CS Úřední věstník Evropské unie C 255/61

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru – Podpora řádné správy v daňové oblasti

(KOM(2009) 201 v konečném znění)

(2010/C 255/11)

Zpravodaj: pan BURANI

Dne 28. dubna 2009 se Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru Podpora řádné správy v daňové oblasti

KOM(2009) 201 v konečném znění.

Specializovaná sekce Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 13. listopadu 2009. Zpravodajem byl pan BURANI.

Na 458. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 16. a 17. prosince 2009 (jednání dne 17. prosince 2009), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor jednomyslně následující stanovisko.

1. Závěry a doporučení

1.1 Sdělení je příspěvkem Komise k boji proti vyhýbání se daňovým povinnostem a proti daňovým rájům, který vyhlásila skupina G-20 a potvrdila Rada ECOFIN a Evropská rada. O cíl řádné správy v daňové oblasti se usiluje již delší dobu. V tomto ohledu byly vydány předpisy o spolupráci mezi členskými státy EU a s třetími zeměmi, o vzájemné pomoci, o zdanění příjmů z úspor a o vymáhání daňových pohledávek a byl přijat kodex chování pro vyvarování se škodlivé daňové konkurence. To vše ukazuje, že Evropa považuje řádnou správu v daňové oblasti za mimořádně důležitou a konkrétně to ukazuje.

1.2 Zkoumané sdělení popisuje hlavní činnosti, které si Komise předsevzala podniknout, zejména v části pojednávající o monitorování iniciativ OECD. Celý dokument je jakýmsi strukturovaným plánem předpisů, jednání a inovací v kritériích, kterými se řídí některé politiky. Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) vyjadřuje svůj plný souhlas se všemi navrženými opatřeními a úvahami Komise. V souvislosti s jedním konkrétním bodem, totiž soudržností mezi finanční podporou poskytovanou v různé formě mnoha zemím a jejich mírou spolupráce v daňové oblasti, EHSV doufá, že EU zaujme rozhodný a odpovědný postoj. Jasněji řečeno: mělo by se skoncovat s politikou bezpodmínečných podpor bez jakýchkoli náhrad.

1.3 Nemělo by velký smysl vyjmenovávat jednotlivé body dohody, tím by se jen zbytečně natahoval text stanoviska, který by nepřinášel žádnou přidanou hodnotu. EHSV by nicméně chtěl zmínit některé zásadní problémy, které si dle jeho názoru zasluhují pozornou úvahu.

Komise v úvodu dokumentu označuje správu v daňové oblasti za prostředek „koordinované reakce“ na problém praní špinavých peněz, korupce a financování terorismu. Opět se tedy stvrzuje zásada globálního boje proti těmto jevům. Ve skutečnosti nicméně toto tvrzení zavdává podnět k určitým pochybnostem: samotná správa v daňové oblasti nemůže splnit potřebu boje proti dalším jevům, které s daněmi mohou nebo nemusí souviset, ale mají jiný původ: praní špinavých peněz jakožto plod organizovaného zločinu, terorismu a korupce.

1.4.1 Třetí směrnice o „praní peněz“ (1) považuje daňový podvod za „závažný trestný čin“, který by jako takový měl podléhat ustanovení směrnice, avšak v praxi tomu tak není. Daňové úniky (nebo podvody) jsou upraveny v řadě zvláštních směrnic, které tuto problematiku vyjímají z odpovědnosti a pravomoci orgánů pověřených bojem proti praní špinavých peněz a řadí ji do výlučné oblasti působnosti daňových orgánů. Vyvstává tedy problém překrývání předpisů, nebo spíše nutnost jasného vymezení odpovědností a pravomocí. Směrnice o praní špinavých peněz by se měla vrátit zpět ke svému původnímu účelu a vyloučit daňové a finanční trestné činy, pokud nemají skrytý trestný nebo teroristický původ, a naopak daňové směrnice by měly z oblasti působnosti daňových orgánů vyjmout trestné činy jasného trestného nebo teroristického původu. Přesto bude existovat „šedá zóna“ na rozhraní obou jevů, ale alespoň budou stanoveny jasné orientační zásady.

