Sdělení Komise Radě a Evropskému Parlamentu - Zpráva o hodnocení programu IDA II /* KOM/2005/0493 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 14.10.2005 KOM(2005) 493 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Zpráva o hodnocení programu IDA II 1. ÚVOD Program IDA (IDA = Interchange of Data across Administrations, výměna dat mezi správními orgány) byl zahájen v roce 1995 na základě rozhodnutí Společenství, které přispělo k vytvoření infrastruktury informačních technologií a vypracování společných formátů dokumentů, jakož i k integraci podnikových procesů v rámci EU. V roce 1999 signalizovala dvě vzájemně související rozhodnutí Společenství začátek druhé fáze programu IDA, označované jako IDA II. Účelem tohoto programu, řízeného generálním ředitelstvím pro podnikání, bylo podpořit rychlou elektronickou výměnu informací mezi správními orgány členských států. Jeho úlohou bylo rovněž koordinovat vytváření transevropských telematických sítí pro veřejné správy ve zúčastněných zemích. S ročním rozpočtem přibližně 24 milionů EUR měl program IDA II podporovat uplatňování informačních technologií v jednotlivých oblastech odvětvových politik a interoperabilitu vnitrostátní infrastruktury. Zpočátku byla jeho funkce omezena především na interní služby, ale ke konci svého období trvání v roce 2004 se program začal zaměřovat na rozvoj služeb pro podniky a občany. V závěrečném hodnocení programu, které bylo v rámci jeho právního základu vyžadováno, byly většinou pozitivně hodnoceny jeho výsledky s ohledem na význam a schopnost dodávání výsledků. Zároveň se ale také poukázalo na řadu nedostatků, jež mají být zohledněny v programu IDABC, který navázal na program IDA II dne 1. ledna 2005. Účelem tohoto dokumentu je podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích závěrečného hodnocení programu IDA II a naznačit, jakým způsobem byly zahrnuty do programu IDABC. 2. SOUVISLOSTI Druhá fáze programu IDA (IDA II) byla zahájena v návaznosti na přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1719/1999/ES[1] a 1720/1999/ES[2] (dále jen „rozhodnutí o hlavních směrech a interoperabilitě“) ze dne 12. července 1999. Vzhledem k tomu, že se zjistilo, jak velký význam má pro evropské správní orgány co nejlepší využití nových technologických možností, bylo těžiště programu IDA II přesunuto na zajištění interoperability. V rámci programu IDA II mělo být dosaženo co největší flexibility a co nejnižších nákladů na výměnu informací, ale zároveň také zvýšení účinnosti při poskytování on-line služeb občanům a podnikům ze strany veřejné správy, a to zejména na celoevropské úrovni. Na základě střednědobého hodnocení programu byla rozhodnutí IDA II pozměněna rozhodnutími Evropského parlamentu a Rady č. 2046/2002/ES[3] a 2045/2002/ES[4] s cílem zohlednit doporučení vyplývající z tohoto hodnocení. Tyto změny obsahovaly odkazy na závěry a doporučení ze dvou významných událostí roku 2001, a to ministerské konference o elektronické veřejné správě, pořádané společně Komisí a belgickým předsednictvím Rady, a konference “eGovernment ve službách evropských občanů a podniků”, pořádané švédským předsednictvím (IDA) ve švédském Sandhamnu. Změny zahrnovaly odkazy na stanovení a rozvinutí celoevropských služeb elektronické veřejné správy pro občany a podniky. Potřeba provést závěrečné hodnocení programu IDA II vyplývá z článků 9 a 13 dvou rozhodnutí, kterými byl program zřízen. Uvedené články rovněž Evropské komisi ukládají povinnost předložit zprávu o hodnocení Evropskému parlamentu a Radě. Komise proto v prosinci 2003 zahájila závěrečné hodnocení programu IDA II a v listopadu 2004 ho ukončila. Komise hodnocení prováděla za pomoci týmu nezávislých odborníků z poradenské firmy. Zástupci různých zúčastněných skupin programu IDA a členské státy se účastnili schůzí správní rady pro hodnocení projektu a přispěli k metodice a závěrům. Úplné znění této zprávy o činnosti lze najít na internetové adrese: http://europa.eu.int/idabc/en/document/3536/5588. 