SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A ÚČETNÍMU DVORU

Konsolidovaná roční účetní závěrka Evropské unie za rok 2017

(2018/C 348/01)

OBSAH

PŘEDMLUVA 2

POLITICKÝ RÁMEC, SPRÁVA A ODPOVĚDNOST EVROPSKÉ UNIE 4

OSVĚDČENÍ KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE 9

HLAVNÍ UDÁLOSTI ROZPOČTOVÉHO ROKU 2017 10

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY A PŘÍLOHY 12

ROZVAHA 13

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 14

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ 15

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV 16

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM 17

FINANČNÍ VÝKAZ – DISKUSE A ANALÝZA 92

ZPRÁVY O PLNĚNÍ ROZPOČTU A PŘÍLOHA 109

SLOVNÍČEK POJMŮ 166

SEZNAM ZKRATEK 170

PŘEDMLUVA

Představuji Vám účetní závěrku Evropské unie za rok 2017. Podává kompletní přehled o financích EU a o plnění rozpočtu EU v minulém roce a také o podmíněných závazcích, finančních příslibech a dalších povinnostech, jež Unie přijala. V souladu s víceletým charakterem činností Unie vysvětluje hlavní finanční údaje a jejich vývoj. Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie patří do tzv. integrovaného balíčku účetního výkaznictví Komise a tvoří nedílnou součást vysoce rozvinutého systému finanční odpovědnosti.

Zatímco rok 2016 s sebou přinesl pochybnosti o evropském projektu, přinejmenším v podobě rozhodnutí Spojeného království vystoupit z Unie, rok 2017 byl rokem nové naděje a perspektivy.

Připomenutí 60. výročí Římské smlouvy se stalo podnětem k rozjímání o budoucnosti Evropy. Při jeho příležitosti jsme potvrdili svůj závazek a respekt k hodnotám Unie a vytyčili si, jaké budou priority Unie o 27 členských zemích.

V roce 2017 se Unie soustředila na udržení hospodářského oživení. Míra růstu EU i eurozóny předčila očekávání a s hodnotou 2,4 % dosáhla desetiletého maxima. Nicméně zároveň se EU musela vypořádat s řadou nelehkých situací spojených s konkurenceschopností, migrací či bezpečností a čelit několika velkým přírodním pohromám.

Rozpočet EU představuje pro Unii jedinečnou výhodu. Přetavuje její ambice v praktické hmatatelné výsledky a doplňuje vnitrostátní rozpočty o evropskou přidanou hodnotu v oblastech, v nichž je koordinovaná akce tím nejúčelnějším a nejefektivnějším způsobem, jak dostát našim prioritám.

Rok 2017 byl čtvrtým rokem stávajícího víceletého finančního rámce; všechny finanční plány nyní naplno běží. Zároveň se vzhledem k mnoha neočekávaným výzvám znovu potvrdilo, jak důležité je přistupovat k plnění rozpočtu flexibilně. Díky přezkumu VFR v polovině období jsme získali dodatečné prostředky, s nimiž jsme mohli na nepředvídané okolnosti reagovat.

Rozpočet schválený na rok 2017 se zaměřoval na dvě hlavní politické priority Evropy: podporu pokračujícího oživování evropské ekonomiky a řešení migrační a uprchlické krize. Zaručil realizaci rozběhnutých programů na jedné straně a na druhé straně poskytl finanční podporu na řešení nově vzniklých problémů.

Téměř polovina rozpočtu – 83,2 miliardy eur v prostředcích na závazky – se použila ke stimulaci hospodářského růstu, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti. To zahrnovalo financování výzkumu a inovací v rámci programu Horizont 2020, vzdělávání v rámci programu Erasmus+, malých a středních podniků v programu COSME a infrastruktury coby součásti Nástroje pro propojení Evropy. Kromě toho Evropský fond pro strategické investice umožnil zahájit realizaci investičního plánu pro Evropu a evropské strukturální a investiční fondy pomohly zintenzívnit proces konvergence mezi členskými státy a regiony.

Díky Evropskému fondu pro strategické investice již bylo na nové investice uvolněno přes 287 miliard eur a vzniklo více než 300 000 pracovních míst. V prosinci 2017 se Evropský parlament a Rada rozhodly fond navýšit a rozšířit, tak aby do roku 2020 aktivoval až 500 miliard eur. Záruční fond EU, který Komise zřídila s cílem zajistit likviditní polštář ke krytí záruk čerpaných skupinou EIB na její investice, disponoval ke konci roku 2017 částkou 3,5 miliardy eur.

Dále bylo vyčleněno 54 miliard eur na programy zaměřené na upevnění hospodářské, sociální a územní soudržnosti mimo jiné prostřednictvím Evropského fondu pro regionální rozvoj, Fondu soudržnosti a Evropského sociálního fondu. Během roku 2017 se také zrychlila realizace Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí, jejímž cílem je snížit nezaměstnanost mladých v celé Unii. Celkový objem způsobilých nákladů na operace, kterým byla přislíbena podpora, dosáhl koncem roku 2017 téměř 7 miliard eur. Členské státy uvádějí, že podpora poskytnutá iniciativou se dostala již k 1,7 milionu mladých lidí.

Mimoto posloužil rozpočet EU jako nástroj solidarity. Například z Fondu solidarity EU bylo po zemětřeseních v italských regionech Abruzzo, Lazio, Marche a Umbria v roce 2016 a 2017 uvolněno 1,2 miliardy eur, což je nejvyšší částka, jaká byla dosud v jedné splátce poskytnuta.

Dalších 58,6 miliardy eur bylo použito na podporu udržitelného růstu a zachování přírodních zdrojů. Příslušné programy zahrnovaly oba pilíře společné zemědělské politiky – tržní opatření a rozvoj venkova, opatření týkající se rybolovu a činnost související s klimatem a životním prostředím v rámci programu pro životní prostředí a oblast klimatu LIFE.

Rozpočet EU také nadále přispíval na hledání komplexní reakce Evropy na migrační krizi a na správu vnějších hranic EU. Azylový, migrační a integrační fond (AMIF) podporoval efektivní řízení migračních toků a společný postoj Unie k otázkám azylu a migrace. Celkový objem plateb za rok 2017 dosáhl 576,2 milionu eur, celkem dvojnásobku oproti roku 2016. Mandát Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, financované z rozpočtu EU, byl prodloužen a agentura značně zintenzívnila svou přítomnost na vnější hranici EU, aby podpořila členské státy ve správě hranic a společně s nimi prováděla integrovanou správu vnějších hranic na úrovni EU.

Rozpočet EU dále umožnil Unii hrát výraznou roli i mimo Evropu, v sousedních státech, kde panovaly nepokoje. V neposlední řadě pak přispíval na řešení globálních problémů, jako je změna klimatu. Opatření na její zmírňování a přizpůsobování se jí byla integrována do všech hlavních výdajových programů EU – celkově se rozpočet na tzv. zohledňování změny klimatu v roce 2017 podílel zhruba z 20,3 %.

Optimální plnění rozpočtu Unie bylo prioritou Junckerovy Komise od prvního dne. Velmi vítáme, že i Evropský parlament, členské státy a Evropský účetní dvůr kladou stále větší důraz nejen na to, jak jsou jednotlivé programy řízeny, ale také na to, zda přinášejí výsledky v oblastech, jež jsou pro občany Unie skutečně důležité.

Komise bude společně s rozpočtovým orgánem i nadále pracovat na tom, abychom využili potenciálu rozpočtu EU k investicím do růstu, nových pracovních míst a řešení společných problémů.

Günther H. Oettinger

Komisař pro rozpočet a lidské zdroje, Evropská komise

POLITICKÝ RÁMEC, SPRÁVA A ODPOVĚDNOST EVROPSKÉ UNIE

Evropská unie (EU) je svazek, jemuž jeho 28 (1) evropských zemí (členských států) svěřilo kompetence k dosažení svých společných cílů. Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.

1. POLITICKÝ RÁMEC

Smlouvy EU

Hlavní cíle a zásady, jimiž se Unie a evropské orgány řídí, jsou vymezeny ve Smlouvách. Unie i její orgány jsou oprávněny jednat pouze v mezích pravomocí, jež jim Smlouvy svěřují, za účelem dosažení cílů ve Smlouvách vymezených. Činit tak musí v souladu se zásadami (2) subsidiarity a proporcionality. K dosažení svých cílů a uskutečňování svých politik si Unie zajišťuje potřebné finanční prostředky. Za naplňování cílů ve spolupráci s členskými státy a v souladu se zásadou řádného finančního řízení odpovídá Komise.

EU sleduje cíle stanovené Smlouvou pomocí řady nástrojů, z nichž jedním je rozpočet EU. K dalším patří například navrhování legislativy či realizace politických strategií.

Strategie Evropa 2020

Strategie Evropa 2020, na níž se v roce 2010 dohodli hlavy států a předsedové vlád členských států EU, vymezuje strategii zaměstnanosti a ekonomického růstu EU na 10 let (3). Strategie vymezila tři vzájemně provázané priority inteligentního, udržitelného a inkluzivního růstu a vytyčila pět hlavních cílových hodnot na úrovni EU. Její úspěch závisí na všech aktérech Unie, kteří jednají jako jeden celek.

Rozpočet EU je jen jednou z pák EU, které k dosažení cílů strategie Evropa 2020 přispívají. Na úrovni celostátní, unijní i mezinárodní je mobilizována široká škála opatření, jež mají v rámci strategie přinést konkrétní výsledky.

Politické priority Komise

Politické priority Komise jsou vymezeny v politických směrech, jež stanovil předseda Komise. Dokument prezentuje plán opatření Komise, který je jakožto dlouhodobá prorůstová strategie EU plně v souladu a slučitelný se strategií Evropa 2020.

DESET PRIORIT

— Nový impuls pro zaměstnanost, růst a investice — Přijatelná a vyvážená dohoda o volném obchodu s USA — Propojený jednotný digitální trh — Oblast spravedlnosti a základních práv, která je založena na vzájemné důvěře — Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu — Příprava nové migrační politiky — Lépe integrovaný a spravedlivější vnitřní trh se silnější průmyslovou základnou — Evropa jako silnější globální aktér — Hlubší a spravedlivější hospodářská a měnová unie (HMU) — Unie demokratické změny

Agenda pro udržitelný rozvoj 2030 (4)

Udržitelný rozvoj je již dlouho jádrem evropského projektu. Smlouvy EU uznávají jeho ekonomický, sociální i environmentální rozměr a se všemi jeho aspekty je třeba pracovat společně. Evropská unie se zavázala k rozvoji, který uspokojuje potřeby současnosti, aniž by znemožnil budoucím generacím uspokojovat ty své. Rozpočet EU hraje zásadní roli v řadě otázek udržitelnosti – od nezaměstnanosti mladých lidí přes stárnutí obyvatelstva, změnu klimatu, znečištění životního prostředí a udržitelnou energetiku až po migraci. Současná Komise promítá principy udržitelného rozvoje do všech hlavních průřezových projektů, odvětvových politik i iniciativ.

Víceletý finanční rámec a výdajové programy

Politiky podporované z rozpočtu EU jsou realizovány v souladu s víceletým finančním rámcem (VFR) a příslušnou odvětvovou legislativou, která definuje výdajové programy.

Víceletý finanční rámec je finančním vyjádřením politických priorit EU, a to po dobu dostatečně dlouhou na to, aby byla příslušná opatření účinná a aby příjemcům rozpočtových prostředků z fondů EU a spolufinancujícím vnitrostátním orgánům zprostředkovával ucelenou dlouhodobou vizi. Stanoví maximální roční částky (stropy) výdajů EU jako celku a hlavních výdajových kategorií (okruhů). Součet jednotlivých stropů všech okruhů pak odpovídá celkovému stropu prostředků na závazky. Víceletý finanční rámec se přijímá jednomyslně, jako výraz shody všech členských států na daných cílech a míře výdajů (maximální úrovni rozpočtových závazků a plateb), se souhlasem Evropského parlamentu. Komise odpovídá za řízení a plnění rozpočtu EU a za programy přijaté Parlamentem a Radou. Převážnou část vlastního plnění rozpočtu a vynakládání finančních prostředků (zhruba 75 %) zajišťují vnitrostátní a místní orgány, Komise však odpovídá za dozor. Na nakládání s rozpočtem ze strany Komise bedlivě dohlíží Evropský účetní dvůr. Oba orgány mají zajistit řádné finanční řízení.

Interinstitucionální dohoda

Víceletý finanční rámec doplňuje interinstitucionální dohoda (5), tedy politická dohoda uzavřená mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí. Účelem dohody, přijaté v roce 2013 v souladu s článkem 295 Smlouvy o fungování EU, je zpřísnit rozpočtovou kázeň, zlepšit fungování ročního rozpočtového procesu a spolupráci mezi orgány v rozpočtových záležitostech a zajistit řádné finanční řízení.

Roční rozpočet

Roční rozpočet sestavuje Komise a schvaluje jej zpravidla v polovině prosince Evropský parlament a Rada postupem podle článku 314 Smlouvy o fungování EU. V souladu se zásadou vyrovnaného rozpočtu se musí celkové příjmy v daném rozpočtovém roce rovnat celkovým výdajům (prostředkům na platby).

Hlavním zdrojem financování EU jsou příjmy z vlastních zdrojů, k nimž přistupují ostatní zdroje. Vlastní zdroje se člení na tři kategorie: tradiční vlastní zdroje (např. cla a dávky z cukru), vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty (DPH) a zdroj z hrubého národního důchodu (HND). Ostatní příjmy plynou z činností EU (např. pokuty za porušení hospodářské soutěže) a na celkových příjmech se obvykle podílejí méně než 10 %. Celková výše vlastních zdrojů potřebná na financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Celková výše vlastních zdrojů nesmí překročit 1,20 % součtu hrubých národních důchodů (HND) členských států.

