[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 5.7.2010 KOM(2010)355 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Dohled nad obchodním a distribučním trhem„Na cestě k efektivnějšímu a spravedlivějšímu vnitřnímu obchodnímu a distribučnímu trhu do roku 2020“ SEK(2010)807 Úvod Tato zpráva je přijata Komisí v souvislosti s prováděním dohledu nad obchodním trhem, které bylo zahájeno na počátku roku 2009 v rámci dohledu nad trhem navazujícím na sdělení Komise „Jednotný trh pro Evropu ve 21. století“ z roku 2007[1]. Prováděné sledování se zaměřilo na maloobchod jako na odvětví, které má pro Evropskou unii z několika hledisek velký význam (4,2 % HDP EU, 17,4 milionu osob a 20 % evropských malých a středních podniků[2]) a které je úzce provázáno s mnoha hospodářskými činnostmi, jež mu předcházejí nebo na něj navazují. Maloobchod zahrnuje celou řadu forem (obchody, internetové obchody, tržnice atd.), formátů (od malých obchodů po hypermarkety), prodávaných výrobků (potraviny, jiné zboží, léky na předpis nebo ve volném prodeji atd.), právních struktur (živnostníci, franšízy, integrované skupiny apod.) a lokalit (městské/venkovské prostředí, centrum/předměstí apod.). Analýza, která je předmětem této zprávy, zahrnuje všechny tyto varianty se zvláštním důrazem na obchod s převažujícím potravinářským sortimentem, a to vzhledem k jeho velkému hospodářskému významu[3]. Tuto složitou oblast nelze zredukovat na prostou dichotomii „malé obchody – supermarkety“. Strategií velkých skupin totiž v posledních letech byla diverzifikace, od malých lokálních obchodů přes středně velké obchody, jako jsou supermarkety nebo také diskontní prodejny, až po hypermarkety. V této zprávě budou pojmy „obchod a distribuce“ používány jako označení pro maloobchod. Tato zpráva a pracovní dokument útvarů Komise, jenž ji doprovází, podává na základě uskutečněné analýzy předběžný přehled problémů, které z pohledu vnitřního trhu ovlivňují nebo mohou ovlivnit výsledky podniků obchodního a distribučního odvětví v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti životního prostředí (např. pokud jde o inovace, konkurenceschopnost, produktivitu, zaměstnanost, přispění k boji proti chudobě a k sociálnímu začleňování, zejména zdravotně postižených osob, a k boji proti změně klimatu, ale také pokud jde o etickou a sociální zodpovědnost)[4]. Problémy, jimiž se tato zpráva zabývá, byly určeny na základě zohlednění různých hospodářských a politických cílů vnitřního trhu, jejichž prostřednictvím má tento trh v rámci Unie přispět k inteligentnímu, udržitelnému a inkluzívnímu růstu. Na základě závěrů zprávy pak Komise s ohledem na oživení vnitřního trhu, které předpovídá strategie Evropa 2020[5], stanoví opatření, jež by bylo možné přijmout za účelem lepšího fungování vnitřního trhu v tomto odvětví, za dodržení zásad subsidiarity a proporcionality a také s ohledem na další významné cíle, které Evropská unie sleduje. Jde o to, aby podniky působící v obchodním a distribučním odvětví EU mohly co nejlépe využívat svobod na vnitřním trhu, a aby se tak podpořil rozvoj jejich služeb a posílilo se zavádění inovací, to vše v souladu s cíli hospodářské, sociální a územní soudržnosti a ochrany pracujících, spotřebitelů i životního prostředí. Inteligentní, udržitelný a inkluzívní obchod a distribuce, který níže označujeme jako „spravedlivý“, se může přímo podílet na úspěchu strategie pro Evropu do roku 2020. Průřezový charakter obchodu a distribuce Obchod a distribuce jsou spojujícím prvkem mezi hospodářskou činností, která jim předchází, a tou, která na ně navazuje. Z tohoto důvodu plní v evropském hospodářství klíčovou roli. Na navazujících trzích obchodníci vstupují do vztahů se spotřebiteli. Fungování obchodního a distribučního trhu má přímý vliv na kvalitu života občanů, protože je podmínkou pro zajištění přístupu k velkému výběru spotřebního zboží včetně základních životních potřeb. Právě díky službám obchodníků má mnoho spotřebitelů v daném místě přístup k výrobkům pocházejícím z jiných členských států a ze třetích zemí a vnitřní trh pro ně může představovat konkrétní přínos. Tím, že jsou v kontaktu se spotřebiteli a reagují na jejich