SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Akční plán pro snížení náhodných úlovků mořských ptáků v lovných zařízeních /* COM/2012/0665 final */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Akční plán pro snížení náhodných úlovků mořských ptáků v lovných zařízeních 1. ÚVOD Vzájemné působení rybolovu a mořských ptáků je časté a rozsáhlé a vede k náhodné úmrtnosti mořských ptáků, jejíž výše představuje vážné ohrožení řady ptačích populací a jež má nepříznivý vliv na produktivitu a rentabilitu rybolovu. Stávající řídící opatření na ochranu mořských ptáků jsou obsažena v celé řadě právních předpisů týkajících se rybolovu a oblasti životního prostředí, jakož i v řadě mezinárodních úmluv a dohod. Tato opatření jsou však při snižování vedlejších úlovků mořských ptáků značně neefektivní, s výjimkou některých ojedinělých případů ve vnějších vodách. Cílem akčního plánu obsaženého v tomto sdělení (dále jen „akční plán EU“) je poskytnout rámec řízení, aby se vedlejší úlovky mořských ptáků minimalizovaly na co nejnižší úroveň, která je prakticky možná. To je v souladu s cíli reformované společné rybářské politiky (SRP) spočívajícími v přechodu k řízení ekosystémů, které zahrnuje všechny složky ekosystému, včetně mořských ptáků. Rovněž je to v souladu s rámcem Mezinárodního akčního plánu pro snížení náhodných úlovků mořských ptáků při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami[1] přijatého v roce 1999 Výborem pro rybolov Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO). 2. Vedlejší úlovky a jejich zmírnění Z doporučení obdržených od ICES v roce 2008[2] (a aktualizovaných v roce 2009 a 2010[3]) vyplývá, že existuje nedostatek údajů o rozšíření druhů mořských ptáků, nebezpečí zranitelnosti, celkovém stavu z hlediska ochrany a výši náhodných úlovků. To představuje problém při posuzování vlivu rybolovu na tyto druhy a odráží nedostatek systematického monitorování a vykazování vedlejších úlovků mořských ptáků. Avšak dostupné údaje naznačují, že úmrtnost mořských ptáků je v řadě oblastí rybolovu EU závažná. Nedávné odhady3 uvádějí, že vedlejší úlovky rybářského loďstva EU dosahují ve vodách EU přibližně 200 000 mořských ptáků ročně, a zpráva organizace Birdlife International[4] odhaduje, že celosvětové vedlejší úlovky mořských ptáků při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami dosahují výše nejméně 160 000, případně až 320 000 mořských ptáků ročně. Nejméně 49 druhů (25 ve vodách EU a na 24 ve vodách mimo EU) je buď v celosvětovém měřítku, nebo na místní úrovni populace klasifikováno jako ohrožených. Tyto údaje rovněž poukazují na to, že dlouhé lovné šňůry[5] a pevné sítě[6] jsou zařízení s nejvyšším vedlejším úlovkem mořských ptáků, přestože existují zprávy o náhodných úlovcích v oblasti rybolovu s vlečnými sítěmi[7] a košelkovými nevody[8]. 2.1. Dlouhé lovné šňůry ICES uvádí, že nejméně 20 druhů mořských ptáků přichází do styku s rybolovem dlouhými lovnými šňůrami ve vodách EU, především v oblasti středomořského rybolovu pelagických a při dně žijících druhů dlouhými lovnými šňůrami a v oblasti rybolovu při dně žijících druhů dlouhými lovnými šňůrami v severovýchodním Atlantiku (Gran Sol), ačkoli ICES3 hlásí vedlejší úlovky mořských ptáků v téměř veškerém rybolovu dlouhými lovnými šňůrami v EU. Čtyři druhy jsou velmi významné z hlediska ochrany a četnost jejich odchytu zařízeními s dlouhými lovnými šňůrami je ve vztahu k jejich populaci mírná až vysoká. Buřňák baleárský je Světovým svazem ochrany přírody klasifikován jako „kriticky ohrožený“, což znamená, že je velmi vysoce ohrožen vyhynutím ve volné přírodě. Tři další, buřňák temný, buřňák středomořský a racek zelenonohý jsou klasifikováni jako „téměř ohrožení“, což znamená, že populace je celosvětově v mírně rychlém poklesu. Kromě těchto druhů je ve směrnici o ptácích[9] uvedeno dalších pět druhů, jejichž stav je z hlediska ochrany nepříznivý, což vyžaduje „zvláštní opatření týkající se ochrany jejich stanovišť“ v důsledku poklesu místních populací. Patří mezi ně buřňák šedý a racek černohlavý v oblasti Středozemního moře a racek tříprstý, alkoun obecný a buřňák severní v severovýchodním Atlantiku[10]. U všech těchto druhů jsou hlášeny vysoké vedlejší úlovky2,10. Několik dalších druhů – racek bělohlavý v oblasti Středozemního moře a buřňák lední, buřňák velký a terej bílý v severovýchodním Atlantiku vykazují vysoké náhodné úlovky a ICES hlásí, že již jen množství ulovené dlouhými lovnými šňůrami je důvodem k znepokojení, ačkoli jsou populace tohoto druhu relativně stabilní2,3. 