CS    CS CS 
 
CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 23.7.2009 
KOM(2009) 378 v kone čném znění 
  
ZPRÁVA KOMISE RAD Ě, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
o uplatňování a ú činnosti sm ěrnice EIA  
(směrnice 85/337/EHS ve zn ění směrnic 97/11/ES a 2003/35/ES) 
 
CS 2   CS ZPRÁVA KOMISE RAD Ě, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
o uplatňování a ú činnosti sm ěrnice EIA  
(směrnice 85/337/EHS ve zn ění směrnic 97/11/ES a 2003/35/ES) 
1. P OLITICKÝ A PRÁVNÍ RÁMEC  
Cílem této zprávy je p řezkoumat uplat ňování a účinnost sm ěrnice Rady 85/337/EHS1 
o posuzování vliv ů některých ve řejných a soukromých zám ěrů na životní prost ředí, 
ve znění směrnic 97/11/ES2 a 2003/35/ES3 (dále jen sm ěrnice o posuzování vliv ů na 
životní prost ředí (Environmental  Impact Assessment – EIA) – „sm ěrnice EIA“) 
v Evropské unii (EU).  
Směrnice EIA byla již v minulosti p ředmětem podobných pravidelných zpráv, které 
vycházely z článku 11 sm ěrnice.  Na základ ě těchto zpráv byla sm ěrnice EIA v roce 
1997 pozm ěněna. Směrnicí 97/11/ES se rozší řila oblast p ůsobnosti, posílily se 
jednotlivé fáze řízení a za členily se zm ěny stanovené Úmluvou OSN/EHK o 
posuzování vliv ů na životní prost ředí přesahujících hranice stát ů, uzavřenou v Espoo. 
Poté, co Spole čenství v červnu 1998 podepsalo Aarhuskou úmluvu o p řístupu 
k informacím, ú časti veřejnosti na rozhodování a p řístupu k právní ochran ě 
v záležitostech životního prost ředí, bylo zapot řebí uvést právní p ředpisy Spole čenství 
do souladu s touto úmluvou. Sm ěrnice EIA proto byla pozm ěněna směrnicí 
2003/35/ES s cílem uvést ustanovení o ú časti veřejnosti do souladu s Aarhuskou 
úmluvou.  
Směrnice je zam ěřená na ochranu životního prost ředí a kvality života, p řičemž 
zároveň zajišťuje sbližování vnitros tátních právních p ředpisů v oblasti posuzování 
vlivů veřejných a soukromých zám ěrů na životní prost ředí. Je klí čovým nástrojem 
integrace v oblasti životního prost ředí, vztahuje se na širokou škálu zám ěrů a 
zajišťuje jejich udržitelnost z hlediska životního prost ředí. Způsoby dosažení tohoto 
cíle jsou stanoveny v čl. 2 odst. 1 sm ěrnice, v n ěm ž  s e  u v á d í ,  ž e  p řed vydáním 
povolení n ěkteré veřejné a soukromé zám ěry, které mohou mít významný vliv na 
životní prost ředí mimo jiné v d ůsledku své povahy, rozsahu nebo umíst ění, podléhají 
požadavku získat povolení a posouzení z hlediska jejich vliv ů. Směrnice harmonizuje 
zásady posuzování vliv ů na životní prost ředí zavedením minimálních požadavk ů, 
které se týkají zejména druhu zám ěrů, které by m ěly podléhat posouzení, a dále 
hlavních povinností oznamovatel ů, obsahu posouzení a ú časti příslušných orgán ů a 
veřejnosti.  
Všechny členské státy již p řijaly komplexní regula ční rámce. Ú činné a důsledné 
provádění směrnice ve všech členských státech však nadále z ůstává problémem. Ve 
                                                 
1 Ú ř. věst. L 175, 5.7. 1985, s. 40. 
2 Ú ř. věst. L 73, 14.3. 1997, s. 5. 
3 Ú ř. věst. L 156, 25.6.2003, s. 17. 
 
CS 3   CS snaze tento problém vy řešit se v této zpráv ě hodnotí 20 let provád ění směrnice. 
Hlavní zdroje použité p ři vypracování této zprávy jsou uvedeny v p říloze 1.  
Zpráva je p ředkládána ve správný okamžik, nebo ť: 
– od rozšíření EU v letech 2004 a 2007 se sm ěrnice začala uplatňovat ve 12 nových 
členských státech;  
– narůstají problémy v oblasti zm ěny klimatu a ubývání biologické rozmanitosti;  
– Evropský soudní dv ůr (ESD) vynesl d ůležitá rozhodnutí objas ňující některá 
ustanovení o posuzování vliv ů na životní prost ředí;  
– je zapotřebí vytvá řet součinnost mezi sm ěrnicí a úmluvou z Espoo, v četně 
Protokolu o strategickém posuzování vliv ů na životní prost ředí4;  
– směrnice EIA se považuje za potenciální nástroj budoucího postupu 
zjednodušení5, jehož cílem je ur čit případy překrývání, nedostatk ů a možnosti 
snížení regula ční a administrativní zát ěže, zejména s ohledem na p řeshraniční 
záměry (např. potrubí nebo elektrické kabely na mo řském dně).  
Zpráva ukazuje silné stránky sm ěrnice EIA, zd ůrazňuje hlavní oblas ti, které je t řeba 
vylepšit, a v relevantních p řípadech uvádí doporu čení. V záv ěru zprávy se zvažují 
přístupy k vylepšení sm ěrnice.  
2. S ILNÉ STRÁNKY SM ĚRNICE EIA 
2.1. Vytvo ření komplexních režim ů posuzování vliv ů na životní prost ředí ve všech 
členských státech 
Obecně lze říci, že provedení sm ěrnice EIA ve vnitrostátním právu členských stát ů a 
její uplatňování bylo p řevážně v souladu s cíli a požadavky sm ěrnice. V n ěkolika 
případech členské státy zavedly povinnosti p řesahující rámec minimálních 
požadavk ů směrnice. Týká se to klí čových fází posuzování vliv ů na životní prost ředí, 
jimiž jsou „screening“  (výběr záměru, který je t řeba posoudit) a „scoping“ 
(stanovení rozsahu posouzení) .  
– „Screening“  je součást postup ů posuzování vliv ů na životní prost ředí, v níž se 
zjišťuje, zda je posuzování vliv ů na životní prost ředí potřebné.  V některých 
členských státech je  posuzování vliv ů na životní prost ředí povinné v p řípadě 
některých druh ů záměrů uvedených v p říloze II nebo dalších kategorií zám ěrů 
(kromě těch, jež jsou uvedeny v p řílohách I a II).  
– „Scoping“  je fáze postup ů posuzování vliv ů na životní prost ředí, v níž se stanoví 
obsah a rozsah environmentálních informací, které jsou p ředkládány p říslušnému 
orgánu. P ředstavuje d ůležitý prvek každého p řiměřeného režimu posuzování vliv ů 
na životní prost ředí, nebo ť jejím prost řednictvím se zlepšuje kvalita posuzování 
vlivů na životní prost ředí. Mnohé členské státy p řekročily rámec minimálních 
požadavk ů směrnice, učinily stanovení rozsahu posouzení povinným a zárove ň 
během tohoto procesu zavedly možnost ve řejné konzultace. 
                                                 
