Souhrnná zpráva Komise - Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2004 {SEK(2006) 524} /* KOM/2006/0184 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 20.4.2006 KOM(2006) 184 v konečném znění SOUHRNNÁ ZPRÁVA KOMISE Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2004 {SEK(2006) 524} OBSAH 1. Úvod 3 2. Příprava výroční právy Účetního dvora 4 3. Rámec auditu a kontroly 5 4. Podstatná zjištění za rok 2004 7 4.1. Zemědělská politika 8 4.2. Strukturální akce 8 5. Závěr 9 1. Úvod Evropský účetní dvůr (dále jen „Účetní dvůr“ nebo „ÚD“) zveřejnil dne 15. listopadu 2005[1] svou výroční zprávu za účetní rok 2004 (dále jen „výroční zpráva za účetní rok 2004“). Účetní dvůr ve své zprávě předložil prohlášení o věrohodnosti („DAS“) a podkladové informace včetně připomínek týkajících se řízení v členských státech. Komise, na základě povinnosti stanovené ve finančním nařízení[2], tyto připomínky neprodleně sdělila členským státům, stejně jako zjištění, která Účetní dvůr objevil při provádění svých auditů a která jsou připsatelná členským státům. Členské státy byly vyzvány, aby k tomu předložily své odpovědi do 15. prosince 2005. Převážná většina členských států odpověděla ve stanovené lhůtě nebo krátce po jejím uplynutí a mnohdy předložila velmi podrobné připomínky. Vzhledem k tomu, že překlad a analýza připomínek, které Komise obdržela, trvaly určitou dobu, nemohla Komise předložit svoji souhrnnou zprávu do 15. února 2005, ale místopředseda Komise KALLAS informoval Evropský parlament a Radu (ve složení ECOFIN) o předběžných zjištěních[3]. Rok 2006 přináší do oblasti externí kontroly a udělování absolutoria dva úkoly. Prvním úkolem je provést Akční plán Komise na zřízení integrovaného rámce vnitřní kontroly [4](„Akční plán“), který Komise přijala dne 17. ledna 2006. Cílem tohoto plánu je poskytnout Účetnímu dvoru přiměřenou záruku, že finanční prostředky EU jsou zákonně a řádně vynakládány. Nepřispějí-li však všechny relevantní subjekty, tj. Evropský parlament, Účetní dvůr, členské státy a Komise (vezmeme-li v potaz jejich příslušné pravomoce a míru nezávislosti) jednotlivě k provedení šestnácti opatření tohoto akčního plánu, tento plán sám o sobě očekávané výsledky nepřinese. Dalším úkolem je stanovit novou a přísnější lhůtu pro přípravu výroční zprávy Účetního dvora. Jak stanoví finanční nařízení[5], výroční zpráva musí být od nynějška zveřejňována nejpozději do 31. října, tj. o jeden měsíc dříve než tomu bylo doposud. To klade vyšší nároky na všechny subjekty podílející se na přípravě zprávy (tj. Účetní dvůr, Komise a členské státy) s cílem zajistit, aby předcházející výměna názorů ohledně předběžných zjištění Účetního dvora probíhala účinně. Oddíl 2 posuzuje problémy spojené se stanovením přísnějších lhůt, které musí v případě výroční zprávy Účetní dvůr dodržet. Oddíl 3 předkládá připomínky členských států ohledně rámce auditu a kontroly. Oddíl 4 obsahuje analýzu závažných zjištění připsatelných členským státům v rámci zemědělské politiky a strukturálních akcí. Závěry jsou navrženy v oddíle 5[6]. 2. Příprava výroční právy Účetního dvora Lhůta určená Účetnímu dvoru pro přípravu výroční zprávy za rok 2005 je nyní o jeden měsíc kratší než v předcházejících letech, a to vzhledem k jeho povinnosti zveřejňovat zprávu do 31. října. Tento fakt v důsledku postihuje jak Účetní dvůr, Komisi, tak i členské státy. Během účetního roku či krátce po jeho skončení provádí Účetní dvůr audity postupů a operací Komise a členských států. V členských státech Účetní dvůr kontroluje, zda konečný příjemce splňuje podmínky pro poskytnutí podpory (například, že pozemky nebo počet zvířat jsou správné nebo že projekt financovaný ze strukturálních fondů byl proveden) a zda probíhají řádné kontrolní postupy atd. Pokaždé, když Účetní dvůr provede audit, analyzuje svá zjištění a předá své předběžné