2.2. Pevné sítě Pevné sítě, ke kterým patří tenatové sítě na chytání ryb za žábry, tenatové sítě a třístěnné tenatové sítě, se ve vodách EU používají ve velké míře. Rybolov pevnými sítěmi je spíše sezónní a s těmito sítěmi může přijít do styku celá řada druhů mořských ptáků, avšak ptáci, kteří se zachytávají do sítí nejvíce, jsou pobřežní druhy, které buď hledají potravu na dně, nebo se potápějí těsně pod hladinou a následují kořist vodním sloupcem. Mnohá loviště ryb v oblasti Baltského a Severního moře jsou důležité oblasti pro krmení, odpočinek, pelichání a přezimování mořských ptáků, kteří jsou přítomni pouze mimo rozmnožovací období (zimní období). To znamená, že dopad náhodných úlovků na populace mořských ptáků přímo závisí na dočasném překrývání rybolovu pevnými sítěmi s těmito druhy. Dostupné informace o náhodných úlovcích mořských ptáků v pevných sítích nejsou dostatečně úplné, aby bylo možné plně pochopit závažnost vlivu na populace mořských ptáků na úrovni celé EU. Nedávný přezkum[11] vedlejších úlovků mořských ptáků v Baltském moři a (převážně východním) Severním moři poskytl kumulativní roční odhad vedlejších úlovků (sestávající především z potáplic, potápek, morčáků, poláků, alkounů a kormoránů) ve výši 90 000 až 200 000 ptáků usmrcených v regionu každý rok při rybolovu pevnými sítěmi. Několik ohrožených druhů je v regionu vzácných a vztahuje se na ně mezinárodní právní ochrana. Kajku bělohlavou označuje Světový svaz ochrany přírody jako „zranitelnou“ a v příloze 1 směrnice EU o ptácích je uvedena spolu s potáplicí malou, potáplicí severní, potápkou žlutorohou a morčákem bílým. Řada dalších druhů je uvedena ve směrnici o ptácích a hodnocena organizací Birdlife jako „druh se špatným stavem ochrany v Evropě“10. V ostatních oblastech mimo Baltské a Severní moře existuje několik lovišť pevnými sítěmi, v nichž je úmrtnost mořských ptáků hlášena jako problematická. Na severozápadě Španělska v podoblasti ICES IX byla pozorována vysoká úmrtnost kormoránů chocholatých a alkounů úzkozobých západoevropských3, zatímco dostupné informace o oblasti Středozemního moře uvádějí, že pevné sítě představují hrozbu pro poddruhy kormoránů chocholatých a několika druhů buřňáků3. 2.3. Ostatní lovná zařízení Pokud jde o lovná zařízení, jako jsou vlečné sítě a košelkové nevody, je zaznamenáno málo spolehlivých odhadů vedlejších úlovků ve vodách EU. Jedna studie odhadla, že v oblasti severně a severovýchodně od pobřeží Skotska3 se při lovu pelagickými vlečnými sítěmi zachytilo přibližně 780 terejů bílých, a existuje několik dalších neoficiálních zpráv o vedlejších úlovcích při rybolovu vlečnými sítěmi. Objevují se důkazy, že do košelkových nevodů se může zachytit velké množství vedlejších úlovků druhů, jako jsou buřňáci. Z dotazníku průzkumu provedeného v roce 2008 až 2009 v portugalských přístavech vyplývá, že do košelkových nevodů se v tomto regionu zachytil největší podíl (45 %) buřňáků baleárských ve srovnání s jinými lovnými zařízeními, včetně dlouhých lovných šňůr a pevných sítí3. 2.4. Vedlejší úlovky ve vodách mimo EU Ve vnějších vodách způsobují dlouhé lovné šňůry a vlečné sítě vysoký počet náhodných úlovků mořských ptáků, což vede k obecným obavám ohledně dlouhodobého ekologického vlivu na populace. V současné době se odhaduje, že z 61 druhů, které přicházejí do styku s rybolovem, je téměř polovina ohrožena vyhynutím, včetně celosvětově 17 druhů albatrosů, přičemž počet ročně zabitých albatrosů se odhaduje na 100 0004. Sedm dalších druhů buřňáků a buřňáčků uvedených v dohodě o ochraně albatrosů a buřňáků (ACAP) je podobně ohroženo[12]. Pozoruhodnou výjimkou je Antarktida, kde komplexní posouzení problému prováděné každoročně komisí CCAMLR[13] ukázalo, že vedlejší úlovky byly od zavedení opatření sníženy o více než 99 %. Přestože bylo při jiném rybolovu dlouhými lovnými šňůrami zaznamenáno zlepšení a došlo k výraznému snížení nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, existují náznaky, že vedlejší úlovky u některých druhů rybolovu dlouhými lovnými šňůrami stále zůstávají na neudržitelné úrovni. Nedávná doporučení přijatá komisí ICCAT[14] a IOTC[15], která posilují stávající zmírňující opatření v oblasti rybolovu tuňáka dlouhými lovnými šňůrami, jsou vítaná a musí být rozšířena na další regionální organizace pro řízení rybolovu. Při rybolovu vlečnými sítěmi je stále více hlášena úmrtnost mořských ptáků na jižní a severní polokouli. Například údaje shromážděné v letech 2004–2005 za jihoafrické loďstvo pro lov štikozubce obecného uvádějí roční vedlejší úlovky ve výši přibližně 18 000 ptáků3. Pokud jde o počet vedlejších úlovků mořských ptáků jinými lovnými zařízeními, jako jsou košelkové nevody, ve vnějších vodách, neexistují žádné známé údaje. 2.5. Zmírňující opatření Byla připravena řada zmírňujících opatření. Některá z nich se ukázala být velmi účinným prostředkem ke snižování vedlejších úlovků mořských ptáků. Tato opatření lze rozdělit na konkrétní opatření podle metody rybolovu a opatření se širší použitelností na více lovných zařízení. Většina byla vypracována s cílem snížit vedlejší úlovky při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami a lze je rozdělit do čtyř hlavních kategorií: 1) Vyhýbání se rybolovu v oblastech a/nebo v době, kdy je interakce s mořskými ptáky nejpravděpodobnější a nejintenzivnější (noční činnost, oblasti zákazu rybolovu nebo sezónní zákazy). 2) Omezení přístupu ptáků k háčkům s návnadami (zatěžkané šňůry a kladení nástrahy ze strany plavidla). 3) Odhánění ptáků od háčků s návnadami (barevné plašící fáborky a akustická plašící zařízení). 