CS Úřední věstník Evropské unie C 168/1

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Rozvoj hodnotových a dodavatelských řetězců v evropském a globálním kontextu

(2007/C 168/01)

Dne 6. června 2006 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s odstavcem 2 článku 29 Jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu Rozvoj hodnotových a dodavatelských řetězců v evropském a globálním kontextu.

Toto rozhodnutí bylo dne 26. října 2006 potvrzeno.

Poradní komise pro průmyslové změny, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 6. března 2007. Zpravodajem byl pan van Iersel. Spoluzpravodajem byl pan Gibellieri.

Na 435 plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 25. a 26. dubna 2007 (jednání dne 25. dubna), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 130 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 4 členové se zdrželi hlasování.

Část I – Závěry a doporučení

A. EHSV volá po soustředěné pozornosti subjektů s rozhodovací pravomocí společně s interaktivními přístupy na úrovni EU i členských států ke koncepci hodnotového a dodavatelského řetězce, nebo spíše ke koncepci síťového spolupůsobení průmyslu a společností.

B. Tyto dynamické procesy vyžadují přizpůsobení a přizpůsobitelnost v řízení všech složek společností, včetně definice produktu a jeho návrhu, služeb, marketingu a řízení finančních a lidských zdrojů. Tyto úkoly se často řeší outsourcingem. Zesíťování znamená, že společnosti jsou v celosvětovém měřítku stále provázanější a výroba a služby se stále více integrují.

C. Existují podstatné rozdíly v tom, jak se tento stav věcí dotýká jednotlivých společností; závisí to na velikosti společnosti, jejím umístění v dodavatelském řetězci nebo síti a na odvětví, ve kterém působí. Velké nadnárodní společnosti všeobecně zaujímají v procesu zesíťování dobré místo ve všech jeho stádiích. Naproti tomu poměrně malí a středně velcí dodavatelé, kteří působí v počátečních nebo středních stádiích (první, druhý, třetí ... dodavatel), narážejí často na překážky uvedené v části II. V tomto dokumentu je budeme nazývat PSS (počáteční a střední společnosti), což je termín vytvořený pro potřeby tohoto stanoviska (1).

D. Převážná většina pracovních míst v soukromém sektoru se nachází v „menších než velkých“ společnostech (viz bod C). Nejvíce inovativní a kreativní z těchto podniků mají rozhodující význam pro zesíťovanou ekonomiku. Rozsah tohoto vývoje je natolik významný, že má podstatné důsledky nejen v mikroekonomickém měřítku, ale i z pohledu makroekonomického.

E. EHSV považuje za nezbytné zlepšení prostředí, ve kterém PSS působí. Toto stanovisko (viz odstavce 3 a 4 v části II) identifikuje hlavní úkoly a předkládá množství návrhů politik, například: — změna postojů vůči PSS, — zlepšování spolupráce a vzájemné důvěry mezi těmito společnostmi, — zpřístupnění finančních zdrojů, — omezování uzamčení v řetězci nebo mimo něj (lock-in/lock-out), — uplatnění práv k duševnímu vlastnictví, — omezení narušování hospodářské soutěže důslednějším, účinnějším a včasným používáním nástrojů „EU-Trade Defense Instruments“ pro předcházení nečestnému dovozu, — podpora dovednostem a podnikatelství, — přitáhnutí kvalifikovaných mladých lidí do PSS, zejména v technických oborech, — provádění průmyslové politiky EU nového stylu, včetně jejího odvětvového přístupu, — optimální využití 7. RP, — přijímání specializované legislativy a omezování byrokracie.

F. Chybějící ustálená definice PSS znesnadňuje plné pochopení jejich významu v průmyslové změně a procesu globalizace. Je třeba udělat daleko více pro zvýšení povědomí o úloze, kterou PSS hrají. Pokud by se měly uskutečnit některé či všechny návrhy uvedené v bodě E, musely by určité předběžné podmínky splnit společnosti samotné, další podmínky by musely splnit tvůrci politik a konečně některé podmínky obě tyto strany dohromady. V každém případě musí být jejich uskutečnění prováděno v těsné spolupráci všech příslušných zúčastněných stran. Výbory pro odvětvový dialog pracující na evropské úrovni a na úrovních národních by stejně tak měly být schopny poskytovat důvěryhodnou společnou orientaci tvůrcům politik.

Část II – Odůvodnění

1. Úvod

1.1 Je zavádějící hovořit o nástupu dodavatelských řetězců jako moderním jevu, protože v nějaké formě existovaly již od počátku organizované výroby.

1.2 Je však spravedlivé poznamenat, že dychtivý zájem o dodavatelské řetězce se rozvinul v několika posledních desetiletích jako důsledek nelítostného prostředí vzešlého z technologického pokroku a globalizace a všech s nimi souvisejících tržních jevů. Toto téma pojednávaly nesčetné publikace a konference po celém světě. Dřívější lineární členění nahrazují spletité sítě a integrované výrobní procesy, které často probíhají v působnosti několika společností i států.

1.3 Hodnotové a dodavatelské řetězce jsou v dnešní době stále více propojeny a v mnoha oblastech nyní existuje skutečně celosvětová síť. To opravňuje používání termínu „sítě“ namísto „řetězce“; tento termín bezpochyby lépe vystihuje jejich pomíjivost.

1.4 Sítě vytváření hodnot (nebo zjednodušeně „hodnotové sítě“) se stávají světovými a rozšiřují se. Součástí tohoto procesu je celoevropská hodnotová síť, posílená nedávným rozšířením Evropské unie.

1.5 V současné době se ukazuje, že potřebám společností již nepostačuje sebezdokonalování. Přínosy introspektivních programů uvnitř společností jsou užitečné a žádoucí, ale neumožňují jim chopit se příležitostí, které nabízí skutečně globální systém podnikání. Společnosti se musejí dívat za vlastní zdi, mají-li přežít v moderním světě.

