Stanovisko Evropského výboru regionů – Plán pro budoucnost pečovatelů a pečovatelských služeb – místní a regionální příležitosti pro evropskou výzvu

(2021/C 440/11)

Zpravodaj: Heinrich DORNER (AT/SES), člen zemské vlády spolkové země Burgenlandsko

POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ

Politické priority

1. je si vědom dopadů, jež mají stárnutí obyvatelstva ( 1 ) , měnící se společenské a rodinné struktury i péče o osoby se zvláštními potřebami vycházející z těchto potřeb, požadavky moderního světa práce a z toho vyplývající stále větší potřeba formální a neformální péče, přičemž neformální péči poskytují především rodinní příslušníci. Zároveň uznává, že je z dlouhodobého hlediska důležité rozvíjet programy s cílem podporovat aktivní stárnutí a zastavit předčasné zhoršování tělesného a duševního stavu starších lidí. Při navrhování příslušných programů je třeba mít na paměti výraznější zapojení starších lidí do společenského života a vylepšení infrastruktury určené osobám ve vyšším věku. Možnost rozsáhleji se účastnit společenského života totiž podporuje jejich sebeurčení a pomáhá předcházet pocitu osamělosti a sociálního vyloučení;

2. poznamenává, že stárnutí populace má větší dopad ve venkovských oblastech, zejména v oblastech postižených vylidňováním nebo v zaostávajících regionech, kde je péče o seniory a závislé osoby méně dostupná a vyžaduje větší podporu ze strany komunitních služeb. V této souvislosti je důležité vzít v úvahu také negativní dopady migrace pečovatelů z méně rozvinutých regionů do těch rozvinutějších. Ta má za následek jejich závažný nedostatek v méně rozvinutých regionech. Uznává význam, který komunitní služby mají pro starší a závislé osoby ve venkovských a vylidněných oblastech, neboť nabízejí celou řadu zdrojů, jež přispívají k tomu, aby lidé mohli zůstat ve svém obvyklém prostředí, a napomáhají jejich autonomii a nezávislosti při vykonávání každodenních činností a jejich sociální integraci tím, že poskytují různou technickou, materiální nebo finanční podporu a podporují všeobecnou dostupnost. Stárnutí obyvatelstva se zároveň začíná jasně projevovat také v městských oblastech, kde prudce roste podíl starších lidí v populaci, což zvyšuje potřebu personálu a nové infrastruktury služeb (pečovatelské domy, asistované bydlení atd.);

3. uznává zásadní roli, kterou během krize COVID-19 sehrálo vedle zdravotnictví také odvětví péče. Naléhavě proto vyzývá k plnému dodržování spravedlivých pracovních podmínek a k přiměřené odměně pečovatelů, což je základní povinností pro ocenění jejich služeb;

4. vyzývá regiony a města, aby pokračovaly ve svém dosavadním úsilí o překonání problému nedostatku pečovatelů a případně toto úsilí zintenzivnily s cílem řešit nebezpečí chybějících zaměstnanců, jež hrozí ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Tyto nedostatky existují v městských i venkovských oblastech. Měla by se věnovat pozornost oblastem postiženým demografickým poklesem, vzdáleným regionům nebo zaostávajícím regionům, kde je péče o seniory a závislé osoby méně dostupná. Výbor sice uznává význam přístupu založeného na životním cyklu, pokud jde o výzvy spojené se stárnutím ( 2 ) , avšak v současném kontextu, kdy jsou zdravotnické služby přetíženy kvůli pandemii, vyzývá Evropskou komisi, aby zaručila finanční nástroje přímo přístupné městům a regionům s cílem umožnit jim účinně řešit nedostatek pečovatelů;

5. odkazuje – v souvislosti s případy krátkodobého nedostatku zaměstnanců v důsledku opatření přijatých v reakci na krizi (COVID-19) a omezujících přeshraniční mobilitu zdravotnických a pečovatelských pracovníků – na dosavadní politická doporučení VR (např. zřídit mezi příhraničními regiony „zdravotnické koridory“) ( 3 )