4 Protokol byl schválen rozhodnutím 2008/871/ES, Ú ř. věst. L 308, 19.11.2008, s. 33. 
5 KOM(2009) 15. 
 
CS 4   CS 2.2. Zvýšení ú časti veřejnosti na rozhodovacím procesu   
Směrnice 2003/35/ES m ěla být provedena ve vnitrostátním právu členských stát ů do 
25. června 2005. Irsko bylo v dob ě vypracování zprávy jedinou zemí, která 
nedokončila provedení sm ěrnice do vnitrostátního práva. V této v ěci se očekává 
rozhodnutí ESD (v ěc C-427/07). Obecn ě převládá dojem, že zkušenosti získané p ři 
uplatňování nových ustanovení zavedených sm ěrnicí 2003/35/ES jsou stále ješt ě 
omezené. P ředběžné poznámky k provád ění těchto ustanovení, vycházející 
z dostupných informací, jsou uvedeny v p říloze 2. Hlavní záv ěry budou vyvozeny 
v rámci probíhajícího posouzení souladu vnitrostátních provád ěcích opatření. 
Většina členských stát ů uvedla, že zm ěnami zavedenými sm ěrnicí 2003/35/ES se 
zvyšuje ú čast veřejnosti na rozhodovacím procesu. Členské státy, které p řistoupily 
k EU v letech 2004 a 2007, navíc uvedly, že sm ěrnice EIA p římo přispěla ke 
konsolidaci demokratického vývoje zlepšením ú časti veřejnosti a transparentnosti 
rozhodovacího procesu. 
2.3. Up řesnění ustanovení sm ěrnice EIA Evropským soudním dvorem 
ESD zdůraznil, že sm ěrnice má širokou oblast p ůsobnosti a rozsáhlý ú čel a omezuje 
prostor členských stát ů pro vlastní uvážení. V ětšina rozhodnutí ESD se zam ěřuje na 
výběr záměru, který je t řeba posoudit, a na ro zhodnutí, zda je t řeba posouzení vliv ů 
na životní prost ředí provád ět. ESD rovn ěž poskytl výklad k n ěkterým kategoriím 
záměrů a pojmu „povolení“  a vyjasnil otázku dodate čných povolení.  Hlavní záv ěry 
z nedávných rozhodnutí jsou shrnuty v p říloze 3.  
2.4. Celkové p řínosy směrnice EIA 
Byly zjišt ěny dva hlavní p řínosy směrnice. Prvním z nich je, že posuzování vliv ů na 
životní prost ředí zajišťuje zohledn ění environmentálních otázek v co nej časnější fázi 
rozhodovacího procesu. Druhý p řínos spočívá v tom, že zapojením ve řejnosti 
zajišťuje postup ům posuzování vliv ů na životní prost ředí větší transparentnost 
rozhodování o environmentálních otázkách, a tím i jeho lepší p řijímání ze strany 
společnosti. Ačkoli většinu výhod posuzování vliv ů na životní prost ředí nelze 
vyjádřit v peněžitých hodnotách, existuje široká shoda názor ů o tom, že p řínosy 
provádění posuzování vliv ů na životní prost ředí převažují nad náklady na 
vypracování tohoto posouzení6
, což dokazují i dostupné studie.   
Ze zkušeností Komise p ři posuzování zám ěrů spolufinancovaných v rámci regionální 
politiky EU (zejména velkých zám ěrů) navíc vyplývá, že po mocí posuzování vliv ů 
na životní prost ředí se zlepšilo navrhování zám ěrů a rozhodovací proces (v četně 
účasti orgán ů působících v oblasti životního prost ředí a veřejnosti) a zohled ňování 
environmentálních otázek. 
Provádění směrnice rovn ěž vyvolalo dynamické procesy na vnitrostátní úrovni. 
Členské státy často překračovaly rámec minimálních požadavk ů směrnice a zavedly 
                                                 
6 Podíl náklad ů na vypracování posouzení vliv ů na životní prost ředí na celkových nákladech zám ěrů se 
zpravidla pohybuje od 0,1 % v p řípadě velkých zám ěrů do 1,0 % v p řípadě záměrů malých. Tyto 
náklady umož ňují první p řehled, nezohled ňují však další náklady (nap ř. pozdější změny, podávání 
zpráv, zpožd ění).  
 
