Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání k Úmluvě o biologické rozmanitosti /* COM/2012/0577 final - 2012/0279 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA Úmluva o biologické rozmanitosti (dále jen „Úmluva“) je hlavním mezinárodním rámcem pro opatření, jejichž cílem je ochraňovat biologickou rozmanitost, udržitelně využívat její složky a spravedlivě a rovnocenně rozdělovat přínosy plynoucí z využívání genetických zdrojů. Úmluvy se účastní 193 smluvních stran, tedy téměř všechny země světa. Smluvními stranami jsou i Evropská unie a všech jejích 27 členských států. Článek 15 Úmluvy stanoví obecný rámec pro přístup ke genetickým zdrojům a pro rozdělení přínosů: uznává pravomoc států stanovit přístup ke genetickým zdrojům jako součást jejich suverénního práva na přírodní zdroje. Smluvní strany musí usilovat o vytvoření podmínek pro usnadnění přístupu ke genetickým zdrojům. Zároveň všechny smluvní strany musí přijmout vhodná právní, správní a politická opatření s cílem spravedlivého a rovnoprávného rozdělování výsledků výzkumu a vývoje a přínosů vyplývajících z komerčního a jiného využívání genetických zdrojů se smluvní stranou poskytující takové zdroje. Představitelé států a vlád, kteří se účastnili světového summitu o trvale udržitelném rozvoji v srpnu 2002, se dohodli na zahájení jednání o „mezinárodní úpravě“ přístupu a rozdělení přínosů v rámci Úmluvy. Dne 29. října 2010 desátá konference smluvních stran Úmluvy přijala Nagojský protokol o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání k Úmluvě o biologické rozmanitosti (dále jen „protokol“). V rozhodnutí konference smluvních stran byly rovněž smluvní strany Úmluvy vyzvány, aby protokol při nejbližší příležitosti podepsaly a uložily příslušné listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení, nebo případně listiny o přístupu, a protokol tak mohl co nejrychleji vstoupit v platnost. Aby mohl protokol vstoupit v platnost, je třeba padesáti ratifikací. Protokol byl otevřen k podpisu v sídle Organizace spojených národů v New Yorku od 2. února 2011 do 1. února 2012. Nagojský protokol podepsala EU a většina jejích členských států[1]. Evropský parlament, Rada Evropské unie a Komise se zavázaly k rychlému provedení a ratifikaci Nagojského protokolu v Unii[2]. Komise vypracovala návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví systém prováděcích opatření k Nagojskému protokolu v Unii[3]. Vzhledem k výše uvedenému je vhodné, aby Evropská unie uzavřela Nagojský protokol o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání k Úmluvě o biologické rozmanitosti. 2012/0279 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Nagojského protokolu o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání k Úmluvě o biologické rozmanitosti RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[4], vzhledem k těmto důvodům: (1) Unie a její členské státy se připojily ke konsensu 193 smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti, které přijaly Nagojský protokol o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání k Úmluvě o biologické rozmanitosti (dále jen „Nagojský protokol“) dne 29. října 2010. (2) Unie a většina jejích členských států podepsala Nagojský protokol. (3) Evropský parlament, Rada a Komise se zavázaly k rychlému provedení a ratifikaci Nagojského protokolu v Unii[5]. (4) Nagojský protokol by měl být schválen jménem Evropské unie, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Nagojský protokol o přístupu ke genetickým zdrojům a spravedlivém a rovnocenném rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání k Úmluvě o biologické rozmanitosti se schvaluje jménem Unie. Znění protokolu se připojuje k tomuto rozhodnutí. Článek 2 Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou přistoupit jménem Evropské unie k uložení schvalovací listiny stanovené článkem 33 protokolu vyjadřující souhlas Evropské unie být tímto protokolem vázána. Uložení schvalovací listiny proběhne souběžně s uložením schvalovacích listin členských států. Jmenovaná osoba zároveň uloží prohlášení uvedené v příloze tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 34 odst. 3 Úmluvy o biologické rozmanitosti. Článek 3 Toto rozhodnutí se vyhlašuje v Úředním věstníku Evropské unie. V Bruselu dne Za Radu předseda PŘÍLOHA PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ UNIE V SOULADU S ČLÁNKEM 34 (ODSTAVEC 3) ÚMLUVY O BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI „Evropská unie prohlašuje, že má v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie, a zejména s článkem 191 uvedené smlouvy, pravomoc uzavírat mezinárodní dohody a plnit závazky z nich vyplývající, které přispívají k dosažení těchto cílů: – udržování, ochrana a zlepšování kvality životního prostředí, – ochrana lidského zdraví, – obezřetné a racionální využívání přírodních zdrojů, – podpora opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí, včetně změny klimatu. Evropská unie kromě toho přijímá na úrovni Evropské unie opatření týkající se vytvoření Evropského výzkumného prostoru a řádného fungování jejího vnitřního trhu. Evropská unie prohlašuje, že již přijala právní nástroje, které jsou pro její členské státy právně závazné a týkají se všech otázek upravovaných tímto protokolem.“ [1] S výjimkou Lotyšska, Malty a Slovenska. [2] Závěry Rady ze dne 20. prosince 2010 (odstavce 1 a 21), ze dne 23. června 2011 (odstavec 14), usnesení Evropského parlamentu ze dne 20. dubna 2012 (odstavec 101), sdělení Komise týkající se strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 (KOM(2011) 244) (akce 20). [3] COM (2012) 576. [4] Úř. věst. C , , s. . [5] Viz závěry Rady ze dne 20. prosince 2010 (odstavce 1 a 21), ze dne 23. června 2011 (odstavec 14), usnesení Evropského parlamentu ze dne 20. dubna 2012 (odstavec 101), sdělení Komise týkající se strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 (KOM(2011) 244) (akce 20). PŘÍLOHA NAGOJSKÝ PROTOKOL O PŘÍSTUPU KE GENETICKÝM ZDROJŮM A SPRAVEDLIVÉM A ROVNOCENNÉM ROZDĚLENÍ PŘÍNOSŮ PLYNOUCÍCH Z JEJICH VYUŽÍVÁNÍ K ÚMLUVĚ O BIOLOGICKÉ ROZMANITOSTI Smluvní strany tohoto protokolu, jako smluvní strany Úmluvy o biologické rozmanitosti (dále jen „Úmluva"), s odvoláním na skutečnost, že spravedlivé a rovnocenné rozdělení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů je jedním ze tří základních cílů Úmluvy, a uznávajíce, že protokol usiluje o realizaci tohoto cíle v rámci Úmluvy, znovu stvrzujíce suverénní práva států na jejich přírodní zdroje a v souladu s ustanoveními Úmluvy, odvolávajíce se dále na článek 15 Úmluvy, uznávajíce, že k trvale udržitelnému rozvoji významně přispívá převod technologií a spolupráce za účelem vytváření výzkumných a