EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 15.12.2021 COM(2021) 802 final 2021/0426(COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o energetické náročnosti budov (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) {SEC(2021) 430 final} - {SWD(2021) 453 final} - {SWD(2021) 454 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Revize směrnice o energetické náročnosti budov je součástí pracovního programu Komise na rok 2021 týkajícího se balíčku „Fit for 55“ a doplňuje ostatní složky balíčku navrženého v červenci 2021, který stanoví vizi dosáhnout do roku 2050 fondu budov s nulovými emisemi. Jak již bylo uvedeno v akčním plánu v oblasti klimatu, jedná se o klíčový legislativní nástroj pro dosažení cílů dekarbonizace do roku 2030 a 2050. Navazuje na klíčové složky tří prioritních oblastí strategie „renovační vlna“, včetně záměru navrhnout povinné minimální normy energetické náročnosti, po posouzení dopadů, pokud jde o jejich oblast působnosti, harmonogram, zavádění a doprovodné podpůrné politiky. Vzhledem k potřebě vhodných konzultací a postupů posouzení dopadů by navrhovaná revize mohla přijít až o něco později než první soubor iniciativ „Fit for 55“ přijatý v červenci 2021. Návrh je obzvláště důležitý, protože na budovy připadá 40 % spotřebované energie a 36 % přímých a nepřímých emisí skleníkových plynů souvisejících s energií. Vytápění, chlazení a příprava teplé vody představují v EU 80 % energie, kterou domácnosti spotřebovávají. Má-li být Evropa odolnější, je třeba renovovat budovy v EU, aby byly energeticky účinnější a méně závislé na fosilních palivech. Renovace jsou klíčové pro snížení spotřeby energie v budovách v zájmu snížení emisí a snížení účtů za energii. Renovace navíc přispívají k tvorbě místních pracovních míst a hospodářskému růstu. Vzhledem k dlouhé době potřebné k zavedení změn v sektoru budov je nutná včasná revize směrnice na podporu dosažení cílů „Fit for 55“. 1.1.Propojený balíček „Fit for 55“ a zejména nový systém ETS Balíček „Fit for 55“ sestává ze souboru vzájemně propojených návrhů, které jsou podloženy analýzou posouzení dopadů, jež tuto propojenost zohledňuje. Analýza ukázala, že přílišné spoléhání na posílené regulační politiky by vedlo ke zbytečně vysoké ekonomické zátěži, zatímco samotné stanovování cen uhlíku by neodstranilo přetrvávající selhání trhu a jiné než ekonomické překážky. Zvolená kombinace politik proto představuje důkladně promyšlenou rovnováhu mezi stanovením cen, cíli, normami a podpůrnými opatřeními. Navrhovaná revize směrnice o energetické náročnosti budov je stanovena ve stejném rámci. V důsledku toho by změna rovnováhy celkové kombinace politik vyžadovala úpravu jiných částí politiky. Oslabení opatření týkajících se stanovení cen a cílů na podporu dekarbonizace sektoru budov by vyžadovalo odpovídající přísnější regulační opatření v rámci revize směrnice o energetické náročnosti budov, zejména pokud jde o postupné ukončování používání fosilních paliv a povinné minimální normy energetické náročnosti. Příslušná posouzení dopadů provedená Komisí ukázala, že dosažení cílů by bylo méně jisté a nákladnější, pokud by signál o ceně uhlíku pro topná paliva, jako je navrhovaný nový systém obchodování s emisemi (ETS) pro budovy a silniční dopravu, neexistoval. To funguje nejlépe dohromady s regulačními opatřeními EU a doplňkovými vnitrostátními opatřeními, jak jsou podněcována navrhovanými vyššími ambicemi v nařízení o „sdílení úsilí“, směrnici o energetické účinnosti a ve směrnici o obnovitelných zdrojích energie. Nový systém ETS vytváří ekonomické pobídky pro dekarbonizaci budov a vytváří příjmy pro veřejnou podporu, cílenou zejména na podporu zranitelných domácností. Revidovaná směrnice o energetické náročnosti budov se zabývá neekonomickými překážkami renovací. Vytváří podpůrný rámec pro poskytování finanční podpory na renovaci bez přímé mobilizace požadovaných finančních prostředků. Revidovaná směrnice o energetické náročnosti budov by mohla významně přispět k dosažení cílů do roku 2030. Posouzení dopadů směrnice o energetické náročnosti budov ukazuje, že pokud by nebyla přijata, celkové potřebné snížení emisí bude přibližně o polovinu nižší, než co je v odvětví bydlení a služeb zapotřebí k dosažení cíle do roku 2030. Bez těchto revizí by bylo k dorovnání tohoto rozdílu zapotřebí více opatření na úrovni členských států, avšak nejistota ohledně jejich účinnosti, včasnosti a souladu s cílem dekarbonizace do roku 2050 zakotveným v evropském právním rámci pro klima by omezila pobídky k rychlému zvýšení míry renovací. Při neexistenci posílených regulačních opatření na úrovni EU či členských států, jež podněcují míru renovací, by musela být cena uhlíku vyšší a neekonomické překážky bránící renovacím by v konečném důsledku zůstaly nevyřešeny. Bude důležité zachovat během jednání soudržnost všech ustanovení balíčku týkajících se budov s cílem dohodnout se na soudržném a pevném rámci pro budovy, aby byly splněny cíle EU pro roky 2030 a 2050. 1.2.Otázky týkající se zranitelnosti, cenové dostupnosti a energetické chudoby Hlavní novinkou revize je zavedení minimálních norem energetické náročnosti s cílem podnítit požadovanou transformaci odvětví. Renovace budov má dva všeobecně uznávané pozitivní hospodářské dopady: 1. snížení nákladů na energii, zmírnění energetické chudoby a 2. zvýšení hodnoty budov s nižší energetickou náročností. Mezi další přínosy patří lepší kvalita života a kratší průměrná doba neobsazenosti. Přínosy v podobě nižších účtů za energii jsou ještě důležitější v kontextu vyšších cen energií. Lidé žijící v energeticky nejnáročnějších budovách a lidé čelící energetické chudobě by měli prospěch z renovovaných a lepších budov a z nižších nákladů na energii a byli by chráněni před dalším zvyšováním a kolísáním tržních cen. Na druhou stranu mohou být pronajímatelé v pokušení přenést náklady na renovaci na nájemce, aby pokryli své počáteční investice. Výraznější zaměření na řešení nedostatků stávajících budov s nejhorší energetickou náročností by rovněž mohlo dále snižovat jejich ceny v tržních transakcích, i když již dnes existuje určitá korelace mezi třídami energetické náročnosti a hodnotou. Minimální normy energetické náročnosti platné v celé EU byly pečlivě navrženy tak, aby zmírnily možné negativní sociální dopady a maximalizovaly jejich sociální přínosy, zejména pokud jde o zlepšení životních podmínek v energeticky nejnáročnějších budovách a zmírnění energetické chudoby či dokonce její předcházení. Členské státy budou muset podporovat dodržování minimálních norem energetické náročnosti pomocí odpovídajícího podpůrného rámce, který zahrnuje finanční podporu, technickou pomoc, odstranění překážek a sledování sociálních dopadů, zejména na nejzranitelnější osoby. Vnitrostátní plány renovace budov budou věnovat pozornost sledování toho, jak se snižuje počet osob postižených energetickou chudobou a počet obyvatel žijících v nevyhovujících obydlích (např. s netěsnými stěnami či střechou) nebo v obydlích s nedostatečnou tepelnou pohodou. V plánech bude uveden přehled vnitrostátních politik a opatření pro posílení a ochranu zranitelných domácností, zmírnění energetické chudoby a zajištění cenové dostupnosti bydlení. Opatření obsažená v tomto návrhu jsou v souladu s politikou a opatřeními ve všech nástrojích EU na podporu sociálně spravedlivé transformace. Zahrnují podávání zpráv o pokroku při plnění vnitrostátních orientačních cílů v rámci vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu, jimiž je snížení počtu domácností trpících energetickou chudobou, a o plánovaných investicích ke zmírnění distribučních účinků a podpoře strukturálních řešení – zejména energetické renovace budov včetně opatření ke zvýšení energetické účinnosti nebo integrace výroby energie z obnovitelných zdrojů, dekarbonizace jejich systémů vytápění a chlazení – ke snížení závislosti na fosilních palivech v souladu s navrhovanými sociálními plány pro klimatická opatření, a rovněž poradenské centrum pro energetickou chudobu, jež podporuje úsilí členských států o zmírnění a monitorování energetické chudoby. 1.3.Dostupnost financování, finanční prostředky EU a vnitrostátní podpůrná opatření

Návrh je dobře koordinován s dalšími příslušnými nástroji, zejména pokud jde o finanční prostředky EU a vnitrostátní finanční prostředky. Nástroj pro oživení a odolnost stimuluje významné investice do renovace budov díky silným stěžejním prvkům iniciativy „Renovace“ napříč národními plány pro oživení a odolnost. To bude pokračovat od nynějška do roku 2025–2026 a připraví půdu pro další zlepšení, jež přinese budoucí směrnice o energetické náročnosti budov. Podle stávajícího víceletého finančního rámce (VFR) jsou k dispozici finanční prostředky EU v rámci různých programů, pro něž patří sektor budov mezi priority. V tomto ohledu mají klíčový význam regionální fondy v rámci politiky soudržnosti, Fond pro spravedlivou transformaci a InvestEU. Doplňují je specializovaná technická podpora a pomoc Evropské komise vnitrostátním orgánům veřejné správy s cílem usnadnit nezbytné reformy a přípravy na účinnost investic. Navrhovaný nový Sociální fond pro klimatická opatření v rámci ETS by překlenul mezeru mezi Nástrojem pro oživení a odolnost a přechodem mezi tímto stávajícím VFR a obdobím po roce 2027 a na období 2025–2032 by uvolnil 72,2 miliardy EUR na podporu domácností, zejména těch, jež žijí v budovách s nejhorší energetickou náročností. Tento fond by pokryl počáteční náklady a usnadnil by soulad domácností s nízkými příjmy s minimálními normami energetické náročnosti navrženými ve směrnici. Investice v rámci vnitrostátních sociálních plánů pro klimatická opatření budou nedílnou součástí finančních opatření obsažených ve vnitrostátních plánech renovace budov v rámci směrnice o energetické náročnosti budov. Aby byla renovace budov klasifikována jako udržitelná hospodářská činnost podle aktu v přenesené pravomoci týkajícího se taxonomie EU v oblasti klimatu, musí buď dosáhnout 30% úspor energie, splnit minimální požadavky na energetickou náročnost pro větší renovaci, nebo sestávat z konkrétních individuálních opatření klasifikovaných jako udržitelná. Aby renovace splňovala navrhované celounijní minimální normy energetické náročnosti, je obvykle v souladu s kritérii taxonomie EU týkajícími se renovací budov. Kromě toho Komise v současné době reviduje příslušný rámec státní podpory a usiluje o to, aby lépe odpovídal potřebám revize směrnice o energetické náročnosti budov, a zejména minimálních norem energetické náročnosti na úrovni EU. Výsledná ustanovení o státní podpoře by byla důležitá pro pobídku k včasnému dodržování minimálních norem energetické náročnosti stanovených na úrovni EU v souvislosti se zlepšováním energeticky nejnáročnějších budov. 1.4.Cíle návrhu Hlavními cíli této revize je snížení emisí skleníkových plynů z budov a konečné spotřeby energie do roku 2030 a stanovení dlouhodobé vize pro budovy k dosažení klimatické neutrality v celé EU do roku 2050. Aby bylo možné je splnit, je iniciativa založena na několika konkrétních cílech: zvýšit míru a rozsah renovací budov, zlepšit informace o energetické náročnosti a udržitelnosti budov a zajistit, aby všechny budovy byly v souladu s požadavky na klimatickou neutralitu do roku 2050. Posílená finanční podpora a modernizace a integrace systémů jsou nástroji k dosažení těchto cílů. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Jak je vysvětleno výše, cílem navrhované revize je podpořit faktory tlaku i motivační faktory podporující dekarbonizaci budov ve spojení s pobídkami pro vnitrostátní opatření stanovenými v nařízení o „sdílení úsilí“ a dopady stanovení cen uhlíku podle nového systému obchodování s emisemi pro budovy a silniční dopravu. Návrh reviduje stávající legislativní nástroj. Nemůže tedy nahradit cíl, např. cíle stanovené v nařízení o „sdílení úsilí“, avšak podporuje jejich dosažení. Funguje dohromady s navrhovaným novým systémem ETS: jeden podporuje dekarbonizaci topných paliv a technologií a druhý snižuje spotřebu energie. Směrnice o energetické náročnosti budov stanoví celkovou vizi pro nové a stávající budovy, jež se promítne do všech ustanovení týkajících se budov v rámci ostatních iniciativ „Fit for 55“. Pomocí dalších opatření ke snížení spotřeby energie v sektoru budov směrnice o energetické náročnosti budov rovněž přispěje ke splnění celkových cílů v oblasti energetické účinnosti stanovených ve směrnici o energetické účinnosti. Vyšší počet renovací vyvolaných návrhem směrnice o energetické náročnosti budov a požadavkem, aby byly do nových budov instalovány systémy vytápění s nulovými přímými emisemi skleníkových plynů a integrovány energie z obnovitelných zdrojů a aby se tak staly budovami s nulovými emisemi, umožní splnění orientačního cíle pro rok 2030, pokud jde o podíl energie z obnovitelných zdrojů na konečné spotřebě energie budov v souladu se směrnicí o obnovitelných zdrojích energie. Návrh podpoří nahrazení neúčinných kotlů na fosilní paliva systémy bez přímých emisí skleníkových plynů, jako jsou tepelná čerpadla a jiné technologie založené na obnovitelných zdrojích. Návrh modernizuje soukromou dobíjecí infrastrukturu na parkovištích v budovách a v jejich blízkosti a doplňuje aktualizované nařízení o infrastruktuře pro alternativní paliva, jež stanoví vyšší ambice pro celkové cíle, včetně veřejně dostupné dobíjecí infrastruktury pro elektrická vozidla. V souladu se Zelenou dohodou pro Evropu a novým rámcem EU pro městskou mobilitu zahrnuje rovněž ustanovení o zlepšení infrastruktury pro parkování jízdních kol. Návrh podobně doplňuje právní předpisy týkající se výrobků, např. nařízení o označování energetickými štítky, jež spotřebitele motivuje k tomu, aby nakupovali ve své třídě nejlepší výrobky spojené se spotřebou energie a spotřebiče umísťované v budovách. Směrnice o energetické náročnosti budov funguje společně se směrnicí o ekodesignu, která stanoví požadavky na energetickou náročnost a další požadavky na environmentální výkonnost výrobků spojených se spotřebou energie, zejména technických systémů budov (např. kotlů, tepelných čerpadel nebo světelných zdrojů) a zařízení používaných v budovách (např. domácích spotřebičů). Vlastnostem stavebního výrobku se věnuje nařízení o stavebních výrobcích a návrh rovněž přispívá k trvalému pokroku při přizpůsobování se změně klimatu prostřednictvím ustanovení týkajících se posílení odolnosti budov vůči změně klimatu. Posílené informační nástroje směrnice o energetické náročnosti budov zahrnující rovněž měření emisí uhlíku současně pomohou finančním investorům zpeněžit přínosy dekarbonizace budov a domácností nebo obchodním subjektům lépe zohlednit ekonomické přínosy renovací budov a jejich splátkové plány. Tyto aspekty jsou rovněž sladěny s prvky taxonomie EU pro udržitelné činnosti týkajícími se budov. 2. PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Návrh je založen na čl. 194 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, který je právním základem politiky Unie v oblasti energetiky. Cílem navrhovaných opatření je „podporovat energetickou účinnost a úspory energie jakož i rozvoj nových a obnovitelných zdrojů energie“ (čl. 194 odst. 1 písm. c) SFEU). •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) 2.1 Potřeba opatření na úrovni EU Energetická politika je sdílenou pravomocí EU a členských států a oblastí dobře zavedené politiky EU. Navrhované změny směrnice o energetické náročnosti budov do značné míry odrážejí potřebu její aktualizace v důsledku zvýšené ambice cílů EU v oblasti klimatu a energetiky. Dále je zde skutečnost, že posouzení celounijního dopadu vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu, které Komise zveřejnila v září 2020, ukázalo na nedostatek ambicí, pokud jde o energetickou účinnost: 2,8 procentního bodu u spotřeby primární energie a 3,1 procentního bodu u konečné spotřeby energie v EU ve srovnání s cíli pro rok 2030, jež jsou v současné době platné. Další celounijní opatření v revidované směrnici o energetické náročnosti budov jsou tudíž opatření potřebná v souladu s ustanoveními nařízení o správě energetické unie. Budovy jsou místní infrastrukturou, avšak nedostatečná míra a rozsah renovací jsou společným problémem, s nímž se potýkají všechny členské státy v EU. Příčiny jsou většinou nehospodářské povahy a týkají se všech členských států. Stanovení společného rámce EU pro dekarbonizační trajektorii budov a souvisejících požadavků při současném umožnění přizpůsobení se vnitrostátním podmínkám by tudíž přineslo tolik potřebnou jistotu všem aktérům v celém dodavatelském řetězci renovací a výstavby a předvídatelnost a připravenost pro všechny zúčastněné strany, od průmyslu až po místní a vnitrostátní pracovní síly, soukromé investory a finanční instituce. Ze zkušeností s dlouhodobými strategiemi renovací z minulosti jasně vyplývá, že má-li se ve všech členských státech podnítit dostatečné úsilí o dosažení cílů na úrovni EU, je důležité lépe zajistit správnou kombinaci flexibility a harmonizovaných požadavků.

2.2 Přidaná hodnota EU Posílený společný rámec EU poskytne pobídky, aby členské státy s různými úrovněmi ambicí zrychlily koordinovaným způsobem a v nezbytném rozsahu transformaci energetiky směrem k energeticky účinnějším a méně náročným budovám. Dostatečně silné regulační signály – jak pro stávající fond, tak pro nové budovy – podnítí investice do renovací budov, vznik pracovních míst, inovace, zvýší přínosy vnitřního trhu se stavebními výrobky a zařízeními a budou mít pozitivní dopad na konkurenceschopnost ekosystému stavebnictví a souvisejících odvětví. Společně s posíleným „sdíleným jazykem“ společných norem a přístupem k informacím rovněž zajistí, aby sektor budov snižoval své emise skleníkových plynů nákladově nejefektivnějším způsobem, např. prostřednictvím úspor z rozsahu. Budovy se nepřemísťují přes hranice, avšak financování související s budovami a technologie a řešení, jež jsou v nich instalovány, hranice překračovat mohou, a to od izolace až po tepelná čerpadla, účinné zasklení nebo fotovoltaické panely. Opatření EU vedou k modernizaci vnitrostátních nařízení v sektoru budov, aby byly splněny cíle v oblasti dekarbonizace, otevřely se širší trhy pro inovativní produkty v celosvětovém měřítku a umožnilo se snížení nákladů tam, kde je nejvíce zapotřebí, a průmyslový růst. Opatření EU prostřednictvím revidované směrnice o energetické náročnosti budov přináší řadu výhod: od lepšího zdraví a životní pohody občanů, vzniku pracovních míst na místní úrovni podporujících oživení, zmírnění energetické chudoby, sociálního začlenění, lepších životních podmínek, snížení emisí skleníkových plynů, odolnosti vůči změně klimatu, až po snížení spotřeby energie a nákladů na energii. Je to rovněž v souladu s iniciativou Nový evropský Bauhaus, jež vyzývá ke spojení udržitelnosti budov a zastavěného prostředí s kvalitou života a sociálním začleněním. •Proporcionalita Opatření obsažená v legislativním návrhu jsou považována za přiměřená a maximálně vycházejí ze stávající koncepce původní směrnice z roku 2002 a jejích revizí z let 2010 a 2018. Jak je podrobně uvedeno v oddíle 3 níže, obavy, jež Výbor pro kontrolu regulace vyjádřil ve svých negativních stanoviscích k proporcionalitě a úrovni harmonizace upřednostňované možnosti uvedené v doprovodné zprávě o posouzení dopadů na úrovni EU, byly vyřešeny změnou návrhu s cílem zajistit dodržování zásad subsidiarity a proporcionality. •Volba nástroje Návrh obsahuje podstatné změny směrnice o energetické náročnosti budov, jež byla pozměněna již v roce 2018. Tento návrh se proto týká přepracování stávající směrnice v souladu se závazkem Komise podle bodu 46 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů. Nový právní akt nahradí a zruší předchozí směrnici (EU) 2010/31/EU. 3. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů Směrnice o energetické náročnosti budov byla hodnocena v roce 2016. Opatření vyplývající z posledního přezkumu směrnice o energetické náročnosti budov (2018) byla provedena nedávno (2020), což neumožnilo shromáždit dostatečné údaje o jejich dopadu, aby nové hodnocení bylo relevantní. •Konzultace se zúčastněnými stranami Byly použity doplňkové metody, aby bylo možné provést komplexní konzultační proces, v němž by se mohly vyjádřit všechny zúčastněné strany. –Komise zveřejnila dne 22. února 2021 na portálu Podělte se o svůj názor počáteční posouzení dopadů (plán). Bylo otevřeno pro zpětnou vazbu po dobu čtyř týdnů a Komise obdržela 243 odpovědí. –Veřejná konzultace na základě strukturovaného online dotazníku v rámci nástroje EU Survey a v souladu s pravidly Komise pro zlepšování právní úpravy byla na portálu Podělte se o svůj názor zveřejněna od 30. března 2021 po dobu dvanácti týdnů. Týkala se oblasti působnosti, druhu a koncepce možných možností politiky na základě otázek připouštějících více odpovědí a otevřených otázek. Stejně jako plán byla přístupná všem. Komise obdržela 535 odpovědí. Většina účastníků byla podnikatelská sdružení a společnosti (52 %), dále občané EU (15 %), nevládní organizace (12 %) a místní a celostátní veřejné orgány (7 %). –Od 31. března do 3. června 2021 bylo uspořádáno pět specializovaných a cílených seminářů. Tyto akce byly uspořádány tematicky s cílem zabývat se konkrétními oblastmi možností politiky: „Stanovit vize pro budovy a dekarbonizovaný fond budov“, „Minimální normy energetické náročnosti stávajících budov“, „Posílení informačních nástrojů o budovách (se zaměřením na certifikáty energetické náročnosti)“, „Podpora ekologické a digitální transformace“ a „Dostupné financování – energetická chudoba“. Každého semináře se v průměru zúčastnilo více než 200 účastníků. –Na ad hoc základě probíhala také další spolupráce se zúčastněnými stranami. Komise rovněž informovala vnitrostátní delegace a správní orgány a shromáždila jejich názory na zasedáních pracovní skupiny pro energetiku, výboru pro energetickou náročnost budov a plenárních zasedáních pro společná opatření. 3.1 Shrnutí názorů zúčastněných stran