postoje, se mohou obchodníci stát hnací silou pro modely udržitelného rozvoje. Na předcházejících trzích zase obchodníci jednají s nejrůznějšími subjekty, například s velkoobchodníky a dodavateli, zaměstnanci, poskytovateli služeb v oblasti komerčních nemovitostí, přepravními podniky, logistickými společnostmi, dodavateli platebních systémů, reklamními a marketingovými agenturami, bezpečnostními agenturami, dodavateli energie a společnostmi zajišťujícími sběr a recyklaci odpadu, a to často na přeshraniční úrovni. Všechny změny mající vliv na fungování tohoto odvětví tak nutně ovlivňují také další hospodářskou činnost a subjekty, které se jí zabývají. Proto by jakákoli politika přijatá za účelem řešení problému, který spadá do této oblasti, měla mít na zřeteli průřezový charakter obchodu a distribuce a zohledňovat různé možnosti dopadu, který bude mít na všechny články řetězce. Jejím základem by mělo být zohlednění potřeby dosáhnout rovnováhy mezi jednotlivými hospodářskými a politickými úlohami, které má vnitřní trh plnit. Vývoj obchodu a distribuce, který vedl ke vzniku významných externalit Modernizace odvětví obchodu a distribuce probíhající od šedesátých let minulého století vedla ke vzniku supermarketů a významnou měrou přispěla k boji proti inflaci. Spotřebitelům přinesla dokonce i v období hospodářské krize širší nabídku a konkurenceschopné ceny, a umožnila jim tak přesměrovat stále větší část příjmů tradičně určených k uspokojení základních potřeb na spotřebu širší škály zboží a služeb, což zase podpořilo inovace a hospodářský růst. Snaha o dosažení úspor z rozsahu a šíře sortimentu a z nich plynoucí zisk byly hnací silou transformace hospodářských modelů současného obchodu. Kombinace přeshraniční koncentrace v rámci vnitřního trhu a vertikální integrace dala některým distributorům značnou vyjednávací sílu, která jim umožňuje vyjednávat nízké ceny. Tato vyjednávací síla ostatně také v Evropě vedla ke konsolidaci odvětví velkých průmyslových dodavatelů, logistiky a komerčních nemovitostí, která se snaží získat stejnou flexibilitu a vyjednávací sílu ve vlastních dodavatelských řetězcích, aby tak mohla reagovat na požadavky distributorů. Ačkoli evropské odvětví obchodu a distribuce v posledních deseti letech zaznamenalo pomalejší růst produktivity než v USA, jeho rozvoj spojený s horizontálními a vertikálními integračními vlnami přispěl ke zvýšení efektivity obchodního odvětví a ke snížení cen. Zvýšení hospodářské soutěže způsobené zejména příchodem evropských diskontních řetězců a levných privátních značek navíc dále posílilo proces, který distributory nutí k stále většímu zvyšování efektivity za účelem zamezit erozi marží. Tento vývoj sice na jednu stranu přispěl ke zvýšení hospodářské soutěže, tlaku na marže a na konkurenceschopnost hospodářského řetězce, avšak zároveň měl určitý dopad na malé nezávislé obchody, místní orgány, malé producenty zemědělských surovin, malé a střední podniky v průmyslu, pro zaměstnance i pro izolované a znevýhodněné spotřebitele. V některých případech proběhl na úkor cílů v oblasti ochrany životního prostředí, sociální a územní soudržnosti, které sleduje Evropská unie. Z provedené analýzy nadto vyplývá, že toto odvětví v Evropské unii stále ještě plně nevyužívá svůj potenciál, pokud jde o hospodářskou výkonnost, a to zejména z hlediska vnitřního trhu. Tato zpráva a pracovní dokument útvarů Komise, který ji doprovází, poukazuje na jednotlivé problémy, které dle analýzy omezují nebo mohou omezovat optimální výkonnost odvětví obchodu a distribuce na vnitřním trhu z pohledu jednotlivých subjektů, které v hospodářském řetězci distribuci předcházejí a kteří po ní následují. Jedná se o spotřebitele, obchodníky a distributory, dodavatele, zaměstnance a budoucí generace. Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro spotřebitele V souladu s cílem inteligentního, trvalého a inkluzívního růstu, který EU sleduje, musí efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro evropské spotřebitele umožnit spotřebitelům, kdekoli žijí, přístup k co nejširšímu výběru obchodníků a kvalitních výrobků za konkurenceschopnou a přijatelnou cenu. Zároveň jim musí umožnit přístup ke spolehlivým, transparentním a srovnatelným informacím o obchodních nabídkách napříč EU, aby mohli přijímat informovanější rozhodnutí, a zajistit, že budou moci užívat svých práv nezávisle na místě nákupu v rámci EU. Provedená analýza umožnila určit přítomnost následujících problémů: První z nich se týká přístupnosti a výběru obchodů. Blízkost obchodů nabízejících základní zboží a služby, zejména obchodů s potravinami, je stále důležitější pro starší osoby (17 % populace EU dosáhlo nebo přesáhlo věk 64 let) a zdravotně postižené osoby (15 % populace EU), osoby žijící osaměle nebo v řídce osídlených oblastech a pro 9 % občanů EU, kteří si nemohou dovolit vlastnit automobil[6]. Význam této problematiky se dále zvyšuje kvůli nutnosti chránit život v jednotlivých oblastech, na kterém se místní obchod podílí, a omezovat používání automobilů z důvodů ochrany životního prostředí. Počet malých místních obchodů s potravinami (s méně než 10 zaměstnanci) však přesto v období od roku 2004 do roku 2009 klesl o 3,7 %. Tento trend se vlivem rostoucí polarizace na prodejní místa v centru měst nebo v nově budovaných obchodních zónách v okrajových částech měst rozšiřuje i na další pododvětví obchodu a distribuce. Z průzkumů[7] provedených na spotřebitelích také vyplývá, že občané žijící ve městech pod deset tisíc obyvatel jsou ve srovnání s průměrem méně spokojeni, pokud jde o výběr obchodů, k nimž mají přístup. Z tohoto vývoje je přes četné iniciativy členských států mající za cíl podporovat zakládání obchodů patrné, že nedostatek územní soudržnosti se v této oblasti dále prohlubuje, a to i přesto, že nový trend, kdy obchodní řetězce otevírají menší prodejny ve městech i na venkově, tento jev poněkud tlumí. Negativní vliv těchto trendů by mohl kompenzovat obchod po internetu, který by zároveň mohl pomoci udržet tlak na ceny jak na internetu samotném, tak v kamenných obchodech. Objem prodeje je zde však obecně slabý – pouze ve čtyřech členských státech přesahuje jeho podíl na objemu maloobchodního prodeje na národní úrovni dvě procenta[8], přičemž v obchodu s potravinami je podíl prodeje po internetu ještě nižší. Způsob, jak zlepšit přístupnost obchodů a podpořit rozvoj internetového obchodu v EU, představuje klíčovou otázku. Rozdílům cen v internetovém obchodu se věnuje probíhající podrobný průzkum trhu. Analýza dále poukázala na existenci velkých rozdílů na vnitřním trhu, pokud jde o cenovou hladinu, které svědčí o stále trvající fragmentaci vnitřního trhu. Například ceny potravinářských výrobků a nealkoholických nápojů jsou v Belgii v průměru o 28,4 % vyšší než v Nizozemsku[9]. U některých běžných volně prodejných farmaceutických výrobků může tento cenový rozdíl dosáhnout poměru jedna ku pěti[10]. V odvětví oděvů může být překvapivé zjištění, že cenová hladina v Irsku, Francii a ve Spojeném království se nachází pod průměrem EU, zatímco v České republice a na Slovensku jsou ceny ve srovnání s průměrem zřetelně vyšší[11]. Některé cenové rozdíly lze vysvětlit různými faktory, jako například rozdíly v průměrném příjmu domácností nebo v sazbě daně z přidané hodnoty. Svou roli hrají také další faktory související s dynamikou trhu, regulačním rámcem nebo obchodní praktiky jako teritoriální omezení nabídky nebo překážky pro paralelní obchod.[12] Povahu a závažnost faktorů vysvětlujících tyto cenové rozdíly však bude třeba dále upřesnit. Snížení těchto rozdílů by také mohla napomoci lepší informovanost spotřebitelů o obchodních nabídkách mimo oblast, kde obvykle nakupují, a to i na přeshraniční úrovni. Vnitrostátní úřady pro ochranu hospodářské soutěže spolu se spotřebitelskými sdruženími zjistily, že obchodníci nasazují různé ceny v různých oblastech podle úrovně hospodářské soutěže v dané oblasti[13]. Výsledky této analýzy potvrzuje také zjištěná nespokojenost spotřebitelů, pokud jde o dostupnost zdrojů srovnatelných a nezávislých informací o obchodních nabídkách. Také v tomto případě by za jednu z příčin dané situace bylo možné považovat nedostatečný rozvoj služeb poskytujících spotřebitelům transparentní, dostupné a srovnatelné informace o obchodní nabídce mimo rámec jejich místního a vnitrostátního trhu, zejména pokud jde o internetový obchod. Potíže spojené s poskytováním těchto služeb, ať už jde o obchodní komunikaci nebo nezávislé informační služby, jsou klíčovým bodem analýzy uvedených dysfunkcí. Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro obchodníky Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh v EU musí umožnit konkurenceschopným obchodníkům jakékoli velikosti spoluexistovat na trhu a rozvíjet svou činnost, zvláště pokud se věnují rozvoji inovačních, efektivních a udržitelných strategií, a to zejména na přeshraniční úrovni. Doposud uskutečněná analýza umožnila zjistit určité množství problémů, které zabraňují plnému využití potenciálu obchodního odvětví v EU. Zdrojem obav v první řadě zůstává existence silných omezení při vstupu na obchodní a distribuční trh, neboť tato omezení v daném místě brání hospodářské soutěži a staví překážky vytvoření vnitřního trhu v odvětví obchodu. Některá z nich, jako například zákaz otevřít prodejnu založený na zkouškách dopadu na obchodní konkurenty, jsou nyní eliminovány prostřednictvím provádění směrnice o službách[14]. Fragmentace současných vnitrostátních, regionálních a místních obchodně urbanizačních rámců v kombinaci s rozdíly v pravidlech vztahujících se k pozemkovým právům a možné místní dysfunkce na trhu s komerčními nemovitostmi jsou však dalšími faktory, které mohou odrazovat některé subjekty od vstupu na určité trhy. Nedostatek koordinace vnitrostátních právních předpisů může vést k porušování pravidel hospodářské soutěže zejména v příhraničních oblastech, ve kterých žije 35 % občanů EU[15]. V některých členských státech byly vytvořeny správné postupy, které by bylo možné uplatnit v jiných členských státech. Přitom je nutné zohlednit všechny zájmy, které zde vstupují do hry, a především pak sladit zájmy distribučních podniků s cíli v oblasti ochrany životního prostředí nebo územního plánování (například zachování dostatečné dostupnosti obchodů poskytujících základní zboží a služby). Za druhé, v některých případech obchodníci poukazují na přítomnost překážek, které jim brání v nákupu zboží od dodavatelů sídlících v jiných členských státech. Takovouto situaci může vysvětlovat rozhodnutí výrobního podniku přiřazovat zákazníky ke konkrétním pobočkám na základě jejich geografické polohy (rozhodnutí v rámci koncernu). Příčinou mohou být také smluvní podmínky, které prosazují výrobci při spolupráci se svými klienty z oblasti velkoobchodu a distribuce. Pokud se existence tohoto jevu prokáže, půjde o další možné vysvětlení výše zmíněných přeshraničních cenových rozdílů. Schopnost paralelního dovozu je navíc omezována rozdíly regulačních rámců v jednotlivých zemích, které vyplývají například z rozdílných jazykových požadavků pro označování potravin[16]. Za třetí, navzdory evropské harmonizaci předpisů platných pro obchodní praktiky zaměřené na spotřebitele, jako je reklama, marketing a propagační praktiky[17] zůstávají v platnosti některé vnitrostátní předpisy týkající se obchodní komunikace a zejména podpory prodeje, což brání tomu, aby si supermarkety, ale také příhraniční malé a střední podniky, provozovatelé obchodu po internetu atd. vytvořili účinné a případně také přeshraniční strategie komunikace[18]. Důležitým bodem pro hospodářský model obchodníků prodávajících zboží dlouhodobé spotřeby, především textilní výrobky, je zejména otázka prodeje a dalšího prodeje za cenu nižší než výrobní náklady. Různé vnitrostátní předpisy, které prodej zboží za cenu nižší než výrobní náklady omezovaly s cílem chránit malé obchodníky, totiž zřejmě nebyly vždy účinné. Také různá omezení týkající se období slev se stala terčem kritiky jakožto příčina vzniku nekalé hospodářské soutěže mezi příhraničními oblastmi. Další zjištěné problémy spočívají v dlouhodobě nedostatečně konkurenčním prostředí na vnitřním trhu s platebními systémy, v potřebě umožnit přístup k efektivnějšímu logistickému systému nebo v současné existenci různých regulačních rámců jak v oblasti franšíz, což může bránit rozvíjení nákupních sítí malými obchodníky, tak v oblasti práv spotřebitelů, otevírací doby obchodů nebo také sběru a recyklace odpadu. Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro dodavatele Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro dodavatele musí dodavatelům umožnit prodávat výrobky, které jsou konkurenceschopné, pokud jde o cenu a kvalitu a/nebo které jsou inovativní a jsou dodávány v dostatečném množství na to, aby byly investice do nich udržitelné. Dále musí dodavatelům poskytovat informace ohledně poptávky ze strany spotřebitelů, a tím je podněcovat k přizpůsobování nabídky tak, aby lépe odpovídala vývoji potřeb a trendů, zejména pokud jde o výrobky s vyšší etickou hodnotou. Musí tedy umožnit podporu hospodářství založeného na inovacích, které efektivněji využívá zdroje, více dbá na ochranu životního prostředí, je konkurenceschopnější a zároveň podporuje hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Provedená analýza odhalila dva problémy, které přechodu k efektivnějšímu a spravedlivějšímu vnitřnímu obchodnímu a distribučnímu trhu pro dodavatele brání. V první řadě to je napětí typické pro smluvní vztahy mezi podniky, které by případně mohlo omezovat schopnost dodavatelů zajistit si dostatečné marže nezbytné pro udržitelnost jejich činnosti a realizaci nutných investic do inovací. Některé smluvní požadavky uplatňované přímo obchodníky nebo nákupními středisky obchodníků vůči jejich dodavatelům nebo dodavateli vůči primárním výrobcům by mohly být za určitých podmínek považovány za nespravedlivé a potenciálně omezující pro růst či dokonce životaschopnost některých konkurenceschopných podniků. Za určitých okolností se na nesymetrickém promítání a nepružnosti cen a na nespravedlivých smluvních podmínkách pro primární výrobce může podílet strukturální nedostatek efektivity zprostředkovatelských článků dodavatelského řetězce potravinářských výrobků[19]. V odvětví značkových průmyslových výrobků představuje další ohrožení inovací jejich nedostatečná ochrana proti některým nekalým praktikám, jako například výrobě napodobenin. Ačkoli právní předpisy vztahující se k nekalým smluvním praktikám mezi podniky na vnitrostátní úrovni existují, značně se mezi jednotlivými členskými státy liší, což může vést ke vzniku překážek způsobených fragmentací vnitřního trhu, porušování pravidel hospodářské soutěže nebo k riziku jejich obcházení. V každém případě je efektivita předpisů často omezována obavou z následných odvetných opatření v případě nahlášení jejich případného porušování. Vztahy mezi jednotlivými články dodavatelského řetězce, které mohou být v některých případech nespravedlivé a nevyvážené, představují politický problém, jehož první řešení má přinést fórum pro diskuse o potravinovém dodavatelském řetězci[20]. Dalším důležitým krokem je pokračovat v zavádění pravidel hospodářské soutěže, a nadále tak bojovat s protisoutěžními praktikami, které mohou negativně ovlivnit fungování dodavatelského řetězce na úkor spotřebitelů, a zajišťovat spravedlivé podmínky hospodářské soutěže mezi všemi hospodářskými subjekty působícími v odvětví obchodu a distribuce. Za druhé, ačkoli je rozvoj systémů poskytujících určité záruky, pokud jde o kvalitu nabízených výrobků, zejména ze sociálního hlediska a z hlediska životního prostředí pozitivním jevem, pokrytí těchto systémů často omezené na území jednoho státu, jejich četnost, netransparentnost, nedostatečná srovnatelnost i vysoké pro tyto systémy typické prováděcí náklady vedou k tomu, že zejména malé subjekty na trhu nemohou vždy nést finanční důsledky s nimi spojené. Neexistence nezávislého referenčního rámce, který by přinesl větší transparentnost, a chybějící možnosti srovnání jednotlivých systémů kvality výrobků a služeb, především pokud jde o jejich environmentální nebo sociální kritéria, tedy zůstávají z hlediska vytvoření potenciálu pro vnitřní trh klíčovými problémy. Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro zaměstnance Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro zaměstnance se musí podílet na zlepšování produktivity práce a zároveň i pracovních podmínek. Odvětví obchodu a distribuce je nejen jedním z hlavních zdrojů pracovních míst v hospodářství EU, ale často také vstupní branou na trh práce pro mnoho mladých osob (30 % zaměstnanců v tomto odvětví je ve věku do třiceti let) s nízkou nebo žádnou kvalifikací. Zároveň se toto odvětví také do značné míry vyznačuje využíváním práce na částečný úvazek (30 % pracovní síly). Dále stojí za povšimnutí, že se jedná o odvětví, které má největší podíl na zaměstnanosti žen (60 %)[21]. Provedená analýza nicméně ukazuje, že tento spravedlivý a efektivní obchodní a distribuční trh pro zaměstnance ještě není dostatečně vyvinutý, a to ze čtyř důvodů. Za prvé, ačkoli evropské právní předpisy definují minimální standardy, pracovní právo se mezi členskými státy značně liší. Tato odlišnost je dále v rámci každého členského státu posílena existencí kolektivních smluv, které se liší podle zaměření a druhu obchodu, oboru činnosti a počtu a kategorii pracujících, na které se vztahují. Tato situace vedla v odvětví obchodu ke vzniku různých hospodářských modelů. Subjekty vstupující na trh často musejí svůj vlastní hospodářský model přizpůsobit tak, aby mohly konkurovat aktérům, kteří již na trhu působí. Vysoký konkurenční tlak na ceny, který je obecně pro obchod a distribuci příznačný, vede ke vzniku situací, kdy dochází k tlaku na mzdové náklady a kdy je pracovní doba jen obtížně slučitelná s organizací osobního života. Někteří obchodníci se však vymezují vůči konkurenci tak, že nabízejí dobré pracovní podmínky, konstruktivní sociální dialog a přístup k odborné přípravě, která zvyšuje loajalitu personálu a efektivitu při práci se zákazníky. Druhý problém souvisí s existencí šedé ekonomiky, která má negativní, byť těžko změřitelný, dopad na pracovní podmínky v odvětví obchodu a distribuce, a to zejména v malých a velmi malých podnicích, kde je obtížnější efektivně kontrolovat dodržování právních předpisů a kolektivních smluv. Tomuto druhu podniků má sice být oprávněně zajištěna co nejnižší administrativní zátěž, je však zároveň nezbytné dohlédnout na to, aby zde nedocházelo ke zneužívání, co se týče pracovních podmínek, a to zejména proto, aby se zajistila bezpečnost a ochrana zdraví při práci. Za třetí, pokud jde o zmíněné rozdíly, které v odvětví panují v oblasti pracovních podmínek, spotřebitel má často k dispozici pouze málo informací o tom, jak si obchodník vede v oblasti sociální zodpovědnosti, a nemůže tak při volbě způsobu nakupování přijímat informovaná rozhodnutí. A konečně, ačkoli je schopnost integrovat pracovníky s nízkou kvalifikací často zdůrazňována jako pozitivní rys odvětví obchodu a distribuce, nevýhodou, která z toho může plynout, jsou potíže při rychlém osvojování nových technologických řešení. Nedostatek dovedností při používání informačních a komunikačních technologií snižuje výkonnost odvětví, pokud jde o produktivitu. Skutečnost, že významný podíl v odvětví tvoří malé a střední podniky, může rovněž ztěžovat dostatečné investování do dalšího vzdělávání. Zlepšení pracovních podmínek, boj proti šedé ekonomice a udržení úrovně zaměstnanosti a konkurenceschopnosti zlepšením rovnováhy mezi potřebami obchodníků a dovednostmi zaměstnanců tedy představují hlavní úkoly do budoucna. SPRAVEDLIVěJšÍ VNITřNÍ OBCHODNÍ A DISTRIBUčNÍ TRH PRO BUDOUCÍ GENERACE Efektivnější a spravedlivější vnitřní obchodní a distribuční trh pro budoucí generace musí rovněž plně zohlednit dopady na životní prostředí. Musí vytvořit podmínky pro rozšíření nabídky výrobků, které jsou šetrnější k životnímu prostředí a/nebo které pocházejí ze spravedlivého obchodu, a umožnit tak přístup podniků s etickým zaměřením včetně podniků ze třetích zemí na vnitřní trh. Musí se také opírat o sníženou spotřebu energie, efektivní logistiku a účinné systémy sběru a recyklace odpadu. Hospodářská soutěž zde musí probíhat nejen na základě hospodářských faktorů, ale také s ohledem na kritérium výsledků v sociální a etické oblasti a v oblasti životního prostředí. Obchod a distribuce mají značný dopad na životní prostředí plynoucí jak z provozování činnosti, tak z geografického pohybu spotřebitelů, který tato činnost vyvolává. Vysoká spotřeba energie tohoto odvětví souvisí s požadavky na osvětlení obchodů, provoz chladicích zařízení, vytápění, klimatizaci atd. V odvětví se navíc vytváří a shromažďuje velké množství odpadu (reklamní