inovativních kapacit s cílem zvýšit hodnotu genetických zdrojů v rozvojových zemích, v souladu s články 16 a 19 Úmluvy, uznávajíce, že veřejné povědomí o ekonomické hodnotě ekosystémů a biologické rozmanitosti a spravedlivé a rovnocenné sdílení této ekonomické hodnoty se správci biologické rozmanitosti představují klíčové pobídky k zachování biologické rozmanitosti a trvale udržitelnému využívání jejích složek, berouce v úvahu potenciální úlohu přístupu a rozdělení přínosů při zajišťování ochrany a trvale udržitelného využívání biologické rozmanitosti, odstranění chudoby a trvalé udržitelnosti životního prostředí, přispívajíce tak k dosažení rozvojových cílů tisíciletí, uznávajíce vazbu mezi přístupem ke genetickým zdrojům a spravedlivým a rovnocenným rozdělením přínosů plynoucích z využívání těchto zdrojů, uznávajíce význam zajištění právní jistoty, pokud jde o přístup ke genetickým zdrojům a spravedlivé a rovnocenné rozdělení přínosů plynoucích z jejich využívání, dále uznávajíce význam podpory rovnosti a spravedlnosti při jednání o vzájemně dohodnutých podmínkách mezi poskytovateli a uživateli genetických zdrojů, uznávajíce také životně důležitou úlohu, kterou hrají ženy v přístupu a rozdělení přínosů, a potvrzujíce potřebu plné účasti žen na všech úrovních rozhodování a zavádění opatření na ochranu biologické rozmanitosti, odhodlány dále podporovat účinné plnění ustanovení Úmluvy týkající se přístupu a rozdělení přínosů, uznávajíce, že je zapotřebí inovativní řešení pro spravedlivé a rovnocenné rozdělení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů a tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji, které vznikají v přeshraničních situacích nebo pro které není možné udělit či získat předchozí informovaný souhlas, uznávajíce význam genetických zdrojů pro zajišťování potravin, veřejné zdraví, ochranu biologické rozmanitosti a pro zmírňující a adaptační opatření na změnu klimatu, uznávajíce zvláštní povahu zemědělské biologické rozmanitosti, jejích charakteristických vlastností a problémů, které vyžadují speciální řešení, uznávajíce vzájemnou závislost všech zemí, pokud jde o genetické zdroje pro výživu a zemědělství, jakož i jejich zvláštní povahu a význam pro zajišťování potravin na celém světě a pro trvale udržitelný rozvoj zemědělství v kontextu zmírňování chudoby a změny klimatu, a v této souvislosti berouce v úvahu zásadní roli Mezinárodní smlouvy o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství a Komise pro genetické zdroje pro výživu a zemědělství Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství, majíce na paměti Mezinárodní zdravotní předpisy (2005) Světové zdravotnické organizace a význam zajištění přístupu k lidským patogenům pro účely připravenosti veřejného zdravotnictví, berouce v úvahu práce probíhající na jiných mezinárodních fórech týkajících se přístupu a rozdělení přínosů, odvolávajíce se na multilaterální systém přístupu a sdílení přínosů zřízený na základě Mezinárodní smlouvy o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství, která byla vytvořena v souladu s Úmluvou, uznávajíce, že mezinárodní nástroje týkající se přístupu a rozdělení přínosů by se měly navzájem podporovat za účelem dosažení cílů Úmluvy, odvolávajíce se na význam čl. 8 písm. j) Úmluvy, týkajícího se tradičních znalostí spojených s genetickými zdroji a spravedlivého a rovnocenného rozdělení přínosů plynoucích z využívání takových znalostí, berouce na vědomí vzájemný vztah mezi genetickými zdroji a tradičními znalostmi, jejich neoddělitelný charakter pro domorodá a místní společenství, význam tradičních znalostí pro ochranu biologické rozmanitosti a trvale udržitelného využívání jejích složek a pro trvale udržitelné zdroje obživy těchto společenství, uznávajíce rozmanitost okolností, v nichž se nacházejí domorodá a místní společenství mající tradiční znalosti související s genetickými zdroji, s vědomím, že domorodá a místní společenství mají právo určit oprávněné nositele svých tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji v rámci svých společenství, dále uznávajíce jedinečné okolnosti, za nichž jsou v zemích uchovávány tradiční znalosti související s genetickými zdroji, které mohou mít ústní, zdokumentovanou či jinou formu a které odrážejí bohaté kulturní dědictví důležité pro ochranu a trvale udržitelné využívání biologické rozmanitosti, berouce na vědomí Deklaraci o právech původního obyvatelstva Organizace spojených národů a potvrzujíce, že nic v tomto protokolu nesmí být vykládáno způsobem oslabujícím nebo potlačujícím stávající práva domorodých a místních společenství, spolu uzavřely tuto úmluvu: Článek 1 Cíl Cílem tohoto protokolu je spravedlivé a rovnocenné rozdělení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů, včetně odpovídajícího přístupu ke genetickým zdrojům a odpovídajícího předávání příslušných technologií, při zohlednění všech práv na tyto zdroje a technologie, a včetně odpovídajících způsobů financování, což přispívá k ochraně biologické rozmanitosti a trvale udržitelnému způsobu využívání jejích složek. Článek 2 Definice Pro tento protokol se použijí termíny definované v článku 2 Úmluvy. Pro účely tohoto protokolu se dále: a) „konferencí smluvních stran“ rozumí konference smluvních stran Úmluvy; b) „Úmluvou“ rozumí Úmluva o biologické rozmanitosti; c) „využíváním genetických zdrojů“ rozumí provádění výzkumu a vývoje na genetickém a/nebo biochemickém složení genetických zdrojů, a to i prostřednictvím biotechnologií, jak jsou definovány v článku 2 Úmluvy; d) „biotechnologií“, jak ji definuje článek 2 Úmluvy, rozumí jakákoli technologie, která využívá biologických systémů, živých organismů nebo jejich derivátů k produkci nebo modifikaci výrobků či procesů pro specifické použití; e) „derivátem“ rozumí přirozeně se vyskytující biochemická sloučenina plynoucí z genetické exprese nebo metabolismu biologických či genetických zdrojů, a to i pokud neobsahuje funkční jednotky dědičnosti. Článek 3 Oblast působnosti Tento protokol se vztahuje na genetické zdroje v rámci působnosti článku 15 Úmluvy a na přínosy plynoucí z využívání těchto zdrojů. Tento protokol se rovněž vztahuje na tradiční znalosti související s genetickými zdroji v rámci působnosti Úmluvy a na přínosy plynoucí z využívání takových znalostí. Článek 4 VZTAH K MEZINÁRODNÍM DOHODÁM A NÁSTROJŮM 1. Ustanovení tohoto protokolu se nesmí dotknout práv a povinností kterékoli ze smluvních stran vyplývajících z jakékoli stávající mezinárodní dohody, kromě případu, kdy by výkon takových práv a povinností způsobil vážné poškození nebo ohrožení biologické rozmanitosti. Účelem tohoto odstavce není vytvořit hierarchii mezi tímto protokolem a dalšími mezinárodními nástroji. 