Jasná většina respondentů ve veřejné konzultaci vyjádřila podporu minimálním normám energetické náročnosti (75 % respondentů hlasovalo pro). 61 % respondentů vyjádřilo názor, že ustanovení směrnice o energetické náročnosti budov týkající se dlouhodobých strategií renovací by měla být změněna, a 89 % podpořilo možnost posílit monitorování cílů stanovených členskými státy v jejich dlouhodobých strategiích renovací. 84 % souhlasilo s tím, aby byly ve směrnici o energetické náročnosti budov definovány budovy s nulovými emisemi. 73 % respondentů zastávalo názor, že směrnice o energetické náročnosti budov by mohla přispět k tomu, aby byla k dispozici a zpřístupněna širší škála údajů o energetické náročnosti budov. Aktualizovat certifikáty energetické náročnosti a zlepšit jejich kvalitu je třeba podle jasné většiny (65 %) a ještě silnější skupina respondentů (76 %) podpořila harmonizaci certifikátů energetické náročnosti. Více než dvě třetiny respondentů (68 %) se vyslovily pro to, aby do směrnice o energetické náročnosti budov byla zahrnuta opatření pro podávání zpráv o emisích uhlíku během celého životního cyklu (výroba a výstavba, používání a konec životnosti). Pokud jde o elektromobilitu, respondenti vyjádřili celkově podporu přísnějším požadavkům. Více než tři čtvrtiny (77 %) byly pro propojení podpory financování renovací s jejich rozsahem a 68 % se domnívalo, že by bylo přínosné poskytnout právní definici „rozsáhlé renovace“. Pokud jde o financování, převládá názor, vyjádřený i na seminářích, že by mělo být přístupnější prostřednictvím kombinace přímých dotací, daňových pobídek, hypoték na energetickou účinnost a dalších typů pobídkových mechanismů a že by mělo být spojeno s ustanoveními o přístupu k jednotným kontaktním místům. Jako nejdůležitější politické opatření k řešení energetické chudoby byla označena cílená finanční podpora pro domácnosti s nižšími a středními příjmy. Semináře ohledně politiky dospěly ke stejným závěrům jako veřejná konzultace, pokud jde o celkový směr, a přinesly další užitečné poznatky. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Tento návrh vychází z hodnocení z roku 2016 a z údajů a zkušeností z provádění směrnice o energetické náročnosti budov. Společné výzkumné středisko poskytovalo podporu při analýze a posuzování souladu a vnitrostátních postupů. Iniciativa týkající se koordinovaných opatření směrnice o energetické náročnosti budov poskytla analýzu vnitrostátních zkušeností s prováděním směrnice o energetické náročnosti budov. Kromě toho se Komise opírá i o svůj rozrůstající se empirický výzkum, jenž podléhá vzájemnému hodnocení, a využívá několika stávajících či nedávno dokončených smluv o poskytování podpory. Kvantitativní a kvalitativní posouzení dopadů a administrativních nákladů a analýza příspěvků zúčastněných stran byly podpořeny konkrétní smlouvou o technické podpoře. Analýza v rámci této smlouvy byla provedena za použití řady modelovacích nástrojů, které reprezentovaly fond budov a širší makroekonomické a sociální dopady. Hlavní použité statistiky a údaje, z nichž vycházejí rovněž použité modely souboru údajů, odkazují na ukazatele střediska pro sledování fondu budov a EUROSTATU. Byly rovněž posouzeny výsledky několika probíhajících výzkumných a inovačních projektů financovaných v rámci programu Horizont 2020 a poskytly podklady pro analýzu. Tento návrh rovněž vychází z důkazů shromážděných v posouzení dopadů plánu dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030 a z příslušných důkazů shromážděných v rámci jiných iniciativ Zelené dohody. Stejně jako ostatní návrhy balíčku opatření „Fit for 55“ se základní scénář pro posouzení zabývá aktualizovaným referenčním scénářem EU, prognózou vývoje energetických systémů EU a členských států a emisemi skleníkových plynů podle stávajícího politického rámce, jenž zahrnuje dopady COVID-19. •Posouzení dopadů Analýza v posouzení dopadů potvrdila, že rámec směrnice o energetické náročnosti budov je pro dosažení cílů v oblasti klimatu do roku 2030 nedostatečný. Konkrétně není zavedeno žádné zvláštní opatření, jež má řešit neekonomické překážky omezující energetickou renovaci budov. Výboru Komise pro kontrolu regulace byl dvakrát předložen návrh posouzení dopadů. V návaznosti na první záporné stanovisko vydal výbor konečné druhé záporné stanovisko, v němž zdůraznil potřebu politických pokynů ohledně toho, zda a za jakých podmínek by návrh na přezkum směrnice o energetické náročnosti budov mohl pokračovat. Výbor vysvětlil, že nadále zastává negativní stanovisko, neboť návrh zprávy o posouzení dopadů 1) jasně neurčil, jaké nedostatky by revize směrnice o energetické náročnosti budov měla napravit vzhledem ke zbývajícím návrhům „Fit for 55“; 2) přesvědčivě neukázal potřebu harmonizovaných opatření na úrovni EU vzhledem k různorodosti sektoru budov v členských státech a 3) dostatečně neobjasnil důvod pro výběr jednotlivých složek upřednostňovaného balíčku možností politiky. Pracovní metody Evropské komise zmocňují místopředsedu pro interinstitucionální vztahy a strategický výhled, aby schválil pokračování iniciativy, jež byla předmětem druhého negativního stanoviska Výboru pro kontrolu regulace. S ohledem na politický význam této iniciativy, na její úlohu v rámci balíčku návrhů „Fit for 55“ z července 2021, naléhavost opatření v oblasti renovace budov a skutečnost, že potřeba politických pokynů vyjádřená Výborem pro kontrolu regulace by mohla být uspokojivě splněna v upraveném legislativním návrhu, Komise rovněž se souhlasem místopředsedy pro interinstitucionální vztahy a strategický výhled považovala za vhodné přistoupit k revizi směrnice o energetické náročnosti budov. Komise se domnívá, že nález výboru, pokud jde o nedostatečné vyjasnění úlohy směrnice o energetické náročnosti budov v rámci balíčku „Fit for 55“, reflektuje jeho posouzení kvality návrhu zprávy o posouzení dopadů, a nikoli základní obavu ohledně celkové kombinace politik balíčku „Fit for 55“. Je rovněž důležité upozornit na to, že stanoviska Výboru pro kontrolu regulace představují posouzení kvality návrhu posouzení dopadů, a nikoli posouzení souvisejících legislativních návrhů. Souhra mezi regulačními opatřeními, mechanismy stanovování cen a cíli byla vysvětlena v předchozích oddílech této důvodové zprávy. Navrhovanou revizi směrnice o energetické náročnosti budov uvádí stejně jako všechny ostatní návrhy balíčku „Fit for 55“, jež byly všechny podpořeny jednotlivými zprávami o posouzení dopadů, jež výbor posoudil kladně. Komise pečlivě zvážila názor výboru, že návrh zprávy o posouzení dopadů neposkytl dostatečně spolehlivé důkazy podporující upřednostňovaný soubor politických opatření, zejména pokud jde o navrhovanou míru harmonizace na úrovni EU. Vzhledem k tomu se Komise odchýlila od možnosti uvedené v návrhu posouzení dopadů zavést postupné a časově omezené zpřísňování minimálních norem energetické náročnosti na úrovni EU pro určité typy budov spolu s povinností členských států zavést vnitrostátní minimální normy energetické náročnosti pro všechny ostatní budovy. Nyní jsou vnitrostátní minimální normy energetické náročnosti navrhovány dobrovolně a rozdíly ve vnitrostátních fondech budov jsou lépe zohledněny tím, že mají členské státy větší flexibilitu při vypracovávání svých plánů k dosažení do roku 2050 cíle fondu budov s nulovými emisemi. Byly však zachovány minimální normy energetické náročnosti na úrovni EU pro budovy s nejhorší energetickou náročností, aby se zajistilo dostatečné počáteční úsilí všech ohledně těch budov, u nichž lze dosáhnout největšího zvýšení energetické účinnosti, snížení emisí skleníkových plynů a vedlejších přínosů pro společnost. Členské státy mohou stanovit konkrétní lhůty pro dosažení vyšších tříd energetické náročnosti těchto budov do roku 2040 a 2050. Pokud členské státy zavedou vnitrostátní minimální normy energetické náročnosti, měly by být navrženy s ohledem na vnitrostátní plán a vnitrostátní cíle pro roky 2030, 2040 a 2050, které členské státy stanoví jako součást svých vnitrostátních plánů renovace budov s cílem dosáhnout do roku 2050 celkového cíle dekarbonizace. Zásadní je, že energeticky nejnáročnější budovy, jichž se týkají minimální normy energetické náročnosti na úrovni EU, jsou také ty budovy, v nichž je zapotřebí větší renovační úsilí a u nichž je velmi pravděpodobné, že pobídky plynoucí z cen uhlíku budou nedostatečné vzhledem k všudypřítomným selháním trhu, která se týkají tohoto pododvětví ve všech členských státech. Vzhledem k tomu, že v obytném segmentu těchto budov často bydlí nejzranitelnější domácnosti, je důležité, že navrhované opatření (a jeho podpůrný finanční rámec) je považováno za zásadní pro klimatickou transformaci, jež nikoho neopomíjí. Kromě toho návrh stanoví delší lhůty pro postupné zavedení a splnění minimálních norem energetické náročnosti na úrovni EU pro obytné budovy ve srovnání s budovami, jež jsou ve vlastnictví veřejných subjektů, a jinými nebytovými budovami. Kromě výše uvedeného byl návrh rovněž pozměněn tím, že řada prvků v certifikátech energetické náročnosti je dobrovolná. Ve srovnání s upřednostňovanou možností v návrhu posouzení dopadů, kde je většina opatření povinná, dává tento návrh členským státům další flexibilitu. Přednost dostaly rovněž stávající mechanismy před vytvářením nových požadavků, zejména snížením požadavků na vnitrostátní plány renovace budov a jejich plným začleněním do vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu. Výsledný návrh ponechává členským státům velký manévrovací prostor k přizpůsobení jejich regulační a finanční politiky v oblasti budov vnitrostátním a místním podmínkám s cílem splnit společné celkové ambice. Přínos revize směrnice o energetické náročnosti budov k celkovému balíčku „Fit for 55“ se nesnižuje, avšak klíčovou odpovědnost za jeho realizaci nesou členské státy více, než se původně předpokládalo, při náležitém dodržování zásady subsidiarity. Členské státy se vyzývají, aby navrhly a provedly náležitě ambiciózní vnitrostátní plány renovace budov, jež náležitě zohlední jejich cíle podle nařízení o „sdílení úsilí“ a navrhovaný strop emisí z používání topných paliv v sektoru budov. Komise v této souvislosti posoudí vnitrostátní plány renovace budov. Doložka o přezkumu výslovně odkazuje na posouzení Komise, zda opatření EU související s budovami, včetně stanovení ceny uhlíku, přinesou dostatečná zlepšení k vytvoření plně dekarbonizovaného fondu budov s nulovými emisemi do roku 2050, nebo zda je třeba nejpozději do konce roku 2027 zavést na úrovni Unie další závazná opatření, jako jsou posílené celounijní minimální normy energetické náročnosti. Podrobnější připomínky ke zjištěním výboru jsou uvedeny v příloze I posouzení dopadů připojeného k tomuto návrhu. Posouzení dopadů obsahuje analýzu tohoto problému a identifikuje možná opatření ke zvýšení míry a rozsahu renovací, umožnění dekarbonizace nových a stávajících budov a zvýšení modernizace budov, jež umožňuje digitalizace. Rozčleňuje je do čtyř hlavních možností, jež představují postupné zvyšování úrovně ambicí: nízké, umírněné, vysoké a vyšší ambice. Možnost 3 je zde uvedena jako upřednostňovaná možnost. V návaznosti na zjištění Výboru pro kontrolu regulace týkající se směrnice o energetické náročnosti budov byl návrh uvedené směrnice revidován a nyní vychází z kombinace možnosti 2 (s umírněnými ambicemi) pro stávající budovy a možnosti 3 (s vysokými ambicemi) pro informační nástroje a nové budovy.