4) Snížení přitažlivosti a viditelnosti háčků s návnadami (vyhazování vnitřností z ryb a umělé návnady). Výzkum[16] ukázal, že z použití těchto opatření při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami může plynout prospěch díky snížení přímých nákladů, neboť dochází k menším ztrátám návnad kvůli mořským ptákům, škody na úlovcích způsobené mořskými ptáky jsou menší a rovněž bezprostřední škody způsobené mořskými ptáky na lovných zařízeních jsou nižší. Je tu také nepřímý prospěch plynoucí ze snížení ztracených úlovků z toho důvodu, že ubude případů, kdy se na háčky s návnadami, na nichž by jinak mohl být úlovek, uloví mořští ptáci. Zmírňující opatření testovaná při rybolovu pevnými sítěmi jsou méně početná. Byly navrženy a otestovány dvě metody, které mají upozornit mořské ptáky na přítomnost pevných sítí, a tím zabránit srážce[17]. Jedna metoda představuje zvýšení viditelnosti sítě (vizuální výstrahy) a druhá spočívá v připojení akustických plašících zařízení (bzučáků) k sítím. Srážky s pevnými sítěmi mohou být rovněž omezeny kladením sítí hlouběji, než se potápějí mořští ptáci. Žádná z těchto metod není v současné době široce využívána. Barevné fáborky, převzaté z rybolovu dlouhými lovnými šňůrami a upravené, prokázaly ve spojení s vyhazováním vnitřností z ryb během nahazování a vytahování sítí svou účinnost při snižování interakce mořských ptáků a jejich úmrtnosti při rybolovu vlečnými sítěmi. Snížení počtu ptáků zachycených ve vlečných sítích je obtížnější, ale v komisi CCAMLR bylo prokázáno, že úmrtnost mořských ptáků v důsledku zachycení do sítí lze téměř odstranit jednoduchým opatřením, jako je svazování sítí[18]. 2.6. Rámec politiky 2.6.1. Společná rybářská politika Akční plán EU je v souladu s celkovým cílem společné rybářské politiky[19], který poukazuje na potřebu minimalizovat dopady rybolovných činností na mořské ekosystémy (včetně mořských ptáků) a postupně zavádět v řízení rybolovu přístup zohledňující ekosystém. V rámci reformy společné rybářské politiky[20], která v současnosti probíhá, Komise tento závazek znovu potvrdila a má v úmyslu dosáhnout opatření tohoto cíle prostřednictvím několika prvků reformního balíčku: · Nová regionálně orientovaná koncepce technických opatření, která umožní přizpůsobení zmírňujících opatření konkrétním druhům rybolovu. Příprava této koncepce bude vyžadovat čas a její konečný obsah závisí na výsledku reformy, avšak měla by být zavedena do roku 2016. V mezidobí tam, kde je to vhodné a naléhavě nutné, mohou být již dostupná a ověřená zmírňující opatření zahrnuta do víceletých plánů řízení. · Nový víceletý program EU pro shromažďování údajů (DCMAP) má být podle plánu zaveden v roce 2014. V současnosti probíhají diskuse ohledně toho, zda zahrnout monitorování jiných složek ekosystému, včetně mořských ptáků. Dosud chybí poznatky odborníků a výpočet nákladů takového rozšíření stávajícího rámce pro shromažďování údajů. Nicméně pro snižování vedlejších úlovků mořských ptáků je zásadní systematické shromažďování a hlášení údajů o těchto vedlejších úlovcích. · Finanční podpora pro nová opatření v rámci stávajícího Evropského rybářského fondu a nového Evropského námořního a rybářského fondu[21]. Nový Evropský námořní a rybářský fond, který má být zaveden v roce 2014, poskytne podporu pro rozvoj a použití zmírňujících opatření, pilotní projekty a testování alternativních monitorovacích technologií, jako např. CCTV (uzavřený televizní okruh). · Závazek ze strany Komise v nedávném sdělení o vnějším rozměru společné rybářské politiky[22] hrát aktivnější roli v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu a snažit se napravit stávající situaci nedostatečného dodržování opatření pro zachování a řízení. 2.6.2. Právní předpisy v oblasti životního prostředí Akční plán EU závisí na částech acquis EU v oblasti životního prostředí, zejména na směrnici o ptácích9, směrnici o přírodních stanovištích[23] a rámcové směrnici o strategii pro mořské prostředí[24]. Plné provedení těchto směrnic je součástí reakce EU na její závazky v rámci Úmluvy OSN o biologické rozmanitosti[25] a je posíleno závazkem hlav států EU „zastavit ztrátu biologické rozmanitosti [v EU] do roku 2010“; je zopakováno ve strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020[26]. Zásadním opatřením stanoveným směrnicí o ptácích je obecný režim ochrany všech volně žijících ptáků, který obsahuje různé zákazy, včetně – což je nejdůležitější pro rybolov – úmyslného usmrcování nebo odchytu, a to bez ohledu na metodu[27]. Směrnice o ptácích a přírodních stanovištích také zavádějí síť chráněných oblastí Natura 2000, která zahrnuje lokality určené na základě všech příslušných směrnic – zvláště chráněné oblasti zřízené v rámci směrnice o ptácích a zvláštní oblasti ochrany zřízené podle směrnice o přírodních stanovištích. Od února 2011 bylo v rámci směrnice o ptácích v mořských oblastech vytvořeno celkem 936 zvláště chráněných oblastí zahrnujících území o rozloze 122 000 km2. Cílem rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí je dosáhnout soudržnosti různých politik a podporovat začleňování otázek životního prostředí do jiných politik, jako je například společná rybářská politika. Podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí je ochrana mořských ptáků uznána jako požadavek, který přispěje k dosažení dobrého environmentálního stavu. Provedení této směrnice je podle SFEU právně závazné a v souladu se směrnicí jsou nepřímo požadována zvláštní opatření na ochranu mořských ptáků. V souvislosti s rámcovou směrnicí o strategii pro mořské prostředí a akčním plánem EU je otázka vedlejších úlovků mořských ptáků rovněž upravena v rámci regionálních úmluv pro mořské prostředí, zejména úmluvy OSPAR[28], HELCOM[29] a Barcelonské úmluvy[30]. 