CS Úřední věstník Evropské unie C 81/28

Stanovisko Výboru regionů ke Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu Hodnocení strategie udržitelného rozvoje EU v roce 2005: Výchozí rekapitulace a budoucí směry vývoje

(2006/C 81/08)

VÝBOR REGIONŮ,

s ohledem na Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu k Hodnocení strategie udržitelného rozvoje EU v roce 2005: Výchozí rekapitulace a budoucí směry vývoje, KOM (2005) 37 v konečném znění;

s ohledem na rozhodnutí Evropské komise ze dne 9. února 2005 konzultovat tuto problematiku s Výborem regionů, v souladu s prvním odstavcem článku 265 Smlouvy o založení Evropského společenství;

s ohledem na rozhodnutí svého Předsednictva ze dne 12. dubna 2005 pověřit Komisi pro trvale udržitelný rozvoj vypracováním stanoviska k tomuto tématu;

s ohledem na sdělení Komise „Udržitelná Evropa pro lepší svět: Strategie Evropské unie pro udržitelný rozvoj“ (návrh Komise pro Evropskou radu v Göteborgu) (A Sustainable Europe for a Better World: A European Union Strategy for Sustainable Development, KOM(2001) 264 v konečném znění);

s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Směrem ke globálnímu partnerství pro udržitelný rozvoj“ (Towards a global partnership for sustainable development, KOM(2002) 82 v konečném znění);

s ohledem na sdělení Komise ze dne 15. ledna 2002 pro jarní zasedání Evropské rady v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002, na kterém byl dán nový impuls pro strategii, která byla přijata dva roky předtím na Lisabonském summitu (KOM(2002)14), s cílem učinit z Evropy nejkonkurenceschopnější, nejdynamičtější a nejudržitelnější znalostní ekonomiku světa;

s ohledem na průzkumné stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru NAT/229-CESE 661/2004, přijaté dne 28. dubna 2004;

s ohledem na Prohlášení o hlavních zásadách udržitelného rozvoje ze zasedání Evropské rady ve dnech 16. a 17. června 2005;

s ohledem na své stanovisko ke sdělení „Směrem k tématické strategii udržitelného využívání přírodních zdrojů“ (Towards a thematic strategy on the sustainable use of natural resources, KOM(2003) 572 v konečném znění) – CdR 11/2004 fin (1);

s ohledem na své stanovisko ze dne 14. listopadu 2001 ke sdělení Komise „Deset let po Riu: příprava na světový summit o udržitelném rozvoji v roce 2002“ (Ten years after Rio: Preparing for the World Summit on Sustainable Development in 2002, KOM(2001) 53) – CdR 37/2001 fin (2);

s ohledem na své stanovisko ze dne 15. června 2000 k návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o rámci Společenství pro spolupráci na podporu udržitelného rozvoje měst (Proposal for a Decision of the European Parliament and of the Council on a Community framework for cooperation to promote sustainable urban development, KOM(1999) 557 v konečném znění – 1999/0233 (COD))- CdR 134/2000 fin (3);

s ohledem na své stanovisko ze dne 17. února ke sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o směrech k trvale udržitelnému zemědělství (Directions towards sustainable agriculture, KOM(1999) 22 v konečném znění) – CdR 183/1999 fin (4);

s ohledem na své stanovisko ke sdělení Komise k tématu „Obchod a rozvoj – pomoc rozvojovým zemím v získávání prospěchu z obchodu“ (Trade and Development – Assisting developing countries to benefit from trade, KOM(2002) 513 v konečném znění) – CdR 100/2003 fin (5);

s ohledem na své stanovisko k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu (KOM(2004) 2 v konečném znění -2004/0001 (COD)) – CdR 154/2004 (6);

s ohledem na svůj návrh stanoviska (CdR 66/2005 rev. 1) přijatý dne 28. června 2005 Komisí pro trvale udržitelný rozvoj (zpravodajka: paní Mona-Lisa Norrman, členka okresní rady v Jämtlandu (Švédsko/SES));

Vzhledem k těmto důvodům:

1) Orgány místní a regionální správy představují úroveň rozhodování a exekutivy, která je občanům EU nejblíže. Opatření potřebná k zajištění trvale udržitelného rozvoje musí být navržena, přijata, prováděna a monitorována ve vzájemném dialogu s občany EU.

