EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 30.9.2020 SWD(2020) 322 final PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE Zpráva o právním státu 2020

Kapitola o stavu právního státu v Rumunsku

Průvodní dokument ke SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ



Zpráva o právním státu 2020

Stav právního státu v Evropské unii



{COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 310 final} - {SWD(2020) 311 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 318 final} - {SWD(2020) 319 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final} - {SWD(2020) 326 final}



Shrnutí Od přistoupení země k EU v roce 2007 sleduje Komise rumunské reformy v oblasti spravedlnosti a boje proti korupci prostřednictvím mechanismu pro spolupráci a ověřování (MSO), který představuje důležitý nástroj pro dosažení pokroku při plnění stanovených kritérií. Po několika krocích zpět, jež byly učiněny v letech 2017–2019, vláda v roce 2020 stvrdila svůj závazek vrátit se k soudní reformě. Výrazně díky tomu pokleslo napětí mezi vládou a soudy. Nedávné jmenování nového vedení pro klíčové složky státního zastupitelství by mohlo připravit půdu pro efektivnější práci v této oblasti. Pokrok na cestě k novelizaci příslušných právních předpisů se však dočasně zastavil z důvodu pandemie COVID-19 a nadcházejících celostátních voleb. Nadále tak platí kontroverzní opatření s negativním dopadem na nezávislost soudů, jako je například existence Úseku pro vyšetřování trestných činů v soudnictví, jehož jediným úkolem je stíhání trestné činnosti soudců a státních zástupců. Pokračující uplatňování těchto opatření zvyšuje nejistotu, pokud jde o fungování systému soudnictví, zejména kvůli jejich společnému účinku. Kromě toho mohou mít některá z těchto opatření negativní dopad na lidské zdroje v oblasti soudnictví, a tím i na jeho účinnost. Rumunsko má zavedený komplexní národní protikorupční strategický rámec, který vychází z široké účasti vnitrostátních a místních institucionálních subjektů. I přes pokrok a výsledky, jichž Rumunsko dosáhlo v boji proti korupci během poslední dekády, otevřely problémy, s nimiž se soudnictví potýkalo v letech 2017–2019, otázky ohledně udržitelnosti protikorupčních reforem. I když stávající politická situace zavdává méně příčin ke konfrontaci, klíčové instituce se přesto pohybují v problematickém prostředí, což přináší důsledky pro uplatňování právního rámce i institucionálních kapacit. Ačkoli příslušné klíčové instituce pokračovaly ve své činnosti, zmiňované problémy jim brání v udržení dobrých výsledků, pokud jde o stíhané věci a soudní rozsudky odsuzující korupci na vysoké úrovni. Připravované změny trestního zákoníku a trestního řádu vyvolávají nejistotu ohledně efektivity protikorupčního právního rámce, a je proto důležité nalézat právní a politická řešení, jež by navázala na klíčová rozhodnutí Ústavního soudu. Současná vláda se opětovně zavázala dosáhnout pokroku v oblasti prevence, a to formou komplexní národní protikorupční strategie. Jsou zavedeny relevantní právní záruky svobody a plurality médií. Vyvstávají však otázky spojené s uplatňováním a vynucováním stávajícího právního rámce. Vlastnictví médií není patrně zcela transparentní, přičemž regulační orgán pro audiovizuální média nemá potřebné zdroje k tomu, aby mohl v plném rozsahu plnit své úkoly. Sdělovací prostředky mohou být náchylné k politickým tlakům, jelikož většinou chybí zvláštní právní záruky redakční nezávislosti, s výjimkou určité samoregulace na zpravodajské nebo vydavatelské úrovni. Země má dobře upravený standardní proces přípravy a přijímání zákonů, včetně širokého institucionálního nastavení systému brzd a protivah; jeho efektivita však kolísá. Stále se často využívá institut mimořádných nařízení vlády a četné po sobě jdoucí nekoordinované změny právních předpisů mají rovněž dopad na kvalitu právního řádu a právní jistotu, a to i v podnikatelském prostředí. Je nastaven vhodný právní rámec pro aktivity občanské společnosti, která je aktivním činitelem schopným reagovat na pokusy o omezení jejího vlivu. Občanská společnost hraje v Rumunsku důležitou úlohu při obraně právního státu.



Zvláštností Rumunska, podobně jako Bulharska, je skutečnost, že při přistoupení země k Evropské unii byl v roce 2007 zřízen mechanismus pro spolupráci a ověřování, jako přechodné opatření s cílem podpořit Rumunsko v jeho pokračujícím úsilí o reformu soudnictví a zintenzívnění boje proti korupci . V souladu s rozhodnutím o zřízení tohoto mechanismu ukončí mechanismus pro spolupráci a ověřování v Rumunsku svou činnost, jakmile budou uspokojivě splněny všechny referenční cíle stanovené pro tento stát . Ve svých zprávách z ledna 2017 Komise komplexně vyhodnotila pokrok, jehož Rumunsko dosáhlo během deseti let existence mechanismu. Vytyčila rovněž cestu k ukončení činnosti mechanismu na základě dvanácti konečných klíčových doporučení, která by v případě splnění postačovala k dosažení jeho cílů. Vzhledem k dalšímu vývoji v Rumunsku vydala Komise v listopadu 2018 osm dalších doporučení. V poslední zprávě mechanismu pro spolupráci a ověřování přijaté v říjnu 2019 dospěla Komise k závěru, že Rumunsko musí ještě pracovat na plnění doporučení uvedených ve zprávě z ledna 2017 a listopadu 2018. V roce 2019 předložily rumunské soudy Soudnímu dvoru EU několik žádostí o rozhodnutí o předběžných otázkách ohledně povinností Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování a uplatňování jeho doporučení . Příslušné věci jsou dosud projednávány. I. Systém soudnictví Rumunský soudní systém je strukturován do čtyř stupňů, což platí jak pro civilní, tak i vojenské soudy: okresní soudy prvního stupně, obecné a specializované tribunály, odvolací soudy a Nejvyšší kasační a soudní dvůr. Nejvyšší kasační a soudní dvůr rozhoduje v prvním stupni a v odvolacím řízení o trestních věcech některých kategorií osob a rovněž o odvoláních v některých občanskoprávních a správních řízeních. Jedním z klíčových úkolů tohoto soudu je zajistit jednotný výklad a uplatňování práva ostatními soudy. Vrchní rada soudců a státních zástupců, jejímž úkolem je zajistit nezávislost soudnictví, je rozdělena do dvou úseků, jednoho pro soudce a druhého pro státní zástupce. Každý úsek má výlučnou pravomoc, pokud jde o jmenování soudců a státních zástupců a jejich profesní dráhu, a působí také jako kárný soud v kárných věcech. V čele státních zastupitelství stojí nejvyšší státní zástupce Nejvyššího státního zastupitelství při Nejvyšším kasačním a soudním dvoru. Součástí státních zastupitelství jsou také specializované struktury se zvláštní působností a organizací, a to