připomínky formou tzv. „odvětvových dopisů“[7] příslušnému komisaři/ komisařce nebo nejvyššímu kontrolnímu orgánu v rámci státu, podle toho, zda jsou finanční prostředky spravovány na ústřední úrovni nebo na úrovni členského státu. Účetní dvůr obvykle vyzve Komisi nebo členské státy, aby se k těmto dopisům do dvou měsíců vyjádřily. Povinnost odpovědět Účetnímu dvoru není nikde stanovena, ale je praxí, přestože mnoho odpovědí je doručeno až po vypršení lhůty stanovené Účetním dvorem. Aby Účetní dvůr mohl připomínky přeložit, analyzovat a v nejvyšší možné míře zapracovat do výroční zprávy zveřejňované do 30. listopadu musel až do současnosti obdržet odpovědi členských států v průběhu jara nebo začátkem léta. Důvodem byla doba, kterou Účetní dvůr potřeboval pro vnitřní postup, pro kontradiktorní řízení s Komisí v období mezi červnem a zářím a také pro překlad zprávy do v současné době již dvaceti jazyků. Pokud se však jedná o účetní rok 2004, většina členských států předložila své odpovědi ohledně závažných zjištění[8] v červnu nebo později. Na jedné straně to bylo způsobeno tím, že Účetní dvůr zasílal značné množství „odvětvových dopisů“ v průběhu května až července[9], a na druhé straně tím, že členské státy ve většině případů poskytovaly odpovědi po více než šedesáti dnech ode dne, kdy obdržely „odvětvový dopis“. V důsledku toho některé členské státy došly k závěru, že Účetní dvůr jejich odpovědi nezohlednil. Například Finsko ve svých připomínkách k výroční zprávě za účetní rok 2004 poukázalo na to, že „odpovědi na předběžná zjištění Účetního dvora nebyly vždy zohledněny v závěrech předložených ve výroční zprávě. Z tohoto důvodu jsou některé závěry zjevně nesprávné. Zpracování odpovědí a vysvětlení tak často způsobuje mnoho problémů ve srovnání s minimálním účinkem, která pro konečné závěry Účetního dvora znamenají.” Také Polsko tento fakt podpořilo prohlášením „jsme znepokojeni, že Účetní dvůr nezohlednil naše vysvětlení ohledně pochybení zjištěných na základě inspekcí provedených ÚD . Důsledkem toho je, že vysvětlení zasílané nyní Evropské komisi je téměř stejné, jako vysvětlení dříve zasílané Účetnímu dvoru.“ Účetní dvůr zpravidla sděluje členským státům svou analýzu ohledně odpovědí, které mu zaslaly vnitrostátní orgány. Takovýto následný postup se zdá být důležitý, aby motivoval členské státy k vypracování odpovědí na zjištění objevená Účetním dvorem. Jak zdůrazňuje Polsko „…v případech, kdy členský stát nesouhlasí s hodnocením skutečností ze strany Účetního dvora a nemá žádný údaj, který by svědčil o tom, že vysvětlení poskytnuté orgány, které podléhají inspekci, bylo přijato, lze jen těžko očekávat, že odpoví na otázky týkající se povahy zjištěných pochybení a toho, zda bylo provedeno nápravné opatření nebo se o provedení takového opatření uvažuje.“ S ohledem na přísnější lhůty, které budou od nynějška platit, by se však asi měla věnovat zvláštní pozornost výměně informací mezi Účetním dvorem, Komisí a členskými státy ohledně zjištění, zejména s ohledem na konkrétní problémy spojené s časovým rozvrhem při přípravě výroční zprávy. Realizace opatření č. 7, 8 a 9 akčního plánu[10], která se zaměřují na výsledky auditu a kontroly, také přispějí ke zlepšení účinnosti výměny informací. 3. Rámec auditu a kontroly Účetní dvůr musí každý rok předložit Evropskému parlamentu a Radě „prohlášení o věrohodnosti týkající se spolehlivosti účetnictví, zákonnosti a řádnosti podkladových operací“[11]. Prohlášení je uvedeno ve výroční zprávě. Své stanovisko zakládá na čtyřech zdrojích důkazů[12] : a) Na zkoumání způsobu, jakým způsobem fungují systémy dozoru a kontroly zavedené v orgánech Společenství, členských státech a třetích zemích; b) Na namátkových kontrolách vzorků operací v každé hlavní oblasti, a to prováděním kontrol u konečného příjemce; c) Na analýze výročních zpráv o činnosti