6. zasazuje se o dosažení obecného cíle umožnit lidem v nouzi využívat ty pečovatelské služby, které jsou z odborného hlediska zapotřebí a které upřednostňují osoby, kterým je péče poskytována;

7. považuje nedostatek kvalifikovaných pracovníků v oblasti péči o osoby v nouzi za potenciální příležitost řešit očekávaný nárůst nezaměstnanosti v celé Evropě, zejména v souvislosti s dopady krize COVID-19, a učinit tak důležitý krok k zachování hospodářské a sociální soudržnosti Evropské unie. Poukazuje na to, že vytváření nových služeb péče o seniory a závislé osoby přináší nová pracovní místa, která pomáhají oživit ekonomiku a udržet populaci ve venkovských a vylidněných oblastech. Místní sociální služby v těchto geograficky zranitelných oblastech mají jasnou úlohu, pokud jde o revitalizaci venkova a o sociální a územní soudržnost;

8. varuje, že odvětví pečovatelských služeb se musí nejen transformovat jako takové, ale rovněž změnit prostřednictvím zavedení nových modelů: musí přejít od péče k prevenci a inkluzi, od kvality péče ke kvalitě života, od institucí k domovům, od přístupu založeného na profesionalizaci k systému, kdy se spolupracuje s rodinou s cílem zapojit ji, od lékařského přístupu k přístupu založenému na péči a službách, od univerzálního přístupu k přístupu, jenž se může přizpůsobit rozličným životním stylům, od přístupu, v němž je dominantním faktorem systém, k přístupu zaměřenému na klienta, od strachu z technologií k jejich využívání, od používání tradičních řešení k používání řešení digitálních, která staví lidi na první místo, od kritických ukazatelů výkonu ke „zdravému rozumu“;

9. zelené knihy o stárnutí , kterou zveřejnila Evropská komise, zahájit rozsáhlou politickou rozpravu o stárnutí s cílem projednat možnosti, jak předjímat výzvy a příležitosti, které s sebou stárnutí přináší, a jak na ně reagovat, a odkazuje zejména na zjištění a vyjádření uvedená v bodě 5.1 zelené knihy vítá cíl, kterou zveřejnila Evropská komise, zahájit rozsáhlou politickou rozpravu o stárnutí s cílem projednat možnosti, jak předjímat výzvy a příležitosti, které s sebou stárnutí přináší, a jak na ně reagovat, a odkazuje zejména na zjištění a vyjádření uvedená v bodě 5.1 zelené knihy ( 4 )

10. upozorňuje na akční plán pro evropský pilíř sociálních práv a se zájmem očekává iniciativu týkající se dlouhodobé péče plánovanou na rok 2022, přičemž zdůrazňuje 18. zásadu pilíře, podle níž má každý právo na cenově dostupné a kvalitní služby dlouhodobé péče, zejména služby domácí péče a komunitní péče ( 5 )

11. znovu vyzývá Evropskou komisi, aby zvážila dohodu o péči pro Evropu, která by byla podobná zárukám pro mladé lidi, s cílem uspokojit potřeby v oblasti péče v rámci přístupu založeného na právech, který péči umístí do středu hospodářské činnosti a současně zvýší investice do zdraví a péče v souladu se strategií ekonomiky blahobytu. Vyzývá Komisi a apeluje na členské státy, aby začlenily požadavky pracovnic a pracovníků v cizí domácnosti týkající se pracovních podmínek obsažené v úmluvě MOP č. 189 ( 6 ) . V témže stanovisku VR vyzval k přezkumu a dalšímu rozvíjení barcelonských cílů a k tomu, aby tyto cíle byly stanoveny jako závazné a aby byly zavedeny „asistenční cíle přesahující cíle barcelonské (barcelonské cíle +), aby se zohlednily potřeby v oblasti péče ve stárnoucích společnostech a bylo uznáno, že v oblasti péče významně převažují ženy, které však nejsou odměňovány tak, jak by to odpovídalo společenské hodnotě jejich práce“;