1.6 Do popředí zájmu se proto dostává síťový management a logistika; společnosti vynakládají rostoucí množství času a prostředků na zajištění optimálních výnosů účelnou organizací a koordinací stále složitějšího přediva činností a služeb, které mají zásadní význam pro moderní průmyslové a obchodní operace.

1.7 Povaha manažerské zodpovědnosti a požadovaných schopností pracovníků na všech úrovních se dramaticky změnila, protože jsou potřebná rozhodnutí a postoje zajišťující optimální úroveň spolupráce mezi kupujícími, dodavateli a společnostmi.

1.8 Takový je stav věcí ve všech kategoriích společností, ať jsou velké, střední nebo malé, přestože existují rozdíly a interakce mezi odvětvími. Ukazuje se však, že velké nadnárodní společnosti mají v současných procesech výhodnější postavení než PSS (2).

1.9 Je skutečností, že dvě třetiny evropských zaměstnanců v soukromém sektoru pracují pro malé a středně velké společnosti. Mnohé z nich jsou počátečními a středními společnostmi (PSS). Z toho vyplývá, že prospívání tohoto typu společností má nejen mikroekonomický rozměr, ale také makroekonomický dopad.

1.10 Přestože námětem tohoto stanoviska je hodnotový a dodavatelský řetězec, zaměřuje se především na inovativní (vyspělá technologie, vysoká kvalita) PSS s potenciálem růstu a mezinárodního působení, případně na PSS, které se již pohybují na globálním trhu (3).

1.11 Je tedy nutné vyvíjet a zlepšovat cesty a prostředky k vytvoření zdravého a udržitelného prostředí pro tento typ společností, ve kterém by mohly vzkvétat a byl by nejlépe využit jejich potenciál.

1.12 Přestože se dodavatelské řetězce/sítě v různých odvětvích liší, jevilo se jako vhodné ilustrovat analýzu podanou v této práci zaměřením na jedno odvětví. Příloha 2 tohoto stanoviska je proto věnována uvedení případové studie z automobilového průmyslu, která dobře ilustruje některá rozhodující hlediska. Toto odvětví bylo vybráno, protože je mimořádné složitostí svého dodavatelského řetězce/sítě, jak znázorňuje příloha 1.

1.13 Evropské společnosti často volí outsourcing jednoho nebo více článků dodavatelského řetězce. Následně produkt outsourcingu dovážejí a dodávají mu přidanou hodnotu předtím, než ho v hodnotové síti předají dál. Je důležité vytvářet takové podmínky, které v celém procesu zajistí, aby v Evropě zůstávala co nejvyšší úroveň zisku, zaměstnanosti a know-how. To má zásadní význam, protože know-how se stává výrobním faktorem samo o sobě a je poháněno v sítích tvorby hodnot nejen prostým zahraničním financováním, ale v podstatě financováním bez ohledu na hranice (4).

1.14 Tato práce pojednává o způsobech, jimiž by mohla EU lépe přispět k zachování významných (přidávajících hodnotu) částí dodavatelského řetězce v Evropě (5).

2. Hodnotové sítě a průmyslové změny

2.1 Průmyslové změny úzce souvisí s vytvářením hodnoty v zesíťované společnosti, což zahrnuje významnou úlohu služeb jako jsou konzultační, inženýrské, logistické nebo marketingové. Se snižováním vertikální integrace se vytváření hodnot při zpracování často přesunuje k dodavateli. Tento proces se navíc stává vícerozměrným, protože mnozí z těchto dodavatelů jsou také součástí globálních sítí, což vytváří nové vzájemné závislosti mezi dodavateli.

2.2 Co však termín „globální“ doopravdy zahrnuje? Kromě nepřehlédnutelné úlohy, kterou hrají USA a Japonsko, se na scéně objevují v posledních desetiletích další světové oblasti, jako například takzvané státy skupiny BRIC (Brazílie, Rusko, Indie, Čína). Je však třeba připomenout, že v této skupině existuje členství dvojího druhu; hlavní vliv mají zvláště Indie a Čína, které „způsobily dramatický otřes celého dodavatelského řetězce a geoprostoru vytváření hodnot (6)“.

2.3 Se zřetelem k tomuto vývoji musí EU posílit svou schopnost obstát v konkurenci přidanou hodnotou, protože čistě cenově zaměřená konkurence je nerealistická a ve společenské oblasti i v otázce udržitelnosti neodpovídá hodnotám Unie.

2.4 Dodavatelské řetězce a sítě expandují, protože průmyslové procesy ve větší míře charakterizuje fragmentace výrobních linek a specializace výrobků s využitím technologií a přizpůsobitelnosti. Výrobci mohou standardizovat základní části výrobků a zároveň ponechat prostor pro přizpůsobení odběrateli. Tento přístup je znám jako „hromadná přizpůsobitelnost“.

2.5 Tyto faktory jsou stimulovány interakcí výrobního průmyslu a služeb (7), což vede ke stírání hranic mezi odvětvími. Informační a komunikační technologie (IKT) k tomuto stavu přispívají zvyšováním interoperability a elektronicky poskytovanými službami.

2.6 Evropské společnosti by se měly zaměřit na vytváření dodavatelských sítí zpracovávajících „rozšířené produkty“ (tj. systémy výrobků a služeb), zaměřené na tržní niky s vysokou přidanou hodnotou. Obchodovatelnými komplexními produkty se staly i samotné továrny.

2.7 Nové technologické cykly přikládají stále vyšší význam řízení lidských zdrojů na všech úrovních a zdůrazňují naléhavost celoživotního učení jako zásadního prvku konkurenceschopnosti a zaměstnatelnosti.

2.8 Životní cyklus výrobků se zkracuje a mění; je to způsobeno zvyšující se interakcí mezi službami a výrobou a tím, že konkurence a (předkonkurenční) spolupráce se v mnoha oblastech stává globální.