Národní protikorupční ředitelství (DNA) a Ředitelství pro vyšetřování organizované trestné činnosti a terorismu (DIICOT) pod vedením vrchních státních zástupců a od roku 2018 Úsek státního zastupitelství pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ) . Existují rovněž vojenská státní zastupitelství. Nejvyšší státní zástupce a vrchní státní zástupci ve specializovaných strukturách Národního protikorupčního ředitelství a Ředitelství pro vyšetřování organizované trestné činnosti a terorismu jsou jmenováni prezidentem republiky na návrh ministra spravedlnosti a na základě nezávazného stanoviska Vrchní rady soudců a státních zástupců . Národní unie rumunských advokátních komor je právní subjekt veřejného zájmu zahrnující všech 41 rumunských advokátních komor. Ústavní soud je odpovědný za ověřování souladu právních předpisů s ústavou a za řešení sporů ústavní povahy mezi orgány veřejné moci. Nezávislost Některé změny právní úpravy soudnictví z let 2018 a 2019, mají i nadále problematické dopady na nezávislost soudnictví. Právní předpisy v této oblasti upravují postavení soudců a státních zástupců, organizaci systému soudnictví a fungování Vrchní rady soudců a státních zástupců. Zmíněné změny vstoupily v platnost v červenci a říjnu 2018 a příslušné předpisy byly dále upraveny několika mimořádnými nařízeními vlády. Tato opatření vyvolala určité obavy, zejména proto, že podle názoru některých zainteresovaných subjektů na vnitrostátní a mezinárodní úrovni představují ve svém vzájemném spojení vážnou hrozbu pro nezávislost soudů. Hlavní zjištěné problémy se týkaly zřízení Úseku pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ), systému občanskoprávní odpovědnosti soudců a státních zástupců, systémů předčasného odchodu do důchodu, zahájení profesní dráhy a postavení a jmenování vysokých státních zástupců. Již od počátku realizace těchto legislativních změn bylo zřejmé, že se naplňují obavy z tlaku na soudce a státní zástupce, a také na nezávislost, účinnost a kvalitu soudnictví . Další uplatňování právních předpisů navíc odhalilo nové problémy nad rámec těch, které byly identifikovány dříve . Zdlouhavé provádění novelizované právní úpravy soudnictví zvyšuje nejistotu ohledně fungování soudního systému. I když současná vláda vyjádřila ochotu zapojit se do dialogu se soudy a politickými stranami s cílem zvrátit zmíněná kontroverzní opatření, poukázala rovněž na to, že stávající politická situace neskýtá vhodné podmínky pro dosažení širokého konsensu a nezbytné většiny v Parlamentu pro podporu komplexních reforem . Je nepravděpodobné, že se takové reformy uskuteční do nadcházejících parlamentních voleb. Skutečnost, že novelizovaná úprava zůstává i nadále v platnosti, vytváří nejistotu ohledně fungování systému soudnictví jako celku a také pro jednotlivé soudce a státní zástupce, pokud jde o jejich nezávislost, postavení, a zejména profesní dráhu. Tato nejistota je umocněna silnými rozpory v rámci soudního systému, pokud jde návrhy na změnu právní úpravy soudnictví. Ačkoli by v této souvislosti měla s ohledem na své funkce hrát vůdčí úlohu při hledání konsensu Vrchní rada soudců a státních zástupců, její činnost je v poslední době poznamenána vnitřními rozpory a kontroverzemi. Vnímání nezávislosti soudnictví u široké veřejnosti je na nízké úrovni a v posledních letech vykazuje klesající tendenci. Míra vnímané nezávislosti soudnictví zůstává u široké veřejnosti nízká (37 %) a nadále klesá . Mezi podniky je míra vnímané nezávislosti soudnictví průměrná (53 %) . V obou případech jsou nejčastěji uváděným důvodem vnímané nedostatečné nezávislosti soudnictví zásahy nebo tlaky ze strany vlády a politiků . Veřejná debata o soudnictví byla poznamenána silným napětím a veřejnými útoky na soudnictví z politického prostředí a z oblasti médií , toto napětí se však během funkčního období současné vlády snížilo. Vrchní rada soudců a státních zástupců sice reagovala na některé podněty, jež jí byly předány s ohledem na obranu nezávislosti, pověsti a nestrannosti soudců, obecně však byla činnost rady v této oblasti omezená . Úsek státního zastupitelství pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ) i přes širokou kritiku nadále funguje. Tento úsek je pověřen výlučně stíháním trestných činů spáchaných soudci a státními zástupci. Kromě toho je rovněž příslušný ke stíhání jiných osob, které jsou vyšetřovány společně s dotyčnými soudci nebo státními zástupci . Benátská komise uvedla, že důvody pro vytvoření tohoto úseku se nejeví opodstatněnými s ohledem na věcné důkazy , a jeho zřízení i praktická činnost jsou předmětem kritiky jak z hlediska vlivů na nezávislost soudců, tak z hlediska negativních dopadů, které by mohly mít vliv na efektivitu trestního stíhání . Dojem, že tlak ze strany tohoto úseku může mít dopad na nezávislost soudnictví, mimoto rovněž negativně ovlivňuje obraz nezávislosti, který je sám o sobě základním prvkem nezávislosti soudnictví. Současný ministr spravedlnosti zahájil konzultace o návrhu opatření, kterým by byl tento úsek zrušen a znovu zaveden dřívější organizační model státních zastupitelství ; tyto kroky však narušila pandemie COVID-19 a také aktuální politická situace – úsek tak i nadále funguje. Dne 21. července 2020 zamítl Parlament návrh skupiny členů Parlamentu na zrušení tohoto úseku, k němuž vydala negativní stanovisko i Nejvyšší rada soudců a státních zástupců . Ačkoli příslušné orgány a zúčastněné strany uvádějí, že úsek již od října 2019 upustil od dřívější praxe, kdy bral zpět podané opravné prostředky a došlo také k poklesu počtu případů, ve kterých bylo zahájeno stíhání soudců, přetrvávají obavy, že úsek lze využít jako nástroj k vyvíjení tlaku na soudce a státní zástupce. V roce 2019 předložily rumunské soudy Soudnímu dvoru EU několik žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce, v nichž se zpochybňuje, zda je zřízení tohoto úseku v souladu s unijním právem, a zejména s čl. 19 odst. 1 SEU a článkem 47 Listiny . Příslušné věci jsou dosud projednávány. V roce 2019 byli jmenováni noví vedoucí představitelé státních zastupitelství, nicméně dlouhodobé obavy ohledně postupu jmenování a odvolávání vysokých státních zástupců přetrvávají i nadále. V říjnu 2019 nemělo žádné ze státních zastupitelství jmenované vedení . Jedním z prvních kroků stávajícího ministra spravedlnosti bylo uspořádat transparentnější výběrová řízení a postoupit v hledání vedoucích představitelů pro státní zastupitelství . Ačkoli je pravdou, že nový vrchní státní zástupce Národního protikorupčního ředitelství byl jmenován na základě kladného stanoviska Vrchní rady soudců a státních zástupců, nejvyšší