CS Úřední věstník Evropské unie C 48/87

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Vztahy mezi EU a Kanadou (stanovisko z vlastní iniciativy)

2011/C 48/16

Zpravodaj: pan RODRÍGUEZ GARCÍA-CARO

Dne 26. února 2009 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Vztahy mezi EU a Kanadou.

Specializovaná sekce Vnější vztahy, kterou Výbor pověřil přípravou prací na toto téma, přijala stanovisko dne 3. září 2010.

Na 465. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 15. a 16. září 2010 (jednání dne 16. září), Evropský hospodářský a sociální výbor přijal jednomyslně následující stanovisko.

1. Závěry a doporučení

1.1 Evropská a kanadská občanská společnost sdílí společné hodnoty, včetně hodnot ekonomických, které živí jejich společenskou identitu v 21. století. Společné sdílení těchto zásad může Evropské unii i Kanadě, a tím pádem i mezinárodnímu společenství obecně, přinést přidanou hodnotu.

1.2 Proto musí být Kanada pro EU důležitým partnerem. Stávající vztahy jsou přiměřené, ačkoliv je možné je kvalifikovat jako nesmělé. V tomto smyslu EHSV s uspokojením vítá zahájení jednání o Všeobecné hospodářské a obchodní dohodě. Tato dohoda vzbuzuje velká očekávání nejen vzhledem k budoucnosti vztahů EU-Kanada, ale vzhledem k transatlantickým vztahům. Nezapomínejme, že Spojené státy i Kanada jsou společně s Mexikem signatáři NAFTA a Kanada může v této souvislosti být vstupní branou na velice významný trh USA.

1.3 EHSV s uspokojením vítá výsledky nedávného summitu EU-Kanada, který se konal 6. května 2010. Pokud jde o rozdíly v udělování víz, EHSV s potěšením kvituje, že se lídři zavázali tuto otázku řešit, a domnívá se, že kanadský záměr revidovat svoji azylovou politiku by měl pozitivním způsobem napomoci k udělování víz všem občanům EU v režimu plné reciprocity.

1.4 EHSV se domnívá, že začlenění konkrétních způsobů zapojení a vyjádření souhlasu provincií, teritorií a občanské společnosti do jednání bude mít obrovský význam pro úspěšné provedení této dohody. Otevírání trhů s veřejnými zakázkami je jedním z hlavních bodů zájmu EU. Kanadské provincie mají v této oblasti rozsáhlé pravomoci, a proto musejí jednání také v tomto bodě probíhat za jejich účasti. Vzhledem k rozdílným názorům různých socioekonomických aktérů na tuto problematiku se EHSV domnívá, že v této otázce bude aktivní účast sociálních partnerů na jednáních nepostradatelná.

1.5 EHSV se vyslovuje pro to, aby do tohoto procesu vstoupil Evropský parlament – monitoroval jednání a informoval se o nich –, a to nejen pouhým odsouhlasením a ratifikací konečné verze, jak to předpokládá Lisabonská smlouva.

1.6 Bylo by vhodné, aby po uzavření dohody vykonával Smíšený výbor EU-Kanada pro spolupráci podobné funkce jako Transatlantická hospodářská rada, která existuje mezi EU a USA, a jeho cílem by mimo jiné bylo umožňovat postup na cestě ke sblížení právních předpisů EU a Kanady.

1.7 EU musí vyjednat ambiciózní dohodu pokrývající všechny aspekty obchodních vztahů mezi ní a Kanadou, včetně veřejných zakázek. V tomto smyslu je zvláště důležité okamžitě řešit skutečné překážky, které stojí před podniky, a to harmonizací předpisů a odstraněním neobchodních překážek.

1.8 V dohodě musejí zůstat zohledněny i aspekty životního prostředí a udržitelného rozvoje.

1.9 EHSV je toho názoru, že EU ani Kanada si nemohou nechat ujít šanci na posílení svých vztahů, což přinese užitek společnosti na obou stranách. Proto by bylo vhodné, aby obě strany udržovaly permanentní dialog se zástupci organizované občanské společnosti, a to nejen během jednání, ale za účelem monitorování aplikace a výsledků budoucí dohody s cílem postupně ji vylepšovat.