a na analýze prohlášení generálních ředitelství a postupů používaných pro jejich vypracování; d) V případě, kde je to možné na šetření jiných auditorů, kteří jsou nezávislí na postupech řízení Společenství Některé členské státy ve svých odpovědích zaslaných Komisi na výroční zprávu za účetní rok 2004 využily příležitost a vznesly připomínky k celkovému přístupu k auditům a kontrolám. Například Spojené království navrhuje, aby audity byly více zaměřené „systém a efektivitu nákladů, spíše než, aby se audity sledovaly jednotlivé operace(…). Audity zaměřené na konkrétní operace odkrývají pochybení za určité období, často pochybení ohledně malých částek, a na základě toho může vzniknout dojem, že celý program je špatný. U těchto pochybení často dojde k nápravě, ale z kontrol za určité období to není zřejmé.“ Francie postrádá podrobnější informace o metodě, kterou Účetní dvůr používá pro výběr vzorků při provádění auditu strukturálních akcí. Francie nenašla ve výroční zprávě o metodě ani zmínku a zdůrazňuje, že „ obecné závěry se opírají o zjištění vyplývají z nízkého počtu vzájemně nepropojených operací, z nichž se mnoho týká velmi omezených sum”. Dánsko považuje za nesmírně důležité, aby práce nejvyšších kontrolních orgánů členských států byla, kdykoli-je to možné, zapracována do prohlášení o věrohodnosti auditu Účetního dvora. Dánsko sděluje, že dánský Národní kontrolní úřad poprvé vydal prohlášení o využívání finančních prostředků EU v Dánsku[13], v němž se uvádí, že „Národní kontrolní úřad obecně zastává názor, že administrativa, platby, účetnictví a kontrola prostředků EU byly uspokojivé a byly v souladu se zákony a nařízeními.“ Německo zdůrazňuje, že náklady na kontrolu nejsou malé. Navrhuje, aby Komise „posoudila náklady na systémy řízení a kontrol v členských státech v zájmu dosažení toho,aby náklady byly úměrné dosaženým výsledkům.“ Tyto připomínky dokazují, že je nutné vyřešit tyto záležitosti: - Jak řešit případný konflikt mezi výročním prohlášením Účetního dvora a skutečností, že některé interní kontroly jsou koncipovány tak, aby probíhaly během trvání víceletých programů? - Jak zajistit rovnováhu nákladů a zisků a její zohlednění v prohlášení o věrohodnosti? - Jak vhodně využít stávajících kontrol, odborných posudků a zdrojů stávajících nejvyšších kontrolních orgánů na úrovni státu? - Akční plán usiluje o vyřešení těchto záležitostí několika způsoby, zejména prostřednictvím opatření č. 3, 4, 7, 8 a 10[14]. Akční plán je zaměřen na podporu prohlášení o řízení činnosti a souhrnných zpráv na vnitrostátní úrovni (opatření č. 5). 4. Podstatná zjištění za rok 2004 Účetní dvůr poskytl informace týkající se zjištění, která učinil za účetní rok 2004. Vzhledem k tomu, že Účetní dvůr neuvedl metodu, kterou použil k provádění namátkové kontroly operací, nebylo možné shrnout, zda zjištění byla závažná. Komise vyzvala členské státy, aby předložily podrobnější připomínky k závažným zjištěním, tj. zjištěním, která mají finanční dopad na rozpočet Společenství. Většina členských států informace poskytla, ale v některých případech nebylo možné, aby členské státy uznaly zjištění uvedená v seznamech, proto, že neznaly kódy přiřazené Účetním dvorem jednotlivým zjištěním, a také protože tyto kódy neodpovídaly číslům projektů, které použily členské státy a/nebo Komise. Provedené audity jsou odrazem různých politik. Podpory zemědělcům se často odvíjí od velikosti pozemku nebo počtu zvířat. V rámci zemědělské politiky tak Účetní dvůr často provádí měření pozemku na místě s použitím zařízení GPS nebo počítá zvířata za účelem ověření, zda zemědělec vykázal správné údaje. U strukturálních akcí se podpory často udělují projektům na regionální úrovni. Rozsah, plán, časový rozvrh a typy konečných příjemců podpory se mohou u jednotlivých projektů významně lišit. V takových případech ověřuje Účetní