státní zástupce a vrchní státní zástupce Ředitelství pro vyšetřování organizované trestné činnosti a terorismu byli nicméně jmenováni i přes její nesouhlas. Tato situace poukázala na dlouhodobé nedostatky, které již dříve identifikovala Komise, která v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování doporučila zavedení spolehlivějšího a nezávislého postupu jmenování do těchto pozic, s tím, že udržitelného řešení půjde nejsnáze dosáhnout s podporou Benátské komise . Odvolání bývalé vrchní státní zástupkyně protikorupčního ředitelství, k němuž došlo v roce 2018, bylo přezkoumáno Evropským soudem pro lidská práva (ESLP). Soud došel k závěru, že Rumunsko porušilo v souvislosti s jejím odvoláním čl. 6 odst. 1 („Právo na spravedlivý proces“) a článek 10 („Svoboda projevu“) Evropské úmluvy o lidských právech . ESLP rozhodl, že bývalá vrchní státní zástupkyně neměla možnost účinně napadnout důvody svého odvolání z funkce . V této souvislosti ESLP upozornil na rostoucí význam zapojení orgánu nezávislého na moci výkonné a zákonodárné, pokud jde o rozhodnutí dotýkající se jmenování a odvolávání státních zástupců . Pokud jde o svobodu projevu, ESLP rovněž zdůraznil, že odvolání mohlo odradit ostatní státní zástupce a soudce od účasti ve veřejné diskusi o legislativních reformách, které se dotýkají soudnictví, a obecněji o otázkách týkajících se nezávislosti soudnictví . Pokud jde o účast soudců a státních zástupců ve veřejné diskusi, ve zprávách mechanismu pro spolupráci a ověřování bylo vyjádřeno znepokojení ohledně praxe Soudní inspekce, jež zahajovala kárná řízení proti soudcům a státním zástupcům na základě jejich veřejných prohlášení o soudních reformách . Novelizací zákona o postavení soudců a státních zástupců došlo ke změně pravidel občanskoprávní odpovědnosti soudců . Na základě nových pravidel je ministerstvo financí oprávněno posoudit, zda vada v soudním řízení vznikla záměrně (ve zlém úmyslu) nebo z hrubé nedbalosti, a případně vymáhat vůči soudcům náhradu škody způsobené jejich rozhodnutími. Ke stanovení občanskoprávní odpovědnosti na straně soudce musí soud nově nejprve prokázat, že dotčený rozsudek je stižen vadou a že by poškozený měl obdržet náhradu škody, aniž by soudce, který napadené rozhodnutí vydal, byl účastníkem tohoto prvního řízení. Ministerstvo financí pak může vůči soudci zahájit soudní řízení o náhradu škody, a to na základě vlastního posouzení, zda vada řízení vznikla v důsledku výkonu povinností a výsad ve zlém úmyslu nebo z hrubé nedbalosti . I když má ministerstvo povinnost konzultovat tuto záležitost se Soudní inspekcí, její stanovisko není závazné. Rada Evropy došla k závěru, že ačkoli vyvození osobní odpovědnosti soudce za škodu způsobenou rozhodnutím, které bylo vydáno ve zlém úmyslu nebo z hrubé nedbalosti, může být samo o sobě legitimní, musí být tato možnost omezena existencí jednoznačných záruk na ochranu soudců před zneužitím a je také nutné zamezit nepřiměřenému tlaku na soudce. V tomto ohledu bylo vyjádřeno znepokojení ohledně pravomocí Ministerstva financí . Rada Evropy poukázala na možný odrazující účinek tohoto nového režimu na soudce a státní zástupce, zejména v souvislosti s vytvořením nového Úseku pro vyšetřování trestných činů v soudnictví . V současné době projednává Soudní dvůr žádost o rozhodnutí o předběžné otázce týkající se nového režimu občanskoprávní odpovědnosti soudců a státních zástupců . Kvalita

Nedostatek lidských zdrojů v soudnictví se nadále prohlubuje. V prosinci 2019 bylo neobsazeno více než 12 % pozic soudců a téměř 20 % pozic státních zástupců . Existují obavy, že jakmile vstoupí v platnost nový systém předčasného odchodu do důchodu pro vyšší soudce , tak se nedostatek pracovních sil v soudnictví dále prohloubí . Přestože vstup v platnost systému předčasného odchodu do důchodu odložen , jedná se jen o dočasné řešení, které tyto problémy v plném rozsahu neřeší . Nedostatkem personálu budou navíc patrně zasaženy i nižší soudy, protože nová úprava prodlužuje dobu odborné přípravy a stáží pro budoucí soudce , v důsledku pandemie COVID-19 se zpozdily nábory nových pracovníků a Vrchní rada soudců a státních zástupců nepředložila žádnou strategii v oblasti lidských zdrojů. Kromě toho Ústavní soud rozhodl, že ustanovení, kterým se Vrchní radě soudců a státních zástupců ukládá úkol schválit předpis o organizaci a průběhu výběrových řízení na pozice v soudnictví, je protiústavní , což může vést k dalším prodlením v náboru . Kýžené výsledky nepřineslo ani vytvoření Strategické skupiny pro řízení soudů. Tato skupina byla zřízena v roce 2017 s cílem vyřešit důležité strategické otázky týkající se soudního systému a přivést dohromady hlavní orgány odpovědné za fungování soudního systému . Měla rovněž zajistit provedení akčního plánu Strategie rozvoje soudnictví na období 2015–2020 , který by se stal hlavním motorem reformy soudnictví a přenesl do interních procesů reformní dynamiku z mechanismu pro spolupráci a ověřování. Součástí akčního plánu bylo i řešení nedostatku soudních úředníků, nadměrné pracovní zátěže a prodlení při vydávání odůvodnění soudních rozhodnutí. Strategická skupina pro řízení soudů však po svém zřízení nefunguje dle očekávání a zmíněný akční plán zůstává z velké části neproveden. Rumunsko je celkově na dobré úrovni, pokud jde o digitalizaci soudnictví, a dále na tomto úkolu pracuje. V současné době je možné zaslat předvolání a sledovat průběh jednotlivých fází řízení na internetu a u většiny soudů jsou možná i elektronická podání . Online jsou však přístupné jen některé rozsudky. Pokračuje úsilí o zlepšení systému správy případů, který bude využíván k určení pravomocných rozhodnutí, v nichž jsou veřejné instituce dlužníky či věřiteli. V současné době se pracuje na analýze, jejímž účelem je určit kroky nezbytné k modernizaci systému, včetně takových prvků, jako je elektronická dostupnost procesních dokumentů, elektronická archivace a elektronický podpis. Analýza by měla být dokončena do konce roku 2020. Účinnost Celkově lze říci, že pokud jde o pracovní zatížení, soudní systém pracuje účinně. V roce 2018 se délka řízení u soudů prvního stupně v občanskoprávních a obchodních věcech mírně zkrátila ve srovnání s rokem 2017 , zatímco ve správních věcech zůstala prakticky beze změny . Procento vyřízených věcí se zvýšilo a je nyní nad 100 % , což znamená, že soudní systém je schopen vyřešit více případů, než je mu předkládáno. Délka řízení v konkrétních oblastech práva EU je obecně poměrně nízká , s výjimkou případů praní peněz . Snahu rumunského státu o zkrácení délky soudního řízení by mohly přibrzdit legislativní změny dotýkající