•Účelnost právních předpisů a zjednodušení Hlavním cílem revize směrnice o energetické náročnosti budov v roce 2018 bylo snížit administrativní zátěž. Podle odhadů by opatření upřednostňované možnosti politiky společně snížila administrativní zátěž o téměř 100 milionů EUR ročně. Hlavním účelem této revize spolu s aspekty ostatních návrhů „Fit for 55“ souvisejícími s budovami je uvést sektor budov do souladu se zvýšenými ambicemi Unie v oblasti klimatu. K zajištění účinnosti jsou nezbytné nové a aktualizované požadavky. Tyto požadavky budou mít dopad především na správní orgány na vnitrostátní a místní úrovni v členských státech a v menší míře na vlastníky budov a budou se opírat především o stávající postupy a struktury. Mají správnou úroveň ambicí – na jedné straně dosáhnout našich cílů podle Zelené dohody pro Evropu a zároveň poskytnout podnikům a konečným spotřebitelům čas přizpůsobit se. Jak je uvedeno v posouzení dopadů, digitalizace certifikátů energetické náročnosti a nová ustanovení o výměně údajů a databázích nicméně sníží administrativní náklady a náklady na dodržování předpisů a usnadní administrativní postupy spojené s renovacemi budov. •Základní práva Návrh je v souladu s článkem 37 Listiny základních práv Evropské unie, který požaduje, aby vysoká úroveň ochrany životního prostředí a zvyšování jeho kvality byly začleněny do politik Unie a zajištěny v souladu se zásadou udržitelného rozvoje. Je koncipován s ohledem na právo na vlastnictví stanovené v článku 17 Listiny a vychází z článku 34 Listiny, který „uznává a respektuje právo na [...] pomoc v oblasti bydlení, jejichž cílem je zajistit, v souladu s pravidly stanovenými právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi, důstojnou existenci pro všechny, kdo nemají dostatečné prostředky“. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tento návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU. Mění stávající směrnici a do značné míry se opírá o již zavedené struktury a pravidla. 5. OSTATNÍ PRVKY •Prováděcí plány a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv Poté, co spolunormotvůrci přijmou tuto přepracovanou směrnici, podnikne Komise k usnadnění jejího provedení tato opatření: –vypracování srovnávací tabulky, která slouží jako kontrolní seznam provádění jak pro členské státy, tak pro Komisi, –pořádání setkání s odborníky z členských států, kteří jsou pověřeni provedením různých částí směrnice do vnitrostátního práva, s cílem projednat, jak je provést, a vyřešit pochybnosti, a to buď v rámci společné akce pro směrnici o energetické náročnosti budov, nebo ve formátu výboru, –dostupnost dvoustranných setkání a telekonferencí s členskými státy v případě konkrétních otázek týkajících se provedení směrnice do vnitrostátního práva, –po uplynutí lhůty pro provedení Komise vykoná komplexní posouzení toho, zda členské státy směrnici provedly úplně a správně. Návrh doplňuje nařízení o správě, které zajišťuje zavedení transparentního a spolehlivého systému plánování, podávání zpráv a monitorování založeného na vnitrostátních plánech v oblasti energetiky a klimatu a zjednodušených zprávách o pokroku předkládaných členskými státy. Od roku 2023 musí členské státy každé dva roky podávat zprávu o pokroku dosaženém při provádění plánů a navíc musí Komisi do 30. června 2023 oznámit své návrhy aktualizací plánů, přičemž konečná aktualizace má být provedena do 30. června 2024. Předkládání plánů renovace budov se bude řídit cykly vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu, s výjimkou prvního plánu renovace budov. •Informativní dokumenty (u směrnic) Podle čl. 32 odst. 1 členské státy sdělí svá prováděcí opatření spolu se srovnávací tabulkou. Je to v souladu s rozsudkem Evropského soudního dvora (věc C-543/17), podle něhož musí členské státy při oznamování svých vnitrostátních prováděcích opatření poskytnout dostatečně jasné a přesné informace a uvést, která ustanovení vnitrostátního práva provádějí která ustanovení směrnice. To musí být stanoveno pro každou povinnost, nikoli pouze na „úrovni článků“. Pokud by členské státy tuto povinnost splnily, nemusely by v zásadě Komisi zasílat informativní dokumenty o provedení směrnice. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Směrnice 2010/31/EU se mění s cílem sladit ustanovení o nových a stávajících budovách a o informačních nástrojích se Zelenou dohodou pro Evropu, aktualizovat její obsah s ohledem na technický pokrok a zjednodušit její uspořádání a zajistit posílené mechanismy financování a prosazování: –Předmět se mění tak, aby zdůraznil, že návrh přepracované směrnice o energetické náročnosti budov stanoví vizi pro dosažení fondu budov s nulovými emisemi do roku 2050, a odrážel novou doplňkovou uhlíkovou metriku, která nasměruje volbu směrem k dekarbonizovaným řešením. Zatímco se návrh zaměřuje na snížení provozních emisí skleníkových plynů, jsou učiněny první kroky k řešení emisí uhlíku během celého životního cyklu budovy. –V článku 2 se zavádí nová definice budovy s nulovými emisemi: budova s velmi nízkou energetickou náročností v souladu se zásadou „energetická účinnost v první řadě“, v níž je stále potřebné velmi nízké množství energie plně pokryto energií z obnovitelných zdrojů na úrovni budovy nebo okresu či komunity, je-li to technicky proveditelné (zejména energie vyrobená na místě, ze společenství pro obnovitelné zdroje nebo z obnovitelných zdrojů nebo odpadního tepla ze systému ústředního vytápění a chlazení). Budovy s nulovými emisemi se stávají novou normou pro nové budovy, úrovní, které má být dosaženo rozsáhlými renovacemi od roku 2030, a vizí pro fond budov v roce 2050. Článek 2 rovněž objasňuje definici „budovy s téměř nulovou spotřebou energie“, která zůstává normou pro nové budovy až do uplatnění normy pro budovy s nulovými emisemi a stává se úrovní, které má být dosaženo rozsáhlými renovacemi do roku 2030. Nově definuje „rozsáhlou renovaci“ jako zlatý standard pro renovaci budov a „postupnou rozsáhlou renovaci“, aby se usnadnilo její provádění. Článek 2 zavádí definici „norem hypotečního portfolia“ jako mechanismus, který má motivovat poskytovatele hypotečních úvěrů ke snižování energetické náročnosti jejich portfolia budov a motivovat potenciální klienty k tomu, aby zajistili nižší energetickou náročnost svých nemovitostí. –Článek 3 o vnitrostátních plánech renovace budov (dříve nazývaných „dlouhodobé strategie renovací“) je operativnější. Rámec pro monitorování je posílen tím, že se zavádí posouzení návrhů vnitrostátních plánů renovace budov ze strany Komise, a vydáváním doporučení v rámci procesu vnitrostátního plánu v oblasti energetiky a klimatu. S cílem usnadnit prezentaci informací a jejich posouzení Komisí a zlepšit srovnatelnost vnitrostátních plánů je v příloze II uveden společný vzor s povinnými a dobrovolnými prvky. Povinné prvky pro podávání zpráv zahrnují přístupy týkající se okresů a čtvrtí, včetně úlohy společenství pro obnovitelné zdroje a občanských energetických komunit. Plány renovace budov se předkládají jako součást vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a jejich aktualizací; první návrh plánu má být výjimečně předložen do 30. června 2024, aby byla zohledněna doba pro přijetí revidované směrnice o energetické náročnosti budov a její vstup v platnost. Pokrok při dosahování vnitrostátních cílů a příspěvek plánů renovace budov k vnitrostátním a unijním cílům bude vykazován v rámci dvouletého podávání zpráv podle nařízení o správě. –Článek 4 (bývalý článek 3) o metodice výpočtu energetické náročnosti budov ve spojení s přílohou I se aktualizuje s cílem objasnit možné použití měřené spotřeby energie k výpočtu energetické náročnosti a ověřit správnost vypočtené spotřeby energie. Článek upřesňuje, jak zohlednit využívání energie z obnovitelných zdrojů na místě, například u dobíjecích stanic, a energii dodávanou z energetických komunit. –Článek 5 (bývalý článek 4) o stanovení minimálních požadavků na energetickou náročnost se mění tak, aby byla dříve možná úplná výjimka pro chráněné budovy přizpůsobena technickému pokroku, který umožňuje snižování energetické náročnosti těchto budov, aniž by došlo ke změně jejich technického charakteru a vzhledu. –Článek 6 (bývalý článek 5) o výpočtu nákladově optimálních úrovní je v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu a upřesňuje, že při určování nejnižších nákladů je třeba zohlednit náklady na povolenky na emise skleníkových plynů, jakož i environmentální a zdravotní externality spotřeby energie. Komise do 30. června 2026 provede revizi nákladově optimální metodiky. –Článek 7 shrnuje všechna ustanovení o nových budovách: (a)Stanoví, že od roku 2030 musí být nové budovy budovami s nulovými emisemi; nové veřejné budovy budou muset požadavek na nulové emise splňovat od roku 2027. Zvláštní požadavky na budovy s nulovými emisemi jsou stanoveny v příloze III. (b)Od roku 2030 bude muset být v souladu s rámcem Level(s) vypočítáván potenciál globálního oteplování nových budov během životního cyklu, čímž se bude informovat o emisích během celého životního cyklu nových staveb. Emise během celého životního cyklu jsou obzvláště důležité pro velké budovy, a proto se na velké budovy povinnost jejich výpočtu vztahuje již od roku 2027 (s užitnou podlahovou plochou větší než 2 000 metrů čtverečních). (c)Členské státy se u nových budov zaměří na důležité rozměry přesahující rámec energetické náročnosti, konkrétně zdravé vnitřní klimatické podmínky, přizpůsobení se změně klimatu, požární bezpečnost, rizika spojená s intenzivní seismickou aktivitou a přístupnost pro osoby se zdravotním postižením. Zabývají se rovněž pohlcováním uhlíku souvisejícím s ukládáním uhlíku v budovách nebo na nich. –Články 8–10 a 15 o stávajících budovách a finanční podpoře kombinují: (a)Stávající ustanovení o větších renovacích, jež nabízejí příležitost uplatnit stávající minimální požadavky na energetickou náročnost (a zajistit tak minimální rozsah renovace) a také řešit strukturální zlepšení, přizpůsobení se změně klimatu, odstranění nebezpečných látek včetně azbestu a přístupnost pro osoby s postižením, jsou doplněna novými minimálními normami energetické náročnosti na úrovni EU (jež podnítí zvýšení míry renovací) pro energeticky nejnáročnější veřejné budovy (tj. budovy a ucelené části budov ve vlastnictví veřejných subjektů) a jiné než obytné budovy. Vyžadují, aby byly budovy třídy energetické náročnosti G renovovány a zlepšovány alespoň na třídu energetické náročnosti F nejpozději do roku 2027 a alespoň na třídu energetické náročnosti E nejpozději do roku 2030 a obytné budovy s nejhorší energetickou náročností alespoň na třídu F do roku 2030 a alespoň na třídu E do roku 2033. Zaměření na třídy fondu budov s největší náročností zajišťuje, aby se úsilí zaměřilo na budovy s nejvyšším potenciálem pro dekarbonizaci, zmírnění energetické chudoby a rozšířené sociální a hospodářské přínosy. Členské státy rovněž v rámci vnitrostátních plánů renovace budov stanoví konkrétní harmonogramy pro dosažení vyšších tříd energetické náročnosti (u budov spadajících do oblasti působnosti čl. 9 odst. 1) do roku 2040 a 2050 v souladu s jejich způsobem přeměny vnitrostátního fondu budov na budovy s nulovými emisemi. Kromě minimálních norem energetické náročnosti podle čl. 9 odst. 1 mají členské státy možnost zavést do svých vnitrostátních plánů renovací vnitrostátní minimální normy energetické náročnosti. Členské státy musí podporovat dodržování minimálních norem energetické náročnosti podpůrným rámcem, včetně finanční podpory, zejména se zaměřením na zranitelné domácnosti a osoby postižené energetickou chudobou nebo osoby žijící v sociálním bydlení, technické pomoci a monitorovacích mechanismů. Navrhovaná ustanovení umožňují členským státům vyjmout z povinnosti dodržovat minimální normy energetické náročnosti několik kategorií budov. (b)Zavedení dobrovolných pasů pro renovaci budov s cílem vybavit vlastníky budov plánující postupné renovace své budovy. Členské státy budou muset zavést systém pasů pro renovaci budov založený na společném rámci, který vypracuje Komise do konce roku 2024, aby jejich občané měli přístup k používání tohoto nástroje. (c)Přísnější ustanovení o odstraňování překážek bránících renovacím a o mobilizaci finančních pobídek s jednotnými kontaktními místy přístupnými všem zúčastněným stranám v rámci ekosystému staveb, aby byly řešeny všechny překážky renovace budov, nejen náklady, a členské státy podporovaly odpovídající odbornou přípravu. Vyšší finanční pobídky a opatření technické podpory jsou zaměřeny na projekty rozsáhlé renovace a na projekty zaměřené na značný počet budov, což vede ke značným celkovým úsporám energie. Se stejným cílem a vzhledem k tomu, že na základě standardní životnosti může být kotel zakoupený kolem roku 2025 stále používán i v roce 2050, nemělo by být členským státům povoleno dotovat kotle na fosilní paliva od roku 2027. (d)S cílem podpořit rychlé zavádění otopných soustav s nulovými přímými emisemi a zabránit tomu, aby se investice do nových generací kotlů na fosilní paliva staly uvízlými aktivy, by budovy s nulovými emisemi neměly produkovat emise uhlíku na místě a členské státy se mohou rozhodnout pro použití primárního energetického faktoru pro elektřinu, který bude v souladu s průměrem EU. (e)V neposlední řadě jsou členské státy povinny zaměřit svou finanční podporu na zmírnění energetické chudoby a podporovat sociální bydlení a chránit nájemce před nepřiměřeným nájemným po renovaci. V návaznosti na stanoviska Výboru pro kontrolu regulace neodpovídá ponechaná možnost týkající se minimálních norem energetické náročnosti přímo žádné ze čtyř možností analyzovaných v návrhu posouzení dopadů, který byl výboru předložen. Návrh byl pečlivě pozměněn s ohledem na subsidiaritu a proporcionalitu, přičemž byly zohledněny rozdíly mezi jednotlivými fondy budov v různých členských státech a byla poskytnuta flexibilita členským státům, pokud jde o to, jak řešit jejich konkrétní situaci a jak dosáhnout nezbytných zlepšení jejich vnitrostátního fondu budov. V celé EU se zaměřuje na 15 % energeticky nejnáročnějších budov v odpovídajících vnitrostátních fondech budov, aby se maximalizovaly úspory energie, nákladová efektivnost a dopady na zmírnění energetické chudoby, jakož i komplexnější sociální a hospodářské vedlejší přínosy spojené s dosažením cílů EU v oblasti klimatu a energetiky. –Předchozí článek 8 je přeformulován. Článek 11 se zaměřuje pouze na technické systémy budov a zavádí se jasný právní základ pro vnitrostátní zákazy kotlů na fosilní paliva, který členským státům umožňuje stanovit požadavky na zdroje tepla na základě emisí skleníkových plynů nebo druhu použitého paliva. Několik členských států považuje tato opatření za nezbytná pro dosažení dekarbonizovaného fondu budov a zlepšení kvality ovzduší a zdraví. Toto ustanovení řeší stávající právní nejistotu ohledně toho, zda jsou takové zákazy povoleny podle čl. 6 odst. 1 směrnice o ekodesignu a pravidel volného trhu podle Smluv. S ohledem na význam dobré kvality vnitřního ovzduší pro zajištění zdravých budov je zapotřebí instalace měřicích a kontrolních zařízení pro monitorování a regulaci kvality vnitřního ovzduší v nových budovách a pokud možno ve stávajících budovách procházejících větší renovací. –Článek 12 o infrastruktuře pro udržitelnou mobilitu je v souladu se zvýšenými ambicemi v oblasti klimatu a zpřísňuje stávající požadavky. Předběžné pokládání kabeláže se stává normou pro všechny nové budovy a budovy, které procházejí větší renovací, a zejména je posíleno zavádění dobíjecích stanic v nových a renovovaných kancelářských budovách. Dobíjecí stanice musí umožnit inteligentní dobíjení a členské státy odstraní překážky bránící instalaci dobíjecích stanic v obytných budovách a zajistí „právo na připojení“ v souladu s příslušnými ustanoveními návrhu nařízení o infrastruktuře pro alternativní paliva. Kromě toho jsou zavedena povinná parkovací místa pro jízdní kola v nových budovách a budovách procházejících větší renovací s cílem odstranit překážky pro jízdu na kole jako ústřední prvek udržitelné mobility s nulovými emisemi.