1.4.2 V současné době se zdá, že se směrnice o praní špinavých peněz a daňové směrnice ubírají zcela odlišnými směry. Odpovědnost za to nicméně nelze přičítat Komisi, ale spíše rozdělení odpovědností a pravomocí: v celosvětovém měřítku spadá praní špinavých peněz a boj proti organizovanému zločinu do působnosti FATF (2), v evropském měřítku do působnosti Rady ve složení pro vnitřní záležitosti a spravedlnost. Vyhýbání se daňové povinnosti je záležitostí G-20, v Evropě pak Rady ECOFIN. V žádném dokumentu není ani v nejmenším naznačena nutnost spolupráce, výměny informací a rozvržení úkolů mezi různé orgány. EHSV doporučuje zjednat nápravu tohoto stavu, který činí nejvyšší cíl „globálního boje“ poněkud abstraktním a nedosažitelným.

1.5 Právě v oblasti globálního boje vyvstává problém daňových rájů, který je středem pozornosti pouze tehdy, hovoří-li se o daňových únicích. Problém peněz k financování organizovaného zločinu nebo terorismu však zůstává v pozadí. Tento jev se netýká jen těch nejznámějších center, s nimiž v současné době jednají daňové orgány, ale také a zejména určitých nově vznikajících finančních středisek nacházejících se v oblastech, v nichž mohou geopolitické aspekty ovlivnit ochotu jednat.

1.6 Složitým problémem, o němž se nemluví, jsou tzv. výhodné vlajky (3), které jsou zdrojem značného objemu zcela legálních kapitálových toků, přestože jsou osvobozeny od daní. Jejich přechodným místem určení jsou obvykle daňové ráje, jež opět opouštějí za účelem dalších investic. Ačkoli jsou výhodné vlajky z nejrůznějších důvodů problematické, využívají se s tichým souhlasem všech zemí, a proto bude v boji proti daňovým rájům nutné se vyvarovat nežádoucích dopadů na legální činnosti a přesměrování kapitálu do center méně ochotných ke spolupráci.

1.7 Závěr: EHSV konstatuje, že v oblasti boje proti vyhýbání se daňovým povinnostem i ve finančních ohledech boje proti organizovanému zločinu a terorismu Evropa učinila a stále činí hodně. Doporučuje však, aby zákonodárci věnovali pozornost několika závažným nedostatkům: chybí vyvážená koordinace mezi bojem proti vyhýbání se daňovým povinnostem a bojem proti zločinu a jasné vymezení povinností a pravomocí orgánů pověřených bojem proti různým jevům. Ty se často vyznačují znaky typickými jak pro vyhýbání se daňovým povinnostem, tak i pro zločin nebo terorismus, a tudíž je obtížné je určit, což je další důvod pro to, aby mezi různými orgány fungovala strukturovaná spolupráce. O takové spolupráci není v programech Rady či Komise ani zmínka.

2. Obsah sdělení

2.1 Dokument Komise obsahuje řadu úvah k tématu správy v daňové oblasti. Tyto úvahy jsou ohlasem na výsledky řady setkání: zemí G-20 z listopadu 2008, Rady ECOFIN z prosince 2008, ministrů financí a guvernérů centrálních bank zemí G-20 ze 14. března 2009, Evropské rady z 19. a 20. března 2009 a v neposlední řadě summitu G-20 z 2. dubna 2009. Závěry z těchto jednání ukazují společnou vůli k přijetí opatření proti nespolupracujícím jurisdikcím, včetně daňových rájů, a zavedení sankcí na ochranu veřejných financí a finančních systémů. Summit G-20 konkrétně prohlásil, že „skončila éra bankovních tajemství“.

2.2 Sdělení má za cíl identifikovat různé činnosti, kterými by EU mohla přispět k řádné správě v oblasti přímých daní. Ve třech různých kapitolách dokumentu se zkoumají možnosti jejího zlepšení, konkrétně nástroje na její podporu, a úloha členských států při podpoře iniciativ OECD a OSN prostřednictvím koordinovaných akcí v rámci EU a na mezinárodní úrovni.

2.3 Řádná správa v daňové oblasti je cílem, který Komise sleduje již delší dobu prostřednictvím spolupráce v rámci EU a v širším měřítku i na základě spolupráce s OECD v boji proti praní špinavých peněz v daňových rájích.