2. Nic v tomto protokolu nesmí smluvním stranám bránit ve vytváření a realizaci dalších mezinárodních dohod, včetně dalších specializovaných dohod o přístupu a rozdělení přínosů, a to za předpokladu, že podporují cíle Úmluvy a tohoto protokolu a nejsou s nimi v rozporu. 3. Tento protokol bude implementován způsobem založeným na vzájemné podpoře s jinými mezinárodními nástroji týkajícími se tohoto protokolu. Patřičnou pozornost je třeba věnovat užitečným a relevantním probíhajícím pracím a postupům na základě takových mezinárodních nástrojů a příslušných mezinárodních organizací, a to za předpokladu, že podporují cíle Úmluvy a tohoto protokolu a nejsou s nimi v rozporu. 4. Tento protokol je nástrojem pro realizaci ustanovení Úmluvy týkajících se přístupu a rozdělení přínosů. V případech, kdy se použije některý specializovaný mezinárodní nástroj upravující přístup a rozdělení přínosů, který je v souladu s cíli Úmluvy a tohoto protokolu a není s nimi v rozporu, tento protokol se nepoužije na smluvní stranu nebo strany tohoto specializovaného nástroje, pokud jde o konkrétní genetické zdroje, které jsou upraveny tímto specializovaným nástrojem či pro jeho účely. Článek 5 SPRAVEDLIVÉ A ROVNOCENNÉ ROZDĚLENÍ PŘÍNOSŮ 1. V souladu s čl. 15 odst. 3 a 7 Úmluvy platí, že přínosy plynoucí z využívání genetických zdrojů, jakož i následné aplikace a uvedení na trh, musí být spravedlivým a rovnocenným způsobem sdíleny se smluvní stranou poskytující tyto zdroje, která je zemí původu těchto zdrojů, nebo smluvní stranou, která tyto genetické zdroje získala v souladu s Úmluvou. Takové rozdělení se musí dít na základě vzájemně dohodnutých podmínek. 2. Jednotlivé smluvní strany přijmou podle potřeby právní, administrativní a politická opatření s cílem zajistit, aby přínosy plynoucí z využívání genetických zdrojů, které jsou v držení domorodých a místních společenství, v souladu s vnitrostátními právními předpisy stanovujícími práva těchto domorodých a místních společenství k těmto genetickým zdrojům, byly s dotčenými společenstvími sdíleny spravedlivým a rovnocenným způsobem a na základě vzájemně dohodnutých podmínek. 3. Jednotlivé smluvní strany přijmou podle potřeby právní, administrativní a politická opatření s cílem zajistit realizaci odstavce 1. 4. Přínosy mohou zahrnovat peněžní a nepeněžní přínosy, zejména ty, které jsou uvedeny v příloze. 5. Jednotlivé smluvní strany přijmou podle potřeby právní, administrativní a politická opatření s cílem zajistit, aby přínosy plynoucí z využívání tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji byly spravedlivým a rovnocenným způsobem sdíleny s domorodými a místními společenstvími, která mají tyto znalosti v držení. Takové rozdělení se musí dít na základě vzájemně dohodnutých podmínek. Článek 6 Přístup ke genetickým zdrojům 1. Při výkonu svrchovaných práv nad přírodními zdroji, a za podmínky respektování vnitrostátního práva a regulačních požadavků týkajících se přístupu a rozdělení přínosů, přístup ke genetickým zdrojům za účelem jejich využití podléhá předchozímu souhlasu smluvní strany poskytující takové zdroje, která je zemí původu těchto zdrojů nebo smluvní stranou, která tyto genetické zdroje získala v souladu s Úmluvou, a to nestanoví-li tato strana jinak. 2. V souladu s vnitrostátními právními předpisy přijmou jednotlivé smluvní strany v případě potřeby opatření s cílem zajistit získání předchozího informovaného souhlasu nebo schválení a zapojení domorodých a místních společenství pro přístup ke genetickým zdrojům, pokud mají stanoveno právo udělit k takovým zdrojům přístup. 3. Na základě výše uvedeného odstavce 1 přijme každá smluvní strana, která vyžaduje předchozí informovaný souhlas, podle potřeby nezbytná právní, administrativní a politická opatření za následujícím účelem: a) zajistit právní jistotu, přehlednost a transparentnost svého vnitrostátního práva a regulačních požadavků týkajících se přístupu a rozdělení přínosů; b) zajistit spravedlivá a objektivní pravidla a postupy upravující přístup ke genetickým zdrojům; c) poskytovat informace o tom, jak požádat o předchozí informovaný souhlas; d) zajistit přehledné a transparentní písemné rozhodnutí příslušného státního orgánu, a to nákladově efektivním způsobem a v přiměřené lhůtě; e) zajistit v době přístupu vydání povolení, případně obdobného dokumentu, dokládajícího rozhodnutí o udělení předchozího informovaného souhlasu a vytvoření vzájemně dohodnutých podmínek, a v tomto smyslu uvědomit Informační systém pro přístup a rozdělení přínosů; f) je-li to vhodné, a za podmínky respektování vnitrostátního práva, stanovit kritéria a/nebo postupy pro získání předchozího informovaného souhlasu nebo schválení a zapojení domorodých a místních společenství k přístupu ke genetickým zdrojům a g) stanovit jasná pravidla a postupy pro vyžadování a stanovení vzájemně dohodnutých podmínek. Tyto podmínky musí být stanoveny písemně a mohou zahrnovat zejména: i) ustanovení o urovnávání sporů; ii) podmínky upravující rozdělení prospěchu, včetně podmínek týkajících se práv duševního vlastnictví; iii) podmínky upravující případné následné použití třetími stranami a iv) podmínky upravující změny záměru, je-li to vhodné. Článek 7 Přístup k tradičním znalostem souvisejícíM s genetickými zdroji Jednotlivé smluvní strany přijmou – v případě potřeby a v souladu s vnitrostátními právními předpisy – opatření s cílem zajistit, aby přístup k tradičním znalostem souvisejícím s genetickými zdroji, které jsou v držení domorodých a místních společenství, byl uplatňován s předchozím informovaným souhlasem nebo schválením a zapojením těchto domorodých a místních společenství a aby byly nejdříve stanoveny vzájemně dohodnuté podmínky. Článek 8 ZVLÁŠTNÍ HLEDISKA Při vytváření a provádění svých právních a regulačních požadavků upravujících přístup a rozdělení přínosů jsou jednotlivé smluvní strany povinny: a) vytvořit podmínky pro poskytování podpory a pobídek pro výzkum přispívající k ochraně a trvale udržitelnému využívání biologické rozmanitosti, zejména v rozvojových zemích, a to i prostřednictvím zjednodušených opatření v oblasti přístupu pro účely nekomerčního výzkumu, a se zohledněním nutnosti řešit změnu záměru pro takový výzkum; b) věnovat náležitou pozornost existujícím nebo bezprostředně hrozícím mimořádným událostem, které ohrožují nebo poškozují zdraví lidí, zvířat nebo rostlin, jak jsou stanoveny na vnitrostátní nebo mezinárodní úrovni. Smluvní strany mohou vzít v úvahu potřebu urychleného přístupu ke genetickým zdrojům a urychleného spravedlivého a rovnocenného rozdělení přínosů plynoucích z využívání těchto genetických zdrojů, včetně přístupu k dostupné léčbě ze strany těch, kdo ji potřebují, a