DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Dne 29. března 2017 oznámilo Spojené království svůj záměr vystoupit z Unie podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii. To znamená, že nebude-li dohoda o vystoupení ratifikována, přestane pro Spojené království ode dne 30. března 2019 (dále jen „datum vystoupení“) platit veškeré primární a sekundární právo Unie. Spojené království se v tom okamžiku stane třetí zemí.

V rámci Unie je svoboda podnikatelů v silniční nákladní dopravě (podnikatelů v silniční nákladní dopravě z Unie) provozovat mezinárodní silniční nákladní přepravu upravena především na základě nařízení (ES) č. 1072/2009, které stanoví společná pravidla pro přístup k výkonu povolání podnikatele v silniční dopravě a pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy.

V případě neexistence dohody o vystoupení by se služby silniční nákladní dopravy mezi Spojeným královstvím a členskými státy po vystoupení Spojeného království přestaly řídit uvedeným nařízením. To by vedlo k pozbytí platnosti licencí Společenství, které Spojené království vydalo podnikatelům v silniční nákladní dopravě do data vystoupení, a tudíž ke ztrátě přístupu držitelů těchto licencí na trh silniční nákladní dopravy. Podobně by podnikatelé v silniční nákladní dopravě z Evropské unie působící na základě stávajících licencí Společenství rovněž přišli o automatický přístup na trh silniční nákladní dopravy Spojeného království.

Z toho vyplývá, že bez dohody o vystoupení by ode dne 30. března 2019 neexistoval v právu Unie žádný základ pro to, aby podnikatelé v silniční nákladní dopravě mohli poskytovat služby silniční nákladní dopravy mezi Spojeným královstvím a členskými státy. Mnohostranný systém kvót Evropské konference ministrů dopravy (ECMT) by se tak stal jediným právním rámcem, na němž by mohlo být založeno zachování těchto služeb za podmínky držení povolení ECMT. Vozidlo vybavené povolením ECMT může přepravovat zboží mezi všemi 43 zeměmi zapojenými do tohoto systému, mezi něž patří 26 členských států EU-27 (všechny kromě Kypru), Spojené království a šestnáct dalších zemí. Po mezinárodní přepravě zboží ze země registrace vozidla do jiné země ECMT je možné uskutečnit až tři přepravy mimo zemi registrace, než se vozidlo musí vrátit do země, kde je registrováno.

Počet povolení ECMT je pro každý členský stát omezen a povolení jsou distribuována na vnitrostátní úrovni příslušnými orgány jednotlivých členských států. Povolení na rok 2019 již byla distribuována a jejich počet nelze v krátké době zvýšit. Kvóty ECMT jsou stanovovány každoročně a veškeré změny počtu povolení přidělených jednotlivým zemím ECMT musí být jednomyslně schváleny všemi zeměmi ECMT.

Například v roce 2019 bude vydáno 23 252 ročních povolení pro vozidla registrovaná v EU-27. Dále bude k dispozici 984 ročních povolení pro Spojené království a 23 472 ročních povolení pro vozidla z jiných zemí zapojených do systému. Vzhledem k objemu služeb silniční nákladní dopravy a zboží přepravovaného po silnici mezi Spojeným královstvím a členskými státy (přibližně 50 milionů tun v roce 2017, asi 30 milionů tun z EU-27 do Spojeného království a přibližně 20 milionů tun ze Spojeného království do EU-27) je zřejmé, že samotný systém kvót ECMT nyní nepředstavuje vhodné řešení k zajištění základního dopravního propojení v silniční nákladní dopravě ihned po datu vystoupení, nebude-li existovat dohoda o vystoupení. Unie a členské státy by měly pracovat na tom, aby v rámci systému ECMT byl k dispozici dostatečný počet povolení k zajištění základního propojení.

Silniční nákladní přepravu mezi Spojeným královstvím a členskými státy provozují téměř výhradně podnikatelé v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království a z Unie. Pokud by tito podnikatelé ztratili své právo provozovat silniční nákladní dopravu mezi Spojeným královstvím a členskými státy, mělo by to za následek vážné komplikace, a to i pokud jde o veřejný pořádek.

Je proto vhodné, aby Unie přijala dočasná a časově omezená alternativní opatření s cílem zmírnit tyto potenciálně rušivé účinky na propojení.

Ve sdělení „Příprava na vystoupení Spojeného království z Evropské unie dne 30. března 2019: alternativní akční plán“ ze dne 13. listopadu 2018 oznámila Komise svůj záměr navrhnout řadu alternativních opatření, která by řešila možnost, že by Spojené království vystoupilo z Unie bez dohody o vystoupení. Ohledně silniční dopravy Komise v tomto sdělení poukázala na skutečnost, že ve srovnání se stávající úrovní by povolení ECMT umožňovala podstatně menší provoz mezi Unií a Spojeným královstvím, než je tomu v současnosti.

