Konzultace s členskými státy (v rámci Fóra EVP pro transformaci, které bylo zřízeno jako neformální skupina odborníků Komise) a zúčastněnými stranami rovněž ukázaly, že je třeba aktualizovat doporučení Komise z roku 2008 o řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí a provést kulturní změnu, která by se odklonila od tradičního pojetí předávání znalostí a vedla by ke zhodnocování duševního majetku, který byl vytvořen v rámci široké škály činností v oblasti výzkumu a inovací, mimo jiné také ve stále větší míře spoluvytvářením ze strany různých typů aktérů v rámci ekosystémů výzkumu a inovací.

Účelem hlavních zásad pro zhodnocování znalostí je zlepšit zhodnocování znalostí tím, že bude přijata společná linie politických zásad a opatření pro tvůrce politik na vnitrostátní, regionální a místní úrovni. Provádění těchto hlavních zásad zajistí, že údaje, výsledky výzkumu a inovace budou účinně transformovány do udržitelných produktů, procesů, služeb a politik, které budou mít socioekonomickou hodnotu a přínos pro společnost. Navrhovaná iniciativa je v souladu s články 179 a 181 SFEU, které poskytují EU celkovou pravomoc podporovat, koordinovat nebo doplňovat činnosti členských států v oblasti výzkumu a technologického rozvoje. Tím, že tento návrh doporučení Rady klade důraz na zvyšování povědomí, výměnu osvědčených postupů a vzájemné získávání poznatků o klíčových aspektech zhodnocování znalostí, zlepší vytváření hodnoty plynoucí z výsledků výzkumu a inovací v členských státech, aniž by ukládal právně závazná ustanovení.

Sdělení Komise z roku 2020 „Nový EVP pro výzkum a inovace“ položilo základy pro aktualizaci a stanovení hlavních zásad pro zhodnocování znalostí a kodex správné praxe pro inteligentní využívání duševního vlastnictví, a to do konce roku 2022. V doporučení Rady ze dne 26. listopadu 2021 „o Paktu pro výzkum a inovace v Evropě“ je zhodnocování znalostí označeno za jednu z prioritních oblastí pro společné akce na podporu Evropského výzkumného prostoru (EVP).

Výsledky těchto konzultací jasně naznačují potřebu aktualizace, která by podpořila kulturní změnu a posun od tradičního pojetí předávání znalostí k zhodnocování duševního majetku vytvořeného v rámci široké škály výzkumných a inovačních činností, mimo jiné také ve stále větší míře spoluvytvářením ze strany různých typů aktérů napříč ekosystémy výzkumu a inovací. Ve srovnání s doporučením Komise z roku 2008 by měly být pokyny rozšířeny z univerzit a veřejných výzkumných organizací na širší okruh aktérů, jako jsou jednotliví výzkumní pracovníci, inovátoři a podniky všech velikostí, veřejná správa a občanská společnost. Větší spoluvytváření a sdílení výsledků výzkumu vyžaduje včasné zvážení kontroly a vlastnictví všech druhů duševního majetku v každé fázi procesu výzkumu a inovací.

Názory zúčastněných stran byly zjišťovány při několika příležitostech. Tento návrh je výsledkem procesu spoluvytváření s členskými státy v rámci Fóra EVP pro transformaci (zřízeného jako neformální skupina odborníků Komise), zejména podskupiny fóra pro zhodnocování znalostí, která měla konkrétní úkol a potřebnou odbornost poradit Komisi při vypracovávání hlavních zásad pro zhodnocování znalostí. V období od dubna do května 2021 byl proveden průzkum „Hlavní zásady pro zhodnocování znalostí“ určený členským státům a zemím Evropského hospodářského prostoru s cílem získat zpětnou vazbu o aktuálním stavu a dopadu doporučení Komise z roku 2008 o řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí. V období od července do září 2021 proběhla také veřejná konzultace o hlavních zásadách zhodnocování znalostí s cílem získat názory širokého spektra zúčastněných stran.