to zejména v rozvojových zemích; c) zvážit význam genetických zdrojů pro výživu a zemědělství a jejich zvláštní úlohu v rámci zajišťování potravin. Článek 9 PŘÍSPĚVEK K ochraně a TRVALE udržitelnémU využívání Smluvní strany vybídnou uživatele a poskytovatele, aby směrovali přínosy plynoucí z využívání genetických zdrojů na ochranu biologické rozmanitosti a trvale udržitelného způsobu využívání jejích složek. Článek 10 Globální mnohostrannÝ mechanismUS rozdělení přínosů Smluvní strany zváží potřebu a možné formy globálního mnohostranného mechanismu rozdělení přínosů za účelem spravedlivého a rovnocenného rozdělení přínosů plynoucích z využívání genetických zdrojů a tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji, které vznikají v přeshraničních situacích nebo pro které není možné udělit či získat předchozí informovaný souhlas. Přínosy sdílené uživateli genetických zdrojů a tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji prostřednictvím tohoto mechanismu budou použity na podporu ochrany biologické rozmanitosti a trvale udržitelného využívání jejích složek po celém světě. Článek 11 Přeshraniční spoluprácE 1. V případech, kdy se tytéž genetické zdroje nacházejí in-situ na území více než jedné smluvní strany, tyto strany budou vhodným způsobem usilovat o spolupráci, případně se zapojením domorodých a místních společenství, a to s cílem realizovat tento protokol. 2. V případech, kdy jsou tytéž tradiční znalosti související s genetickými zdroji sdíleny jedním nebo více domorodými či místními společenstvími v rámci několika smluvních stran, tyto strany budou vhodným způsobem usilovat o spolupráci, a to se zapojením příslušných domorodých a místních společenství a s cílem realizovat cíl tohoto protokolu. Článek 12 Tradiční znalosti související s genetickými zdroji 1. Smluvní strany se zavazují při provádění svých závazků vyplývajících z tohoto protokolu a v souladu s vnitrostátními právními předpisy případně zohlednit obyčejové právo, protokoly a postupy domorodých a místních společenství týkající se tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji. 2. Smluvní strany vytvoří, a to s efektivní účastí příslušných domorodých a místních společenství, mechanismy sloužící k informování potenciálních uživatelů tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji o jejich povinnostech, včetně opatření dostupných prostřednictvím Informačního systému pro přístup a rozdělení přínosů, který umožňuje přístup k přínosům plynoucím z využívání takových znalostí a spravedlivé a rovnocenné rozdělení těchto přínosů. 3. Smluvní strany budou vhodným způsobem usilovat o podporu rozvoje domorodých a místních společenství, včetně žen v rámci těchto společenství, při vytváření: a) protokolů společenství, pokud jde o přístup k tradičním znalostem souvisejícím s genetickými zdroji a spravedlivé a rovnocenné rozdělení přínosů plynoucích z využívání těchto znalostí; b) minimálních požadavků na vzájemně dohodnuté podmínky k zajištění spravedlivého a rovnocenného rozdělení přínosů plynoucích z využívání tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji a c) vzorových smluvních ustanovení upravujících rozdělení přínosů plynoucích z využívání tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji. 4. Smluvní strany se zavazují při realizaci tohoto protokolu v maximální možné míře neomezit obvyklé využívání a výměnu genetických zdrojů a souvisejících tradičních znalostí v rámci domorodých a místních společenství a mezi nimi, a to v souladu s cíli Úmluvy. Článek 13 NÁRODNÍ kontaktní místa A Odpovědné STÁTNÍ orgány 1. Každá smluvní strana určí své kontaktní místo pro otázky přístupu a rozdělení přínosů. Národní kontaktní místo bude zpřístupňovat informace takto: a) žadatelům usilujícím o přístup ke genetickým zdrojům poskytne informace o postupech pro získání předchozího informovaného souhlasu a vytvoření vzájemně dohodnutých podmínek, včetně rozdělení přínosů; b) žadatelům usilujícím o přístup k tradičním znalostem souvisejícím s genetickými zdroji poskytne, je-li to možné, informace o postupech pro získání předchozího informovaného souhlasu nebo, dle situace, schválení a zapojení domorodých a místních společenství a vytvoření vzájemně dohodnutých podmínek, včetně rozdělení přínosů, a c) informace o příslušných státních orgánech, dotyčných domorodých a místních společenstvích a relevantních zúčastněných stranách. Národní kontaktní místo je odpovědné za kontakt se sekretariátem. 2. Každá smluvní strana určí jeden nebo několik odpovědných státních orgánů pro otázky přístupu a rozdělení přínosů. Příslušné státní orgány ponesou v souladu s platným vnitrostátním právem a administrativními a politickými opatřeními odpovědnost za poskytování přístupu, případně vydávání písemných dokladů osvědčujících splnění požadavků na přístup, a dále ponesou odpovědnost za poskytování poradenství v oblasti příslušných postupů a požadavků pro získání předchozího informovaného souhlasu a uzavírání vzájemně dohodnutých podmínek. 3. Smluvní strana je oprávněna určit k výkonu obou funkcí, kontaktního místa i odpovědného státního orgánu, jediný subjekt. 4. Každá smluvní strana oznámí sekretariátu nejpozději ke dni, kdy pro ni vstoupí tento protokol v platnost, kontaktní údaje svého národního kontaktního místa a příslušného státního orgánu či orgánů. Pokud se smluvní strana rozhodne určit více než jeden příslušný státní orgán, oznámí tuto skutečnost sekretariátu spolu s příslušnými informacemi o odpovědnostech těchto orgánů. Tyto informace musí případně obsahovat přinejmenším sdělení, který příslušný orgán je odpovědný za žádané genetické zdroje. Každá smluvní strana bezodkladně oznámí sekretariátu všechny změny týkající se určení jejího národního kontaktního místa nebo kontaktních údajů či povinností jejího příslušného státního orgánu nebo orgánů. 5. Sekretariát zpřístupní informace obdržené podle odstavce 4 prostřednictvím Informačního systému pro přístup a rozdělení přínosů. Článek 14 informační systém pro přístup a rozdělení přínosů a sdílení informací 1. Jako součást mechanismu informačního systému stanoveného v čl. 18 odst. 3 Úmluvy se tímto zřizuje Informační systém pro přístup a rozdělení přínosů. Tento systém bude sloužit jako prostředek pro sdílení informací týkajících se přístupu a rozdělení přínosů. Především zajistí přístup k informacím, které poskytly jednotlivé smluvní strany a jež jsou důležité z hlediska realizace tohoto protokolu. 