3. PřEZKUM DOSAžENÝCH VÝSLEDKů 3.1. Provádění projektu V období 1999 - 2004 se agenda evropské politiky výrazně rozšířila a tato skutečnost se rovněž odrazila na dalším vývoji programu IDA II. Příklady vlivu všeobecných politických trendů na činnosti financované programem IDA zahrnují opatření ke zlepšení veterinární kontroly a zdraví prostřednictvím informačních systémů v návaznosti na skandály s BSE a opatření námořní a civilní ochrany v důsledku přírodních katastrof a katastrof způsobených člověkem, jako např. potopení ropných tankerů Prestige a Erica v letech 1999 a 2002. Tyto trendy byly doplněním tradičních témat evropské politiky, mezi něž patří například zaměstnanost a sociální zabezpečení či doprava. Vzhledem k aktuálnosti tématu veřejné bezpečnosti byl dán nový podnět informačním systémům v této oblasti, které sice nebyly programem IDA financovány, ale přesto v mnoha případech využily jeho horizontální opatření. Celkově byly v rámci programu IDA II financovány projekty společného zájmu v devatenácti různých oblastech politiky. Podrobné informace o řadě z nich lze najít na webových stránkách programu IDA II na adrese: http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/550. Mezi známější informační systémy finančně podporované programem IDA II patří webové stránky týkající se pracovních příležitostí EURES, portál vzdělávacích příležitostí PLOTEUS, výstražný povodňový systém LISFLOOD, informační síť v oblasti veřejného zdraví EUPHIN, systém pro řešení sporů na vnitřním trhu SOLVIT, telematická aplikace pro shromažďování statistických údajů DSIS, telematická síť pro námořní bezpečnost SAFESEANET a databáze dopravních nehod CARE. Přestože rozšíření Evropské unie o deset nových členských států v roce 2004 nevedlo k vytvoření nových informačních systémů, bylo vyvinuto značné úsilí k rozšíření stávajících projektů na tyto země. V projektech zaměřených na technické předpoklady výměny dat, tedy tzv. horizontální akce a opatření, se převážná část snah vyvinutých v rámci programu IDA II soustředila na vytvoření základní infrastruktury pro výměnu dat, přičemž stále větší důraz byl kladen na bezpečnost komunikace. Středem zájmu těchto iniciativ byla TESTA, síť pro bezpečnou komunikaci mezi evropskými veřejnými správami, která je také v rostoucí míře využívána k dvou či mnohostranným výměnám v rámci EU. Na konci období trvání programu IDA II byly na síť TESTA napojeny všechny členské státy a tato síť se nacházela těsně před udělením akreditace pro bezpečnost. Další činnosti zaměřené na budování evropské infrastruktury pro přeshraniční výměnu byly iniciovány v oblastech obslužných programů pro přenos dat, aplikačního hostingu, messaging middleware a poskytování elektronických certifikátů a rovněž na obsahových rovinách, např. podporou používání strojového překladu. Druhá skupina horizontálních akcí a opatření zahrnovala řadu aplikací zaměřených na specifické požadavky veřejného sektoru, jako např. CIRCA, aplikaci groupware vhodnou zejména pro mnohojazykové pracovní postupy výborů a skupin odborníků, jež jsou nezbytné pro provádění politických opatření na evropské úrovni, a dále nástroj IPM určený pro interaktivní tvorbu politik nebo soubor nástrojů pro portály vhodný zejména ke zveřejňování informací v několikajazyčných verzích. Ke konci období trvání programu získal jako konsolidovaná platforma pro zprostředkování informací o mobilitě občanů a podniků pevné postavení portál mobility, později přejmenovaný na portál Vaše Evropa (Your Europe). Třetí rozsáhlá skupina činností iniciovaných programem IDA II obsahovala hlavní směry a doporučení, v nichž se odrážela rostoucí potřeba vnitrostátních