CS 5   CS (na základ ě článku 176 Smlouvy o ES) p řísnější ustanovení, jejichž cílem bylo 
zajistit lepší ochranu životního prost ředí a větší transparentnost. Mnohé členské státy 
také vypracovaly vlastní pokyny ke sprá vné praxi a ke konkrétním kategoriím 
záměrů a souvisejícím témat ům. Tyto zkušenosti jednotlivých stát ů je možné sdílet 
v rámci celé EU. 
Z výše uvedeného lze vyvodit záv ěr, že hlavního cíle sm ěrnice EIA se poda řilo 
dosáhnout a že existuje hybná síla k posílení minimálních požadavk ů směrnice a 
k jejímu vylepšení. 
3. P ŘEDBĚŽNÉ OBLASTI SM ĚRNICE EIA,  KTERÉ JE T ŘEBA VYLEPŠIT  
Směrnice EIA se v pr ůběhu 20 let provád ění dále vyvíjela. Zárove ň vzrostl po čet 
právních p ředpisů EU a vznikly nové politiky. Je t řeba zajistit ú činné provád ění 
směrnice EIA v celé EU, ale zárove ň musí být ur čeny oblasti, v nichž jsou nezbytná 
zlepšení (jako nap ř. nedostatky v procesu provád ění, překrývání s jinými právními 
předpisy a nesrovnalosti ve vztahu k jiným politikám EU) a v p řípadě potřeby 
poskytnout doporu čení. 
3.1. Obavy týkající se fáze výb ěru záměru, který je t řeba posoudit 
Směrnice EIA poskytuje členským stát ům značný prostor, aby p řezkoumáním 
jednotlivých p řípadů a/nebo stanovením vnitrostátních prahových hodnot nebo 
kritérií rozhodly, zda je pro zám ěry uvedené v p říloze II pot řebné vykonat posouzení 
vlivů na životní prost ředí. Při stanovování t ěchto prahových hodnot nebo kritérií 
musí členské státy brát v úvahu odpovídající kritéria výb ěru uvedená v p říloze III. 
Toto ustanovení, vycházející ze zásady subsidiarity, m ělo za následek, že v rámci 
členských stát ů byly stanoveny prahové hodnoty a kritéria r ůzných druh ů a úrovní.  
Z procesu provád ění a z judikatury vyplývá, že členské státy p ři stanovení prahových 
hodnot často překračují svou míru svobody roz hodování tím, že zohled ňují pouze 
některá kritéria výb ěru uvedená v p říloze III nebo n ěkteré zám ěry předem z procesu 
vyloučí. Ačkoli je tento trend vzestupný, po čet posouzení vliv ů na životní prost ředí 
vykonaných v r ůzných členských státech se navíc zna čně liší (od mén ě než 100 až po 
5 000), a to dokonce i tehdy, srovnávají-li se členské státy podobné velikosti. Úrovn ě 
stanovených prahových hodnot mají jednozna čný vliv na po čet vykonaných 
posouzení vliv ů na životní prost ředí. Krom ě toho stále existuje n ěkolik případů, 
v nichž se nezohled ňují kumulativní ú činky, a zárove ň přetrvávají problémy 
v souvislosti s odstran ěním postup ů „rozdrobování zám ěrů“7, zejména v p řípadě 
velkých investi čních zám ěrů. Na základ ě těchto skute čností by mohlo dojít 
k ohrožení legitimity sm ěrnice a oslabení úsilí p ři zavádění společných norem 
v oblasti výb ěru záměru, který je t řeba posoudit. Mechanismus výb ěru záměru, který 
je třeba posoudit, by proto m ěl být zjednodušen a objasn ěn, například stanovením 
kritérií výb ěru uvedených v p říloze III a zavedením pr ahových hodnot, kritérií nebo 
                                                 
7 Postup rozd ělování zám ěrů na dvě nebo více samostatných jednotek tak, aby jednotlivé prvky 
nevyžadovaly posuzování vliv ů na životní prost ředí, a zám ěr tedy nemusel být posuzován jako celek; 
nebo postup získání povolení pro zám ěr, který je pod prahovou hodnotou (a nepodléhá tak posuzování 
vlivů na životní prost ředí), přičemž se tento zám ěr nebo jeho kapacita pozd ěji rozšíří nad prahové 
hodnoty. 
 
CS 6   CS spouštěcích mechanism ů Společenství (nap ř. postupem projednávání ve výborech). 
Měla by se zvážit možnost ud ělování povolení na základ ě zjednodušeného postupu 
předběžného posouzení. 
3.2. Obavy týkající se k vality posuzování vliv ů na životní prost ředí  
Směrnice EIA v zásad ě stanoví požadavky na řízení, a nikoli povi nné normy týkající 
se životního prost ředí. Příslušné orgány musí brát v úvahu výsledky konzultací a 
shromážd ěné informace a musí poskytovat specifické informace na konci 
povolovacího řízení (články 8 a 9), nejsou však povinny vyvozovat ur čité závěry ze 
zjištění vlivů na životní prost ředí. Kontrolu kvality v rámci posuzování vliv ů na 
životní prost ředí z větší části zajiš ťují příslušné vnitrostátní orgány. Schopnost 
přijímat platná rozhodnu tí však závisí na kvalit ě informací použitých v dokumentaci 
k posouzení vliv ů na životní prost ředí a na kvalit ě jeho řízení. Kvalita je proto 
rozhodujícím prvkem pro ú činnost sm ěrnice.  
3.2.1. Kvalita informací používaných v dokumentaci k posouzení vliv ů na životní prost ředí 
Mnoho členských stát ů poukázalo na problém často nedosta čující kvality informací 
použitých v dokumentaci k posouzení vliv ů na životní prost ředí. Značné rozdíly 
v kvalitě dokumentace k posouzení vliv ů na životní prost ředí neexistují jen mezi 
různými členskými státy, ale i v rámci jednotlivých členských stát ů samých.  
Existuje n ěkolik možností, jak zajistit řádnou kontrolu kvality dokumentace 
k posouzení vliv ů na životní prost ředí (často předkládané ve form ě zprávy): řádná 
akreditace poradenských spole čností, které vykonávají činnost v rámci posuzování 
vlivů na životní prost ředí, vypracování zpráv nezávislými poradenskými 
společnostmi, využívání nezávislého externího p řezkumu nebo odborného 
poradenství, používání pokyn ů ke specifickým otázkám, které je nutno zohled ňovat 
v případě určitých druh ů záměrů, pravidelná aktualizace používaných údaj ů, povinné 
stanovení rozsahu posouzení a zavede ní projednávání ve výborech za ú čelem 
aktualizace p řílohy IV (informace, které musí p ředložit oznamovatel). 
3.2.2. Kvalita postup ů posuzování vliv ů na životní prost ředí  
Ze zkušeností s provád ěním vyplývá, že v rámci postup ů posuzování vliv ů na životní 
prostředí se často opakují n ěkteré problémy.  
Pokud jde o alternativní řešení , informace, které se mají poskytnout v rámci 
dokumentace k posouzení vliv ů na životní prost ředí, zahrnují podle sm ěrnice „ nástin 
hlavních alternativních řešení uvažovaných oznamovat elem a uvedení hlavních 
důvodů jeho výb ěru“. Některé členské státy zavedly pr ávní povinnost zohlednit 
specifická alternativní řešení, zatímco jiné takovou povinnost nezavedly. P říslušné 
orgány a ve řejnost mohou rovn ěž přispět k výběru alternativních řešení pro 
posuzování. Posouzení alternativních řešení v rámci postup ů posuzování vliv ů na 
životní prost ředí je zpravidla obtížný problém. M ůže být nezbytné vymezit, co by se 
mělo na základ ě ustanovení sm ěrnice požadovat, a to nap říklad zavedením 
povinného posouzení alternativních řešení nebo stanovením ro zsahu alternativních 
řešení (jako nap ř. alternativní řešení „nečinnosti“), jež se musí ov ěřit.  
 