2.6.2.1. Vnější politika Ve vnějších vodách mají regionální organizace pro řízení rybolovu stále zásadní význam pro ochranu a řízení populací mořských ptáků, přičemž tyto organizace dostaly podle dohody OSN o populacích ryb[31] výslovné pravomoci k minimalizaci vedlejších úlovků v jejich lovištích. K dnešnímu dni většina regionálních organizací pro řízení rybolovu přijala určitou formu zmírňujících opatření, jejichž cílem je vyhnout se úmrtnosti mořských ptáků při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami. EU je jako smluvní strana mnoha regionálních organizací pro řízení rybolovu vázána provedením těchto opatření. EU rovněž přijala řadu závazků souvisejících se zásadami udržitelného rozvoje a další opatření, jež se konkrétně vztahují na řízení společných mořských zdrojů, včetně ohrožených druhů, které jsou důležité pro akční plán EU. Patří mezi ně: – Úmluva Organizace spojených národů o mořském právu[32], – Úmluva Organizace spojených národů o biologické rozmanitosti[33], – Úmluva o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (rovněž známá jako CMS nebo Bonnská úmluva)[34]. Pod záštitou Bonnské úmluvy existuje dohoda o ochraně albatrosů a buřňáků[35]. Jedná se o právně závaznou mezinárodní smlouvu, jejímž cílem je dosažení a udržení příznivého stavu albatrosů a buřňáků z hlediska ochrany, a to odstraněním hrozeb na pevnině a na moři. Vedlejší úlovky jsou pro tuto skupinu druhů pravděpodobně hlavní hrozbou. 3. AKČNÍ PLÁN EU Cílem akčního plánu EU je minimalizovat, a pokud možno odstranit náhodné úlovky mořských ptáků plavidly EU působícími ve vodách EU a mimo ně, jakož i plavidly třetích zemí působícími ve vodách EU, přičemž prioritní opatření se zaměřuje na jedince, kteří patří k alespoň 49 ohroženým populacím mořských ptáků. U ostatních mořských ptáků, jejichž populace jsou stabilní, avšak vedlejší úlovky jsou na úrovni, která je důvodem k obavám, by vedlejší úlovky měly být sníženy jako první krok k jejich úplnému odstranění. Dodatečné specifické cíle jsou tyto: 1) Zjistit a napravit slabá místa a případy nesoudržnosti u stávajících řídících opatření, a to jak ve vodách EU, tak mimo ně. 2) Konsolidovat a shromažďovat údaje, které jsou rozhodující pro stanovení rozsahu a hrozby vedlejších úlovků mořských ptáků, zejména pokud jde o populace druhů, které je třeba chránit. 3) Minimalizovat vedlejší úlovky druhů mořských ptáků, které je třeba chránit, na úrovně, které odstraní hrozbu pro populace těchto druhů prostřednictvím provádění vhodných zmírňujících opatření. 4) Zaměřit se na skutečnost, že rybářům chybí pochopení pro to, že vedlejší úlovky mořských ptáků představují problém, a rovněž na nedostatek pobídek pro rybáře přijímat zmírňující opatření. 5) Vyřešit přetrvávající obtíže se stávajícími zmírňujícími opatřeními používanými při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami a zaměřit se na neexistenci účinných zmírňujících opatření u jiných lovných zařízení, zejména rybolovu pevnými sítěmi. 3.1. Působnost a struktura Akční plán EU bude uplatňovat přístup adaptivního řízení a doporučí opatření v oblastech a rybolovu, u kterých byly zjištěny náhodné úlovky mořských ptáků. Poskytuje rámec pro vypracování jasné a komplexní představy o rozsahu náhodných vedlejších úlovků mořských ptáků při rybolovu v EU a určení nezbytných kroků k zavedení zmírňujících a řídících opatření, která zajistí soudržný a účinný přístup k minimalizaci tohoto problému. Působnost akčního plánu EU se vztahuje na všechna plavidla EU působící ve vodách Unie a na plavidla plující pod vlajkou EU ve vnějších vodách. Ve vodách EU budou podporována opatření v rámci akčního plánu EU prostřednictvím rychlejšího zavádění opatření pro řízení rybolovu ve zvláště chráněných oblastech, jež byly vytvořeny podle směrnice o ptácích (článek 4). Členské státy budou vyzvány, aby přijaly obdobná opatření v rámci sítě významných ptačích území (IBA)[36]. Prokazatelné využívání zařízení přizpůsobených mořským ptákům by mělo být nezbytnou podmínkou pro získání rybolovných práv v oblastech, v nichž jsou mořští ptáci hodni ochrany a vedlejší úlovky ohrožují jejich příznivý stav z hlediska ochrany. S cílem zajistit jednotný přístup mezi vnitřní a vnější rybářskou politikou EU pro mořské ptáky bude Unie usilovat o to, aby příslušné mezinárodní subjekty posílily tato opatření tím, že usnadní jejich přijetí rybáři, zahrnou monitorování vedlejších úlovků mořských ptáků do programů pro pozorovatele (pokud tomu tak dosud není) a podpoří osvědčené postupy u loďstev třetích zemí. Regionální poradní sbor pro dálkový rybolov (LDRAC) má při pomoci s tímto úkolem jasnou úlohu. 