infrastruktur informačních technologií a strategií pro rozvoj zdrojů interoperability s partnery v jiných zemích EU a v zájmu otevřenosti a přístupnosti ve vztahu k občanům a podnikům. Středem pozornosti byly evropský rámec interoperability a stanovení hlavních směrů pro strukturu, v jejichž rámci vznikla doporučení směřující k účinnější a efektivnější komunikaci mezi veřejnými správami. Program IDA II se navíc již brzy zaměřil na software s otevřeným zdrojovým kódem a na jeho využití ve veřejném sektoru tam, kde to bylo užitečné. Další hlavní směry, týkající se mimo jiné modelových požadavků pro správu elektronických záznamů (MoReq) a správy informačních zdrojů pro elektronickou veřejnou správu (eGovernment) (MIReG) nebo doporučení pro otevřené formáty dokumentů, se soustředily na interakci mezi veřejným sektorem a širokou veřejností. Zmíněna by rovněž měla být významná opatření přijatá v rámci programu IDA II na podporu jednotného evropského přístupu v oblasti elektronického zadávání veřejných zakázek. Informace o výše uvedených a dalších horizontálních akcích či opatřeních lze najít na internetové stránce: http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/556. 3.2. Koordinace politik informačních technologií evropského veřejného sektoru Přestože byl program IDA II zaměřen spíše na jednotlivé projekty, začal na významu získávat mechanismus koordinace mezi Společenstvím a vnitrostátními zúčastněnými stranami. V centru této koordinace stál správní výbor a jeho technická pracovní skupina spolu s celou řadou skupin odborníků v oblastech zahrnujících mimo jiné videokonference, datové sítě, zabezpečení informací, interoperabilitu systémů informačních technologií, software s otevřeným zdrojovým kódem, technologie middleware a directory service, dohody o metadatech, elektronické zadávání veřejných zakázek a obsah portálu. Jen v roce 2004 se konalo 30 takových setkání odborníků, která přispěla k rozvoji společné vize provádění systémů informačních technologií elektronické veřejné správy. 3.3. Statistické údaje Během období trvání programu IDA II získalo v jeho rámci určitou finanční podporu celkem 107 projektů. Z tohoto počtu bylo 62 projektů společného zájmu, tj. zaměřených na legislativní požadavky ve specifických oblastech politiky. Největší počet projektů společného zájmu (PCI = projects of common interest) se týkal odvětví zdravotnictví a zemědělství, přičemž odvětví zemědělství nebylo na prvním místě ve vztahu k rozpočtu; příjemci nejrozsáhlejších podpor byla odvětví zdravotnictví a životního prostředí a projekty evropských agentur. Níže uvedená tabulka uvádí rozdělení finanční podpory podle oblasti politiky. Odvětví: | % financování PCI v rámci programu IDA | Počet projektů | Zemědělství | 4,9 % | 9 | Hospodářská soutěž | 0,2 % | 1 | Vzdělávání | 1,7 % | 2 | Zaměstnanost | 1,3 % | 2 | Podniky | 3,1 % | 1 | Životní prostředí | 13,7 % | 5 | Vnitřní trh | 1,3 % | 5 | Rybářství | 2,3 % | 1 | Zdravotnictví | 21,9 % | 11 | Humanitární pomoc | 0,5 % | 2 | Spravedlnost a vnitřní věci | 0,9 % | 3 | Regionální politika | 0,9 % | 1 | Statistika | 10,9 % | 5 | Překladatelské služby | 2,2 % | 1 | Doprava a energie | 1,5 % | 5 | Evropské agentury | 20,0 % | 4 | Interinstitucionální záležitosti | 12,2 % | 1 | Technické předpisy | 0,5 % | 1 | Obchod | 0,0 % | 1 | Do této tabulky nejsou zahrnuty systémy informačních technologií, které užívaly výhod plynoucích z programu IDA II využíváním infrastruktur a řešení poskytovaných v jeho rámci, ale nedostávaly přitom přímou finanční podporu. Příkladem takových systémů byl Eurodac, určený ke správě žádostí o azyl, dále systém civilní ochrany Prociv-Net a FIU-Net pro boj proti finančním podvodům. V oblasti horizontálních akcí a opatření (HAM = horizontal actions and measures) byl v rámci programu přijat klasifikační systém, s jehož