Statistické souvislosti a výhled

12. odkazuje na aktuální prognózy, podle nichž do roku 2070 vzroste v Evropě podíl lidí ve věku 65 let a více z dnešních 20 % přibližně na 30 % a podíl lidí ve věku 80 let a více se zvýší na více než dvojnásobek a dosáhne 13 % ( 7 ) . Počet osob starších 65 let se tak podle těchto předpokladů zvýší z 87 na více než 150 milionů a počet osob starších 80 z 23 na 62 milionů;

13. je si vědom toho, že se očekává, že počet osob v EU, které mohou potřebovat dlouhodobou péči, vzroste z 19,5 milionu v roce 2016 na 23,6 milionu v roce 2030 a 30,5 milionu v roce 2050 ( 8 )

14. poznamenává, že jen k tomu, aby byl zachován současný poměr pěti pracovníků poskytujících dlouhodobou péči na 100 osob starších 65 let, je nezbytné zvýšit v zemích OECD do roku 2040 počet pracovníků působících v tomto odvětví o 13,5 milionu ( 9 ) . Jen v období 2018–2030 bude ve 27 členských státech EU zapotřebí 11 milionů zdravotnických a pečovatelských pracovníků, aby bylo možné uspokojit stále větší potřebu ( 10 )

15. vyzdvihuje potenciál, který má odvětví péče z hlediska trhu práce, a v této souvislosti poukazuje na skutečnost, že v odvětví zdravotní a sociální péče může být v příštích deseti letech vytvořeno osm milionů nových pracovních míst ( 11 )

16. dále zdůrazňuje, že stříbrná ekonomika ( 12 ) , která zahrnuje péči o starší osoby, je účinným nástrojem v boji proti vylidňování a poskytuje okamžité řešení problémů stárnutí a nezaměstnanosti v nejpostiženějších venkovských oblastech. Stříbrná ekonomika vytváří výhody pro konkurenceschopnost i soudržnost území, z nichž profitují všechny zúčastněné subjekty. Na druhé straně se postupné stárnutí, které již postihuje velkou část našich regionů, stává aktivním zdrojem, který vytváří pracovní místa a bohatství, mění stereotypy a přístupy, na kterých musíme pracovat;

Místní a regionální význam

17. domnívá se, že kvůli nebezpečí nedostatku pečovatelů, jež hrozí ve střednědobém až dlouhodobém horizontu, se města a regiony Evropské unie musí zabývat příčinami tohoto nedostatku. To se týká zejména regionů, jejichž systémy jsou závislé na pracovnících ze sousedních zemí a které v důsledku uzavření hranic v souvislosti s pandemií čelily krátkodobému nedostatku pracovníků;

18. je si vědom regionálních rozdílů a priorit v rámci Evropy ( 13 ) , pokud jde o formální a neformální péči, přičemž neformální péči poskytují především rodinní příslušníci, a je odhodlán podporovat rozmanitost nabízených služeb a odlišnost regionálních řešení s cílem uspokojit potřeby v tomto odvětví;

19. podporuje vytváření sítí mezi regiony v celé Evropě a vybízí je, aby pokročily v oblasti společné výměny zkušeností a společného a koordinovaného rozvoje opatření. Poukazuje na významnou úlohu regionů a měst při konkrétních činnostech, jež se zaměřují na péči o starší a závislé osoby z hlediska místního poskytování služeb ve venkovských oblastech postižených stárnutím a vylidňováním. Je to strategie, která řeší odpovídající pomoc těmto skupinám, které žijí v takto geograficky zranitelných oblastech a mají větší potíže při přístupu k základním místním službám, jež by zaručily odpovídající sociální a zdravotní péči v jejich obvyklém místě pobytu;