1.10 EHSV navrhuje, aby se v rámci této dohody vytvořil smíšený poradní orgán organizované občanské společnosti EU a Kanady. Tento orgán by vykonával poradní funkci pro společný orgán, jenž by byl vytvořen coby hlavní politický řídící prvek této dohody, a mohl by vydávat stanoviska ke konzultacím vyžádaným společným orgánem k tématům vymezeným v dohodě. Poradní výbor by se mohl utvořit podle vzoru jiných smíšených poradních výborů občanské společnosti, jejichž nejčerstvějším příkladem je smíšený poradní výbor, jenž je součástí dohody o přidružení mezi EU a Střední Amerikou z roku 2010.

2. Úvod

2.1 Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) podrobil vztahy mezi Evropskou unií a Kanadou analýze již v roce 1996 (1). Od té doby došlo k řadě událostí, díky nimž jsou okolnosti vývoje těchto vztahů v současnosti jiné, a vyvstala proto oprávněná potřeba vypracovat toto stanovisko.

2.2 Evropská a kanadská občanská společnost sdílí společné hodnoty, které živí jejich společenskou identitu v 21. století. Společné sdílení těchto zásad může Evropské unii i Kanadě, a tím pádem i mezinárodnímu společenství obecně, přinést přidanou hodnotu v otázkách, jako je ekonomika, politika v oblasti životního prostředí, bezpečnost, přistěhovalectví apod. Navíc by byla žádoucí vyšší míra spolupráce na mnohostranné úrovni v oblastech, jako jsou správa ekonomických záležitostí, změna klimatu a řešení sporů.

2.3 V této souvislosti panuje v mnoha odvětvích obou ekonomik vysoká míra komplementarity a obě oblasti sdílejí společné ekonomické hodnoty, které by umožnily vznik dohody. V tomto duchu se v Praze dne 6. května 2009 konal summit EU a Kanady, jehož hlavním výsledkem bylo zahájení jednání o Všeobecné hospodářské a obchodní dohodě (CETA, podle zkratky v angličtině) mezi oběma stranami.

2.4 EHSV tuto hodnotí uspokojivě zahájení jednání o dohodě a doufá, že tato dohoda bude znamenat počátek nové etapy vztahů mezi EU a Kanadou a podnítí spolupráci, z níž budou mít obě strany užitek. Stejně tak bude jasným vzkazem mezinárodnímu společenství, že jak EU, tak Kanada odmítají protekcionismus v těchto dobách hospodářské a finanční krize. Navíc se tato snaha o posílení transatlantických vztahů bez plné účasti Kanady neobejde.

2.5 Zajímavým faktem je, že jakmile bude tato dohoda uzavřena, bude první obchodní dohodou z poslední doby mezi skupinou členských zemí patřících převážně do OECD, které jsou všechny stejně citlivé na problematiku hospodářského růstu a vytváření pracovních míst. V tomto smyslu se očekává, že se stane pevným základem pro oblast udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje i pro oblast konzultací s občanskou společností a dohledu nad prováděním obchodní dohody.

3. Občanská společnost v Kanadě

3.1 Kanadský systém konzultací občanské společnosti se od toho evropského liší. Občanskou společnost konzultují podle daného účelu parlamentní výbory i ministři federální vlády. Musejí tak činit povinně v rámci kanadských parlamentních postupů a musejí prokázat, že daná konzultace skutečně proběhla. Konzultace občanské společnosti na úrovni provincií je také rozšířenou praxí.

3.2 Přibližně 4,6 milionu (2) pracovníků v Kanadě jsou členy nějaké odborové organizace, což představuje 26,1 % všech pracujících. Přestože odborová členská základna vzrostla za posledních deset let o více než půl milionu pracovníků – kvůli úměrnému zvýšení počtu pracovních míst – nedoznalo procentní zastoupení odborářů příliš změn a bylo v tomto období přibližně na stejné úrovni.

3.3 Hlavním celostátním představitelem odborového hnutí je Kanadský kongres práce (3). Mezi členy Kanadského kongresu práce, který tvoří dvanáct provinčních a teritoriálních federací a 136 rad práce zastupujících asi tři miliony odborářů, patří většina celostátních odborů v Kanadě. Jeho posláním je zajistit, aby platy a pracovní podmínky byly na přijatelnější úrovni, aby se zkvalitnily předpisy upravující zdraví a bezpečnost, existoval spravedlivý daňový režim a sociální programy, které by obsahovaly služby péče o děti, zdravotní pojištění a důchody. Vyzývá také ke zlepšování programů odborné přípravy a tvorby pracovních míst.