2) Ve 25 členských státech EU jsou to právě místní a regionální úroveň, na kterých se musí uskutečňovat praktická koordinace mezi jednotlivými sektory politiky. Podobně je na místní a regionální úrovni prováděna také politika soudržnosti EU.

3) Neudržitelné trendy rozvoje, které v současnosti spatřujeme, by mohly být obráceny prostřednictvím společného vlivu opatření prováděných lokálně a regionálně; a to jak uvnitř EU; tak na globální úrovni. Vhodným sloganem je „Mysli globálně, jednej lokálně“.

jednomyslně přijal toto stanovisko na 61. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 12. a 13. října 2005 (jednání ze dne 12. října):

1. Názory Výboru regionů

Všeobecné poznámky

VÝBOR REGIONŮ

1.1 vítá sdělení Komise o hodnocení strategie udržitelného rozvoje EU v roce 2005, které obsahuje počáteční hodnocení dosaženého pokroku a nastiňuje řadu budoucích směrů vývoje;

1.2 zdůrazňuje, že nebylo dosaženo dostatečného pokroku od přijetí Strategie udržitelného rozvoje v roce 2001 v Göteborgu; souhlasí s Komisí v tom, že důraz musí být nyní kladen na proaktivní přístup k udržitelnému rozvoji a na konkrétní činnost v dané oblasti;

1.3 upozorňuje, že trojrozměrný přístup k udržitelnému rozvoji, zahrnující ekonomické, ekologické a sociální aspekty, je předpokladem pro růst, větší počet lepších pracovních míst, vyšší úroveň blahobytu a čistší a zdravější životní prostředí;

1.4 zdůrazňuje význam začlenění a prosazování udržitelného rozvoje ve všech oblastech politiky EU. Je důležité, aby politika soudržnosti podporovala ekonomický a stejně tak i ekologický a sociální rozměr a aby byl brán patřičný zřetel na dlouhodobé vlivy politiky. Rovněž budoucí Evropská politika rozvoje a politika vůči Africe by měly zajistit důslednou podporu udržitelného rozvoje v mezinárodní činnosti;

Mezinárodní obchod

1.5 zdůrazňuje, že Lisabonská strategie je základem pro reakci EU na dopad globalizace na hospodářskou soutěž, ekonomiku a pracovní sílu v Evropě, ale tato reakce by měla odrážet také dopady na udržitelný rozvoj v Evropě a v mezinárodním měřítku. Je třeba rozvinout způsob, kterým se s ohledem na různé mezinárodní dohody v současnosti přistupuje k udržitelnému rozvoji, aby lépe odrážel vliv globalizace na veřejné služby a udržitelný rozvoj na místní a regionální úrovni;

Dialog a spolupráce

1.6 zdůrazňuje důležitost účinného dialogu s občanskou společností. Za tímto účelem musí být zprávy vycházející od Komise důsledné a dobře koordinované a strategie by měla být monitorována a proměněna v konkrétní činnost.

Místní a regionální perspektiva

1.7 by obzvláště zdůraznil úlohu a zodpovědnost orgánů místní a regionální správy při dosažení udržitelného rozvoje. Všechny úrovně vlády by měly spolupracovat na určování a provádění změn potřebných k dosažení udržitelné společnosti prostřednictvím silného vedení.

Občané středem zájmu

1.8 zdůrazňuje, že je důležité zajistit, aby za účelem zisku podpory občanů EU byla úsilí vynaložená na podporu udržitelného rozvoje přizpůsobena jejich potřebám a poměrům. Orgány místní a regionální správy mají v tomto dialogu důležitou roli a Komise by měla podporovat tato úsilí administrativně a finančně a to následujícími způsoby: — rozvojem konzultační činnosti a vytvářením přirozených fór pro dialog a výměnu zkušeností; — podporou místních a regionálních rozvojových projektů, jak v rámci EU tak v globálním měřítku; — rozvojem znalostí a povědomí o potřebě společné akce na dosažení udržitelné společnosti v EU.