Jak jsou dotčeny ženy

20. co se týče pohlaví, zdůrazňuje skutečnost, že 92 % žen v EU pravidelně – tj. více než jeden den v týdnu – vykonává neplacenou pečovatelskou práci, že 81 % žen v EU denně pečuje o rodinné příslušníky ( 14 ) a že ženy představují většinu zdravotnického a pečovatelského personálu ( 15 ) . Tato situace je obzvláště naléhavá u žen, které žijí ve venkovských a vylidněných oblastech, kde je přístup k nezbytným a základním službám zdravotní a sociální péče skutečně obtížný;

21. zdůrazňuje, že převážnou část pečovatelské práce v Evropě zajišťují rodinní příslušníci v rámci domácí péče, zejména ženy, často bez specializované přípravy nebo odborného vedení, bez přiměřené odměny a bez sociální ochrany, což v konečném důsledku prohlubuje stávající rozdíly ve výši důchodů žen a mužů;

22. uznává, že jsou zapotřebí politiky a programy zaměřené na osvobození žen od zátěže způsobené tím, že vykonávají velkou většinu neplacené pečovatelské práce. Neplacení pečovatelé i jejich nepřispívající rodinní příslušníci si musí být vědomi toho, že péče je práce, a podle toho by se k ní také mělo přistupovat. Neplacená pečovatelská práce není povinností ani závazkem žen a měla by být rozdělena rovnoměrně mezi ženy a muže, aby byla zaručena ekonomická nezávislost žen, jak je uvedeno v evropské strategii pro rovnost žen a mužů;

23. poukazuje na vysoký podíl žen, které jsou ochotny poskytovat péči navzdory nejistým pracovním podmínkám a malé odměně, protože pocházejí ze zemí s nízkou úrovní mezd. Tyto ženy jsou ve většině případů přistěhovalkyně, a coby pracovnice z řad přistěhovalců by tudíž měly mít přístup k integračním službám ve svém mateřském jazyce a k informacím o svých právech a dostupných službách. Mimořádný význam má plné provedení směrnice o vysílání pracovníků a zajištění toho, aby tato specifická skupina pracovníků nebyla vyloučena z ochrany, kterou představuje vnitrostátní zákonná minimální mzda. V tomto ohledu zdůrazňuje, že „nutnost ‚vzestupné konvergence‘, pokud jde o minimální mzdy, je akutní i s ohledem na zjištění, že nízké mzdy i nadále zůstávají charakteristickým znakem zaměstnávání v Evropské unii“, a také to, že „ženy, představují […] 59 % osob, které pobírají minimální mzdu“ ( 16 ) , přičemž podtrhuje skutečnost, že EU musí i nadále pomáhat členským státům při provádění účinných a inkluzivních sociálních politik a politik zaměstnanosti i reforem, které jsou v tomto směru nezbytné;

24. zdůrazňuje, že je zapotřebí řešit nejisté pracovní podmínky stálých domácích pečovatelů v EU, jimiž jsou většinou ženy a často migranti ze třetích zemí, z nichž někteří pracují nelegálně jako migranti bez dokladů a jiní jsou zapojeni do cirkulační nebo dočasné migrace. V této souvislosti se připojuje k Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru (EHSV), který zdůrazňuje, že se stálými domácími pečovateli by mělo být zacházeno podobně jako s ostatními pečovateli, a vyzývá, aby byly zlepšeny záruky uvedené ve směrnici o sankcích vůči zaměstnavatelům (2009/52/ES) s cílem chránit pracovní práva pracovníků bez dokladů a aby byla důsledně uplatňována směrnice o právech obětí (2012/29/EU) s cílem poskytnout účinnou podporu stálým domácím pečovatelům, kteří jsou oběťmi vykořisťování, bez ohledu na jejich migrační status ( 17 )