Operační výdaje EU se vztahují k různým okruhům víceletého finančního rámce a mají různou podobu podle toho, jakým způsobem jsou vypláceny a do jakého způsobu řízení rozpočtu spadají. Rozpočet EU je plněn pomocí tří způsobů řízení:

Sdílené řízení: podle této metody jsou úkoly související s plněním rozpočtu svěřeny členským státům. Do tohoto režimu spadá přibližně 75 % výdajů, např. v oblasti zemědělství a strukturálních opatření.

Přímé řízení: rozpočet plní přímo útvary Komise.

Nepřímé řízení: Komise svěřuje úkoly spojené s plněním rozpočtu třetím stranám, například regulačním agenturám EU či mezinárodním organizacím.

Finanční nařízení

Ústřední pilíř předpisové základny, která upravuje finance EU a stanoví finanční pravidla, jimiž se řídí rozpočet EU, představuje finanční nařízení o souhrnném rozpočtu.

2. SPRÁVA A ODPOVĚDNOST V EU

2.1. INSTITUCIONÁLNÍ STRUKTURA

Organizačně-správní strukturu EU tvoří orgány, instituce a jiné subjekty EU, které jsou uvedeny v bodě 9 přílohy ke konsolidovaným finančním výkazům. Do působnosti finančního nařízení nespadají Evropská investiční banka (EIB) a Evropský investiční fond (EIF). Hlavními orgány odpovědnými za vypracovávání návrhů politik a přijímání rozhodnutí jsou Evropský parlament, Evropská rada, Rada a Komise.

Komise je výkonným orgánem EU a prosazuje její obecné zájmy. Za tím účelem navrhuje legislativu, realizuje politiky EU, dohlíží na řádné uplatňování Smluv a evropských právních předpisů, řídí rozpočet EU a zastupuje Unii mimo Evropu.

Vnitřní fungování Komise je založeno na několika důležitých zásadách, o něž se opírá řádná správa věcí veřejných: přehledné vymezení rolí a odpovědnosti, pevný závazek k řízení výkonnosti a dodržování právního rámce, přesné mechanismy vymezující odpovědnost, kvalitní a inkluzivní regulační rámec, otevřenost a transparentnost a vysoké etické standardy.

2.2. STRUKTURA SPRÁVY A ŘÍZENÍ KOMISE

Evropská komise má jedinečný systém správy a řízení, který přesně rozlišuje mezi strukturami politického a správního dohledu a jednoznačně vymezuje povinnosti finanční i ostatní (6). Systém vychází ze Smluv. Jeho struktura prošla vývojem, během něhož se přizpůsobila měnícímu se prostředí a zůstala v souladu s osvědčenými postupy, jež stanoví příslušné mezinárodní standardy (7).

— Kolektivní politickou odpovědnost za činnost Komise nese sbor komisařů. Vlastní plnění rozpočtu je delegováno na generální ředitele a vedoucí útvarů, kteří stojí v čele administrativních struktur Komise (8).

— Sbor komisařů deleguje funkce v rámci finančního řízení generálním ředitelům a vedoucím útvarů, kteří se tak stávají pověřenými schvalujícími osobami. Tyto funkce lze dále delegovat ředitelům, vedoucím oddělení a dalším osobám, jež se tak stávají dále pověřenými schvalujícími osobami. Odpovědnost schvalujících osob se vztahuje na celý proces řízení, od určení toho, co je třeba udělat k dosažení cílů politiky stanovených daným orgánem, až po řízení činností z operativního i rozpočtového hlediska.

Funkce a povinnosti spojené s finančním řízením jsou tedy v rámci Komise přesně vymezeny a uplatňovány. Uplatňuje se decentralizovaný přístup s jasně vymezenou odpovědností. Jeho cílem je vytvořit takovou správní kulturu, která vede zaměstnance veřejné správy k tomu, aby přebírali odpovědnost za činnosti, nad nimiž mají kontrolu, a která jim svěřuje kontrolu nad činnostmi, za něž nesou odpovědnost.

V kontextu strategického plánování a tvorby programů Komise jsou všechny schvalující osoby povinny vypracovávat výroční zprávy o činnosti a politických úspěších a výsledcích, jichž bylo v daném roce dosaženo. Ve zprávě prohlašují, že zdroje byly využity v souladu se zásadami řádného finančního řízení a že jimi zavedené kontrolní postupy poskytují potřebnou záruku legality a správnosti uskutečněných operací. Na úrovni Komise jsou tyto výsledky schvalovány a zveřejňovány v souhrnné podobě ve výroční zprávě o řízení a výkonnosti rozpočtu EU a předkládány Evropskému parlamentu a Radě. Jedná se o hlavní nástroj, jímž sbor komisařů přebírá politickou odpovědnost za rozpočtové řízení.

Účetní Komise nese hlavní odpovědnost za správu pokladny, inkaso částek, stanovení účetních pravidel na základě mezinárodních účetních standardů a metod pro veřejný sektor, dále za validaci účetních systémů a za přípravu účetní závěrky Komise a konsolidované roční účetní závěrky EU. Účetní je dále povinen stvrdit podpisem účetní závěrku a prohlásit, že závěrka ve všech významných ohledech poskytuje poctivý obraz finanční situace, výsledků operací a peněžních toků. Roční účetní závěrku schvaluje sbor komisařů. Účetní je při výkonu své funkce nezávislý a nese velkou odpovědnost za účetní výkaznictví v rámci Komise. Rovněž interní auditor Komise je centralizovaná a nezávislá funkce, jejíž součástí je poskytování nezávislého poradenství a vydávání stanovisek a doporučení ohledně kvality a fungování systémů vnitřní kontroly v rámci Evropské komise i agentur EU a jiných nezávislých subjektů.

Výbor pro pokrok v oblasti auditu sleduje provádění auditů, zejména Útvarem interního auditu, ale také na základě auditů Evropského účetního dvora, a posuzuje kvalitu interních auditů s cílem získat obecnější přehled o kontrolních systémech Komise.

V systému správy a řízení Komise hraje svou úlohu Řídící rada. Jejím úkolem je dohlížet na významné otázky v oblasti správy a řízení, mj. řízení finančních a lidských zdrojů, a zajišťovat v těchto oblastech strategické vedení. V této radě, jíž předsedá generální tajemník, se pravidelně schází generální ředitelé a zástupci kabinetů odpovědných za rozpočet, lidské zdroje a IT. Rada se stará to, aby byly v Komisi zavedeny potřebné organizační a technické struktury, s jejichž pomocí budou politické priority předsedy Komise realizovány způsobem efektivním a účinným.

2.3. RÁMEC VÝKONNOSTI

Má-li být zajištěna důsledná orientace na výsledky, přidanou hodnotu EU a řádné řízení programů EU, je naprosto nezbytné zavést solidní rámce ke sledování výkonnosti. Rámec výkonnosti rozpočtu EU je vysoce specifický, z hlediska standardního indexu rámců pro rozpočtování podle výkonnosti stojí výše než kterákoliv země Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). V rámci výkonnosti rozpočtu EU se vykazuje několik druhů a úrovní strategických a dalších cílů a cílových hodnot, včetně těch vytyčených ve strategii Evropa 2020 a dalších politických prioritách. Kromě toho musí rámec odrážet komplementaritu politik a programů a jejich zohledňování v rozpočtu, jakož i zásadní úlohu členských států v plnění rozpočtu EU.

— V právním základu každého programu jsou výrazně zastoupeny měřitelné cíle, ukazatele a cílové hodnoty, o nichž Komise každoročně podává zprávu v programovém prohlášení, které se přikládá k návrhu rozpočtu. Zahrnují veškeré důležité informace, které jsou nezbytné k detailní kontrole programu a měření jeho výkonnosti: patří k nim finanční závazky na dané sedmileté období, referenční hodnoty výkonnosti programu (výchozí stav pro dané politické opatření), konečné cíle (jichž má být dosaženo do konce víceletého programového období) a dílčí cíle.

— Svůj cíl zajistit, aby na jednotlivé priority byly vyčleněny potřebné zdroje a aby všechna opatření generovala vysoký výkon a přidanou hodnotu, naplňuje Komise prostřednictvím své iniciativy s názvem Rozpočet EU zaměřený na výsledky. Ta vychází z rámce sledování výkonnosti na období 2014–2020 a prosazuje vyváženější vztah mezi dodržováním pravidel a dosaženou výkonností.

— Výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU podává komplexní přehled o výkonnosti, řízení a ochraně rozpočtu EU. Vysvětluje způsob, jímž rozpočet EU podporuje politické priority Evropské unie, výsledky dosažené pomocí rozpočtu EU a úlohu, jakou Komise sehrává při zajišťování a prosazování nejpřísnějších standardů rozpočtového a finančního řízení.

— Evropský účetní dvůr běžně systematicky a detailně posuzuje tvorbu rozpočtu z kvalitativního i výkonnostního hlediska v rámci své výroční zprávy a ve zvláštních zprávách.

Díky všem těmto faktorům může rozpočtový orgán považovat výkonnost při rozhodování o rozpočtu na další rok za velmi důležitou.

2.4. ÚČETNÍ VÝKAZNICTVÍ

Hlavní součástí účetního výkaznictví EU je tzv. integrovaný balíček účetního výkaznictví EU, jejž tvoří konsolidovaná roční účetní závěrka EU, výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu a zpráva o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria. Integrovaný balíček účetního výkaznictví tak každoročně podává veřejnosti komplexní přehled o finanční situaci a činnosti EU.

Konsolidovaná roční účetní závěrka EU uvádí finanční údaje o činnostech orgánů, agentur a dalších subjektů EU z hlediska akruálního i rozpočtového účetnictví. Tato závěrka neobsahuje roční účetní závěrky členských států.

Konsolidovaná roční účetní závěrka EU se skládá ze dvou samostatných, přitom ale vzájemně souvisejících částí:

a) konsolidovaných finančních výkazů a

b) zpráv o plnění rozpočtu, které v souhrnné podobě popisují plnění rozpočtu.

Ke konsolidované roční účetní závěrce EU je dále přikládán dokument „Finanční výkazy – diskuse a analýza“ (FSDA), který shrnuje významné změny a trendy ve finančních výkazech a objasňuje významná rizika a nejistoty, jimž EU čelí a jež by měla do budoucna řešit.

Výkaznictví a odpovědnost v Komisi:

Integrovaný balíček účetního výkaznictví Konsolidovaná roční účetní závěrka EU Výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu Zpráva o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria Další zprávy Souhrnná zpráva o činnosti EU Výroční zprávy o činnosti generálních ředitelství Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení

2.5. EXTERNÍ AUDIT A UDĚLOVÁNÍ ABSOLUTORIA

Externí audit

Externím auditorem orgánů (a jiných subjektů) EU je Evropský účetní dvůr (Účetní dvůr). Posláním Účetního dvora je přispívat ke zkvalitňování finančního řízení EU, podporovat odpovědnost a transparentnost a plnit funkci nezávislého strážce finančních zájmů občanů EU. Úlohou Účetního dvora jakožto nezávislého externího auditora EU je kontrolovat, zda jsou finanční prostředky EU správně zaúčtovány, zda se vybírají a vynakládají v souladu s příslušnými pravidly a nařízeními a zda jsou optimálně využívány.

Účetní dvůr audituje roční účetní závěrku a řádné finanční řízení EU a v rámci svých činností vypracovává pro Evropský parlament a Radu:

1) výroční zprávu o činnostech financovaných ze souhrnného rozpočtu, v níž rozvádí své připomínky k roční účetní závěrce a uskutečněným operacím;

2) výrok auditora, který je založen na provedených auditech a zveřejněn ve výroční zprávě v podobě prohlášení o věrohodnosti, pokud jde o i) spolehlivost účetní závěrky a ii) legalitu a správnost uskutečněných operací, jejichž předmětem jsou vybrané příjmy i platby konečným příjemcům, a

3) zvláštní zprávy na samostatná témata.

Absolutorium

Posledním krokem v rozpočtovém cyklu je udělení absolutoria za daný rozpočtový rok. Absolutorium představuje politický rozměr vnější kontroly plnění rozpočtu. Jedná se o rozhodnutí, jehož prostřednictvím orgán udělující absolutorium (tj. Evropský parlament na základě doporučení Rady) „zprošťuje“ Komisi (a další subjekty EU) odpovědnosti za řízení daného rozpočtu. Toto rozhodnutí vychází z posouzení konsolidované účetní závěrky EU a souboru zpráv Komise (výroční zprávy o řízení a výkonnosti rozpočtu, zprávy o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria za předchozí rok a zprávy orgánu příslušnému pro udělení absolutoria o provedených interních auditech), jakož i z výroční zprávy Evropského účetního dvora, výroku auditora (tzv. „prohlášení o věrohodnosti“) a zvláštních zpráv. Rovněž zohledňuje písemné odpovědi Komise na žádosti o další informace a slyšení komisaře pro rozpočet a komisařů odpovědných za hlavní výdajové oblasti ve Výboru pro rozpočtovou kontrolu Evropského parlamentu.

Výsledek procesu udělování absolutoria může být trojí: udělení, odklad rozhodnutí, nebo odmítnutí udělení absolutoria. Součástí závěrečné zprávy o absolutoriu jsou mj. konkrétní žádosti Evropského parlamentu a Rady určené Komisi. V návaznosti na ně vypracovává Komise zprávu, v níž uvádí konkrétní opatření, jež přijala nebo hodlá přijmout.

OSVĚDČENÍ KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie za rok 2017 byla sestavena na základě údajů, jež předložily orgány a subjekty podle čl. 148 odst. 2 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropské unie. Prohlašuji tímto, že tato účetní závěrka byla sestavena v souladu s hlavou IX finančního nařízení a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k účetní závěrce.