se lidských zdrojů. Některé změny právní úpravy přijaté v roce 2018 mohou ohrozit snahu omezit nadměrnou délku občanskoprávních a trestněprávních věcí . Byla zrušena ustanovení občanského soudního řádu o neveřejném řízení, jejichž cílem bylo zvýšit účinnost projednávání věcí . Hlavní obavy jsou však spjaty se změnami právní úpravy soudnictví, jež by mohly přispět k prohloubení nedostatku lidských zdrojů (viz výše) a které zároveň vyžadují větší počet soudců v některých senátech či delší praxi u specializovaných státních zastupitelství. Zúčastněné strany rovněž vyjadřují znepokojení, pokud jde o účinnost systému soudnictví . V reakci na tyto obavy zahájila Vrchní rada soudců a státních zástupců dva projekty zaměřené na nalezení nástrojů potřebných k rozvoji soudního systému a řešení příčin přetížení soudů . II. Protikorupční rámec Legislativní a institucionální rámec pro boj proti korupci je v Rumunsku obecně zaveden. Probíhá realizace stávající národní protikorupční strategie na období 2016–2020. Koordinaci jejího provádění zajišťuje Ministerstvo spravedlnosti. Pravomoc vyšetřovat případy korupce na střední a vysoké úrovni má specializovaný protikorupční útvar státního zastupitelství označovaný jako Národní protikorupční ředitelství (DNA); ve všech ostatních případech vede vyšetřování korupce Nejvyšší státní zastupitelství. V rámci Ministerstva vnitra je zřízeno specializované protikorupční ředitelství, které je příslušné pro otázky bezúhonnosti a korupce u zaměstnanců ministerstva, včetně policie. Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti (ANI) je odpovědný za kontrolu a ověřování majetku, střetů zájmů a neslučitelnosti funkcí, a to i pro všechny volené úředníky. Národní agentura pro správu zabavených aktiv (ANABI) zajišťuje správu zabaveného majetku pocházejícího z trestné činnosti. V nejnovějším Indexu vnímání korupce organizace Transparency International získalo Rumunsko 44 bodů ze 100, a obsadilo tak devatenácté místo v Evropské unii a sedmdesáté místo na světě . Podle 83 % rumunských respondentů je korupce v jejich zemi rozšířená (průměr pro EU činí 71 %) a 64 % dotázaných uvedlo, že korupce se jich osobně dotýká v každodenním životě (průměr pro EU činí 26 %) . Pokud jde o podniky, 97 % společností považuje korupci za rozšířený jev (průměr pro EU je 63 %) a 88 % společností má za to, že korupce představuje problém při podnikání (průměr pro EU činí 37 %). Současně má 58 % respondentů za to, že bylo úspěšně stíháno dostatečné množství trestných činů k tomu, aby byli občané odrazeni od korupčního jednání (průměr pro EU je 36 %), a 37 % společností má za to, že podniky a lidé přistižení při podplácení vyšších úředníků jsou odpovídajícím způsobem trestáni (průměr pro EU činí 31 %) . Rumunsko má zavedený komplexní národní protikorupční strategický rámec, který vychází z široké účasti vnitrostátních a místních institucionálních subjektů. Stávající Národní protikorupční strategie na období 2016–2020 umožňuje dobrovolné zapojení značné části veřejné správy, včetně místních samospráv, státních podniků, jakož i donucovacích orgánů, státního zastupitelství, soudů a občanské společnosti. Preventivní nástroje jsou založeny na plánech předcházení korupci vypracovaných každou ze zúčastněných institucí formou sebehodnocení a posouzení rizik a na společně vypracovaných metodikách, jakož i na vzájemném hodnocení. Účinnost této strategie do značné míry závisí na politickém závazku, jehož naplňování bylo v období 2017–2019 dosti utlumeno, a to i přes lhůty stanovené vládou v srpnu 2016. V roce 2019 se závazek současné vlády řešit problematiku korupce promítl do nového impulsu k naplňování preventivní národní protikorupční strategie. Míra plnění této strategie se zvýšila a preventivní opatření jsou dodržována jak na celostátní, tak na místní úrovni. Ministerstvo spravedlnosti nyní strategii vyhodnocuje s výhledem na přípravu strategie pro další období . Účinnost vyšetřování a postihování případů korupce byla ovlivněna tlakem vyvíjeným na právní a institucionální rámec. V období 2013–2017 vykazovaly orgány zapojené do vyšetřování, trestního stíhání a rozhodování ve věcech korupce na vysoké a střední úrovni přesvědčivé výsledky a tyto výsledky se dařilo udržovat. I když v letech 2018 a 2019 pokračovaly orgány ve stíhání a sankcionování trestných činů korupce na vysoké úrovni, ve zprávách mechanismu pro spolupráci a ověřování se objevují zmínky o tlaku vyvíjeném na klíčové protikorupční instituce a také rostoucí obavy, že tento trvající tlak má negativní dopady. Národní protikorupční ředitelství i nejvyšší státní zástupce uvedli, že v roce 2019 došlo v oblasti boje proti korupci k poklesu výsledků. Dlouhodobá existence přechodného vedení měla dopad na jejich schopnost vypořádat se s neustálým tlakem a opakovanými problémy. Jejich institucionální kapacita byla dále dotčena nevhodnými ustanoveními novelizovaných právních předpisů o soudnictví, pokud jde o lidské zdroje . Vliv na výsledky boje proti korupci na vysoké úrovni mělo také zřízení Úseku pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ) . Kromě toho měla zvláštní dopad na případy korupce na vysoké úrovni řada rozhodnutí Ústavního soudu, a to zejména rozhodnutí o ustavování trestních senátů sestávajících ze tří či pěti soudců u Nejvyššího kasačního a soudního dvoru , rozhodnutí o využívání operativní techniky sledování (odposlechy) a rozhodnutí o skutkové podstatě trestného činu zneužívání pravomocí v souvislosti s korupcí . Podle Národního protikorupčního ředitelství mají tato rozhodnutí ve vzájemném spojení zvláště závažné dopady, neboť na jejich základě dochází k zastavení vyšetřování a zprošťujícím rozsudkům, rušení pravomocných soudních rozhodnutí a obnovám řízení ve věci samé, s rizikem, že by se tak dotčené osoby mohly vyhnout trestní odpovědnosti za korupční trestné činy. V prvních měsících roku 2020 patrně dochází ke zlepšování situace, neboť se snižují politické tlaky a bylo jmenováno stabilní vedení dotčených institucí. Nejistota ohledně probíhajících vyšetřování a soudních řízení v případech korupce na vysoké úrovni však přetrvává. V období 2015–2019 připadal na Rumunsko druhý nejvyšší počet případů vyšetřování vedených Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) uzavřených s finančním doporučením (40) . Boj s korupcí ohrožuje přetrvávající nejistota ohledně změn trestního zákoníku a trestního řádu. Některé změny trestního zákoníku a trestního řádu měly být zavedeny už dávno . Tyto změny by měly zejména přinést právní a politická řešení navazující na řadu dalekosáhlých rozhodnutí vydaných Ústavním soudem od roku 2014, jimiž