Doporučení určená příslušným zúčastněným stranám

25. zdůrazňuje, že je třeba zlepšit informovanost veřejnosti a komunikaci, pokud jde o stávající poptávku po pečovatelských povoláních, s cílem oslovit širší skupinu uchazečů o práci a také výrazně snížit genderovou nerovnováhu a zajistit, aby v budoucnu tato povolání vykonávalo více mužů. Místní a regionální orgány by se na tomto úsilí mohly podílet tím, že by pořádaly semináře a workshopy a propagovaly by povolání pečovatele zejména mezi muži, čímž by bojovaly proti genderovým stereotypům a nedostatečné informovanosti. To by mělo jít ruku v ruce se společným úsilím o zlepšení pracovních podmínek v odvětví pečovatelských služeb s cílem zvýšit atraktivitu pečovatelských povolání, a to i mezi mladými lidmi a obzvláště ve vylidněných oblastech nebo v oblastech, v nichž výrazně převažuje starší obyvatelstvo;

26. poukazuje na to, že v kontextu současné krize COVID-19 lze pracovní místa i kontinuitu služeb v oblasti péče zaručit prostřednictvím zavedení odolných zaměstnavatelských struktur – týká se to především vlastnické struktury a využívání vytvořených zisků;

27. je si vědom toho, že zásadní úlohu při volbě povolání hraje u potenciálních nových zaměstnanců rovnováha mezi pracovním a soukromým životem. V tomto smyslu jsou v odvětví profesionální péče nutné odpovídající modely uspořádání pracovní doby, které umožňují a podporují sladění rodinného života, volného času a práce;

28. zdůrazňuje, že vedle fyzického zdraví zaměstnanců je rozhodujícím faktorem při vytváření a udržování zdravého pracovního prostředí i jejich zdraví duševní, a proto jim musí být poskytována odborná podpora (např. dohled nebo cílené další vzdělávání a odborná příprava či podpora duševního zdraví), což rovněž vysílá jasný signál, že se usiluje o to, aby se zamezilo rostoucí míře vyhoření v této profesi;

29. poukazuje na nutnost přehodnotit nové strukturální požadavky na pečovatelské domy pro seniory ve prospěch klientů i personálu tak, aby bylo možno sladit nové normy pro zdraví a bezpečnost včetně těch, které se týkají prevence a kontroly infekcí. Celkovým cílem je zajistit optimální environmentální, životní a pracovní podmínky spolu s podmínkami příznivými k rozvíjení společenských kontaktů;

30. považuje využívání technických nástrojů k provádění pečovatelských činností, k účinné a komplexní dokumentaci a k víceoborové komunikaci za důležitou podporu, jež usnadní každodenní práci pečovatelů;

31. upozorňuje na rostoucí význam digitalizace i v odvětví péče. V této souvislosti vyzývá k poskytnutí specifické technické pomoci pečovatelským domům pro seniory, která by směřovala k využití telemedicíny jako nástroje ke zlepšení zdravotní péče o jejich obyvatele. Dále se budou rozvíjet, a tak zlepšovat přístup občanů k pečovatelským službám, také digitální nástroje a nástroje péče na dálku využívané již během pandemie ke sledování a kontrole izolovaných lidí, kteří jsou sami a bez účinné podpory rodiny. Tento vývoj však musí být doprovázen opatřeními ke snížení digitální propasti ve všech oblastech, jako je digitální propast mezi muži a ženami, ve venkovských oblastech nebo u starší populace. Stejně tak je třeba, aby odborní pracovníci v tomto odvětví byli školeni v používání těchto nových nástrojů prostřednictvím programů průběžného vzdělávání. Zapotřebí je také vytvořit nový koordinovaný a integrovaný komunikační systém, který by propojil systém zdravotnictví s pečovateli a rodinami. Zásadně důležitý je též přístup ke vzdělávání v oboru nových komunikačních technologií pro pečovatele v pečovatelských domech i pro jejich klienty;