Veřejné zdraví, bezpečnost a rovnoprávnost

1.9 zdůrazňuje, že veřejné zdraví, v širším slova smyslu, je klíčovým požadavkem k dosažení udržitelného rozvoje;

1.10 upozorňuje na to, že bezpečnost je předpokladem dobré kvality života a společně s širší perspektivou veřejného zdraví leží v srdci snah na podporu udržitelného rozvoje;

1.11 zdůrazňuje dále potřebu začlenit perspektivu rovných příležitostí do iniciativ na podporu udržitelného rozvoje.

Ekologické podnikání a „zelená“ pracovní místa

1.12 schvaluje názor Komise, že naše budoucí kvalita života bude záviset na našich modelech výroby a spotřeby. Musíme oddělit ekonomický růst od degradace životního prostředí; a to pomocí vzdělávání a informací o dopadech zboží a služeb na zdraví a životní prostředí. Důležitou roli při změně modelů výroby a spotřeby hrají také environmentální požadavky při zadávání veřejných zakázek;

1.13 zdůrazňuje, že je nezbytné, aby opatření podporovala rozvoj ekologického podnikání, především malých a středních podniků. Společnosti s výzkumnou náročností v odvětví environmentálních technologií by měly představovat specifický cíl v kontextu stávajícího návrhu na 7. rámcový program pro výzkum, technologický rozvoj a demonstraci (FP7).

Cíle, opatření a monitorování

1.14 podporuje plán Komise vytyčit jasné cíle, cílové hodnoty a související konečné termíny. To umožní monitorovat a měřit dosažený pokrok a podávat o něm zprávy.

1.15 zdůrazňuje potřebu aktivních opatření a konkrétní činnosti na podporu udržitelného rozvoje. Chystaný akční program musí také obsahovat nástroje na provádění a monitorování jednotlivých opatření a zapojit orgány místní a regionální správy jako klíčové partnery do vypracování akčního programu.

Nástroje na implementaci udržitelného rozvoje

1.16 zdůrazňuje, že je důležité navrhnout nové nástroje a zdokonalit stávající. To je nezbytné k tomu, aby opatření nutná k podpoře udržitelného rozvoje mohla být prováděna, hodnocena a monitorována. Následující nástroje by měly být rozvinuty a uzpůsobeny tak, aby účinně přispěly k dosažení udržitelného rozvoje:

— Systémy environmentálního managementu

Systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (Eco-Management and Audit Scheme, EMAS) Evropské unie by měl být zdokonalen a přizpůsoben otázkám a potřebám udržitelného rozvoje. Měl by být vypracován systém environmentálního managementu zahrnující ekonomické, ekologické a sociální záležitosti;

— Veřejné zakázky

Zahrnutí environmentálních požadavků do smluv o veřejných zakázkách je mocným nástrojem na změnu modelů výroby a spotřeby ve společnosti. Měl by být dále posílen například tím, že se zdůrazní možnost vzít v úvahu prospěch, který životnímu prostředí přináší zboží a služby místní produkce. Veřejné zakázky nyní představují 15 % HDP EU, což činí okolo 1 biliónu EUR.

— Technologické zakázky

Měly by být vypracovány postupy pro zadávání technologických zakázek, týkajících se především odpadu, energie, dodávky vody, kanalizace, silnic a další infrastruktury, což jsou oblasti, za které odpovídá veřejný sektor na místní a regionální úrovni;

Výzkum a vývoj

Naléhavou potřebou je vyvinout nové a k životnímu prostředí šetrnější technologie. Jedním z kroků tímto směrem je iniciativa Komise na vytvoření několika technologických platform založených na spolupráci mezi výzkumnou obcí a soukromým obchodním sektorem. Evropský parlament vede například diskuse o vytvoření „společensky motivovaných výzkumných platform“ pro specifické účely podpory a prosazování výzkumu a vývoje spojeného s udržitelným rozvojem. Výbor regionů schvaluje tuto iniciativu a zdůraznil by potřebu ji rozšířit tak, aby zahrnovala výzkum a vývoj v oblasti společenských a behaviorálních věd. Specifické iniciativy jsou také nutné k zajištění možnosti přeměnit výsledky výzkumu v praktickou činnost podporující udržitelný rozvoj na místní a regionální úrovni;

— Informovanost a veřejné povědomí

Komise mimo jiné přijala minimální normy pro konzultaci zainteresovaných osob před rozhodováním v environmentální oblasti. Navíc byly zahájeny různé iniciativy na podporu zapojení soukromého obchodního sektoru do snah o udržitelný rozvoj. Komise není vždy nejlepším poslem v těchto záležitostech.