Účetní uvedených orgánů a subjektů mi dodali všechny údaje potřebné k sestavení účetní závěrky, jež poskytuje přehled o majetku a závazcích Evropské unie a o plnění rozpočtu, a zároveň potvrdili spolehlivost těchto údajů.

Potvrzuji tímto, že na základě těchto údajů a kontrolních postupů, jejichž provedení jsem považovala za nezbytné ke schválení účetní závěrky Evropské komise, jsem nabyla přiměřené jistoty, že účetní závěrka poskytuje ve všech významných ohledech poctivý obraz finanční situace, výsledků operací a peněžních toků Evropské unie.

[podepsána] Rosa ALDEA BUSQUETS účetní Komise 22. června 2018

HLAVNÍ UDÁLOSTI ROZPOČTOVÉHO ROKU 2017

Plnění rozpočtu Unie na rok 2017

Rozpočet schválený na rok 2017 se zaměřoval na dvě hlavní politické priority Evropy: podporu pokračujícího oživování evropské ekonomiky a řešení bezpečnostních a humanitárních problémů v sousedních zemích. Byly navýšeny finanční prostředky na investice do růstu, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti Evropské unie a také na zajištění nezbytných prostředků na ochranu vnějších hranic EU, posílení bezpečnosti uvnitř Unie i mimo ni, na podporu přijímání a integrace uprchlíků a řešení prvotních příčin migrace v zemích původu a tranzitu.

Celkový objem prostředků čerpaných v rámci rozpočtu EU v roce 2017 činil 171,1 miliardy EUR v prostředcích na závazky a 137,4 miliardy EUR v prostředcích na platby.

Téměř polovina rozpočtu – 83,3 miliardy EUR v prostředcích na závazky – se použila ke stimulaci hospodářského růstu, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti. Zahrnuto bylo financování výzkumu a inovací v rámci programu Horizont 2020, vzdělávání v rámci programu Erasmus+, malých a středních podniků v programu COSME a infrastruktury coby součásti Nástroje pro propojení Evropy, prostředky do záručního fondu Evropského fondu pro strategické investice (EFSI) – hlavního nástroje investičního plánu pro Evropu a do evropských strukturálních a investičních fondů na podporu procesu konvergence mezi členskými státy a regiony. Podpora zemědělcům z rozpočtu EU dosáhla 44,7 miliardy EUR v prostředcích na platby.

Dále byl rozpočet použit na posílení vnějších hranic Unie a řešení uprchlické krize a nelegální migrace. Financovaly se z něj nástroje, které by účinněji bránily nezákonnému převaděčství migrantů a lépe řešily dlouhodobé příčiny migrace ve spolupráci se zeměmi původu migrantů a tranzitu, propracovanější politika v oblasti legální migrace včetně přesídlování osob, které potřebují ochranu, a nástroje podpory členských států při integraci uprchlíků uvnitř EU.

Vystoupení Spojeného království z Evropské unie

Souvislosti

Dne 23. června 2016 se většina občanů Spojeného království, kteří hlasovali v referendu o členství v Evropské unii, vyslovila pro vystoupení z EU. Dne 29. března 2017 Spojené království svůj záměr vystoupit z Unie a Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) oficiálně oznámilo Evropské radě. Tím aktivovalo článek 50 Smlouvy o Evropské unii, jímž se stanoví postup, který umožňuje členskému státu vystoupit z Evropské unie.

Průběh jednání

Na mimořádném zasedání Evropské rady, které se konalo dne 29. dubna 2017, vedoucí představitelé ostatních 27 členských států přijali politické pokyny týkající se řádného vystoupení Spojeného království z EU. V nich byl vymezen rámec pro jednání a byly stanoveny obecné postoje a zásady EU. O čtyři dny později zaslala Komise Radě doporučení, aby se Spojeným královstvím zahájila jednání podle článku 50, včetně návrhu směrnic pro jednání.

Dne 22. května přijala Rada rozhodnutí, kterým schválila zahájení jednání se Spojeným královstvím a oficiálně jmenovala Komisi vyjednavačem za EU. Rovněž přijala první soubor směrnic pro jednání. Ty stanovily jasnou strukturu a jednotný přístup EU k jednáním.

Evropskou unii zastupuje Michel Barnier, který byl Evropskou komisí jmenován jako hlavní vyjednavač. Pracovní skupina Evropské komise pod vedením Michela Barniera koordinuje činnost při přípravě řešení všech strategických, operativních, právních a finančních otázek týkajících se jednání. Komise po celou dobu jednání podává zprávy Radě a rovněž podrobně a pravidelně informuje Evropský parlament.

První fáze jednání

První fáze rozhovorů byla zahájena dne 19. června 2017. Jejím cílem bylo poskytnout co nejsrozumitelnější informace a zajistit co největší právní jistotu a vyřešit vyvázání Spojeného království z EU.

Během roku 2017 se uskutečnilo šest kol jednání zaměřených na tři prioritní oblasti: ochrana práv občanů, rámec pro řešení jedinečné situace v Irsku a Severním Irsku a finanční vypořádání, které má zajistit, aby EU i Spojené království dodržely finanční závazky přijaté před vystoupením. Kromě toho zahrnovala jednání i další otázky související s rozlukou.

Dne 8. prosince 2017 Evropská komise doporučila Evropské radě, aby přijala závěr, že v první fázi jednání se Spojeným královstvím podle článku 50 bylo dosaženo dostatečného pokroku. Posouzení Komise vycházelo ze společné zprávy, na níž se dohodli vyjednavači Komise a vláda Spojeného království. Spojené království se ve zprávě zavázalo uhradit všechny své závazky ze stávajícího víceletého finančního rámce (VFR) a předchozích finančních výhledů, jako by stále bylo členským státem, včetně svého podílu na závazcích a podmíněných závazcích Unie.

Dne 15. prosince Evropská rada potvrdila, že bylo dosaženo dostatečného pokroku, a vedoucí představitelé přijali pokyny k postupu do druhé fáze jednání, kde se budou řešit možná přechodná ujednání a budoucí vztah mezi EU a Spojeným královstvím.

Další fáze jednání

Dne 20. prosince 2017 Evropská komise zaslala Radě doporučení, aby zahájila debatu o další fázi jednání, včetně návrhu směrnic pro jednání. Ty doplní směrnice pro jednání z května 2017 a stanoví další podrobnosti ohledně možných přechodných ujednání.

Doporučení rovněž připomíná, že výsledky první fáze jednání popsané ve sdělení Komise a společné zprávě je potřeba převést do právních ustanovení. V souladu s pokyny Evropské rady ze dne 15. prosince byly dne 29. ledna 2018 přijaty další směrnice pro jednání o přechodných ujednáních.

Dne 19. března 2018 Komise zveřejnila návrh dohody o vystoupení, v němž nastínila pokrok, jehož bylo dosaženo v dalším kole jednání se Spojeným královstvím, které se konalo ve dnech 16.–19. března 2018. V části dohody o vystoupení věnované finančnímu vyrovnání převedly EU a Spojené království výsledky první fáze jednání (představené ve společné zprávě) do právního textu.

Po zveřejnění návrhu dohody o vystoupení vydala Evropská rada dne 23. března 2018 další pokyny za účelem zahájení jednání o celkovém pojetí rámce budoucích vztahů mezi EU a Spojeným královstvím. Jednání by měla být dokončena nejpozději na podzim roku 2018 tak, aby Rada měla před 29. březnem 2019 dostatek času uzavřít po obdržení souhlasu Evropského parlamentu dohodu o vystoupení a aby ji Spojené království v souladu s vlastními postupy schválilo.

Finanční vyrovnání a účetní závěrka EU za rok 2017

Pokud jde o finanční vyrovnání, bylo ve společné zprávě uvedeno a dne 19. března zveřejněním návrhu dohody o vystoupení potvrzeno, že Spojené království uhradí veškeré své závazky ze stávajícího VFR a předchozích finančních výhledů, jako by stále bylo členským státem. Konkrétně pak návrh dohody o vystoupení stanoví, že Spojené království odpovídá Unii zejména za svou část:

— rozpočtových závazků v rámci rozpočtu Unie a rozpočtů decentralizovaných agentur Unie, jež budou k 31. prosinci 2020 nevypořádané – viz článek 133 dohody o vystoupení,

— financování závazků Unie vzniklých do 31. prosince 2020 včetně, s určitými výjimkami – viz článek 135,

— podmíněných finančních závazků Unie vyplývajících z finančních operací dohodnutých/schválených před datem vystoupení – viz článek 136,

— plateb nezbytných k úhradě podmíněných závazků Unie, jež nabydou splatnosti v souvislosti s právními spory týkajícími se finančních zájmů Unie (za předpokladu, že události tvořící skutkovou podstatu těchto sporů nastaly nejpozději 31. prosince 2020) – viz článek 140.

Uvedené skutečnosti představují nejaktuálnější informace, jež byly k datu vypracování této závěrky k dispozici. Vzhledem k popsané současné situaci nemá proces vystoupení na konsolidovanou účetní závěrku EU ke dni 31. prosince 2017 žádný vliv.

Rovněž je třeba uvést, že dne 2. května 2018 předložila Komise návrh příštího VFR na období počínající rokem 2021, který vychází z předpokladu, že Spojené království již nebude členským státem.

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY A PŘÍLOHY (1)

OBSAH

ROZVAHA 13

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 14

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ 15

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV 16

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM 17

1. VÝZNAMNÉ ÚČETNÍ ZÁSADY 17

2. PŘÍLOHA K ROZVAZE 29

3. PŘÍLOHA K VÝKAZU O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 58

4. PODMÍNĚNÁ AKTIVA A PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY 66

5. ROZPOČTOVÉ A PRÁVNÍ ZÁVAZKY 70

6. ŘÍZENÍ FINANČNÍCH RIZIK 74

7. ZVEŘEJNĚNÍ INFORMACÍ O SPŘÍZNĚNÝCH STRANÁCH 86

8. UDÁLOSTI PO ROZVAHOVÉM DNI 88

9. ROZSAH KONSOLIDACE 88

ROZVAHA

v milionech EUR Bod 31. 12. 2017 31. 12. 2016 DLOUHODOBÝ MAJETEK Dlouhodobý nehmotný majetek 2.1 405 381 Budovy, stroje a zařízení 2.2 10 745 10 068 Investice vykazované ekvivalenční metodou 2.3 581 528 Finanční aktiva 2.4 59 980 62 247 Předběžné financování 2.5 25 022 21 901 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí 2.6 611 717 97 344 95 842 KRÁTKODOBÝ MAJETEK Finanční aktiva 2.4 8 655 3 673 Předběžné financování 2.5 24 005 23 569 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí 2.6 11 755 10 905 Zásoby 2.7 295 165 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty 2.8 24 111 28 585 68 821 66 897 AKTIVA CELKEM 166 165 162 739 DLOUHODOBÉ ZÁVAZKY Důchody a jiné zaměstnanecké požitky 2.9 (73 122 ) (67 231 ) Rezervy 2.10 (2 880 ) (1 936 ) Finanční závazky 2.11 (50 063 ) (55 067 ) (126 065 ) (124 234 ) KRÁTKODOBÉ ZÁVAZKY Rezervy 2.10 (659) (675) Finanční závazky 2.11 (6 850 ) (2 284 ) Závazky 2.12 (39 048 ) (40 005 ) Výdaje a výnosy příštích období 2.13 (63 902 ) (67 580 ) (110 459 ) (110 544 ) PASIVA CELKEM (236 524 ) (234 778 ) ČISTÁ AKTIVA (70 359 ) (72 040 ) Rezervní fondy 2.14 4 876 4 841 Částky k vyžádání od členských států (2) 2.15 (75 234 ) (76 881 ) ČISTÁ AKTIVA (70 359 ) (72 040 )

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI

v milionech EUR Bod 2017 2016 VÝNOSY Výnosy z nesměnných operací Zdroje z HND 3.1 78 620 95 578 Tradiční vlastní zdroje 3.2 20 520 20 439 Zdroje z DPH 3.3 16 947 15 859 Pokuty 3.4 4 664 3 858 Inkaso nákladů 3.5 1 879 1 947 Ostatní 3.6 10 376 5 740 133 006 143 422 Výnosy ze směnných operací Výnosy z finančních činností 3.7 1 845 1 769 Ostatní 3.8 1 332 998 3 177 2 767 Výnosy celkem 136 183 146 189 NÁKLADY Vynaložené členskými státy 3.9 Evropský zemědělský záruční fond (44 289 ) (44 152 ) Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova a další nástroje pro rozvoj venkova (11 359 ) (12 604 ) Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti (17 650 ) (35 045 ) Evropský sociální fond (7 353 ) (9 366 ) Ostatní (1 253 ) (1 606 ) Vynaložené Komisí, výkonnými agenturami a svěřenskými fondy 3.10 (15 738 ) (15 610 ) Vynaložené jinými agenturami a institucemi EU 3.11 (2 667 ) (2 547 ) Vynaložené třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi 3.11 (4 115 ) (3 258 ) Vynaložené jinými subjekty 3.11 (1 478 ) (2 035 ) Náklady na zaměstnance a důchody 3.12 (10 002 ) (9 776 ) Změny pojistněmatematických předpokladů u zaměstnaneckých výhod 3.13 (3 544 ) (1 068 ) Finanční náklady 3.14 (1 896 ) (1 904 ) Ostatní náklady 3.15 (6 756 ) (5 486 ) Náklady celkem (128 101 ) (144 456 ) VÝSLEDEK HOSPODAŘENÍ ZA BĚŽNÝ ROK 8 082 1 733