dvůr na místě, zda byl projekt dokončen (most nebo dálnice postaveny), zda byly platby řádně vyplaceny (jsou výdaje způsobilé, existují pomůcky pro audit), zda byl dodržen postup nabídkového řízení (proběhlo nabídkové řízení, byl vybrán správný uchazeč), zda byly provedeny nezbytné kontroly atd. Rozdílná povaha strukturálních akcí vytváří prostor pro různý výklad pravidel a auditních důkazů, což se pravděpodobně odrazí v tom, že členské státy v těchto případech budou s Účetním dvorem souhlasit méně, než v oblasti zemědělské politiky. V případě, že Komise později navazuje na zjištění Účetního dvora, příležitostně může dojít k jiným závěrům než Účetní dvůr. V oddílech 4.1 a 4.2. jsou shrnuty přípomínky ke zjištěním týkajícím se zemědělské politiky a strukturálních akcí. Oddíly týkající se vlastních zdrojů a předvstupní pomoci nebyly zařazeny, protože v těchto dvou oblastech nebylo učiněno mnoho závažných zjištění v důsledku toho, že tyto dva sektory obdržely za rok 2004 od Účetního dvora pozitivní prohlášení o věrohodnosti. 4.1. Zemědělská politika U členských států se dvě ze tří závažných zjištění v oblasti zemědělské politiky za rok 2004 týkala vykázání větší rozlohy pozemku. Zhruba řečeno, rozdíl mezi vykázanou plochou a plochou zjištěnou Účetním dvorem během prováděných auditů byl v jedné čtvrtině případů menší než dvě procenta, v jedné polovině případů se pohyboval mezi dvěma až deseti procenty a ve zbývajících případech činil více než deset procent. Celkový počet závažných zjištění Účetního dvora se týkal jedenácti členských států. Většina z nich s Účetním dvorem souhlasila, v některých případech však jen částečně, mimo jiné i kvůli různým názorům ohledně způsobu měření. V některých případech vedla zjištění Účetního dvora k tomu, že zemědělci peněžní částky vraceli. V některých případech však členské státy nevymáhaly neoprávněné částky, vzhledem k tomu, že zjistily, že finanční dopad tohoto zjištění by byl příliš malý (v Německu se v jednom případě jednalo o méně než 100 EUR). Přestože se členské státy povětšinou přiklonily k zjištěním Účetního dvora, některé z nich uvedly, že odchylky v měření pozemků se daly očekávat/se daly uznat. Kontroly se někdy konaly v nadcházejícím zemědělském roce, kdy zemědělci změnili užívání a rozdělení svých pozemků, čímž došlo ke ztížení změření původně vykázaných pozemků. V jiných případech zemědělci vykázali plochu pozemku zapsanou v katastru nemovitostí, ale tyto katastry nemovitostí nebyly nutně v souladu s měřením Účetního dvora. Tento problém se může prohloubit nadsazen neustálým zdokonalováním měřících nástrojů. V Německu byl případ, kdy rozhodnutí ohledně vyměřované plochy bylo založeno na základě dvou desetinných míst, zatímco Účetní dvůr použil číselný údaj se třemi desetinnými místy. V tomto konkrétním případě to stačilo ke změně klasifikace měření z přijatelného zjištění na chybné. Dva z jedenácti členských států s Účetním dvorem spíše nesouhlasily. Prvnímu ze členských států, který nesouhlasil s rozhodnutím Účetního dvora (Nizozemsku) bylo připsáno pouze jediné závažné zjištění vzhledem k nedostatku důkazů o porážce jednoho kusu krávy, přestože důkaz byl Účetnímu dvoru po auditu poskytnut. Více zjištění bylo připsáno dalšímu členskému státu (Řecku), který však shledal, že některé předmětné problémy byly dočasné (např. peníze na bankovních účtech, které ještě nebyly vyplaceny výrobcům nebo vráceny do rozpočtu EU). Řecko se také s Účetním dvorem neshodlo na dalších záležitostech jako např., zda byl zemědělec oprávněn k poskytnutí podpory, pokud neměl doklad o vlastnictví pozemku, ale souhlasil s výměnou pozemku s jiným zemědělcem. 