3.4 Hlavní podnikatelskou organizací v zemi je Kanadská rada podnikatelů (4). Tvoří ji asi 150 členů delegovaných hlavními kanadskými podniky a uznávaní podnikatelé ze všech výrobních sektorů. Hlavním cílem této organizace je propagovat postoje podnikatelů na třech úrovních: kanadské, severoamerické a celosvětové. V Kanadě se její práce zaměřuje na vnitrostátní otázky, jako je měnová a fiskální politika, životní prostředí, konkurenceschopnost, právo obchodních společností a legislativa. V Severní Americe se orientuje především na hospodářskou provázanost Spojených států a Kanady a Dohodu o severoamerické zóně volného obchodu (NAFTA). Na celosvětové úrovni se její činnost zaměřuje na otázky mezinárodního zdanění, obchodu, investic a rozvojové politiky, bilaterálních a multilaterálních vztahů.

3.5 Dále je to Kanadská federace nezávislých podniků (5), která má na celostátní úrovni na 105 000 členů ze všech odvětví a jejímž cílem je zastupovat MSP na federální, provinční i teritoriální úrovni. Existuje zde také Kanadská obchodní komora (6), což je organizace s velkým celostátním vlivem.

3.6 Pokud jde o spotřebitele, je asi nejreprezentativnější organizací Sdružení kanadských spotřebitelů (7), jehož hlavním cílem je informovat spotřebitele (8) a předávat jejich vzkazy vládě a podnikům při řešení spotřebitelských sporů.

3.7 V Kanadě působí také několik sdružení zemědělců. Největším z nich je Kanadská agrární federace (9), která má přes 200 000 členů. Kanadská agrární federace byla založena v roce 1935 s cílem sjednotit hlasy vyjadřující postoje jednotlivých kanadských zemědělců. Jedná se o zastřešující organizaci, která zastupuje provinční organizace a celostátní seskupení výrobců. Hájí zájmy kanadského zemědělství a zemědělsko-potravinářského odvětví.

3.8 Odvětví rybolovu zastupuje především Kanadská rada pro rybolov (10). Reprezentuje odvětví rybolovu na celostátní úrovni a má na 100 členů – podniků, které zpracovávají většinu kanadské produkce ryb a mořských produktů.

4. Nový impulz pro vztahy mezi EU a Kanadou: hospodářská výměna a politické vztahy

4.1 Kanada je čtrnáctou nejsilnější ekonomikou světa a její HDP činí 1,51 (11) bil. USD. Hlavním odvětvím kanadské ekonomiky jsou služby, které v roce 2008 představovaly více než 69,6 % (12) HDP a zaměstnávaly asi tři čtvrtiny kanadské ekonomicky aktivní populace (13).

4.2 Odhad její obchodní bilance v roce 2009 se pohybuje v deficitu – 34, 309 mld. USD oproti přebytku z roku 2008, který činil 7, 606 miliard. Hlavní exportní komoditou jsou: automobily a automobilové komponenty, průmyslové stroje, letadla, telekomunikační zařízení, chemické výrobky, plasty a hnojiva. Podle společného dokumentu EU-Kanada z března roku 2009 se jedno pracovní místo z pěti týká obchodu.

4.3 Formální vztahy mezi EU a Kanadou sahají do roku 1959, kdy byla podepsána dohoda o spolupráci na mírovém využití jaderné energie. Od té doby došlo mezi oběma stranami k podpisu řady dohod a deklarací. V souladu s novou transatlantickou agendou, podepsanou v roce 1995 se Spojenými státy, přijal summit EU-Kanada v prosinci 1996 politickou deklaraci a akční plán, které měly dva cíle – rozvíjet dvoustranné politické a ekonomické vztahy a podporovat spolupráci v mnohostranných otázkách. Tento plán také počítal s konáním summitů každých šest měsíců, jejichž cílem má být revize a další rozvoj bilaterálních vztahů.

4.4 Kanada a EU mají velmi významné hospodářské vztahy. V roce 2009 se objem obchodu se zbožím mezi oběma stranami pohyboval kolem 40,2 mld. EUR (14) a s obchodními službami (mimo veřejné služby) na úrovni 18,8 mld. V posledních letech byl vývoj navíc velmi pozitivní, neboť mezi lety 2000 a 2009 se vývoz zboží z EU do Kanady zvýšil z 21,1 na 22,4 mld., zatímco dovoz zboží z Kanady do EU se ve stejném období snížil z 19 na 17,8 mld. Přebytek obchodu se zbožím na straně EU se tak v posledních deseti letech zvýšil z 2,1 na 4,7 mld. EUR. Hlavní vývozní artikly EU do Kanady tvoří léčiva, motorová vozidla a letecké motory. Hlavními vývozními artikly z Kanady do EU jsou naopak letadla, diamanty, železná ruda, léčiva a uran. V roce 2009 byl přebytek obchodu se službami ve prospěch EU a činil 2,5 mld. EUR.