2.9 Těmito probíhajícími změnami je silně ovlivňována struktura společností a dynamické vztahy mezi nimi. Změny vyžadují neustálé přizpůsobování a přeskupování. Specializace výrobních procesů, přizpůsobitelnost a vývoj služeb souvisejících s výrobou vede k vyšší míře outsourcingu. Outsourcing naopak může mít za následek další specializaci a decentralizaci.

2.10 Koncentrace cestou slučování a akvizic probíhá souběžně s těmito procesy; čím dále jsme od spotřebitele, s tím větší mírou koncentrace a konsolidace se setkáváme.

2.11 Outsourcing a offshoring probíhá v celosvětovém měřítku (8). Rozvíjející se ekonomiky nových členských států a asijských zemí jsou v tomto procesu velmi aktivní; každá z nich nabízí vlastní nákladové výhody a vlastní tržní potenciál. Asie se stává jednoznačným střediskem nízkonákladové výroby a poskytování nízkonákladových služeb. V Číně a Indii se rozvíjejí nezávislé technologie. Tyto procesy mohou znamenat přemisťování hospodářských aktivit se skutečnými ztrátami pracovních příležitostí. To může mezi zaměstnanci vyvolat pocit nejistoty. Na druhé straně může přemisťování výrob vést k nárůstu zaměstnanosti ve společnostech v Evropě (9).

2.12 Složitý vývoj, který je důsledkem nesčetných transakcí, sloučení a akvizic, které probíhají v celém světě, ukazuje, že přemisťování jako důsledek změn ve výrobních liniích a liniích služeb není lineárním ani jednosměrným procesem. Výrobní náklady představují pouze část širšího spektra zvažovaných okolností. Do této bilance vstupuje řada dalších faktorů, které nejsou námětem tohoto stanoviska. Patří mezi ně komplexní logistika, vysoké dopravní náklady, otázky ochrany životního prostředí, právní rámec, ochrana duševního vlastnictví, dostupnost surovin, technologie a specifické expertní znalosti. Když se zváží všechny tyto okolnosti, ukáže se, že pro výrobce nebo poskytovatele je někdy výhodnější návrat do Evropy.

2.13 Na druhé straně ale přemisťování může také ovlivnit inovační činnosti, což by vedlo ke ztrátám evropského know-how. Přemisťování skutečně může v dlouhodobém časovém horizontu narušit inovační kapacitu evropských průmyslových odvětví, nebude-li se posilovat znalostní a výzkumná základna v Evropské unii. Z tohoto pohledu je výmluvný rostoucí počet inženýrů v Indii a Číně (45 % celosvětového počtu inženýrů).

2.14 Dále může k nedostatku kvalifikovaných pracovníků v evropských PSS vést skutečnost, že mladí a vysoce kvalifikovaní lidé opouštějí Evropu nebo dávají přednost práci ve velkých společnostech (10).

2.15 Při překonávání výše zmíněných obtíží mají velké společnosti často výhodnější postavení než PSS. Obecně mají poměrně snadný přístup k bankovnímu a kapitálovému trhu, jsou zapojeny do všech druhů interakce a interoperability s ostatními společnostmi, mají přístup k širokým tržním možnostem a jsou hlavními aktéry v procesu outsourcingu. Jsou však méně pružné než menší společnosti.

3. Výzvy, před kterými stojí PSS

3.1 Všechny ukazatele napovídají, že proces fragmentace produkce, zvyšování přizpůsobivosti a vytváření globálních sítí bude pokračovat. Ve většině oblastí působí jako strategičtí vůdci velké nadnárodní společnosti, velký díl práce ale odvádí zvyšující se počet PSS.

3.2 PSS někdy z nutnosti zaujímají přes svůj vysoký potenciál krátkodobě orientované přístupy, musejí tvrdě pracovat, aby získaly přístup na nové trhy, často jsou závislé na pravidelných objednávkách určitých velkoodběratelů a obvykle nemají tak dobrý přístup na kapitálové trhy. Kromě toho jsou do značné míry vystaveny nebezpečí narušení dodavatelského řetězce, spojeným se snižováním nákladů, které významní zákazníci stále požadují. V následujících odstavcích se upozorňuje na nejvýznamnější výzvy, jimž čelí.

Nalezení vhodného přístupu

3.3 Mnohá zlepšení rámcových podmínek poměrně malých a středně velkých podniků jednoduše závisí na postojích ve společnosti a uvnitř těchto podniků samotných. V některých členských státech a regionech jsou postoje k tomuto typu společností příznivější než v jiných. Měla by se proto podněcovat výměna osvědčených postupů.

Vzájemná důvěra a spolupráce mezi PSS

3.4 Je třeba podnítit PSS k větší otevřenosti ke spolupráci a k vyvíjení společných projektů. Taková spolupráce a projekty mohou posílit tržní postavení a podpořit dodavatele ve vyjednávání s velkoodběrateli. Mohly by také napomoci k vyvážení škodlivých jevů uzamčení (lock-in a lock-out).

3.5 Je třeba podporovat používání softwaru (11) s otevřeným zdrojem a volný přístup k inženýrským technologiím a standardům. Účinné propojení PSS s výzkumnými ústavy je velmi důležité.

3.6 Vytváření klastrů a sítí kolem vedoucích společností a průmyslových zón ve vysoce industrializovaném prostředí využívajícím vyspělé technologie může být z tohoto hlediska velmi užitečné (12), protože podporuje režimy spolupráce mezi společnostmi. Otevřenost postojů univerzit a technologických institutů v sousedství má ve spojení s odpovídajícím přístupem místních a regionálních samospráv zásadní význam. Průmyslové zóny kolem technologických center, vědeckých parků a univerzit mohou být pro menší společnosti velmi přínosné.

Finanční prostředí

3.7 Banky a finanční instituce obecně by měly být podněcovány k zaujímání příznivějších postojů k podnikatelskému riziku. Statistiky dokládají, že finanční kruhy ve Spojených státech se příznivěji staví k rizikům, která mohou přinést velké zisky. Otevřený přístup ke kapitálovému trhu v Evropě je v každém případě nezbytný – tím spíše, že v mnoha případech se finanční břemeno ve výrobním procesu přesunuje od velkých společností k menším dodavatelům.

3.8 Například v automobilovém průmyslu přinesl outsourcing mnohým společnostem obtíže v oblasti financování, protože proces vývoje i doba návratnosti jsou dlouhé, u vývoje se jedná o 3 až 5 let, u doby návratnosti o 5 až 7 let. Ve Spojených státech je tento problém částečně řešen snazším přístupem k soukromému kapitálu, v mnoha rozvíjejících se zemích velmi velkorysou daňovou úpravou a státní pomocí. V této oblasti je naléhavě nutné podmínky v Evropě zlepšit, zejména co se týče PSS a jejich potřeb financování VaV pro zajištění technologických inovací. Kromě vládních opatření musejí svou úlohu sehrát také banky, včetně Evropské investiční banky (EIB), pracující v těsné součinnosti s bankovními partnery v celé Evropě, a akcionáři.

3.9 EHSV se s velkým zaujetím seznámil se směry obsaženými ve sdělení Komise Provádění lisabonského programu Společenství: Financování růstu malých a středních podniků – evropský přínos (13). Je zapotřebí nalézt vhodnější přemostění mezi finančními institucemi a akcionáři na jedné straně a MSP na straně druhé.

Jevy uzamčení v řetězci nebo mimo něj (lock-in/ lock-out)

3.10 Závislost na významných odběratelích vzbuzuje obavy zejména v jednoodvětvových regionech, kde dochází k uzamčení PSS v dodavatelských řetězcích nebo mimo ně. Při spolupráci s velkými společnostmi musí dodavatel často využívat požadovanou technologii. Zásobování jednoho významného zákazníka může dodavatele uzamknout do systému jedné určité technologie.

3.11 Obdobně mohou být dodavatelé uzamčeni mimo dodavatelské vztahy, protože nemají nástroje nutné ke vstupu na další trhy a k začlenění do jiných dodavatelských řetězců nebo sítí.

3.12 Velké společnosti však nechtějí být zcela závislé na jediném dodavateli, přestože k tomu někdy dochází. Stává se, že významní výrobci automobilů, především v oblasti výzkumu, vývoje a výroby nových komponent a systémů pro konečný produkt, využívají raději služeb jediného dodavatele. Obvyklým jevem je přesto tvrdá vzájemná konkurence dodavatelů.

3.13 V některých případech, především v automobilovém průmyslu, došlo k tomu, že náklady technického rozvoje byly přeneseny na dodavatele, od kterého bylo zároveň požadováno, aby se o poznatky dělil s konkurenty. To může představovat problém především pro nemonopolistické dodavatele.

3.14 Se stoupajícím počtem aplikací IKT je možné pozorovat narůstání závažnosti jevu uzamčení, i když tento jev není výlučně spojen jen s informační technologií. Často je obtížné získat licence. Investice brzdí nedostatek standardizace a interoperability na jedné straně a málo rozšířené využívání technologií s otevřeným zdrojem na druhé straně.

3.15 Také zde (viz odstavec 3.6) může spolupráce a tvoření klastrů napomoci překonat nedostatky vyplývající z uvedených procesů, především v jednoodvětvových regionech.

Práva k duševnímu vlastnictví

3.16 Duševní vlastnictví je klíčové (14). Ochrana práv k duševnímu vlastnictví představuje zvláštní výzvu pro PSS, kterými jsou často malé a středně velké společnosti. Problémy, na které tyto firmy narážejí ve financování VaV obecně již byly zmíněny; podmínky by se neměly dále zhoršovat vytvářením situace, kdy plody práce sklízejí jejich konkurenti.

3.17 Zásadní úlohu sehrávají patenty. EHSV vyjádřil v četných stanoviscích hluboké znepokojení nad „opakovanými překážkami oddalujícími zavedení patentu Společenství“, narušujícími důvěryhodnost politiky výzkumu v Evropské unii a znemožňujícími podporu „inovačního výzkumu zaměřeného na zvýšení konkurenceschopnosti“ (15). Důsledkem neřešení této významné otázky jsou vysoké náklady ochrany inovací (zejména ve srovnání s USA a Japonskem), které někdy skutečně přesahují možnosti PSS.

3.18 Problém nákladnosti procedur ochrany práv k duševnímu vlastnictví se dále prohlubuje neúčinností této ochrany, která často vyplývá z nedostatečného vymáhání těchto práv. V obchodních vztazích s Čínou by měla být naléhavě řešena otázka padělků. V důsledku problémů spojených s padělatelstvím mnohé společnosti využívající pokročilé technologie nemají zájem o další investice v Číně, případně je dokonce odtud stahují (16).

3.19 Příloha 2 ukazuje závažnost zneužívání práv k duševnímu vlastnictví a padělků v oblasti automobilových dílů.

Využití nových příležitostí – význam dovedností a podnikatelství

3.20 Specializované PSS mají své výhody. Vznikají nové příležitosti vyplývající z přechodu od operací širokého rozsahu k decentralizaci a individuálním přístupům; to je však podmíněno rozvojem odpovídajících schopností.

3.21 Znepokojení vzbuzuje skutečnost, že většina mladých absolventů v celé Evropě dává přednost práci pro veliké společnosti. Existuje zde zřejmá potřeba podněcovat lidi k práci pro PSS zlepšením kariérní perspektivy. Tento problém je pro PSS zvláště naléhavý tam, kde je celkově nedostatečný počet absolventů, například v inženýrských oborech.

3.22 Takzvané „systémy dvojí přípravy“ – učení a práce – používané v současnosti v některých členských státech jako Německo, Rakousko a Lucembursko („duale Ausbildung“) se mohou PSS velmi osvědčit.

3.23 Zvyšování kvalifikace a rozšiřování dovedností zaměstnanců má zásadní význam; lidé sami mohou stejně jako podniky přispět ke zvyšování standardů (17). V tomto ohledu může být přínosné zlepšení prostředí na pracovišti. Moderní koncepty řízení lidských zdrojů včetně systematického přehodnocování vzdělávacích a přípravných programů mohou napomoci vytváření pracovních míst. Tyto oblasti je třeba řešit v rámci odvětvových přístupů, včetně dialogu mezi sociálními partnery.

3.24 Kromě kladné korelace mezi účinnými vzdělávacími systémy a úrovní dovedností zaměstnanců má ohromný význam trojúhelník vzdělávání, inovace a výzkumu. V této souvislosti může být velmi prospěšná nová iniciativa Evropské unie „Regiony pro hospodářskou změnu“, protože zdůrazňuje regionální rozměr a vliv výzkumu, technologických dovedností a ekonomických klastrů (18).

3.25 Má-li být plně využito příležitostí, které se nabízejí PSS zlepšením dovedností a podnikatelstvím, není možné přehlížet význam územního rozměru. Globalizace, která zahrnuje stále pokračující internacionalizaci, s sebou přináší požadavek na odpovídající posílení regionálního sousedství. K tomu mohou vést následující cesty: — regionální strategické programy, — územní sociální dialog, — decentralizované iniciativy a regionální partnerství podle regionálních specialit, — mobilita výzkumníků mezi společnostmi a univerzitami.

3.26 Velmi důležité je podnikatelství a také tvůrčí a pružné chování, tedy schopnost rychle se přizpůsobovat měnícím se okolnostem. Malé a středně velké společnosti mají často větší kapacitu čelit výzvám než společnosti velké. Tyto faktory mohou MSP pomoci k získání prospěchu z fragmentace a uživatelskému přizpůsobení výrobních sítí (19).

4. Návrhy politik

4.1 Ke zvýšení účinnosti hodnotového a dodavatelského řetězce má zásadní význam vytvoření zdravého podnikatelského prostředí pro PSS. EHSV zastává stanovisko, že existují dva hlavní nástroje podpory účasti evropských PSS v celosvětových sítích: průmyslová politika nového stylu (včetně jejího odvětvového přístupu) a RP7.

Průmyslová politika

4.2 PSS by měly být soustavněji zapojovány do rámce průmyslové politiky. Komise a Rada by měly provádět předběžná a přesnější hodnocení dopadu připravované legislativy v oblastech jako technický rozvoj a stanovení norem na společnosti využívající vyspělé technologie. „Průmysl“ se často omezuje na velké společnosti. Často přehlížené PSS by měly být konzultovány odděleně.

4.3 EHSV připomíná význam IKT pro PSS. Zcela souhlasí s cíli, které Komise definovala ve svém sdělení Posílení důvěryhodnosti a spolehlivosti elektronických trhů typu business-to-business (20).

4.4 Komise také založila síť eBSN (evropskou síť pro podporu e-obchodu) pro malé a střední podniky. EHSV souhlasí s hlavním cílem eBSN, tedy s propojením evropských expertů v oblasti elektronického obchodu v Evropě, aby mohli sdílet zkušenosti a osvědčené postupy.

4.5 Zásadním prvkem průmyslové politiky EU je otevřený dialog o budoucích směrech a technologiích z odvětvového pohledu, jak se předpokládá v pokračujících evropských technologických platformách. Přestože se stírají hranice mezi odvětvími, je odvětvově specifický přístup v této oblasti stále ještě poměrně vhodný a nabízí vítané příležitosti PSS.

4.6 Význam inovací je nezměrný. EHSV podporuje návrh Komise na rozvinutí proinovativních trhů zahájením nové iniciativy pro pokrokový trh zaměřené na usnadnění dodávání a marketingu nových inovovaných výrobků a služeb ve slibných oblastech (21).

4.7 Je důležité, aby se PSS účastnily technologických platforem. Je možné doufat, že budou nalezeny další cesty a prostředky, jak odstranit překážky v této oblasti. Je třeba vytvořit plán strategického výzkumu, který zahrne i PSS. V každodenní praxi těchto platforem jsou však také viditelné tradiční slabiny těchto firem, jako je nedostatek vzájemné důvěry, dostupných představitelů a často i strategického zaměření.

4.8 Aby bylo možné definovat plán strategického výzkumu, provedla skupina na vysoké úrovni Manufuture (22) analýzu obsahující obdobné myšlenky o změnách v oblasti nových výrobků s vysokou přidanou hodnotou a směsi výroby a služeb na jedné straně a inovovaných způsobech produkce na straně druhé (23).

4.9 Jevy uzamčení v dodavatelském řetězci nebo mimo něj navíc často brání účinné účasti v platformách, když PSS – a patří sem i ty s pozoruhodným potenciálem – se nemohou podílet na interoperabilních systémech.

4.10 EHSV zastává názor, že pro PSS je třeba vyvinout strategický výhled, který by mohl pomoci překonat znevýhodnění plynoucí ze situace uzamčení v dodavatelském řetězci nebo mimo něj. Cílem by měla být interoperabilita. K ní by mohly vést tyto prostředky: a) iniciativa ad hoc zaměřená na spolupráci dodavatelů softwaru, aby mohli obsloužit více klientů; b) snížení ceny nebo bezplatné poskytování nástrojů, které tyto firmy (24) potřebují, kde je cílem, aby PSS mohly zásobovat více klientů (25).

4.11 EHSV se domnívá, že stejný záměr by mohl být podpořen vytvořením fór EU pro spolupráci PSS, aby bylo možné sdílet kreativitu a inovace v celé Evropě.

4.12 Hlavní záležitostí je usnadnění přístupu na finanční trhy.

4.12.1 EHSV soudí, že banky a další finanční instituce, jako rizikové investiční fondy, by měly být podněcovány k zaujímání příznivějších postojů k podnikatelskému riziku, například k investování do PSS využívajících pokročilé technologie.

4.12.2 Specifickým příkladem by bylo poskytnout PSS snazší přístup ke kapitálovému trhu i k soukromým prostředkům přizpůsobením termínů, které mohou vznikat v důsledku dlouhého období vývoje a doby návratnosti, které mohou působit obtíže. V této souvislosti by měla být posílena úloha Evropské investiční banky (EIB) a Evropského investičního fondu (EIF), aby umožňovaly přístup k nástrojům pro rizikové úvěry, rizikové investiční fondy a záruční programy (26).

4.12.3 EHSV věří, že finanční instituce jako EIB mohou hrát širší podpůrnou úlohu, zejména v konsorciích s místními bankami, které mají dobré znalosti o společnostech v jejich oblasti.

4.12.4 Vzhledem k průmyslové politice nového stylu a partnerství průmyslu a výzkumu pracuje nyní EIB na novém společném finančním nástroji s GŘ RTD nazvaném finanční nástroj na sdílení rizik (Risk Sharing Finance facility, RSFF). Jeho cílem je zlepšení přístupu k úvěrovému financování, zejména pro výzkum v soukromém sektoru a související aktivity s vyšším než průměrným profilem rizika, který trh nepokrývá.

4.13 Daňová politika je v působnosti členských států. Přes tuto skutečnost by bylo velmi vítané projednat na úrovni EU žádoucí daňová opatření zaměřená na posílení pozice evropského podnikání v celosvětových hodnotových a dodavatelských sítích.

4.14 Vzhledem k často nespravedlivým a nespolehlivým přístupům vznikajících (velkých) trhů k evropským společnostem musí EU do své obchodní politiky integrovat cíle ochrany práv k duševnímu vlastnictví malých a středně velkých společností.

4.15 Zásadní význam mají lidské zdroje. Dříve než kdykoli v minulosti se vzdělávací systémy stávají neoddělitelným pilířem udržitelného hospodářského růstu. Vzdělávání, odborná příprava a celoživotní učení jsou společnou zodpovědností jednotlivců, společností, sociálních partnerů i veřejných orgánů (27).

4.16 Odvětvové diskuse sociálních partnerů by měly zahrnout na míru šité přístupy k řízení lidských zdrojů včetně programů odborné přípravy zaměřených na získání potřebné kvalifikace. Také by měly brát v úvahu regionální rozměr průmyslových změn a iniciativu EU Regiony pro hospodářskou změnu (28).

RP7

4.17 V RP7, který se vztahuje k cílům průmyslové politiky nového stylu, by se měla zvláštní pozornost věnovat vztahům k malým a středně velkým společnostem, včetně vhodného využívání nového nástroje RSFF vyvinutého společně s EIB (29). V pokročilých projektech IKT dotovaných z RP7 má účast PSS zásadní význam, aby se mohly napojit na pokročilé sítě a vstupovat do programů spolupráce.

4.18 EHSV je toho názoru, že RP7 může přispět k vytvoření stálé inovační politiky včetně těsných vazeb znalostních center (univerzit, technologických institutů, zařízení odborné přípravy) na průmyslové činnosti. Hodnotové a dodavatelské řetězce jsou pro takovou politiku nepostradatelné, protože tento program je zaměřen na pomoc rozvoji nových „rozšířených produktů“ (známých také jako „produkt/služby“ nebo „produkt zahrnující služby“) a nových procesů. Společným cílem je vytvoření jediného funkčního síťového prostředí v Evropě, které je také příznivé pro PSS.

4.19 EHSV poznamenává, že z administrativních důvodů je obtížné zapojit malé a středně velké společnosti do programů VaV. Výběrové postupy trvající minimálně jeden rok jsou pro tyto společnosti neúnosně dlouhé.

4.20 Je velmi žádoucí vytvoření správných podmínek pro vývoj pevné sítě podniků s přehlednými propojovacími strukturami. EHSV se vyslovuje pro to, aby RP7 napomáhaly systematickému vývoji optimálních struktur a provozování sítí v dynamickém a komplexním průmyslovém prostředí.

4.21 Obdobně by se mělo podporovat vytváření struktur řízení logistického a dodavatelského řetězce na strategické i operační úrovni.

4.22 V případě méně technologických odvětví, která jsou k Evropě fyzicky připoutána, by mohly výzkumné programy podpořit trvalé přírůstky produktivity a účinnosti, aby si udržela konkurenceschopné postavení.

4.23 Mezi mnoha hledisky, která musejí podniky brát v úvahu, chtějí-li plně využívat výzkumné programy EU, je význam vybudování odpovídajících sítí. Přestože takový přístup není pro evropské PSS v současnosti běžný, může být velmi užitečná předkonkurenční spolupráce společností; totéž platí i podporu kooperativních vztahů.

4.24 RP7 se zaměřuje na příspěvek znalostně orientovanému síťovému průmyslu založenému na evropských standardech, které jsou významným prvkem spolupráce, propojení a interoperability.

4.25 EHSV se domnívá, že RP7 nabízí velkou příležitost ke zvýšení účinnosti hodnotových a dodavatelských sítí, a vyzývá příslušné zúčastněné strany, aby zajistily jeho plné provedení. To se vztahuje nejen na technologie zlepšující interkonektivitu sítí (hlavně IKT), ale také další technologie, které to umožňují – například nanotechnologie.

4.26 Souběžně s rozvojem průmyslové politiky jsou v RP7 důležité také regionální a místní souvislosti a činnosti, zejména pokud se týče spolupráce PSS s velkými společnostmi, blízkými univerzitami, technologickými instituty a středisky odborné přípravy (30).

V Bruselu dne 25. dubna 2007. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) Toto stanovisko tedy nehovoří o malých a středních podnicích, jak je definuje Evropská komise a většina členských států (tzv. MSP). Menší společnosti, o kterých se hovoří, jsou dodavatelé, kteří mohou mít několik set zaměstnanců, zatímco středně velcí dodavatelé mohou mít až tisíce zaměstnanců. Oba tyto typy zaujímají v hodnotových řetězcích pozici v počátečním nebo středním stádiu; jinými slovy, nejsou to konečné – většinou velké – podniky dodávající konečné výrobky nebo služby. Tyto společnosti nejsou definovány z pohledu měřitelných údajů o společnostech (obrat, zaměstnanci), ale spíše vzhledem k jejich umístění v hodnotových a dodavatelských řetězcích. Dodavatelé surovin, což bývají velké společnosti, nespadají do působnosti stanoviska, přestože ve výrobním procesu stojí na samém počátku.

(2) Viz část C a poznámka pod čarou č. 1.

(3) Viz poznámka pod čarou č. 1.

(4) V této souvislosti viz „The Three Rounds of Globalisation“, Ashutosh Sheshabalaya (autor), The Globalist, čtvrtek 19. října 2006

( http://www.theglobalist.com/DBWeb/printStoryId.aspx?StoryId=5687).

(5) Zaměření stanoviska vychází z dřívějších i v současnosti připravovaných stanovisek: Služby a evropský zpracovatelský průmysl: interakce mezi odvětvími a její dopad na zaměstnanost, hospodářskou soutěž a produktivitu (CCMI/035 – CESE 1146/2006 – Úř. věst. C 318, 23.12.2006); Inovace: dopad na průmyslové změny a role EIB (CCMI/038, připravuje se); Územní řízení průmyslových změn – úloha sociálních partnerů a příspěvek rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovaci (CCMI/031 – CESE 1144/2006 – Úř. věst. C 318, 23.12.2006); Evropská politika v oblasti logistiky (TEN/240, CESE 210/2007, dosud nepublikováno v Úř. věst.); stanovisko k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o posílení bezpečnosti dodavatelského řetězce (TEN/249 – CESE 1580/2006, Úř. věst. C 325, 30.12.2006); Sektor velkých maloobchodních řetězců – trendy a dopady na zemědělce a spotřebitele (NAT/262 – CESE 381/2005 – Úř. věst. C 255, 14.10.2005).

(6) Článek citovaný v pozn. 4.

(7) Tento námět byl obsáhle zpracován ve stanovisku EHSV na téma „Služby a evropský zpracovatelský průmysl: interakce mezi odvětvími a její dopad na zaměstnanost, hospodářskou soutěž a produktivitu“ (CCMI/035; CESE 1146/2006, Úř. věst. C 318, 23.12.2006).

(8) CCMI důkladně prozkoumala přemisťování společností, jejich rozsah, účinky a související nesnáze a možnosti. Výsledky této práce (stanovisko, informační zpráva, externí studie, konference) uvádí publikace nazvaná „Relocation – Challenges and Opportunities“. (ISBN: 92-830-0668-2;

http://www.eesc.europa.eu/documents/publications/index_en.asp?culture=EN&id=141&details=1).

(9) Offshoring Research Network, transatlantické sdružení šesti výzkumných ústavů, nedávno realizovalo svou poslední bienální studii o situaci v přemisťování podniků. Středisko Erasmus Strategic Renewal Centre v Rotterdamu provedlo výzkum pro nizozemské společnosti a dospělo k tomuto závěru: „Přenášení podnikatelských aktivit v 57 % případů offshoringu nemělo žádný vliv na počet pracovních míst v nizozemské společnosti. Ve 39 % však došlo ke ztrátám pracovních příležitostí, a jen ve 4 % případů došlo k vytvoření nových pracovních míst v Nizozemsku. Výzkum ukazuje, že bylo vytvořeno průměrně 37,8 pracovního místa v zahraniční lokalitě a v Nizozemsku došlo k průměrné ztrátě 3,5 pracovního místa. Jinými slovy, za každé ztracené pracovní místo v Nizozemsku došlo k vytvoření 10,8 nového pracovního místa v zahraniční lokalitě.“

(10) Viz. bod 3.22.

(11) Viz nedávnou studii o dopadu softwaru s otevřeným zdrojem v odvětví IKT v Evropské unii, zpracovanou střediskem MERIT pro Evropskou komisi (GŘ pro podniky a průmysl) dne 26. 1. 2007 (závěrečná zpráva ze dne 20. 11. 2006):

http://ec.europa.eu/enterprise/ict/policy/doc/2006-11-20-flossimpact.pdf.

(12) Jedním z mnohých případů je oblast Eindhoven – Lovaň, kde interakce mezi univerzitami a společnostmi (soustředěná kolem významné nadnárodní společnosti Philips) vytváří příznivé prostředí pro mnohé MSP využívající vyspělé technologie.

(13) Sdělení KOM(2006) 349 v konečném znění, projednávané Výborem v rámci jeho stanoviska z vlastní iniciativy Potenciál podniků, zejména malých a středních podniků (Lisabonská strategie) (INT/324, v přípravě). Toto stanovisko je součástí práce, k níž byla podnětem žádost Evropské rady ze zasedání 23.-24. března 2006 (bod 12 závěrů předsednictví), aby EHSV na počátku roku 2008 sestavil souhrnnou zprávu a podpořil Partnerství pro růst a zaměstnanost.

(14) Viz odstavec 16 přílohy 2, který pojednává o zneužívání a padělcích v oblasti práv k duševnímu vlastnictví v dodávkách pro automobilový průmysl.

(15) Viz stanovisko CESE 89/2007 (dosud nepublikováno v Úř. věst.) odstavec 1.1.4 a stanovisko CESE 729/2006 (Úř. věst. C 195, 18.8.2006) odstavec 3.3.4.

(16) NRC Handelsblad, přední nizozemský list, 4. listopadu 2006.

(17) „Ke zvyšování hodnoty a efektivnosti firmy je nutné identifikovat, získávat, ukládat, rozvíjet a sdílet znalosti. To znamená, že se společnosti musejí vyvíjet do podoby“ učebních organizací „a pracoviště se musejí změnit v prostředí neustálého učení prací.“ Za tímto účelem projekt KNOWMOVE „vyvinul a otestoval přístupy k řízení znalostí, které mohou mapovat, organizovat a ukládat zkušenosti starých pracovníků a příklady osvědčených postupů do souboru, který je k dispozici všem zaměstnancům společnosti.“

Viz http://www.clepa.be/htm/main/promo %20banner/CLEPA %20events/maintopics_KnowMove %202 %20Final %20Event.htm. Na těchto stránkách se představuje konference „Securing Growth, Innovation and Employment in a Changing Automotive Industry“ organizovaná CLEPA jako součást konečné fáze, šíření poznatků projektu KNOWMOVE.

(18) Tuto iniciativu pro období 2007-2013 Evropská komise přijala dne 8. listopadu 2006 v rámci cíle „územní spolupráce“. ( http://ec.europa.eu/regional_policy/cooperation/interregional/ecochange/index_en.cfm).

(19) Viz například Hidden Champions, Lessons from 500 of the World's Best Unknown Companies, Hermann Simon (Harvard Business School Press, 1996). Kniha podává popis většinou německých vůdčích společností na jejich trzích, například v oblasti strojů na etiketování lahví, modelových železnic, vonných tyčinek, zahrádkářské půdy a muzejních vitrín.

(20) KOM(2004) 479 v konečném znění.

(21) Viz sdělení Komise Uvádění znalostí do praxe: široce založená inovační strategie pro EU (KOM(2006) 502 v konečném znění), Moderní a vůči inovacím přátelská Evropa (KOM(2006) 589 v konečném znění) a Hospodářské reformy a konkurenceschopnost: hlavní poselství zprávy o konkurenceschopnosti Evropy v roce 2006 (KOM(2006) 697 v konečném znění). Příspěvkem CCMI je připravované stanovisko z vlastní iniciativy Inovace:dopad na průmyslové změny a role EIB (CCMI/038).

(22) Skupina na vysoké úrovni Manufuture je řídícím orgánem evropské technologické platformy Manufuture ustavené v prosinci 2004 se záměrem nabídnout strategii založenou na výzkumu a inovaci, schopnou zrychlit rytmus průmyslové transformace v Evropě, zajistit zaměstnanost v oborech s vysokou přidanou hodnotou a získat významný podíl na světové výrobní kapacitě v budoucí ekonomice založené na znalostech. Podrobnější informace:

http://www.manufuture.org/platform.html.

(23) Ve své zprávě publikované v září 2006 (pouze v anglickém znění) uvádí skupina na vysoké úrovni Manufuture, že vzhledem k poptávce po přizpůsobených výrobcích v krátkých dodacích lhůtách se musejí podniky přesunout od navrhování a prodeje fyzických výrobků k dodávkám systému výrobků a služeb, které mohou společně splnit požadavky uživatele a zároveň snižují náklady na celkový cyklus životnosti a dopady v oblasti životního prostředí (viz odstavec 4, str. 15). Inovovaná produkce zahrnuje nové obchodní modely, nové způsoby výrobního inženýrství a schopnost těžit z objevujících se výrobních věd a technologií (shrnutí, str. 9). Zesíťovaná a integrovaná výroba nahrazuje dřívější lineární členění procesů spletitými výrobními sítěmi, které často operují v působnosti několika společností i států (odstavec 5, str. 15).

(24) Příkladem je Digital Business Eco-systems.

(25) Dvěma úspěšnými příklady je universální diagnostický přístroj, díky němuž jsou servisy interoperabilní, a technologie GSM, jejíž úspěch se zakládá na skutečnosti, že v daném odvětví došlo již na samém počátku k dohodě o základních formátech, standardech a metodách výměny.

(26) Přístup MSP k financím by měl být usnadněn novými příležitostmi, které nabízí program pro konkurenceschopnost a inovace (CIP) v oblasti rizikových investičních fondů a záruk, řízený Evropským investičním fondem (EIF), a nová iniciativa vyvinutá společně EIF a GŘ REGIO (JEREMIE) pro zlepšení přístupu MSP k financování v oblastech regionálního rozvoje.

(27) Strukturální fondy EU (hlavně Evropský sociální fond) a programy (jako je Celoživotní učení 2007-2013) zaujímají strategický postoj k posilování lidského a fyzického kapitálu. Dále je zde Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (EGF) určený k poskytování další podpory při rekvalifikaci a hledání zaměstnání pro pracovníky, kteří ztratili místo v důsledku významných strukturálních změn systému světového obchodu.

(28) Viz poznámka pod čarou č. 18.

(29) Ve snaze vyvinout finanční produkty více orientovaná na rizika, pracuje nyní EIB s Komisí (GŘ RTD) na novém společném finančním nástroji nazvaném finanční nástroj na sdílení rizik (Risk Sharing Finance facility, RSFF). Cílem je zlepšení přístupu k úvěrovému financování, zejména pro výzkum v soukromém sektoru a související aktivity s vyšším než průměrným profilem rizika, který trh pokrývá jen s obtížemi. RSFF bude dostupný způsobilým příjemcům bez ohledu na jejich velikost nebo vlastnictví. Tento nástroj bude také podporovat evropské výzkumné iniciativy jako výzkumné infrastruktury, evropské technologické platformy (ETP), společné technologické iniciativy nebo projety, které podniká Eureka.

(30) Územní řízení průmyslových změn – úloha sociálních partnerů a příspěvek rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovaci (CCMI/031 – CESE 1144/2006 – Úř. věst. C 318, 23.12.2006), zvláště část 1 (Závěry a doporučení) a 4 (Integrovaný územní přístup ITA a prognostické systémy pro územní inovace a výzkum).