32. má za to, že finanční podpora během období odborné přípravy je důležitým doprovodným opatřením, které má zainteresovaným osobám usnadnit zahájení profesní dráhy nebo přechod na jinou profesní dráhu;

33. zasazuje se o odpovídající odměňování pečovatelů, které bude odrážet sociální a společenskou hodnotu této práce;

34. připomíná zásadu č. 9 evropského pilíře sociálních práv týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, podle níž mají rodiče a osoby s pečovatelskými povinnostmi právo na přiměřenou dovolenou, pružné pracovní podmínky a přístup k pečovatelským službám. V této souvislosti poukazuje na to, že k naplnění této zásady mohou přispět opatření veřejné podpory pro zaměstnávání pečovatelů prostřednictvím dotací nebo jiných forem financování, což rovněž přispěje k upravení pravidly a zlepšení podmínek pracovníků v odvětví péče;

35. doporučuje, aby členské státy EU zavedly zásadní rámcové podmínky pro sociální ochranu rodin pečujících o rodinné příslušníky. To se týká jak zajištění dostatečných prostředků pro obživu, tak zdravotního a úrazového pojištění a důchodového pokrytí této skupiny osob. Příbuzní, kteří působí jako pečovatelé, by neměli být nuceni vzdát se svého zaměstnání, neboť s postavením nezaměstnané osoby nelze spojovat příspěvky z veřejných zdrojů. Rozhodování o tom, zda pečovat o příbuzného, je vždy těžké, a neměly by tedy být vyžadovány zbytečné oběti;

36. zdůrazňuje, že odborná podpora v oblasti neformální péče, poskytované zejména rodinnými příslušníky, hraje důležitou úlohu, pokud jde o to, aby byly osobám pečujícím o rodinné příslušníky poskytnuty nezbytné dovednosti a zároveň byla zajištěna odpovídající kvalita péče. Kromě toho je třeba vytvořit možnosti, jak těmto osobám ulevit (např. místa pro krátkodobou péči), aby byla v případě potřeby dočasně zmírněna zátěž, jíž jsou osoby pečující o rodinné příslušníky vystaveny;

37. vyzývá členské státy EU a příslušné zúčastněné strany na místní a regionální úrovni, aby u dotčeného obyvatelstva prováděly pravidelné průzkumy s cílem využít výsledky a to, jak se tyto výsledky mění, jako podklad pro strategický rozvoj služeb;

Doporučení určená Evropské komisi

38. vyzývá Evropskou komisi, aby aktualizovala stávající evropský rámec kvality služeb dlouhodobé péče z roku 2012 s cílem zohlednit nejnovější vývoj v oblasti poskytování dlouhodobé péče a s tím spojené požadavky na dovednosti a usnadnit mobilitu pečovatelů. V této souvislosti navrhuje Evropské komisi a členským státům, aby zavedly evropskou značku kvality pro profesi „pečovatele o seniory a závislé osoby“, a to jak v kontextu institucionální, tak neinstitucionální péče, s cílem zaručit zásady kvalifikace a způsobilosti pečovatelů, kteří poskytují tento typ služeb. V současném evropském kontextu je nezbytné zavést společné referenční normy prostřednictvím standardizovaného osvědčení o jakosti přizpůsobeného potřebám každého členského státu. Zdůrazňuje, že práva osob, o něž je pečováno, a jejich tělesná a duševní pohoda musí zůstat tou nejvyšší prioritou, včetně prevence samoty a boje proti ní;

39. navrhuje, aby Evropská komise a členské státy EU zvážily celounijní strategii a společnou definici povolání pečovatelů (včetně stálých domácích pečovatelů, jejichž služby by měly být považovány za součást poskytování dlouhodobé péče), a to se zapojením měst a regionů a sociálních partnerů. V rámci uvedené strategie by se mělo usilovat o zvýšení informovanosti, mimo jiné prostřednictvím mediální propagace, jejímž účelem bude přispět k trvalé změně image zdravotnických a pečovatelských služeb;