4.5 Jedním z hlavních zájmů EU v ekonomické oblasti je liberalizace trhu s veřejnými zakázkami. Zatímco kanadské podniky mají k evropským veřejným zakázkám volný přístup, a to díky tomu že Kanada i EU jsou signatáři Dohody o vládních zakázkách (GPA, 1994) Světové obchodní organizace (WTO), evropské podniky obdobného zacházení v Kanadě nepožívají. Provincie mají pravomoci v oblastech, jako je energetika, životní prostředí, doprava a zdravotnictví. Z toho jasně plyne význam jejich zapojení do vyjednávání, aby mohlo být dosaženo uspokojivé a pro EU hospodářsky prospěšné dohody. Na začátku letošního roku podepsala Kanada obchodní dohodu se Spojenými státy, v níž otevřela své trhy veřejných zakázek na subregionální úrovni. Kanada vydala tento návrh v reakci na protekcionistická opatření typu „Buy America“, která zavedly Spojené státy s cílem stimulovat ekonomiku. Tato dohoda je důkazem vůle provincií k otevření jejich trhů s veřejnými zakázkami mezinárodní konkurenci.

4.6 Minulost bilaterálních vztahů mezi EU a Kanadou se opírá především o tyto nástroje:

— Rámcová dohoda o hospodářské a obchodní spolupráci z roku 1976.

— Transatlantická deklarace z roku 1990, kterou se vytváří institucionální rámec pro summity EU-Kanada a pro ministerské schůzky.

— Akční plán a politická deklarace o vztazích EU-Kanada z roku 1996, která obsahuje tři základní kapitoly: hospodářské a obchodní vztahy, vnější politika, bezpečnost a nadnárodní věci.

— Summit v Ottawě z března 2004 znamenal přijetí nové agendy partnerství, která vzájemné vztahy otevřela novým, dosud neprobádaným oblastem (mezinárodní koordinace, společná účast na mírových misích, rozvojová spolupráce, spolupráce v oblasti vědy, justice a zahraniční věci atp.) a schválení rámce pro jednání o dohodě o posílení obchodu a investic (TIEA).

4.7 Obecně lze poznamenat, že vztahy Kanady a EU jsou vynikající. Hlavní politické třecí plochy mezi Kanadou a EU představují otázky Arktidy, zákaz obchodování s produkty z tuleňů v Evropě a vízové požadavky Kanady vůči některým členským státům EU.

Na jedné straně vyvolává blížící se otevření plavebních tras v Severním ledovém oceánu řadu otázek souvisejících se svrchovaností vzhledem k tomu, že se dosud neuvažovalo o možnosti tuto oblast využívat ke komerčním účelům. Odhaduje se, že by se v této oblasti mohlo nacházet 20 % světových zásob ropy a zemního plynu a mohly by tudy probíhat velice atraktivní alternativní obchodní trasy. Absence mnohostranných právních předpisů či úpravy je věcí, která se bude muset řešit ve střednědobém výhledu, před tím, než dojde k nesrovnalostem či sporům o svrchovanost nad tímto územím. V prosinci 2009 stanovila Rada EU tři hlavní cíle politiky EU pro arktickou oblast: 1) ochrana a uchování Arktidy v souladu se zájmy jejích obyvatel, 2) podpora udržitelného využití zdrojů a 3) přispívání k posílené mnohostranné správě Arktidy na základě úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (angl. zkratka UNCLOS).

Na straně druhé požaduje Kanada od občanů České republiky, Rumunska a Bulharska víza s tvrzením, že ze strany občanů těchto zemí dochází ke zneužívání žádostí o azyl. Vzhledem k tomu, že vízová politika EU je založena na reciprocitě, je naléhavě nutné najít řešení ještě před tím, než bude EU povinována přikročit k opatřením tohoto typu. Bulharsko a Rumunsko usilují o splnění kritérií stanovených Kanadou pro osvobození od vízové povinnosti. Pokud jde o Českou republiku, nestanovila Kanada dosud konkrétní opatření vedoucí k odstranění vízové povinnosti. Své konání Kanada zdůvodňuje nutností ochrany před falešnými žádostmi o azyl. V současné době vypracovává reformu právních předpisů, ale bude chvíli trvat, než bude předložena parlamentu.