Legislativní a regulační rámec EU pro oblast spolupráce v daňové oblasti lze v zásadě považovat za uspokojivý: byly vydány směrnice o vzájemné pomoci, o zdanění příjmů z úspor a o vymáhání daňových pohledávek nebo jsou ve fázi přípravy. Zbývá vyčkat, jak a s jakým úsilím členské státy tyto předpisy Společenství převedou do praxe.

2.4.1 V oblasti škodlivé daňové soutěže byl vydán „Kodex chování při zdaňování podniků“ (4), který již přinesl slibné výsledky, přestože je v něm prostor pro další zlepšení. Kodex přijaly členské státy i jejich závislá území a jeho rozšíření na třetí země je součástí pracovního programu na roky 2009–2010. Všudypřítomným tématem celého rámce je transparentnost a jasný je i postoj Komise k použití pravidel státní podpory u opatření týkajících se přímého zdanění.

Komise hodlá navrhnout koordinovanou činnost členských států s cílem zaručit odpovídající monitorování iniciativ OECD na mezinárodním poli, přičemž v současné době vyčkává na „významné závazky, které byly přijaty, a […] jejich zavedení“. Tyto závazky jsou dva: OECD jednak zamýšlí odstranit preferenční daňové režimy svých 30 členských zemí a jednak začala vyvíjet tlak na nečlenské země, aby přijaly politický závazek ke spolupráci s členskými zeměmi OECD, v čemž hodlá i nadále pokračovat.

2.5.1 OECD kontaktovala mnoho zemí, prakticky téměř všechny státy světa, a dosáhla již prvních úspěchů: 35 nečlenských zemí – včetně četných daňových rájů – přijalo politický závazek ke spolupráci ve věcech transparentnosti a výměny informací v daňové oblasti. Řada dalších zemí (5) se nedávno zavázala k dodržování standardů OECD v oblasti výměny informací na vyžádání, a to nezávisle na národních zájmech a bankovním tajemství.

Mezinárodní politická činnost Komise je zaměřena na sjednání postupů řádné správy v daňové oblasti s různými zeměmi (6). Z formálního hlediska ECOFIN v květnu 2008 požádal, aby do smluv, které Společenství uzavírá s třetími zeměmi, bylo doplněno ustanovení o řádné správě v daňové oblasti. V prosinci stejného roku nabylo vložení tohoto ustanovení ještě závaznější charakter, když byl vznesen požadavek, aby se proti daňovým rájům a proti nespolupracujícím jurisdikcím postupovalo s větší rozhodností.

2.6.1 V souvislosti se zdaněním příjmů z úspor Komise dosáhla toho, že některé třetí země (7) a závislá či přidružená území členských států (z nichž některá byla dříve označena za daňové ráje) uplatňují opatření, která jsou stejná nebo obdobná jako opatření ve směrnicích Společenství. S dalšími zeměmi (8) probíhají informativní setkání, ale k zahájení formálních jednání zatím nedošlo.

2.6.2 Řada jednání probíhá se zeměmi Evropského hospodářského prostoru (EHP) (9) a se Švýcarskem. Země EHP uplatňují zásady vnitřního trhu přímo, zatímco pro státní podporu platí „obdobná pravidla“. Vztahy se Švýcarskem jsou upraveny dohodou o volném obchodu z roku 1972, nicméně některé aspekty byly nedávno zpochybněny. S Lichtenštejnskem probíhají jednání o nové smlouvě k zamezení podvodů. Celá oblast je ve fázi vývoje.

2.6.3 Zásada transparentnosti, spolupráce a výměny informací byla zapracována do akčních plánů a do dohod uzavřených s mnoha zeměmi o Evropské politice sousedství a politice rozšíření. Komise se snaží o rozšíření těchto zásad na určité třetí země: první kontakty se zdají být slibné, alespoň pokud jde o některé země, avšak bude třeba rozhodnout, jaký postoj zaujmout vůči zemím, které tuto koncepci zatím odmítají.

2.6.4 Mimořádná pozornost se věnuje jednání s rozvojovými zeměmi: vedle několika případů vstřícného postoje existuje i neústupnost, kterou je třeba překonat, například tím, že financování z Evropského nástroje sousedství a partnerství (ENPI) a z 10. Evropského rozvojového fondu (ERF) bude podmíněno přijetím pravidel správy v daňové oblasti.

