EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 19.9.2018 JOIN(2018) 31 final SPOLEČNÉ SDĚLENÍ EVROPSKÉMU PARLAMENTU,

RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU, VÝBORU REGIONŮ A EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANCE Propojení Evropy a Asie – základní prvky strategie EU































SPOLEČNÉ SDĚLENÍ EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU, VÝBORU REGIONŮ A EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANCE Propojení Evropy a Asie – základní prvky strategie EU 1.Úvod Vztahy mezi Evropskou unií a Asií mají celosvětový význam a v nadcházejících letech se vazby pravděpodobně zintenzivní. Na Asii s přibližně 60 % světové populace připadá 35 % vývozu EU (618 miliard EUR) a 45 % dovozu EU (774 miliard EUR). Pro Evropu i Asii představuje rostoucí celosvětová vzájemná závislost příležitost k větší spolupráci, k mírové politické spolupráci, spravedlivým a silnějším ekonomickým vztahům, komplexnímu společenskému dialogu a spolupráci v oblasti mezinárodní a regionální bezpečnosti. Evropa a Asie se mohou společně stát hybnými silami přístupu ke světové politice, globální stabilitě a regionální hospodářské prosperitě, jenž je založen na větší spolupráci. K provedení další skokové změny v této spolupráci a k uvolnění příležitostí ve světovém hospodářství by EU a Asie měly zajistit efektivní a udržitelnou konektivitu. Konektivita přispívá k hospodářskému růstu a zaměstnanosti, světové konkurenceschopnosti a obchodu a pohybu osob, zboží a služeb v rámci Evropy a Asie i mezi nimi. Podle některých odhadů bude Asie potřebovat v příštích desetiletích investice do infrastruktury v hodnotě více než 1,3 bilionu EUR ročně, aby si udržela současná tempa růstu a přizpůsobila se změně klimatu. Pro srovnání, v EU se potřebné investice do transevropské dopravní sítě v období 2021–2030 odhadují na 1,5 bilionu EUR. Nejedná se však pouze o problém v oblasti investic. Asie zahrnuje různé regiony, v nichž se nacházejí velmi rozmanité země, pokud jde o ekonomické modely a úroveň rozvoje. Aby se podpořil přístup na trh a přeshraniční pohyb zboží, služeb, kapitálu a osob, jsou nezbytná jednotná a sladěná pravidla, normy nebo postupy. K zajištění udržitelnosti investic do konektivity v dlouhodobějším horizontu jsou zapotřebí přísné environmentální a sociální normy, náležité plánování a analýza nákladů a přínosů v rámci celého životního cyklu. Je nutno zajistit fiskální a finanční udržitelnost infrastrukturních projektů, aby se zamezilo riziku zadlužení. Z tohoto důvodu navrhuje Komise základní prvky strategie EU pro propojení Evropy a Asie s konkrétními politickými návrhy a iniciativami ke zlepšení spojení mezi Evropou a Asií, včetně prostřednictvím interoperabilních dopravních, energetických a digitálních sítí. Toto sdělení je rovněž součástí příspěvku EU k 12. setkání Asie-Evropa (ASEM) v říjnu 2018, které poskytne příležitost k prosazování konektivity a zvýšení spolupráce s asijskými partnery. Toto sdělení je nutno vykládat ve spojení s návrhem Komise na příští víceletý finanční rámec, který určuje jednoznačné priority, jež byly blíže objasněny v nedávných sděleních Komise, přičemž stanoví způsoby prosazování a podpory soukromých investic na celosvětové úrovni. 