4.8 V tomto smyslu EHSV s uspokojením vítá výsledky nedávného summitu EU-Kanada, který se konal 6. května 2010, na němž se lídři zavázali tuto otázku řešit, a domnívá se, že kanadský záměr revidovat svoji azylovou politiku by měl pozitivním způsobem napomoci v otázce víz pro všechny občany EU.

5. Hodnocení Všeobecné hospodářské a obchodní dohody mezi EU a Kanadou

5.1 Dne 6. května 2009 se v Praze konal summit EU a Kanady, na němž bylo rozhodnuto o zahájení jednání, jejichž cílem je dosažení Všeobecné hospodářské a obchodní dohody.

5.2 V jedné studii o nákladech a přínosech užšího hospodářského partnerství mezi EU a Kanadou, kterou realizovala EU spolu s Kanadou, se dochází k závěru, že by pro obě strany bylo velkým přínosem, kdyby se eliminovala cla, liberalizoval obchod se službami a zmenšily některé necelní překážky u zboží a investic.

5.3 Podle této studie jsou nejvhodnější okruhy pro tuto dohodu obchod se zbožím, zdravotnické a fytosanitární otázky, technické překážky obchodu, usnadňování obchodu, celní postupy, přeshraniční obchod se službami, investice, veřejné zakázky, spolupráce v oblasti právních předpisů, duševní vlastnictví, pohyb osob, politika hospodářské soutěže, institucionální závazky a řešení sporů, jakož i udržitelný rozvoj. Netarifní obchodní překážky a regulace jsou z těch nejdůležitějších otázek, které budou předmětem vyjednávání.

5.4 Liberalizace obchodu se zbožím a službami mezi oběma stranami by mohla představovat potenciální navýšení dvoustranných obchodních toků o 20 %. Navíc se odhaduje, že do sedmi let od vstupu dohody s těmito charakteristikami v platnost by nárůst reálných příjmů u EU činil 11,6 mld. EUR a u Kanady dalších 8,2 mld. Celkový objem vývozu z EU do Kanady by se do roku 2014 zvýšil o 24, 3 %, neboli 17 mld. EUR, zatímco kanadský vývoz by narostl o 20,6 %, čili 8,6 mld. EUR.

5.5 Studie naznačuje, že existuje prostor pro rozšíření součinnosti prostřednictvím spolupráce v oblasti vědy a techniky pomocí společného programu výzkumu, zejména ve strategických oblastech, jako je energetika a životní prostředí, čisté uhlí a zachycování a skladování uhlíku, bioenergetika, výroba elektřiny a inteligentní elektrické sítě.

5.6 Další oblasti, kde by se v rámci této dohody mohla zvýšit míra spolupráce, jsou mimo jiné bezpečnost, otázky sociálního zabezpečení, systém spolupráce na zrovnoprávnění kvalifikací a spolupráce v rámci Organizace pro rybolov v severozápadním Atlantiku.

5.7 Z obchodního hlediska se zdá, že celní otázky nejsou v rámci jednání zdrojem žádných problémů. Významným aspektem jednání bude harmonizace právních předpisů, jelikož zaměření hospodářství na služby a zahraniční investice zvyšuje význam regulačního rámce více než kdy jindy. Avšak systém zákonodárných pravomocí sdílených mezi federálním státem, provinciemi a teritorii by v tomto smyslu mohl znamenat překážku v jednání o této dohodě.

5.8 V tomto smyslu se provinciím výjimečně umožnila přímá účast na procesu vyjednávání. EU tento přístup podporuje. Osobou odpovědnou za vyjednávání je zástupce federální vlády, ovšem v oblasti sdílených či výlučných pravomocí může docházet k rozporům mezi provinciemi i mezi nimi a federální vládou.

5.9 Kanada nedisponuje skutečným jednotným trhem. Federální vláda i provincie chápou nutnost vytvořit vnitřní trh, ale v současnosti je tu pouze silná politická vůle. Světová hospodářská krize však nutí Kanadu k uzavření dohody co nejdříve, aby mohla všestranně rozvíjet své vnější trhy i mimo území Spojených států.