2. Aniž je dotčena ochrana důvěrných informací, každá smluvní strana zpřístupní Informačnímu systému pro přístup a rozdělení přínosů veškeré informace vyžadované na základě tohoto protokolu a dále informace vyžadované na základě rozhodnutí konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu. Tyto informace budou obsahovat: a) právní, administrativní a politická opatření týkající se přístupu a rozdělení přínosů; b) informace o národním kontaktním místě a odpovědném státním orgánu či orgánech a c) povolení, případně obdobný dokument, dokládající rozhodnutí o udělení předchozího informovaného souhlasu a vytvoření vzájemně dohodnutých podmínek. 3. Další informace, jsou-li dostupné, mohou podle potřeby zahrnovat: a) odpovědné orgány domorodých a místních společenství a informace na základě rozhodnutí; b) vzorová smluvní ustanovení; c) metody a nástroje vytvořené ke sledování genetických zdrojů a d) zásady chování a nejlepší postupy. 4. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu na svém prvním zasedání posoudí a stanoví formy fungování Informačního systému pro přístup a rozdělení přínosů, včetně zpráv o jeho činnosti, a bude je nadále sledovat. Článek 15 Soulad s vnitrostátními právními předpisy A regulačníMI požadavkY TÝKAJÍCÍMI SE přístupu a ROZDĚLENÍ PŘÍNOSŮ 1. Každá smluvní strana přijme vhodná, účinná a přiměřená právní, administrativní či politická opatření s cílem zajistit, aby přístup ke genetickým zdrojům využívaným v rámci její působnosti byl uplatněn v souladu s předchozím informovaným souhlasem a aby byly stanoveny vzájemně dohodnuté podmínky, a to způsobem vyžadovaným vnitrostátním právem a regulačními požadavky druhé strany týkajícími se přístupu a rozdělení přínosů. 2. Smluvní strany přijmou vhodná, účinná a přiměřená opatření k řešení případů neplnění opatření přijatých v souladu s odstavcem 1. 3. V případech domnělého porušení vnitrostátního práva a regulačních požadavků týkajících se přístupu a rozdělení přínosů uvedených v odstavci 1 budou smluvní strany, pokud je to možné a vhodné, spolupracovat. ČLÁNEK 16 Soulad s vnitrostátními právními předpisy A regulačníMI požadavkY TÝKAJÍCÍMI SE přístupu a ROZDĚLENÍ PŘÍNOSŮ V PŘÍPADĚ TRADIČNÍCH znalostí SOUVISEJÍCÍCH S GENETICKÝMI ZDROJI 1. Každá smluvní strana přijme dle potřeby vhodná, účinná a přiměřená právní, administrativní či politická opatření s cílem zajistit, aby přístup k tradičním znalostem souvisejícím s genetickými zdroji využívaným v rámci její působnosti byl uplatněn v souladu s předchozím informovaným souhlasem nebo schválením a zapojením domorodých a místních společenství a aby byly stanoveny vzájemně dohodnuté podmínky, a to způsobem vyžadovaným vnitrostátním právem nebo regulačními požadavky druhé strany, v níž se tato domorodá a místní společenství nacházejí. 2. Jednotlivé smluvní strany přijmou vhodná, účinná a přiměřená opatření k řešení případů neplnění opatření přijatých v souladu s odstavcem 1. 3. V případech domnělého porušení vnitrostátního práva a regulačních požadavků týkajících se přístupu a rozdělení přínosů uvedených v odstavci 1 budou smluvní strany, pokud je to možné a vhodné, spolupracovat. ČLÁNEK 17 SLEDOVÁNÍ využívání genetických zdrojů 1. Jednotlivé smluvní strany přijmou dle potřeby opatření na podporu dodržování závazků, jejichž cílem bude sledovat a zvýšit transparentnost využívání genetických zdrojů. Tato opatření zahrnují: a) určení jednoho nebo několika kontrolních bodů, a to následujícím způsobem: i) určené kontrolní body budou dle potřeby shromažďovat nebo přijímat relevantní informace týkající se – dle potřeby – předchozího informovaného souhlasu, zdroje genetických zdrojů, vytvoření vzájemně dohodnutých podmínek a/nebo využívání genetických zdrojů; ii) jednotlivé smluvní strany budou od uživatelů genetických zdrojů dle potřeby a v závislosti na konkrétních charakteristikách určeného kontrolního bodu vyžadovat, aby určenému kontrolnímu bodu poskytli informace stanovené v předchozím bodě. Každá smluvní strana přijme vhodná, účinná a přiměřená opatřená k řešení případů neplnění; iii) aniž je tím dotčena ochrana důvěrných informací, tyto informace, včetně informací z mezinárodně uznávaných osvědčení o shodě, pokud jsou k dispozici, budou dle potřeby poskytovány odpovědným státním orgánům, smluvní straně poskytující předchozí informovaný souhlas a Informačnímu systému pro přístup a rozdělení přínosů; iv) kontrolní body musí být efektivní a měly by mít funkce, které mají význam pro realizaci tohoto písmene a). Měly by mít význam pro využívání genetických zdrojů, nebo pro sběr relevantních informací, a to mimo jiné v jakékoli fázi výzkumu, vývoje, inovací, aktivit před uvedením na trh a uvedení na trh; b) výzvy uživatelům a poskytovatelům genetických zdrojů, aby do vzájemně dohodnutých podmínek zahrnuli ustanovení upravující sdílení informací o realizaci těchto podmínek, a to i prostřednictvím požadavků na podávání zpráv, a c) podporu využívání nákladově efektivních komunikačních nástrojů a systémů. 2. Povolení nebo obdobný dokument, který byl vydán v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. e) a dán k dispozici Informačnímu systému pro přístup a rozdělení přínosů, představuje mezinárodně uznávané osvědčení o shodě. 3. Mezinárodně uznávané osvědčení o shodě bude sloužit jako doklad skutečnosti, že přístup ke genetickým zdrojům, na které se vztahuje, byl uplatněn v souladu s předchozím informovaným souhlasem a že byly stanoveny vzájemně dohodnuté podmínky, a to způsobem vyžadovaným vnitrostátním právem a regulačními požadavky smluvní strany poskytující předchozí informovaný souhlas. 4. Mezinárodně uznávané osvědčení o shodě musí obsahovat přinejmenším následující údaje, nejsou-li tyto údaje důvěrné: a) vydávající orgán; b) datum vydání; c) poskytovatel; d) jedinečný identifikátor osvědčení; e) fyzická nebo právnická osoba, které byl předchozí informovaný souhlas udělen; f) předmět nebo genetické zdroje, na které se osvědčení vztahuje; g) potvrzení skutečnosti, že byly stanoveny vzájemně dohodnuté podmínky; (h) potvrzení, že byl získán předchozí informovaný souhlas, a i) komerční a/nebo nekomerční využití. ČLÁNEK 18 DODRŽOVÁNÍ vzájemně dohodnutých podmínek 1. Při provádění čl. 6 odst. 3 písm. g) bodu i) a článku 7 jednotlivé smluvní strany vybídnou poskytovatele a uživatele genetických zdrojů a/nebo tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji, aby do vzájemně dohodnutých podmínek zahrnuli ustanovení upravující řešení sporů, je-li to vhodné, zejména: a) soudní příslušnost, které podřídí řízení o řešení sporů; b) rozhodné právo a/nebo c) možnosti alternativního řešení sporů, jako je zprostředkování nebo rozhodčí řízení. 2. Jednotlivé smluvní strany zajistí, aby v případě sporů vyplývajících ze vzájemně dohodnutých podmínek byla v rámci jejich právních systémů k dispozici možnost použití právního prostředku, a to v souladu s platnými požadavky na soudní příslušnost. 