— Spolupráce a výměna zkušeností

Možnost výměny zkušeností a shromažďování nových poznatků prostřednictvím spolupráce a vzájemné součinnosti mezi různými aktéry je důležitou součástí snah o udržitelný rozvoj. Za tímto účelem pracuje velký počet organizací a sítí uvnitř EU.

— Monitorování a hodnocení

Nástroje na monitorování a hodnocení jsou nezbytné k uskutečnění efektivní a cílené činnosti na podporu udržitelného rozvoje. Hodnocení dopadu na zdraví a životní prostředí jsou dva příklady takových nástrojů, ale je třeba učinit více na jejich rozvoj.

— Tržní nástroje

V EU se v současnosti používá několik tržních nástrojů, například ekologické daně, systémy obchodování s emisemi a dotace. Je třeba tyto nástroje dále rozvíjet, aby se zajistilo, že ceny všech ekonomických aktivit budou odrážet jejich skutečnou společenskou hodnotu.

— Prostorové plánování

Mnohá z opatření nutných k podpoře udržitelného rozvoje se dotýkají využití půdy a vody na místní a regionální úrovni a jsou spojeny s prostorovým plánováním, jako například provádění směrnice EU o vodě nebo tématické strategie pro městské životní prostředí a odpady.

— Legislativa

Legislativa je dalším důležitým nástrojem na podporu udržitelného rozvoje. Některé části právních předpisů Společenství a národních legislativ však nepodporují plně snahy na podporu udržitelného rozvoje. Upřednostněno by mělo být zdokonalení existující legislativy a její rozvíjení. Dále by měla být přehodnocena a zlepšena koherence mezi odlišnými zákony, mimo jiné s cílem vytvořit jednodušší regulační prostředí. Legislativa by se měla opírat o nové nástroje a metody založené na dohodách mezi sociálními partnery. Příklady tohoto přístupu zahrnují dohody uzavřené v kontextu otevřené metody koordinace, Aalborgské charty a tripartitních smluv.

2. Doporučení Výboru regionů

VÝBOR REGIONŮ

2.1 zdůrazňuje, že je důležité dát občanům EU ústřední místo ve snahách o dosažení udržitelné společnosti. Dialog o fyzických a ekonomických opatřeních a o změnách v modelech spotřeby a chování musí být veden ve světle poměrů na místní a regionální úrovni;

2.2 věří, že cíle a opatření potřebná v činnosti na podporu udržitelného rozvoje musí být založeny na poměrech na místní a regionální úrovni a být jim přizpůsobeny;

2.3 zdůrazňuje, že je důležité navrhnout nové nástroje a zdokonalit stávající. což je nezbytné, aby se mohla provádět a monitorovat opatření nutná k zajištění udržitelného rozvoje;

2.4 věří, že Komise rozvine a prohloubí dialog s místní a regionální úrovní ve svém probíhajícím hodnocení strategie udržitelného rozvoje a v práci na akčním programu a zamýšlí hrát aktivní úlohu v probíhajících snahách o dosažení udržitelné společnosti jak v rámci Evropské unie tak v globálním měřítku.

V Bruselu dne 12. října 2005. předseda Výboru regionů Peter STRAUB

(1) Úř.věst. C 121, 30.4.2004, s.47

(2) Úř. věst. C 107, 3.5.2002, s. 9

(3) Úř. věst. C 317, 6.11.2000, s. 33

(4) Úř. věst. C 156, 6.6.2000, s. 40

(5) Úř. věst. C 23, 27.1.2004, s. 8

(6) Úř. věst. C 43, 18.2.2005, s. 18