pomocí lze rozlišovat technická řešení, podniková a organizační řešení, šíření dobré praxe a rovněž správu programů. Nejpropracovanější byla oblast technických řešení, která proto také zahrnovala největší počet projektů a představovala největší podíl na rozpočtových prostředcích kategorií HAM. Níže uvedená tabulka uvádí rozdělení finanční podpory podle oblasti politiky. Kategorie HAM | % financování HAM v rámci programu IDA | Počet projektů | Technická řešení | 69,91 % | 25 | Podniková/organizační řešení | 18,28 % | 9 | Šíření dobré praxe | 7,73 % | 4 | Řízení programů | 4,38 % | 7 | 3.4. Rozpočtové údaje Rozpočtové položky (v milionech eur) během období trvání programu činily: 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 23,44 | 24,36 | 24,00 | 24,00 | 24,92 | 26,50 | Skutečné závazky během období trvání programu (v milionech eur, zaokrouhleno na desetitisíce) činily: 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 21,31 | 20,15 | 19,85 | 19,68 | 17,33 | 22,55 | Z výše uvedených závazků bylo 52 % použito na projekty společného zájmu a 48 % na horizontální akce a opatření. 4. POSOUZENÍ DOPADU A HODNOCENÍ VÝSLEDKů V souladu se sdělením o normách pro hodnocení a dobré praxi[5] se hodnocení zaměřilo na těchto pět oblastí: 1. Relevantnost Do jaké míry byl program IDA II relevantní ve vztahu k potřebám, problémům a otázkám souvisejícím s cíli programu? 2. Efektivita Jak efektivní byl program IDA II vzhledem k účinkům a dopadům, které odpovídají cílům stanoveným v rozhodnutích o hlavních směrech a interoperabilitě? 3. Účinnost Jak účinné bylo převedení zdrojů a vstupů programu IDA II na účinky a dopady? 4. Užitek Jaký užitek mělo cílové obyvatelstvo z dopadů programu IDA II? 5. Udržitelnost Jak udržitelné byly pozitivní změny vyplývající z programu IDA II? 4.1. Relevantnost Požadavky EU na výměnu dat nemohou být účinně splněny, jsou-li činnosti jednotlivých členských států nekoordinované. Proto bylo k dosažení integrace správních systémů v rámci EU třeba zajistit celkovou koordinaci. Těžiště programu IDA II sice spočívalo v pracovním programu a projektech určených k jeho provádění, ale významným aspektem tohoto programu a jednotlivých činností byly rovněž přípravné diskuse o přijetí pracovního programu a diskuse, které doprovázely provádění specifických činností. V rámci programu se ročně konalo až čtyřicet setkání skupin odborníků, jež se týkala široké škály témat od politik v oblasti výstavby sítí přes elektronické zadávání veřejných zakázek a otevřené formáty dokumentů až po zabezpečení informací. Tato setkání významně přispěla ke koordinaci vnitrostátních politik informačních technologií a zajistila rovněž jednotný přístup a účast/přispívání členských států (v rámci jejich možností). Program IDA II byl pro národní odborníky v oblasti elektronické veřejné správy příležitostí k setkávání, diskusím a přijímání politických opatření a navíc poskytoval na základě svých činností souvisejících s šířením informací, a to zejména prostřednictvím eGovernment Observatory, hodnotný přístup k informacím o postupech elektronické veřejné správy v EU a dalších zemích. Během období trvání programu IDA II byly jeho činnosti rozšířeny na nové oblasti s cílem naplnit či dokonce předjímat vznikající potřeby a požadavky cílového obyvatelstva programu. Proto získávalo dodávání elektronických služeb podnikům a občanům na významu. Tato změna zaměření však nebyla dostatečně podložená vymezením strategických cílů, čímž byl oslaben její možný přínos pro cílové obyvatelstvo. Během hodnocení také vyvstaly otázky, zdali je vzhledem k chybějícímu právnímu základu pro činnosti v určitých oblastech týkajících se občanů a podniků možné očekávat velkou účast jednotlivých států. 