovědnost za zpětné vymáhání prostředků [19]; 68. kritizuje, že Komise do 1. září 2005 nepředložila seznam všech smluv, které byly od roku 2000 uzavřeny s agenturami pro veřejné zakázky; tento seznam by měl rovněž uvádět údaje o délce smlouvy, o řízení pro její uzavření a výši příslušných plateb; 69. připomíná úřadu OLAF, aby v duchu svého dopisu ze dne 30. června 2005, v němž naznačil připravenost k jednání, pokračoval v dialogu zahájeném v listopadu 2004 o otázce, k jakým informacím může mít Evropský parlament v souvislosti se svou prací přístup; cílem musí být nalezení způsobu, jak v souladu s právními předpisy, zejména s čl. 12 odst. 3 nařízení OLAF, respektovat kontrolní pravomoci Evropského parlamentu a jak přitom zachovávat důvěrnost šetření OLAF; očekává, že OLAF do 1. září 2006 předloží Výboru pro rozpočtovou kontrolu písemné návrhy; 70. kritizuje skutečnost, že informace o případu Eurostat, které předala Komise dne 12. dubna 2006, jsou příliš obecné; požaduje, aby Komise do 1. října 2006 poskytla podrobné informace, zejména s ohledem na finanční dopady nesrovnalostí (ztracené částky, částky vynaložené neoprávněným způsobem, odhady pohledávek a vydané inkasní příkazy, zpětně získané částky, částky, které mají být získány zpět, odepsané částky) a s ohledem na nedodržování pravidel pro veřejné zakázky, zejména co se týče smluv neprováděných třetí osobou(seznam těch, s nimiž byly tyto smlouvy uzavřeny, příslušné částky, zjištěné nesrovnalosti); 71. lituje, že Komise dosud nesestavila přehled, z něhož by vyplývalo, které mezinárodní poradenské firmy pro Komisi pracovaly v oblasti přímých výdajů [20]; očekává, že přehled obdrží do 1. listopadu 2006; současně vyzývá Komisi, aby naléhala na členské státy, aby poskytly údaje pro oblast nepřímých výdajů; 72. je nespokojen s nejasnými informacemi Komise ohledně rekonstrukce budovy Berlaymont; ptá se, zda došlo k nesrovnalostem vinou třetí strany a jaká vnitřní správní opatření byla Komisí přijata; 73. vyjadřuje hluboké znepokojení nad zprávami o údajně přemrštěných požadavcích ohledně výše nájmu, který Parlament nedávno zaplatil městu Štrasburk za budovy SDM a WIC, a ohledně jejich prodejní ceny; je odhodlán tato tvrzení bezodkladně a důkladně prozkoumat transparentním způsobem, aby se zajistilo, že finanční zájmy Evropské unie i evropských daňových poplatníků budou řádně chráněny; 74. vítá, že Komise koncem roku 2005 zastavila vyplácení vývozních náhrad za živý dobytek určený k porážce; bere současně na vědomí, že musí být ještě vymáhány vývozní náhrady ve výši 218560 EUR neoprávněně vyplacené za rok 2004 (v roce 2003: 58680 EUR); Různá témata 75. vítá, že na základě rozsudku Soudního dvora Evropských společenství ze dne 13. září 2005 [21] byla obnovena diskuse o pravomocích evropského zákonodárce v oblasti trestního práva; zdůrazňuje, že v rozporu s přístupem Komise [22] považuje za nutné zkoumat předkládané legislativní návrhy v jednotlivých případech; trvá na svém názoru, že se návrh směrnice o trestněprávní ochraně finančních zájmů Společenství musí opírat o článek 280 Smlouvy [23]; vyzývá Radu, aby opustila své odmítavé stanovisko vůči posílení ochrany finančních zájmů Společenství pomocí trestněprávních opatření a aby přistoupila k prvnímu čtení; 76. v souvislosti se současným rizikem ptačí chřipky má obavy, že vzniká nový trend nezákonného dovozu drůbežího masa ze zemí, které jsou pro Evropskou unii uzavřeny (zejména z Číny); vyzývá Komisi, aby do 31. října 2006 poskytla Parlamentu podrobné informace o případech nezákonného dovozu drůbežího masa, které jsou (RASFF); vyzývá Komisi a OLAF, aby co nejdříve podnikly potřebné kroky; * ** 77. pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi, Soudnímu dvoru, Účetnímu dvoru, dozorčímu výboru OLAF a úřadu OLAF. [1] http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/olaf/2004/en.pdf. [2] Úř. věst. C 301, 30.11.2005, s. 1. [3] Viz pracovní dokument útvarů Komise SEK(2005)0974, tabulky 1.2. a 1.8. [4] Finanční škody všech případů vyšetřovaných úřadem OLAF a jeho předchůdci se odhaduje na necelých 5,8 miliard EUR. [5] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1. [6] Stanovisko Evropského účetního dvora č. 8/2005 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o vzájemné úřední pomoci na ochranu finančních zájmů Společenství proti podvodům a dalším protiprávním jednáním (Úř. věst. C 313, 9.12.2005, s. 1). [7] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2. [8] Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1. [9] Návrh Komise ze dne 20. července 2004 nařízení Evropského parlamentu a Rady o vzájemné správní pomoci při ochraně finančních zájmů Společenství proti podvodům a jiným protiprávním jednáním (KOM(2004)0509). [10] Zvláštní zpráva č.1/2005 Evropského účetního dvora k vedení Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), společně s odpověďmi Komise (Úř. věst. C 202, 18.8.2005, s. 3). [11] Viz čl. 11 odst.1, pododstavec 1 nařízení (ES) č.1073/1999. [12] Věc T-309/03, Camós Grau/Komise (dosud nezveřejněno v Úředním věstníku). [13] Úř. věst. C 89 E ze dne 14.4.2004, s. 153. [14] Utěchto čísel se jedná o odhady. Kalkulace vychází z hlášení 24 členských států o zabavených cigaretách. OLAF dále vychází z toho, že je zachyceno pouze 10 % pašovaného zboží. [15] Viz pracovní program Evropského účetního dvora pro rok 2006 ze dne 10.1. 2006, s. 3. [16] Kontrola se týká provádění nařízení Rady (ES) č. 1798/2003 ze dne 7. října 2003 o správní spolupráci v oblasti daně z přidané hodnoty a o zrušení nařízení (EHS) č. 218/92 (Úř. věst. L 264, 15.10.2003, s. 1). Změněno nařízením Rady (ES) č. 885/2004 (Úř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 1). [17] Úř. věst. C 124 E, 25.5.2006, s. 232.. [18] Viz bod 16 výše uvedeného usnesení ze dne 7. června 2005. [19] Viz bod 10 výše uvedeného usnesení ze dne 7. června 2005. [20] Viz bod 73 výše uvedeného usnesení ze dne 7. června 2005. [21] Věc C-176/03, Komise vs. Rada, Sb. rozh. 2005, I-7879. [22] Viz Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o důsledcích rozsudku Soudního dvora ze dne 13.9.2005 (věc. C-176/03, Komise vs. Rada) (KOM(2005)0583). [23] Viz postoj Evropského parlamentu ze dne 29. listopadu 2001 k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o trestněprávní ochraně finančních zájmů Společenství (Úř. věst. C 153 E, 27.6.2002, s. 253) a rovněž jeho výše uvedené usnesení ze dne 4. prosince 2003. --------------------------------------------------