2.Evropský způsob: udržitelná a komplexní konektivita založená na pravidlech V minulých desetiletích byla EU hybnou silou vnitřní konektivity. Vytvořením vnitřního trhu umožnila EU volný pohyb osob, zboží, služeb a kapitálu. Pravidla EU platná na celém jejím území – například pravidla týkající se kontroly státní podpory a zadávání veřejných zakázek – zaručují spravedlivou a transparentní hospodářskou soutěž, zatímco politiky Unie zajišťují také ochranu životního prostředí, bezpečnost, zabezpečení a sociální a individuální práva. Obdobně prosazuje EU také oběhové hospodářství, nízké emise skleníkových plynů a budoucnost odolnou vůči změně klimatu, aby tak dosáhla cílů udržitelného rozvoje a cílů stanovených v Pařížské dohodě o klimatu. Tyto politiky stimulují investice do přeshraniční konektivity na základě jednoznačné transevropské sítě (TEN) s náležitě určenými prioritami a normami. Občané jakožto uživatelé konektivity a podniky mají prospěch z možnosti využívat účinnou celoevropskou infrastrukturu, z volné a spravedlivé hospodářské soutěže a ze společných norem. Vnitřní trh EU vede k vyšší produktivitě a konkurenceschopnosti a může být zdrojem inspirace v celosvětovém měřítku. Politiky EU v oblasti konektivity usilují o prosazování účinnosti na jednotném trhu EU a o posílení konektivity v celosvětovém měřítku, přičemž důraz je kladen na přínosy pro občany a na jejich práva. Tyto cíle jsou podporovány politikami v oblasti udržitelného rozvoje, dekarbonizace, digitalizace, investic, inovací a předního postavení na celosvětové úrovni. Zkušenosti, které EU získala, jí umožňují prosazovat přístup ke konektivitě, která je udržitelná, komplexní a založená na pravidlech: ·Udržitelná konektivita. Ke zvýšení produktivity a zajištění růstu a zaměstnanosti musí investice do konektivity zaručit efektivnost trhu a musí být schůdné z fiskálního hlediska. V reakci na problémy související se změnou klimatu a zhoršováním stavu životního prostředí je nutné prosazovat dekarbonizaci hospodářství a dodržovat přísné normy, jež jsou založeny na posouzení vlivů na životní prostředí. Na podporu dalšího sociálního pokroku je třeba dodržovat přísné normy týkající se transparentnosti a řádné správy věcí veřejných a poskytnout osobám, které jsou dotčeny konkrétními projekty, možnost vyjádřit své názory v rámci náležitých veřejných konzultací. Politiky v oblasti konektivity by měly omezit negativní externality, jako jsou dopady na životní prostředí, přetížení, hluk, znečištění a nehody. Konektivita musí být dlouhodobě udržitelná z ekonomického, fiskálního, environmentálního a sociálního hlediska. ·Komplexní konektivita. Konektivita je o sítích a toku osob, zboží, služeb a kapitálu, jenž jimi prochází. To znamená dopravní spojení, letecká, pozemní nebo námořní. Znamená to digitální sítě, od mobilních po pevné, od internetové páteřní sítě po poslední úsek („poslední míli“), od kabelů po družice. Znamená to rovněž energetické sítě a toky, od plynu včetně zkapalněného zemního plynu po elektrorozvodné sítě, od obnovitelných zdrojů energie po energetickou účinnost. Je třeba optimalizovat synergie mezi těmito třemi oblastmi, jež někdy vedou k inovativním a novým formám konektivity. Konektivita má důležitý lidský rozměr a jádrem jakékoli politiky by měly být zájmy a práva osob. ·Mezinárodní konektivita založená na pravidlech. Pro účinný, spravedlivý a hladký pohyb osob, zboží, služeb a kapitálu jsou zapotřebí pravidla a předpisy. Mezinárodně schválené postupy, pravidla, úmluvy a technické normy, které jsou podporovány mezinárodními organizacemi a institucemi, umožňují interoperabilitu sítí a přeshraniční obchod. EU na svém vnitřním trhu zaručuje zákaz diskriminace a rovné podmínky pro podniky a prosazuje otevřené a transparentní investiční prostředí, přičemž současně chrání svá klíčová aktiva. EU by měla nadále prosazovat otevřené a transparentní postupy zadávání veřejných zakázek, v jejichž rámci by měly mít společnosti rovné podmínky. Na tomto základě bude EU spolupracovat se svými sousedy a asijskými partnery ve třech oblastech:

·Za prvé, přispíváním k účinným spojením a sítím mezi Evropou a Asií prostřednictvím prioritních dopravních koridorů, digitálních spojů a spolupráce v oblasti energetiky ve prospěch lidí a příslušných ekonomik. ·Za druhé, navázáním partnerství pro konektivitu na základě společně dohodnutých pravidel a norem umožňujících lepší řízení toků zboží, osob, kapitálu a služeb. ·Za třetí, přispíváním k odstranění značných investičních mezer prostřednictvím lepší mobilizace zdrojů, většího využívání finančních prostředků EU a posílených mezinárodních partnerství. 3.Vytváření účinných spojení mezi Evropou a Asií K dalšímu posílení účinnosti stávajících a budoucích spojení by se měla Unie spolu se svými partnery zabývat dopravními, energetickými a digitálními propojeními mezi Evropou a Asií, přičemž jsou současně zohledněny rychlé technologické změny, jež mají značný dopad na konektivitu. Při řešení fyzických propojení mezi Evropou a Asií by měla EU a její partneři podporovat také propojení a mobilitu studentů a akademických a výzkumných pracovníků. 3.1Doprava Asijští partneři i Unie mají zájem na rozvoji účinných, hospodářsky životaschopných a environmentálně udržitelných obchodních tras a koridorů mezi Evropou a Asií. Měřeno z hlediska hodnoty je v současnosti 70 % objemu obchodu přepravováno po moři a více než 25 % letecky, zatímco železniční doprava je poměrně okrajová. Ve všech odvětvích existuje značný potenciál k růstu. EU by měla posilovat dopravní konektivitu společně se svými sousedy a asijskými partnery. EU by měla usilovat o propojení náležitě rozvinutého rámce transevropské dopravní sítě (TEN-T) se sítěmi v Asii. TEN-T zahrnuje jednoznačné priority a normy na podporu přeshraniční a interoperabilní multimodální přepravy, tj. kombinace železničních a námořních tras a vnitrozemských vodních cest. K dosažení tohoto cíle by mohla EU podle potřeby poskytovat technickou pomoc, aby svým partnerům pomohla naplánovat jejich dopravní systémy a zajistit jejich propojení, a případně přispět k financování infrastruktury (viz část 4). K určení nedostatků a příležitostí pomohou nové metody posuzování úrovní konektivity, například ukazatele konektivity. EU by měla přispívat rovněž k zajištění větší bezpečnosti dopravního spojení s Asií. Konektivita a bezpečnost Svět je v rostoucí míře závislý na propracovaných datových sítích a přenosech údajů, energetických propojeních, dokonale načasovaných hodnotových řetězcích a mobilitě osob. Řízení těchto toků znamená hledání náležité rovnováhy mezi jejich usnadněním a zajištěním jejich bezpečnosti a zabezpečení. V době hybridních hrozeb a terorismu je důležitá „bezpečnost toků“. Přístup k obchodním trasám závisí i nadále na náležitém politickém a bezpečnostním prostředí a vyžaduje řešení problémů, jako je nadnárodní organizovaná trestná činnost a veškeré formy nezákonného převaděčství a nedovoleného obchodu, kybernetická bezpečnost a útoky na dopravní a energetickou bezpečnost. Tyto problémy nelze řešit výhradně prostřednictvím vnitřních či vnějších politik jednotlivých zemí nebo subjektů. EU by měla spolupracovat s partnerskými zeměmi při zajišťování větší bezpečnosti a lepšího zabezpečení dopravního spojení s Asií, zejména v oblasti kybernetické bezpečnosti. ·Letecká doprava Dohody o letecké dopravě, které EU sjednala se třetími zeměmi, vytvářejí nové hospodářské vyhlídky v důsledku otevření trhů a podpory investičních příležitostí. S cílem umožnit růst letecké dopravy ve prospěch občanů a podniků z EU i z partnerských zemí sjednává EU v současnosti dohody o letecké dopravě s řadou zemí v sousedství EU a v Asii. EU se přitom zabývá rovněž dopadem letectví na životní prostředí a klima, zejména otázkou emisí z letecké dopravy. EU bude v Evropě a v Asii i mimo ně nadále podporovat nezbytnou dlouhodobou dekarbonizaci letecké dopravy, a to mimo jiné prosazováním účinného provádění mezinárodních dohod a prostřednictvím cílených činností k budování kapacit v partnerských zemích. ·Námořní doprava EU podporuje čistou a udržitelnou lodní dopravu vypracováním politických opatření platných v celé EU a zapojením se do úsilí o ochranu životního prostředí, včetně úsilí