4.2. Strukturální akce V roce 2004 daly členské státy Účetnímu dvoru za pravdu o trochu více než v jednom ze tří případů závažných zjištění v oblasti strukturálních akcí, oproti přibližně dvěma ze tří případů v oblasti zemědělské politiky. Typické příklady, kdy členské státy s Účetním dvorem nesouhlasily nebo souhlasily zčásti, jsou klasifikace výdajů (zda jsou způsobilé či nikoli), doklady o spolufinancování a existence pomůcek k auditu. Zdá se, že existuje velmi málo případů, kdy Účetní dvůr tvrdil, že výdaje byly úmyslně špatně zařazeny. Zjištění přesto ukázala potřebu vyjasnit pravidla a poskytnout v této oblasti dodatečné pokyny. Jak konstatovaly belgické orgány v jednom konkrétním případě, kdy nesouhlasily s Účetním dvorem: „Pokud je nám známo, pojetí výdajů, které neodpovídají pravidlům, nebylo v žádných nařízeních upravujících strukturální pomoc poskytovanou z Evropského sociálního fondu (ESF) projednáno ani definováno, a je proto nezbytné zvážit povahu zjištění k prohlášení, že výdaje neodpovídají pravidlům, zejména protože auditoři sami uznávají, že tyto výdaje nevykazují žádný náznak nesrovnalosti či nezákonnosti”. Členské státy také zdůraznily problémy vyplývající z toho, že v rámci různých programových období se vyžadují různé struktury auditu a kontroly. Španělsko se zmínilo, že „v případě, že auditor dospěje k závěru, že „pomůcka pro audit nebyla dostatečná“, týká to koncepčního období 1994-1999, k definici došlo až v následujícím období 2000-2006.“ Kromě provádění kontrol operací se Účetní dvůr pokusil ověřit, zda členské státy provedly povinné pětiprocentní kontroly, tj. zda provedly kontrolu projektů, které představují pět procent hodnoty programu. Účetní dvůr zjistil, že kontroly byly často opožděné a opíraly se o neúplnou analýzu rizika. Členské státy většinou uznaly, že kontroly byly opožděné, ale Švédsko konstatovalo, že „v nařízení neexistuje žádná povinnost, že by kontroly příslušných finančních prostředků musely v konkrétním období dosahovat pět procent.“ Finanční důsledky závažných zjištění v oblasti strukturálních akcí měly tendenci se lišit více než v oblasti zemědělství. V některých případech tato zjištění nemusí mít skutečné finanční důsledky, např. protože výdaje vykázané členským státem a Účetním dvorem považované za nezpůsobilé by mohly být vyváženy dodatečnými výdaji, které ještě nebyly vykázány. Takovéto případy Komise dále vysvětluje. V této souvislosti jde také o otázku víceletosti. Například v Německu bylo uznáno zjištění, které by se odstranilo snížením hodnoty další žádosti o platbu. Německo neakceptovalo, že by zjištění způsobilo finanční ztrátu pro rozpočet EU, protože by bylo stejně nakonec objeveno při kontrole dokladů o výdajích u příležitosti uzávěrky, ne-li dříve. Účetní dvůr však (vzhledem k datu auditu) trval na tom, že ke zjištění došlo. 5. Závěr Komise vítá všechny odpovědi, které obdrželo od členských států. Tato každoroční zpětná vazba od členských států představuje významnou příležitost k oživení horizontálních záležitostí týkajících se výroční zprávy Účetního dvora. Na základě odpovědí týkajících se práce za rok 2004 by Komise ráda upozornila na tyto čtyři záležitosti: 1. Některé členské státy považují za neuspokojivé, že se jejich odpovědi do výroční zprávy Účetního dvora za účetní rok 2004 nepromítly. To bylo částečně způsobenou krátkou lhůtou, kterou musí Účetní dvůr dodržet při přípravě své výroční zprávy. Při úvahách o tom, jak využít odborných posudků nejvyšších kontrolních orgánů v rámci státu a jak dosáhnout jednotného přístupu auditu[15], by měl být tento konkrétní problém vyřešen. 2. Některé členské státy předložily připomínky ke struktuře kontroly a k samotné metodě prohlášení o věrohodnosti a uvedly, že podle jejich názoru náklady neodpovídají přínosu. Tato záležitost by měla být vyřešena na operační úrovni v rámci odhadů nákladů na kontroly[16], ale také na strategické úrovni při projednávání tolerovatelných rizik[17]. 