letáky, obaly, potravinářský odpad, elektrické a elektronické výrobky). Problém zde představují nedostatky a rozdíly systémů jeho sběru a recyklace. Toto odvětví se také velkou měrou podílí na objemu nákladní dopravy. Ačkoli zde začíná docházet k diverzifikaci (říční, železniční doprava), velká část zásobování je stále zajišťována po silnici. Nedostatečná efektivita v dopravě a dodávkách zboží ve městech má také negativní dopad v podobě nadměrného dopravního zatížení, znečištění a zhoršení kvality života obyvatel. Dodávky zboží ve městech představují hlavní překážku v udržitelném rozvoji tohoto obchodního odvětví. Komise bude při zachování zásady subsidiarity a v rámci příslušných pravomocí Evropské unie, členských států a místních i regionálních orgánů zkoumat, jak vyvinout integrovanou politiku, která bude zahrnovat plánování infrastruktury městské mobility včetně využití inteligentních dopravních systémů (ITS) a vozidel vybavených novými technologiemi uzpůsobenými potřebám a omezením městského prostředí. Dopad obchodu a distribuce na životní prostředí, jako například náklady spojené s emisemi CO2 v logistice, se kromě toho až donedávna nemusel zcela započítávat do nákladů odvětví. Nyní se někteří distributoři snaží, v některých případech prostřednictvím pobídkových opatření, dosáhnout některých ze zmíněných cílů a snížit vnější vlivy své činnosti. Problém představuje absence společných pravidel a analytických metod životního cyklu výrobků na evropské úrovni, pomocí kterých by bylo možné dopad na životní prostředí změřit. Nedostatečná koordinace vnitrostátních iniciativ na evropské úrovni v tomto ohledu představuje riziko fragmentace vnitřního trhu[22]. Závěry a další kroky V této zprávě byl na základě důkladné analytické práce Komise ve spolupráci se všemi zúčastněnými stranami zjištěn určitý počet problémů, které mají nebo mohou mít přímý dopad na výsledky odvětví obchodu a distribuce jak po stránce hospodářské, tak také sociální či ekologické. Vyřešení těchto problémů by se mohlo příznivě odrazit ve schopnosti odvětví uskutečnit přechod k efektivnějšímu a spravedlivějšímu vnitřnímu trhu v oblasti obchodu a distribuce. 1) Následující problémy podle analýzy ovlivňují výsledky distributorů, pokud jde o dostupnost (nedostatek geografické soudržnosti mezi umístěním obchodů, místem bydliště a dopravou) rozmanité a konkurenceschopné obchodní nabídky odpovídající prioritám udržitelného rozvoje pro všechny obyvatele EU: – Nedostatečná účinnost a rozmanitost pravidel komerčního urbanismu, jakož i dysfunkce na trhu s komerčními nemovitostmi, které mají nebo které mohou mít dopad na otevírání nových distribučních míst a na dostupnost obchodů pro spotřebitele. – Nedostatečný stupeň rozvoje internetového obchodu na vnitřním trhu způsobený několika překážkami (přeshraniční dodávky poštovních zásilek, platební prostředky, špatné fungování systémů opravných prostředků atd.). – Nedostatečný stupeň rozvoje obchodní komunikace a nezávislých informačních služeb (například internetových stránek umožňujících srovnání cen, včetně přeshraničního, nebo srovnávacích testů výrobků a služeb), který může plynout z přetrvávajících rozdílů mezi vnitrostátními předpisy v oblasti ochrany spotřebitele a nekalé hospodářské soutěže a ze špatné srovnatelnosti různých systémů hodnocení kvality výrobků a služeb a ekologických nebo sociálních kritérií těchto systémů. 2) Následující problémy podle analýzy ovlivňují nebo mohou ovlivňovat optimální hospodářský rozvoj provozovatelů, zejména jejich schopnost investovat a inovovat především v oblasti kvality nabízených výrobků a služeb: – Nedostatek pravidel nebo nedostatečně efektivní uplatňování pravidel týkajících se nekalých obchodních praktik a smluvních vztahů mezi jednotlivými články dodavatelského řetězce. – Nedostatečná transparentnost systémů kontroly kvality a potíže s přeshraničním využitím těchto systémů. 