CS 7   CS Důvodem k obavám je také absence ustanovení ve sm ěrnici týkajících se 
přiměřeného a pokud možno pevn ě stanoveného časového rámce povolovacího 
řízení, doby platnosti  posouzení vliv ů na životní prost ředí a monitorování  
významných dopad ů na životní prost ředí, které vyplývají z provád ění záměrů. Tyto 
nedostatky by se mohly odstranit zavedením p říslušných ustanovení do sm ěrnice. 
3.3. Absence harmonizovaných postup ů pro zajišt ění účasti veřejnosti 
Navzdory rostoucí mí ře zapojení ve řejnosti do rozhodovacího procesu neexistuje 
v rámci EU doposud žádný standardní postup. D ůvody jsou tyto: 
– Veřejnost musí mít v časné a reálné možnosti pro ú čast na rozhodovacím procesu 
v oblasti životního prost ředí. Pro zahájení konzultací  neexistuje žádný spole čný 
referenční bod. V n ěkterých členských státech probíhají ve řejné konzultace již 
v počáteční fázi (ve fázi výb ěru záměru, který je t řeba posoudit, nebo ve fázi 
stanovení rozsahu). Ve v ětšině případů se však konzultace s ve řejností poprvé 
uskutečňují až v souvislosti s informacemi shromážd ěnými podle článku 5, což 
odpovídá minimálnímu požadavku stanovenému sm ěrnicí.  
– Podle sm ěrnice EIA by časový rámec pro ú činnou veřejnou konzultaci m ěl být 
přiměřený; krátký časový rámec je v této souvislosti spíše p řekážkou. Časové 
rámce se však zna čně liší8.  
– Podrobná opat ření pro informování ve řejnosti a konzultace s ve řejností ur čují 
členské státy. Ú čast veřejnosti však není ú činná, jsou-li vnitrostátní opat ření 
omezující (nap ř. je-li dokumentace k posouzení vliv ů na životní prost ředí 
přístupná pouze v kancelá ři příslušného ú řadu).  
– Pokud jde o p řístup dot čené veřejnosti k p řezkoumání, kritéria se mezi 
jednotlivými členskými státy zna čně liší a některé státy považují náklady na řízení 
za překážku přístupu k právní ochran ě. 
Tyto nedostatky by bylo možné odstranit zajišt ěním včasné konzultace ve řejnosti ve 
fázi výběru záměru, který je t řeba posoudit, nebo ve f ázi stanovení rozsahu 
posouzení (v četně zapojení zú častněných stran), jakož i stanovením minimálních 
časových rámc ů. Rovněž by mohly být vypracovány pokyny k osv ědčeným metodám 
v souvislosti se zp řístupněním dokumentace k posouzení vliv ů na životní prost ředí 
dotčené veřejnosti.  
3.4. Potíže v souvislosti s p řeshraničními postupy v rámci posuzování vliv ů na 
životní prost ředí  
Směrnice EIA poskytuje členským stát ům značný prostor v rozhodování o tom, kdy a 
jak by m ěly ostatní členské státy být zapojeny do postup ů posuzování vliv ů na 
životní prost ředí v případě záměrů s přeshraničními dopady. 
                                                 
8 Ve fázi výb ěru záměru, který je t řeba posoudit, činí časový rámec až 45 dní, ve fázi stanovení rozsahu a 
konzultací v souvislosti s dokumentací k posouzení vliv ů na životní prost ředí se časový rámec pohybuje 
v rozmezí 10 až 60 dní. 
 