4.2. Účinnost Ze závěrů hodnocení vyplývá, že v rámci programu IDA II bylo ve srovnání s předchozím programem IDA dosaženo velkého pokroku v oblasti pracovních postupů a šíření výsledků. Ukázalo se rovněž, že při vynaložení poměrně omezeného množství rozpočtových prostředků program přinesl mnoho konkrétních úspěchů. To však neznamená, že by již nebylo možné zvýšit účinnost určitých částí programu. Jednou z uváděných otázek bylo, že všeobecně neexistoval dostatek informací potřebný k tomu, aby projekt mohl být přiměřeným způsobem sledován správním výborem programu. Ve vztahu k finančním zdrojům se v hodnocení uvádí, že případně mohly být těsněji napojeny na dosažení priorit programu. V rámci programu IDA II byly jen v omezené míře podniknuty snahy finančně upřednostnit projekty lépe odpovídající strategickým cílům programu. Závěrem lze konstatovat, že by programu prospělo užší zapojení průmyslu do technických rozhodnutí, jež musela být v rámci programu učiněna. Podle hodnocení proto vzhledem k rychlým změnám probíhajícím v oblasti technologií spojených s elektronickou veřejnou správou hrozilo nebezpečí, že v rámci programu IDA II budou učiněna nepřiměřená technická rozhodnutí. Převážně se však v případě zapojení průmyslu vyskytovaly obavy související s transparentností a zákazem diskriminace. 4.3. Efektivita Efektivita programu se měří podle jeho dopadu na cílové obyvatelstvo. Cíle stanovené v rozhodnutích o interoperabilitě a hlavních směrech však byly velmi široce pojaté. Jako příklad lze uvést cíl dosáhnout interoperability mezi správními sektory. Tyto cíle bylo v rámci programu obtížné měřit a kontrolovat a v hodnocení se uvádí, že jejich dosažení s pomocí stávajících prostředků bylo nepravděpodobné. Docílení interoperability však rovněž závisí na míře angažovanosti na všech úrovních veřejné správy. V důsledku toho se v rámci hodnocení objevilo široké spektrum názorů na možný účinek programu, které zahrnovalo jak velice pozitivní, tak i poněkud kritická mínění. Pro hodnocení proto byla zavedena náhradní proměnná, totiž přijetí horizontálních akcí a opatření (HAM), přičemž se poznamenalo, že tím bylo dosaženo smíšeného výsledku, neboť jen omezený počet HAM byl široce využíván v rámci projektů společného zájmu, a ještě méně ve zbývajících zemích EU. Pozitivním výsledkem hodnocení ale je, že se programu IDA II dostalo značně velké pozornosti v členských státech, které přistoupily k EU po rozšíření v roce 2004. V těchto zemích sice často neexistovala vnitrostátní obdoba programu IDA II, zato se však našla politická vůle angažovat se a integrovat v rámci EU. Možnosti zvýšit účinnost v souvislosti s přistoupením nových států byly skutečně velmi dobré. 4.4. Užitek V hodnocení se uvádí, že se výkonnost Evropy v oblasti výměny dat během období trvání programů IDA a IDA II výrazně zlepšila. V mnoha odvětvích byly zavedeny sítě umožňující sdílení dat, což byl žádoucí výsledek programů IDA. Veškeré pokroky sice nelze označit za výsledek programu IDA II, ale ani samotnému programu IDA by se nepodařilo splnit všechny cíle stanovené rozhodnutími programu IDA II v roce 1999. V rámci programu IDA se podařilo zahájit a usnadnit vytváření infrastruktury, která je významným přínosem pro cílové obyvatelstvo EU. Cíl, v jehož rámci bylo podle výsledků hodnocení dosaženo největšího rozvoje, je ekonomicky účinná výměna informací v rámci EU, zatímco poskytování služeb elektronické veřejné správy občanům a podnikům je nejméně rozvinuté. To však není příliš překvapivé, vezme-li se v úvahu poměrně krátká doba, která uplynula od změn z roku 2002, na základě nichž byli občané a podniky teprve zahrnuty mezi subjekty, které mohou mít z programu IDA II přínos. Hodnocení rovněž ukázalo, že generické služby poskytované v rámci programu IDA nenašly příliš velké uplatnění ani v projektech financovaných tímto programem. Tato skutečnost snižuje užitek plynoucí z tohoto programu. Přestože byl zdrojový kód určitých řešení, jako např. Portal toolkit a sítě CIRCA, zpřístupněn jiným správním orgánům, nebylo většinu řešení vytvořených v rámci jednoho z projektů možné uplatnit na bázi opětovného použití/otevřeného zdroje v případě jiných projektů. 