Mezinárodní námořní organizace (IMO). V rámci své strategie k dekarbonizaci dopravy bude Komise dále prosazovat používání alternativních paliv v přístavech v Evropě a Asii. Další spoluprací se třetími zeměmi v Asii prostřednictvím příslušných dohod o námořní dopravě pomůže regulovat a usnadňovat námořní přepravu. K urychlení celních formalit by měla prosazovat své iniciativy v oblasti digitalizace a zjednodušení správních formalit v asijských přístavech. EU by měla podporovat také širší přijetí Rotterdamských pravidel, která usnadní využívání elektronických dokumentů v lodní dopravě. K posílení námořní bezpečnosti by měla EU navrhnout další opatření a dále podporovat mezinárodní úsilí, včetně prostřednictvím IMO. EU by měla dále rozvíjet úlohu povodí Černého moře v oblasti propojení. ·Pozemní doprava V odvětví železniční dopravy by měla EU společně se svými partnery usilovat o větší konkurenceschopnost železničních spojení, a to zkrácením doby tranzitu a zvýšením faktorů vytíženosti. EU rozšířila transevropskou dopravní síť (TEN-T) na země západního Balkánu a nedávno schválila rozšíření sítě TEN-T se šesti zeměmi Východního partnerství (Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Gruzie, Moldavsko, Ukrajina). V budoucnu by mohla hrát důležitou úlohu železniční spojení mezi severem a jihem i železniční spojení mezi východem a západem. Silný růst zaznamenává zejména železniční spojení mezi EU a Čínou. Je třeba se zabývat výzvami v souvislosti s dlouhodobou hospodářskou životaschopností a neutralitou tohoto železničního spojení z hlediska hospodářské soutěže. EU podporuje iniciativu Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) týkající se jednotného železničního práva (Unified Rail Law), která má sjednotit právní režimy pro přepravu zboží po železnici na celém euroasijském kontinentu. EU bude spolupracovat s příslušnými organizacemi v oblasti železniční dopravy s cílem rozšířit uplatňování unijních technických specifikací a rámců řízení bezpečnosti. S ohledem na euroasijskou konektivitu má silniční doprava obvykle smysl v případě středních vzdáleností (např. do Střední Asie) a jako sekundární dopravní síť v kombinaci s jinými druhy dopravy. Klíčový význam má mimoto zajištění náležitých sociálních podmínek pro pracovníky v tomto odvětví a spravedlivé hospodářské soutěže mezi podniky v oblasti silniční dopravy. V rámci své spolupráce s asijskými zeměmi by se měla EU zaměřit na prosazování bezpečnosti silničního provozu sdílením osvědčených postupů a nejvhodnějších řešení k snížení počtu osob, které jsou usmrceny a zraněny při dopravních nehodách. EU pomůže také prosazovat výměnu celních informací a rozvíjet spolupráci v oblasti tranzitu na dvoustranné úrovni i v rámci Světové celní organizace (WCO). 3.2Digitální konektivita Zásadní význam pro podporu digitální ekonomiky má propojení sítí s vysokou kapacitou. Připojení asijských a ostatních třetích zemí na páteřní síť přispěje k vytvoření zcela zauzlené sítě, zajistí potřebnou šířku pásma a poskytne další kritéria kvality pro tuto stále důležitější infrastrukturu. Všeobecný a finančně dostupný přístup k internetu je prokazatelně faktorem, který umožňuje socioekonomický rozvoj. Ve svých vztazích s asijskými zeměmi by měla EU prosazovat pokojné, bezpečné a otevřené prostředí IKT a současně se zabývat hrozbami pro kybernetickou bezpečnost a chránit lidská práva a svobody na internetu, včetně ochrany osobních údajů. Na podporu soukromých a veřejných investic do „digitální“ infrastruktury, jakož i politik a pobídek k odstranění digitální propasti, zejména ve vzdálených regionech nebo vnitrozemských státech, je zapotřebí jednotný regulační přístup. Za tímto účelem bude EU v Asii případně provádět svou strategii Digital4Development na podporu digitálních technologií a služeb k posílení socioekonomického rozvoje.