byla zrušena ustanovení těchto předpisů a jež měly dopad zejména na boj proti korupci a organizovanému trestné činnosti . V dubnu 2019 však Parlament přijal v režimu legislativní nouze změny trestního zákoníku, trestního řádu a zvláštního zákona o korupci, jež by mohly mít negativní dopady na boj proti trestné činnosti obecně a konkrétně na boj proti korupci. Tyto změny, které následovaly po původním neúspěšném pokusu o oslabení trestního zákoníku a trestního řádu v roce 2018 , se setkaly s rozsáhlou kritikou a v červenci roku 2019 byly prohlášeny za neústavní . Nevstoupily tedy vůbec v platnost. Úkol sladit trestní zákoník a trestní řád se všemi rozhodnutími Ústavního soudu zůstává nesplněn. Přetrvává tak právní nejistota a rizika z hlediska udržitelnosti boje proti korupci. Přetrvávají i další překážky účinného stíhání. Jeden z konkrétních problémů souvisí s odpovědností Parlamentu za jeho rozhodnutí o žádostech státního zastupitelství o schválení preventivních opatření (např. prohlídky či zadržení) a žádostech o povolení vyšetřování člena Parlamentu v případě, že zastával či zastává ministerskou funkci. V reakci na doporučení mechanismu pro spolupráci a ověřování a skupiny GRECO změnila Poslanecká sněmovna v roce 2019 svůj jednací řád s odkazem na kritéria stanovená Benátskou komisí. Nový postup nebyl dosud ozkoušen a Senát žádný podobný postup zavedený nemá. Dvě žádosti státního zastupitelství o zahájení trestního stíhání dvou bývalých ministrů a členů Parlamentu byly v roce 2019 zamítnuty. Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti i nadále plní své úkoly, jeho efektivitu však omezuje tlak v důsledku oslabení jeho legislativního rámce a omezení zdrojů. Úřad odpovídá za šetření administrativních střetů zájmů, neslučitelnosti funkcí a majetku bez prokázaného původu a dosáhl přitom dobrých výsledků. Důležitým prvkem v předcházení korupci je postihování neslučitelnosti funkcí a střetů zájmů. Úřad rovněž vytvořil kvalitní nástroje pro předcházení administrativním střetům zájmů, zejména ve vztahu k zadávání veřejných zakázek, a obecné osvětové kampaně, včetně kampaní týkajících se celostátních a místních voleb. Ve zprávách mechanismu pro spolupráci a ověřování byly zdůrazněny přetrvávající problémy spojené s právním rámcem prověřování bezúhonnosti a nutnost zajištění stability a jasnosti, a také nutnost existence pevného a stabilního rámce . Režim neslučitelnosti funkcí a střetů zájmů byl oslaben některými legislativními změnami, které vstoupily v platnost v roce 2019 . Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti musel proto ukončit značný počet probíhajících vyšetřování a v dalších případech došlo ke zproštění obžaloby soudem. Úřad rovněž informuje o nárůstu problémů spojených s uplatňováním sankcí v návaznosti na pravomocná rozhodnutí soudu, pokud jde o místní volené úředníky, s tím, že v takových případech nejsou sankce pro neslučitelnost funkcí nebo střet zájmů uplatňovány, a tato skutečnost má dopady na používání pravidel bezúhonnosti pro účely voleb. Agentura navrhla spolupracovat s Ministerstvem spravedlnosti a zúčastněnými stranami na přezkumu právních předpisů týkajících se bezúhonnosti a vytvořit v tomto ohledu soudržný a konsolidovaný právní rámec. Ačkoli pracovní zátěž agentury v době konání voleb vždy významně narůstá, došlo ke snížení jejího rozpočtu. Kromě stávajících pravidel pro veřejnou službu byly v posledních letech vydány etické kodexy a kodex chování pro členy Parlamentu a vlády . Zatím však nebyla prokázána efektivita mechanismu prosazování kodexu chování členů Parlamentu, neboť jejich kárný postih byl uplatněn zatím jen v několika málo případech . Národní agentura pro správu zabavených aktiv je plně funkční. Posláním Národní agentury pro správu zabavených aktiv je zajistit efektivní výkon rozhodnutí o zabavení majetku v trestních věcech formou účinné správy zabaveného majetku předaného agentuře státními zástupci a soudci. Agentura též pokročila ve vývoji vnitrostátního integrovaného systému pro sledování opatření, jež přijaly orgány v jednotlivých fázích procesu vymáhání majetku. V prosinci 2019 požádalo více než 30 nevládních organizací vládu, aby posílila mandát Národní agentury pro správu zabavených aktiv ohledně „opětovného společenského využití majetku“ , a to tak, aby část zabavených výnosů z trestné činnosti byla použita k financování projektů předcházení trestné činnosti viditelných ve společnosti . Rumunsko má od roku 2004 zvláštní zákon o ochraně oznamovatelů. Lobbování je upraveno právně nevynutitelnými předpisy, zejména zřízením dobrovolného rejstříku transparentnosti. Aspekty týkající se „efektu otáčivých dveří“ jsou upraveny zvláštními právními předpisy . Právní předpisy zajišťují ochranu zaměstnanců, kteří oznámí porušení zákona, před postihem ze strany veřejných orgánů, veřejných institucí a dalších subjektů . Celá řada institucí přijala provozní předpisy, jejichž účelem je provést právní úpravu „whistleblowingu“ a dalších nástrojů na podporu integrity. Na soukromý sektor se však stávající právní předpisy nevztahují. III.Pluralita sdělovacích prostředků Ústava zakotvuje právo na svobodu projevu a právo na přístup k veškerým informacím veřejného zájmu. Audiovizuální zákon stanoví poslání a složení regulačního orgánu pro média a tomuto orgánu ukládá, aby zajistil transparentnost organizace, fungování a financování hromadných sdělovacích prostředků v audiovizuálním odvětví . Regulačním orgánem v oblasti audiovizuálních médií je Národní audiovizuální rada (CNA). Její poslání je zakotveno v zákoně o audiovizuálním vysílání . Národní audiovizuální rady je nezávislý veřejný orgán, který je pod parlamentní kontrolou a který je garantem veřejného zájmu v oblasti audiovizuální komunikace . Rozhodnutí a stanoviska rady jsou veřejně přístupná na jejích internetových stránkách . Rada je složena z jedenácti členů jmenovaných Parlamentem – většinou přítomných senátorů a poslanců, na dobu šesti let – na návrh Senátu (tři členové); Poslanecké sněmovny (tři členové); prezidenta Rumunska (dva členové); a vlády (tři členové). V rámci nástroje pro sledování plurality sdělovacích prostředků (MPM 2020) byla nezávislost a efektivita regulačního orgánu pro média vyhodnocena jako oblast s nízkým rizikem. Konstatuje se však nízká kvalifikace některých jmenovaných členů a nedostatek konsensu ohledně relevantních norem . Při návštěvě země bylo zjištěno, že rozpočet přidělený státem na financování činnosti Národní audiovizuální rady byl dotčen koronavirovou krizí a že orgán trpí nedostatkem personálu, zejména s ohledem na nové úkoly související s digitálním prostředím .