–Článek 13 posiluje ukazatel připravenosti pro chytrá řešení pro velké jiné než obytné budovy od roku 2026. Aby se usnadnil rozvoj nových služeb souvisejících s budovami, nový článek 14 specifický pro údaje o budovách zajišťuje, aby vlastník, nájemce a správce budovy nebo třetí strany měli přístup k údajům o systémech budov. Nová pravidla pro interoperabilitu údajů a přístup k údajům stanoví Komise prostřednictvím prováděcího aktu. –Články 16 až 19 zlepšují stávající ustanovení týkající se certifikátů energetické náročnosti, jejich vydávání a vystavování a jejich databází: (a)Aby byla zajištěna srovnatelnost v rámci Unie, musí být do roku 2025 všechny certifikáty energetické náročnosti založeny na harmonizované stupnici tříd energetické náročnosti a musí být v souladu se vzorem stanoveným v příloze V. (b)Třídy energetické náročnosti budou změněny s ohledem na společnou vizi fondu budov s nulovými emisemi do roku 2050, přičemž se zohlední vnitrostátní rozdíly ve fondech budov: nejvyšší třída A představuje budovu s nulovými emisemi, zatímco nejnižší třída G zahrnuje 15 % energeticky nejnáročnějších budov ve vnitrostátním fondu budov. Tato změna stupnice zajistí srovnatelné úsilí členských států o splnění celounijních minimálních norem energetické náročnosti podle článku 9. Ukazatel, na jehož základě mají být budovy hodnoceny (spotřeba primární energie v kWh/(m².r)), zůstává nezměněn a je doplněn ukazatelem provozních emisí skleníkových plynů a energie z obnovitelných zdrojů. Další ukazatele jsou pro členské státy i nadále dobrovolné a nabízejí přístup založený na souboru nástrojů, který lze přizpůsobit vnitrostátním podmínkám. (c)Platnost certifikátů energetické náročnosti nižších tříd D až G se zkracuje na pět let, aby bylo zajištěno, že obsahují aktuální informace, které pomáhají občanům snížit jejich spotřebu. V některých jednoduchých případech musí být k dispozici zjednodušené postupy pro aktualizaci certifikátů energetické náročnosti a certifikáty energetické náročnosti musí být vydávány v digitálním formátu. Zavádějí se opatření ke zvýšení spolehlivosti vydaných certifikátů (kontrola na místě a kontrola kvality). (d)Lepší pokrytí fondu budov pomocí certifikátů energetické náročnosti je předpokladem pro jeho zlepšení, ale zároveň by členské státy musely zajistit, aby byly cenově dostupné. Povinnost mít certifikát energetické náročnosti se rozšiřuje na budovy, které procházejí větší renovací, na budovy, u nichž se obnovuje nájemní smlouva, a na všechny veřejné budovy. Budovy nebo ucelené části budov, které jsou nabízeny k prodeji nebo pronájmu, musí mít certifikát energetické náročnosti a třída a ukazatel energetické náročnosti by měly být uvedeny ve všech inzerátech a reklamách, aby byl zajištěn význam energetické náročnosti na trhu prodeje a pronájmu. Všechny budovy užívané orgány veřejné správy a často navštěvované veřejností musí vystavit svůj certifikát energetické náročnosti bez ohledu na svou velikost. (e)Členské státy zřídí vnitrostátní databáze certifikátů energetické náročnosti budov, které rovněž umožní shromažďovat údaje týkající se pasů pro renovaci budov a ukazatelů připravenosti pro chytrá řešení. Informace z vnitrostátních databází se předávají středisku pro sledování fondu budov na základě vzoru, který vypracuje Komise. –Stávající ustanovení o inspekcích jsou seskupena a vyjasněna s cílem usnadnit jejich provádění a zároveň zahrnout ventilační systémy jako součást opatření směrnice o energetické náročnosti budov zaměřených na řešení kvality vnitřního ovzduší. Aby byla zajištěna kvalita a spolehlivost renovací nebo nových staveb, předpokládá se, že budou vytvořeny vnitrostátní systémy inspekcí nebo alternativní nástroje, které ověří, zda dodané stavební a renovační práce splňují navrženou energetickou náročnost a zvyšují spokojenost a důvěru občanů. Ve stejném duchu musí mít poskytovatelé integrovaných renovačních prací přístup k certifikačním nebo kvalifikačním systémům, aby byla zajištěna spolehlivá kvalita těchto prací. Prahová hodnota pro povinnou instalaci systémů automatizace a kontroly budov by měla být od roku 2030 snížena u jiných než obytných budov a nové obytné budovy a obytné budovy procházející větší renovací musí být vybaveny určitými monitorovacími a kontrolními funkcemi, aby se zlepšilo a optimalizovalo jejich řízení a provoz. –Prosazování politiky v oblasti budov je klíčem k zajištění skutečného pokroku v praxi. Stávající nezávislé kontrolní systémy jsou rozšířeny tak, aby zahrnovaly pasy pro renovaci budov a ukazatele připravenosti pro chytrá řešení. Monitorování a prosazování, mimo jiné prostřednictvím sankcí, se zaměří zejména na minimální normy energetické náročnosti a zlepšení stávajícího fondu budov. Závěrečná ustanovení a doložka o přezkumu: s ohledem na přezkum směrnice o energetické náročnosti budov v roce 2021 v souvislosti s plněním Zelené dohody je datum příštího přezkumu podle článku 25 stanoveno na konec roku 2027. Doložka o přezkumu výslovně odkazuje na posouzení Komise, zda opatření související s budovami v právních předpisech EU, včetně stanovení ceny uhlíku, přinesou dostatečná zlepšení k vytvoření plně dekarbonizovaného fondu budov s nulovými emisemi do roku 2050, nebo zda je třeba zavést další závazná opatření na úrovni Unie, jako je zpřísnění minimální energetické náročnosti. Článek 32 o provedení směrnice objasňuje, že členské státy předloží srovnávací tabulku spolu se svými opatřeními přijatými za účelem provedení. 🡻 2010/31/EU 2021/0426 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o energetické náročnosti budov (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 194 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 🡻 2010/31/EU 1. bod odůvodnění (přizpůsobený) (1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ⌦ 2010/31/EU ⌫ ze dne 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov byla ⌦ několikrát ⌫ ⌦ významně ⌫ pozměněna. Vzhledem k novým podstatným změnám by uvedená směrnice měla být z důvodu přehlednosti přepracována. ⇩ nový (2)Podle Pařížské dohody přijaté v prosinci 2015 v rámci Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) se její smluvní strany dohodly, že udrží nárůst průměrné globální teploty výrazně pod úrovní 2 °C ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí, a budou usilovat o to, aby nárůst teploty nepřekročil hranici 1,5 °C ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí. Dosažení cílů Pařížské dohody je jádrem sdělení Komise „Zelená dohoda pro Evropu“ ze dne 11. prosince 2019. Unie se v aktualizovaném vnitrostátně stanoveném příspěvku předloženém sekretariátu UNFCCC dne 17. prosince 2020 zavázala snížit do roku 2030 v rámci Unie celohospodářské čisté emise skleníkových plynů alespoň o 55 % ve srovnání s úrovní z roku 1990. (3)Jak bylo oznámeno v Zelené dohodě pro Evropu, Komise dne 14. října 2020 představila iniciativu „renovační vlna“. Součástí iniciativy je akční plán obsahující konkrétní regulační, finanční a podpůrná opatření s cílem do roku 2030 alespoň zdvojnásobit roční míru energetických renovací budov a podpořit rozsáhlé renovace. Revize směrnice o energetické náročnosti budov je nezbytná jako jeden z prostředků k dosažení cílů iniciativy „renovační vlna“. Přispěje rovněž k realizaci iniciativy Nový evropský Bauhaus a evropské mise „Klimaticky neutrální a inteligentní města“. (4)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1119, „evropský právní rámec pro klima“, zakotvuje v právních předpisech cíl dosáhnout do roku 2050 v celém hospodářství klimatické neutrality a stanoví závazek Unie dosáhnout domácího snížení čistých emisí skleníkových plynů (emisí po odečtení pohlcení) do roku 2030 alespoň o 55 % ve srovnání s úrovní z roku 1990. (5)Cílem legislativního balíčku „Fit for 55“ oznámeného v pracovním programu Evropské komise na rok 2021 je tyto cíle realizovat. Zahrnuje řadu oblastí politiky, včetně energetické účinnosti, energie z obnovitelných zdrojů, využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví, zdanění energie, sdílení úsilí, obchodování s emisemi a infrastruktury pro alternativní paliva. Nedílnou součástí tohoto balíčku je revize směrnice 2010/31/EU. 🡻 2010/31/EU 2. bod odůvodnění Účinné, uvážlivé, racionální a udržitelné využívání energie se vztahuje mimo jiné na ropné produkty, zemní plyn a pevná paliva, které jsou základními zdroji energie, ale také hlavními zdroji emisí oxidu uhličitého. 🡻 2010/31/EU 3. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový

(6)Podíl budov na ⌦ konečné ⌫ celkové spotřebě energie v Unii činí 40 %⇨ a jejich podíl na emisích skleníkových plynů spojených se spotřebou energie činí 36% ⇦ . Tento sektor se rozrůstá, což bude mít za následek zvýšení spotřeby energie. Snížení spotřeby energie ⇨ v souladu se zásadou „energetické účinnosti v první řadě“ stanovenou v článku 3 [revidované směrnice o energetické účinnosti] a vymezenou v čl. 2 bodě 18 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999 ⇦ a využívání energie z obnovitelných zdrojů v sektoru budov proto představují důležitá opatření nutná ke snižování energetické závislosti Unie a emisí skleníkových plynů Unie. Spolu se zvýšeným využíváním energie z obnovitelných zdrojů by opatření přijatá za účelem snížení spotřeby energie v Unii umožnila Unii dodržení závazku splnění Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC), dlouhodobého závazku zachovat nárůst globální teploty pod 2 °C i závazku snížit do roku 2020 celkové emise skleníkových plynů alespoň o 20 % ve srovnání s hodnotami z roku 1990 a v případě mezinárodní dohody o 30 %. Snížená spotřeba energie a zvýšené využívání energie z obnovitelných zdrojů také hrají důležitou úlohu při ⇨ snižování energetické závislosti Unie, ⇦ podpoře zabezpečování zásobování energií, ⌦ a ⌫ technologického vývoje a při vytváření příležitostí k zaměstnání a regionálního rozvoje, zejména ⇨ na ostrovech a ⇦ ve venkovských oblastech. ⇩ nový (7)Budovy jsou odpovědné za emise skleníkových plynů před svou životností, v jejím průběhu i po jejím skončení. Vize dekarbonizovaného fondu budov do roku 2050 přesahuje stávající zaměření na provozní emise skleníkových plynů. Emise z budov za celý životní cyklus by se proto měly postupně zohledňovat počínaje novými budovami. Budovy jsou významnými zdroji materiálu, ve kterých jsou zdroje uloženy po mnoho desetiletí, a koncepční možnosti do značné míry ovlivňují emise za celý životní cyklus, a to jak u nových budov, tak u renovací. Náročnost budov během celého životního cyklu by se měla zohledňovat nejen u nové výstavby, ale také u renovací, a to začleněním politik zaměřených na snižování emisí skleníkových plynů za celý životní cyklus do plánů renovace budov členských států. (8)Minimalizace emisí skleníkových plynů z budov za celý životní cyklus vyžaduje účinné využívání zdrojů a oběhovost. To lze rovněž kombinovat s přeměnou částí fondu budov na dočasné úložiště uhlíku. (9)Potenciál globálního oteplování během celého životního cyklu ukazuje celkový příspěvek budovy k emisím, které vedou ke změně klimatu. Spojuje emise skleníkových plynů obsažené ve stavebních výrobcích s přímými a nepřímými emisemi z fáze používání. Požadavek na výpočet potenciálu globálního oteplování během životního cyklu nových budov proto představuje první krok k tomu, aby se více zohledňovala náročnost budov během celého životního cyklu a oběhové hospodářství. (10)Budovy jsou odpovědné přibližně za polovinu primárních emisí jemných částic (PM2,5) v EU, které způsobují předčasná úmrtí a onemocnění. Snížení energetické náročnosti budov současně může a mělo by snížit emise znečišťujících látek v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/2284. 🡻 2010/31/EU 4. bod odůvodnění Řízení poptávky po energii je důležitým nástrojem, který umožňuje Unii ovlivňovat světový trh s energií, a v důsledku toho střednědobé a dlouhodobé zabezpečení dodávek energie. 🡻 2010/31/EU 5. bod odůvodnění (přizpůsobený) Zasedání Evropské rady v březnu 2007 zdůraznilo potřebu zvýšení energetické účinnosti v Unii za účelem dosažení cíle snížení spotřeby energie Unie o 20 % do roku 2020 a vyzvalo k důkladnému a rychlému provádění priorit stanovených ve sdělení Komise nazvaném „Akční plán pro energetickou účinnost: využití možností“. Uvedený akční plán vymezil významné možnosti nákladově efektivních úspor v sektoru budov. Ve svém usnesení ze dne 31. ledna 2008 vyzval Evropský parlament k posílení ustanovení směrnice 2002/91/ES a při několika příležitostech, naposledy ve svém usnesení ze dne 3. února 2009 o druhém strategickém přezkumu energetické politiky, vyzval k tomu, aby byl cíl zvýšit do roku 2020 energetickou účinnost o 20 % závazný. V rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 , jsou navíc stanoveny vnitrostátní závazné cíle v oblasti snižování emisí CO2, pro něž bude mít energetická účinnost v sektoru budov zásadní význam, a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů stanoví podporu energetické účinnosti v kontextu závazného cíle pro energii z obnovitelných zdrojů ve výši 20 % z celkové spotřeby energie Unie do roku 2020. 🡻 2010/31/EU 6. bod odůvodnění (přizpůsobený) Evropská rada v březnu roku 2007 znovu potvrdila závazek Unie rozvíjet energii z obnovitelných zdrojů na úrovni celé Unie, a to potvrzením závazného cíle dosáhnout do roku 20 % podílu energie z obnovitelných zdrojů. Směrnice 2009/28/ES zavádí pro podporu energie z obnovitelných zdrojů společný rámec. 🡻 2010/31/EU 7. bod odůvodnění (přizpůsobený) Je nezbytné stanovit konkrétnější opatření s cílem dosáhnout rozsáhlých a dosud nevyužitých možností úspor energie v případě budov a zmenšit značné rozdíly mezi výsledky členských států v tomto odvětví.