2.7 Samostatná kapitola sdělení je věnována výčtu probíhajících iniciativ, jednak v rámci EU (ve formě směrnic uvedených v odstavci 2.4), a jednak navenek, aby byly iniciativy uvedené v odstavci 2.5 uvedeny do praxe. Mělo by se zdůraznit, že Komise právem požaduje, aby jí Rada umožnila dostatečnou pružnost při jednáních, což je nezbytným předpokladem pro uzpůsobení obecné politiky konkrétním potřebám jednotlivých zemí. Mimořádná pozornost je věnována motivaci v oblasti rozvojové spolupráce, která by měla být uplatněna vůči nespolupracujícím zemím jakožto podnět k větší vstřícnosti (viz výše, odstavec 2.6.4).

2.8 V závěru sdělení Komise upozorňuje Radu na důležitost navržených opatření a na nutnost zaručit rychlé provedení již přijatých směrnic do národního práva, zrychlit proces přijímání směrnic, které se v současnosti zkoumají, zavést konzistentnější a koordinovanější politiky na úrovni EU a v neposlední řadě zajistit větší soulad mezi postoji jednotlivých členských států a dohodnutými zásadami řádné správy.

3. Poznámky a připomínky

3.1 EHSV velmi vítá sdělení Komise, neboť již byl nejvyšší čas, aby byl v rámci řádné správy v daňové oblasti navržen směr činnosti a chování v komplexní oblasti boje proti vyhýbání se daňovým povinnostem. Výbor nemůže než vyjádřit svoji podporu a plný souhlas se všemi zmíněnými aspekty a se všemi opatřeními, která Komise navrhla. Domnívá se však, že by se mělo upozornit na některé zásadní a některé konkrétní problémy, které si dle jeho názoru zasluhují pozornou úvahu.

Komise zdůrazňuje problém souvislosti mezi finanční podporou ze strany EU pro určité země a úrovní jejich spolupráce v oblasti zásad správy v daňové oblasti (viz výše, odstavec 2.7). Zmiňuje se možnost „přijmout […] vhodná opatření“ u příležitosti příštího střednědobého hodnocení Evropského rozvojového fondu (ERF) a zařadit zvláštní ustanovení do Dohody z Cotonou (10). Tato opatření by mohla omezit finanční prostředky pro nespolupracující země a naopak poskytnout motivaci ve formě technické pomoci a dodatečných prostředků zemím, které projevují vůli splnit své závazky.

3.2.1 Proto se navrhuje zahrnout do politiky Společenství týkající se podpory určené jiným zemím zásadu, že podpora musí být podmíněná konkrétním projevem vůle ke spolupráci, a to i – avšak nejenom – v oblasti daní. EHSV se domnívá, že dokumenty, na jejichž základě se určují způsoby poskytování pomoci, by měly obsahovat výslovnou doložku v tomto smyslu. Je třeba provést jasnou a výslovnou změnu v politice poskytování finančních prostředků, která se musí stát prostředkem k podporování přesného a kontrolovatelného procesu morálního, sociálního a hospodářského rozvoje. Zkorumpované vlády nevěnují pozornost nabídkám spolupráce. Jediným způsobem, jak je přesvědčit, je ohrozit jejich zájmy. Nezbývá než vyčkat, do jaké míry bude možné převést politiku navrhovanou Komisí do praxe: politické a sociální překážky by totiž ve vztahu k jejímu provádění mohly hrát rozhodující roli.

Některé další poznámky plynou z úvodu dokumentu Komise, v němž je řádná správa v daňové oblasti označována za prostředek „koordinované reakce“ na problém praní špinavých peněz, korupce a financování terorismu. Stvrzuje se tedy několikrát zmiňované pojetí, s nímž EHSV souhlasí a které spočívá v tom, že pouze globální boj umožní uskutečnit strategii na obranu společnosti proti jakémukoli druhu finanční trestné činnosti, ať již zločinné, teroristické či daňové povahy.

3.3.1 Všechna opatření, která Komise ve svém sdělení zmiňuje, jsou pro správu v daňové oblasti vhodná, přesto však EHSV zdůrazňuje, že chybí jasný odkaz na globální strategii. Probíhající nebo plánované iniciativy v oblasti daní by měly být analogické a soudržné s akcemi v oblasti praní špinavých peněz a boje proti korupci, organizovanému zločinu a terorismu. Prvním krokem by bylo odstranit některé šedé oblasti a stávající rozpory mezi daňovými směrnicemi a směrnicemi o praní špinavých peněz.