Pokud jde o samoregulaci v oblasti tisku, profesní normy jsou stanoveny na úrovni zpravodajských redakcí nebo vydavatelů. Ve zprávě nástroje pro sledování plurality sdělovacích prostředků z roku 2020 (dále jen „MPM 2020“) se uvádí, že důvodem ke znepokojení je nedostatek konkrétních záruk redakční nezávislosti a profesních norem, ať už ve formě právních předpisů nebo samoregulace. Transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků se zdá být neúplná. Zákon o audiovizuálním vysílání stanoví, že rada je povinna zajistit transparentnost organizace, fungování a financování hromadných sdělovacích prostředků v audiovizuálním odvětví. Pravidla upravující transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků jsou rovněž obsažena v právu obchodních společností . Stát údajně využívá zadávání státní reklamy jako prostředek k zasahování do činnosti médií. Ve zprávě MPM 2020 se v tomto ohledu zmiňuje vysoké riziko z hlediska plurality médií. Zúčastněné strany uvádějí, že mezery v právních předpisech, pokud jde o požadavky na zveřejňování informací, přispívají k nedostatečné transparentnosti a možnému zneužívání . Rovněž přidělování státních prostředků určených na reklamu na základě volného uvážení je nástrojem, který státní orgány používají k zásahům do činnosti médií, zejména na místní úrovni . Přestože ústava zakotvuje svobodu projevu a přístup k novinářské profesi není nijak omezován, některé zmiňované problémy pramení ze způsobu uplatňování daného právního rámce. Ve zprávě MPM 2020 jsou zmíněny některé problémy související s ochranou svobody projevu s tím, že tyto problémy vznikají spíše při uplatňování právního rámce než v důsledku jeho samotné existence. Právní předpisy, jejichž cílem je chránit důstojnost a pověst občanů, vyžadují, aby byly tyto zájmy v rovnováze se svobodou projevu. Ve zprávě MPM 2020 se poukazuje na nesrovnalosti při výkladu práva a na závažnost sankcí uplatňovaných vůči novinářům v této souvislosti . Skutkové podstaty „urážky na cti“ a „urážky“ však byly z trestního zákoníku vypuštěny při jeho novelizaci v roce 2014. Výkon ústavního práva na přístup k veškerým informacím veřejného zájmu naráží na některé překážky. Ve zprávě MPM 2020 jsou zmíněny problémy s uplatňováním tohoto práva, pokud jde o přístup k dokumentům v držení veřejných orgánů. Zúčastněné strany uvádějí, že odpovědi na žádosti jsou často opožděné či neúplné. V MPM 2020 se však rovněž uvádí, že ve všech sporných případech týkajících se takových témat, jako je například přístup novinářů k dokumentům a možnosti jejich použití nebo ochrana zdrojů, rozhodují soudy podle judikatury ESLP . Několik subjektů poukázalo na údajné zneužívání právních předpisů o ochraně údajů ve snaze omezit svobodu médií. Rumunský zákon o ochraně údajů stanoví několik výjimek ohledně zpracování údajů pro novinářské účely . V MPM 2020 se konstatuje, že „vnitrostátní verze GDPR“ neskýtá dostatečnou ochranu pro práci novinářů, a zmiňuje se zde případ, kdy rumunský úřad pro ochranu údajů údajně žádal zpravodajský server o sdělení zdroje. Byly hlášeny hrozby adresované rumunským novinářům z důvodu jejich profesní činnosti. V letech 2019 a 2020 zveřejnila Platforma Rady Evropy na podporu ochrany žurnalistiky a bezpečnosti novinářů čtyři varování týkající se Rumunska: dvě se týkala šikanózních žalob pro pomluvu, jedno výhružek smrti adresovaných investigativnímu novináři a jedno přerušení vysílání televizní stanice . IV.Další institucionální otázky týkající se systému brzd a protivah Rumunsko je republika se zastupitelskou demokracií a poloprezidentským systémem. Rumunský parlament je dvoukomorový a tvoří jej Senát (horní komora) a Poslanecká sněmovna (dolní komora). Právo zákonodárné iniciativy má vláda, poslanci, senátoři či skupina nejméně 100 000 občanů . Ústavní soud je garantem nadřazenosti ústavy a odpovídá za přezkum právních předpisů . Země má dobře upravený běžný proces přípravy a přijímání zákonů, včetně rozšířeného institucionálního nastavení systému brzd a protivah. Podle ústavy je zákonodárným orgánem Parlament, zatímco vláda má v legislativním procesu pouze přenesené pravomoci. V rámci řádného legislativního postupu by měly návrh právního předpisu podpořit orgány veřejné moci, jež budou odpovídat za jeho uplatňování, a musí být předmětem veřejných konzultací . Kromě toho se ke všem novým návrhům právních předpisů vyjadřuje Legislativní rada, která je odborným poradním orgánem Parlamentu a zajišťuje systematické sjednocování a koordinaci celého právního řádu a vede také oficiální evidenci rumunských právních předpisů . V případech, kdy má vláda pravomoc předkládat legislativní návrhy, musí být návrh zákona předložen Parlamentu, kde jej musí projednat a přijmout obě komory. Prezident Rumunska zákon vyhlašuje, ale má výsadní právo vrátit zákon Parlamentu k novému projednání . Návrh na předběžné přezkoumání ústavnosti může předložit předseda Poslanecké sněmovny, předseda Senátu, vláda, skupina členů Parlamentu, Nejvyšší kasační a soudní dvůr, prezident republiky či veřejný ochránce práv. Řádný legislativní postup je často obcházen formou mimořádných nařízení vlády . Ústava stanoví, že přijetí mimořádných nařízení vlády je možné pouze ve výjimečných a odůvodněných naléhavých případech, a není to přípustné u určitých kategorií právních předpisů, jako jsou ústavní zákony nebo zákony, které se dotýkají základních práv. Vlády nicméně využívají možnosti vydávat mimořádná nařízení v mnoha oblastech, mimo jiné i v oblasti spravedlnosti a volebních záležitostí a v oblastech, které mají dopad na základní práva, což vyvolává obavy ohledně kvality právní úpravy, právní jistoty a dodržování dělby moci . Oproti řádnému legislativnímu postupu zde neexistuje povinnost konzultace ani institucionální kontroly . Veřejný ochránce práv („Avocatul Poporului“) má sice právo napadnout vydání mimořádného nařízení vlády u Ústavního soudu, ale tato výsada je uplatňována jen zřídka. V poradním referendu, které se konalo v květnu 2019 z iniciativy prezidenta republiky , podpořila většina občanů