🡻 2010/31/EU 8. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (11)Opatření k dalšímu snižování energetické náročnosti budov by měla brát v úvahu klimatické ⌦ podmínky, ⌫ ⇨ včetně přizpůsobování se změně klimatu, ⇦ a místní podmínky i mikroklima vnitřního prostředí a efektivnost nákladů. Tato opatření by neměla být v rozporu s jinými požadavky týkajícími se budov, např. požadavky na přístupnost ⇨ , požární a seismickou ⇦ bezpečnost a plánované využití budovy. 🡻 2010/31/EU 9. bod odůvodnění ⇨ nový (12)Energetická náročnost budov by měla být vypočtena na základě metody, která se může na vnitrostátní a regionální úrovni lišit. Kromě tepelných vlastností zahrnuje další faktory, které hrají stále důležitější úlohu, např. zařízení pro vytápění a klimatizaci, využití energie z obnovitelných zdrojů, ⇨ systémy automatizace a kontroly budov, inteligentní řešení, ⇦ prvky pasivního vytápění a chlazení, stínění, kvalita vnitřního ovzduší, odpovídající denní světlo a návrh budovy. Metoda výpočtu energetické náročnosti by neměla být založena pouze na ročním období, ve kterém je nutno vytápět ⇨ nebo používat klimatizaci ⇦, ale měla by pokrývat roční energetickou náročnost budovy. Tato metoda by měla zohlednit stávající evropské normy. ⇨ Tato metoda by měla zajistit zachycení skutečných provozních podmínek a umožnit použití změřené energie k ověření správnosti a v zájmu srovnatelnosti a měla by být založena na hodinových nebo kratších než hodinových intervalech. Za účelem podpory využívání energie z obnovitelných zdrojů na místě – a mimo společný obecný rámec – by měly členské státy přijmout nezbytná opatření, aby byly v metodě výpočtu uznány a zohledněny přínosy maximalizace využívání energie z obnovitelných zdrojů na místě, a to i pro jiná použití (jako jsou dobíjecí stanice pro elektrická vozidla). ⇦ 🡻 2010/31/EU 10. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (13)Členské státy mají výhradní ⇨ by měly ⇦ povinnost stanovit minimální požadavky na energetickou náročnost budov a prvků budov. Tyto minimální požadavky by měly být stanoveny za účelem dosažení nákladově optimální rovnováhy mezi investicemi a náklady na energii uspořenými během životního cyklu budovy, aniž je tím dotčeno právo členských států stanovit minimální požadavky, které povedou k větší energetické účinnosti než nákladově optimální úrovně účinnosti. Měla by být stanovena možnost pravidelného přezkoumávání minimálních požadavků na energetickou náročnost budov ze strany členských států s ohledem na technický pokrok. 🡻 2010/31/EU 11. bod odůvodnění Cílem nákladově efektivních nebo nákladově optimálních úrovní energetické účinnosti může být v některých případech, například s ohledem na rozdíly v klimatu, odůvodněno stanovení nákladově efektivních nebo nákladově optimálních požadavků ze strany členských států týkajících se prvků budov, což v praxi omezí použití stavebních materiálů, které odpovídají normám stanoveným právními předpisy Unie, a to za předpokladu, že takovéto požadavky nebudou představovat neodůvodněnou překážku trhu. ⇩ nový (14)Dvě třetiny energie používané k vytápění a chlazení budov stále pocházejí z fosilních paliv. Aby bylo možné dekarbonizovat sektor budov, je obzvláště důležité postupně ukončit využívání fosilních paliv při vytápění a chlazení. Členské státy by proto měly ve svých plánech renovace budov uvést své vnitrostátní politiky a opatření k postupnému ukončení využívání fosilních paliv při vytápění a chlazení a v příštím víceletém finančním rámci od roku 2027 by neměly být poskytovány finanční pobídky na instalaci kotlů na fosilní paliva, s výjimkou kotlů vybraných pro investice před rokem 2027 v rámci Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti. Jasný právní základ pro zákaz zdrojů tepla na základě jejich emisí skleníkových plynů nebo druhu použitého paliva by měl podporovat vnitrostátní politiky a opatření zaměřené na postupné ukončení využívání fosilních paliv. 🡻 2010/31/EU 12. bod odůvodnění ⇨ nový

(15)⇨ Požadavky na energetickou náročnost technických systémů budov by se měly vztahovat na celé systémy instalované v budovách, a nikoli na náročnost samostatných součástí, které spadají do oblasti působnosti nařízení týkajících se konkrétních výrobků v rámci směrnice 2009/125/ES. ⇦ Při stanovování požadavků na energetickou náročnost technických systémů budovy by členské státy měly ve vhodných případech, a je-li to možné, použít harmonizované nástroje, zejména zkušební metody, metody výpočtu a třídy energetické účinnosti zavedené na základě opatření, kterými se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369 , s cílem zajistit soudržnost se souvisejícími iniciativami a v možné míře minimalizovat potenciální roztříštění trhu. 🡻 2010/31/EU 13. bod odůvodnění (16)Touto směrnicí nejsou dotčeny články 107 a 108 Smlouvy o fungování EU. Pojem „pobídky“ použitý v této směrnici by proto neměl být vykládán v tom smyslu, že představuje státní podporu. 🡻 2010/31/EU 14. bod odůvodnění ⇨ nový (17)Komise by měla stanovit srovnávací metodický rámec pro výpočet nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost. ⇨ Přezkum tohoto rámce by měl umožnit výpočet energetické i emisní náročnosti a měl by zohlednit environmentální a zdravotní externality, jakož i rozšíření systému ETS a ceny uhlíku. ⇦ Členské státy by měly tento rámec použít ke srovnání výsledků s minimálními požadavky na energetickou náročnost, které přijaly. Pokud by došlo k výrazným nesrovnalostem mezi vypočtenými nákladově optimálními úrovněmi minimálních požadavků na energetickou náročnost a platnými minimálními požadavky na energetickou náročnost, tedy k 15 % překročení, měly by členské státy tento rozdíl odůvodnit nebo připravit odpovídající kroky ke snížení těchto nesrovnalostí. Odhadovaný ekonomický životní cyklus budovy nebo prvku budovy by měly určit členské státy, a to s přihlédnutím ke stávající praxi a ke zkušenostem z určování typických ekonomických životních cyklů. Výsledky tohoto srovnání a údaje použité k jejich dosažení by měly být pravidelně oznamovány Komisi. Tyto zprávy by měly Komisi umožnit posoudit pokrok členských států při dosahování nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost a podat o něm zprávu. 🡻 2010/31/EU 15. bod odůvodnění Budovy mají vliv na dlouhodobou spotřebu energie. Vzhledem k dlouhému cyklu renovace stávajících budov by proto nové a stávající budovy, které jsou předmětem větší renovace, měly splňovat minimální požadavky na energetickou náročnost přizpůsobené místnímu klimatu. Potenciál využití alternativních systémů dodávky energie obecně není v plné míře prozkoumán, a proto by se mělo uvážit použití alternativních systémů dodávky energie v případě nových budov bez ohledu na jejich velikost, a to v souladu se zásadou, že nejprve je třeba zajistit, aby energetické potřeby v případě vytápění a chlazení byly sníženy na nákladově optimální úroveň. 🡻 2010/31/EU 16. bod odůvodnění (18)Větší renovace stávajících budov bez ohledu na jejich velikost představují příležitost k přijetí opatření ke snížení energetické náročnosti, která budou efektivní z hlediska nákladů. Z důvodu nákladové efektivnosti by mělo být možné omezit minimální požadavky na energetickou náročnost na ty renovované části, které jsou pro energetickou náročnost budovy nejdůležitější. Členské státy by měly mít možnost si zvolit, zda definují „větší renovaci“ na základě procentního podílu plochy obvodového pláště nebo na základě hodnoty budovy. Pokud se členské státy rozhodnou definovat větší renovaci na základě hodnoty budovy, lze použít například hodnotu stanovenou pojistně matematickou metodou nebo stávající hodnotu založenou na nákladech na rekonstrukci, s vyloučením hodnoty pozemku, na němž budova stojí. 🡻 2010/31/EU 17. bod odůvodnění Je třeba přijmout opatření s cílem zvýšit počet budov, které nejenže splňují současné minimální požadavky na energetickou náročnost, ale jsou i energeticky účinnější, čímž dojde ke snížení spotřeby energie i emisí oxidu uhličitého. Za tímto účelem by členské státy měly vypracovat vnitrostátní plány na zvýšení počtu budov s téměř nulovou spotřebou energie a pravidelně o těchto plánech předkládat zprávy Komisi. ⇩ nový (19)Zvýšené ambice Unie v oblasti klimatu a energetiky vyžadují novou vizi pro budovy: budovu s nulovými emisemi, jejíž velmi nízká spotřeba energie je – je-li to technicky proveditelné – plně pokryta energií z obnovitelných zdrojů. Všechny nové budovy by měly být budovami s nulovými emisemi a všechny stávající budovy by měly být transformovány na budovy s nulovými emisemi do roku 2050.