3. Jednotlivé smluvní strany přijmou podle potřeby účinná opatření, pokud jde o: a) přístup ke spravedlnosti a b) využití mechanismů týkajících se vzájemného uznávání a výkonu cizích soudních rozhodnutí a rozhodčích nálezů. 4. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu přezkoumá účinnost tohoto článku v souladu s článkem 31 tohoto protokolu. ČLÁNEK 19 VZOROVÁ smluvní USTANOVENÍ 1. Jednotlivé strany budou dle potřeby podporovat vytvoření, aktualizaci a využívání odvětvových a průřezových vzorových smluvních ustanovení vzájemně dohodnutých podmínek. 2. Využívání odvětvových a průřezových vzorových smluvních ustanovení bude pravidelně hodnoceno konferencí smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu. ČLÁNEK 20 ZÁSADY CHOVÁNÍ, PRAVIDLA A OSVĚDČENÉ POSTUPY A/NEBO NORMY 1. Jednotlivé smluvní strany budou dle potřeby podporovat vytvoření, aktualizaci a využívání dobrovolných zásad chování, pravidel a osvědčených postupů a/nebo norem týkajících se přístupu a rozdělení přínosů. 2. Využívání dobrovolných zásad chování, pravidel a osvědčených postupů a/nebo norem bude pravidelně hodnoceno konferencí smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu, která zváží přijetí konkrétních zásad chování, pravidel a nejlepších postupů a/nebo norem. ČLÁNEK 21 OSVĚTA Jednotlivé smluvní strany přijmou opatření ke zvýšení povědomí o významu genetických zdrojů a tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji a o příslušných otázkách přístupu a sdílení přínosů. Mezi tato opatření může patřit například: a) podpora tohoto protokolu, včetně jeho cíle; b) organizace jednání domorodých a místních společenství a příslušných zúčastněných stran; c) zřízení a vedení pracoviště podpory (help desk) pro domorodá a místní společenství a příslušné zúčastněné strany; d) šíření informací prostřednictvím vnitrostátního informačního systému; e) podpora dobrovolných zásad chování, pravidel a nejlepších postupů a/nebo norem po konzultaci s domorodými a místními společenstvími a příslušnými zúčastněnými stranami; f) dle potřeby podpora domácí, regionální a mezinárodní výměny zkušeností; g) vzdělávání a školení uživatelů a poskytovatelů genetických zdrojů a tradičních znalostí souvisejících s genetickými zdroji ohledně jejich povinností týkajících se přístupu a rozdělení přínosů; h) zapojení domorodých a místních společenství a příslušných zúčastněných stran do realizace tohoto protokolu a i) zvyšování povědomí o protokolech a postupech domorodých a místních společenství. ČLÁNEK 22 KAPACITy 1. Smluvní strany budou spolupracovat při vytváření kapacit, rozvoji kapacit a posilování kapacit lidských zdrojů a institucí za účelem účinné implementace tohoto protokolu ve smluvních stranách patřících k rozvojovým zemím, zvláště zemích nejméně rozvinutých a malých ostrovních rozvojových zemích, a smluvních stranách s transformující se ekonomikou, a to mimo jiné prostřednictvím stávajících globálních, regionálních, subregionálních a státních institucí a organizací. V této souvislosti je třeba, aby smluvní strany usnadnily zapojení domorodých a místních společenství a zúčastněných stran, včetně nevládních organizací a soukromého sektoru. 2. Potřeba finančních zdrojů ze strany smluvních stran patřících k rozvojovým zemím, zvláště zemí nejméně rozvinutých a malých ostrovních rozvojových zemí, a smluvních stran s transformující se ekonomikou v souladu s příslušnými ustanoveními Úmluvy musí být plně zohledněna pro účely vytváření a rozvoje kapacit k implementaci tohoto protokolu. 3. Jako základ pro vhodná opatření v souvislosti s prováděním tohoto protokolu by smluvní strany patřící k rozvojovým zemím, zvláště země nejméně rozvinuté a malé ostrovní rozvojové země, a smluvní strany s transformující se ekonomikou měly prostřednictvím vlastních hodnocení vnitrostátních kapacit vymezit své vlastní státní potřeby kapacit a priority. Tyto smluvní strany by při tom měly podporovat potřeby kapacit a priority domorodých a místních společenství a příslušných zúčastněných stran tak, jak je tyto strany vymezily, a to s důrazem na kapacitní potřeby a priority žen. 4. V rámci podpory plnění tohoto protokolu může vytváření a rozvíjení kapacit řešit mimo jiné následující hlavní oblasti: a) schopnost plnit tento protokol a dodržovat povinnosti z něj vyplývající; b) schopnost vyjednat vzájemně dohodnuté podmínky; c) schopnost vytvářet, plnit a prosazovat vnitrostátní právní, administrativní a politická opatření týkající se přístupu a rozdělení přínosů a d) schopnost zemí rozvíjet své schopnosti v oblasti endogenního výzkumu s cílem přidat hodnotu ke svým vlastním genetickým zdrojům. 5. K opatřením podle výše uvedených odstavců 1 až 4 může mimo jiné patřit: a) právní a institucionální rozvoj; b) podpora rovnosti a spravedlnosti při vyjednávání, například školení týkajících se vyjednávání vzájemně dohodnutých podmínek; c) sledování a prosazování dodržování předpisů; d) využití nejlepších dostupných komunikačních nástrojů a systémů založených na internetu k aktivitám v oblasti přístupu a rozdělení přínosů; e) vytváření a využívání metod oceňování; f) biologický průzkum, související výzkumné a taxonomické studie; g) převod technologií a infrastrukturní a technické kapacity, jimiž lze zajistit trvalou udržitelnost tohoto převodu technologií; h) posílení příspěvku aktivit týkajících se přístupu a rozdělení přínosů k ochraně biologické rozmanitosti a trvale udržitelnému způsobu využívání jejích složek; i) zvláštní opatření na zvýšení kapacit příslušných zúčastněných stran, pokud jde o přístup a rozdělení přínosů, a j) zvláštní opatření na zvýšení kapacit domorodých a místních společenství, s důrazem na posílení kapacit žen v rámci těchto společenství, pokud jde o přístup ke genetickým zdrojům a/nebo tradičním znalostem souvisejícím s genetickými zdroji. 6. Informace o iniciativách týkajících se vytváření a rozvoje kapacit na státní, regionální a mezinárodní úrovni, které byly podniknuty v souladu s výše uvedenými odstavci 1 až 5, by měly být poskytnuty Informačnímu systému pro přístup a rozdělení přínosů s cílem podpořit synergii a koordinaci v oblasti vytváření a rozvoje kapacit pro přístup a rozdělení přínosů. ČLÁNEK 23 PŘEVOD technologií a spolupráce V souladu s články 15, 16, 18 a 19 Úmluvy musí smluvní strany spolupracovat při programech vědeckého a technického výzkumu a vývoje, včetně biotechnologických výzkumných aktivit, v zájmu dosažení cíle tohoto protokolu. Smluvní strany se zavazují podporovat smluvní strany patřící k rozvojovým zemím, zvláště země nejméně rozvinuté a malé ostrovní rozvojové země, a smluvní strany s transformující se ekonomikou při přístupu k technologiím a převod technologií těmto smluvním stranám, a to s cílem umožnit vytvoření a posilování stabilní a životaschopné technologické a vědecké základny pro dosažení cílů Úmluvy a tohoto protokolu. Bude-li to možné a vhodné, tyto aktivity spolupráce se budou uskutečňovat se smluvní stranou/stranami a ve smluvní straně/stranách, které jsou zeměmi původu takových zdrojů nebo které si opatřily genetické zdroje v souladu s Úmluvou. ČLÁNEK 24 StÁTY, které nejsou smluvními stranami Smluvní strany vyzvou státy, které nejsou smluvními stranami, aby dodržovaly tento protokol a přispívaly příslušnými informacemi do Informačního systému pro přístup a rozdělení přínosů. ČLÁNEK 25 Mechanismus a zdroje financování 1. Při posuzování finančních zdrojů na implementaci tohoto protokolu přihlédnou smluvní strany k ustanovením článku 20 Úmluvy. 