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ

v milionech EUR 2017 2016 Výsledek hospodaření za běžný rok 8 082 1 733 Provozní činnosti Odpisy dl. nehmotného majetku 99 88 Odpisy dl. hmotného majetku 888 575 (Zvýšení)/snížení úvěrů 497 1 774 (Zvýšení)/snížení předběžného financování (3 557 ) (314) (Zvýšení)/snížení pohledávek ze směnných a částek k inkasu z nesměnných transakcí (745) (1 297 ) (Zvýšení)/snížení zásob (130) (26) (Zvýšení)/snížení závazků z titulu důchodů a dalších zaměstnaneckých požitků 5 891 3 417 Zvýšení/(snížení) rezerv 928 581 Zvýšení/(snížení) finančních závazků (438) (2 351 ) Zvýšení/(snížení) závazků (957) 7 813 Zvýšení/(snížení) výdajů a výnosů příštích období (3 678 ) (821) Přebytek rozpočtu za předchozí období vedený jako nepeněžní příjem (6 405 ) (1 349 ) Jiné nepeněžní pohyby 3 18 Investiční činnosti (Zvýšení)/snížení dl. nehmotného majetku a budov, strojů a zařízení (1 687 ) (2 073 ) (Zvýšení)/snížení investic účtovaných ekvivalenční metodou (53) (31) (Zvýšení)/snížení realizovatelných finančních aktiv (3 190 ) (822) (Zvýšení)/snížení finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty (22) (0) ČISTÉ PENĚŽNÍ TOKY (4 474 ) 6 914 Čisté zvýšení/(snížení) peněžních prostředků a peněžních ekvivalentů (4 474 ) 6 914 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty na počátku roku 28 585 21 671 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty ke konci roku 24 111 28 585

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV

v milionech EUR Částky k vyžádání od členských států Výsledek hospodaření minulých let: zisk/(ztráta) Ostatní rezervní fondy Fond z přecenění na reálnou hodnotu Čistá aktiva ZŮSTATEK K 31. 12. 2015 (77 124 ) 4 390 292 (72 442 ) Změna rezervního fondu Záručního fondu (82) 82 — — Změny reálné hodnoty — — 33 33 Ostatní (59) 44 — (15) Výsledek plnění rozpočtu za rok 2015 připsaný členským státům (1 349 ) — — (1 349 ) Výsledek hospodaření za běžný rok 1 733 — — 1 733 ZŮSTATEK K 31. 12. 2016 (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Změna rezervního fondu Záručního fondu (20) 20 — — Změny reálné hodnoty — — (2) (2) Ostatní (11) 62 (46) 5 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2016 připsaný členským státům (6 405 ) — — (6 405 ) Výsledek hospodaření za běžný rok 8 082 — — 8 082 ZŮSTATEK K 31. 12. 2017 (75 234 ) 4 598 278 (70 359 )

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM

1. VÝZNAMNÉ ÚČETNÍ ZÁSADY

1.1. PRÁVNÍ ZÁKLAD A ÚČETNÍ PRAVIDLA

Účetnictví EU je vedeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26. října 2012, s. 1) (dále jen „finanční nařízení“), a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k uvedenému finančnímu nařízení (Úř. věst. L 362, 31. prosince 2012, s. 1).

V souladu s článkem 143 finančního nařízení sestavuje EU své finanční výkazy podle pravidel akruálního účetnictví, která vycházejí z mezinárodních účetních standardů pro veřejný sektor (IPSAS). Tato účetní pravidla, jež přijímá účetní Komise, musí používat všechny orgány a subjekty EU zahrnované do konsolidace. Smyslem je zajistit jednotnost při vedení účetnictví, oceňování a předkládání účetních závěrek a sjednotit postup sestavování finančních výkazů a konsolidace.

Aplikace nových a pozměněných účetních pravidel Evropské unie

Změny účetních pravidel Evropské unie v účinnosti pro roční období počínající 1. ledna 2017 nebo později

Účetní Komise přijal tyto změny:

— Změny účetního pravidla EU č. 1 „Finanční výkazy“,

— Změny účetního pravidla EU č. 14 „Účetní pravidla, změny v účetních odhadech a chyby“.

Změny vycházejí z nedávné úpravy standardů IPSAS 1 „Předkládání účetní závěrky“ a IPSAS 3 „Účetní pravidla, změny účetních odhadů a chyby“, jejímž účelem bylo zajistit konzistentnost mezi jednotlivými standardy IPSAS. Příslušná účetní pravidla EU byla proto aktualizována, přičemž hlavní změny se týkají popisu kvalitativní povahy účetního výkaznictví a aktualizované hierarchie zdrojů pro výběr a aplikaci účetních zásad.

Přijetí změn nemá žádný dopad na účetní závěrku EU za rok 2017.

Nová a revidovaná účetní pravidla Evropské unie, jež k 31. prosinci 2017 dosud nebyla v účinnosti

Následující účetní pravidla EU, jež účetní Komise přijal, jež však zatím nejsou v účinnosti, EU neuplatnila:

— Revize účetního pravidla EU č. 12 „Zaměstnanecké požitky“ (v účinnosti pro roční období počínající 1. ledna 2018 nebo později): Pravidlo bylo revidováno v souladu se standardem IPSAS 39 „Zaměstnanecké požitky“. Hlavní změnou je, že veškeré zisky nebo ztráty plynoucí ze změn pojistněmatematických předpokladů se vykazují přímo v čistých aktivech, na rozdíl od dosavadního pravidla, podle něhož se vykazovaly do zisku nebo ztráty.

Dopad a praktické důsledky uplatňování tohoto revidovaného účetního pravidla Evropské unie v současnosti EU analyzuje. Významný dopad na konsolidovanou účetní závěrku se nicméně neočekává, kromě vykázání pojistněmatematických předpokladů v čistých aktivech místo výkazu finanční výkonnosti.

— Nové účetní pravidlo EU č. 20 „Kombinace ve veřejném sektoru“ (v účinnosti pro roční období počínající 1. ledna 2019 nebo později): Toto pravidlo vychází ze standardu IPSAS 40 „Kombinace ve veřejném sektoru“ a zavádí klasifikaci kombinací subjektů veřejného sektoru rozdělených na dva různé typy, v závislosti na tom, zda se transakce uskutečňuje pod společnou kontrolou, či nikoli: i) fúze, při níž transakce probíhá na základě čisté hodnoty subjektu spojovaného s EU, ii) akvizice, při níž transakce probíhá na základě reálné hodnoty subjektu nabývaného EU k datu akvizice. S každým typem se pojí jiné požadavky a jiná míra zveřejnění údajů, jejichž smyslem je umožnit uživatelům účetní závěrky EU lepší porozumění jejich dopadu.

Dopad na účetní závěrku EU v prvním roce uplatňování bude záviset na tom, zda se EU v daném období stane účastníkem kombinace ve veřejném sektoru.

1.2. ÚČETNÍ ZÁSADY

Cílem finančních výkazů je poskytovat informace o finanční situaci, výkonnosti a peněžních tocích účetní jednotky, které jsou užitečné pro široký okruh uživatelů. V případě účetních jednotek veřejného sektoru, mezi něž EU patří, musí finanční výkazy podávat zejména informace, jichž lze využít v rozhodovacím procesu a jimiž lze prokázat odpovědné nakládání účetní jednotky se svěřenými zdroji. Právě v tomto duchu byl vypracován tento dokument.

Všeobecná kritéria (účetní zásady), která je třeba při sestavování finančních výkazů respektovat, jsou obsažena v účetním pravidle EU č. 1 „Finanční výkazy“. Tato kritéria jsou totožná se standardem IPSAS 1: věrné zobrazení, účetnictví na akruální bázi, předpoklad nepřetržitého trvání účetní jednotky, bilanční kontinuita, významnost, agregace, kompenzace a srovnatelnost informací. Kvalitativními znaky účetního výkaznictví jsou relevance, věrný a poctivý obraz (spolehlivost), srozumitelnost, včasnost, srovnatelnost a ověřitelnost.

1.3. KONSOLIDACE

Rozsah konsolidace

Konsolidované finanční výkazy EU zahrnují všechny významné ovládané účetní jednotky (tj. orgány EU (včetně Komise) a agentury EU), přidružené účetní jednotky a společné podniky. Úplný seznam účetních jednotek zahrnutých do konsolidace uvádí bod 9 finančních výkazů. Tento seznam nyní obsahuje 52 ovládaných a 1 přidruženou účetní jednotku. Účetní jednotky, které by měly být zahrnuty do konsolidačního celku, avšak jsou z hlediska konsolidovaných finančních výkazů EU jako celku nevýznamné, nemusejí být do konsolidace zahrnovány ani účtovány pomocí metody ekvivalence, pokud by to bylo pro EU nadměrně časově či finančně náročné. Tyto účetní jednotky jsou označovány jako „Nevýznamné účetní jednotky“ a jsou samostatně uvedeny v bodě 9 přílohy. V roce 2017 bylo do kategorie nevýznamných účetních jednotek zařazeno 7 účetních jednotek.

Ovládané účetní jednotky

Rozhodnutí zahrnout určitou účetní jednotku do konsolidace vychází z pojetí ovládání. Ovládanými účetními jednotkami se rozumí všechny účetní jednotky, v jejichž případě plyne EU z její účasti prospěch anebo má na takový prospěch právo a v jejichž případě je EU schopná ovlivňovat povahu a výši tohoto prospěchu, a to prostřednictvím své pravomoci v těchto jednotkách. Tato pravomoc musí být vykonatelná v krátkém čase a musí se týkat relevantních činností účetní jednotky. Ovládané účetní jednotky jsou plně zahrnuty do konsolidace. Konsolidace se provádí za období od počátku vztahu mezi ovládající a ovládanou účetní jednotkou do zániku tohoto vztahu.

Mezi nejobvyklejší ukazatele ovládání v rámci EU patří: zřízení účetní jednotky zakládacími smlouvami anebo sekundárním právem, financování této jednotky z rozpočtu EU, existence hlasovacích práv v řídících orgánech, audit ze strany Účetního dvora a absolutorium udělované Evropským parlamentem. Každá účetní jednotka je předmětem individuálního posouzení, při němž se zjišťuje, zda k ovládání stačí jedno, nebo všechna výše vyjmenovaná kritéria.

Podle tohoto přístupu jsou orgány (vyjma Evropské centrální banky) a agentury EU (vyjma agentur z bývalého druhého pilíře) považovány za účetní jednotky pod výlučnou kontrolou EU, a jsou tudíž zahrnuty do konsolidace. Za ovládanou účetní jednotku je dále považováno Evropské společenství uhlí a oceli (ESUO) v likvidaci.

Při konsolidaci byly v rámci vztahů mezi účetními jednotkami, které EU ovládá, vyloučeny všechny „významné transakce a zůstatky“, zatímco nerealizované zisky a ztráty z těchto transakcí vyloučeny nebyly, neboť nejsou významné.

Společná ujednání

Společným ujednáním se rozumí dohoda, která zakládá spoluovládání ze strany EU a nejméně jedné další strany. Spoluovládáním se rozumí případ, kdy je ovládání určitého ujednání (ekonomické aktivity) na základě smluvní dohody sdíleno, s tím, že o takové sdílení se jedná pouze v případě, kdy rozhodnutí o relevantních aktivitách vyžadují jednomyslný souhlas spoluovládajících stran. Společnými ujednáními mohou být buď společné operace, nebo společné podnikání. O společné podnikání se jedná v případě, je-li společné ujednání strukturováno prostřednictvím samostatné jednotky a mají-li strany tohoto ujednání práva na jeho čistá aktiva. Účasti ve společném podnikání se vykazují pomocí ekvivalenční metody (viz bod 1.5.4). O společné operace se jedná v případě, mají-li strany práva na aktiva a povinnosti plynoucí ze závazků, jež se k ujednání váží. Ve spojitosti se svými účastmi ve společných operacích EU ve finančních výkazech vykazuje: svá aktiva a pasiva, výnosy a náklady, jakož i svůj podíl na aktivech, pasivech, výnosech a nákladech, které má anebo které jí vznikly společně s jinými subjekty.

Přidružené účetní jednotky

Přidružené jsou všechny účetní jednotky, v nichž má EU přímý či nepřímý podstatný vliv, jež ale neovládá. Podstatný vliv se předpokládá tehdy, drží-li EU přímo či nepřímo nejméně 20 % hlasovacích práv. Účasti v přidružených účetních jednotkách se vykazují pomocí ekvivalenční metody (viz bod 1.5.4).

Nekonsolidované účetní jednotky, jejichž prostředky spravuje Komise

Prostředky Společného systému zdravotního pojištění pro zaměstnance EU, Evropského rozvojového fondu a účastnického záručního fondu spravuje jejich jménem Komise. Avšak jelikož tyto jednotky nejsou ze strany EU ovládány, nejsou do jejích konsolidovaných finančních výkazů zahrnovány.

1.4. ZÁKLAD PRO SESTAVOVÁNÍ FINANČNÍCH VÝKAZŮ

Finanční výkazy jsou předkládány každoročně. Účetní období začíná dne 1. ledna a končí dne 31. prosince.

1.4.1. Měna a základ pro přepočet

Funkční a vykazovací měna

Není-li uvedeno jinak, jsou údaje ve finančních výkazech uváděny v milionech EUR, přičemž euro je pro EU měnou funkční i vykazovací.

Transakce a zůstatky

Transakce v cizích měnách se převádějí na eura na základě směnných kurzů platných k datu uskutečnění těchto transakcí. Kurzové zisky a ztráty z vypořádání cizoměnových transakcí a z přepočtu peněžních aktiv a závazků v cizí měně kurzem ke konci účetního období jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Rozdíly z přepočtu nepeněžních finančních nástrojů klasifikovaných jako realizovatelná finanční aktiva se zachycují ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

Na budovy, stroje a zařízení a na dlouhodobý nehmotný majetek, které jsou vykazovány ve stálé hodnotě v eurech vypočtené pomocí sazby platné v den pořízení, se používají odlišné metody přepočtu.