CS 8   CS Mnohé členské státy poukázaly na to, že p ři přeshraničních postupech v rámci 
posuzování vliv ů na životní prost ředí vznikají potíže, které jsou zp ůsobeny zejména 
rozdíly ve vnitrostátních postupech v rámci posuzování vliv ů na životní prost ředí 
(např. různé fáze procesu navrhování zám ěrů, různé časové rámce a jazykové 
překážky).  
Značná rizika v souvislosti se zdvojeným úsilím, nesrovnalostmi, zát ěží (např. 
administrativní) a p řípadnými konflikty existují u zám ěrů prováděných v oblastech, 
které spadají do juri sdikce více než jednoho členského státu (nap ř. v mořské pánvi). 
Kromě toho hrozí i riziko, že se dopady zám ěru zahrnujícího n ěkolik zemí nebudou 
posuzovat jako celek. 
Pro konzultace o p řeshraničních dopadech se sousedícími zem ěmi je třeba zlepšit 
formální a neformální opat ření. Toho by bylo možné dosáhnout s pomocí pokyn ů 
nebo posílením ustanovení sm ěrnice (nap ř. vymezením minimálních časových rámc ů 
pro přeshraniční konzultace, koordinovaným nebo p řípadně společnými postupy 
posuzování vliv ů na životní prost ředí v případě záměrů zahrnujících n ěkolik zemí, 
nebo prov ěřením možnosti jednotné ho postupu posuzování vliv ů na životní 
prostředí).  
Kromě toho by se po schválení Protokol u o strategickém posuzování vliv ů na životní 
prostředí k úmluv ě z Espoo mohl provést p řezkum sm ěrnice EIA s cílem zajistit lepší 
provádění požadavk ů protokolu.  
3.5. Lepší koordinace mezi sm ěrnicí EIA a dalšími sm ěrnicemi a politikami EU   
V mnoha p řípadech podléhají zám ěry, na něž se vztahuje sm ěrnice EIA, zárove ň 
ustanovením dalších sm ěrnic a politik EU v oblasti životního prost ředí. Navzdory 
riziku překrývání požadavk ů na posuzování nebyly v souvislosti s koordinací mezi 
směrnicí EIA a jinými sm ěrnicemi a politikami zaznamenány žádné významné 
problémy. V obecné rovin ě probíhá koordinace bez problém ů. Je však t řeba nalézt 
způsob, jak zlepšit sou činnost mezi sm ěrnicí EIA a právními p ředpisy a politikou 
v konkrétních oblastech  životního prost ředí, jakými jsou nap ř. kvalita ovzduší, 
hluková zát ěž, nakládání s odpadem a správa vodních zdroj ů, ochrana mo řského 
prostředí, ochrana p ůdy, prevence rizika katastrof (v četně kontroly nebezpe čí 
závažných havárií), zm ěna klimatu a ubývání biologické rozmanitosti. Existují 
například specifické otázky, které vyžadují d ůkladné posouzení, aby bylo možné 
zajistit lepší koordinaci.  
3.5.1. Sm ěrnice EIA a sm ěrnice SEA 
Směrnice 2001/42/ES9 (strategické posouzení vliv ů na životní prost ředí – dále jen 
„směrnice SEA“) uplat ňuje přístup „zdola nahoru“ na ur čité veřejné plány a 
programy , zatímco sm ěrnice EIA uplat ňuje přístup „shora dol ů“ na určité veřejné a 
soukromé záměry. Tyto dvě směrnice se zabývají odlišnými otázkami a liší se i svou 
povahou. Byly ur čeny tyto hlavní rozdíly: cíle sm ěrnice SEA jsou vyjád řeny ve 
smyslu udržitelného vývoje, zatímco cíle sm ěrnice EIA jsou výlu čně 
environmentální povahy; sm ěrnice SEA vyžaduje, aby p říslušné orgány byly 
                                                 
9 Ú ř. věst. L 197, 21.7.2001, s. 30. 
 
CS 9   CS konzultovány ve fázi výb ěru záměru, který je t řeba posoudit; sm ěrnice SEA vyžaduje 
posouzení p řiměřených alternativ a její sou částí je výslovné us tanovení o využívání 
informací z jiných zdroj ů; směrnice SEA zahrnuje požadavky na monitorování a 
kontrolu kvality. 
Z teoretického hlediska by nem ělo dojít k p řípadům překrývání. Pokud však jde o 
uplatňování těchto dvou sm ěrnic, byly zjišt ěny různé oblasti možného p řekrývání10. 
Vzhledem k tomu, že není vždy možné jasn ě vymezit hranice mezi plánem, 
programem nebo zám ěrem, mohou vzniknout pochyby o tom, zda p ředmět 
posuzování spl ňuje kritéria pro uplat ňování směrnice EIA nebo sm ěrnice SEA nebo 
obou směrnic. V tomto ohledu nejsou jednozna čně vymezeny n ěkteré kategorie 
záměrů, které se často vztahují na využívání p ůdy, což m ůže vést k zám ěně se 
směrnicí SEA. 
Členské státy zvolily pro řešení otázky p řípadné neú činnosti vyplývající 
z překrývajících se postup ů různé přístupy. Mnohé členské státy se však nez řídka 
domnívají, že nemají dostatek zkušeností pro řádné určení a posouzení p řípadů 
překrývání. Z tohoto d ůvodu několik členských stát ů doporučilo konsolidaci obou 
směrnic. Mnohé členské státy zd ůraznily, že každý proces by se m ěl zachovat a 
odlišit, nebo ť jde o vzájemn ě se doplňující postupy týkající se r ůzných fází a 
procesů. Členské státy rovn ěž požádaly o vypracování pokyn ů. 
Vzhledem ke specifi čnosti obou proces ů a omezeným zkušenostem p ři uplatňování 
směrnice SEA, neexistuje v sou časnosti pádný d ůvod pro slou čení těchto směrnic. 
V této fázi lze dosáhnout lepší koordinace řešením rozdíl ů mezi ustanoveními obou 
směrnic a objasn ěním kategorií zám ěrů, v jejichž p řípadě může dojít k p řekrývání. 
To je možné zajistit v rámci p řezkumu sm ěrnice EIA. 
3.5.2. Sm ěrnice EIA a sm ěrnice IPPC 
Jen velmi málo členských stát ů využilo možnosti zavés t jednotný postup v p řípadě 
záměrů spadajících do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice EIA a sm ěrnice 2008/1/ES11 (o 
integrované prevenci a omezování zne čištění – dále jen „sm ěrnice IPPC“); 
v některých členských státech lze jednotný postup použít na žádost oznamovatele. 
Členské státy stanovily spolehlivé formy koordinace (nap ř. dokumentace týkající se 
posuzování vliv ů na životní prost ředí je sou částí dokumentace p ři žádostech v oblasti 
IPPC), povolení IPPC je podmín ěno pozitivním rozhodnutím o posouzení vliv ů na 
životní prost ředí, používají se stejné údaje, existuje spole čné řízení pro ú čast 
veřejnosti).  
V obecné rovin ě nebyly zaznamenány žádné zvláštní problémy s koordinací. 
V některých p řípadech se však ve sm ěrnici IPPC stanoví pro tentýž druh činností 
prahové hodnoty, které se liší  od hodnot použitých ve sm ěrnici EIA, což m ůže vést 
k nejasnostem. M ěla by se proto zvážit harmonizace prahových hodnot a kritérií 
používaných k vymezení zám ěrů (např. prostřednictvím projednávání ve výborech) 
                                                 
10 Nap říklad u velkých zám ěrů skládajících se z díl čích záměrů, záměrů vyžadujících zm ěny plánů 
využívání p ůdy, plánů a program ů, které stanovují závazná kritéria pro následné povolování zám ěrů a 
hierarchického propojení mezi SEA a EIA (roz řazení do t říd). 
11 Úř. věst. L 24, 29.1.2008, s. 7. 
 