3. Byla provedena kvalitnější analýza závažných zjištění v oblasti zemědělské politiky a strukturálních akcí za účelem určení modelů všech členských států. Analýza ukazuje, že je nutné vyřešit nebo vyjasnit tyto záležitosti: 1) jaká je správná metoda měření rozlohy pozemk, 2) jaké jsou způsobilé výdaje v oblasti strukturálních akcí, 3) v jakém období by měly proběhnout tzv. pětiprocentní kontroly. Vzhledem k této nejistotě Komise možná dále nebude moci potvrdit zjištění Účetního dvora. Tyto záležitosti představují většinou nedostatky v konkrétních odvětvích, které by tento akční plán[18] měl odstranit. 4. Členské státy nesouhlasily s většinou zjištění Účetního dvora v oblasti strukturálních akcí, spíše než v oblasti zemědělské politiky. Důvodem může být to, že členské státy a Účetní dvůr se neshodly na tom, co by v této oblasti mělo být považováno za nesprávné. Nebo to může být způsobeno tím, že členské státy a Účetní dvůr se neshodly na míře přijatelného rizika v oblasti strukturálních akcí. Protože namátkové kontroly byly navrženy za účelem kontroly jednotlivých operací (ne za účelem ověření, zda systémy byly zavedeny a zda jsou funkční), nebylo možné určit důvody této neshody. To zdůrazňuje potřebu provést interinstitucionální dialog o tolerovatelných rizicích podkladových operací a účinků, které to může mít na metodu Účetního dvora ohledně prohlášení o věrohodnosti[19]. Nejen Komise a členské státy, ale také Účetní dvůr a do určité míry i nejvyšší kontrolní orgány v rámci státu se musejí zapojit do řešení problémů vznesených členskými státy. Rámec takové spolupráce je stanoven v akčním plánu, který definuje 16 konkrétních opatření, která mají být provedena v období 2006-2007, samozřejmě s plným ohledem na úlohy, pravomoci a nezávislost všech příslušných subjektů. [1] Zpráva byla zveřejněna v Úředním věstníku C 301 ze dne 30.11.2005. Je d stupná na internetové stránce: www.eca.eu.int. [2] Čl. 143 odst. 6 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství. [3] Viz dopis místopředsedy Komise pana KALLASE ze dne 15. února 2006 panu Karlovi-Heinzovi GRASSEROVI, předsedovi Rady ve složení ECOFIN. [4] KOM(2006) 9, 17.1.2006. [5] Čl. 143 odst. 5. [6] Analýzy týkající se této souhrnné zprávy jsou v Pracovním dokumentu Komise: Analýza odpovědí členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2004 (SEK(2006) 524). [7] Prohlášení o předběžných zjištěních. [8] Tj. zjištění, která měla finanční důsledky pro souhrnný rozpočet Evropské unie. [9] Účetní dvůr má až do současnosti na základě finančního nařízení (čl. 143 odst. 2) povinnost předat své připomínky členským státům do 15. července. Od účetního roku 2005 dále je termín pro předání připomínek stanoven na 15. června. [10] Opatření č. 7: Prosazovat osvědčené postupy za účelem zvyšování nákladové efektivity auditů na úrovni projektů. Opatření č. 8: Usnadnit dodatečné ujištění ze strany nejvyšších kontrolních orgánů. Opatření č. 9: Vypracovat účinné nástroje pro sdílení výsledků auditu a kontroly a prosazovat jednotný přístup k auditu [11] Viz čl. 248 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství. [12] Viz odstavec 1.46 výroční zprávy za účetní rok 2004. [13] Prohlášení je zařazeno jako oddíl D ve zprávě o auditu národního rozpočtu za rok 2004. [14] Opatření č. 3: Zavést a uvést do souladu prezentaci kontrolních strategií a důkazů o přiměřené věrohodnosti. Opatření č. 4: Iniciovat interinstitucionální dialog o tolerovatelných rizicích v podkladových operacích. Opatření č. 7: Prosazovat osvědčené postupy za účelem zvyšování nákladové efektivity auditů na úrovni projektů. Opatření č. 8: Usnadnit dodatečné ujištění ze strany nejvyšších kontrolních orgánů. Opatření č. 10: Učinit výchozí odhad a analýzu nákladů na kontrolu. [15] Opatření č. 8 a 9 akčního plánu. [16] Opatření č. 10 akčního plánu. [17] Opatření č. 4 akčního plánu. [18] Opatření č. 12 až 16 akčního plánu. [19] Opatření č. 3 a 4 akčního plánu.