(20)Existují různé možnosti, jak pokrýt energetické potřeby účinné budovy energií z obnovitelných zdrojů: obnovitelné zdroje energie na místě, jako je solární tepelná energie, fotovoltaická solární energie, tepelná čerpadla a biomasa, energie z obnovitelných zdrojů poskytovaná společenstvími pro obnovitelné zdroje nebo občanskými energetickými společenstvími a ústřední vytápění a chlazení založené na obnovitelných zdrojích nebo odpadním teplu. (21)Nezbytná dekarbonizace fondu budov v Unii vyžaduje rozsáhlou energetickou renovaci: téměř 75 % budov v tomto fondu není podle současných stavebních norem energeticky účinných a 85–95 % budov, které dnes existují, bude v roce 2050 nadále stát. Vážená roční míra energetických renovací je však trvale nízká a činí přibližně 1 %. Při současném tempu by dekarbonizace sektoru budov vyžadovala staletí. Klíčovým cílem této směrnice je proto zahájení a podpora renovace budov, včetně přechodu na bezemisní otopné soustavy. (22)Základním regulačním nástrojem pro zahájení rozsáhlé renovace stávajících budov jsou minimální normy energetické náročnosti, jelikož řeší hlavní překážky bránící renovaci, jako jsou rozdělené pobídky a struktury spoluvlastnictví, jež nelze odstranit ekonomickými pobídkami. Zavedení minimálních norem energetické náročnosti by mělo vést k postupnému ukončení používání energeticky nejnáročnějších budov a k neustálému zlepšování vnitrostátního fondu budov, což přispěje k dlouhodobému cíli dekarbonizace fondu budov do roku 2050. (23)Minimální normy energetické náročnosti stanovené na úrovni Unie by měly být zaměřeny na renovaci budov s nejvyšším potenciálem z hlediska dekarbonizace, zmírnění energetické chudoby a rozšířených sociálních a hospodářských přínosů, a zejména na energeticky nejnáročnější budovy, které je třeba renovovat přednostně. (24)Pokud jde o zbytek vnitrostátního fondu budov, mohou se členské státy rozhodnout, zda chtějí zavést minimální normy energetické náročnosti navržené na vnitrostátní úrovni a přizpůsobené vnitrostátním podmínkám. Při přezkumu této směrnice by Komise měla posoudit, zda je třeba zavést další závazné minimální normy energetické náročnosti s cílem dosáhnout do roku 2050 dekarbonizovaného fondu budov. (25)Zavedení minimálních norem energetické náročnosti by měl doprovázet podpůrný rámec zahrnující technickou pomoc a finanční opatření. Minimální normy energetické náročnosti stanovené na vnitrostátní úrovni nepředstavují „normy Unie“ ve smyslu pravidel státní podpory, zatímco celounijní minimální normy energetické náročnosti by se mohly za takové „normy Unie“ považovat. V souladu s revidovanými pravidly státní podpory mohou členské státy poskytovat státní podporu na renovaci budov za účelem splnění celounijních norem energetické náročnosti, tj. za účelem dosažení určité třídy energetické náročnosti, a to do doby, než se tyto celounijní normy stanou závaznými. Jakmile budou tyto normy závazné, mohou členské státy nadále poskytovat státní podporu na renovaci budov a ucelených částí budov, na něž se vztahují celounijní normy energetické náročnosti, pokud bude cílem renovace vyšší standard, než je stanovená minimální třída energetické náročnosti. (26)Taxonomie EU klasifikuje environmentálně udržitelné hospodářské činnosti v celé ekonomice, včetně sektoru budov. Podle aktu v přenesené pravomoci týkajícího se taxonomie EU v oblasti klimatu se renovace budov považuje za udržitelnou činnost, pokud dosáhne alespoň 30% úspor energie, splňuje minimální požadavky na energetickou náročnost při větší renovaci stávajících budov nebo sestává z jednotlivých opatření souvisejících s energetickou náročností budov, jako je instalace, údržba nebo opravy zařízení pro zvýšení energetické účinnosti nebo nástrojů a zařízení pro měření, regulaci a kontrolu energetické náročnosti budov, pokud tato jednotlivá opatření splňují stanovená kritéria. Renovace budov za účelem splnění celounijních minimálních norem energetické náročnosti je obvykle v souladu s kritérii taxonomie EU týkajícími se činností v oblasti renovace budov. (27)Celounijní minimální normy energetické náročnosti by měly vycházet z harmonizovaných tříd energetické náročnosti. Vymezením nejnižší třídy energetické náročnosti G jako nejnáročnějších 15 % vnitrostátního fondu budov každého členského státu zajišťuje harmonizace tříd energetické náročnosti podobné úsilí ze strany všech členských států, zatímco definice nejlepší třídy energetické náročnosti A zajišťuje sbližování harmonizované stupnice tříd energetické náročnosti k dosažení společné vize budov s nulovými emisemi. (28)Minimální požadavky na energetickou náročnost stávajících budov a prvků budov již byly obsaženy v předpisech předcházejících této směrnici a měly by platit i nadále. Zatímco nově zavedené minimální normy energetické náročnosti stanoví minimální úroveň, pokud jde o energetickou náročnost stávajících budov, a zajišťují, aby probíhala renovace energeticky neúčinných budov, minimální požadavky na energetickou náročnost stávajících budov a prvků budov zajišťují nezbytný rozsah prováděných renovací. (29)V zájmu dosažení vysoce energeticky účinného a dekarbonizovaného fondu budov a transformace stávajících budov na budovy s nulovými emisemi do roku 2050 by měly členské státy vypracovat vnitrostátní plány renovace budov, které nahradí dlouhodobé strategie renovací a stanou se pro členské státy ještě silnějším a plně funkčním nástrojem plánování, s výraznějším zaměřením na financování a zajištění toho, aby pro provádění renovací budov byli k dispozici náležitě kvalifikovaní pracovníci. V plánech renovace budov by měly členské státy stanovit své vlastní vnitrostátní cíle v oblasti renovace budov. V souladu s čl. 21 písm. b) bodem 7 nařízení (EU) 2018/1999 a se základními podmínkami stanovenými v rámci nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1060 by členské státy měly poskytnout přehled finančních opatření, jakož i přehled investičních potřeb a správních zdrojů pro provádění plánů renovace budov. (30)Vnitrostátní plány renovace budov by měly být založeny na harmonizovaném vzoru, aby byla zajištěna jejich srovnatelnost. V zájmu zajištění požadovaných ambicí by Komise měla návrhy plánů posoudit a vydat doporučení členským státům. (31)Vnitrostátní plány renovace budov by měly být úzce propojeny s integrovanými vnitrostátními plány v oblasti energetiky a klimatu podle nařízení (EU) 2018/1999 a pokrok při dosahování vnitrostátních cílů a příspěvek plánů renovace budov k vnitrostátním a unijním cílům by měly být vykazovány v rámci dvouletých zpráv podle nařízení (EU) 2018/1999. Vzhledem k naléhavosti rozšíření renovací na základě solidních vnitrostátních plánů by datum pro předložení prvního vnitrostátního plánu renovace budov mělo být stanoveno co nejdříve. (32)Postupné renovace mohou být řešením problému vysokých počátečních nákladů a nepříjemností pro obyvatele, který může vyvstat v případě renovací prováděných najednou. Tyto postupné renovace je však třeba pečlivě naplánovat, aby nedocházelo k tomu, že jedna fáze renovace znemožňuje nezbytné následné fáze. Pasy pro renovaci budov poskytují jasný plán pro postupné renovace a pomáhají vlastníkům a investorům naplánovat co nejlepší načasování a rozsah zásahů. Pasy pro renovaci budov by proto měly být k dispozici jako dobrovolný nástroj pro vlastníky budov ve všech členských státech. (33)Pojem „rozsáhlá renovace“ dosud nebyl v právních předpisech Unie definován. V zájmu dosažení dlouhodobé vize pro budovy by měla být rozsáhlá renovace definována jako renovace, která transformuje budovy na budovy s nulovými emisemi; v první fázi jako renovace, která transformuje budovy na budovy s téměř nulovou spotřebou energie. Tato definice slouží ke zlepšení energetické náročnosti budov. Rozsáhlá renovace pro účely zlepšení energetické náročnosti představuje jedinečnou příležitost k řešení dalších aspektů, jako jsou životní podmínky zranitelných domácností, zvýšení klimatické odolnosti, odolnost vůči rizikům katastrof včetně seismické odolnosti, požární bezpečnost, odstraňování nebezpečných látek včetně azbestu a přístupnost pro osoby se zdravotním postižením. (34)Za účelem podpory rozsáhlých renovací, což je jedním z cílů iniciativy „renovační vlna“, by měly členské státy na rozsáhlé renovace poskytovat větší finanční a administrativní podporu. (35)Členské státy by měly podporovat modernizaci v oblasti energetické náročnosti stávajících budov, jež přispívá k dosažení zdravého vnitřního prostředí a jež zahrnuje odstraňování azbestu a dalších škodlivých látek, přičemž by měly bránit nezákonnému odstraňování škodlivých látek a usnadňovat dodržování stávajících legislativních aktů, jako jsou směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/148/ES a (EU) 2016/2284. (36)Očekává se, že klíčovou úlohu v rámci dekarbonizace a účinnosti elektroenergetické soustavy budou hrát elektrická vozidla, a to prostřednictvím služeb flexibility, vyrovnávání a skladování, zejména prostřednictvím agregace. Tento potenciál elektrických vozidel, pokud jde o integraci do elektroenergetické soustavy a příspěvek k účinnosti soustavy a další absorpci elektřiny z obnovitelných zdrojů, by měl být plně využit. Dobíjení je v souvislosti s budovami obzvláště důležité, neboť zde parkují elektrická vozidla pravidelně a dlouho. Pomalé dobíjení je hospodárné a instalace dobíjecích stanic v soukromých prostorách může zajistit skladování energie pro související budovu a integraci služeb inteligentního dobíjení a služeb integrace systému obecně. (37)V kombinaci se zvýšeným podílem výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů produkují elektrická vozidla méně emisí skleníkových plynů. Elektrická vozidla tvoří významnou součást přechodu na čistou energii, jenž je založen na opatřeních v zájmu energetické účinnosti, alternativních palivech, energii z obnovitelných zdrojů a inovativních řešeních v oblasti řízení energetické flexibility. Stavební předpisy lze účinně využít ke stanovení cílených požadavků na podporu zavádění infrastruktury pro dobíjení na parkovištích obytných i jiných než obytných budov. Členské státy by měly odstranit překážky, jako jsou rozdělené pobídky a administrativní komplikace, jimž jednotliví vlastníci čelí při snaze nainstalovat dobíjecí stanice na svých parkovacích místech. (38)Potřebné podmínky pro případnou rychlou instalaci dobíjecích stanic zajišťuje kabeláž. Díky již připravené infrastruktuře se sníží náklady na instalaci dobíjecích stanic pro jednotlivé vlastníky, a uživatelé elektrických vozidel tak budou mít přístup k dobíjecím stanicím. Stanovení požadavků na elektromobilitu na úrovni Unie ohledně předběžného vybavení parkovacích míst a instalace dobíjecích stanic je účinným způsobem, jak podpořit používání elektrických vozidel v blízké budoucnosti a současně umožnit ve střednědobém až dlouhodobém horizontu další rozvoj s nižšími náklady. Je-li to technicky proveditelné, měly by členské státy zajistit přístupnost dobíjecích stanic pro osoby se zdravotním postižením. (39)Inteligentní dobíjení a obousměrné nabíjení umožňují integraci energetického systému budov. Dobíjecí stanice na místech, kde elektrická vozidla obvykle parkují delší dobu, například tam, kde lidé parkují z důvodu bydliště nebo zaměstnání, mají velký význam pro integraci energetického systému, a proto je třeba zajistit funkce inteligentního dobíjení. V situacích, kdy by obousměrné nabíjení napomohlo dalšímu pronikání elektřiny z obnovitelných zdrojů do dopravy pomocí vozových parků elektrických vozidel a do elektroenergetické soustavy obecně, měla by být i tato funkce zpřístupněna.