CS 10   CS s výhradou spln ění požadavk ů těchto směrnic, a zárove ň by se m ěly zefektivnit 
požadavky na informace (p ři zohlednění probíhající revize sm ěrnice IPPC). 
3.5.3. Sm ěrnice EIA a biologická rozmanitost 
Členské státy vytvo řily mezi sm ěrnicí EIA a směrnicí o stanovištích12 a směrnicí o 
ptácích13 neformální a formální vazby (zejména čl. 6 odst. 3 až 4 sm ěrnice o 
stanovištích14). Ačkoli nebyly zaznamenány žádné významné problémy, ze 
zkušeností Komise s provád ěním vyplývá, že požadavky čl. 6 odst. 3 až 4 nejsou p ři 
postupech posuzování vliv ů na životní prost ředí odpovídajícím zp ůsobem 
zohledňovány. Postupy posuzování vliv ů na životní prost ředí se navíc zam ěřují na 
dopad na lokality soustavy Natura 2000, zatímco ustanovení o ochran ě druhů jsou 
často zanedbávána.  
Směrnice EIA neobsahuje výslovný odkaz na koncept biologické rozmanitosti 
(zahrnuje pouze odkaz na faunu a flóru). Mnohé členské státy oznámily, že 
ustanovení sm ěrnice EIA již v dostate čné míře zohledňují podstatu akčního plánu 
na ochranu biologické rozmanitosti15 a že jejich vnitrostátní systémy posuzování 
vlivů na životní prost ředí jsou dostate čně účinné na to, aby zastavily ubývání 
biologické rozmanitosti. Je však velmi nepravd ěpodobné, že se EU poda ří splnit sv ůj 
cíl zastavit do roku 2010 ubývání  biologické rozmanitosti16, aniž by vynaložila 
intenzivní úsilí. Otázky související s biologickou rozmanitostí by se proto mohly výslovně promítnout do zn ění směrnice EIA. Krom ě toho by mohl být zaveden 
jednotný postup posuzování zám ěrů spadajících do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice EIA 
a čl. 6 odst. 3 až 4 sm ěrnice o stanovištích.  
3.5.4. Sm ěrnice EIA a zm ěna klimatu 
Směrnice EIA se otázkou zm ěny klimatu výslovn ě nezabývá. V ětšina členských stát ů 
uznává, že v rámci postup ů posuzování vliv ů na životní prost ředí nejsou otázky 
změny klimatu dostate čným způsobem vymezovány a posuzovány. Každý p řezkum 
dopadů změny klimatu se často omezuje na otázku emisí CO
2 a jiných emisí 
skleníkových plyn ů z průmyslu a v d ůsledku rostoucího objemu dopravy, která je 
součástí studií o kvalit ě ovzduší nebo je považována za nep římý dopad. Posouzení 
vlivů na životní prost ředí často nepřesahuje rámec hodnocení stávajících emisí a úsilí 
zajistit pln ění norem týkajících se kvality ovzduší. V rámci posuzování vliv ů na 
životní prost ředí se navíc v dostate čné míře nezohled ňuje vliv na celosv ětové klima, 
kumulativní ú činky dodate čného zám ěru a přizpůsobování se zm ěně klimatu. 
Uvedené otázky je t řeba vyřešit. Byly ur čeny různé zvláštní kategorie zám ěrů, do 
nichž se by se v rámci posuzování vliv ů na životní prost ředí měly výslovn ě 
promítnout otázky související se zm ěnou klimatu. Tyto kategorie se týkají zejména 
záměrů, při jejichž provád ění se může uvolnit zna čné množství emisí CO 2, mezi něž 
                                                 
12 Sm ěrnice 92/43/EHS o ochran ě přírodních stanoviš ť, volně žijících živo čichů a planě rostoucích rostlin, 
Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7. 
13 Sm ěrnice 79/409/EEC o ochran ě volně žijících pták ů, Úř. věst. L 103, 25.4.1979, s. 1. 
14 Článek obsahuje procedurální a v ěcné záruky pro jakýkoli plán nebo zám ěr, který by mohl mít 
významný dopad na lokality soustavy Natura 2000. 
15 KOM(2006) 216. 
16 KOM(2008) 864. 
 
CS 11   CS patří např. záměry v oblasti energetiky a dopravní  infrastruktury, ale zahrnují i 
záměry, u nichž hraje klí čovou úlohu energetická ú činnost. Za ú čelem aktualizace 
příloh I a II by se mohl zavést pos tup projednávání ve výborech.  
Členské státy navíc poža dovaly vypracování nástroj ů na posuzování (nap ř. 
k začlenění otázek zm ěny klimatu do postup ů posuzování vliv ů na životní prost ředí). 
Komise do roku 2011 vypracuje p okyny, které zajistí zohledn ění dopadů změny 
klimatu ve sm ěrnicích EIA a SEA17. 
4. Z ÁVĚR 
Touto zprávou se potvrzuje, že cíle sm ěrnice EIA již byly na obecné rovin ě splněny. 
Zásady posuzování vliv ů na životní prost ředí byly zapracovány do vnitrostátních 
systémů posuzování vliv ů na životní prost ředí. Všechny členské státy zavedly 
komplexní regula ční rámce a provád ějí posuzování vliv ů na životní prost ředí 
způsobem, který je z v ětší části v souladu s požadavky sm ěrnice; členské státy 
mnohdy dokonce p řekročily rámec minimálních požadavk ů směrnice. V d ůsledku 
toho jsou dnes otázky souvise jící se životním prost ředím sou částí rozhodovacího 
procesu, který se stal celkov ě transparentn ějším.  
Postupy posuzování vliv ů na životní prost ředí se však neustále vyvíjejí. Je t řeba 
zajistit účinné provád ění směrnice EIA v rámci rozší řené EU a zárove ň přizpůsobení 
směrnice EIA politickému a právnímu rámci Spole čenství a v mezinárodním 
měřítku. V této zpráv ě jsou uvedeny oblasti, kter é vyžadují zlepšení (nap ř. fáze 
výběru záměru, který je t řeba posoudit, ú čast veřejnosti, kvalita posuzování vliv ů na 
životní prost ředí, přeshraniční postupy v rámci posuzování vliv ů na životní prost ředí, 
koordinace mezi sm ěrnicí EIA a jinými sm ěrnicemi a politikami týkajícími se 
životního prost ředí, např. v oblasti zm ěny klimatu a biologické rozmanitosti), a 
předkládají se v ní p řípadná doporu čení pro další činnost.  
Výsledky této zprávy jsou významné z hl ediska postupu zjednodušování. Komise 
zváží všechny metody zjednodušení (kodifikace,  kodifikace ve spojení se zavedením 
postupu projednávání ve výborech, p řepracování, slou čení, použití regula čních 
opatření). Cílem každé inicia tivy zjednodušení bude zlep šit ochranu životního 
prostředí, zvýšit míru harmonizace a zjednoduš it existující postupy. Bez ohledu na 
zvolený p řístup Komise zajistí, aby každá významn ější úprava byla p ředmětem 
konzultace se všemi zú častněnými stranami a aby v jejím p řípadě bylo provedeno 
legislativní posouzení dopadu. 
                                                 