3.2. Vymezení problému Jedním z největších úkolů při provádění akčního plánu EU vůbec je vymezit existenci problému náhodných vedlejších úlovků mořských ptáků. Aktuální informace, jako jsou seznamy Světového svazu ochrany přírody (IUCN) a podávání zpráv v rámci směrnice o ptácích, jsou nejspolehlivější zdroje ke zjištění druhů rybolovu, u nichž jsou opatření naléhavě nutná, ale omezená. Neumožňují však přesné a realistické posouzení populací mořských ptáků a dopadu vedlejších úlovků na tyto populace. To znamená, že vymezení jasných cílů řízení je u většiny druhů rybolovu problematické. Mezinárodní akční plán FAO pro mořské ptáky1 nevymezuje „problém“ vedlejších úlovků mořských ptáků obecně, ale doporučuje provést posouzení vycházející z těchto složek: a) rozsahu vedlejších úlovků mořských ptáků (míra nebo počet); b) druhů, které jsou náhodně uloveny, a jejich stavu z hlediska ochrany; c) prostorového a časového překrývání intenzity rybolovu s mořskými ptáky a d) populačních trendů mořských ptáků, které mohou být ovlivněny vedlejšími úlovky. Posouzení by mělo být založeno na veškerých dostupných údajích, včetně mimo jiné údajů o vedlejších úlovcích shromážděných pozorovateli na moři, údajů o mořských ptácích a dalších neoficiálních informací, které mohou být první známkou obecnějšího problému. Programy pro pozorovatele jsou nejlepším zdrojem údajů, ale není reálné vytvořit zvláštní programy zabývající se vedlejšími úlovky mořských ptáků pro rybolov EU, snad s výjimkou rybolovů ve vnějších vodách, kde to již je závazným požadavkem. Proto je třeba připravit jiné postupy a kritéria pro definování toho, co představuje „problém“. Komise bude jako opatření v rámci akčního plánu EU požadovat, aby příslušný vědecký subjekt aktualizoval stávající informace a rovněž prozkoumal kritéria a to, zda by bylo možné k vymezení problému a stanovení cílů řízení využít biologické ukazatele (např. PBR[37] nebo BPUE[38]). 3.3. Výzkum, odborná příprava, vzdělávání a zvyšování povědomí Ve svých technických pokynech pro osvědčené postupy[39] zdůrazňuje FAO jako součást jakéhokoli akčního plánu význam výzkumu, zejména pokud jde o rozvoj zmírňujících opatření. Takový výzkum by měl podporovat inovace prostřednictvím spolupráce mezi odvětvím rybolovu, vědci, nevládními organizacemi působícími v oblasti životního prostředí a správci zdrojů. Musí být vědecky podložený, ale musí rovněž zvážit, jak nejlépe využít výsledků k vypracování zmírňujících opatření. FAO také považuje za nezbytné vytvořit programy vzdělávání a odborné přípravy, aby se zvýšilo povědomí mezi rybáři, organizacemi zastupujícími rybolov a dalšími příslušnými skupinami o tom, že je třeba řešit problém vedlejších úlovků mořských ptáků. Na úrovni EU hrají při přípravě těchto programů zásadní úlohu regionální poradní sbory, zatímco na mezinárodní úrovni bude EU podporovat vytváření a posílení informačních a vzdělávacích programů pro rybáře v oblastech obzvláště zasažených vedlejšími úlovky mořských ptáků. Opatření v oblasti výzkumu, odborné přípravy, vzdělávání a zvyšování povědomí jsou nedílnou součástí akčního plánu EU. 3.4. Opatření v rámci akčního plánu EU Příloha I uvádí seznam opatření v rámci akčního plánu podle konkrétních cílů, osob odpovědných za jednotlivá opatření a také očekávaný harmonogram dokončení těchto opatření. 3.5. Podávání zpráv a hodnocení V rámci akčního plánu EU by členské státy měly každé dva roky informovat Komisi o úrovni pozorovaných vedlejších úlovků mořských ptáků podle druhu rybolovu a typu lovného zařízení, o provádění případných zmírňujících opatření a jejich účinnosti. Komise ve spolupráci s příslušným vědeckým subjektem vypracuje standardní formulář pro podávání zpráv, aby usnadnila členským státům předkládání informací Komisi. Tento formulář by rovněž mohl být použit k usnadnění přístupu širší veřejnosti k údajům. Po předložení druhé z těchto zpráv provede Komise na základě informací z těchto zpráv průběžné hodnocení akčního plánu EU a následně na základě těchto informací vypracuje sdělení pro Parlament a Radu o provádění plánu. O příspěvky k tomuto přezkumu bude požádán příslušný vědecký subjekt. Zejména rada ICES bude požádána o poskytnutí odhadů populací a vedlejších úlovků pro dotčené druhy. Tyto údaje o populacích pravidelně přezkoumává pracovní skupina ICES pro ekologii mořských ptáků (WGSE). Tím by se získala referenční hodnota populací pro srovnání s úrovněmi vedlejších úlovků a umožnilo provedení vyhodnocení rozsahu problému podle druhů mořských ptáků a rybolovu. Komise by po předložení čtvrté zprávy (tj. po osmi letech) provedla úplný přezkum a hodnocení provádění akčního plánu EU a tento plán by odpovídajícím způsobem aktualizovala. Tento přezkum by byl načasován tak, aby se shodoval se závazkem v rámcové směrnici o strategii pro mořské prostředí dosáhnout do roku 2020 dobrého environmentálního stavu mořských ekosystémů. Podle článku 12 směrnice o ptácích musí členské státy každé tři roky předkládat zprávu o provádění vnitrostátních předpisů vydaných na základě této směrnice. Členské státy by tyto zprávy případně mohly využívat i jako zdroj údajů (např. k odhadu populací mořských ptáků) pro použití pro hodnocení účinnosti akčního plánu. 