Směrnice o boji proti daňovým podvodům neodkazují na ustanovení třetí směrnice o „praní peněz“ (11), a to ani přesto, že tato třetí směrnice mezi „závažné trestné činy“ počítá i daňové podvody (nebo alespoň některé jejich aspekty) (12). Lze si tedy klást otázku, zda je třetí směrnice o praní peněz použitelná na daňovou oblast, zejména co se týče oznamovací povinnosti, funkcí finančních zpravodajských jednotek (13) či zapojení třetích stran, mj. svobodných povolání (14). Odpověď na tuto otázku je však záporná: podle „daňových“ směrnic spadá boj proti daňovým podvodům do výlučné pravomoci daňových orgánů, ani náznakem se nehovoří o pravomocích finančních zpravodajských jednotek nebo o kontaktu s nimi, natož aby se uznávala ustanovení třetí směrnice o praní peněz.

3.4.1 Ve směrnicích Společenství je tedy rozpor mezi legislativními a operačními oblastmi. V praxi se hranice mezi daňovými podvody a praním špinavých peněz mohou nehledě na svou teoretickou vymezitelnost jevit jako nejasné nebo žádné: například vyhýbání se placení DPH lze považovat za pašování (praní) nebo za daňový podvod a může vyjevit napojení zdánlivě „normálních“ společností na obchod s drogami, se zbraněmi atd. Korupce vždy zahrnuje vyhýbání se daňové povinnosti, avšak často skrývá podstatně závažnější trestné činy jiné povahy, a převody daňově „pochybných“ peněz mohou krýt teroristickou činnost. Pochybností o výkladu a potenciálních konfliktů v pravomocích je mnoho.

3.5 Celé téma proto vyžaduje přehodnocení a zásadní přezkum: směrnice o praní peněz se musí vrátit zpět ke svému původnímu účelu, tj. boji proti organizovanému zločinu a terorismu, a musí z ní být výslovně vyjmuty daňové a finanční trestné činy, pokud nemají skrytý trestný nebo teroristický původ. Na druhé straně by daňové směrnice měly z oblasti působnosti daňových orgánů vyjmout veškeré trestné činy jasného trestného nebo teroristického původu. Ačkoli zde nehodláme vytvářet žebříček hodnot, boj proti zločinu a terorismu má ještě větší politický a sociální význam než boj proti vyhýbání se daňovým povinnostem. Obě oblasti však spolu úzce souvisí, a to nejen kvůli již zmíněné nejisté hranici mezi nimi, ale i z hlediska praktického uplatňování koncepce„globálního boje“, která předpokládá závaznou spolupráci a výměnu informací mezi různými orgány. Nutnost spolupráce mezi různými orgány se mimochodem skutečně objevuje ve sdělení z roku 2004 (15), ale v žádných směrnicích.

3.6 Rozdělení pravomocí nebo jejich překrývání odráží rozvržení moci na úrovni Rady: problémy spojené s vyhýbáním se daňovým povinnostem a daňovými ráji řeší Rada ECOFIN, problémy boje proti zločinu a terorismu Rada ve složení pro vnitřní záležitosti a spravedlnost. Stejné je rozdělení i v celosvětovém měřítku: G-20 a FATF (16) jsou očividně z naprosto odlišných světů. V OECD určité spojení existuje, ale pouze na ústřední úrovni: její partneři na národní úrovni se liší podle ministerských pravomocí.

Oficiální prohlášení dělají dojem, že existuje politická vůle k pokračování v účinném globálním boji, avšak praktická řešení jsou v nedohlednu, ledaže by si nejvyšší politická a finanční úroveň začala tento problém jasně uvědomovat. Předběžné prozkoumání některých zásadních aspektů je nicméně naléhavé a nelze ho odkládat. Mezi tyto aspekty jednoznačně patří hodnocení jevu daňových rájů (17) jako celku. Díky iniciativě OECD a Komise v poslední době mnoho „rájů“ souhlasilo, že se bude podílet na boji proti vyhýbání se daňovým povinnostem (18) a zruší nebo zmírní závaznost bankovního tajemství, takže žádná země již není na „černé listině“ (19). Nejbližší budoucnost ukáže, zda a do jaké míry budou tyto sliby dodrženy.