4.5. Udržitelnost Udržitelnost představuje v souvislosti s programem IDA II více než pouhé zajištění udržitelnosti jednotlivých projektů. Jde spíše o to, aby měl udržitelný dopad na cílové obyvatelstvo. Proto bylo nezbytné ověřovat, do jaké míry projekty splňují stanovené cíle, a zajistit, aby tyto cíle naplňovaly měnící se potřeby cílového obyvatelstva. Ze zkušeností vyplývá, že udržitelné financování je pravděpodobnější, jsou-li cíle plněny pravidelně. Proto bylo důležité, aby byl program IDA jako celek zaměřen na plnění potřeb cílového obyvatelstva. Relevantnost a udržitelnost jsou spolu úzce související kategorie. V počáteční fázi programu IDA II nebyla otázce udržitelnosti věnována příliš velká pozornost. Během uplynulých dvou let však bylo vyvinuto značné úsilí, aby byla zajištěna udržitelnost projektů v rámci programu IDA II, a to dokonce i tehdy, když se nakonec nepodařilo najít všeobecné řešení. 5. DOPORUčENÍ Výsledkem hodnocení programu IDA II byla řada doporučení. Mnohé z nich sice nebylo možné do programu IDA II zahrnout, ale částečně se odrazily v právním základě IDABC z dubna 2004[6], čímž se podařilo vytvořit návaznost na program IDA II. Tato doporučení rovněž slouží jako hlavní směry pro provádění programu IDABC. 5.1. Potřeba strategického rámce Zřejmě nejdůležitějším doporučením vyplývajícím z hodnocení bylo, že činnosti programu by měly být rozvíjeny na základě strategického rámce, který: - vychází z problémové analýzy interoperability a výměny dat po celé Evropě, a to s ohledem na lisabonskou agendu a na potřeby akčního plánu eEurope 2005; - je založen na analýze zúčastněných stran , v jejímž rámci jsou hodnoceny všechny zúčastněné strany a jejich motivace a angažovanost; - se opírá o strategické vymezení cílů pro řešení problémů; - posuzuje dopad jednotlivých možností provádění; - upřednostňuje činnosti, jež nejvíce přispívají k dosažení cílů programu; a - bude podkladem pro vytvoření prováděcího plánu , díky němuž se podaří strategické cíle proměnit na specifické činnosti PCI a HAM. Tato doporučení se již nepodařilo zahrnout do programu IDA II, ale základy strategického rámce byly nyní položeny v programu IDABC. - Komise během přípravné fáze programu IDABC provedla rozsáhlý průzkum mezi zúčastněnými stranami, aby mohla určit prioritní přeshraniční služby elektronické veřejné správy určené pro občany a podniky. Uspořádala rovněž veřejné nabídkové řízení a na začátku roku 2005 rozeslala pozvánky na konferenci, aby tak umožnila další diskusi na téma budoucího směřování programu IDABC. Na základě těchto činností bylo zjištěno sedm prioritních oblastí přeshraničních služeb. - První úplné vydání evropského rámce interoperability zveřejněné na konci roku 2004 představovalo vytvoření koncepčního rámce pro budoucí činnosti programu IDABC na podporu zlepšení elektronické komunikace evropského veřejného sektoru. Pojmy technické, sémantické a organizační interoperability, které byly v tomto dokumenty zavedeny, se již běžně užívají a s jejich pomocí se podařilo určit oblasti činností, jimiž se členské státy a Komise musí zabývat. Na začátku roku 2005 byl tento dokument doplněn návrhem technické struktury dodávání přeshraničních služeb elektronické veřejné správy. 