3.3Konektivita v oblasti energetiky Liberalizace energetického trhu EU ve spojení s cíli v oblasti obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti stanovenými do roku 2020 a strategie energetické unie podněcují tržní transformaci směrem k čisté energii. To vede k dekarbonizovanější a propojenější elektrické síti, která má zásadní význam pro hospodářskou soutěž a je klíčovým faktorem umožňujícím integraci různých zdrojů obnovitelné energie. EU by na základě svých zkušeností měla podporovat regionální platformy pro konektivitu v oblasti energetiky, které se zaměřují na tržní zásady, vybízejí k modernizaci energetického systému a přijetí čistých (decentralizovaných) řešení, prosazují energetickou účinnost a podporují energetická propojení mezi partnery a s partnery v Asii. 3.4Propojení v oblasti mezilidských vztahů Pro vzájemné pochopení a hospodářský růst má zásadní význam propojení a mobilita studentů a akademických a výzkumných pracovníků. Od roku 2014 byla prostřednictvím různých programů financována mobilita více než 18 000 studentů, výzkumných pracovníků a zaměstnanců. EU by měla s asijskými zeměmi dále posilovat výměny studentů a akademických pracovníků prostřednictvím programu Erasmus, akcí „Marie Curie-Skłodowska“, vzájemného uznávání diplomů a regionálních výměn výzkumných pracovníků a inovátorů. EU by měla podporovat spolupráci mezi městy, včetně interakce mezi evropskými hlavními městy kultury a jejich protějšky v Asii, a zvyšovat mobilitu umělců a spolupráci v oblasti sportu. Klíčová opatření pro kapitolu 3 Komise: ·vypracuje metodiku k posuzování úrovní udržitelné konektivity v Evropě a v Asii a jejího hospodářského dopadu v EU a v jejích regionech, ·bude prosazovat výměnu údajů pro celnictví a digitální dopravní koridory a posuzovat rizika, ·povede jednání se Sdružením národů jihovýchodní Asie (ASEAN), Ázerbájdžánem, Tureckem a Katarem o dohodách o letecké dopravě a podepíše dvoustranné dohody o bezpečnosti letectví s Čínskou lidovou republikou (dále jen „Čína“) a Japonskem, ·bude na mezinárodních fórech prosazovat dohody o dekarbonizaci dopravy, zejména v odvětví letecké a námořní dopravy, ·bude prosazovat digitalizaci a administrativní zjednodušení námořní dopravy v Asii a zemích v oblasti Černého moře a rovněž přijetí Rotterdamských pravidel, ·přezkoumá možnost rozšíření mandátu koordinátora (koordinátorů) koridorů sítě TEN-T v EU na region, na nějž se vztahuje politika EU v oblasti rozšiřování a sousedství, a to v rámci plánovaného přezkumu nařízení o síti TEN-T, jenž musí být proveden do roku 2023, ·vypracuje normy pro etické využívání technologií budoucnosti, jako je umělá inteligence, a bude prosazovat plné dodržování odpovědného chování státu na internetu, ·bude dále prosazovat program Erasmus a akce „Marie Curie-Skłodowska“ v Asii a související ujednání o vzájemnosti ke zvýšení možností výměny a mobility. 4.Budování mezinárodních partnerství pro udržitelnou konektivitu Existuje široká škála aktérů a dynamik, jež stanoví parametry pro spolupráci v oblasti udržitelné konektivity. K účinnému prosazování konektivity by měla EU posílit stávající a dále budovat nová dvoustranná, regionální a mezinárodní partnerství, která jsou udržitelná, otevřená, inkluzivní a založená na pravidlech. 