Návrh ROZHODNUTÍ RADY o podpisu, jménem Evropské unie, ujednání se Švýcarskou konfederací o pravidlech pro její účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu /* COM/2013/0870 final - 2013/0421 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Nařízením (EU) č. 439/2010 byl zřízen Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu[1] s cílem posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, zlepšit provádění společného evropského azylového systému a podporovat členské státy, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku. Ve 24. bodě odůvodnění daného nařízení se uvádí, že „aby mohl podpůrný úřad plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s Unií uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy Unie v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko.“ Tyto země jsou označovány jako „přidružené země“. V čl. 49 odst. 1 nařízení se tudíž stanoví, že „činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. Součástí těchto ujednání jsou ustanovení týkající se účasti na iniciativách podpůrného úřadu, finančních příspěvků a zaměstnanců. Pokud jde o personální záležitosti, musí být tato ujednání v každém případě v souladu se služebním řádem.“ Účast přidružených zemí na činnosti podpůrného úřadu není jen logickým krokem s ohledem na jejich přidružení k dublinskému systému, ale má i jasnou přidanou hodnotu pro podporu nabízenou podpůrným úřadem, jako je: výměna osvědčených postupů a odborných znalostí, stálá a mimořádná podpora podpůrného úřadu, shromažďování a analýza informací prováděná podpůrným úřadem, systém včasného varování a připravenosti podpůrného úřadu. Na zmíněném základě Komise dne 1. července 2011 předložila Radě doporučení za účelem zmocnění Komise k zahájení jednání s Islandem, Norskem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem o mezinárodních dohodách, kterými se stanoví uvedená ujednání. Dne 27. ledna 2012 Komise obdržela zmocnění Rady k zahájení jednání s Islandem, Norskem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem ohledně ujednání o pravidlech pro účast těchto zemí na činnosti EASO. Jednání proběhla se všemi přidruženými zeměmi společně. Uskutečnila se čtyři kola jednání. Konečné znění předlohy ujednání se Švýcarskem bylo parafováno dne 28. června 2013. Členské státy byly informovány a konzultovány prostřednictvím příslušných pracovních skupin Rady. Na straně Unie tvoří právní základ ujednání článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 ve spojení s článkem 218 Smlouvy o fungování EU. Připojený návrh představuje právní nástroj pro podpis ujednání. Rada o něm rozhodne kvalifikovanou většinou. 2. VÝSLEDKY JEDNÁNÍ Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že předloha ujednání je pro Unii přijatelná. Konečný obsah předlohy ujednání lze shrnout takto: Předloha ujednání stanoví plnou účast Švýcarska na činnosti podpůrného úřadu [článek 1], zastoupení ve správní radě podpůrného úřadu jako pozorovatel bez hlasovacích práv [článek 2] a roční finanční příspěvky Švýcarska do rozpočtu podpůrného úřadu formou roční částky vypočtené podle jeho HDP jako procentní podíl HDP všech států účastnících se činnosti podpůrného úřadu [článek 3 a příloha I]. Kromě toho Švýcarsko souhlasilo s ustanoveními o možném zvýšení svého příspěvku, bude-li zvýšen příspěvek Unie [článek 3 a příloha I]. Předloha ujednání dále stanoví zřízení výboru složeného ze zástupců Komise a přidružených zemí. Z důvodů účelnosti se tento výbor bude scházet společně s příslušnými výbory zřízenými s ostatními přidruženými zeměmi, jež se účastní na základě čl. 49 odst. 1 uvedeného nařízení. Výbor nebyl zmíněn ve směrnicích pro jednání, ale vyžádaly si jej přidružené země, aby bylo možné uskutečňovat výměnu informací a sledovat řádné provádění ujednání [článek 11]. 3. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Článek 3 a příloha I předlohy ujednání popisují ustanovení týkající se ročních finančních příspěvků Švýcarska do rozpočtu podpůrného úřadu a jejich případného přizpůsobení situaci popsané v příloze I. 4. ZÁVĚR S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada rozhodla, že Ujednání mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o pravidlech pro její účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu bude jménem Unie podepsáno, a zmocnila Komisi ke jmenování osoby nebo osob řádně oprávněných k podpisu jménem Unie. 2013/0421 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o podpisu, jménem Evropské unie, ujednání se Švýcarskou konfederací o pravidlech pro její účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 78 odst. 1 a 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu[2] v čl. 49 odst. 1 stanoví, že činnosti podpůrného úřadu se mohou jako pozorovatelé účastnit Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko. Kromě toho budou přijata ujednání upřesňující zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti podpůrného úřadu. (2) Dne 27. ledna 2012 dala Rada Komisi zmocnění k zahájení jednání se Švýcarskem ohledně ujednání o pravidlech pro jeho účast na činnosti podpůrného úřadu. Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním ujednání dne 28. června 2013. (3) Ujednání by mělo být podepsáno vyjednavačem jménem Unie, s výhradou jeho uzavření k pozdějšímu datu. (4) Jak je uvedeno ve 21. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 439/2010, Spojené království a Irsko se uvedeného nařízení účastní a jsou jím vázány. Proto by měly naplnit ustanovení čl. 49 odst. 1 daného nařízení prostřednictvím účasti na tomto rozhodnutí. Spojené království a Irsko se proto účastní tohoto rozhodnutí. (5) Jak je uvedeno ve 22. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 439/2010, Dánsko se uvedeného nařízení neúčastní a není jím vázáno. Dánsko se proto tohoto rozhodnutí neúčastní, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Tímto se uděluje zmocnění k podpisu jménem Unie ujednání mezi Evropskou unií a Švýcarskem o pravidlech pro jeho účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, s výhradou uzavření uvedeného ujednání. Znění ujednání, jež má být podepsáno, se připojuje k tomuto rozhodnutí. Článek 2 Komise je tímto zmocněna určit osobu nebo osoby oprávněné podepsat ujednání jménem Unie. Článek 3 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Bruselu dne Za Radu předseda PŘÍLOHA UJEDNÁNÍ mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o pravidlech pro její účast na činnosti Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu EVROPSKÁ UNIE, dále jen „EU“, na jedné straně a ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE, dále jen „Švýcarsko“, na straně druhé, s ohledem na čl. 49 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu[3] (dále jen „nařízení“), vzhledem k těmto důvodům: (1) V nařízení se uvádí, že aby mohl Evropský podpůrný úřadu pro otázky azylu (dále jen „podpůrný úřad“) plnit svou úlohu, měl by být otevřen účasti zemí, jež s EU uzavřely dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní předpisy EU v oblasti upravené tímto nařízením, zejména Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko (dále jen „přidružené země“). (2) Švýcarsko uzavřelo s EU dohody, na jejichž základě přijalo a používá právní předpisy EU v oblasti upravené nařízením, zejména Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku[4], SE DOHODLY TAKTO: Článek 1 Rozsah účasti Švýcarsko se plně účastní činnosti podpůrného úřadu a má nárok na opatření na podporu od podpůrného úřadu podle nařízení a v souladu s podmínkami stanovenými tímto ujednáním. Článek 2 Správní rada Švýcarsko je zastoupeno ve správní radě podpůrného úřadu jako pozorovatel bez hlasovacího práva. Článek 3 Finanční příspěvek 1. Švýcarsko přispívá na příjmy podpůrného úřadu roční částkou vypočtenou podle jeho hrubého domácího produktu (HDP) jako procentní podíl HDP všech zúčastněných států podle vzorce popsaného v příloze I. 2. Finanční příspěvek uvedený v odstavci 1 se stanoví od prvního dne po vstupu tohoto ujednání v platnost. Výše prvního finančního příspěvku se sníží v poměru k době zbývající po vstupu tohoto ujednání v platnost do konce roku. Článek 4 Ochrana údajů 1. Švýcarsko uplatňuje svá vnitrostátní pravidla týkající se ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a volného pohybu těchto údajů.[5] 2. Pro účely tohoto ujednání se na zpracovávání osobních údajů ze strany podpůrného úřadu použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[6]. 3. Švýcarsko dodržuje pravidla důvěrného zacházení s dokumenty v držení podpůrného úřadu, jak je stanoveno v jednacím řádu správní rady. Článek 5 Právní postavení Podpůrný úřad má právní subjektivitu podle švýcarského práva a má ve Švýcarsku nejširší způsobilost k právům a právním úkonům, kterou švýcarské právo přiznává právnickým osobám. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem. Článek 6 Odpovědnost Odpovědnost podpůrného úřadu se řídí čl. 45 odst. 1, 3 a 5 nařízení. Článek 7 Soudní dvůr Švýcarsko uznává pravomoc Soudního dvora Evropské unie rozhodovat ve věcech týkajících se podpůrného úřadu podle ustanovení čl. 45 odst. 2 a 4 nařízení. Článek 8 Zaměstnanci podpůrného úřadu 1. V souladu s čl. 38 odst. 1 a čl. 49 odst. 1 nařízení se na švýcarské státní příslušníky zaměstnané podpůrným úřadem vztahují služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie, pravidla přijatá společně orgány Evropské unie za účelem uplatňování tohoto služebního řádu a pravidla přijatá podpůrným úřadem podle čl. 38 odst. 2 nařízení. 2. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) a čl. 82 odst. 3 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie může výkonný ředitel podpůrného úřadu zaměstnávat na základě smlouvy švýcarské státní příslušníky, kteří požívají veškerých občanských práv, a sice podle stávajících pravidel pro výběr a přijímání zaměstnanců přijatých podpůrným úřadem. 3. Ustanovení čl. 38 odst. 4 nařízení se použije obdobně na švýcarské státní příslušníky. 4. Švýcarští státní příslušníci však nemohou být jmenováni do funkce výkonného ředitele podpůrného úřadu. Článek 9 Výsady a imunity 1. Švýcarsko uplatňuje na podpůrný úřad a jeho zaměstnance Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, který je uveden v příloze II tohoto ujednání, jakož i veškerá pravidla přijatá podle tohoto protokolu, která se týkají personálních záležitostí podpůrného úřadu. 2. Pravidla k provádění Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie jsou stanovena v dodatku k příloze II. Článek 10 Boj proti podvodům Ustanovení s ohledem na článek 44 nařízení týkající se finanční kontroly prováděné EU ve Švýcarsku, pokud jde o účastníky činností podpůrného úřadu, jsou stanovena v příloze III. Článek 11 Výbor 1. Výbor složený ze zástupců Evropské komise a Švýcarska sleduje řádné provádění ujednání a zajistí v tomto ohledu soustavné poskytování informací a výměnu názorů. Z praktických důvodů se výbor schází společně s příslušnými výbory zřízenými s ostatními přidruženými zeměmi, jež se účastní na základě čl. 49 odst. 1 nařízení. Výbor se schází na žádost Švýcarska nebo Evropské komise. O činnosti tohoto výboru je informována správní rada podpůrného úřadu. 2. V rámci výboru se sdílejí informace o plánovaných právních předpisech EU, které mají na nařízení přímý dopad či je mění, nebo u kterých se předpokládá, že budou mít důsledek pro finanční příspěvek stanovený v článku 3 tohoto ujednání, a probíhá v něm o těchto otázkách výměna názorů. Článek 12 Přílohy Přílohy tohoto ujednání tvoří jeho nedílnou součást. Článek 13 Vstup v platnost 1. Smluvní strany schválí toto ujednání v souladu s vlastními vnitřními postupy. Dokončení těchto postupů si navzájem oznámí. 2. Toto ujednání vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce po dni posledního oznámení uvedeného v odstavci 1. Článek 14 Platnost a pozbytí platnosti 1. Toto ujednání se uzavírá na dobu neurčitou. 2. Každá smluvní strana může toto ujednání, po konzultaci s výborem, vypovědět prostřednictvím oznámení druhé smluvní straně. Platnost ujednání končí šest měsíců po datu tohoto oznámení. 3. Toto ujednání pozbývá platnosti v případě vypovězení Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku[7]. 4. Toto ujednání je sepsáno v jednom vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. …………… PŘÍLOHA I Vzorec pro výpočet příspěvku 1. Finanční příspěvek Švýcarska na příjmy podpůrného úřadu stanovený v čl. 33 odst. 3 písm. d) nařízení se vypočte tímto způsobem: Nejaktuálnější konečné údaje o výši hrubého domácího produktu (HDP) Švýcarska k 31. březnu každého roku se vydělí součtem údajů o výši HDP všech států účastnících se činnosti podpůrného úřadu za tentýž rok. Výsledný procentní podíl se uplatní na část schválených příjmů podpůrného úřadu podle čl. 33 odst. 3 písm. a) nařízení v daném roce, čímž se získá výše finančního příspěvku Švýcarska. 2. Finanční příspěvek se platí v eurech. 3. Švýcarsko svůj finanční příspěvek zaplatí nejpozději 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. Jakékoli prodlení při platbě má pro Švýcarsko za následek platbu úroků z prodlení z dlužné částky ode dne splatnosti. Jako úroková sazba se použije sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a platná v první kalendářní den měsíce splatnosti, zvýšená o 3,5 procentního bodu. 4. Finanční příspěvek Švýcarska se upraví v souladu s touto přílohou v případě, že se finanční příspěvek Evropské unie zapsaný v souhrnném rozpočtu Evropské unie podle čl. 33 odst. 3 písm. a) nařízení zvýší podle článků 26, 27 nebo 41 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[8]. V tomto případě je rozdíl splatný 45 dnů po doručení výzvy k úhradě. 5. V případě, že prostředky na platby, které podpůrný úřad získal od EU podle čl. 33 odst. 3 písm. a) nařízení na rok N, nejsou vyčerpány před 31. prosincem roku N nebo v případě, že byl rozpočet podpůrného úřadu na rok N snížen podle článků 26, 27 nebo 41 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, převede se část těchto nevyčerpaných nebo snížených prostředků na platby odpovídající procentnímu podílu příspěvku uhrazeného Švýcarskem do rozpočtu podpůrného úřadu na rok N+1. Příspěvek Švýcarska do rozpočtu podpůrného úřadu na rok N+1 bude odpovídajícím způsobem snížen. PŘÍLOHA II PROTOKOL (č. 7) O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÉ UNIE VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY, BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na území členských států imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání, SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii: KAPITOLA I MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE Článek 1 Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora. Článek 2 Archivy Unie jsou nedotknutelné. Článek 3 Unie, její pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní. Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Unie uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Unie. Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby. Článek 4 Unie je osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro její úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země. Unie je rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací. KAPITOLA II KOMUNIKACE A PRŮKAZY Článek 5 (bývalý článek 6) Orgány Unie požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením. Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Unie nepodléhá cenzuře. Článek 6 (bývalý článek 7) Předsedové orgánů Unie mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Unie průkazy, jejichž formu stanoví Rada prostou většinou a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním a pracovním řádem Unie. Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí. KAPITOLA III ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU Článek 7 (bývalý článek 8) Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy. Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole: a) přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání, b) přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání. Článek 8 (bývalý článek 9) Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce. Článek 9 (bývalý článek 10) V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové: a) na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu, b) na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni. Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z něj. Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit. KAPITOLA IV ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÉ UNIE Článek 10 (bývalý článek 11) Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Unie, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod. Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Unie. KAPITOLA V ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE Článek 11 (bývalý článek 12) Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Unie bez ohledu na svou státní příslušnost: a) jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Unii a jednak o příslušnosti Soudního dvora Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejich úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce, b) nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců, c) požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací, d) požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno, e) požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno. Článek 12 (bývalý článek 13) Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Unie, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení. Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Unie. Článek 13 (bývalý článek 14) S úředníky a jinými zaměstnanci Unie, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Unie zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Unie, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči. Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě; pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění. Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací. Článek 14 (bývalý článek 15) Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány rozhodují formou nařízení o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Unie. Článek 15 (bývalý článek 16) Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními zúčastněnými orgány určí formou nařízení kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Unie, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13. Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států. KAPITOLA VI VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE Článek 16 (bývalý článek 17) Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady. KAPITOLA VII OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 17 (bývalý článek 18) Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Unie výhradně v zájmu Unie. Každý orgán Unie je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie. Článek 18 (bývalý článek 19) Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shodě s odpovědnými úřady příslušných členských států. Článek 19 (bývalý článek 20) Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na předsedu Evropské rady. Vztahují se rovněž na členy Komise. Článek 20 (bývalý článek 21) Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kanceláře a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dotčen článek 3 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů. Článek 21 (bývalý článek 22) Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena. Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu. Článek 22 (bývalý článek 23) Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky. Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatků v souvislosti se zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve státě, v němž má sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu. Dodatek k PŘÍLOZE II Pravidla k provádění Protokolu o výsadách a imunitách ve Švýcarsku 1. Rozšíření působnosti na Švýcarsko Každý odkaz na členské státy v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) se považuje rovněž za odkaz na Švýcarsko, pokud následující ustanovení nestanoví jinak. 2. Osvobození podpůrného úřadu od nepřímých daní (včetně DPH) Zboží a služby vyvážené ze Švýcarska nepodléhají švýcarské dani z přidané hodnoty (DPH). Pokud se jedná o zboží a služby dodané podpůrnému úřadu ve Švýcarsku pro jeho úřední potřebu v souladu s čl. 3 druhým pododstavcem protokolu, uplatní se osvobození od DPH prostřednictvím vrácení daně. Osvobození od DPH se uplatní, pokud skutečná nákupní cena zboží a služeb uvedená na faktuře nebo na rovnocenném dokladu činí nejméně 100 švýcarských franků (včetně daně). Vrácení DPH lze přiznat na základě předložení příslušných švýcarských formulářů hlavnímu oddělení pro DPH švýcarského federálního daňového úřadu. Žádosti se vyřizují zpravidla do tří měsíců ode dne podání spolu s příslušnými nezbytnými doklady. 3. Postupy pro provádění pravidel týkajících se zaměstnanců podpůrného úřadu Pokud se jedná o čl. 12 druhý pododstavec protokolu, osvobozuje Švýcarsko, v souladu se zásadami svého vnitrostátního práva, úředníky a ostatní zaměstnance podpůrného úřadu ve smyslu článku 2 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 ze dne 25. března 1969, kterým se stanoví kategorie úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na které se vztahují ustanovení článku 12, čl. 13 druhého pododstavce a článku 14 Protokolu o výsadách a imunitách Společenství[9], od federálních, kantonálních i obecních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje EU a které podléhají vnitřní dani ve prospěch EU. Pro účely použití článku 13 protokolu se Švýcarsko nepovažuje za členský stát ve smyslu bodu 1 výše. Úředníci a ostatní zaměstnanci podpůrného úřadu, jakož i jejich rodinní příslušníci, na které se vztahuje systém sociálního pojištění pro úředníky a ostatní zaměstnance EU, nejsou povinni účastnit se švýcarského systému sociálního zabezpečení. Soudní dvůr Evropské unie má výlučnou příslušnost ve všech otázkách týkajících se vztahů mezi podpůrným úřadem nebo Evropskou komisí a jejími zaměstnanci, pokud jde o používání služebního řádu úředníků a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie a ostatních právních předpisů EU, které upravují pracovní podmínky. PŘÍLOHA III Finanční kontrola švýcarských účastníků činností podpůrného úřadu Článek 1 Přímá komunikace Podpůrný úřad a Evropská komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností podpůrného úřadu, a to jako smluvní partneři, účastníci programů podpůrného úřadů, příjemci plateb z rozpočtu podpůrného úřadu nebo EU, nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou Evropské komisi a podpůrnému úřadů přímo poskytovat veškeré příslušné informace a dokumentaci, jež jsou povinny předkládat na základě nástrojů, na které odkazuje toto ujednání, a smluv nebo dohod uzavřených a veškerých rozhodnutí přijatých v rámci těchto nástrojů. Článek 2 Audity 1. V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[10], a nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství[11], jakož i ostatními nástroji, na které odkazuje toto ujednání, mohou smlouvy nebo dohody uzavřené a rozhodnutí přijatá s příjemci usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci podpůrného úřadu a Evropské komise nebo jiné osoby pověřené podpůrným úřadem a Evropskou komisí mohou v prostorách příjemců a jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity. 2. Úředníci podpůrného úřadu a Evropské komise, jakož i ostatní osoby pověřené podpůrným úřadem a Evropskou komisí mají odpovídající přístup do míst, k pracím a k dokumentům, jakož i k ostatním informacím – včetně jejich elektronické podoby – potřebným pro provádění těchto auditů. Toto přístupové právo musí být jasně stanoveno ve smlouvách nebo dohodách uzavřených s cílem provádět nástroje, na které odkazuje toto ujednání. 3. Evropský účetní dvůr má stejná práva jako Evropská komise. 4. Audity lze provádět až do pěti let po skončení platnosti tohoto ujednání nebo podle podmínek uzavřených smluv nebo dohod a přijatých rozhodnutí. 5. O auditech prováděných na švýcarském území musí být švýcarský federální kontrolní úřad předem informován. Předání této informace není zákonnou podmínkou pro provádění těchto auditů. Článek 3 Kontroly na místě 1. V rámci tohoto ujednání je Evropská komise (OLAF) oprávněna provádět na švýcarském území kontroly a inspekce na místě, a to v souladu s podmínkami a ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem[12]. 2. Kontroly a inspekce na místě připravuje a vede Evropská komise v úzké spolupráci se švýcarským federálním kontrolním úřadem nebo jinými příslušnými švýcarskými orgány určenými švýcarským federálním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, účelu a právním základu příslušných kontrol a inspekcí, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou podporu. Za tímto účelem se úředníci příslušných švýcarských orgánů mohou kontrol a inspekcí na místě účastnit. 3. Pokud si to dotčené švýcarské orgány přejí, provádí kontroly a inspekce na místě společně s Evropskou komisí. 4. Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo inspekci na místě, poskytnou švýcarské orgány kontrolorům Evropské komise v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou podporu, která provedení kontroly nebo inspekce na místě umožní. 5. Evropská komise neprodleně podá švýcarskému federálnímu kontrolnímu úřadu zprávu o všech skutečnostech nebo podezřeních týkajících se případných nesrovnalostí, které zjistila v průběhu kontroly nebo inspekce na místě. Evropská komise je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a inspekcí. Článek 4 Informace a konzultace 1. Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány EU pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné ze smluvních stran provádějí konzultace. 2. Příslušné švýcarské orgány neprodleně informují podpůrný úřad a Evropskou komisi o všech skutečnostech či podezřeních, které zjistily a které se týkají případných nesrovnalostí v oblasti uzavírání a provádění smluv nebo dohod uzavřených v rámci použití nástrojů, na které odkazuje toto ujednání. Článek 5 Důvěrnost Informace sdělené nebo získané v jakékoli formě na základě této přílohy podléhají služebnímu tajemství a jsou chráněny stejným způsobem, jakým jsou chráněny obdobné informace švýcarským právem a příslušnými ustanoveními použitelnými pro orgány EU. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě osob v orgánech EU, členských státech nebo ve Švýcarsku, pro něž je jejich znalost vzhledem k jejich funkci nezbytná, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran. Článek 6 Správní opatření a sankce Aniž je dotčeno použití švýcarského trestního práva, mohou podpůrný úřad nebo Evropská komise uložit správní opatření a sankce v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[13], nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie[14], a nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství[15]. Článek 7 Vymáhání a výkon rozhodnutí Rozhodnutí podpůrného úřadu či Evropské komise přijatá v oblasti působnosti tohoto ujednání, která ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku. Příkaz k výkonu vydá bez jakékoliv další kontroly s výjimkou ověření pravosti aktu orgán určený švýcarskou vládou, který o tom uvědomí podpůrný úřad či Evropskou komisi. Výkon rozhodnutí se provádí v souladu se švýcarským procesním řádem. Legalita rozhodnutí o výkonu podléhá kontrole Soudního dvora Evropské unie. Pro vykonatelnost rozsudků Soudního dvora Evropské unie vynesených na základě rozhodčí doložky platí stejné podmínky. [1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 ze dne 19. května 2010 o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11). [2] Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11. [3] Úř. věst. L 132, 29.5.2010, s. 11. [4] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 5. [5] Rozhodnutí Komise ze dne 26. července 2000 na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů ve Švýcarsku (Úř. věst. L 215, 25.8.2000, s. 1). [6] Úř. věst. L 8, 12.1.2011, s. 1. [7] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 5. [8] Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1. [9] Úř. věst. L 74, 27.3.1969, s. 1, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 371/2009, Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 1. [10] Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1. [11] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72, naposledy pozměněné nařízením Komise (ES, Euratom) č. 652/2008, Úř. věst. L 181, 10.7.2008, s. 23. [12] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2. [13] Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1. [14] Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1. [15] Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.