Doporučení Komise z roku 2008 o řízení duševního vlastnictví při činnostech předávání znalostí znamenalo velkou změnu pro mnoho tvůrců znalostí financovaných z veřejných zdrojů. Studie zveřejněná v roce 2013 ukázala, že téměř všechny země (92 %) zapojené do studie uvedly, že vnitrostátní a regionální vlády podporují rozvoj kapacit a dovedností pro předávání znalostí na univerzitách a v dalších veřejných výzkumných organizacích. Některé členské státy strategicky investovaly do infrastruktur a služeb pro předávání znalostí, jako jsou například střediska pro předávání technologií a další zprostředkovatelé, přičemž některé z nich zavedly specifické politiky v oblasti duševního vlastnictví, například národní protokol o duševním vlastnictví v Irsku. Navzdory těmto úspěchům EU stále zaostává za svými světovými konkurenty, kteří vědecky podložené myšlenky lépe přeměňují v inovace, přičemž oběh znalostí v rámci EU je nadále nesourodý. Digitalizace, otevřená věda a otevřené inovace drasticky změnily ekosystém, v němž subjekty výzkumu a inovací působí, a EU se tomu musí přizpůsobit.

(11)Sdělení Komise „Zlepšování právní úpravy: společně v zájmu lepší tvorby právních předpisů“ přijaté dne 29. dubna 2021 zdůrazňuje, že vědecké poznatky jsou zásadní pro zlepšování právní úpravy, pro stanovení přesného popisu problému, skutečné pochopení příčinné souvislosti, a tedy i intervenční logiky a pro vyhodnocení dopadu. Vysoce kvalitní výzkum nelze provést ze dne na den, takže aby bylo možné zaručit, že budou v případě potřeby k dispozici relevantní poznatky, je nezbytné lépe předvídat a koordinovat potřeby, jež jsou k získání těchto poznatků nezbytné. To znamená také lepší mobilitu výzkumné obce a její zapojení do regulačního procesu.

(5)Strategie EU pro normalizaci zdůrazňuje význam zvyšování strategického povědomí o normalizaci mezi výzkumnými pracovníky a včasného zapojení výzkumného a inovačního společenství do normalizace jako způsobu rozvoje příslušných odborných znalostí a dovedností. Strategie rovněž uvádí, že do poloviny roku 2022 Komise vypracuje kodex správné praxe pro výzkumné pracovníky v oblasti normalizace, aby posílila vazbu mezi normalizací a výzkumem a inovacemi.

Podnikatelské postupy, procesy a dovednosti a vše, co usnadňuje zapojení občanů, občanské společnosti a tvůrců politik, jsou nezbytnou součástí úspěšných iniciativ na zhodnocování znalostí. Přeměna znalostí v novou hodnotu, bez ohledu na to, zda se jedná o inkrementální nebo přelomové inovace, tvorbu politiky založené na poznatcích nebo dobré životní podmínky občanů, vyžaduje proaktivní/podnikavé a spoluvytvářející/meziodvětvové postoje nebo kultury ve spojení s podnikatelským úsilím v některých nebo všech fázích procesu zhodnocování. Tímto způsobem by proces zhodnocování mohl inspirovat úpravy vzdělávacích systémů tak, aby lépe vyhovovaly dovednostem, schopnostem a postojům, které by vedly k vyšší kreativitě a tvorbě společenských hodnot. Pro účinné zhodnocování je proto zásadní rozvíjet a využívat podnikatelské přístupy zaměřené na zapojení/spolupráci.

Řízení duševního majetku je pro efektivní zhodnocování znalostí klíčové. Duševní majetek zahrnuje veškeré výsledky nebo produkty vytvořené jakoukoli činností v oblasti výzkumu a inovací (např. patenty, autorská práva, ochranné známky, publikace, data, know-how, prototypy, procesy, postupy, technologie, vynálezy, software atd.). Možnosti tvorby hodnot se omezí, pokud se úsilí soustředí na řízení a ochranu práv duševního vlastnictví. Využití plné hodnoty duševního majetku vytvořeného činnostmi v oblasti výzkumu a inovací vyžaduje, aby organizace provádějící činnosti v oblasti výzkumu a inovací řídily duševní majetek v širokém smyslu, a to jak ten, který může být právně chráněn (patenty, autorská práva, ochranné známky atd.), tak i další duševní majetek, který by mohl být využit při činnostech zhodnocování. Aby se plně využila hodnota vytvořeného duševního majetku, je nutné vyvinout strategie řízení a podpořit konkrétní a průřezové dovednosti.