17 KOM(2009) 147. 
 
CS 12   CS PŘÍLOHA 1: Hlavní zdroje zprávy  
– Odpovědi členských stát ů na dotazník Komise o uplat ňování a účinnosti sm ěrnice 
EIA (zaslané v letech 2007 a 2008). 
– Studie vypracovaná z pov ěření Komise v souvislosti s uplat ňováním a ú činností 
směrnice EIA (2009). 
– Výsledky d řívějších zpráv o uplat ňování a účinnosti sm ěrnice EIA. 
– Relevantní studie vypracované z pov ěření Komise: „Vztah mezi sm ěrnicí EIA a 
směrnicí SEA“ (2005); „Náklady a p řínosy sm ěrnice EIA" (2006);  „Seznam 
opatření členských stát ů E U  n a  z a j i š t ění přístupu k právní ochran ě 
v environmentálních otázkách" (2007) ; „Hodnocení právních p ředpisů EU – 
směrnice 85/337/EHS (posuzování vliv ů na životní prost ředí , EIA) a související 
změny" (2007).   
– Zkušenosti Komise s provád ěním směrnice EIA (v četně informací pocházejících 
ze stížností, petic a judikatury). 
 
CS 13   CS PŘÍLOHA 2: P ředběžné připomínky k provád ění nových ustanovení zavedených 
směrnicí 2003/35/ES  
Vymezení pojm ů „veřejnost“ a „dot čená veřejnost“(čl. 1 odst. 2):  zdá se, že všechny členské 
státy uplat ňují pojem „veřejnost“  v širokém smyslu a umož ňují všem fyzickým a právnickým 
osobám zapojit se do rozhodovacího  procesu. Jiná je situace v p řípadě používání pojmu 
„dotčená veřejnost“ . Většina členských stát ů tento pojem vymezila ve  svých vnitrostátních 
právních p ředpisech. N ěkteré členské státy nerozlišují mezi „veřejností“  a „dotčenou 
veřejnosti“  a zůstává nadále nejasné, zda by abse nce konkrétní definice mohla být 
problémem. 
Možnost rozhodnout p řípad od p řípadu o neuplat ňování posuzování vliv ů na životní prost ředí 
na záměry sloužící cíl ům národní obrany ( čl. 1 odst. 4):  většina členských stát ů zahrnula 
příslušná ustanovení do svých právních p ředpisů. Z informací, které má Komise k dispozici, 
však vyplývá, že tato možnost se využívá jen z řídka.  
Zpřísněná ustanovení o ve řejné konzultaci ( čl. 6 odst. 2 a 3):  obecně má veřejnost přijatelný 
přístup k rozhodovacímu procesu. A čkoli je zapot řebí podrobn ější průzkum s cílem posoudit 
účinné provád ění těchto ustanovení, byly zaznamenány pozitivní prvky: n ěkolik členských 
států již zahajuje ve řejnou konzultaci ve fázi stanovení  rozsahu posouzení, zatímco jiné 
členské státy ve řejnou konzultaci zavedly rovn ěž ve fázi výb ěru záměru, který je t řeba 
posoudit. 
Změny nebo rozší ření záměrů uvedených v p řílohách I a II:  všechny členské státy oznámily, 
že přijaly vnitrostátní opat ření k dosažení souladu se zm ěnami zavedenými sm ěrnicí 
2003/35/ES. 
Informace o procesu ú časti veřejnosti obsažené v poskytovaných informacích o kone čném 
rozhodnutí ( čl. 9 odst. 1) a ustanovení o p řístupu veřejnosti k postupu p řezkoumání ( článek 
10a):  v současné fázi provád ění těchto ustanovení nelze vyvozovat žádné záv ěry. Komise 
však již v n ěkterých členských státech zjistila problémy s provedením ve vnitrostátním právu 
a v souladu s článkem 226 Smlouvy o ES zahájila řízení pro porušení práva.  
 