4.1Dvoustranná spolupráce EU je důležitým partnerem při spolupráci v oblasti rozvoje a investic v Asii. Rovněž dialogy o rozvoji se zabývají investicemi a udržitelnou konektivitou a měly by zahrnovat možnou spolupráci se třetími zeměmi. V tomto kontextu mohou EU a její asijští partneři lépe spolupracovat při zlepšování regulačního prostředí, řízení veřejných financí a mobilizaci domácích zdrojů. EU bude nabízet svou podporu mimo jiné také tak, že poskytne technickou pomoc k posílení kapacit v oblasti plánování a za účelem vypracování a provádění projektů, politik a regulačních režimů týkajících se udržitelné konektivity, a to na základě mezinárodních norem a osvědčených postupů. Dvoustrannou spolupráci s jednotlivými zeměmi je nutno přizpůsobit jejich konkrétní situaci. Například s Čínou by měla EU posílit stávající spolupráci v souvislosti s příslušnými iniciativami týkajícími se spolupráce v oblasti infrastruktury a rozvoje, prosazovat uplatňování zásad přístupu na trh a rovných podmínek a v rámci iniciativ v oblasti konektivity využívat mezinárodní normy. Co se týká Japonska, EU by měla úzce koordinovat úsilí o prosazování mezinárodních norem a regionální spolupráce v Asii, zejména oživením dialogu mezi EU a Japonskem v oblasti dopravy. V jihovýchodní Asii by měla EU pokračovat v dialogu se Singapurem v oblasti dopravy, který byl zahájen v roce 2011. EU by měla současně rozšířit svůj dialog o udržitelné konektivitě s ostatními partnery, včetně Afghánistánu, Indie, Indonésie, Íránu, Pákistánu, Ruska, Korejské republiky, Turecka a zemí ve Střední Asii, jakož i s Austrálií a USA. Udržitelná konektivita a politika EU v oblasti rozšiřování a sousedství Konektivita představuje důležitý aspekt politiky EU v oblasti rozšiřování a sousedství. Jelikož země, na něž se tyto politiky vztahují, sbližují nebo harmonizují své přístupy s přístupy EU, je v jejich právních předpisech postupně zaváděna udržitelná konektivita. V rámci nové politiky EU pro země západního Balkánu Komise nedávno zahájila stěžejní iniciativy týkající se větší konektivity a Digitální agendy pro tento region. Sofijské prohlášení z května 2018 v rámci summitu EU a západního Balkánu rovněž přislíbilo značné zvýšení konektivity ve všech jejích rozměrech: dopravním, energetickém, digitálním a lidském. V současnosti se kromě nedávného úsilí o zintenzivnění spolupráce v oblasti digitální ekonomiky vypracovává akční plán pro investice do dopravy v zemích Východního partnerství. Komise bude v této souvislosti zajišťovat, aby byla udržitelná konektivita šířeji zohledněna v politikách EU v oblasti rozšiřování a sousedství, a bude prosazovat další technickou konvergenci a sbližování právních předpisů v této oblasti. Bude rovněž poskytovat další pomoc při provádění právních předpisů o zadávání veřejných zakázek a prosazovat transparentnost a osvědčené postupy. 4.2Regionální spolupráce EU má zkušenosti se zřizováním struktur regionální spolupráce, jako jsou struktury v oblasti Baltského moře. V rámci spolupráce s partnerskými zeměmi, mezinárodními organizacemi a finančními institucemi by měla EU uvážit vypracování přístupů k regionální spolupráci v oblasti konektivity pro Asii, poskytnout analýzu činností souvisejících s konektivitou v určitých regionech, mezer v konektivitě a příležitostí ke spolupráci na podporu propojení EU a Asie. Asie má řadu mezinárodních organizací a mechanismů s mandáty týkajícími se konektivity. Povaha zapojení EU v těchto organizacích závisí na jejich činnosti a oblasti působnosti. Důležitou platformou pro spolupráci s klíčovými asijskými partnery je setkání Asie-Evropa (ASEM). EU by měla nadále posilovat svou spolupráci se sdružením ASEAN, hlavním hráčem v oblasti konektivity v jihovýchodní Asii, na podporu hlavního plánu propojení v rámci sdružení ASEAN do roku 2025 a sbližování příslušných standardů, mimo jiné také prostřednictvím probíhajícího dialogu o dopravě. EU by měla prosazovat také regionální spolupráci v oblasti udržitelné konektivity jako klíčový aspekt své strategie pro Střední Asii.