2. Mechanismus financování Úmluvy je mechanismem financování tohoto protokolu. 3. Pokud jde o vytváření a rozvíjení kapacit podle článku 22 tohoto protokolu, vezme konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu při poskytování konzultací na téma mechanismu financování uvedeného výše v odstavci 2 a předkládaného k posouzení konferenci smluvních stran v úvahu potřebu finančních zdrojů ve smluvních stranách patřících k rozvojovým zemím, zvláště zemích nejméně rozvinutých a malých ostrovních rozvojových zemích, a smluvních stranách s transformující se ekonomikou, a dále vezme v úvahu potřebu kapacit v domorodých a místních společenstvích, včetně žen v těchto společenstvích. 4. V kontextu výše uvedeného odstavce 1 smluvní strany rovněž přihlédnou k potřebám smluvních stran patřících k rozvojovým zemím, zvláště zemí nejméně rozvinutých a malých ostrovních rozvojových zemí, a smluvních stran s transformující se ekonomikou při jejich úsilí o vymezení a plnění požadavků na vytváření a rozvoj kapacit pro účely implementace tohoto protokolu. 5. Pokyny týkající se mechanismu financování Úmluvy obsažené v rozhodnutích konference smluvních stran, včetně těch, které byly odsouhlaseny před přijetím tohoto protokolu, se obdobně použijí i na ustanovení tohoto článku. 6. Smluvní strany patřící k vyspělým zemím mohou rovněž poskytnout finanční a jiné prostředky k uplatnění ustanovení tohoto protokolu prostřednictvím dvoustranných, regionálních a mnohostranných mechanismů, přičemž smluvní strany patřící k rozvojovým zemím a smluvní strany s transformující se ekonomikou je mohou využít. ČLÁNEK 26 Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu 1. Konference smluvních stran slouží jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu. 2. Smluvní strany Úmluvy, které nejsou smluvními stranami tohoto protokolu, se mohou účastnit jako pozorovatelé jednání v rámci kteréhokoli zasedání konference smluvních stran sloužícího jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu. Slouží-li konference smluvních stran jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu, jsou rozhodnutí schvalovaná na základě tohoto protokolu přijímána pouze jeho smluvními stranami. 3. Slouží-li konference smluvních stran jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu, bude každý člen předsednictva konference smluvních stran zastupující stranu Úmluvy, která však v dané době není smluvní stranou tohoto protokolu, nahrazen členem, kterého ze svého středu zvolí smluvní strany protokolu. 4. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu pravidelně přezkoumává implementaci tohoto protokolu a v rámci svého mandátu přijímá rozhodnutí nezbytná k prosazení toho, aby jeho implementace byla účinná. Vykonává funkce, které jsou jí tímto protokolem svěřeny, a dále: a) vydává doporučení ve všech otázkách nezbytných z hlediska plnění tohoto protokolu; b) zřizuje pomocné orgány, které pokládá za nezbytné pro implementaci tohoto protokolu; c) vyhledává a popřípadě využívá služby, spolupráci a informace, které poskytují příslušné mezinárodní organizace a mezivládní a nevládní orgány; d) stanoví formu a intervaly pro předávání informací, které mají být v souladu s článkem 29 tohoto protokolu předloženy, posuzuje uvedené informace a zprávy předložené kterýmkoli pomocným orgánem; e) dle potřeby přezkoumává a přijímá změny tohoto protokolu a jeho přílohy, stejně jako dodatečné přílohy protokolu, které jsou pokládány za nezbytné pro jeho implementaci, a f) vykonává další funkce, které mohou být pro implementaci tohoto protokolu vyžadovány. 5. Jednací řád konference smluvních stran a finanční pravidla stanovená v Úmluvě se použijí přiměřeně i v rámci tohoto protokolu, není-li na základě konsensu vyjádřeného konferencí smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu rozhodnuto jinak. 6. První zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu svolává sekretariát tak, aby se konalo současně s prvním naplánovaným zasedáním konference smluvních stran po dni vstupu tohoto protokolu v platnost. Následná řádná zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu se konají současně s řádnými zasedáními konference smluvních stran Úmluvy, pokud konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu nerozhodne jinak. 7. Mimořádná zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu se konají v jiném termínu, pokud to konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu považuje za nezbytné, nebo na základě písemné žádosti kterékoli smluvní strany za předpokladu, že do šesti měsíců od chvíle, kdy sekretariát uvedenou žádost oznámí smluvním stranám, získá tato žádost podporu nejméně jedné třetiny smluvních stran. 8. Organizace spojených národů, její specializované agentury a Mezinárodní agentura pro atomovou energii a rovněž tak každý stát, jenž je členem uvedených organizací, nebo pozorovatelé v uvedených organizacích, kteří nejsou smluvní stranou Úmluvy, mohou být na zasedáních konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu zastoupeni jako pozorovatelé. Každému subjektu, státnímu či mezinárodnímu, vládnímu či nevládnímu, který je způsobilý ve věcech, jimiž se tento protokol zabývá, a který sdělil sekretariátu přání, že chce být na zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu zastoupen jako pozorovatel, může být povolen vstup, pokud nejméně jedna třetina smluvních stran nevyjádří námitku. Nestanoví-li tento článek jinak, podléhá povolení vstupu a účast pozorovatelů jednacímu řádu, na který odkazuje výše uvedený odstavec 5. ČLÁNEK 27 Pomocné orgány 1. Kterýkoli pomocný orgán zřízený Úmluvou nebo v jejím rámci může sloužit pro účely tohoto protokolu, a to i na základě rozhodnutí konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu. Každé takové rozhodnutí stanoví úkoly, které mají být provedeny. 