4. ZÁVĚRY Akční plán EU zahrnuje široké spektrum prvků, jako např. doporučených opatření, k posílení stávajících ustanovení a začlenění určitých prvků do budoucích nařízení. Některá z těchto opatření lze provést na úrovni Unie, jiná je nutné uskutečnit na úrovni členských států nebo je musí schválit regionální organizace pro řízení rybolovu. Kromě toho akční plán EU předpokládá opatření, která mohou být provedena okamžitě, i opatření, která vyžadují dlouhodobý závazek podložený dostupnými důkazy a vědeckým poradenstvím. Časový rozvrh provedení akčního plánu EU bude tudíž záviset na příspěvcích všech zúčastněných. Komise předkládá tento akční plán EU Radě a Parlamentu a vyzývá je, aby jej plně schválily. Příloha I Seznam opatření akčního plánu EU Specifický cíl č. 1: Zjištění a napravení slabých míst a případů nesoudržnosti u stávajících řídících opatření, a to jak ve vodách EU, tak mimo ně. Opatření || Odpovědná strana || Časový plán Prozkoumat kritéria, která by mohla být použita k vymezení problému vedlejších úlovků mořských ptáků || Komise ve spojení s vědeckými subjekty || první čtvrtletí roku 2013 Pokračovat ve zřizování sítě zvláště chráněných oblastí, a to i za použití významných ptačích území k určení potenciálních zvláště chráněných oblastí || členské státy, Komise || průběžně Pokročit v přípravě a zavádění opatření pro řízení rybolovu na ochranu mořských ptáků ve zřízených zvláště chráněných oblastech podle směrnice o ptácích, v jiných chráněných mořských oblastech, včetně těch, které byly vytvořeny v zámořských zemích a územích, jakož i na významných ptačích územích, a případně je rozšířit na širší mořské oblasti || členské státy, Komise || průběžně Přezkoumat stávající opatření v oblasti monitorování a zmírňujících opatření na ochranu mořských ptáků v regionálních organizacích pro řízení rybolovu a posoudit úroveň dodržování stávajících opatření || členské státy, Komise, regionální organizace pro řízení rybolovu, LDRAC || průběžně Podpořit regionální organizace pro řízení rybolovu, a to jak prostřednictvím přímých žádostí, tak prostřednictvím FAO, při vypracování vlastních vnitrostátních/regionálních akčních plánů v souladu s technickými pokyny pro osvědčené postupy FAO || Komise, regionální organizace pro řízení rybolovu || průběžně V rámci možností zajistit, aby zmírňující opatření, která používají plavidla EU provádějící rybolov ve vnějších vodách, používala rovněž plavidla plující pod vlajkou států, které nejsou členy EU, ale jsou ve vlastnictví nebo pod kontrolou vlastníků a provozovatelů usazených v členských státech || Komise, členské státy, regionální organizace pro řízení rybolovu, LDRAC || průběžně V dohodě pobřežních států navrhnout konkrétní doporučení, aby plavidla třetích zemí, která působí ve vodách EU, přijala zmírňující opatření a hlásila vedlejší úlovky mořských ptáků || Komise || nejpozději do konce roku 2013 Specifický cíl č. 2: Shromažďování údajů, které jsou rozhodující pro stanovení rozsahu vedlejších úlovků mořských ptáků, zejména v oblastech rybolovu/oblastech ve vodách EU a mimo ně tam, kde jsou informace omezené, pouze neoficiální a/nebo nejsou k dispozici. Opatření || Odpovědná strana || Časový plán Přezkoumat dostupné údaje o vedlejších úlovcích, ověřovat zdroje informací a určit druhy rybolovu, ve kterých jsou nutná následná opatření a podrobnější šetření || členské státy, Komise ve spojení s vědeckými subjekty || nejpozději do konce roku 2013 Přijmout přístup založený na předběžné opatrnosti tam, kde informace o vedlejších úlovcích mořských ptáků chybějí nebo jsou nejisté, a provést rozsáhlejší monitorování rybolovu spadajícího do této kategorie (zaměřit se na minimálně 10% účast pozorovatelů v krátkodobém horizontu) || členské státy || na základě prvního posouzení Zajistit, aby pozorovatelé běžně nasazovaní na plavidla působící ve vnějších vodách přesně zaznamenávali vedlejší úlovky mořských ptáků || členské státy, regionální organizace pro řízení rybolovu || průběžně Zajistit, aby údaje pozorovatelů byly pravidelně předkládány sekretariátu příslušné regionální organizace pro řízení rybolovu a Komisi, aby se usnadnila analýza údajů programu pozorovatelů || členské státy, regionální organizace pro řízení rybolovu, Komise || průběžně Vypracovat standardní formulář pro podávání zpráv pro záznam vedlejších úlovků mořských ptáků na základě dobrovolnosti a vést databázi vedlejších úlovků mořských ptáků v lovištích EU na základě informací poskytnutých členskými státy || Komise ve spojení s ICES || konec roku 2012 Zvážit, zda je proveditelné začlenění monitorování mořských ptáků do nového rámce pro shromažďování údajů || Komise || počátek roku 2014 Specifický cíl č. 3: Provádění zmírňujících opatření tam, kde informace naznačují výskyt vedlejších úlovků mořských ptáků. Opatření || Odpovědná strana || Časový plán Provést osvědčená zmírňující opatření v rybolovu dlouhými lovnými šňůrami ve vodách Gran Sol, Středozemního moře a mimo EU (pokud to již není požadováno) Při tomto rybolovu by měla být použita alespoň dvě z těchto zmírňujících opatření: – noční kladení sítí s minimálním osvětlením paluby, – šňůry plašící ptáky (šňůry tori), – zatěžkávání šňůr. Zmírňující opatření by měla být v souladu s minimálními technickými normami stanovenými v pokynech ACAP a organizace Birdlife[40] || Komise, členské