4.3Mezinárodní spolupráce Mezinárodní spolupráce má ústřední úlohu při určování právních rámců a konkrétních forem konektivity. Hraje důležitou úlohu při posilování udržitelnosti těchto rámců, jak prokazuje nedávná iniciativa EU v oblasti správy oceánů. Správa oceánů EU se zavázala k svobodě plavby a k udržitelné správě oceánů a moří. V listopadu 2016 bylo ve společném sdělení navrženo 50 opatření pro bezpečné, zabezpečené, čisté a udržitelně spravované oceány po celém světě, přičemž se usilovalo o vytvoření „partnerství v otázkách správy oceánů“ s klíčovými aktéry. Spolu se Světovou bankou navrhla EU „rámec pro rozvoj modré ekonomiky“, který pomůže pobřežním státům, regionům a komunitám uskutečnit přechod k modrým ekonomikám, a to zřízením mechanismu pro kombinované financování investic partnerství veřejného a soukromého sektoru během 30 let. Mezinárodní organizace vypracovávají mezinárodní dohody a normy jejichž prosazování a uznávání je nezbytné v boji proti změně klimatu a zhoršování stavu životního prostředí, na podporu přístupu na trh a volného a spravedlivého obchodu a k zajištění interoperability sítí. Společně přijaté mezinárodní normy zajišťují technickou harmonizaci, která umožňuje interoperabilitu různých sítí. Mezinárodní a evropské normalizační organizace jsou důležitými partnery EU zajišťujícími technickou harmonizaci v Evropě a Asii založenou na vypracování norem iniciovaných odvětvím na základě konsensu. Komise bude spolupracovat s těmito organizacemi a příslušnými odvětvími při přezkumu potřeby norem týkajících se konektivity. Komise rozšíří poskytování technické pomoci a bude úžeji koordinovat s příslušnými mezinárodními organizacemi a zahraničními partnery s cílem zajistit závazek klíčových třetích zemí týkající se dodržování těchto norem a jejich širšího přijetí. EU by měla celkově posílit svou spolupráci s mezinárodními organizacemi a své vnější zastupování, účast a koordinaci. Klíčová opatření pro kapitolu 4 Komise: ·zintenzivní svou spolupráci s příslušnými třetími zeměmi, včetně platformy pro propojení mezi EU a Čínou, na podporu digitální ekonomiky, účinné dopravní konektivity a inteligentní, udržitelné, bezpečné a zabezpečené mobility na základě rozšíření sítě TEN-T a bude prosazovat rovné podmínky v oblasti investic, ·bude podporovat udržitelnou konektivitu v politických dialozích a dialozích o rozvoji vedených se třetími zeměmi, ·prohloubí spolupráci s příslušnými regionálními organizacemi v Asii a bude zavádět přístupy k regionální spolupráci v oblasti konektivity pro Asii, ·bude spolupracovat s evropskými a mezinárodními normalizačními organizacemi a jejich národními členy za účelem účinného a společného vypracovávání potřebných technických norem, včetně prostřednictvím cílené technické pomoci a technické spolupráce, ·bude spolupracovat s Evropskou hospodářskou komisí OSN (EHK OSN) za účelem sjednocení právního režimu pro přepravu zboží po železnici na celém euroasijském kontinentu a s Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu (OTIF) a Organizací pro spolupráci železnic (OSJD) s cílem rozšířit uplatňování unijních technických specifikací a rámců řízení bezpečnosti. 5.Více investic do udržitelné konektivity a jejich zkvalitnění Potřeby investic do konektivity nejsou celkově uspokojovány. Ze studie Světové banky vyplývá, že nejchudší země mají úměrně nejvyšší potřeby (v průměru 12,5 procentního bodu HDP) a největší mezery (7,5 procentního bodu HDP) ve výdajích na infrastrukturu. K odstranění této značné investiční mezery je zapotřebí komplexní přístup k financování. To začíná lepší mobilizací domácích zdrojů, lepšími modely stanovování cen za užívání infrastruktury a lepšími regulačními rámci. To platí rovněž pro Asii, kde existují velké regionální rozdíly. 