Zůstatky cizoměnových peněžních aktiv a závazků ke konci roku jsou přepočítávány na eura za pomoci směnných kurzů Evropské centrální banky (ECB) platných k 31. prosinci.

Směnné kurzy vůči euru

Měna 31. 12. 2017 31. 12. 2016 Měna 31. 12. 2017 31. 12. 2016 BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,177 4,4103 CZK 25,5350 27,0210 RON 4,6585 4,5390 DKK 7,4449 7,4344 SEK 9,8438 9,5525 GBP 0,8872 0,8562 CHF 1,1702 1,0739 HRK 7,4400 7,5597 JPY 135,01 123,4000 HUF 310,3300 309,8300 USD 1,1993 1,0541

1.4.2. Používání odhadů

V souladu s mezinárodními standardy IPSAS a obecně přijatými účetními zásadami zahrnují finanční výkazy nezbytně také částky založené na předpokladech a odhadech, které provedli vedoucí pracovníci na základě nejspolehlivějších dostupných informací. Mezi významné odhady patří mimo jiné: výše závazků z titulu zaměstnaneckých požitků, výše rezerv, výše finančních rizik vyplývajících ze zásob a pohledávek, výše příjmů a výdajů příštích období, objem podmíněných aktiv a závazků, rozsah snížení hodnoty dlouhodobého nehmotného majetku a budov, strojů a zařízení a částky uvedené v přílohách ohledně finančních nástrojů. Skutečná hodnota těchto položek se může od těchto odhadů lišit. Změny odhadů se zaznamenávají v období, v němž jsou zjištěny.

1.5. ROZVAHA

1.5.1. Dlouhodobý nehmotný majetek

Nabyté licence na programové vybavení se vykazují v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Tato aktiva se odepisují lineárně po dobu jejich odhadované životnosti (3–11 let). Doba předpokládané životnosti dlouhodobého nehmotného majetku závisí na jeho specifické ekonomické životnosti nebo právní životnosti určené smlouvou. Interně vytvořený nehmotný majetek je aktivován, jestliže jsou splněna příslušná kritéria účetních zásad EU a výdaje se vztahují výhradně k vývojové fázi aktiv. Aktivovat lze všechny přímo přiřaditelné náklady nutné k tvorbě, produkci a přípravě majetku k tomu, aby mohl fungovat způsobem, který zamýšleli vedoucí pracovníci. Náklady spojené s výzkumem, neaktivovatelné náklady na rozvoj a náklady na údržbu se účtují jako náklady v době jejich vynaložení.

1.5.2. Budovy, stroje a zařízení

Všechny budovy, stroje a zařízení se vykazují v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Cena zahrnuje výdaje přímo související s pořízením, výstavbou nebo převodem daného majetku.

Dodatečné náklady jsou aktivovány do účetní hodnoty daného majetku, případně jsou aktivovány a vykazovány jako samostatný majetek, pouze je-li pravděpodobné, že budoucí ekonomický prospěch či potenciální přínos z této věci poplyne EU a že lze spolehlivě zjistit výši těchto nákladů. Náklady na opravy a údržbu jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti za účetní období, v němž vznikly.

Pozemky a umělecká díla se neodepisují, jelikož se u nich předpokládá neomezená doba životnosti. Nedokončený majetek se neodepisuje, jelikož tato aktiva dosud nejsou k dispozici k využití. Odpisy ostatního majetku jsou prováděny lineární metodou. Vyjadřují rozdíl mezi pořizovací cenou a zůstatkovou hodnotou, který je po dobu očekávané životnosti zachycován takto:

Druh majetku Sazba lineárního odpisu Budovy 4 % až 10 % Vesmírná zařízení 8 % až 25 % Stroje a zařízení 10 % až 25 % Nábytek a vozidla 10 % až 25 % Počítačový hardware 25 % až 33 % Ostatní 10 % až 33 %

Zisky a ztráty z vyřazení majetku se určují porovnáním výnosů snížených o náklady na prodej s účetní hodnotou vyřazeného majetku a vykazují se ve výkazu o finanční výkonnosti.

Leasing

Nájem hmotného majetku, při němž EU nese v podstatě všechna rizika a výhody vyplývající z vlastnictví, je klasifikován jako finanční leasing. Majetek najatý formou finančního leasingu je aktivován na počátku nájemního vztahu v reálné hodnotě majetku, nebo v současné hodnotě minimálních leasingových splátek, podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Úroková složka splátky finančního leasingu se vykazuje jako náklad, který je do období nájmu alokován tak, aby ve vztahu ke zbývajícímu závazku odpovídal konstantní periodické úrokové míře. Závazky z nájemního vztahu snížené o finanční náklady se vykazují ve finančních závazcích (dlouhodobých a krátkodobých). Úroková složka finančních nákladů je zachycena ve výkazu o finanční výkonnosti a do období pronájmu je alokována tak, aby u zbývajícího zůstatku za každé období odpovídala konstantní periodické úrokové míře. Majetek držený na základě finančního leasingu se odepisuje po dobu jeho životnosti, nebo po dobu trvání leasingového vztahu, podle toho, které z těchto období je kratší.

Leasingové vztahy, při nichž si pronajímatel ponechává značnou část rizik a výhod vyplývajících z vlastnictví, se klasifikují jako operativní leasing. Splátky operativního leasingu jsou po dobu trvání leasingu zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti jako náklad, a to v konstantní výši.

1.5.3. Snížení hodnoty nefinančního majetku

Majetek s neomezenou životností není odepisován a každoročně je u něho prováděn test snížení hodnoty. U odpisovaného majetku je prováděn test snížení hodnoty, kdykoli události nebo změna podmínek signalizují, že účetní hodnotu zřejmě nebude možno realizovat. Ztráta ze snížení hodnoty se účtuje ve výši, o kterou účetní hodnota majetku převyšuje jeho realizovatelnou hodnotu. Realizovatelná hodnota se rovná reálné hodnotě majetku snížené o náklady na prodej, nebo užitné hodnotě, podle toho, která z těchto hodnot je vyšší.

Nejméně jednou ročně se posuzuje zůstatková hodnota a životnost dlouhodobého nehmotného majetku, budov, strojů a zařízení, a případně jsou tvořeny opravné položky. Je-li účetní hodnota majetku vyšší než jeho odhadovaná realizovatelná hodnota, je k účetní hodnotě neprodleně vytvořena opravná položka ve výši rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou. Pokud pominou důvody pro snížení hodnoty účtované v předchozích letech, opravná položka z titulu snížení hodnoty se zruší.

1.5.4. Investice vykazované ekvivalenční metodou

Účasti v přidružených účetních jednotkách a společných podnicích

Investice účtované pomocí ekvivalenční metody jsou prvotně zachycovány v pořizovací ceně. Účast EU na těchto investicích je zachycena ve výkazu o finanční výkonnosti a její podíl na změnách ve stavu rezervních fondů je vykazován ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu v čistých aktivech. Účetní hodnota investice zachycená ve finančních výkazech k rozvahovému dni je dána součtem pořizovací ceny a všech změn (další příspěvky, podíl na hospodářském výsledku a změnách v rezervních fondech, snížení hodnoty a dividendy). Výplata zisku z investice snižuje její účetní hodnotu.

Je-li podíl EU na ztrátách z investice zaúčtované ekvivalenční metodou nejméně roven její účasti na této investici, EU přestane účtovat o svém podílu na dalších ztrátách („nevykazované ztráty“). Poté, co je účast EU snížena na nulu, jsou na další ztráty tvořeny rezervy a je vykázán závazek, a to do výše, v níž EU vznikl právní nebo mimosmluvní závazek nebo v níž EU provedla jménem jednotky úhrady.

Pokud okolnosti signalizují snížení hodnoty, je v případě potřeby vytvořena opravná položka k zachycení nižší realizovatelné hodnoty. Tato realizovatelná hodnota se určí postupem popsaným v bodě 1.5.3. Pokud důvody pro snížení hodnoty následně pominou, ztráta ze snížení se zruší a vykáže se znovu účetní hodnota, která by byla vykazována, kdyby se o ztrátě ze snížení hodnoty neúčtovalo.

V případech, kdy EU drží nejméně 20 % podíl v investičním kapitálovém fondu, neusiluje o uplatnění podstatného vlivu. S těmito fondy se tedy zachází jako s finančními nástroji a klasifikovány jsou jako realizovatelná finanční aktiva.

Přidružené účetní jednotky a společné podniky zařazené mezi nevýznamné účetní jednotky nejsou účtovány ekvivalenční metodou. Příspěvky EU poskytované těmto subjektům se účtují jako náklad období.

1.5.5. Finanční aktiva

Klasifikace

EU člení svůj finanční majetek na tyto kategorie: finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty; poskytnuté úvěry a pohledávky; investice držené do splatnosti; realizovatelná finanční aktiva. Klasifikace finančních nástrojů se určí v okamžiku jejich prvotního zachycení a poté se posuzuje ke každému rozvahovému dni.

i) Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty

Do této kategorie je finanční aktivum zařazeno, jestliže je pořízeno v zásadě za účelem prodeje v krátké době. Do této kategorie jsou řazeny rovněž deriváty. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od rozvahového dne.

ii) Úvěry a pohledávky

Úvěry a pohledávky jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami, která nejsou kotována na aktivním trhu. Vznikají, jestliže EU poskytuje peníze, zboží nebo služby přímo dlužníkovi bez úmyslu s touto pohledávkou obchodovat nebo v případě, že EU vstupuje do práv původního věřitele poté, co provedla platbu v rámci smlouvy o záruce. Platby, jež jsou splatné do 12 měsíců od rozvahového dne, jsou klasifikovány jako krátkodobá aktiva. Platby, jejichž splatnost je delší než 12 měsíců od rozvahového dne, jsou klasifikovány jako dlouhodobá aktiva. Úvěry a pohledávky zahrnují termínované vklady s původní dobou splatnosti delší než tři měsíce.

iii) Investice držené do splatnosti

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž má EU úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu tohoto rozpočtového roku nedržela EU v této kategorii žádné investice.

iv) Realizovatelná finanční aktiva

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou zařazeny do této kategorie nebo nejsou zařazeny do žádné jiné kategorie. Tato aktiva jsou vedena jako krátkodobý nebo dlouhodobý majetek v závislosti na době, po niž je bude EU na základě svého očekávání držet. Jako realizovatelná finanční aktiva jsou rovněž klasifikovány investice do účetních jednotek, které nejsou zahrnuty do konsolidačního celku ani vykazovány ekvivalenční metodou, a kvazikapitálové investice (např. operace rizikového kapitálu).

Prvotní vykázání a ocenění

Nákup a prodej finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, finančních aktiv držených do splatnosti a realizovatelných finančních aktiv se vykazuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se EU zaváže dané aktivum koupit nebo prodat. Peněžní ekvivalenty a úvěry se vykazují ke dni, kdy je dlužníkům převedena hotovost. Finanční nástroje jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě. V případě finančního aktiva, které není vykazováno v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, jsou do reálné hodnoty při prvotním zachycení zahrnuty transakční náklady. Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty jsou prvotně vykazována v reálné hodnotě s tím, že související transakční náklady jsou vykázány ve výkazu o finanční výkonnosti.

Reálná hodnota finančního aktiva v okamžiku prvotního vykázání se obvykle rovná transakční ceně (tj. reálné hodnotě obdrženého protiplnění), ledaže je reálná hodnota tohoto nástroje doložena porovnáním s jinými pozorovatelnými běžnými tržními transakcemi s týmž nástrojem nebo ledaže je založena na metodě ocenění, která jako proměnné používá pouze údaje z pozorovatelných trhů (např. v případě některých derivátových smluv). Při poskytnutí dlouhodobého bezúročného úvěru nebo úvěru, jehož úroková sazba nedosahuje tržní výše, lze však reálnou hodnotu odhadnout jako současnou hodnotu všech budoucích peněžních toků z úvěru, které jsou diskontovány pomocí tržní úrokové sazby platné pro podobné nástroje s podobným úvěrovým ratingem.

Poskytnuté úvěry jsou oceňovány v nominální výši, která je považována za jejich reálnou hodnotu. Důvod je tento:

— „Tržní prostředí“ úvěrových operací EU je velmi specifické a odlišuje se od kapitálových trhů, na nichž jsou emitovány podnikové či státní dluhopisy. Jelikož poskytovatelé úvěrů na těchto trzích mají možnost vybírat si mezi alternativními investicemi, tato možnost alternativních příležitostí se promítá do tržních cen. EU však tuto možnost alternativních investic nemá, protože nesmí investovat peníze na kapitálových trzích; EU si pouze půjčuje prostředky za účelem jejich dalšího poskytnutí za stejnou úrokovou sazbu. To znamená, že EU nemá alternativní možnost poskytovat z vypůjčených prostředků úvěry nebo tyto prostředky investovat. Nemá tedy smysl uvažovat oportunitní náklady, a není tedy dán základ pro srovnání s tržními sazbami. Úvěrové operace EU jsou vlastně trhem samy o sobě. Jelikož nelze pracovat s oportunitními náklady, neodráží tržní cena objektivně podstatu úvěrových transakcí EU. Není proto vhodné určovat reálnou hodnotu úvěrů EU srovnáváním s podnikovými nebo státními dluhopisy.

— Jelikož neexistuje aktivní trh ani podobné transakce, s nimiž by bylo možné srovnávat, měla by EU pro reálné ocenění svých úvěrových operací z EFSM, BOP apod. použít účtovanou úrokovou sazbu.