Evropská rada (článek 50) zopakovala dne 13. prosince 2018 svou výzvu, aby se na všech úrovních zintenzivnila práce zajišťující připravenost na důsledky vystoupení Spojeného království, a to při zohlednění veškerých možných vyústění. Tento akt je součástí balíčku opatření, která Komise přijímá v reakci na tuto výzvu.

Cílem předkládaného návrhu je tedy stanovit dočasná opatření upravující silniční nákladní přepravu mezi Unií a Spojeným královstvím po jeho vystoupení z Unie (článek 1). Tato opatření jsou určena k zachování základního propojení po přísně omezenou dobu (článek 9).

V prvé řadě navrhované nařízení (článek 3) stanoví jednostranné udělení práv na dvoustrannou přepravu podnikatelům v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království, aby tito podnikatelé mohli nadále přepravovat zboží mezi oběma územími.

Práva udělená podnikatelům v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království musí být v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, které se vztahují na silniční nákladní dopravu (článek 4), a rovnocenná s právy udělenými Spojeným královstvím podnikatelům v silniční nákladní dopravě z Unie. Navrhované nařízení stanoví mechanismus (článek 5) zajišťující, aby práva, která požívají podnikatelé v silniční nákladní dopravě z Unie ve Spojeném království, byla rovnocenná právům uděleným podle navrhovaného nařízení podnikatelům v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království. Pokud by tomu tak nebylo, je Komise zmocněna přijmout opatření nezbytná k nápravě situace prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci, například omezením počtu jízd či přípustné kapacity, kterou mají k dispozici podnikatelé v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království, nebo obojího. Posouzení míry rovnocennosti a přijetí nápravných opatření Komisí není vázáno pouze na přísnou, formální shodu mezi těmito dvěma právními řády, neboť mezi příslušnými trhy existují značné rozdíly a je záhodno vyhnout se automatickému kopírování předpisů, které by nakonec mohlo být v rozporu se zájmem Unie.

Navrhované nařízení má sice za cíl dočasně zajistit základní propojení silniční nákladní dopravy, stanoví ale pružný mechanismus zajišťující, aby podnikatelé v silniční nákladní dopravě z Unie mohli za spravedlivých a rovných podmínek konkurovat podnikatelům v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království, jakmile Spojené království přestane být vázáno právem Unie. Rovné podmínky vyžadují, aby Spojené království i po svém vystoupení nadále uplatňovalo v oblasti silniční nákladní dopravy dostatečně vysoké a srovnatelné normy, pokud jde o: spravedlivou hospodářskou soutěž včetně regulace kartelů, zneužívání dominantního postavení a fúzí, zákaz neodůvodněných vládních subvencí, ochranu pracujících a vysokou úroveň bezpečnosti silničního provozu, ochranu životního prostředí, bezpečnost a ochranu, nebo normy týkající se udělování licencí podnikatelům v silniční nákladní dopravě nebo kvalifikace, odborné přípravy a lékařských prohlídek pro řidiče z povolání. Kromě toho je třeba zajistit, aby dopravci z Unie nebyli de iure ani de facto ve Spojeném království diskriminováni. V navrhovaném nařízení je tedy Komisi (článek 6) svěřen úkol sledovat podmínky hospodářské soutěže mezi podnikateli v silniční nákladní dopravě z Unie a Spojeného království a Komise je zmocněna přijímat nezbytná opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci, aby byla zaručena trvalá vyrovnanost těchto podmínek.

Stanoví se nezbytné postupy, které členským státům a Komisi umožní ověřit, zda podnikatelé v silniční nákladní dopravě přepravující zboží do Unie podle tohoto nařízení mají licenci nebo osvědčení od Spojeného království v souladu s příslušnými normami, zda jsou dodržovány všechny příslušné vnitrostátní a unijní předpisy a zda povolená práva nejsou překračována.

Dále se výslovně uvádí, že ve věcech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení nesmí členské státy sjednávat nebo uzavírat se Spojeným královstvím žádné dvoustranné dohody o silniční nákladní dopravě a že nesmí podnikatelům v silniční nákladní dopravě ze Spojeného království v souvislosti se silniční nákladní dopravou jinak udělovat další práva než ta, která jsou přiznána v tomto nařízení (článek 3). Příslušné orgány budou nicméně moci podle potřeby spolupracovat v zájmu řádného provádění nařízení (článek 7), aby bylo co nejméně narušeno řízení služeb silniční nákladní dopravy, které budou i nadále poskytovány na základě tohoto nařízení i po vystoupení Spojeného království z EU.