·průmysl, včetně malých a středních podniků, startupů, osamostatněných, rozvíjejících se a sociálních podniků,

·zprostředkovatelé (např. odborníci na předávání znalostí a technologií, podnikatelské inkubátory, vědecké parky, regionální, vnitrostátní a evropská inovační centra, odborníci na duševní vlastnictví, konzultanti a odborníci na podporu inovací, týmy pro vědeckou komunikaci a politické zapojení, organizace poskytující znalosti pro politiku / vědecké poradenství, odborníci na zapojení občanů atd.),

·vnitrostátní, regionální a místní orgány, tvůrci politik a veřejní a soukromí poskytovatelé služeb (např. nemocnice, veřejná doprava a poskytovatelé energie),

·soukromé výzkumné organizace,

·výzkumné a inovační infrastruktury a nejmodernější pilotní zařízení,

·normalizační orgány.

Níže uvedené hlavní zásady jsou formulovány tak, aby byly použitelné pro všechny nebo většinu výše uvedených kategorií. Provádění zásad však musí být přizpůsobeno cílovým aktérům prostřednictvím dokumentů kodexů správné praxe, které je třeba vytvářet ve spolupráci se zúčastněnými stranami. Každý kodex správné praxe by mohl být tematický (např. o duševním vlastnictví, spolupráci akademické obce s průmyslem nebo spolupráci akademické obce s veřejným sektorem) nebo více zaměřený na jednoho či několik výše uvedených aktérů (např. na odborníky na předávání znalostí, startupy nebo společnosti všech velikostí). Kodexy správné praxe budou těžit z výměn s Evropským inovačním a technologickým institutem (EIT).

Hlavní zásady

Tyto hlavní zásady nebudou závazné. To znamená, že uplatňování hlavních zásad by mělo zohledňovat mezinárodní a vnitrostátní právní předpisy i právo EU (včetně pravidel státní podpory) a mělo by být zohledněno při úsilí o to, aby právní rámec EU podporoval zhodnocování znalostí. Všechny hlavní zásady musí být uplatňovány s ohledem na co nejširší společenské využití, včetně přínosu pro udržitelnou společnost v souladu s pokyny EU pro boj proti zahraničnímu vměšování do výzkumu a inovací.

Zhodnocování znalostí je složitý proces, který vyžaduje značné zdroje, aby se zajistilo, aby se v EU vytvořil a udržel potřebný rozsah dovedností a rozšiřitelná kapacita. Mělo by se pokračovat v investicích do rozvoje odborníků na předávání znalostí a zprostředkování, kteří působí jako prostředníci mezi příslušnými aktéry v oblasti výzkumu a inovací. Zvláště důležité je podporovat malé a střední podniky prostřednictvím silných regionálních inovačních ekosystémů, které vycházejí z univerzit, stejně jako podporovat proaktivitu startupů, rozvíjejících se podniků a podniků všech velikostí a přesvědčit průmyslové partnery, aby byli otevřeni riziku.

Členské státy, tvůrci politik a další příslušní aktéři by měli učinit následující kroky v následujících oblastech.

Zhodnocování znalostí v oblasti politiky výzkumu a inovací

·Zajistit, aby existovaly vnitrostátní podpůrné struktury, které pomohou organizacím seznámit se s rozsahem tohoto doporučení o zhodnocování znalostí, posoudit jeho důsledky, které pro ně plynou, mobilizovat finanční a nefinanční zdroje pro jeho zavedení do praxe a vypracovat nezbytné strategie a postupy pro jeho provádění a propagaci.

·Zajistit, aby byly na úrovni organizace definovány, prováděny a zveřejňovány zásady a postupy tvorby hodnot.

·Zajistit, aby činnosti v oblasti výzkumu a inovací financované vládou zohledňovaly – s pravidly EU pro státní podporu – co nejširší společenské využití a zhodnocování duševního majetku vytvořeného činnostmi v oblasti výzkumu a inovací a aby se na nich podíleli všichni aktéři ekosystému.

·Posílit strukturální procesy a postupy pro využívání výsledků výzkumu a vědeckých poznatků za účelem navrhování a provádění veřejné politiky a vypracování a revize norem.

·Podporovat rovnost, rozmanitost a inkluzi u činností zhodnocování znalostí, jejich cílů a lidí do těchto činností zapojených, například prostřednictvím rozmanitých výzkumných týmů a obsahu výzkumu a inovací, který odráží názory, chování a potřeby různých skupin společnosti.

Dovednosti a schopnosti

·Prosazovat a podporovat rozvoj dovedností a schopností potřebných k rozvoji a praktickému provádění činností zhodnocování znalostí, do nichž se zapojí všechny zúčastněné strany od studentů, výzkumných pracovníků a vynálezců po profesionální zprostředkovatele, od uživatelů technologií po tvůrce politik.