— Navíc jsou u těchto výpůjčních a úvěrových operací vlivem jejich vzájemného (back-to-back) charakteru dány kompenzační účinky. Efektivní úroková sazba poskytnutého úvěru se tedy rovná efektivní úrokové sazbě související výpůjční operace. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

Finanční nástroje se odúčtují, jakmile zaniknou práva na příjem peněžních toků z investic nebo jakmile EU převede na jiný subjekt v podstatě všechna rizika a všechny výhody vyplývající z vlastnictví.

Následné ocenění

a) Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty se následně vykazují v reálné hodnotě. Zisky a ztráty, jež plynou ze změny reálné hodnoty finančních aktiv kategorie „finanční nástroje v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty“, se vykazují ve výkazu o finanční výkonnosti za období, ve kterém vznikly.

b) Úvěry a pohledávky jsou vykazovány v naběhlé hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů, jež jsou poskytovány z vypůjčených prostředků, se na tyto úvěry i výpůjčky používá tatáž efektivní úroková sazba, neboť tyto úvěry mají charakter operací typu back-to-back a svými podmínkami ani objemem se vzájemně významně neliší. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

c) Aktiva držená do splatnosti jsou vykazována v naběhlé hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. EU v současnosti nemá investice držené do splatnosti.

d) Realizovatelná finanční aktiva jsou následně vykazována v reálné hodnotě. Zisky a ztráty plynoucí ze změn reálné hodnoty realizovatelných finančních aktiv jsou vykazovány ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu, s výjimkou rozdílů z přepočtu peněžního majetku, které jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Je-li takové aktivum odúčtováno nebo sníží-li se jeho hodnota, jsou kumulované úpravy reálné hodnoty zaúčtované dříve do fondu z přecenění na reálnou hodnotu zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti. Úroky z realizovatelných finančních aktiv vypočítané pomocí metody efektivní úrokové sazby jsou zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti. Dividendy z realizovatelných kapitálových nástrojů se zaúčtují v okamžiku, kdy EU vznikne nárok na jejich výplatu.

Reálná hodnota investic kotovaných na aktivních trzích vychází z aktuálních nabídkových cen. V případě, že trh určitého finančního aktiva není aktivní (a v případě nekotovaných cenných papírů a OTC derivátů), EU stanoví reálnou hodnotu za pomoci metod ocenění. Mezi tyto metody patří použití transakcí z nedávné doby provedených za obvyklých tržních podmínek, srovnání s jinými, v podstatě stejnými nástroji, analýza diskontovaných peněžních toků, modely oceňování opcí a další metody ocenění, které běžně používají účastníci trhu.

Investice do fondů rizikového kapitálu, které jsou klasifikovány jako realizovatelná finanční aktiva a nemají tržní cenu kotovanou na aktivním trhu, jsou oceňovány přiřaditelnou hodnotou čistých aktiv, která je pokládána za ekvivalent jejich reálné hodnoty.

V případech, kdy reálnou hodnotu investic do kapitálových nástrojů, které nemají tržní cenu kotovanou na aktivním trhu, nelze spolehlivě zjistit, ocení se tyto investice ve výši pořizovací ceny snížené o ztráty ze snížení hodnoty.

Snížení hodnoty finančního majetku

Ke každému rozvahovému dni EU posuzuje, zda existují objektivní známky snížení hodnoty finančního aktiva. Hodnota finančního aktiva je snížena a z tohoto snížení hodnoty vznikají ztráty pouze v případě, že existují objektivní známky snížení hodnoty v důsledku nejméně jedné události, k níž došlo po prvotním vykázání tohoto aktiva, a taková událost (či události) generující ztrátu má dopad na odhadované budoucí peněžní toky z finančního aktiva, který lze spolehlivě odhadnout.

a) Majetek vykazovaný v naběhlé hodnotě

Existují-li objektivní známky vzniku ztráty v důsledku snížení hodnoty u úvěrů, pohledávek nebo investic držených do splatnosti, které jsou vykazovány v naběhlé hodnotě, pak se výše ztráty rovná rozdílu mezi účetní hodnotou daného aktiva a současnou hodnotou odhadovaných budoucích peněžních toků (s vyloučením budoucích úvěrových ztrát, k nimž nedošlo), které jsou diskontovány původní efektivní úrokovou sazbou tohoto finančního aktiva. Účetní hodnota aktiva se sníží a výše ztráty se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti. Mají-li úvěr nebo investice držená do splatnosti variabilní úrokovou sazbu, pak je diskontní sazbou pro účely ocenění ztráty ze snížení hodnoty aktuální efektivní úroková sazba podle smlouvy. Při výpočtu současné hodnoty odhadovaných budoucích peněžních toků zajištěného finančního aktiva jsou zohledňovány peněžní toky, které mohou plynout z realizace kolaterálu, snížené o náklady vynaložené na získání a prodej kolaterálu, ať již je jeho realizace pravděpodobná, či nikoli. Pokud se v následujícím období ztráta ze snížení hodnoty sníží a tento pokles lze dát objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, předchozí zaúčtovaná ztráta ze snížení hodnoty se zruší a tato transakce se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti.

b) Majetek vykazovaný v reálné hodnotě

V případě kapitálových investic, které jsou zařazeny jako realizovatelná finanční aktiva, se při určování toho, zda došlo ke snížení hodnoty těchto cenných papírů, bere ohled na významný nebo trvalý (dlouhotrvající) pokles reálné hodnoty těchto cenných papírů pod jejich pořizovací cenu. Pokud takové známky existují v případě realizovatelného finančního aktiva, pak se kumulovaná ztráta (rovnající se rozdílu mezi pořizovací cenou a aktuální reálnou hodnotou sníženou o ztráty ze snížení hodnoty daného finančního aktiva, která již byla v minulosti vykázána ve výkazu o finanční výkonnosti) odúčtuje z rezervního fondu a vykáže ve výkazu o finanční výkonnosti. Ztráty ze snížení hodnoty zachycené ve výkazu o finanční výkonnosti u kapitálových nástrojů se neruší s následným zachycením v uvedeném výkazu. Pokud v následujícím období vzroste reálná hodnota dluhového nástroje, který je zařazen jako realizovatelné finanční aktivum, a pokud lze dát tento nárůst objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, ztráta ze snížení hodnoty se zruší a tento případ se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti.

1.5.6. Zásoby

Zásoby se vykazují v pořizovací ceně, nebo v čisté realizovatelné hodnotě, podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Pořizovací cena je určována metodou first-in, first-out (FIFO). Pořizovací cena výrobků a nedokončené výroby zahrnuje suroviny, přímé mzdové náklady, ostatní přímé náklady a související výrobní režii (na základě běžné provozní kapacity). Čistá realizovatelná hodnota se rovná odhadované prodejní ceně v rámci běžného podnikání snížené o náklady na kompletaci a prodej. Pokud jsou zásoby určeny k distribuci zdarma nebo jen za nominální poplatek, oceňují se pořizovací nebo reprodukční pořizovací cenou podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Reprodukční pořizovací cena se rovná nákladům, které by EU vynaložila na pořízení majetku k datu vykázání.

1.5.7. Předběžné financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Během období vymezeného v konkrétní smlouvě, rozhodnutí, dohodě nebo základním právním aktu může být rozdělena na několik splátek. Počáteční hotovost nebo záloha se ve lhůtě vymezené v dohodě buď použije k tomu účelu, k němuž byla poskytnuta, nebo se vrátí. Pokud příjemci nevznikly způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování vrátit EU. Výši předběžného financování lze (úplně nebo částečně) snížit poté, co je schválena výše způsobilých nákladů (které se vykazují jako náklady).

Předběžné financování je k následným rozvahovým dnům oceňováno počáteční hodnotou vykázanou v rozvaze sníženou o způsobilé náklady (případně včetně odhadovaných částek) vzniklých během daného období.

Úroky z předběžného financování se zaúčtovávají tak, jak nabíhají v souladu s ustanoveními příslušné dohody. Na konci roku se na základě nejspolehlivějších informací odhadnou příjmy příštích období plynoucí z naběhlých úroků a tento odhad se vykáže v rozvaze.

Jestliže EU proplácí částky, které členské státy vyplatily na zálohách příjemcům (včetně „Finančních nástrojů v rámci sdíleného řízení“), plynou z těchto transakcí „Ostatní zálohy členským státům“. Tyto ostatní zálohy jsou vykazovány jako aktiva v položce Předběžné financování. Ostatní zálohy členským státům jsou následně oceňovány počáteční hodnotou vykázanou v rozvaze sníženou o nejlepší odhad způsobilých nákladů vzniklých konečným příjemcům, který se vypočte na základě přiměřených a podložených předpokladů.

Jako předběžné financování jsou klasifikovány i příspěvky EU do svěřenských fondů Evropského rozvojového fondu nebo jiných nekonsolidovaných účetních jednotek. Účelem těchto příspěvků je totiž poskytnout svěřenskému fondu peněžní prostředky s cílem umožnit mu financování konkrétních opatření definovaných v rámci jeho cílů. Příspěvky EU do těchto fondů se oceňují počáteční hodnotou sníženou o způsobilé náklady (případně včetně odhadovaných částek), které fondu vznikly ve sledovaném období a jsou přiřazeny k příspěvku EU v souladu s příslušnou dohodou.

1.5.8. Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí

Jelikož účetní pravidla EU vyžadují za účelem sestavení účetní závěrky oddělené vykazování směnných a nesměnných transakcí, jsou pohledávky definovány jako plynoucí ze směnných transakcí a částky k inkasu jsou definovány jako plynoucí z nesměnných transakcí. Jedná se o případy, kdy EU získá plnění od jiného subjektu, aniž by výměnou přímo poskytla přibližně stejné protiplnění (jedná se například o částky vlastních zdrojů k inkasu od členských států).

Pohledávky ze směnných transakcí splňují definici finančních nástrojů, a jsou tedy klasifikovány jako úvěry a pohledávky a podle toho jsou i oceňovány (viz bod 1.5.5 výše). V bodě přílohy věnovaném finančním nástrojům jsou uvedeny informace o pohledávkách ze směnných transakcí, které obsahují příjmy a náklady příštích období ze směnných transakcí, neboť nejsou významné.

Částky k inkasu z nesměnných transakcí jsou vykazovány v původní výši (upravené o úroky a penále) po odečtení opravné položky zohledňující snížení hodnoty. Opravná položka k částkám k inkasu z nesměnných transakcí se vytvoří, existují-li objektivní známky toho, že EU nebude moci inkasovat všechny splatné částky podle původních podmínek částek k inkasu z nesměnných transakcí. Výše opravné položky se rovná rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou aktiva. Opravná položka se vykazuje ve výkazu finanční výkonnosti. Obecná opravná položka se vytváří též na základě zkušeností z minulosti k nevypořádaným inkasním příkazům, k nimž dosud nebyla vytvořena zvláštní opravná položka. Viz bod 1.5.14 k nakládání s příjmy příštích období na konci roku. Částky vykázané a zaznamenané jako částky k inkasu z nesměnných transakcí nejsou finančními nástroji, neboť neplynou ze smlouvy, která by zakládala finanční závazek nebo vedla ke vzniku kapitálového nástroje. Nicméně ve vhodných případech jsou v příloze k finančním výkazům částky k inkasu z nesměnných transakcí vykazovány společně s pohledávkami ze směnných transakcí.

1.5.9. Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty

Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty jsou finančními nástroji. Zahrnují pokladní hotovost, netermínované vklady či vklady s krátkou výpovědní lhůtou u bank a ostatní krátkodobé vysoce likvidní investice s původní splatností do tří měsíců.

1.5.10. Důchody a jiné zaměstnanecké požitky

Důchodové závazky

EU pro své zaměstnance zajišťuje dávkově definované penzijní plány. Zaměstnanci sice odvádějí ze svých platů třetinu očekávaných nákladů na tyto dávky, avšak na krytí tohoto závazku nejsou vyčleněny žádné prostředky. Závazek z těchto dávkově definovaných penzijních plánů, který je vykazován v rozvaze, se rovná současné hodnotě závazků z definovaných požitků k rozvahovému dni po odečtení reálné hodnoty aktiv plánu. Hodnotu závazků z definovaných požitků vypočítávají pojistní matematici přírůstkovou metodou (projected unit credit method). Jeho současná hodnota se určí tím způsobem, že jsou odhadované budoucí odlivy peněžních prostředků diskontovány pomocí úrokové sazby státních dluhopisů, jejichž splatnost se blíží splatnosti příslušného penzijního závazku a jež jsou vydány v měně, v níž budou dávky vypláceny.

Pojistněmatematické zisky a ztráty vyplývající z empirických korekcí a změn pojistněmatematických předpokladů jsou okamžitě zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Náklady na služební poměry minulých období jsou neprodleně zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti, pokud změny penzijního plánu nejsou podmíněny tím, že zaměstnanci zůstanou v pracovním poměru po určenou dobu (rozhodné období). V tom případě se náklady na služební poměry minulých období odepisují lineárně po celé rozhodné období.

Zdravotní dávky po odchodu do důchodu

EU poskytuje svým zaměstnancům zdravotní dávky formou úhrady nákladů na zdravotní péči. Pro běžnou správu těchto dávek byl vytvořen zvláštní fond. Tento systém využívají zaměstnanci, důchodci, vdovy a vdovci a jejich příbuzní. Dávky poskytované osobám, které nejsou v pracovním poměru (důchodci, sirotci atd.), jsou klasifikovány jako „zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru“. Vzhledem k povaze těchto dávek je nutné provádět pojistněmatematické výpočty. Příslušný závazek v rozvaze se stanoví na obdobném základě jako v případě penzijních závazků (viz výše).

1.5.11. Rezervy

Rezervy jsou vykazovány v okamžiku, kdy má EU aktuální právní nebo mimosmluvní závazek vůči třetím stranám v důsledku minulých událostí, kdy je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že si splnění tohoto závazku vyžádá odliv zdrojů, a kdy lze příslušnou částku spolehlivě odhadnout. Rezervy ke krytí budoucích provozních ztrát se netvoří. Výše rezervy se rovná nejlepšímu odhadu předpokládaných nákladů nutných ke splnění aktuálního závazku k datu vykázání. Pokud se rezerva týká velkého počtu položek, závazek se odhadne tím způsobem, že se provede vážení všech možných výsledků jejich přiřazenou pravděpodobností (tzv. „metoda předpokládané hodnoty“).

1.5.12. Finanční závazky

Finanční závazky jsou klasifikovány jako finanční závazky v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, jako finanční závazky vykazované v naběhlé hodnotě nebo jako závazky z finančních záruk.

Mezi výpůjčky jsou řazeny výpůjčky od úvěrových institucí a závazky z dluhových cenných papírů. Prvotně jsou zachycovány v reálné hodnotě, která odpovídá výnosům z jejich vydání (reálná hodnota obdrženého protiplnění) po odečtení vzniklých transakčních nákladů. Následně se účtují v naběhlé hodnotě pomocí metody efektivní úrokové sazby. Případný rozdíl mezi výnosy sníženými o transakční náklady a odkupní hodnotou se zachycuje ve výkazu o finanční výkonnosti po dobu trvání výpůjčního vztahu za pomoci metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů, jež jsou poskytnuty z vypůjčených prostředků, nelze na tyto výpůjčky a úvěry použít metodu efektivní úrokové sazby, a to s ohledem na princip významnosti. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

Mezi finanční závazky, jež jsou vykazovány v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, jsou řazeny deriváty, jejichž reálná hodnota je záporná. Účetně jsou zpracovávány stejně jako finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, viz bod 1.5.5.

Závazky z finančních záruk jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě, přičemž představují obdrženou prémii. Následně jsou závazky z finančních záruk oceněny ve výši očekávaných nákladů nutných k jejich splnění nebo prvotně vykázané částky snížené případně o oprávky, podle toho, co je vyšší. Závazky z finančních záruk vykazuje EU v okamžiku, kdy obdrží protiplnění za poskytnutí záruky, tedy v tržní hodnotě, nebo v okamžiku, kdy lze spolehlivě stanovit reálnou hodnotu záruky. Pokud neexistuje aktivní trh s přímo srovnatelnými smlouvami o záruce, vykáže EU danou záruku jako podmíněný závazek (viz bod 1.7.2), nebo je-li pravděpodobnější, že si splnění závazku vyžádá odliv zdrojů, vykáže EU rezervu (viz bod 1.5.11).

Finanční závazky jsou klasifikovány jako dlouhodobé, s výjimkou finančních závazků se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne.

Svěřenské fondy EU, které jsou považovány za součást provozních činností Komise, jsou zachyceny v účetnictví Komise a jsou následně konsolidovány v roční účetní závěrce EU. Příspěvky do svěřenských fondů EU od jiných dárců tudíž splňují kritéria podmíněných výnosů z nesměnných transakcí. Dokud nejsou splněny podmínky vázané na tyto převedené příspěvky, tj. dokud fondu nevzniknou způsobilé náklady, jsou tyto příspěvky vykazovány jako finanční závazky. Svěřenský fond je povinen financovat konkrétní projekty a při likvidaci vrátit zbývající finanční prostředky. K rozvahovému dni se zbývající závazky z příspěvků oceňují ve výši obdržených příspěvků snížené o náklady fondu, případně s použitím odhadů. Pro účely vykazování jsou čisté náklady rozvrhovány do příspěvků od jiných dárců v poměru podle čistých příspěvků uhrazených ke dni 31. prosince. Toto rozvržení je pouze orientační. Při likvidaci svěřenského fondu rozhodne o skutečném rozdělení zbývajících zdrojů rada fondu.

1.5.13. Závazky

Významná část závazků EU představuje neuhrazené žádosti příjemců grantů a dalších finančních prostředků EU o proplacení nákladů (nesměnné transakce). Jako splatné závazky jsou zachyceny po obdržení žádosti o proplacení nákladů, a to ve výši požadované k proplacení. Poté, co jsou ověřeny a schváleny jako způsobilé, se tyto závazky oceňují v jejich schválené a způsobilé výši.

Závazky z pořízení zboží a služeb se zaúčtovávají po obdržení faktury v původní výši; odpovídající náklady se zaúčtují po dodání zboží či služeb a jejich schválení EU.

1.5.14. Náklady, výnosy, příjmy a výdaje příštích období

Transakce a účetní případy se zachycují ve finančních výkazech za období, s nímž souvisejí. Není-li ke konci roku dosud vystavena faktura, ale EU již poskytla službu nebo dodala zboží nebo existuje-li smluvní ujednání (např. odkazující na smlouvu), je ve finančních výkazech zachycen příjem příštích období. Pokud byla před koncem roku vystavena faktura, avšak služby ještě nebyly poskytnuty nebo zboží zatím nebylo dodáno, zaúčtuje se výnos příštích období, který se v období následujícím přeúčtuje do výnosů období běžného.

Rovněž náklady se účtují do období, k němuž se vztahují. Na konci účetního období se na základě odhadované výše závazku k převodu za dané období vykazují výdaje příštích období. Výdaje příštích období jsou počítány v souladu s podrobnými provozními a praktickými pokyny Komise, jejichž cílem je zajistit, aby finanční výkazy podávaly věrný a poctivý obraz hospodářské situace a dalších jevů, jež mají zachycovat. Analogicky platí, že byla-li uskutečněna platba předem za služby či zboží, jež dosud nebylo dodáno, bude tento výdaj časově rozlišen a v následujícím účetním období zachycen jako náklad běžného období.

1.6. VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI

1.6.1. Výnosy

VÝNOSY Z NESMĚNNÝCH TRANSAKCÍ

Převážná většina výnosů EU plyne z nesměnných transakcí:

Zdroj z HND a zdroj z DPH

Výnosy se zaúčtují do období, v němž Komise odešle členským státům výzvu s žádostí o jejich příspěvky. Jsou oceňovány v „požadované výši“ (tj. ve výši uvedené ve výzvě). Jelikož zdroje plynoucí z DPH a HND vycházejí z odhadů údajů za daný rozpočtový rok, je možné je měnit až do okamžiku, kdy členské státy zveřejní konečné údaje. Vliv změny odhadu se zohlední při určování čistého zisku nebo ztráty za období, v němž ke změně došlo.

Tradiční vlastní zdroje

Částky k inkasu z nesměnných transakcí a související výnosy se zaúčtovávají v okamžiku, kdy jsou od členských států doručeny příslušné měsíční výkazy „A“ (včetně vybraných cel a dlužných částek, na něž je poskytnuta jistota a jež nejsou zpochybněny). K datu vykázání se provádí odhad příjmů, které členské státy za dané období vybraly, avšak dosud Komisi neuhradily; tyto příjmy jsou zaúčtovány jako příjmy příštích období. Doručené čtvrtletní výkazy „B“ členských států (včetně odvodů, jež nebyly vybrány a na něž nebyla poskytnuta jistota, a včetně částek, na něž byla poskytnuta jistota, ale které dlužníci zpochybnili) se zaúčtují jako výnosy snížené o náklady na výběr, na něž mají členské státy nárok. Dále se zaúčtuje snížení hodnoty ve výši odhadované nevybrané částky.

Pokuty

Výnosy z pokut se zaúčtovávají v okamžiku, kdy EU přijme rozhodnutí o uložení pokuty a kdy je toto rozhodnutí oficiálně oznámeno adresátovi. V případě pochybností o platební schopnosti podniku je k pohledávce vytvořena opravná položka. Po rozhodnutí o udělení pokuty mohou dlužníci ve lhůtě dvou měsíců od data oznámení:

a) buď rozhodnutí přijmout, v kterémžto případě musejí pokutu uhradit ve stanovené lhůtě, čímž ji EU inkasuje s konečnou platností,

b) nebo rozhodnutí odmítnout a podat opravný prostředek podle práva EU.

Avšak i když dlužníci opravný prostředek podají, musejí pokutu ve lhůtě tří měsíců uhradit, neboť opravný prostředek nemá odkladný účinek (článek 278 Smlouvy o EU), anebo – za jistých okolností a s výhradou souhlasu účetního Komise – může dlužník místo úhrady předložit bankovní záruku ve výši dlužné částky.

Jestliže podnik podá proti rozhodnutí opravný prostředek a pokutu prozatímně zaplatí, vykáže se tato částka jako podmíněný závazek. Jelikož však opravný prostředek pokutovaného subjektu proti rozhodnutí EU nemá odkladný účinek, použijí se přijaté peníze k vyrovnání částky k inkasu. Je-li namísto úhrady pokuty poskytnuta záruka, je pokuta nadále vykazována jako částka k inkasu. Pokud se zdá pravděpodobné, že by Tribunál nemusel vydat rozhodnutí ve prospěch EU, vytvoří se ke krytí tohoto rizika rezerva. Jestliže byla namísto úhrady poskytnuta záruka, je k neuhrazené částce k inkasu vytvořena opravná položka v potřebné výši. Kumulované úroky, které Komisi naběhnou z bankovních účtů, na které byly uloženy došlé platby, se zaúčtovávají jako výnosy a o stejnou částku se zvýší podmíněné závazky.

Od roku 2010 Komise spravuje všechny prozatímně inkasované pokuty ve fondu zřízeném pro tento účel (BUFI). Prostředky tohoto fondu investuje do finančních nástrojů.

VÝNOSY ZE SMĚNNÝCH TRANSAKCÍ

Výnosy z prodeje zboží a služeb se zaúčtovávají v okamžiku, kdy podstatná rizika a výhody plynoucí z vlastnictví zboží přejdou na kupujícího. Výnosy spojené s transakcí, jejíž součástí je poskytnutí služeb, se zaúčtují s ohledem na stupeň dokončení transakce k datu vykázání.

Výnosový a nákladový úrok

Výnosový a nákladový úrok je zachycován ve výkazu o finanční výkonnosti pomocí metody efektivní úrokové sazby. Jde o způsob výpočtu naběhlé hodnoty finančního aktiva nebo závazku a rozložení výnosového a nákladového úroku do příslušného období. Při výpočtu efektivní úrokové sazby EU odhaduje peněžní toky, přičemž přihlíží ke všem smluvním podmínkám finančního nástroje (například možnosti předčasného splacení), nikoli však k budoucím úvěrovým ztrátám. Do výpočtu jsou zahrnuty veškeré poplatky a další protiplnění, které si zaplatí smluvní strany a které jsou nedílnou součástí efektivní úrokové sazby, dále transakční náklady a všechny ostatní prémie nebo slevy.

Po vytvoření opravné položky k finančnímu aktivu nebo skupině podobných finančních aktiv v důsledku ztráty ze snížení hodnoty se zaúčtuje výnosový úrok; tento úrok se vypočte pomocí úrokové sazby používané k diskontování budoucích peněžních toků za účelem ocenění ztráty ze snížení hodnoty.

Výnosy z dividend

Výnosy z dividend a podobné výplaty zisku se zaúčtovávají v okamžiku, kdy vzniká nárok na jejich úhradu.

1.6.2. Náklady

Náklady na nesměnné transakce představují většinu nákladů EU. Souvisejí s převody na příjemce a tvoří je tři typy: nárokové částky, převody na základě dohod a granty, příspěvky a dary závislé na volném uvážení.

Převody se zaúčtovávají jako náklady období, během něhož došlo k událostem zakládajícím převod, pokud je charakter převodu povolen předpisem (finančním nařízením, služebním řádem či jiným právním předpisem) nebo pokud byla podepsána smlouva, která převod povoluje, pokud příjemce splnil kritéria způsobilosti, byla-li stanovena, a pokud lze přiměřeným způsobem odhadnout danou částku.

Došlá žádost o platbu nebo proplacení nákladů, která splňuje kritéria pro vykázání, se zaúčtuje jako náklad ve způsobilé výši. Vzniklé způsobilé náklady, které jsou ke konci účetního období závazkem vůči příjemcům, které však příjemci dosud nevykázali, se odhadnou a zaúčtují jako výdaje příštích období.

Náklady plynoucí ze směnných transakcí, jež jsou vynaloženy na pořízení zboží a služeb, se zachycují po dodání a jejich akceptaci ze strany EU. Oceňují se v původní fakturované ceně. Náklady na služby, jež byly dodány během období, ale za něž dosud nebyla obdržena nebo schválena faktura, se odhadnou a vykáží ve výkazu o finanční výkonnosti.

1.7. PODMÍNĚNÁ AKTIVA A PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY

1.7.1. Podmíněná aktiva

Podmíněné aktivum je možné aktivum, které vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde, nebo nedojde k nejméně jedné nejisté události, která není plně pod kontrolou EU. Podmíněné aktivum je vykázáno, je-li pravděpodobný příliv ekonomických užitků nebo potenciálního přínosu.

1.7.2. Podmíněné závazky

Podmíněný závazek je možný závazek, který vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde, nebo nedojde k nejméně jedné nejisté události, která není plně pod kontrolou EU, anebo se jedná o současný závazek, který vyplývá z minulých událostí, ale nebyl vykázán, neboť: není pravděpodobné, že k jeho splnění bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo potenciální přínos, anebo za vzácných okolností, kdy výši závazku nelze dostatečně spolehlivě stanovit.

1.8. VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ

Údaje o peněžních tocích umožňují posoudit schopnost EU generovat peněžní prostředky a ekvivalenty a její potřebu těchto peněžních toků využívat.