5.10 Pokud jde o nejcitlivější odvětví, je nejspornějším místem v oblasti obchodu mezi EU a Kanadou automobilový průmysl. V oblasti rybolovu naopak panují dobré vztahy a nebude tedy dominantním tématem jednání. V oblasti energetiky hodlá EU diverzifikovat své dodavatele energií. V této souvislosti se navrhuje uzavření zvláštní dohody o energetice, nicméně zatím se jedná pouze o návrh. Mezi další odvětví, v nichž evropské podniky zaznamenávají při obchodním styku obtíže, jsou letecký průmysl, bankovnictví a veřejné zakázky. EU a Kanada se také liší v pojetí zeměpisných označení a zemědělských otázkách.

5.11 Z hlediska životního prostředí ještě musejí federální a provinční vlády zaujmout společné stanovisko, zejména pokud jde o emise skleníkových plynů. Mezi provinciemi panují různé názory: zatímco Québec, Ontario, Britská Kolumbie a Manitoba jsou součástí Západní iniciativy pro klima a disponují opatřeními, jejich cílem je zmírnění klimatické změny a adaptace na ni, Alberta a Newfoundland, jejichž ekonomiky silně závisejí na produkci ropy, se na této iniciativě podílet nechtějí. Tato záležitost stále není dořešena a je nepravděpodobné, že se v této části vyjednávání podaří dosáhnout nějaké závazné dohody v tomto ohledu, což by za žádných okolností nemělo vyústit v přijímání postojů vytvářejících nevýhodné podmínky pro evropské podniky z hlediska konkurenceschopnosti. Kanada se nicméně zavázala investovat do technologií pro výrobu čisté energie a do bilaterální spolupráce v oblasti jaderné energetické strategie.

6. Postoje občanské společnosti ve vztahu k dohodě mezi EU a Kanadou

6.1 Zaměstnavatelé

6.1.1 Evropští zaměstnavatelé (BUSINESSEUROPE) požadují odstranění celních i necelních překážek, aniž by došlo k vyloučení nějaké celní položky; mnohem větší přístup k veřejným zakázkám na všech úrovních (celostátní i územní); závazek ke sbližování norem v prioritních odvětvích; posílení ochrany duševního vlastnictví (včetně ochrany označení původu, zejména u alkoholických nápojů); mechanismus pro řešení sporů; a větší pracovní mobilitu včetně vzájemného uznávání kvalifikací firemních zaměstnanců a jistých profesí např. zdravotních sester či advokátů.

6.1.2 Dohoda otevírá dveře novým obchodním příležitostem mezi dvěma společníky, kteří jsou na podobné úrovni rozvoje a mají podobné záměry v oblasti obchodní politiky. Prosperita přichází v úzké návaznosti na hospodářskou politiku, kterou inspirovala obchodní liberalizace a lákání přímých zahraničních investic. Nyní je důležitější než kdy předtím zachovat otevřenost trhů, neboť jde o významný podnět k hospodářské soutěži, inovacím a růstu.

6.1.3 Podnikatelská sféra je přesvědčena o tom, že silnější pozici při řízení mezinárodního obchodu mají mnohostranná obchodní pravidla, ale také věří, že pomocí ambicióznějších bilaterálních dohod umožňujících rychlejší postup při odstraňování obchodních překážek, zejména těch necelních, ale i v rámci obchodu se službami a investic, je možné jít ještě dále.

6.1.4 Ambiciózní a podrobná dohoda mezi EU a Kanadou bude mít příznivý vliv na posílení hospodářských vztahů obou stran, které v posledních letech nabývají na intenzitě nejen kvůli vývozu, ale i komplexnějším hospodářským operacím v odvětví služeb a v oblasti usazování podniků.

6.1.5 Dohoda bude impulzem ke zvýšení oboustranných ekonomických a obchodních toků. Vyjednávání by mělo být vedeno ideou vytváření obchodních příležitostí v odvětvích, v nichž podniky vykazují značnou schopnost být konkurenceschopné na globálním trhu, jako jsou např. energetika, zejména sektor obnovitelných zdrojů, správa infrastruktury, finanční služby, stavebnictví, ekologické služby a technologie či telekomunikace.

6.1.6 Obecným cílem je vytváření více příležitostí s menším počtem překážek, čili nabízení nových obchodních příležitostí podnikům odstraňováním překážek pro vývoz zboží, služeb a kapitálu.

6.1.7 Dohoda rozhodným způsobem přispěje k vyšší míře integrace ekonomik Evropské unie a Kanady, a tím pomocí expanze obchodních a investičních toků podpoří hospodářskou obnovu obou stran v dobách krize.