3.7.1 Žádný seznam však není vyčerpávající, nebo alespoň ponechává prostor pro nejistotu. Zdá se, že nově vznikající finanční střediska se potýkají s určitým nedostatkem transparentnosti, některá z nich vykazují – nebo v budoucnosti mohou vykazovat – znaky daňového nebo jiného „útočiště“ (ne-li dokonce „ráje“): některé země v jihovýchodní Asii, Perském zálivu, ale do určité míry i Indie, Singapur, Čína (Hongkong je jen vyčnívající špičkou čínského finančnictví). Přestože je financování terorismu zahrnuto do „standardních“ doložek, při jednáních se k němu často nepřihlíží, neboť k němu dochází prostřednictvím kanálů, které zcela určitě nejsou ochotny se ukazovat, natož pak vyjednávat. Tyto a další problémy jsou tak ožehavé, že lze chápat zdrženlivost, která je s nimi spojena, což však není důvod je ignorovat.

3.7.2 Existují i další aspekty, které dosud nebyly zmíněny: obchod se zbraněmi, které jsou často prodávány legálně a s příslušným povolením úřadů, následně se však tajnými cestičkami v mnoha zemích dostávají do válečných konfliktů a teroristických akcí. Obchod se zbraněmi je často financován výnosy z prodeje drog. To vše způsobuje nesmírné toky peněz, které jakoby mizely v bezedné „černé díře“. Tento jev je dobře známý, ale nepochybně ho nelze řešit směrnicemi, dohodami či vyšetřováním: má zcela jinou povahu a vyžaduje celosvětovou politiku.

3.7.3 Fenomén daňových rájů jako celek je tedy problém, kterým je třeba se zabývat, nicméně je třeba mít na paměti jeho geopolitické aspekty, které ovlivňují každé řešení. Z hlediska praktických možností musí mít boj proti vyhýbání se daňovým povinnostem a proti praní špinavých peněz (ale zejména proti financování terorismu) pokud možno globální rozměr, přičemž je třeba připomenout, že globální vítězství je zatím ještě vzdáleným cílem. V prvé řadě je důležité se mít neustále na pozoru a předcházet přesměrování činnosti ze známých center do center méně známých, která mohou být nepřátelská nebo méně ochotná vyjednávat. Stávající krize urychluje postupnou změnu mocenských vztahů mezi světovými finančními centry: Asie a islámský svět představují nově vznikající mocnosti, jejichž logika a chování se nemusí nutně slučovat s tradičním postojem západní civilizace.

Dalším problémem, který určitým způsobem souvisí s daňovými ráji, jsou tzv. výhodné vlajky (FOC – flags of convenience), pod nimiž pluje 63 % obchodních lodí na světě a úctyhodné množství velkých soukromých plavidel. Většina z nich má sídlo v daňových rájích, kam odvádějí významné toky prostředků získaných zcela legálním způsobem, přestože z nich daně nejsou odváděny vůbec nebo jen zřídka. Mezi země, které takové rejstříky nabízejí, jsou i některé členské státy EU. Lodě plující pod tzv. výhodnou vlajkou jsou v konkurenční výhodě oproti lodím, které plují pod vlajkou svého vlastního státu, a prostředky získané z pronájmu lodí představují vyhýbání se daňové povinnosti, nicméně žádný „oficiální“ daňový únik. Navíc se na ně nevztahují povinnosti vyplývající z kolektivních smluv pro námořníky.

3.8.1 V souvislosti s výhodnými vlajkami se neplánuje žádné daňové opatření, nejen z důvodu chybějícího právního základu pro podniknutí jakýchkoli kroků, ale i proto, že opatření spočívající na čistě daňovém základě by mimo jiné mohla poškodit hospodářskou činnost, která má zásadní význam pro celý svět, a způsobit vyschnutí důležitých toků investic do světového hospodářství. Nehledě na vážné morální aspekty narušují výhodné vlajky hospodářskou soutěž a vyhýbají se dodržování odborářských předpisů: to vše se děje s tichým souhlasem nebo tichým vědomím vlád na celém světě. Jedinými předpisy na úrovni Společenství, které se na ně vztahují, jsou předpisy o bezpečnosti plavby a dopravy.

