Konzultace o plánu probíhala od 4. září do 23. října 2020 a otevřená veřejná konzultace od 4. září do 27. listopadu 2020, a to prostřednictvím internetových stránek Evropské komise ve všech úředních jazycích EU. Cílem konzultací bylo shromáždit informace a zpětnou vazbu od občanů EU a příslušných zúčastněných stran (veřejné orgány, podniky a jejich sdružení, nevládní organizace, výzkumné a akademické instituce), které měly přispět k dokončení akčního plánu.

Pokud jde o dopady krize COVID-19 na potravinový systém a na produkci a spotřebu ekologických potravin, velká většina respondentů (85 %) uvedla, že „krize ukázala, že naše zemědělství je závislé na sezónní práci“. Většina respondentů (59 %) uvedla, že krize „posílila ekologické zemědělství a jeho úlohu v zabezpečení dodávek potravin v EU“. Krize „urychlila strukturální změny ve spotřebě potravin ve prospěch ekologického zemědělství“ pro 53 % účastníků. Podle 51 % respondentů bude zvýšená poptávka po ekologických produktech po krizi COVID-19 pokračovat.

Graf 3. Opatření důležitá pro stimulaci produkce ekologických produktů

Celkově bylo dosaženo vysoké úrovně shody o devíti opatřeních navržených pro rozvoj odvětví ekologické produkce v EU (od 57 % do 91 %). Všeobecná shoda (91 % odpovědí) panovala u zvyšování povědomí o přínosech ekologického zemědělství pro životní prostředí a klima. Úroveň podpory byla u čtyř akcí vyšší než 80 %: i) školní programy na propagaci zdravého jídla (83 %); ii) ekologické produkty ve veřejných/soukromých zařízeních a jídelnách (83 %); iii) zvýšení viditelnosti a výběru ekologických produktů u maloobchodníků (83 %) a iv) větší počet veřejných zakázek na ekologické produkty (81 %). Více než tři čtvrtiny respondentů podpořily dvě akce související s propagací: informační kampaně o logu EU pro ekologickou produkci (78 %) a propagační kampaně zemědělských produktů cílené na ekologické produkty (77 %). Podle 76 % účastníků by měla být zlepšena cenová konkurenceschopnost ekologických produktů. Padesát sedm procent respondentů uvedlo, že logo EU pro ekologickou produkci není dostatečně rozpoznáváno. Na dotaz ohledně dalších opatření pro rozvoj odvětví ekologické produkce v EU respondenti nejprve zmínili potřebu lépe informovat spotřebitele (47 zmínek), zejména o zdravotních (12) a sociálních (9) přínosech ekologického zemědělství. Opakujícím se opatřením byla rovněž potřeba informovat o skutečných nákladech (s ohledem na externality) konvenčního zemědělství a uplatňovat je (37) a veřejné zakázky byly označeny za pozitivní faktor pro zvýšení poptávky po ekologických produktech (27 zmínek).

Bylo dosaženo vysoké úrovně shody o sedmi opatřeních navržených pro zlepšení důvěry spotřebitelů v odvětví ekologické produkce v EU (od 70 % do 92 %). Panovala všeobecná shoda (91 % odpovědí) ohledně toho, že informace o producentech ekologických produktů by měly být transparentní a spotřebitelé by je měli mít k dispozici a že jsou zapotřebí opatření, která spotřebitelům pomohou jasně odlišit logo EU pro ekologickou produkci od jiných systémů označování kvality nebo šetrnosti vůči životnímu prostředí. Podle 88 % respondentů by mělo být snazší určit původ ekologických produktů a podle 84 % respondentů je zapotřebí zvýšit úsilí při odhalování podvodů v odvětví ekologické produkce. Rovněž je třeba dále prozkoumat důvody nedostatečné důvěry spotřebitelů (86 %) a většího úsilí při odhalování podvodů v odvětví ekologické produkce (84 %). Respondenti nakonec uvedli, že orgány veřejné správy musí lépe kontrolovat dodržování pravidel pro ekologickou produkci (77 %) a že k usnadnění určování původu ekologických produktů by se měly více využívat informační technologie (70 %). Na dotaz ohledně dalších důležitých opatření ke zlepšení důvěry spotřebitelů v odvětví ekologické produkce v EU respondenti za nejdůležitější opatření označili potřebu větší transparentnosti a zvýšení úsilí v boji proti podvodům, zejména ve třetích zemích (35 zmínek). Bylo rovněž zmíněno informování spotřebitelů (23) a kombinace ekologické značky EU s označením místa/původu (18). Pokud jde o potřebu většího počtu kontrol, názory respondentů se lišily, : 21 zmínilo, že kontroly jsou již dostatečné, zatímco 10 zmínilo potřebu je zvýšit.