6.1.8 Mezinárodní obchod může a musí hrát výraznou roli motoru růstu a rozvoje na globální úrovni, a proto se musí obchodní politika otevíráním trhů významně podílet na hospodářské politice EU.

6.2 Odbory

6.2.1 Evropské a mezinárodní odbory (EPSU, EKOS, ITUC) formulovaly svá doporučení týkající se práv zaměstnanců a plnění základních pracovních úmluv MOP č. 98 (o kolektivním vyjednávání), č. 138 (o nejnižším věku), č. 94 (o pracovních ustanoveních ve smlouvách o veřejných zakázkách) a č. 29 (o nucené práci), jakož i dalších aspektů důstojné práce. Požadují, aby si obě strany zasílaly pravidelné zprávy o postupu provádění uvedených závazků. V tomto smyslu připomínají, že Kanadský kongres práce často podává k MOP stížnosti na nedodržování pracovních úmluv v Kanadě na provinční úrovni. Ačkoliv federální zákony zaručují zaměstnancům právo odborově se organizovat, různé právní režimy v provinciích ve skutečnosti omezují odborová práva po celé zemi, a tím vyvolávají kritiku MOP.

6.2.2 Obě strany se také musejí zavázat k respektování pokynů OECD týkajících se nadnárodních společností a Tripartitní deklarace o nadnárodních společnostech a sociální politice ILO a nesmějí snižovat pracovní standardy s cílem přilákat zahraniční investice.

6.2.3 Evropská konfederace odborových svazů si přeje, aby dohoda obsahovala podrobnou kapitolu o udržitelném rozvoji, včetně závazného mechanismu, který by zaručoval provádění základních pracovních úmluv.

6.2.4 EPSU naopak žádá, aby dohoda chránila existující a budoucí veřejné služby, a proto musí být zajištěna vnitrostátní regulace.

6.2.5 Co se týče kanadských odborů, Kanadský kongres práce důrazně podporuje využívání veřejných zakázek za účelem dosažení cílů v oblasti společenského, environmentálního a hospodářského rozvoje, a proto se staví proti otevírání veřejných zakázek státním společnostem (Crown Corporations) a vládám na nižší než federální úrovni.

6.2.6 Kanadský kongres práce je rovněž hluboce znepokojen tím, že případné spory mezi investory a státem související s jejich zájmy by mohly ohrozit veřejné služby a vnitrostátní regulaci, a také dopady nadměrné ochrany práv duševního vlastnictví, zejména co se týče cen farmaceutik.

6.2.7 Musí existovat závazný mechanismus, pomocí něhož budou moci organizace zaměstnavatelů a zaměstnanců na obou stranách vyžadovat vládní opatření.

6.2.8 Požaduje se zřízení Fóra pro obchod a udržitelný rozvoj, které bude vyváženou formou konzultovat zaměstnance, zaměstnavatele a ostatní organizace občanské společnosti. V současné době zastávají kanadské organizace práce názor, že v rámci konzultačního procesu je upřednostňováno podnikatelské hledisko.

6.2.9 Dále se vyžaduje existence pevných ustanovení o dodržování mnohostranných dohod v oblasti životního prostředí, včetně Kjótského protokolu. Odbory jsou toho názoru, že do této kapitoly by mělo být zahrnuto dodržování úmluv o lidských právech, včetně politických a občanských práv, neboť jde o velmi významnou součást sociálního rozměru udržitelného rozvoje.

6.3 Různé činnosti

6.3.1 Zástupci zemědělského sektoru požadují, aby vyjednavači EU zohlednili citlivé produkty v rámci této oblasti. Pokud jde o pravidla původu, doporučují, aby jako vzor posloužila dohoda s Jižní Koreou. Klíčové je odvětví mlékárenství a očekává se, že dohoda vytvoří pro evropské výrobce nové tržní příležitosti. V masném průmyslu jsou zájmy EU defenzivní a požadují se kvóty na vepřové maso, drůbeží maso, vejce a vaječné produkty. Toto odvětví má také velmi ofenzivní zájmy, a to u obilovin, zejména pšenice, a staví se proti zvyšování kvóty pro Kanadu. Bylo by také vhodné, kdyby kanadská vláda upozornila Světovou obchodní organizaci na to, který právní předpis by mohl být překážkou obchodu, aby výbor pro technické překážky obchodu mohl přezkoumat jeho kompatibilitu, což je případ kanadského zákona C-32 o přísadách v tabákových výrobcích.