CS 14   CS PŘÍLOHA 3: Hlavní zjišt ění vyplývající z nedávných rozhodnutí ESD  
ESD zdůraznil, že sm ěrnice EIA má širokou oblast p ůsobnosti a rozsáhlý ú čel18 a jejím cílem 
je zajistit, aby členské státy na základ ě své svobody rozhodování  nepodrývaly cíle sm ěrnice, 
tj. žádný zám ěr, který by mohl mít ve smyslu sm ěrnice významný vliv na životní prost ředí, by 
neměl být vylou čen z procesu posuzování, krom ě případu, kdy lze ur čitý vyloučený záměr na 
základě uceleného posouzení považovat za zám ěr bez významného vlivu na životní prost ředí. 
Mechanismus výb ěru záměru, který je t řeba posoudit (rozhodnutí o tom, zda vykonat či 
nevykonat posouzení vliv ů na životní prost ředí)  
Členské státy jsou p ři stanovení kritérií nebo prahových hodnot pro zám ěry uvedené v p říloze 
II povinny zohlednit všechna relevantní kritéria výb ěru uvedená v p říloze III. Členský stát, 
který stanovil prahové hodnoty a/nebo kritéria pouze s p řihlédnutím k velikosti zám ěrů bez 
ohledu na všechna kritéria uvedená v p říloze III, by p řekročil rámec svobody rozhodování 
podle směrnice19.  
Rozhodnutí, kterým má p říslušný vnitrostátní orgá n za to, že povaha zám ěru nevyžaduje, aby 
bylo provedeno posouzení jeho vliv ů na životní prost ředí, musí obsahovat nebo k n ěmu musí 
být přiloženy všechny skute čnosti umož ňující kontrolu, zda je založeno na odpovídajícím 
předběžném ověření provedeném v souladu s požadavky sm ěrnice 85/33720. 
Výklad ur čitých kategorií zám ěrů uvedených v p řílohách I a II  
Směrnice EIA musí být vykládána v tom smyslu, že stanoví posuzování vliv ů na životní 
prostředí u zám ěrů týkajících se p řestavby a zdokonalení m ěstských silnic (zám ěry zahrnuté 
do přílohy I bodu 7 písm. b) nebo c), nebo do p řílohy II bodu 10 písm. e), nebo do p řílohy II 
bodu 13), které jsou z d ůvodu své povahy, rozsahu nebo umíst ění způsobilé mít významný 
vliv na životní prost ředí21.  
Ustanovení bodu 12 p řílohy II, vykládaná ve vzájemné m spojení s ustanoveními bodu 7 
přílohy I sm ěrnice 85/337, v jejím p ůvodním zn ění, se týkají rovn ěž změn infrastruktury 
stávajícího letišt ě bez prodloužení rozjezdové a p řistávací dráhy, jestliže je lze považovat, 
zejména s ohledem na jejich povahu, význam a vlastnosti, za zm ěnu samotného letišt ě. To se 
týká zejména prací ur čených k podstatnému zvýš ení letištního provozu a řízení letového 
provozu22.  
Vnitrostátním ustanovením, na jehož základ ě se posuzování vliv ů na životní prost ředí 
vyžaduje pouze pro záměry rozvoje m ěst (příloha II bod 10 písm. b) nacházející se mimo 
městské oblasti, se zužuje oblast p ůsobnosti sm ěrnice23. Tvrzení, že zám ěr, jehož výstavba by 
se plánovala na zcela p řeměněné půdě, by neměl významný vliv na životní prost ředí, bylo 
zamítnuto. P ři rozhodování o tom, zda zám ěry tohoto druhu mají významný vliv, by členské 
státy měly zohledňovat jejich povahu, velikost nebo umíst ění, jakož i všechna kritéria výb ěru 
záměru, který je t řeba posoudit, uvedená v p říloze III.  
                                                 
18 Nap ř. věc C-121/03. 
19 Věc C-66/06, body 62–63. 
20 Věc C-87/02, bod 49. 
21 Věc C-142/07. 
22 Věc C-2/07. 
23 Věc C-332/04. 
 
CS 15   CS Povolení  
Dohoda mezi ve řejnými orgány a soukromým podnikem není zám ěrem ve smyslu sm ěrnice 
EIA. „Přísluší předkládajícímu soudu, aby na základ ě použitelné vnitrostátní právní úpravy 
určil, zda tato dohoda obsahuje povolení ve smyslu čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 85/337. V této 
souvislosti je t řeba přezkoumat, zda je toto povolení sou částí vícestup ňového řízení 
zahrnujícího hlavní rozhodnutí, jakož i provád ěcí rozhodnutí a zda je t řeba vzít v úvahu 
kumulativní ú činek více zám ěrů, jejichž vliv na životní prost ředí musí být posouzen 
celkově“24. 
Jestliže vnitrostátní pr ávo stanoví povolovací řízení v několika fázích, p řičemž jednou z nich 
je hlavní rozhodnutí a další provád ěcí rozhodnutí, které nem ůže jít nad rámec parametr ů 
stanovených hlavním rozhodnutím, musejí být vlivy, které zám ěr může mít na životní 
prostředí, identifikovány a posuzovány b ěhem řízení týkajícího se hlavního rozhodnutí. Pouze 
tehdy, kdy tyto vlivy nejsou identifikovate lné, by m ělo být posouzení provedeno b ěhem řízení 
týkajícího se provád ěcího rozhodnutí25. Posuzování vliv ů na životní prost ředí by se mohlo 
vykonat v pozd ější fázi, pokud v p řípadě povolovacího řízení skládajícího se z n ěkolika fází 
vyjde v pr ůběhu druhé fáze najevo, že zám ěr může mít významný vliv na životní prost ředí. 
Dodatečná povolení a dodate čná regulace nezákonných operací 
Právo Spole čenství nem ůže sice bránit tomu, aby použit elné vnitrostátní právní p ředpisy 
umožňovaly v ur čitých případech dodate čné povolení operací nebo opat ření, které jsou 
z hlediska tohoto práva nezákonné, „ nicméně taková možnost by m ěla být vázána na 
podmínku, že doty čné osobě neposkytne p říležitost, jak obejít pravidla Spole čenství nebo jak 
se zbavit povinnosti je uplatnit, a z ůstat výjime čná“26.  
Administrativní poplatky 
Vybírání administrativního poplatku za ú čast veřejnosti na procesu konzu ltace není samo o 
sobě neslučitelné s ú čelem směrnice EIA27. „Poplatky nemohou být však stanoveny ve výši, 
která by bránila tomu, aby uvedená sm ěrnice byla pln ě účinná, v souladu s cílem, který 
sleduje“ . Tak by tomu bylo, kdyby z d ůvodu své výše poplatek vytvá řel překážku ve výkonu 
práv na účast vyplývajících z článku 6 sm ěrnice. 
                                                 
24 Věc C-2/07. 
25 Věc C-201/02, bod 52; v ěc C-508/03; v ěc C-290/03. 
26 Věc C-215/06, body 57–61. 
27 Věc C-216/05, body 37–38 a 42–44. Tento rozsudek se týká sm ěrnice předtím, než byla zm ěněna 
směrnicí 2003/35/ES.