Výkaz peněžních toků se sestavuje nepřímou metodou. Znamená to, že hospodářský výsledek za rozpočtový rok se upraví o účinky nepeněžních transakcí, o případné časové rozlišení příchozích a odchozích peněžních toků v provozní oblasti, které jsou přiřazeny minulému či budoucímu období, a dále o příchozí a odchozí peněžní toky v rámci investiční činnosti.

Peněžní toky z cizoměnových transakcí se účtují v měně, kterou EU používá jako vykazovací (euro), a to po přepočtu na euro pomocí příslušných směnných kurzů platných v den, kdy dochází k peněžnímu toku.

Výkaz peněžních toků uvádí peněžní toky za dané období v členění na provozní a investiční činnosti (finanční činnosti EU nevykonává).

Provozními činnostmi EU jsou činnosti neinvestiční povahy. Patří k nim většina realizovaných činností. Úvěry poskytnuté příjemcům (a případné s nimi související výpůjčky) nelze považovat za investiční (ani finanční) činnost, jelikož jsou součástí obecných cílů, tedy každodenní činnosti EU.

Investičními činnostmi se rozumí pořizování a vyřazování dlouhodobého nehmotného majetku, budov, strojů a zařízení, jakož i ostatních investic, jež nejsou zahrnuty mezi peněžní ekvivalenty. Mezi investičními činnostmi nejsou vykazovány úvěry poskytnuté příjemcům. Cílem je vykazovat faktické investice EU.

2. PŘÍLOHA K ROZVAZE

AKTIVA

2.1. DLOUHODOBÝ NEHMOTNÝ MAJETEK

v milionech EUR Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2016 820 Přírůstky 105 Úbytky (1) Převody mezi kategoriemi majetku 4 Ostatní změny 12 Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2017 940 Oprávky k 31. 12. 2016 (439) Odpisy za daný rok (96) Zrušené odpisy (3) Úbytky 4 Převody mezi kategoriemi majetku (2) Ostatní změny 0 Oprávky k 31. 12. 2017 (535) Účetní hodnota netto k 31. 12. 2017 405 Účetní hodnota netto k 31. 12. 2016 381

Výše uvedené údaje se týkají především programového vybavení počítačů.

2.2. BUDOVY, STROJE A ZAŘÍZENÍ

Mezi vesmírná zařízení je řazen provozovaný dlouhodobý majetek sloužící oběma vesmírným programům EU, jimiž jsou globální družicové navigační systémy (GNSS), tj. Galileo a EGNOS, a dále Evropský program monitorování Země (Copernicus), přičemž majetek patřící k vesmírným systémům, který zatím není v provozu, je řazen mezi nedokončený majetek.

V rámci programu Galileo byly v roce 2017 uvedeny do provozu čtyři nové družice, čímž počet provozovaných družic v jeho konstelaci vzrostl na 18. Čistá účetní hodnota provozovaného dlouhodobého majetku systému Galileo dosahovala k 31. prosinci 2017 výše 2 276 milionů EUR (v roce 2016 to bylo 2 146 milionů EUR). Jako nedokončený majetek v celkové hodnotě 1 026 milionů EUR (2016: 756 milionů EUR) jsou nadále vedeny čtyři družice vypuštěné v prosinci 2017, jejichž testování na oběžné dráze nebylo k rozvahovému dni dosud ukončeno. Vývoj systému Galileo bude pokračovat, dokud systém nedosáhne plné provozní kapacity. Po dokončení bude v konstelaci systému v provozu 24 satelitů a dalších šest satelitů bude náhradních.

V programu Copernicus byla v roce 2017 vedle čtyř již provozovaných družic uvedena do provozu nová družice Sentinel 2B, čímž celková čistá účetní hodnota provozovaného dlouhodobého majetku programu Copernicus vzrostla na 1 140 milionů EUR (2016: 1 073 milionů EUR). Dalších 1 443 milionů EUR je ve spojitosti s družicemi Copernicus vykázáno jako nedokončený majetek (2016: 1 133 milionů EUR).

Mezi vesmírnými zařízeními je veden rovněž dlouhodobý majetek související s pozemní infrastrukturou, kterou používá evropská služba pro pokrytí geostacionární navigací (EGNOS), v hodnotě 67 milionů EUR (2016: 83 milionů EUR). Nedokončený majetek systému EGNOS činí 52 milionů EUR (2016: 21 milionů EUR).

Majetek související s vesmírnými programy EU je budován s pomocí Evropské kosmické agentury (ESA).

Budovy, stroje a zařízení

v milionech EUR Pozemky a budovy Vesmírná zařízení Stroje a zařízení Nábytek a vozový park Technické vybavení počítačů Ostatní Finanční leasing Nedokončený majetek Celkem Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2016 5 297 3 603 583 269 658 298 2 783 2 292 15 783 Přírůstky 84 0 27 14 62 17 9 1 417 1 630 Úbytky (24) (1) (17) (19) (49) (8) — (0) (119) Převody mezi kategoriemi majetku 98 641 2 1 1 1 (5) (743) (5) Ostatní změny 1 21 1 1 3 2 — (44) (14) Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2017 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Oprávky k 31. 12. 2016 (2 865 ) (301) (474) (186) (535) (203) (1 150 ) (5 715 ) Tvorba odpisů za rok (182) (480) (44) (20) (64) (30) (97) (917) Zrušení odpisů — — 9 2 18 1 — 29 Úbytky 13 1 8 16 32 7 — 78 Převody mezi kategoriemi majetku 0 0 (0) (0) (1) (0) 3 2 Ostatní změny (1) (1) (1) (1) (2) (0) — (6) Oprávky k 31. 12. 2017 (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. 12. 2017 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. 12. 2016 2 432 3 302 109 83 122 95 1 633 2 292 10 068

2.3. INVESTICE VYKAZOVANÉ EKVIVALENČNÍ METODOU

Účast EU, zastupované Komisí, v Evropském investičním fondu (EIF) je vykazována jako účast v přidružené účetní jednotce pomocí ekvivalenční metody. EIF je finanční institucí EU, která se specializuje na poskytování rizikového kapitálu a záruk malým a středním podnikům. EIF sídlí v Lucemburku a působí jako partnerství veřejného a soukromého sektoru, jehož členy jsou Evropská investiční banka (EIB), EU a skupina finančních institucí. K 31. prosinci 2017 držela EU v EIF vlastnickou účast ve výši 29,7 % (2016: 28,1 %) a 29,7 % hlasovacích práv (2016: 28,1 %). V souladu se svými stanovami musí EIF převádět nejméně 20 % ze svého čistého ročního zisku do povinného rezervního fondu, dokud celková výše tohoto fondu nedosáhne 10 % upsaného základního kapitálu. Tento rezervní fond není určen k vyplacení.

v milionech EUR Evropský investiční fond Účasti k 31. 12. 2016 528 Příspěvky 44 Obdržené dividendy (7) Podíl na čistém zisku 21 Podíl na čistých aktivech (6) Účasti k 31. 12. 2017 581

EU lze na základě procentuálního podílu její kapitálové účasti přiřadit tyto účetní hodnoty:

v milionech EUR 31. 12. 2017 31. 12. 2016 EIF celkem EIF celkem Aktiva 2 488 2 301 Pasiva (532) (423) Výnosy 263 240 Náklady (153) (118) Zisk/(ztráta) 110 122

Sesouhlasení výše uvedených souhrnných finančních údajů a účetní hodnoty drženého podílu v EIF je následující:

v milionech EUR 31. 12. 2017 31. 12. 2016 Čistá aktiva přidružené účetní jednotky 1 956 1 878 Vlastnická účast EK v EIF 29.7 % 28.1 % Účetní hodnota 581 528

K 31. prosinci 2017 EU, zastoupená Komisí, splatila 20 % svých upsaných akcií v základním kapitálu EIF a nesplacená (zatím nevyžádaná) částka činí:

v milionech EUR Celkový kapitál EIF Upsaný kapitál EU Základní kapitál celkem 4 500 1 337 Splaceno (900) (267) Nevyžádáno 3 600 1 070

2.4. FINANČNÍ MAJETEK

v milionech EUR Bod 31. 12. 2017 31. 12. 2016 Dlouhodobý finanční majetek Realizovatelná finanční aktiva 2.4.1 11 758 9 131 Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 2.4.2 16 — Úvěry 2.4.3 48 205 53 116 59 980 62 247 Krátkodobý finanční majetek Realizovatelná finanční aktiva 2.4.1 1 873 1 311 Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 2.4.2 6 0 Úvěry 2.4.3 6 776 2 361 8 655 3 673 Celkem 68 635 65 920

2.4.1. Realizovatelná finanční aktiva

v milionech EUR 31. 12. 2017 31. 12. 2016 Investice z fondu BUFI 2 158 2 013 ESUO v likvidaci 1 658 1 685 Evropská banka pro obnovu a rozvoj 188 188 4 004 3 886 Záruční fondy pro účely rozpočtových záruk: Záruční fond EFSI 3 414 948 Záruční fond pro vnější vztahy 2 199 2 069 5 613 3 017 Finanční nástroje financované z rozpočtu EU: Horizont 2020 1 730 1 213 Finanční nástroj pro sdílení rizik 665 719 Nástroj ETF Start up 483 476 Nástroj pro propojení Evropy 482 483 Evropský fond pro jihovýchodní Evropu 119 118 Operace rizikového kapitálu 113 132 Ostatní 422 398 4 014 3 539 Celkem 13 632 10 442 Dlouhodobá 11 758 9 131 Krátkodobá 1 873 1 311

Z celkové částky ve výši 13 632 milionů EUR drží EU realizovatelná finanční aktiva ve formě dluhových cenných papírů (např. dluhopisů) ve výši 12 048 milionů EUR, kapitálových nástrojů ve výši 1 333 milionů EUR a investic do fondu peněžního trhu EIB pod názvem Unitary Fund ve výši 251 milionů EUR. Dluhové cenné papíry a podílové jednotky fondu EIB Unitary Fund se používají především na dočasné investování částek určených na záruku EU a nástroje pro sdílení rizik, dokud nejsou použity na krytí čerpaných záruk.

Investice z fondu BUFI

Pokuty prozatímně vybrané v soutěžních případech jsou převáděny do speciálně vytvořeného fondu (fondu BUFI). Komise je následně investuje do dluhových nástrojů zařazených jako realizovatelná finanční aktiva.

ESUO v likvidaci

Pokud jde o prostředky Evropského společenství uhlí a oceli (ESUO) v likvidaci, jedná se u všech těchto realizovatelných finančních aktiv o dluhové cenné papíry denominované v eurech a kotované na aktivních trzích.

Evropská banka pro obnovu a rozvoj

V Evropské bance pro obnovu a rozvoj (EBRD) drží EU finanční investici do základního kapitálu, kterou k 31. prosinci 2017 představovalo 90 044 akcií (2016: 90 044 akcií), odpovídající 3 % celkového upsaného základního kapitálu. Upsaný podíl EU na základním kapitálu EBRD činí celkem 900 milionů EUR, z nichž 713 milionů EUR je zatím nesplaceno. Z dohody o založení EBRD vyplývají pro akcionáře určitá smluvní omezení, například nepřevoditelnost akcií a umoření ve výši maximálně původní kupní ceny.

Investice do EBRD oceňuje EU reálnou hodnotou. Původní kupní cena se považuje za nejlepší odhad jejich reálné hodnoty, zejména z důvodu smluvních omezení uvedených výše. Ačkoliv akcie EBRD nejsou kotované na burze, nedávné transakce spojené s jejím vlastním kapitálem (kapitálové emise v nominální hodnotě) ukazují, že cena představuje v této situaci nejlepší odhad reálné hodnoty.

ZÁRUČNÍ FONDY PRO ÚČELY ROZPOČTOVÝCH ZÁRUK

Záruční fond EFSI

Podle nařízení o EFSI byl Záruční fond EFSI zřízen proto, aby vytvářel rezervu likvidity na případné ztráty, které by EIB vznikly v souvislosti s jejími finančními a investičními operacemi, jež splňují podmínky ke krytí zárukou EU ve prospěch EFSI v rámci dohody o EFSI (viz bod 4.1.1). Záruční fond EFSI je financován příspěvky z rozpočtu EU. Převáděny jsou do něj rovněž výnosy z investovaných zdrojů záručního fondu, dále výnosy plynoucí EU jakožto protiplnění za uvedenou záruku podle dohody o EFSI, jakož i částky, jež EIB v souvislosti s předchozími případy uplatnění této záruky vymůže od dlužníků v selhání. Fond spravuje Komise, která je pověřena investovat jeho aktiva na finančních trzích v souladu se zásadou řádného finančního řízení a při dodržení náležitých pravidel obezřetnosti. Záruční fond EFSI zahájil svou činnost v dubnu 2016. Podle nařízení o EFSI ve znění z prosince 2017 (nařízení (EU) 2017/2396) budou do fondu postupně převáděny prostředky, jež nakonec dosáhnou 9,1 miliardy EUR, tj. 35 % z celkové záruky EU ve prospěch EFSI.

Záruční fond pro vnější vztahy

Předmětem krytí Záručního fondu pro vnější vztahy jsou úvěry, za něž je poskytnuta záruka z rozpočtu EU. Jedná se zejména o úvěrové operace EIB prováděné mimo území EU, které jsou financovány z vlastních zdrojů EIB, dále o úvěry poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci (MFA) a úvěry poskytnuté Euratomem mimo území EU – viz bod 4.1.1. Jedná se o dlouhodobý nástroj (dlouhodobá část: 2 078 milionů EUR) spravovaný EIB a určený ke krytí úvěrů v selhání, na něž poskytla záruku EU. Fond je financován z rozp