3) Následující problémy podle analýzy ovlivňují pracovní podmínky a produktivitu práce, úroveň zaměstnanosti a konkurenceschopnost odvětví obchodu a distribuce: – Rozdíly v pracovních podmínkách způsobené rozdílností pravidel pracovního práva a kolektivních smluv týkajících se obchodu a distribuce. – Negativní dopad šedé ekonomiky na pracovní podmínky. – Nedostatečná informovanost spotřebitelů o výsledcích podniků odvětví obchodu a distribuce v sociální oblasti. – Neodpovídající dovednosti zaměstnanců ve srovnání s potřebami podniků v odvětví obchodu a distribuce. 4) Následující problémy mohou být podle analýzy překážkou při přechodu k udržitelnějšímu odvětví obchodu a distribuce: – Vysoká spotřeba energie, produkování velkého množství odpadu, velký podíl na objemu nákladní dopravy a na nadměrném dopravním zatížení měst. – Nedostatečné zohlednění dopadů na životní prostředí v dodavatelském řetězci obchodu a distribuce (logistika, energetická účinnost obchodů, marketing a komunikace apod.), které se projevuje zejména absencí dostatečných pobídkových opatření. – Neexistence společné metody pro posuzování dopadu prodávaných výrobků a služeb na životní prostředí s uplatněním přístupu založeného na životním cyklu. Konkrétní kroky, které mohou představovat odpovídající řešení problémů stanovených v této zprávě, a projekty, jež by mohly být nyní na evropské úrovni zahájeny, budou představeny ve sdělení Komise o oživení vnitřního trhu plánovaném na podzim 2010. Vzhledem k průřezové povaze odvětví obchodu a distribuce budou navržená řešení jak v průběhu jejich definování, tak při konzultacích v průběhu schvalovacího procesu a v jejich prováděcích pravidlech maximálně zohledňovat cíle stanovené ve Smlouvách a úzkostlivě dodržovat zásady subsidiarity a proporcionality. Komise vyzývá všechny zúčastněné strany, aby zaslaly své reakce na tuto zprávu do 10. září 2010 na následující adresu: GŘ pro vnitřní trh a služby Evropská komise 200, rue de la Loi 1049 Bruxelles nebo e-mailem: MARKT-RETAIL@ec.europa.eu [1] KOM (2007) 724 „Jednotný trh pro Evropu ve 21. století“. [2] Odvětví obchodu zahrnuje 3 700 000 malých a středních podniků oproti 2 300 000 malých a středních podniků v průmyslu, tj. o 63 % více. Eurostat, SBS, 2005 a 2007. Klíčový prvek evropské politiky ve prospěch malých a středních podniků představuje iniciativa „Small Business Act“ pro Evropu (KOM (2008)394 v konečném znění). [3] Představuje přibližně polovinu celkového objemu maloobchodního prodeje. Euromonitor International 2007. [4] Vysvětlivky k analýzám, na které tato zpráva odkazuje, jsou uvedeny v pracovním dokumentu útvarů Komise o obchodu a distribuci v rámci vnitřního trhu, červen 2010. [5] KOM (2010) 2020 „EVROPA 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ [6] Eurostat News release 77/2009, 28 May 2009, Living Conditions in the EU. [7] Průzkum agentury IPSOS na téma spokojenosti spotřebitelů provedený pro Evropskou komisi, 2008. [8] Euromonitor International 2007. [9] Rozdíly cen potravin v EU viz zejména sdělení Komise „Lepší fungování potravinového řetězce v Evropě“, KOM(2009)591. [10] IMS Health, listopad 2009. [11] Eurostat, Stručná statistika, 50/2009. [12] Viz výše zmíněné sdělení Komise KOM(2009)591 v konečném znění. [13] UFC-Que Choisir, 3. dubna 2008 a zpráva Komise o hospodářské soutěži ve Spojeném království, 30. dubna 2008. [14] Směrnice 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu. [15] Pracovní dokument generálního ředitelství pro regionální politiku, Evropská komise, „Území se zvláštními zeměpisnými charakteristikami“, č. 02/2009. [16] Směrnice 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy. Viz také návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o poskytování informací o potravinách spotřebitelům KOM(2008)40 v konečném znění. [17] Směrnice 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách. [18] Zelená kniha o obchodní komunikaci na vnitřním trhu KOM(1996)192 v konečném znění. [19] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Ceny potravin v Evropě KOM/2008/0821 v konečném znění. [20] V souladu s návrhem formulovaným ve sdělení Komise „Lepší fungování potravinového řetězce v Evropě“ KOM(2009)591 v konečném znění. [21] Eurostat, průzkum věnovaný pracovní síle, 2007. [22] Maloobchodní fórum založené Evropskou komisí v roce 2009 má za cíl snižovat ekologický dopad a šířit správné postupy v oblasti životního prostředí v dodavatelském řetězci obchodu.