zákaz přijímání mimořádných nařízení vlády v oblasti spravedlnosti, jakož i rozšíření práva napadnout nařízení přímo u Ústavního soudu i na jiné orgány, než je jen veřejný ochránce práv. V souvislosti s pandemií COVID-19 byl vyhlášen nouzový stav. Nouzový stav vyhlásil prezident republiky dne 16. března se souhlasem Parlamentu . V této souvislosti Rumunsko oznámilo Radě Evropy odchylku od plnění povinností vyplývajících z Evropské úmluvy o lidských právech . V návaznosti na návrh veřejného ochránce práv v souvislosti s pokutami, jež by bylo možné uložit mimo jiné za nedodržení pravidel týkajících se karantény , dospěl Ústavní soud k závěru, že sporná ustanovení jsou protiústavní, neboť vzhledem k tomu, že omezují či ovlivňují základní práva a svobody občanů nebo základních institucí státu, měla být přijata ve formě zákona jako formálního aktu Parlamentu, a nikoli formou mimořádného nařízení vlády . Legislativní změny často postrádají předvídatelnost a kvalitu a vzbuzují obavy z hlediska veřejného zájmu. Zúčastněné institucionální subjekty uvádějí, že klíčové právní předpisy se příliš často mění, přičemž účel změn je mnohdy nejasný a výsledné právní předpisy si mohou vzájemně odporovat . Rychlé změny právní úpravy prostřednictvím mimořádných nařízení vlády a nedostatečná právní jistota jsou rovněž škodlivé pro investiční prostředí . V různých oblastech politiky byly v posledních třech letech iniciovány a Parlamentem přijaty četné legislativní změny týchž právních předpisů, včetně rozporuplných změn. Legislativní rada v průběhu legislativního procesu často uplatňuje svou pravomoc upozornit na rozporuplnost návrhů změn, jakož i na možný rozpor s ústavou, avšak její stanoviska jsou pouze poradní. Značná část legislativních návrhů přijatých Parlamentem je před jejich vyhlášením napadena u Ústavního soudu. I přes existenci příslušného rámce nejsou dostatečně využívány možnosti posouzení dopadu a veřejných konzultací. Návrhy normativních aktů jsou sice předkládány k analýze a schválení příslušným orgánům veřejné moci až po skončení veřejné konzultace, tento konzultační postup je však vnímán jako pouhá formalita . Celá řada místních a ústředních orgánů však navrhované právní předpisy nezveřejňuje pro účely veřejné diskuse a omezení transparentnosti se často odůvodňují skutečnostmi mimořádné povahy či národní bezpečnosti . Vláda přijala opatření ke zvýšení transparentnosti a odpovědnosti. Tato opatření přijatá na celostátní a místní úrovni mají za cíl zpřístupnit státní správu občanům, a to formou přijetí zásad a iniciativ otevřené správy. Vláda dala rovněž veřejnosti k dispozici zvláštní otevřenou datovou platformu, kde jsou veřejně dostupné soubory otevřených dat . V hodnotícím rámci Komise pro veřejnou správu a řízení dosahuje Rumunsko velmi slabých výsledků, pokud jde o kvalitu údajů o zadávání veřejných zakázek a transparentnost zadávacích procesů . Vláda se zavázala přijmout akční plán pro řešení otázek výkonu soudních rozhodnutí a uplatňování judikatury soudů ze strany veřejné správy. Poté, co bylo zjištěno porušení čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o lidských právech v důsledku nesplnění nebo podstatného prodlení s plněním pravomocných rozhodnutí vnitrostátních soudů ze strany státu či právních subjektů podléhajících státu , přijalo Rumunsko strukturální opatření nezbytná k zajištění výkonu rozhodnutí pro peněžitá a nepeněžitá plnění ze strany veřejné správy. Rumunsko podléhá s ohledem na provedení tohoto rozsudku zvýšenému dohledu ze strany Výboru ministrů Rady Evropy . Dne 3. dubna 2019 schválila rumunská vláda memorandum o opatřeních k zajištění výkonu soudních rozhodnutí vůči veřejnoprávnímu dlužníkovi v souladu s judikaturou ESLP, pokud jde o neprovedení rozsudků vydaných vůči veřejnoprávnímu dlužníkovi či jejich provedení s prodlením. Tento plán obsahuje mechanismus poskytování přesných statistických údajů, které umožní budoucí sledování. Důležitou úlohu při ochraně základních práv a právního státu hrají nezávislé orgány. Rumunský institut pro lidská práva (RIHR) je neakreditovaným přidruženým členem Evropské sítě národních institucí pro lidská práva ; jeho úkolem je osvětová činnost a řešení široké škály lidských práv v Rumunsku. V roce 2020 byl zahájen legislativní postup s cílem vyjasnit mandát a pravomoci RIHR, jež mu přiznávají oprávnění vydávat na žádost parlamentních výborů stanoviska k návrhům či dalším otázkám týkajícím se lidských práv, které jsou projednávány v Parlamentu . Veřejný ochránce práv je oprávněn hájit práva a svobody jednotlivců v jejich vztahu s orgány veřejné moci. Jedná se o veřejný, autonomní a nezávislý orgán. Mezi jeho výsady patří podávat návrhy Ústavnímu soudu na následný přezkum zákonů a nařízení vlády, včetně mimořádných nařízení vlády . Rumunská občanská společnost je aktivní při obraně právního státu a reaguje na různé pokusy omezit činnost nevládních organizací. Svoboda sdružování je zakotvena v ústavě a nařízení vlády č. 26/2000 stanoví pravidla upravující zřizování sdružení a nadací . Tento akt vytváří rámec pro usnadnění přístupu sdružení a nadací k soukromým a veřejným zdrojům, jakož i pro partnerství mezi orgány veřejné moci a právnickými osobami soukromého práva bez majetkového účelu. Výrazné zapojení občanské společnosti do boje proti korupci bylo klíčem k zahájení reforem. V letech 2017 až 2019 občanská společnost aktivně kritizovala kontroverzní reformy a vyjádřila silnou podporu právnímu státu. Zúčastněné strany uvádějí, že došlo k několika pokusům o zasahování do činnosti nevládních organizací , díky společné reakci občanské společnosti se těmto pokusům však podařilo zabránit . Zúčastněné strany zejména vyjádřily znepokojení nad tím, že provedení unijních pravidel pro boj proti praní peněz a financování terorismu do rumunského práva by mohlo mít dopad na nevládní organizace, zejména proto, že by byly nuceny zveřejňovat v rejstříku ministerstva spravedlnosti všechny příjemce svých příspěvků či všechny své dárce, s čímž organizace občanské společnosti nesouhlasí .