státy, regionální organizace pro řízení rybolovu || nejpozději do konce roku 2013 Podpořit přijímání zmírňujících opatření na mezinárodní úrovni tam, kde je to vhodné a kde to dosud není provedeno. || Komise || průběžně Posoudit a provést zmírňující opatření použitelná při rybolovu pevnými sítěmi v oblasti Baltského moře, východního Severního moře a v západních vodách, kde jsou náhodné úlovky mořských ptáků dobře zdokumentované || členské státy || nejpozději do konce roku 2013 Doporučit, aby všechna plavidla na palubě zavedla opatření pro zacházení s vnitřnostmi z ryb/výměty podle pokynů pro osvědčené postupy[41] || členské státy || nejpozději do konce roku 2013 Na základě přezkumu regionálních organizací pro řízení rybolovu předložit návrhy dalších zmírňujících opatření a dokonalejšího monitorování v regionálních organizacích pro řízení rybolovu || Komise, členské státy, regionální organizace pro řízení rybolovu, LDRAC || průběžně Navrhnout začlenění příslušných zmírňujících opatření do nařízení o technických opatřeních, které se vypracovává v souvislosti s reformou společné rybářské politiky, a rovněž zajistit začlenění konkrétních opatření do víceletých plánů jako prioritní opatření tam, kde je to vhodné a naléhavě nutné. || Komise || od roku 2016 po přijetí nového nařízení o technických opatřeních a vypracování víceletých plánů Povzbudit členské státy, aby provedly akční plán EU do vnitrostátních právních předpisů || Komise, členské státy || nejpozději do konce roku 2013 Poskytnout dostatečné zdroje, zejména podpořit financování vývoje, testování a provádění zmírňujících opatření, a to prostřednictvím Evropského rybářského fondu (ERF) a nového Evropského námořního a rybářského fondu (EMFF) || členské státy || okamžité opatření ERF; nejpozději do konce roku 2014 pro EMFF Specifický cíl č. 4: Poskytování vzdělávání a odborné přípravy rybářům, pokud jde o používání a výhody zmírňujících opatření a přesnou identifikaci mořských ptáků pro účely podávání hlášení. Opatření || Odpovědná strana || Časový plán Zorganizovat seminář(e) s cílem informovat zúčastněné strany o akčním plánu EU || Komise || první čtvrtletí roku 2013 Podpořit přijetí zmírňujících opatření ke snížení vedlejších úlovků mořských ptáků a pomáhat při přípravě programů odborné přípravy určených rybářům a pozorovatelům rybolovu, příprava a distribuce pokynů k identifikaci mořských ptáků a dalších příslušných materiálů || členské státy, nevládní organizace, regionální poradní sbory || průběžně Poskytnout dostatečné zdroje, zejména podpořit financování opatření v oblasti vzdělávání a zvyšování povědomí, a to prostřednictvím ERF a nového EMFF || členské státy || průběžně Nadále poskytovat odbornou přípravu a vzdělávání a zvyšovat povědomí posádek plavidel působících ve vnějších vodách || nevládní organizace, regionální organizace pro řízení rybolovu || průběžně Rozšířit opatření ke zvyšování povědomí na ostatní zúčastněné strany a širokou veřejnost || Komise, nevládní organizace || průběžně Specifický cíl č. 5: Podněcování výzkumu praktických i účinných zmírňujících opatření pro všechny typy lovných zařízení, které mají dopad na mořské ptáky. Opatření || Odpovědná strana || Časový plán Prostřednictvím programů financování EU (např. sedmý rámcový program, LIFE) podnítit výzkum praktických a účinných zmírňujících opatření, hodnocení účinnosti těchto opatření a hodnocení a zlepšení již zavedených technologií a postupů. Důraz by měl být kladen na vypracování zmírňujících opatření pro rybolov pevnými sítěmi v krátkodobém horizontu || Komise, členské státy, regionální poradní sbory, nevládní organizace || průběžně Pokračovat ve výzkumu v oblasti vývoje alternativních rybolovných zařízení, jejichž cílem je překonat negativní dopady rybolovu na zvláště chráněné oblasti, aby se usnadnil přístup k rybolovným právům || členské státy, regionální poradní sbory, nevládní organizace || průběžně Pokud bude monitorování vedlejších úlovků mořských ptáků zařazeno do víceletého programu EU pro shromažďování údajů na období 2014–2020, posoudit, jak lze nových elektronických monitorovacích technologií využít k monitorování vedlejších úlovků mořských ptáků, a případně zajistit jejich zavedení || členské státy, regionální poradní sbory, nevládní organizace || 2014 Poskytnout dostatečné zdroje, zejména podpořit financování prostřednictvím ERF a nového EMFF s cílem usnadnit zavádění a testování zmírňujících opatření a také další monitorování rybolovu s podezřením na vedlejší úlovky || členské státy || okamžité opatření ERF; nejpozději do konce roku 2014 pro EMFF Příloha II Latinské názvy zmíněných druhů mořských ptáků Buřňák baleárský || Puffinus mauretanicus Buřňák temný || Puffinus griseus Buřňák středomořský || Puffinus yelkouan Racek zelenonohý || Larus audouinii Buřňák šedý || Calonectris diomedea Racek černohlavý || Larus melanocephalus Racek tříprstý || Rissa tridactyla Alkoun obecný || Cepphus grylle Buřňák severní || Puffinus puffinus Racek bělohlavý || Larus michahellis Buřňák lední || Fulmarus glacialis Buřňák velký || Puffinus gravis Terej bílý || Morus bassanus Potáplice || Gaviidae spp. Potápky || Podicipedidae