6.3.2 Pokud jde o vzdělávání a odbornou přípravu, EHSV připomíná, že možnosti spolupráce EU a Kanady v této oblasti uvádí již společná deklarace z listopadu 1990. V roce 2006 rozšířily EU a Kanada tuto dohodu o oblast terciárního vzdělávání, odborné přípravy a mládež na období 2006–2013. Jedná se tak o první bilaterální dohodu uzavřenou ze strany EU, která se týká spolupráce ve prospěch mládeže mimo oblast terciárního vzdělávání. Zdá se však, že na tuto dohodu nebylo vyčleněno dostatečné množství finančních prostředků. EHSV žádá řádné financování těchto opatření a stejně tak i finanční pomoc pro četné sociální pracovníky, kteří v EU pracují s dětmi a mládeží a kteří by byli připraveni podílet se na výměnách zkušeností a společné činnosti s podobnými organizacemi v Kanadě.

7. Postoj Evropského hospodářského a sociálního výboru k Všeobecné hospodářské a obchodní dohodě

7.1 EHSV podporuje růst a liberalizaci obchodní výměny a v tomto smyslu s potěšením kvituje zahájení jednání o dohodě EU-Kanada, i když lituje neúspěchu jednání z Dohá, a připomíná, že dává přednost vícestranné cestě a odmítá obchodní protekcionismus.

7.2 EHSV vítá každé opatření k řešení těch několika málo třecích ploch, které ještě existují v bilaterálních otázkách (přístup k Arktidě, víza, obchod s produkty z tuleňů), a připomíná význam této dohody pro zintenzivnění výměny mezi EU a celou severní Amerikou v rámci NAFTA. V této souvislosti doporučuje, aby byl zajištěn dostatečný monitoring Evropského parlamentu ve všech fázích jednání o dohodě, což usnadní její pozdější schvalování ze strany této instituce.

7.3 EHSV vyjadřuje spokojenost nad výbornými vztahy mezi EU a Kanadou a obě strany vyzývá, aby tyto vztahy sloužily k posilování vícestranných vazeb v politické oblasti, jimiž jsou zejména rozhodné kroky a konkrétní opatření k celosvětové hospodářské obnově, či jiné, jako např. nešíření jaderných zbraní, změna klimatu či společné zvládání krize (mírové mise, přírodní pohromy).

7.4 EHSV je neochvějným obráncem modelu evropského sociálního a občanského dialogu. Z toho klade zvláštní důraz na nutnost vyslechnout, zapojit a začlenit sociální partnery a organizovanou občanskou společnost do vyjednávacího procesu k této dohodě a do její následné aplikace.

7.5 EHSV je toho názoru, že by budoucí dohoda měla počítat s vytvořením smíšeného poradního výboru EU-Kanada tvořeného zástupci organizované občanské společnosti, jehož úkolem by bylo podporovat dialog a spolupráci v hospodářských, sociálních a environmentálních aspektech vztahů EU a Kanady, které vyvstanou při aplikaci této dohody. Vzhledem k neexistenci institucionálního protějšku na kanadské straně, který by reprezentoval organizovanou občanskou společnost, navrhuje EHSV prozkoumat společně s organizacemi kanadské občanské společnosti, jak nejlépe nastavit složení zástupců v tomto budoucím výboru.

V Bruselu dne 16. září 2010. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) Stanovisko EXT/142 Vztahy mezi Evropskou unií a Kanadou, Brusel, 27. listopadu 1996.

(2) Labour Force Survey 2008, kanadská statistika.

(3) http://canadianlabour.ca.

(4) http://www.ceocouncil.ca/en/.

(5) http://www.cfib.org.

(6) http://www.chamber.ca.

(7) http://www.consumer.ca.

(8) Mezi další sdružení spotřebitelů v Kanadě patří: Výbor kanadských spotřebitelů, Společnost podnikových odběratelů Kanady, Spotřebitelská volba a Unie spotřebitelů.

(9) http://www.cfa-fca.ca/pages/home.php.

(10) http://www.fisheriescouncil.ca/.

(11) Odhad za rok 2009 je 1,3 a v roce 2008 1,4. MMF. World Economic Outlook Database. říjen 2009.

(12) https://www.cia.gov/library/publications/the-world-factbook/geos/ca.html.

(13) Zdroj: Španělský institut zahraničního obchodu - ICEX.

(14) Eurostat.