5.1Nové a inovativní financování konektivity ze strany EU Cílem tohoto sdělení není stanovení investičního plánu, ačkoli stávající a budoucí finanční nástroje EU by mohly poskytnout určité výchozí body pro podporu soukromých investic do projektů souvisejících s konektivitou. EU již má značné zkušenosti s finanční podporou konektivity. Finanční a technickou pomoc pro infrastrukturu a konektivitu poskytují zeměpisné investiční nástroje, jako je investiční facilita sousedství (NIF), investiční nástroj pro Střední Asii (IFCA) a investiční nástroj pro Asii (AIF). Samotné investiční nástroje pro Asii a Střední Asii získaly v období od roku 2010 do poloviny roku 2018 prostřednictvím kombinace grantů a úvěrů investice přesahující 4,2 miliardy EUR. Rovněž investiční plán pro Evropu představuje konkrétní příležitosti pro společné investice v Evropě. Pro příští víceletý finanční rámec (2021–2027) navrhla Komise řadu inovativních opatření, která by mohla podnítit veřejné a soukromé investice do konektivity. Návrh Komise zahrnuje zejména investiční rámec pro vnější činnost v návaznosti na stávající Evropský fond pro udržitelný rozvoj (který je součástí plánu vnějších investic EU a vztahuje se na Afriku a sousední země) s cílem poskytnout finanční prostředky k uvolnění dalšího veřejného a soukromého kapitálu. Ačkoliv se zaměří v prvé řadě na Afriku a země sousedství EU, část jeho prostředků bude vyhrazena i pro jiné zeměpisné oblasti. V reakci na naše hlavní investiční výzvy Komise mimoto podporuje veškeré úsilí o zajištění ještě větší účinnosti a funkčnosti institucionálního a operačního rámce pro vnější investice EU. Nedávné sdělení Komise vyzdvihuje potřebu mezinárodní spolupráce, aby bylo možno využít kombinaci různých zdrojů financování, zejména získáním větších soukromých investic, přičemž je zdůrazněna nutnost co největšího využití stávajících nástrojů počínaje Evropským fondem pro udržitelný rozvoj. Ve sdělení se rovněž požaduje, aby hlavní finanční a rozvojové instituce, které působí v oblasti financování rozvoje, posílily svou spolupráci. Inovativní financování mezinárodní spolupráce v příštím víceletém finančním rámci (na období 2021–2027) V květnu 2018 předložila Komise svůj návrh na příští víceletý finanční rámec EU, který obsahuje opatření na podporu investic, včetně investic do udržitelné konektivity. Komise navrhuje novou architekturu pro vnější investice s širším globálním pokrytím zahrnujícím také Asii. Stejně jako její předchůdkyně bude mobilizovat veřejné a soukromé financování prostřednictvím posílené záruky EU, která může být doplněna granty a půjčkami. Bude-li nová architektura schválena, podpoří další investice, a to i do udržitelné konektivity. Navrhované zvýšení rozpočtu EU na výzkum napomůže přechodu k udržitelnějším formám konektivity. EU by měla posílit spolupráci s veřejnými a soukromými finančními institucemi členských států EU, včetně státních fondů, a usilovat o užší sladění činností s těmito institucemi. Na podporu udržitelného financování by měly EU a evropské instituce poskytující půjčky zlepšit rovněž dialog s veřejnými a soukromými finančními institucemi třetích zemí v souladu s akčním plánem pro financování udržitelného růstu. Akční plán je podkladem pro jednání na mezinárodních fórech zaměřená na udržitelnější správu finančního systému. Komise podporuje spolupráci v oblasti udržitelného financování a výměnu osvědčených postupů mezi evropskými bankami včetně veřejných bank a ostatními bankami třetích zemí. Bude rovněž prosazovat iniciativy v oblasti sociální odpovědnosti podniků k zavedení mezinárodních norem pro financování projektů souvisejících s konektivitou. EU bude podporovat procesy v rámci G7, G20 a OECD s cílem sladit postupy veřejných finančních institucí při poskytování půjček se zásadami udržitelné konektivity. 5.2Mezinárodní partnerství v oblasti financí