spp. Morčáci || Merginae spp. Polákovití || Aythyinae spp. Alkouni || Alcidae spp. Kormoráni || Phalacrocoracidae spp. Kajka bělohlavá || Polysticta stelleri Potáplice malá || Gavia stellata Potáplice severní || Gavia arctica Potápka žlutorohá || Podiceps auritus Morčák bílý || Mergellus albellus Alkoun úzkozobý západoevropský || Uria aalge ibericus Kormorán chocholatý || Phalacrocorax aristotelis Albatrosi || Diomedeidae spp. Buřňáci || Procellaria a Macronectes spp. [1] FAO, 1999: Mezinárodní akční plán pro snížení náhodných úlovků mořských ptáků při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami. Řím, FAO, 1999. s. 1–11. [2] Doporučení ICES 2008, svazek 1, 1.5.1.3 Interakce mezi rybolovem a mořskými ptáky ve vodách EU. ICES, 2008. Zpráva pracovní skupiny pro ekologii mořských ptáků, ICES CM 2008/LRC: s. 5 /99. [3] ICES, 2009. Zpráva pracovní skupiny pro ekologii mořských ptáků, 23.–27. března 2009, Bruggy, Belgie. ICES CM 2009/LRC: s. 10/91. ICES, 2010. Zpráva pracovní skupiny pro ekologii mořských ptáků, 15.–19. března 2010, Kodaň, Dánsko. ICES CM 2010/SSGEF: s. 10/77. [4] Anderson O.R.J., Small C.J., Croxall J.P., Dunn E.K., Sullivan B.J. Yates O. a Black A. 2011. Global seabird bycatch in longline fisheries (Celosvětové vedlejší úlovky mořských ptáků při rybolovu dlouhými lovnými šňůrami). Endangered Species Research, svazek 14, s. 91–106. [5] Dlouhými lovnými šňůrami se rozumí řada spojených šňůr buď položených na dně nebo unášených a opatřených velkým počtem háčků s návnadami. [6] Pevnými sítěmi se rozumí sítě, u kterých odlov nevyžaduje aktivní pohyb sítí. Sítě se skládají z jedné nebo několika oddělených sítí, které jsou opatřeny horními, spodními a spojovacími lany a mohou být vybaveny kotevním, plovacím a navigačním zařízením. [7] Vlečnými sítěmi se rozumí zařízení, které je aktivně taženo jedním nebo více rybářskými plavidly a sestává ze sítě kuželovitého nebo pyramidového tvaru uzavřené kapsou nebo kapsou (vlečné) zátahové sítě. [8] Košelkovým nevodem se rozumí kruhové zatahovací zařízení sestávající ze sítě, jejíž spodní část se zatahuje košelkovou šňůrou na dně sítě, jež prochází řadou kroužků umístěných podél základního provazu, což umožňuje uzavření sítě. [9] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků. [10] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/indez_en.htm. [11] Žydelis, R., Bellebaum, J., Österblom, H., Vetemaa, M., Schirmeister, B., Stipniece, A., Dagys, M., van Eerden, M. a Garthe, S. 2009. Bycatch in gillnet fisheries – An overlooked threat to waterbird populations (Vedlejší úlovky rybolovu tenatovými sítěmi pro chytání ryb za žábry – opomíjená hrozba populací vodních ptáků). Biological Conservation, 142, s. 1269–1281. [12] ACAP 2009. Posouzení druhů. K dispozici na internetové stránce www.acap.aq/acap-species. [13] Komise pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě. [14] Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku. [15] Komise pro tuňáky Indického oceánu. [16] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/index_en.htm. [17] Melvin, E.F., Parrish, J.K. a Conquest, L.L. 1999. Novel tools to reduce seabird bycatch in coastal gillnet fisheries (Nové nástroje na snížení vedlejších úlovků mořských ptáků při pobřežním rybolovu tenatovými sítěmi na chytání ryb za žábry.) Cons. Biol. 13: s. 1386–1397. [18] Sullivan, B. J., Clark, J. Reid, K, Reid E (2009). Development of effective mitigation to reduce seabird mortality in the icefish (Champsocephalus gunnar) trawl fishery in Subarea 48.3 (Příprava účinných zmírňujících opatření na snížení úmrtnosti mořských ptáků u rybolovu ledařek (Champsocephalus gunnar) vlečnými sítěmi v podoblasti 48.3). WG-IMAF-09-15. CCAMLR, Hobart, Austrálie. [19] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59. [20] KOM(2011) 425. [21] KOM(2011) 804. [22] KOM(2011) 424. [23] Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7. [24] Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19. [25] Úř. věst. L 309, 13.12.1993, s. 1. [26] KOM(2011) 244. [27] Na základě judikatury Soudního dvora Evropské unie, C-221/04, bod 71. [28] http://www.ospar.org/. [29] http://www.helcom.fi/. [30] http://www.unepmap.org/index.php?module=content2&catid=001001004. [31] http://www.tuna-org.org/Documents/TRFMO2/19%20ANNEX%205.11%20ENG.pdf. [32] Úř. věst. L 179, 23.6.1998, s. 3. [33] Úř. věst. L 309, 13.12.1993, s. 1. [34] http://www.cms.int/about/intro.htm. [35] https://www.acap.aq/. [36] Birdlife International (2011). Important Bird Areas factsheets. http://www.birdlife.org. [37] PBR je hodnota, která udává maximální počet zvířat/ptáků (bez započtení přirozené úmrtnosti), které lze odstranit z populace a zároveň umožnit tomuto stavu dosažení a udržení optimální udržitelné úrovně této populace. [38] BPUE označuje vedlejší úlovky ptáků na jednotku intenzity. [39] FAO, 2008. Report of the Expert Consultation on Best Practice Technical Guidelines for IPOA/NPOA-Seabirds. Bergen, Norsko, 2.–5. září 2008. s. 46. [40] http://www.rspb.org.uk/ourwork/policy/marine/international/advocacy/mitigationfactsheets.aspx. [41] http://www.birdlife.org/seabirds/downloads/FS_13_Trawl_fisheries_warp_strike_final.pdf.