40. dále navrhuje, aby Evropská komise zvážila návrhy na uznání a účinnou podporu rodinných příslušníků jako pečujících osob;

41. vyzývá Evropskou komisi, aby vypracovala návrh na zavedení účinného systému evidence pro komplexní sběr a vyhodnocování údajů, který by zahrnoval i stálou domácí péči, která je z velké části vykonávána neoficiálně, s cílem poskytnout členským státům a regionům spolehlivý podklad pro budoucí meziregionální koordinaci;

42. navrhuje, aby Evropská komise zřídila platformu pro vzájemné odborné výměny, která by také představovala možnost prezentovat příklady osvědčených postupů v oblasti péče a společných programů, jako jsou programy sociální péče nebo strategie na podporu pečujících rodin;

43. vítá možnosti financování a podpory, které skýtají stávající a budoucí strukturální fondy EU (ESF 2014–2020 s REACT-EU, popř. ESF+ 2021–2027), jakož i součinnost a doplňkovost, které vytváří program EU4Health 2021–2027, a podtrhuje prioritu takto financovaných činností;

44. vyslovuje se pro stanovení rozpočtových priorit a cílené přidělování rozpočtových prostředků v zájmu vypořádání se s nedostatkem kvalifikovaných pracovníků v odvětví sociálně zdravotních služeb, a to zejména s ohledem na agendu Evropské komise v rámci evropského semestru týkající se trhu práce; Evropská komise by měla sledovat provádění a účinnost svých doporučení.

V Bruselu dne 1. července 2021. předseda Evropského výboru regionů Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) V roce 2020 bylo 20,6 % obyvatel EU ve věku 65 let a více. Tento podíl byl o 3,0 procentního bodu vyšší než o deset let dříve. Eurostat, 16. března 2021: https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210316-1.

(2) COM(2021) 50 final.

(3) Stanovisko VR Provádění a perspektivy přeshraniční zdravotní péče (COR-2019-04597).

(4) COM(2021) 50 final.

(5) COM(2021) 102 final.

(6) Stanovisko VR Unie rovnosti: strategie pro rovnost žen a mužů na období 2020–2025 (COR-2020-02016).

(7) COM(2020) 241 final – Zpráva o dopadu demografických změn.

(8) COM(2021) 50 final.

(9) OECD (2020), Who Cares? Attracting and Retaining Care Workers for the Elderly (Kdo se stará? Jak přilákat a udržet pečovatele o starší osoby),

https://www.oecd.org/els/health-systems/who-cares-attracting-and-retaining-elderly-care-workers-92c0ef68-en.htm.

(10) JRC121698 – JRC (2021), Health and long-term care workforce: demographic challenges and the potential contribution of migration and digital technology (Pracovní síly ve zdravotnictví a v oblasti dlouhodobé péče: demografické výzvy a potenciální přispění migrace a digitálních technologií).

(11) COM(2021) 50 final.

(12) Podle Evropské komise lze „stříbrnou ekonomiku definovat jako ekonomické příležitosti, jež vznikají v souvislosti s veřejnými a spotřebitelskými výdaji spojenými se stárnutím obyvatelstva a specifickými potřebami obyvatelstva nad 50 let“.

(13) JRC121698.

(14) EIGE (2021), Gender inequalities in care and consequences for the labour market (Genderové nerovnosti v oblasti péče a důsledky pro trh práce),

https://eige.europa.eu/publications/gender-inequalities-care-and-consequences-labour-market.

(15) JRC121698.

(16) Stanovisko VR Přiměřené minimální mzdy v Evropské unii (COR-2020-05859).

(17) Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru z vlastní iniciativy Práva stálých domácích pečovatelů (SOC/535 – EESC-2016-00941).