5.2. Otázka potřeby udržitelnosti Otázka zdroje financování po provedení projektu nebyla v rámci programu IDA II vyřešena a zatím zůstává otevřená i v případě programu IDABC. Oba programy vylučují financování činností projektů společného zájmu a v rámci programu IDABC je financování zpravidla omezeno na čtyři roky. Ve vztahu k projektům společného zájmu z výsledků hodnocení vyplynulo, že v rámci programu IDA nemají být schvalovány prostředky na financování po skončení projektu bez příslušné finanční záruky ze strany daného generálního ředitelství či agentury. V případě horizontálních akcí a opatření se navrhuje stanovit před zahájením projektu indikátory pro cíle/výsledky, jichž musí být dosaženo během určitého období. Další financování by mělo být podmíněno dosažením těchto cílů. Projekty, které nesplnily cílové požadavky, by již neměly být dále financovány. Tato doporučení však zřejmě nevyřeší otázku udržitelnosti, neboť je v podstatě nemožné poskytnout záruku budoucího financování, a úspěšností projektů se nevytvoří finanční zdroje nezávislé na rozpočtu programu IDABC. Komise proto posoudí možnosti dlouhodobého financování a správy složek strategické infrastruktury a předloží návrhy řešení. 5.3. Opětovné použití technických řešení V rámci hodnocení bylo doporučeno, aby se otázka opětovného použití technických řešení stala jedním z nejdůležitějších témat agendy Evropské komise v oblasti účinnosti informačních technologií. Dále se navrhlo, aby byl určen jasný postup, pro který jsou vyžadovány generické nástroje a služby, a součástí hodnocení byl rovněž návrh způsobu, jakým by byl zajištěn nákup ze strany zúčastněných stran. Řešení v oblasti projektů společného zájmu by měla být také zpřístupněna pokud možno na generické bázi s otevřeným zdrojovým kódem. Opětovné použití generických složek bylo sice jádrem programu IDA II, ale opětovné použití řešení vyvinutých v rámci projektů společného zájmu nebylo dosud cílem. Na základě doporučení týkajícího se účinnějšího využívání řešení informačních technologií financovaných programem IDABC přijme Komise opatření ke zlepšení koordinace mezi projekty společného zájmu a zpřístupnění v nich obsažených řešení, a to bez ohledu na to, zda se jedná o horizontální opatření či o řešení vytvořená v jiných odvětvových projektech. Vymezení celkového strategického rámce by rovněž mělo přispět k tomu, aby se projekty soustředily na témata, která lze v rámci programu IDABC provádět. 6. ZÁVěRY Závěrečné hodnocení programu IDA II sice poukázalo na řadu jeho nedostatků, ale celkově byly výsledky programu během jeho pětiletého období trvání hodnoceny pozitivně. Většina navrhovaných zlepšení již byla provedena v rámci programu IDABC, který od 1. ledna 2005 navázal na program IDA II, a jiná se v současné době provádějí. Nejdůležitějším zjištěním však zřejmě je, že na základě hodnocení byl potvrzen způsob správy programu, který usiluje o stanovení měřitelných cílů a o napojení jednotlivých činností na tyto cíle. [1] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1719/1999/ES ze dne 12. července 1999 o hlavních směrech a o projektech společného zájmu v oblasti transevropských sítí pro elektronickou výměnu dat mezi správními orgány (IDA), Úř. věst. L 203, 3.8.1999, s. 1. [2] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1720/1999/ES ze dne 12. července 1999, kterým se přijímá soubor akcí a opatření pro zajištění interoperability transevropských sítí pro elektronickou výměnu dat mezi správními orgány (IDA) a přístupu k nim, Úř. věst. L 203, 3.8.1999, s. 9. [3] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2046/2002/ES ze dne 21. října 2002, kterým se mění rozhodnutí č. 1719/1999/ES, Úř. věst. L 316, 20.11.2002, s. 4. [4] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2045/2002/ES ze dne 21. října 2002, kterým se mění rozhodnutí č. 1720/1999/ES, Úř. věst. L 316, 20.11.2002, s. 1. [5] K(2002) 5267 - 23.12.2002. [6] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 2004/387/ES ze dne 21. dubna 2004 o o interoperabilním poskytování celoevropských služeb elektronické správy ( e Government) orgánům veřejné správy, podnikům a občanům (IDABC), Úř. věst. L 181, 18.5.2004, s. 25.