3.8.2 Tyto aspekty jsou zmiňovány za účelem zdůraznění skutečnosti, že ne všechny finance, které tečou do daňových rájů a zase z nich odtékají, aby byly investovány ve světových finančních centrech (20), patří do kategorie daňových úniků, praní peněz a financování terorismu. Z tohoto pohledu lze souhlasit s akcemi, které v oblasti daní plánuje G-20 a v nichž pokračuje Komise. Musejí zahrnovat i aspekty praní špinavých peněz a financování terorismu, nicméně musí zajistit, aby neměly nežádoucí dopady na legální, nebo alespoň ne ilegální činnosti a finanční toky.

3.8.3 Docílit transparentnosti a spolupráce finančních rájů by byl převratný úspěch; šedé oblasti, které přetrvávají a pravděpodobně i nadále budou, ukazují, že nehledě na velkolepé zásady je třeba usilovat i o realistické cíle, ač nejsou optimální. Na závěr budiž řečeno, že iniciativy ve finanční a daňové oblasti musí být řízeny a kontrolovány politickými orgány v rámci jejich strategií v oblasti mezinárodních vztahů. V tomto ohledu Evropská unie potřebuje společnou politiku, což je cíl, který by vlády měly považovat za prioritní, který se však za současného stavu věcí zatím jeví velmi vzdálený.

V Bruselu dne 17. prosince 2009 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) Směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, Úř. věst. L 309, 25.11.2005.

(2) Finanční akční výbor zřízený OECD.

(3) Loď pluje pod tzv. „výhodnou vlajkou“ (angl. FOC – flag of convenience), když je zaregistrována v zemi, v níž platí minimum pravidel, s úmyslem snížit operační náklady nebo se vyhnout dodržování obtížných předpisů. Mezinárodní federace pracovníků v dopravě vypracovala seznam 32 „rejstříků“, které považuje za tzv. výhodné vlajky.

(4) Sjednaný v radě ECOFIN dne 1. prosince 1997.

(5) Mj. Švýcarsko, Rakousko, Belgie, Lucembursko, Hongkong, Macao, Singapur, Chile, Andorra, Lichtenštejnsko a Monako.

(6) Země Karibiku, ostrovy v Tichomoří.

(7) Švýcarsko, Lichtenštejnsko, San Marino, Monako a Andorra.

(8) Hongkong, Macao a Singapur.

(9) Island, Lichtenštejnsko a Norsko.

(10) Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na druhé straně podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000.

(11) Směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15, krátce „třetí směrnice o praní peněz“.

(12) Viz čl. 3 odst. 5 písm. d) třetí směrnice o praní peněz: „‚závažnými trestnými činy‘ […] podvody, […] ve smyslu čl. 1 odst. 1 a článku 2 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství“: vyhýbání se daňové povinnost, alespoň pokud jde o DPH, je tudíž ve třetí směrnici o praní peněz jasně zařazeno mezi trestné činy.

(13) K finančním zpravodajským jednotkám viz článek 21 třetí směrnice o praní peněz.

(14) Viz čl. 2 odst. 3 třetí směrnice o praní peněz.

(15) Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o předcházení a boji proti firemním a finančním nezákonným praktikám, KOM(2004) 611 v konečném znění.

(16) FATF: Finanční akční výbor zřízený OECD.

(17) Je zajímavé podotknout, že anglický výraz „fiscal haven“ se do většiny ostatních jazyků překládá jako „daňový ráj“. Rozdíl mezi „haven“ (útočiště) a „heaven“ (ráj) se nezdá být pouze chybou v překladu, nýbrž ukazuje na jinou mentalitu.

(18) V dohodách s daňovými ráji je sice zahrnuta „standardní“ doložka o organizovaném zločinu a terorismu, ale „daňový“ aspekt nadále převládá.

(19) Existují další dvě listiny – „světle šedá“ a „tmavě šedá“ – v závislosti na přislíbené míře spolupráce.

(20) Bylo vypočítáno, že 35 % světových finančních toků prochází daňovými ráji. Nebylo však zveřejněno, z jakých pramenů tyto údaje pocházejí.