Příloha I: Seznam zdrojů v abecedním pořadí*. * Seznam příspěvků přijatých v rámci konzultace ke zprávě o právním státu pro rok 2020 je k dispozici na (internetová stránka Komise). Agentura Evropské unie pro základní práva (2020), Vyjádření pro Evropskou komisi v souvislosti s přípravou první výroční zprávy o právním státu.

Benátská komise (2012), stanovisko ke slučitelnosti opatření přijímaných rumunskou vládou a Parlamentem ve vztahu k ostatním státním orgánům s ústavním pořádkem a právním státem a k mimořádnému nařízení vlády o změně zákona č. 47/1992 o organizaci a fungování Ústavního soudu, a k mimořádnému nařízení vlády o změně a doplnění zákona č. 3/200 o organizaci referenda v Rumunsku, CDL-AD(2012)026. Benátská komise (2019), stanovisko k mimořádným nařízením č. 7 a č. 12, kterými se mění zákony o soudnictví. CEPEJ (2018), Evropské soudní systémy: účinnost a kvalita soudnictví. CIVICUS (2020), profil Rumunska. https://monitor.civicus.org/country/romania/ . EuroCommerce (2020), Single Market Barriers Overview (Přehled o překážkách vnitřního trhu). Evropská komise (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020), srovnávací přehled EU o soudnictví. Evropská komise (2017), technická zpráva týkající se Rumunska 2019 SWD(2017) 25 final. Evropská komise (2017), technická zpráva týkající se Rumunska 2019 SWD(2017) 701 final. Evropská komise (2017), zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o pokroku Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování, COM(2017) 44 final. Evropská komise (2017), zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o pokroku Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování, COM(2017) 751 final. Evropská komise (2018), technická zpráva týkající se Rumunska 2019 SWD(2018) 551 final. Evropská komise (2018), zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o pokroku Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování, COM(2018) 851 final. Evropská komise (2019), hodnotící rámec pro veřejnou správu a řízení. Evropská komise (2019), technická zpráva týkající se Rumunska 2019 SWD(2019) 393 final. Evropská komise (2019), zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o pokroku Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování, COM(2019) 499 final. Evropská komise (2020), zpráva o Rumunsku v rámci evropského semestru. Evropská komise (2020), zpráva úřadu OLAF za rok 2019. Evropská síť národních institucí pro lidská práva (2020), příspěvek Evropské sítě národních institucí pro lidská práva ke zprávě o právním státu pro rok 2020. Evropská síť rad pro justici (2020) – Nezávislost a odpovědnost soudů – Průzkum ENCJ ohledně nezávislosti soudců z roku 2019. Funky Citizens (2020), příspěvek k internetové diskusi zúčastněných stran v souvislosti se zprávou o právním státu pro rok 2020.

Generální ředitelství pro komunikaci (2016, 2017, 2018, 2019, 2020), Eurobarometr: vnímaná nezávislost vnitrostátního systému soudnictví v EU u široké veřejnosti. GRECO (2014), čtvrté kolo hodnocení – hodnotící zpráva o předcházení korupci u členů parlamentu, soudců a státních zástupců – Rumunsko. GRECO (2019), čtvrté kolo hodnocení – hodnotící zpráva o předcházení korupci u členů parlamentu, soudců a státních zástupců – zpráva o plnění týkající se Rumunska. GRECO (2019), zpráva navazující na ad hoc zprávu o Rumunsku (pravidlo 34). MEDEL (2020), příspěvek k internetové diskusi zúčastněných stran v souvislosti se zprávou o právním státu pro rok 2020. Národní unie rumunských soudců a další (2020), zpráva o stavu soudnictví a právního státu v Rumunsku. Poradní rada evropských soudců (CCJE) (2019), stanovisko předsednictva CCJE v návaznosti na žádost sdružení rumunských soudců, pokud jde o stav nezávislosti soudnictví v Rumunsku. Poradní rada evropských státních zástupců (CCPE) (2019), stanovisko předsednictva CCPE v návaznosti na žádost rumunského hnutí na obranu postavení státních zástupců, pokud jde o situaci v oblasti nezávislosti státních zástupců v Rumunsku. Rada Evropy: Výbor ministrů (2010), doporučení CM/Rec(2010)12 Výboru ministrů členským státům o soudcích: nezávislost, účinnost a odpovědnost. Rada Evropy: Výbor ministrů (2016), doporučení CM/Rec(2016)4 o ochraně žurnalistiky a bezpečnosti novinářů a dalších mediálních aktérů. Rumunská vláda (2020), písemný příspěvek do zprávy o právním státu pro rok 2020. Soudní dvůr Evropské unie, Associação Sindical dos Juízes Portugueses, věc C-64/16, rozsudek ze dne 27. února 2018. Virtuální návštěva Rumunska v souvislosti se zprávou o právním státu pro rok 2020. Vrchní rada soudců a státních zástupců (2020), příspěvek k internetové diskusi zúčastněných stran v souvislosti se zprávou o právním státu pro rok 2020.

Příloha II: Návštěva Rumunska Útvary Komise uspořádaly v červnu 2020 virtuální jednání s těmito účastníky: ·Sdružení rumunských soudců ·Sdružení „Mișcarea pentru apărarea statutului procurorilor“ ·Centrum pro nezávislou žurnalistiku ·Expertforum ·Freedom House ·Funky citizens

·Nejvyšší kasační a soudní dvůr ·Sdružení „Iniciativa pro spravedlnost“ ·Právní komise Poslanecké sněmovny ·Legislativní rada ·Sdružení médií – Kluž ·Ministerstvo spravedlnosti ·Národní agentura pro správu zabavených aktiv ·Národní protikorupční ředitelství ·Národní protikorupční strategie ·Národní audiovizuální rada ·Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti ·Národní unie rumunských soudců ·Veřejný ochránce práv ·OCCRP ·Nejvyšší státní zastupitelství při Nejvyšším kasačním a soudním dvoru ·Fórum rumunských soudců ·Generální sekretariát vlády ·Vrchní soudní rada * Komise se na řadě horizontálních jednání setkala rovněž s těmito organizacemi: