Zpráva Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru - Uplatňování směrnice 98/34/ES v období 2002–2005 {SEK(2007) 350} /* KOM/2007/0125 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 21.3.2007 KOM(2007) 125 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU A EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU UPLATŇOVÁNÍ SMĚRNICE 98/34/ES V OBDOBÍ 2002–2005{SEK(2007) 350} OBSAH Shrnutí 2 ČÁST I: NORMALIZACE 2 1. Úvod 2 2. Informační postup 3 2.1. Fungování postupu v období 2002–2005 3 2.2. Závěr 4 3. Pověření 4 3.1. Fungování procesu pověřování v období 2002–2005 4 3.2. Trendy pověření 5 3.3. Závěr 6 4. Formální stížnosti 6 4.1. Fungování postupu v období 2002–2005 7 4.2. Závěr 7 ČÁST II: TECHNICKÉ PŘEDPISY 8 1. Vývoj v období 2002–2005 8 1.1. Zeměpisné pokrytí 8 1.2. Využití postupu v kontextu „zlepšení právního prostředí“ 9 1.3. Zlepšení v řízení postupu 9 2. Používání postupu oznamování 10 2.1. Účinnost: obecný přehled 10 2.2. Používání postupu pro naléhavé případy 11 2.3. Následná opatření po reakcích Komise 11 2.4. Dialog s členskými státy 12 2.5. Neplnění povinností podle směrnice 12 2.6. Závěr 12 SHRNUTÍ Tato zpráva analyzuje používání postupů stanovených směrnicí 98/34/ES[1] (dále jen „směrnice“) pro normy a technické předpisy v období 2002–2005. Zpráva podtrhuje důležitý podíl normalizace a postupu oznamování na zlepšení fungování jednotného trhu pomocí zlepšení vnitrostátního právního prostředí[2]. U normalizace jde o postup informování o normách, žádosti Komise u evropských normalizačních organizací o normalizační práci (pověření) a o formální stížnosti proti normám. Každá z těchto činností se ukázala jako prvek důležitý pro fungování jednotného trhu. Informační postup přinesl do normalizace na vnitrostátní, a tudíž i na evropské úrovni průhlednost a povzbudil národní normalizační orgány, aby pokračovaly v iniciativách na evropské úrovni, čímž se zároveň podporuje evropská harmonizace. Formální stížnosti umožnily členským státům a Komisi zajistit, aby normy při použití pro účely právních předpisů s „novým přístupem“ plnily cíle předpisů. Pomocí pověření byl určen vztah mezi útvary Komise a tvůrci norem; rozhraní mezi úrovní politik a jejím technickým ztvárněním. Oznamování vnitrostátních technických předpisů před jejich přijetím Komisi, jak v oblasti zboží, tak služeb informační společnosti, se v oblasti technických předpisů ukázalo být účinným nástrojem pro předcházení překážkám obchodu a pro spolupráci mezi Komisí a členskými státy i mezi členskými státy navzájem. Přístup založený na prevenci a dialogu, který je pro postup oznamování charakteristický, byl užitečný především při přípravě rozšíření vnitřního trhu o 10 nových členských států v roce 2004. Postup oznamování byl také významným nástrojem pro podporu vnitrostátní regulační činnosti v některých nově vznikajících odvětvích a pro zlepšení kvality vnitrostátních technických předpisů – co se týče průhlednosti, čitelnosti a účinnosti – v oblastech, které nejsou harmonizovány vůbec nebo pouze částečně. Jasnější právní rámec každého členského státu dopomohl hospodářským subjektům k přístupu na trhy a ke snadnému používání nových předpisů. ČÁST I: NORMALIZACE 1. ÚVOD V tomto oddílu se popisuje normalizační[3] část směrnice pokrývající tři hlavní činnosti, postup informování o normách, žádosti Komise u evropských normalizačních organizací (ESO[4]) o normalizační práci (pověření[5]) a formální stížnosti proti normám, zejména v rámci směrnic podle nového přístupu[6], udávají se statistiky za období 2002–2005 a poskytuje se analýza fungování této části směrnice. 2. INFORMAčNÍ POSTUP Postup v oblasti norem byl vytvořen pro monitorování nových činností normalizace zavedených národními normalizačními orgány (jak jsou uznány směrnicí). Systémy byly vytvořeny především proto, aby se jiným orgánům umožnilo komentovat, podílet se na práci nebo si vyžádat iniciativu na evropské úrovni (viz příloha 1). 2.1. Fungování postupu v období 2002–2005 Postup od roku 2002 do roku 2005 nadále fungoval úspěšně. V každoročních zprávách poskytnutých CEN a CENELEC je možno vidět, že průměrný roční počet oznámených vnitrostátních opatření oproti předchozím zprávám klesal. Roční průměr za období 1995–1998 byl 1 922 oznámení a v období 1999–2001 činil 1 587 oznámení. Pro stávající období pro předkládání zpráv je roční průměr 1 537 oznámení (příloha 2). Údaje za jednotlivé roky však ukazují účinek nových členů CEN a CENELEC z EU-10. V příloze 3 jsou oznámení rozdělena podle jednotlivých států. Dělení podle odvětví (příloha 4) ukazuje, že ve vnitrostátních oznámeních převládá odvětví stavebnictví v nejširším smyslu, protože konstrukce, budovy a stavby i betonové a kovové konstrukce se pravidelně umisťují v první desítce oblastí oznamování. Dalšími významnými oblastmi jsou potravinářské produkty a jakost vody. Informace šířené v rámci tohoto postupu stále vedou k žádostem útvarů Komise o další informace i dotazy ohledně pozastavení prací (článek 7), které vycházejí buď z oznámení, nebo jiných zdrojů. Rozšířením dne 1. května 2004 se národní normalizační orgány deseti nových členských států staly plnoprávnými členy CEN a CENELEC a počet oznámení se v období pro předkládání zpráv postupně zvýšil (viz příloha 3). Od roku 2003 do roku 2005 vykazoval počet oznámení z EU-15 rostoucí tendenci. Přistoupení EU-10 způsobilo ještě vyšší celkový nárůst počtu oznámení. Po rozšíření činí příspěvek nových členských států 15–20 % všech oznámených národních iniciativ. Tyto členské státy již postup uplatňují a přispívají k národní normalizační práci v Evropě. Informační postup prostřednictvím zveřejňování národních normalizačních iniciativ povzbuzuje všechny zúčastněné subjekty, aby zvážily možnosti pro rozšíření práce na evropskou úroveň. Takto informační postup povzbuzuje národní normalizační orgány, aby své iniciativy přenesly na evropskou úroveň, čímž podporuje jednotný trh a evropskou harmonizaci. V nové oblasti normalizace služeb je počet oznámených národních iniciativ poměrně vysoký (ačkoli nedosahuje do prvních deseti oblastí za rok). To vedlo útvary Komise ke zkoumání těchto oblastí, například při přípravě normalizačního pověření pro zákaznická call-centra koncem roku 2005. Tehdy již v této oblasti existovalo několik iniciativ na vnitrostátní úrovni a ty byly při přípravě pověření co nejvíce spojeny. 2.2. Závěr Počet národních iniciativ oznamovaných v rámci informačního postupu je stále významný. V odvětví služeb lze oznámení monitorovat, aby se podpořilo převedení normalizační práce na evropskou úroveň, kdykoli to bude možné, čímž se podpoří evropská harmonizace. EU-10 již v informačním postupu hrají svou očekávanou roli, takže lze předpokládat, že by systém měl dobře fungovat i v budoucnosti. 3. POVěřENÍ Normalizační pověření jsou dobře zavedeným nástrojem Komise pro získávání technických specifikací, který podporuje evropské právní předpisy nebo politiky. Jsou to žádosti u evropských normalizačních organizací o normalizační práci a poskytují pro tuto práci referenční rámec (viz příloha 1). Jsou neodmyslitelné v případech, kde normy podporují právní předpisy, například v kontextu směrnic podle nového přístupu. 3.1. Fungování procesu pověřování v období 2002–2005 V uvedeném období pro předkládání zpráv bylo evropským normalizačním organizacím vydáno 55 pověření spolu s dalšími 10 změnami pověření v odvětví stavebnictví (viz příloha 5). Stejně jako v předchozích obdobích pro předkládání zpráv se vysoký počet pověření týkal směrnic podle nového přístupu (20 pověření plus 10 změn). Z vydaných pověření bylo 46 normalizačních pověření, 8 programových pověření a 1 pověření pro studie. Stálý výbor ustavený v souladu s článkem 5 (dále jen „výbor“) byl dvakrát bez pověření konzultován ohledně norem podle směrnice o obecné bezpečnosti výrobků (2001/95/ES), přičemž odkazy budou zveřejněny v Úředním věstníku, aby se uvedl předpoklad shody s uvedenou směrnicí. Proces pověřování je nyní dobře zaveden a funguje správně. Neformální konzultace prováděné dříve, než jsou dokumenty poskytnuty členům výboru, znamenají, že je pověření obvykle dohodnuto ještě před zahájením formálních konzultací. Zúčastněné subjekty evropské normalizace ANEC (Evropské sdružení pro koordinaci účasti spotřebitelů na normalizaci), ECOS (Evropská občanská organizace ochránců životního prostředí pro normalizaci), NORMAPME (Evropská organizace řemesel a malých a středních podniků pro normalizaci) a ETUI-REHS (Evropský odborový institut pro výzkum, vzdělávání a BOZP) jsou ke konci období pro předkládání zpráv do tohoto procesu dobře začleněny. To vnáší do neformálních konzultací větší průhlednost. Databáze pověření Pro další zvýšení průhlednosti vyvinulo GŘ ENTR databázi pověření. Obsahuje pověření s pořadovými čísly M/xxx. Tato databáze byla v průběhu roku 2005 zpřístupněna veřejnosti na internetové adrese: http://ec.europa.eu/enterprise/standards_policy/mandates/index.htm Během daného období pokračovala praxe sledování všech konzultací pověření u výboru prostřednictvím aktualizovaného seznamu. Pokrok pověřené práce je sledován odvětvovými útvary Komise. V některých případech požadují evropské normalizační organizace financování pověřené práce, přičemž na základě priority práce a příslušných hodnocení lze dotace poskytnout. 3.2. Trendy pověření Počet vydaných pověření vykazuje stoupající tendenci. Předmět pověření se i nadále rozšiřuje. Stále je mnoho pověření vydáváno pro směrnice podle nového přístupu, avšak jejich relativní podíl se od předchozího období pro předkládání zpráv snížil z 57 % na 36 %. Pověření v ostatních oblastech politik jsou stále významná (viz příloha 6), především v oblasti životního prostředí, kde bylo vydáno 12 pověření, ale také v dopravě (5) a v ochraně spotřebitele (4). Pověření podporující environmentální právní předpisy a politiky Pětina pověření vydaných v období 2002–2005 se týkala životního prostředí. Od biologického odpadu po biologická paliva, od odpadu z elektronických zařízení po energetické spotřebiče – to ukazuje, jak důležitou roli mohou normy v této důležité oblasti politiky podle názoru Komise hrát. Tato skutečnost byla zdůrazněna ve sdělení Komise o začlenění aspektů životního prostředí do evropské normalizace (KOM(2004) 130 v konečném znění), kde byla podtržena úloha, již může normalizace sehrát v pokroku politiky Komise pro ochranu životního prostředí a udržitelný rozvoj. V průběhu období pro předkládání zpráv byla pověření vydána na podporu širokého spektra právních předpisů . To zahrnuje právní předpisy ohledně jednotného evropského nebe, kosmetických přípravků, intermodálních přepravních jednotek a mýtného, konvenčního systému železnic, potravin, krmiv a obecné bezpečnosti výrobků i ohledně životního prostředí. Počet pověření podporujících právní předpisy mimo nový přístup (viz příloha 5) je vysoký (celkově přibližně 50 %) a ukazuje, že tento model společné regulace byl přijat napříč širokým spektrem útvarů Komise. Záběr oblastí právních předpisů ukazuje závazek k modelu společné regulace, který poskytuje normalizace. Využití takového modelu povzbuzuje regulační přístup, který nezatěžuje acquis Společenství zbytečně podrobnými pravidly a který úkol vypracovat normy, jež budou technickou podobou právních předpisů, ponechává na odvětví a zúčastněných stranách, čímž se plní zásady zlepšení právní úpravy . Pověření se také více využívají na podporu nových oblastí evropské politiky. Příklady zahrnují pověření pro studie týkající se vodíkových palivových článků, programové pověření pro riziko trestné činnosti u výrobků a služeb a normalizační pověření o archivaci filmů. V roce 2003 bylo poprvé vydáno pověření pro normalizaci v odvětví služeb. V roce 2005 poté následovala dvě další pověření a ke konci období pro předkládání zpráv bylo další pověření konzultováno na zasedání výboru. Je to nová oblast růstu vnitrostátní, evropské i mezinárodní normalizace. Proces pověřování se zde propojuje s informačním postupem, protože při vytváření pověření pro zákaznická kontaktní centra (viz bod 2.1 výše) se zkoumaly iniciativy ohledně normalizace služeb na vnitrostátní úrovni. Tyto trendy využívání pověření jako podpory právních předpisů mimo nový přístup a v nových oblastech politiky odrážejí skutečnost, že evropská normalizace je čím dál více využívána jako podpora politiky Komise pro zlepšení právní úpravy . To bylo uznáno a také podpořeno ve sdělení Komise z roku 2004 o úloze evropské normalizace v rámci evropských politik a právních předpisů[7]. 3.3. Závěr Proces pověřování je dobře zaveden, ale je zapotřebí věnovat pozornost tomu, aby hladce fungoval. Proto jsou neformální konzultace všech zúčastněných stran před konzultací ve výboru zásadní a měly by být posilovány. Pro zlepšení průhlednosti fungování výboru útvary Komise také aktivně zvažují možnost přizvat zúčastněné subjekty evropské normalizace, ANEC, ECOS, ETUI-REHS a NORMAPME, na rozšířená zasedání. S cílem zlepšit průhlednost bude také zavedena konzultace písemným postupem, aby všichni členové výboru mohli vidět připomínky ostatních, čímž bude tento způsob konzultace podobný konzultaci prováděné na zasedání výboru. Proces pověřování se ukázal být velmi důležitým při rozšiřování úlohy normalizace v nových oblastech právních předpisů a politiky EU. To také odráží skutečnost, že na směrnici odkazuje několik nových právních aktů EU. Vademecum evropské normalizace Postup vyřizování pověření, formální stížnosti proti harmonizovaným normám a zveřejnění odkazů harmonizovaných norem jsou obsaženy ve Vademecum evropské normalizace, spolu s řadou dalších souvisejících dokumentů. Komise Vademecum před zveřejněním konzultovala s výborem a s dalšími zúčastněnými stranami. Vademecum je veřejně přístupné na internetových stránkách Europa na adrese: http://ec.europa.eu/enterprise/standards_policy/vademecum/index.htm 4. FORMÁLNÍ STÍžNOSTI Směrnice podle nového přístupu obsahují pojistky pro případy, kdy harmonizované normy nemohou umožnit výrobkům splnit základní požadavky dotčených směrnic. Když takový případ nastane, může členský stát nebo Komise vznést formální stížnost proti předmětné normě, která je konzultována s výborem (pro podrobnosti postupu viz příloha 1). 4.1. Fungování postupu v období 2002–2005 Počet stížností, z nichž vzešla rozhodnutí Komise během období pro podávání zpráv, byl nízký (8). V 5 případech bylo rozhodnuto zachovat předpoklad shody; ve 3 případech byl tento předpoklad zcela nebo částečně stažen (viz příloha 7). Pokud jde však o oznamování nových stížností, počet formálních stížností narůstá. Hlavní oblasti spadají do působnosti směrnic o strojním zařízení, hračkách, stavebních výrobcích a zdravotnických prostředcích. V několika případech se ve výboru diskutovalo o problémech se slučitelností norem, což vyvolalo žádosti o změny harmonizovaných norem, aniž by bylo zapotřebí formální stížnosti. 4.2. Závěr Přestože je proces od obdržení stížnosti do vydání rozhodnutí dosti časově náročný, postup obecně funguje odpovídajícím způsobem. Obdobně jako u pověření a v zájmu průhlednosti bude Komise rozhodnutí o formálních stížnostech souhrnně zveřejňovat a zpřístupní na každém zasedání aktualizovanou tabulku akcí týkajících se formálních stížností určených výboru. ČÁST II: TECHNICKÉ PŘEDPISY 1. VÝVOJ V OBDOBÍ 2002–2005 Postup oznamování vnitrostátních technických předpisů (dále jen „postup“) umožňuje Komisi a členským státům EU preventivně zkoumat technické předpisy, které členské státy hodlají zavést u produktů (průmyslových, zemědělských a produktů rybolovu) a služeb informační společnosti (viz příloha 8). Totéž se ve zjednodušené podobě vztahuje i na členské státy ESVO, které jsou signatáři Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a na Švýcarsko a Turecko (viz příloha 12). Hlavní přínosy postupu - Umožňuje zjistit nové překážky vnitřního trhu ještě dříve, než mají negativní dopad, a předchází tak zdlouhavým a nákladným řízením pro neplnění povinností. - Umožňuje členským státům zjistit stupeň slučitelnosti oznámených návrhů s právními předpisy Společenství, včetně směrnic. - Aktivní zapojení členských států do posuzování oznámených návrhů v průběhu let umožnilo vytvořit účinný dialog mezi nimi a Komisí. - Všechny zúčastněné strany, včetně spotřebitelů, jsou o vnitrostátních regulačních iniciativách včas informovány a hospodářské subjekty mohou svou činnost včas přizpůsobit budoucím technickým předpisům. 1.1. Zeměpisné pokrytí Postup byl významným příspěvkem pro zajištění respektování pravidel vnitřního trhu během rozšíření EU. Dialog nastolený s uchazečskými zeměmi v roce 2002 vedl k zavedení zjednodušeného postupu, který těmto zemím poskytl administrativní kapacity, technickou strukturu a znalosti potřebné pro používání směrnice ještě před datem jejich přistoupení (viz příloha 10). Aby se zajistilo správné provedení směrnice do vnitrostátních předpisů, byly navíc uspořádány v některých těchto zemích semináře, kde se postup studoval a diskutovalo se o opatřeních, která již byla vnitrostátními orgány zavedena. Ode dne 1. května 2004 jsou všechny nové členské státy schopny plně postup uplatňovat a překlady oznámených návrhů jsou k dispozici ve všech 20 úředních jazycích EU. Úspěch iniciativy dokazuje počet oznámení z 10 nových členských států: 64 od 1. května 2004 do 31. prosince 2004 a 196 v roce 2005 (26,5 % celkového počtu oznámení z 25 členských států). 1.2. Využití postupu v kontextu „zlepšení právního prostředí“ Po akčním plánu Komise na zjednodušení a zlepšení právního prostředí[8] bylo v rámci oznamovacího postupu učiněno během období pro předkládání zpráv několik iniciativ. Aby se zajistilo, že jsou při zkoumání oznámených návrhů k dispozici vyčerpávající informace, a aby se umožnilo jejich pochopení a zhodnocení, byly členské státy vyzvány, aby společně s oznamovanými návrhy předkládaly studie dopadů (nebo jejich závěry), pokud je prováděly. Analýza těchto studií dopadů rovněž povzbuzuje členské státy, aby předem uvažovaly o nejvhodnějším nástroji, který použijí. Komise také v souladu se zásadami zlepšení právní úpravy zvýšila své úsilí, aby zajistila jasnost a soudržnost oznámených návrhů a odhalila jakékoli zbytečně složité nebo zatěžující postupy, které je třeba zjednodušit, aby se pomohlo hospodářským subjektům a zároveň se zaručila vysoká úroveň ochrany veřejného zdraví, spotřebitelů a životního prostředí. Vnitrostátní orgány byly povzbuzovány, aby zvážily především tyto aspekty: - znění návrhů - možnost zpřístupnit všechny předpisy v daném odvětví zveřejněním konsolidovaných verzí dokumentů - odhalení postupů představujících pro hospodářské subjekty zbytečně složitou a obtížnou administrativní zátěž, zejména při uvádění výrobku na trh nebo při regulování výkonu on-line činností. 1.3. Zlepšení v řízení postupu Komise v letech 2002–2005 uspořádala několik kampaní pro zlepšení průhlednosti a dialogu s vnitrostátními orgány. Zaprvé bylo vylepšeno fungování databáze TRIS (Informační systém o technických předpisech), takže od roku 2002 jsou všechny dokumenty zasílány elektronicky v normovaném formátu. Zadruhé musejí členské státy v oznamovací zprávě uvést jakékoli studie dopadů, které byly provedeny (viz odstavec 1.2 výše). V neposlední řadě jsou členské státy také povinny uvádět, zda jejich návrhy mohou ovlivnit mezinárodní obchod, a musejí se tedy oznamovat v souladu s dohodami TBT nebo SPS Světové obchodní organizace. Tyto informace umožní Komisi propojit rozměr oznámených návrhů ve Společenství s mezinárodním rozměrem, lépe posoudit jejich dopady a účinněji hájit zájmy evropského výrobního odvětví v rámci Světové obchodní organizace. Komise zajišťuje přístup veřejnosti k oznámeným návrhům ve 20 úředních jazycích EU a k základním informacím o provádění postupu prostřednictvím internetových stránek http://ec.europa.eu/enterprise/tris. Byl zaznamenán stálý nárůst počtu on-line konzultací: počet vyhledávání za jeden měsíc se zvýšil ze 4 459 v roce 2003 na 11 109 v roce 2005 (viz příloha 13). V roce 2003 byl zaveden systém adresáře, aby se zúčastněným stranám umožnilo účinně odpovídat příslušným orgánům. Na základě jednoduché on-line registrace jsou návrhy předpisů oznámených členskými státy v příslušné oblasti zájmu zasílány automaticky elektronickou poštou. Počet registrací vzrostl (420 odběratelů ke konci roku 2003 a 1 300 ke konci roku 2005). 2. POUžÍVÁNÍ POSTUPU OZNAMOVÁNÍ 2.1. Účinnost: obecný přehled ► Objem oznámení a zahrnutá odvětví Mezi roky 2002 a 2004 (EU-15) celkový počet oznámených návrhů oproti předchozímu období mírně poklesl (1 487 oproti 1 872 mezi roky 1999 a 2001) – přibližně 500 oznámení ročně. Rozšíření (EU-25) přispělo ke zvýšení počtu oznámení na 739 v roce 2005. Jedním z faktorů vysvětlujících vysoký počet návrhů oznámených členskými státy je účinek judikatury Soudního dvora od vynesení rozsudku ve věci CIA Security International [9], jmenovitě nevynutitelnost technických předpisů, které nebyly předem oznámeny Komisi, u třetích stran (pro judikaturu z poslední doby viz příloha 9). Stejně jako v minulosti i v tomto období pro předkládání zpráv byl největší počet oznámení uskutečněn v odvětví zemědělských produktů a potravin . Mezi témata patřilo označování potravin, doplňky stravy, sledovatelnost a původ výrobků i opatření týkající se společné existence geneticky modifikovaných plodin s konvenčními plodinami a plodinami pěstovanými v ekologickém zemědělství. Počet oznámení se významně zvýšil v odvětvích telekomunikací , dopravy , stavebnictví a, především v roce 2005, v energetice a strojírenství . V oblasti informační společnosti se oznámení týkala zejména elektronického podpisu, elektronického obchodu a jmen domén (viz přílohy 11.1 až 11.3). ► Zkoumané otázky V neharmonizovaných oblastech , které podléhají souladu s články 28 až 30 (volný pohyb zboží) a 43 a 49 (právo usazování a volný pohyb služeb) Smlouvy o ES, bylo účelem reakcí Komise upozornit členské státy na možné překážky obchodu, které by mohly být vytvořeny zbytečným opatřením nepřiměřeným sledovanému cíli. Komise navíc v návaznosti na své interpretativní sdělení o souladu se zásadou vzájemného uznávání ve výrobním odvětví[10] vyzvala členské státy, aby do každého návrhu technického předpisu vložily doložku o vzájemném uznávání. V harmonizovaných oblastech bylo účelem reakcí zajistit, aby vnitrostátní opatření přesahující rámec prostého provedení směrnic do vnitrostátního práva byla odůvodněná a slučitelná s právem Společenství. - Od roku 2004 oznámilo několik členských států návrhy o společné existenci geneticky modifikovaných plodin s konvenčními plodinami a plodinami pěstovanými v ekologickém zemědělství a o kontrole náhodného znečištění geneticky modifikovanými organismy . Tyto dokumenty byly analyzovány s ohledem na směrnici 2001/18/ES (o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů) a poskytly příklady řešení právní úpravy pro ostatní členské státy. - V roce 2004 několik návrhů usilujících o zavedení zrcátek pro slepé body u nákladních automobilů ukázalo, že je nutné urychlit vstup v platnost jednotných pravidel v oblasti, která již je na úrovni Společenství harmonizována směrnicí 2003/97/ES. - Totéž platí i pro návrhy ohledně látek používaných jako složky doplňků stravy , které jsou na úrovni Společenství harmonizovány pouze částečně. - Analýza intenzivní regulační činnosti na vnitrostátní úrovni v odvětví hazardních her , v němž neexistují společná pravidla, zdůraznila aspekty volného pohybu v rámci vnitřního trhu a veřejné vnitrostátní politiky. - Od roku 2003 se také vyskytlo mnoho oznámení ohledně rádiových rozhraní , což je odvětví, v němž rychlý technický pokrok vyústil v čím dál složitější vnitrostátní předpisy, u nichž je pravděpodobné, že vytvoří na vnitřním trhu překážky. ► Reakce Komise vydala 293 podrobných stanovisek, která představují 12,7 % z celkem oznámených návrhů za období pro předkládání zpráv (2 290). V období 1999–2001 činil tento údaj 8,2 %. Členské státy vydaly 275 podrobných stanovisek. Z 1 563 připomínek jich 802 učinila Komise a 761 členské státy (viz příloha 11.4 a 11.6). Ve 22 případech Komise vyzvala dotčené členské státy, aby oddálily přijetí oznámených předpisů o jeden rok od data jejich obdržení, aby se nenarušilo harmonizační úsilí Společenství vyvíjené v dané oblasti (viz příloha 11.5). 2.2. Používání postupu pro naléhavé případy Z celkových 2 290 oznámení podaly členské státy 99 žádostí o použití postupu pro naléhavé případy na oznámené návrhy. Komise potvrdila svůj přísný výklad požadovaných výjimečných podmínek, jmenovitě vážných a nepředvídatelných okolností souvisejících zejména s ochranou zdraví a s bezpečností. Následkem toho bylo využití postupu pro naléhavé případy zamítnuto tam, kde se odůvodnění zakládalo čistě na hospodářském základě nebo bylo odvozeno od pokusu dohnat vnitrostátní administrativní průtahy. Postup pro naléhavé případy byl shledán odůvodněným ve 49 případech (viz příloha 11.7). 2.3. Následná opatření po reakcích Komise Toto je hlavní ukazatel pro posuzování odhodlání členských států dostát svým povinnostem v rámci postupu. V období 2002–2005 byl poměr mezi počtem odpovědí členských států a objemem podrobných stanovisek vydaných Komisí uspokojivý (průměr za období 84,7 %) a postupně se zlepšoval (podíl 78,5 % v roce 2002 vzrostl v roce 2005 na 87 %). Odpovědi byly převážně uspokojivé (průměr za období 60,6 %). Pokračování dialogu mezi Komisí a dotčenými členskými státy k tomu přispělo tím, že umožnilo vyřešit mnoho případů do jednoho roku od oznámení (viz příloha 11.8). 2.4. Dialog s členskými státy Pravidelná zasedání výborů umožnila výměnu názorů o bodech obecného zájmu i o zvláštních aspektech postupu. Mezi rokem 2003 a přistoupením se 10 nových členských států účastnilo práce výboru jako pozorovatelé. Diskuze se týkaly především rozšíření ke dni 1. května 2004, možného rozšíření působnosti směrnice i na jiné služby, než jsou služby informační společnosti, veřejného přístupu k dokumentům týkajícím se postupu podle směrnice 98/34 po vstupu nařízení (ES) č. 1049/2001 v platnost, studií dopadů pro oznámené návrhy a překrývání mezi postupem a jinými postupy Společenství pro oznamování („jedno správní místo“). V členských státech byla také uspořádána kombinovaná zasedání a semináře, což umožnilo přímý dialog mezi Komisí a vnitrostátními orgány, které se na postupu podílejí. V roce 2005 umožnila konference, jíž se účastnilo přibližně 200 účastníků z členských států a evropského výrobního odvětví, zjistit očekávání subjektů zapojených do postupu a diskutovat o zlepšení jeho účinnosti. 2.5. Neplnění povinností podle směrnice Řízení pro neplnění povinností (článek 226 Smlouvy o ES) vedená proti členským státům souvisela s porušováním jejich povinnosti oznamovat v souladu se směrnicí technické předpisy ve fázi návrhu. Počet těchto řízení byl v předmětném období nízký: tři v roce 2002, tři v roce 2003, dvě v roce 2004 a čtyři v roce 2005. Výsledkem řízení pro neplnění povinností bylo, že členské státy neohlášené vnitrostátní předpisy zrušily. Všechna tato řízení byla uzavřena. 2.6. Závěr Mezi lety 2002 a 2005 byla využitelnost postupu, pokud jde o účinnost, průhlednost a administrativní spolupráci, plně potvrzena. Vysoký počet návrhů technických předpisů oznámených členskými státy v souladu se směrnicí navíc díky preventivnímu přístupu přispívá k zajištění správného používání právních předpisů Společenství. Přístup práce v síti a vysoká míra spolupráce mezi Komisí a členskými státy také zajistila, že byly vnitrostátní regulační činnosti provedeny, aniž by vytvářely technické překážky obchodu, a že k harmonizaci Společenství došlo pouze tam, kde jí bylo skutečně zapotřebí, v přísném souladu se zásadou subsidiarity. Zároveň v některých oblastech, kde již harmonizační opatření existují, postup umožnil zjistit potřebu jejich doplnění nebo posílení. Intenzivní práce uskutečněná pro zajištění toho, aby 10 uchazečských zemí při svém přistoupení k EU splňovalo povinnosti vyplývající ze směrnice, pomohla zajistit správné fungování rozšířeného vnitřního trhu. Při používání postupu zůstává prioritou rozšířit rozměr politiky podnikání. Oznámené návrhy již jsou k dispozici v elektronické podobě, zdarma a ve všech úředních jazycích EU. V úsilí se bude pokračovat, aby se hospodářským subjektům poskytl co nejjasnější právní rámec bez zatěžujících právních předpisů. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti (Úř. věst. L 204, 21.7.1998), ve znění směrnice 98/48/ES (Úř. věst. L 217, 5.8.1998). [2] Viz Akční plán pro zlepšení právního prostředí , KOM(2002) 278 v konečném znění. Viz také Zlepšení právní úpravy v oblasi růstu a pracovních míst v Evropské unii , KOM(2005) 97 v konečném znění. [3] Pro více informací o evropské politice normalizace viz: http://ec.europa.eu/enterprise/standards_policy/index_en.htm [4] CEN (Evropský výbor pro normalizaci), CENELEC (Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice) a ETSI (Evropský institut pro normalizaci v telekomunikacích). [5] Pověření jsou žádosti, jež znamenají pro evropské normalizační organizace výzvu, kterou lze za určitých podmínek přijmout. [6] Pro směrnice podle nového přístupu viz www.newapproach.org [7] KOM(2004) 674 v konečném znění ze dne 18. října 2004. [8] Viz poznámka pod čarou 2 výše. [9] Věc C-194/94 CIA Security International SA v. Signalson SA a Securitel SPRL, Sb. rozh. 1996, s. I-2201. [10] Usnadňování přístupu výrobků na trhy ostatních členských států: praktické uplatňování vzájemného uznávání (2003/C 265/02), Úř. věst. C 265/2 ze dne 4.11.2003.