(40)Podpora zelené mobility je klíčovou součástí Zelené dohody pro Evropu a budovy mohou hrát důležitou úlohu při zajišťování nezbytné infrastruktury, a to nejen pro dobíjení elektrických vozidel, ale také pro jízdní kola. Přechod k měkké mobilitě, jako je jízda na kole, může výrazně snížit emise skleníkových plynů z dopravy. Jak je stanoveno v plánu dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030, zvýšení podílu čisté a účinné soukromé a veřejné dopravy, jako je jízda na kole, výrazně sníží znečištění z dopravy a přinese významné výhody jednotlivým občanům a komunitám. Nedostatek parkovacích míst pro jízdní kola je hlavní překážkou pro rozšíření cyklistiky, a to pokud jde o obytné i jiné než obytné budovy. Stavební předpisy mohou účinně podpořit přechod na čistší mobilitu stanovením požadavků na minimální počet parkovacích míst pro jízdní kola. (41)Programy pro jednotný digitální trh a energetickou unii by měly být sladěny a měly by sloužit společným cílům. Digitalizace energetického systému rychle mění energetické prostředí, od integrace obnovitelných zdrojů energie po inteligentní sítě a budovy připravené na inteligentní řešení. Z hlediska digitalizace sektoru budov jsou důležité cíle Unie v oblasti konektivity a ambice na zavedení vysokokapacitních komunikačních sítí pro inteligentní domácnosti a dobře propojené komunity. Měly by být k dispozici cílené pobídky, které podpoří systémy připravené na inteligentní řešení a digitální řešení v zastavěném prostředí. Vznikly by tak nové příležitosti k energetickým úsporám, neboť spotřebitelé získají přesnější informace o svých spotřebních zvyklostech a provozovatelé systému budou moci síť účinněji řídit. (42)V zájmu usnadnění konkurenceschopného a inovativního trhu s inteligentními službami týkajícími se budov, které přispívají k účinnému využívání energie a integraci energie z obnovitelných zdrojů v budovách, a za účelem podpory investic do renovací by měly členské státy zajistit přímý přístup zúčastněných stran k údajům systémů budov. Aby se zabránilo nadměrným administrativním nákladům pro třetí strany, usnadňují členské státy plnou interoperabilitu služeb a výměny údajů v rámci Unie. (43)Pro měření schopnosti budov využívat informační a komunikační technologie a elektronické systémy pro účely přizpůsobení provozu budov potřebám uživatelů a sítě a pro zvýšení energetické účinnosti a celkové hospodárnosti budov by měl být používán ukazatel připravenosti pro chytrá řešení. Ukazatel připravenosti pro chytrá řešení by měl zvýšit povědomí vlastníků a uživatelů budov o hodnotě automatizace budov a elektronického monitorování technických systémů budov a měl by uživatelům budovy poskytnout jistotu, pokud jde o skutečné úspory plynoucí z těchto nových rozšířených funkcí. Ukazatel připravenosti pro chytrá řešení je obzvláště přínosný v případě velkých budov s vysokou spotřebou energie. U jiných budov by mělo být využívání tohoto systému pro hodnocení připravenosti budov pro chytrá řešení pro členské státy nepovinné. 🡻 2010/31/EU 18. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (44)⇨ Zásadní význam pro splnění cílů v oblasti energetické účinnosti do roku 2030 a 2050 má přístup k dostatečnému financování. ⇦ Probíhá zavádění nebo přizpůsobování finančních nástrojů Unie a dalších opatření ⌦ Byly zavedeny nebo přizpůsobeny finanční nástroje Unie a další opatření ⌫ s cílem ⇨ podpořit snížení energetické náročnosti budov ⇦ stimulovat opatření týkající se energetické účinnosti. ⇨ Mezi nejnovější iniciativy ke zvýšení dostupnosti financování na úrovni Unie patří mimo jiné stěžejní složka „Renovace“ v rámci Nástroje pro oživení a odolnost zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 a Sociální fond pro klimatická opatření zřízený nařízením (EU) …/…. Energetické renovace může v rámci víceletého finančního rámce na období 2021–2027 podpořit několik dalších klíčových programů EU, včetně fondů politiky soudržnosti a Fondu InvestEU zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/523. Z rámcových programů pro výzkum a inovace Unie investuje do grantů či půjček s cílem prosadit nejlepší technologie a zlepšit energetickou náročnost budov, mimo jiné prostřednictvím partnerství s průmyslem a členskými státy, jako je Evropské partnerství pro přechod na čistou energii a partnerství „Built4People“. ⇦ Mezi tyto finanční nástroje na úrovni Unie patří mimo jiné nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 ze dne 5. července 2006 o Evropském fondu pro regionální rozvoj , jež bylo pozměněno s cílem umožnit vyšší investice do energetické účinnosti budov; partnerství veřejného a soukromého sektoru v rámci iniciativy pro evropské energeticky účinné budovy za účelem podpory ekologicky šetrných technologií a rozvoje energeticky účinných systémů a materiálů v nových a renovovaných budovách; iniciativa ES a Evropské investiční banky (EIB) s názvem Iniciativa EU pro financování udržitelné energetiky, jejímž cílem je kromě jiného umožnit investice v oblasti energetické účinnosti, a fond Marguerite: Evropský fond 2020 pro energii, změnu klimatu a infrastrukturu, v jehož čele stojí Evropská investiční banka, směrnice Rady 2009/47/ES ze dne 5. května 2009, kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o snížené sazby daně z přidané hodnoty , nástroj strukturálních fondů a Fondu soudržnosti Jeremie (Společné evropské zdroje pro mikropodniky až středně velké podniky), nástroj efektivního využívání energie, rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace, včetně programu Inteligentní energie – Evropa II zaměřeného konkrétně na odstraňování překážek trhu v souvislosti s energetickou účinností a energií z obnovitelných zdrojů, například prostřednictvím nástroje technické pomoci ELENA (evropská energetická pomoc na místní úrovni), Pakt primátorů, program pro podnikání a inovace, Program na podporu politiky informačních a komunikačních technologií na rok 2010 a sedmý rámcový program. Financování poskytuje rovněž Evropská banka pro obnovu a rozvoj s cílem stimulovat opatření v oblasti energetické účinnosti. 🡻 2010/31/EU 19. bod odůvodnění ⇨ nový (45)Finanční nástroje Unie by měly být využívány s cílem zajistit praktický účinek cílů této směrnice, aniž by tím však byla nahrazena vnitrostátní opatření. Měly by být ⇨ vzhledem k rozsahu potřebných renovací ⇦ využívány zejména pro poskytování vhodných a inovačních prostředků financování s cílem podnítit investice do ⇨ snížení energetické náročnosti budov ⇦ opatření v oblasti energetické účinnosti. Mohly by hrát důležitou úlohu při vytváření celostátních, regionálních a místních fondů, nástrojů nebo mechanismů v oblasti energetické účinnosti, které poskytnou tyto možnosti financování vlastníkům soukromého majetku, malým a středním podnikům a společnostem poskytujícím služby energetické účinnosti. ⇩ nový (46)Ústřední úlohu ve vnitrostátních plánech renovace budov by měly hrát finanční mechanismy, pobídky a mobilizace finančních institucí pro energetické renovace budov a členské státy by je měly aktivně podporovat. Tato opatření by měla zahrnovat podporu energeticky účinných hypoték na certifikované energeticky účinné renovace budov, podporu investic ze strany orgánů veřejné moci do energeticky účinného fondu budov, například prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru nebo smluv o energetické náročnosti, či snižování vnímané rizikovosti investic. (47)Financování samo o sobě nenaplní potřeby v oblasti renovací. Spolu s financováním je k vytvoření vhodného podpůrného rámce a odstranění překážek bránících renovacím nutné zavést dostupné a transparentní nástroje pro poradenství a pomoc, jako jsou jednotná kontaktní místa, která zajišťují integrované služby nebo zprostředkovatele energetických renovací, jakož i provádět další opatření a iniciativy, například ty, jež jsou uvedeny v iniciativě Komise pro inteligentní financování inteligentních budov. (48)Energeticky neúčinné budovy často úzce souvisí s energetickou chudobou a sociálními problémy. Zranitelné domácnosti jsou obzvláště vystaveny rostoucím cenám energie, neboť na energetické produkty vynakládají větší část svého rozpočtu. Snížením nadměrných účtů za energii může renovace budov vyvést lidi z energetické chudoby a také jí předcházet. Renovace budov zároveň nejsou zadarmo a je nezbytné zajistit, aby byl pod kontrolou sociální dopad nákladů na renovace budov, zejména pokud jde o zranitelné domácnosti. Renovační vlna by neměla nikoho opomíjet a měla by být využita jako příležitost ke zlepšení situace zranitelných domácností a měl by být zajištěn spravedlivý přechod ke klimatické neutralitě. Finanční pobídky a další politická opatření by se proto měly přednostně zaměřit na zranitelné domácnosti, osoby postižené energetickou chudobou a osoby žijící v sociálním bydlení a členské státy by měly přijmout opatření s cílem zabránit vystěhovávání z důvodu renovací. Návrh Komise na doporučení Rady k zajištění spravedlivého přechodu ke klimatické neutralitě poskytuje společný rámec a společné chápání komplexních politik a investic potřebných k tomu, aby tento přechod byl spravedlivý. 🡻 2010/31/EU 20. bod odůvodnění S cílem poskytnout Komisi příslušné informace by členské státy měly vypracovat seznamy stávajících i navrhovaných opatření, včetně opatření finanční povahy, která podporují cíle této směrnice, a nejsou přitom touto směrnicí vyžadována. Stávající a navrhovaná opatření uvedená členskými státy mohou zahrnovat zejména opatření zaměřená na snížení stávajících právních překážek a překážek trhu a na podporu investic nebo jiných činností, jejichž cílem je zvýšit energetickou účinnost nových a stávajících budov, a která tak mohou případně přispět ke snížení energetické chudoby. Tato opatření by mohla zahrnovat bezplatnou či dotovanou technickou pomoc a poradenství, přímou státní podporu, dotované úvěry nebo úvěry s nízkým úrokem, granty a úvěrové záruky. Orgány veřejné moci a další instituce, které takováto opatření finanční povahy stanoví, by mohly jejich použití spojit s energetickou náročností a doporučeními uváděnými v certifikátech energetické náročnosti.

🡻 2010/31/EU 21. bod odůvodnění Za účelem snížení zátěže členských států spojené s podáváním zpráv by mělo být možné zahrnout zprávy, které vyžaduje tato směrnice, do akčních plánů energetické účinnosti podle čl. 14 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/32/ES ze dne 5. dubna 2006 o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách . Veřejný sektor ve všech členských státech by měl v oblasti energetické náročnosti budov hrát vedoucí úlohu, a proto by vnitrostátní plány měly stanovit náročnější cíle pro budovy, jež jsou využívány orgány veřejné moci. 🡻 2010/31/EU 22. bod odůvodnění ⇨ nový (49)⇨ Aby mohli potenciální kupující nebo nájemci od samého počátku přihlížet k energetické náročnosti budov, měly by mít budovy nebo ucelené části budov, které jsou nabízeny k prodeji nebo pronájmu, certifikát energetické náročnosti a třída a ukazatel energetické náročnosti by měly být uvedeny ve všech inzerátech a reklamách. ⇦ Potenciálnímu kupujícímu nebo nájemci budovy nebo ucelené části budovy by prostřednictvím certifikátu energetické náročnosti měly být poskytnuty správné informace o energetické náročnosti budovy a praktické rady ohledně zlepšení této náročnosti. Informační kampaně mohou sloužit k tomu, aby byli vlastníci nebo nájemci dále pobízeni k dalšímu zlepšování energetické náročnosti svých budov nebo ucelených částí budov. Majitelé a nájemci komerčních budov by měli být pobízeni k výměně informací týkajících se skutečné spotřeby energie, aby bylo zajištěno, že jsou k dispozici všechny údaje pro přijetí informovaných rozhodnutí ohledně nezbytných zlepšení. Certifikát energetické náročnosti by také měl poskytnout informace o skutečném dopadu vytápění a chlazení na energetické potřeby budovy, na její spotřebu primární energie⇨ o její spotřebě primární energie, výrobě energie z obnovitelných zdrojů ⇦ a ⇨ provozních emisích skleníkových plynů ⇦ na emise oxidu uhličitého. ⇩ nový (50)Monitorování fondu budov je usnadněno dostupností údajů shromažďovaných pomocí digitálních nástrojů, čímž se snižují administrativní náklady. Proto by měly být zřízeny vnitrostátní databáze energetické náročnosti budov a informace v nich obsažené by měly být předávány středisku EU pro sledování fondu budov. 🡻 2010/31/EU 23. bod odůvodnění Orgány veřejné moci by měly jít příkladem a usilovat o provedení doporučení uvedených v certifikátu energetické náročnosti. Členské státy by měly do svých národních plánů zahrnout opatření, jejichž cílem je podpořit orgány veřejné moci za účelem brzkého přijetí zlepšení v oblasti energetické náročnosti a pokud možno co nejdříve provést doporučení uvedená v certifikátu energetické náročnosti. 🡻 2010/31/EU 24. bod odůvodnění) ⇨ nový (51)Budovy užívané orgány veřejné moci a budovy často navštěvované veřejností by měly být příkladem zohlednění environmentálních a energetických hledisek, a proto by tyto budovy měly být předmětem pravidelné energetické certifikace. Ke zvyšování informovanosti veřejnosti o energetické náročnosti by mělo přispět vystavení těchto certifikátů energetické náročnosti na viditelném místě, zejména v budovách určité velikosti, které jsou užívány orgány veřejné moci nebo které jsou často navštěvovány veřejností, jako jsou ⇨ radnice, školy, ⇦ obchody a nákupní střediska, supermarkety, restaurace, divadla, banky a hotely. 🡻 2010/31/EU 25. bod odůvodnění (52)V posledních letech vzrostlo množství klimatizačních systémů v evropských zemích. To způsobuje značné problémy v dobách nejvyššího zatížení, zvyšuje náklady na elektřinu a narušuje energetickou rovnováhu. Prioritou by měly být strategie, které zlepšují tepelné vlastnosti budov během letního období. Pozornost by proto měla být zaměřena na opatření, která zabraňují přehřátí, jako je zastínění a dostatečná tepelná kapacita konstrukce budovy, a na další rozvoj a používání technik pasivního chlazení, zejména těch, jež zlepšují vnitřní mikroklimatické podmínky a mikroklimatické podmínky v okolí budov.

🡻 2010/31/EU 26. bod odůvodnění ⇨ nový (53)Pravidelná údržba a inspekce otopných soustav ⇨ a ventilačních ⇦ a klimatizačních systémů kvalifikovanými pracovníky přispívá k udržování jejich správného provozu v souladu se specifikacemi výrobku, a tím zajišťuje optimální výkon z hlediska environmentálního, bezpečnostního a energetického. Nezávislé posouzení celých otopných soustav ⇨ a ventilačních ⇦ a klimatizačních systémů by mělo být prováděno v pravidelných intervalech během jejich životního cyklu, a zejména před jejich výměnou nebo modernizací. V zájmu minimalizace administrativní zátěže vlastníků a nájemců by členské státy měly usilovat o to, aby byly v co největší možné míře kombinovány inspekce a certifikace. 🡻 2010/31/EU 27. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (54)Společný přístup k certifikaci energetické náročnosti budov ⇨ , pasům pro renovaci budov, ukazatelům připravenosti pro chytrá řešení ⇦ a inspekci otopných soustav a klimatizačních systémů prováděné kvalifikovanými a nebo ⇨ certifikovanými ⇦ akreditovanými odborníky, jejichž nezávislost je zaručena na základě objektivních kritérií, přispěje k rovným podmínkám v úsilí členských států o úspory energie v sektoru budov a zavede pro potenciální vlastníky nebo uživatele průhlednost na trhu nemovitostí v Unii, pokud jde o energetickou náročnost. V každém členském státě by měl být stanoven nezávislý kontrolní mechanismus, aby byla zajištěna kvalita certifikátů energetické náročnosti ⇨ , pasů pro renovaci budov, ukazatelů připravenosti pro chytrá řešení ⇦ a inspekce otopných soustav a klimatizačních systémů v c