Stejně jako u předchozí otázky panovala všeobecná shoda týkající se podpory opatření navržených pro stimulaci produkce ekologických produktů (od 74 % do 91 % odpovědí). Největší podíl respondentů se shodl na tom, že za účelem stimulace přechodu z konvenčního na ekologické zemědělství je důležité poskytovat dostatečné školení a poradenství (91 %) a že je nezbytné posílit místní a malokapacitní zpracovávání a podporovat krátké dodavatelské řetězce (90 %). Respondenti uznali potřebu pomoci producentům ekologických produktů se lépe organizovat (např. v organizacích producentů) s cílem zlepšit jejich vyjednávací pozici v dodavatelském řetězci (88 %). Rovněž existuje potřeba zlepšit kvalitu informací a údajů týkajících se vývoje na trhu s ekologickými produkty, aby se producentům usnadnilo rozhodování (87 %). Shodli se na skutečnosti, že ekologická produkce by měla využívat finanční podpory, a to i v rámci společné zemědělské politiky.

Co se týče otázky týkající se odvětví ekologické živočišné produkce, respondenti souhlasili s tím, že „producentům by se mělo pomáhat, aby našli vhodné ekologické krmivo pro výživu zvířat“ (86 %) a že „je třeba další výzkum, aby bylo možné určit a vyvinout osvědčené postupy pro metody krmení ekologickými krmivy a alternativními složkami krmiv“ (82 %). Podobná míra shody se vztahovala na stanovisko, že „ekologická živočišná produkce by měla dostat zvláštní podporu“ (82 %), poté následovalo, že „akvakultura by měla být podporována, aby i prostřednictvím výzkumu získala více informací o metodách šlechtění a krmení“ (78 %).

Co se týče otázky o hlavních výhodách ekologické produkce z hlediska životního prostředí, respondenti určili příznivé dopady ekologické produkce ve vztahu k biologické rozmanitosti (92 %), ochraně kvality půdy (88 %) a kvalitě vody (84 %). Podle 83 % respondentů ekologická produkce podporuje oběhové hospodářství a podle 80 % respondentů zajišťuje odpovědné využívání energie a přírodních zdrojů. Podle 78 % respondentů podporuje uhlíkovou neutralitu, umožňuje přizpůsobit se měnícímu se klimatu a pomáhá omezit znečištění vzduchu.

Více než dvě třetiny respondentů rozhodně souhlasily s tvrzením, že by v ekologickém zemědělství mělo být podporováno udržitelné využívání vody a nahrazování plastů při balení. Stejnou úroveň podpory obdržely větší investice do výzkumu a inovací a udržování sítí ekologických hospodářství. Značně menší část respondentů rozhodně souhlasila s návrhem na postupné vyřazení sporných vstupů, jako je měď. Zde plně souhlasilo pouze 38 % respondentů. Je však třeba poznamenat, že silná podpora tohoto návrhu byla největší mezi respondenty označujícími se za občany a akademické/výzkumné instituce.

Panovala shoda ohledně toho, že „pro rozvoj odvětví ekologické produkce je důležitá kombinace podpory EU, členských států i soukromých iniciativ“. Více než 70 % respondentů s tímto tvrzením rozhodně souhlasilo a dalších 23 % souhlasilo alespoň částečně. Na základě tohoto tvrzení 84 % respondentů rozhodně nesouhlasilo (63 %) nebo spíše nesouhlasilo (21 %) s názorem, že rozvoj ekologické produkce by měl být ponechán na trhu samotném. Vzorce odpovědí naznačují, že více než polovina respondentů (59 %) se domnívá, že hlavní odpovědnost za propagaci ekologické produkce spočívá na vnitrostátních orgánech. Na dotaz ohledně jakýchkoli dalších dodatečných opatření na posílení produkce a spotřeby ekologických potravin respondenti navrhli vyvážit náklady mezi konvenční a ekologické produkty (36 zmínek), zlepšit příjem a pracovní podmínky zemědělců (29) a označili potřebu výzkumu na podporu inovací (23).

Graf 4. Rozvoj odvětví ekologické produkce: veřejná podpora, nebo soukromá iniciativa?

Respondenti za důležitou rovněž označili potřebu pomoci zemědělcům při přístupu na trhy jako způsob podpory odvětví ekologické produkce (15), zlepšování biologické rozmanitosti v hospodářstvích (13), další podporu zemědělců během přechodu (11) a provádění výzkumu dopadů ekologického zemědělství (11).

V neposlední řadě byla zmíněna dodatečná opatření týkající se vzdělávání v oblasti ekologického zemědělství (9), podpory drobného zemědělství (8) a rozvoje zemědělských poradenských služeb (5) a byly vzneseny obavy ohledně pravomocí maloobchodníků (6).

Kombinovaná analýza uzavřených/otevřených otázek a stanovisek předložených k veřejné konzultaci k navrhovaným tématům a opatřením

Co se týče různých témat v akčním plánu, všechna jsou v různé míře podporována kvantitativními a kvalitativními vstupy z otevřené veřejné konzultace:

·Všech 15 témat získalo silnou podporu nebo podporu v kvantitativních odpovědích. Ze všech témat byla o něco menší míra podpory poskytnuta tématům 1.1 „Podpora loga EU“; 1.4 „Předcházení podvodům v potravinářství a posílení kontrol“; 2.3 „Podpora organizování potravinového řetězce“ a 3.3 „Financování výzkumu alternativ ke sporným vstupům“.