2. Strany Úmluvy, které nejsou smluvními stranami tohoto protokolu, se mohou účastnit jednání kteréhokoli zasedání uvedených pomocných orgánů jako pozorovatelé. Slouží-li pomocný orgán Úmluvy jako pomocný orgán tohoto protokolu, jsou rozhodnutí na základě tohoto protokolu přijímána výhradně smluvními stranami protokolu. 3. Vykonává-li pomocný orgán Úmluvy své funkce se zřetelem na záležitosti týkající se tohoto protokolu, je každý člen předsednictva uvedeného pomocného orgánu, jenž představuje smluvní stranu Úmluvy, která ale v dané době není smluvní stranou protokolu, nahrazen členem, kterého ze svého středu smluvní strany protokolu zvolí. ČLÁNEK 28 Sekretariát 1. Sekretariát zřízený článkem 24 Úmluvy plní funkci sekretariátu tohoto protokolu. 2. Ustanovení čl. 24 odst. 1 Úmluvy o funkcích sekretariátu se obdobným způsobem použije i na tento protokol. 3. Náklady na služby sekretariátu pro účely tohoto protokolu v rozsahu, v jakém se budou lišit od ostatních služeb, hradí smluvní strany protokolu. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu rozhodne na svém prvním zasedání o nezbytných rozpočtových opatřeních v tomto směru. ČLÁNEK 29 Sledování plnění a podávání zpráv Každá smluvní strana dohlíží na plnění svých závazků stanovených tímto protokolem a v intervalech a formátu, které stanoví konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu, podává konferenci smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu zprávy o opatřeních, která k implementaci protokolu přijala. ČLÁNEK 30 POSTUPY A MECHANISMY NA PODPORU DODRŽOVÁNÍ TOHOTO PROTOKOLU Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu na svém prvním zasedání posoudí a schválí postupy spolupráce a institucionální mechanismy na podporu dodržování ustanovení tohoto protokolu a řešení případů nedodržování. Tyto postupy a mechanismy budou zahrnovat vhodná ustanovení o poskytování poradenství nebo asistenci. Uvedené postupy a mechanismy jsou odděleny od postupů a mechanismů týkajících se urovnávání sporů podle článku 27 Úmluvy, přičemž tyto mechanismy a postupy jimi nejsou dotčeny. ČLÁNEK 31 Hodnocení a přezkoumání Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu provede čtyři roky po vstupu tohoto protokolu v platnost a poté v intervalech určených konferencí smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu hodnocení efektivity tohoto protokolu. ČLÁNEK 32 Podpis Tento protokol je otevřen k podpisu pro smluvní strany Úmluvy v sídle Organizace spojených národů v New Yorku ve dnech 2. února 2011 až 1. února 2012. ČLÁNEK 33 Vstup v platnost 1. Tento protokol vstupuje v platnost devadesátým dnem po dni uložení padesáté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení států nebo organizací pro regionální hospodářskou integraci, které jsou smluvními stranami Úmluvy. 2. Pro každý stát nebo organizaci pro regionální hospodářskou integraci, která ratifikuje, přijme nebo schválí tento protokol nebo k němu přistoupí po uložení padesáté listiny podle výše uvedeného odstavce 1, vstoupí tento protokol v platnost devadesátým dnem po dni uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení daného státu nebo organizace pro regionální hospodářskou integraci, případně ke dni, k němuž pro daný stát nebo organizaci pro regionální hospodářskou integraci vstupuje v platnost Úmluva, nastane-li toto datum později. 3. Pro účely výše uvedených odstavců 1 a 2 nebude jakákoli listina uložená organizací regionální ekonomické integrace počítána za dodatečnou k těm, které uloží členské státy takové organizace. ČLÁNEK 34 Výhrady K tomuto protokolu se nepovolují žádné výhrady. ČLÁNEK 35 Odstoupení 1. Kdykoli po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost pro smluvní stranu může tato smluvní strana od protokolu odstoupit tím, že o tom podá písemné oznámení depozitáři. 2. Jakékoli takové odstoupení nastane po uplynutí jednoho roku po datu obdržení písemného oznámení depozitářem nebo k takovému pozdějšímu datu, které může být uvedeno v oznámení o odstoupení. ČLÁNEK 36 Platná znění Tento protokol, sepsaný v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, arabském, čínském, francouzském, ruském a španělském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů. NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy, a to k uvedeným datům. PŘIJATO v Nagoji dne dvacátého devátého října dva tisíce deset. Příloha Peněžní A nepeněžní PŘÍNOSY 1. Peněžní přínosy mohou zahrnovat zejména, ale nemají být omezeny na: a) poplatky za přístup / poplatek za odebraný či jinak získaný vzorek; b) platby předem; c) platby v průběhu využívání zdrojů; d) platby licenčních poplatků; e) licenční poplatky v případě uvedení na trh; f) zvláštní poplatky hrazené ve prospěch svěřeneckých fondů podporujících ochranu a trvale udržitelné využívání biologické rozmanitosti; g) platy a preferenční podmínky na základě vzájemné dohody; h) financování výzkumu; i) společné podniky; j) společné vlastnictví příslušných práv duševního vlastnictví. 2. Nepeněžní přínosy mohou zahrnovat zejména, ale nemají být omezeny na: a) sdílení výsledků výzkumu a vývoje; b) spolupráci a účast ve vědeckém výzkumu a rozvojových programech, především v aktivitách biotechnologického výzkumu, a je-li to možné ve smluvní straně poskytující genetické zdroje; c) účast na vývoji produktů; d) spolupráci a účast v oblasti vzdělávání a školení; e) umožnění přístupu do ex situ objektů genetických zdrojů a do databází; f) převod znalostí a technologií poskytovateli genetických zdrojů za spravedlivých a maximálně výhodných podmínek, včetně koncesí a preferenčních podmínek na základě vzájemné dohody, a to zejména znalostí a technologií, které využívají genetické zdroje, včetně biotechnologií, nebo které souvisejí s ochranou a trvale udržitelným využíváním biologické rozmanitosti; g) posílení kapacit pro převod technologií; h) vytváření institucionálních kapacit; i) lidské a materiální zdroje k posílení kapacit pro správu a vynucování předpisů upravujících přístup; j) školení týkající se genetických zdrojů za plné účasti zemí poskytujících genetické zdroje, a pokud je to možné, v těchto zemích; k) přístup k vědeckým informacím souvisejícím s ochranou a trvale udržitelným využíváním biologické rozmanitosti, včetně biologických inventarizací a taxonomických studií; l) přispění lokální ekonomice; m) výzkum zaměřený směrem k prioritním potřebám, jako je zdraví či zajišťování potravin, se zohledněním domácího využití genetických zdrojů ve smluvní straně, která genetické zdroje poskytuje; n) institucionální a profesionální vztahy, které mohou vzniknout ze smlouvy o přístupu a rozdělení přínosů a následných aktivit v rámci spolupráce; o) přínosy v oblasti zabezpečení potravin a možností obživy; p) společenské uznání; q) společné vlastnictví příslušných práv duševního vlastnictví.