ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.2

Komise klade tři otázky a nabízí několik variant odpovědí: Otázka A: Měla by existovat zvláštní pravidla týkající se poskytnutí listinných důkazů v občanskoprávním řízení o náhradu škody podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES? Pokud ano, jakou formou by mělo proběhnout? Otázka B: Jsou zvláštní pravidla týkající se přístupu k dokumentům v držení orgánu pro hospodářskou soutěž užitečná při řízení o náhradu škody způsobené porušením antimonopolních pravidel? Jak by mohl takový přístup vypadat? Otázka C: Mělo by se zmírnit důkazní břemeno žalobce v žalobách o náhradu škody způsobené porušením antimonopolních pravidel a pokud ano, jak? Druhou otázkou, kterou se zabývá, je požadavek prokázání zavinění, jelikož v mnoha členských státech žaloby o určení občanskoprávní odpovědnosti vyžadují prokázání zavinění. Předložená otázka zní: Otázka D: Mělo by se požadovat prokázání viny při žalobách o náhradu škody v souvislosti s porušením antimonopolního práva? S ohledem na třetí sporný bod, pojem náhrady škody, jsou navrženy tyto dvě otázky: Otázka E: Jak by měla být vymezena výše náhrady škody? Otázka F: Jaká metoda by se měla použít pro vyčíslení škod? Řešena je také otázka obhajoby založené na „přenesení“ a právo nepřímého odběratele podat žalobu. Otázka G: Měla by existovat pravidla týkající se přípustnosti a fungování obhajoby založené na „přenesení“? Pokud ano, jakou podobu by tato pravidla měla mít? Měl by mít nepřímý odběratel právo podat žalobu? Důležitou otázkou je, zda by tento typ žaloby mohl být použit k ochraně spotřebitelských zájmů, vzhledem k tomu, že se předpokládá, že tento typ žaloby je obtížně použitelný u nezávisle podaných žalob. V tomto případě by bylo smysluplnější podávat hromadné žaloby, které v některých členských státech EU již existují. Otázka H: Měla by existovat zvláštní řízení pro podávání kolektivních žalob a na ochranu zájmů spotřebitelů? Pokud ano, jaký rámec by tato řízení měla mít? Náklady řízení významně ovlivňují úspěšnost navrhovaných žalob, neboť vysoké náklady řízení někdy odrazují žalobce od podání žaloby, což vede k otázce: Otázka I: Měla by se zavést zvláštní pravidla s cílem snížit riziko, že žalobce ponese náklady řízení? Pokud ano, o jaký typ pravidel by se mělo jednat? Úspěšnost navrhovaných žalob může záviset na koordinaci prosazování práva soukromoprávními nebo veřejnoprávními prostředky, z čehož plyne otázka: Otázka J: Jak lze dosáhnout optimální míry koordinace při prosazování práva veřejnoprávními a soukromoprávními prostředky? Další otázkou je soudní příslušnost a rozhodné právo. Vzhledem k přeshraniční povaze mnoha projevů jednání zakázaného podle pravidel hospodářské soutěže, je otázkou: Otázka K: Které hmotné právo je rozhodné v případě nároků na náhradu škody způsobené porušením antimonopolních pravidel? Další otázky zahrnuté v návrhu: Otázka L: Měl by být v případě potřeby znalec vždy určen soudem? Otázka M: Mělo by být umožněno stavení promlčecích lhůt? Pokud ano, od kterého okamžiku? Otázka N: Je pro usnadnění žalob o náhradu škody nutné upřesnit právní požadavek příčinné souvislosti?
1.6.1

Pokud jde o změny výše zmíněného nařízení, EHSV považuje za nedostačující navrhnout změny (které nicméně podporuje) pouze ke stanovám, jenž tvoří přílohu k nařízení, nýbrž by podle jeho názoru mělo být stanoveno následující: — změnit článek 1 nařízení v tom smyslu, že „Pro účely provádění činností spojených s vývojem programu Galileo a jejich převedení na GSA se do 31. prosince 2006 zřídí společný podnik ve smyslu článku 171 Smlouvy“; — do citovaného článku 1 nařízení vložit další větu „Od 1. ledna 2007 přejdou na GSA veškerá práva a povinnosti zaniklého společného podniku včetně práv a povinností vyplývajících z dohody uzavřené s Evropskou kosmickou agenturou“; — do článku 21 přílohy o stanovách společného podniku vložit následující nové ustanovení: „Před zahájením likvidace dojde k uzavření dohod mezi Společenstvím třetími zeměmi, které jsou členy správní rady společného podniku, a těmi, které jsou členy ASE (Association of Space Explorers/Evropská kosmická agentura) a nejsou členy EU, týkajících se zapojení těchto zemí do činností GSA“.
2.3.2

Existuje tedy návrh, aby se tyto informace poskytovaly centrálně, z Komise. Problém však představuje složité řazení příjemců do různých kategorií a administrativní náklady, které by tak mohly vzniknout. Zdá se, že možným řešením, které by vycházelo z předpisů o ochraně údajů, by bylo vytvořit minimální informační standardy.
4.2

Co se týče výhrad určitých regulačních orgánů a také mobilních operátorů, je si Výbor zcela vědom toho, jak je těžké stanovit souhlasně opatření na zlevnění roamingu. V podstatě bylo zúčastněnými vytýkáno, že iniciativa Komise zachází v předpisové části příliš daleko; že zúčastněné subjekty nebyly dostatečně konzultovány; že předpisy mají vstoupit v platnost velmi rychle, takže podniky se jim nebudou moci přizpůsobit; že podnikům v tomto odvětví je třeba dát příležitost k samoregulaci; že předmětem regulace by měly být pouze maloobchodní ceny a ne velkoobchodní ceny; že tato iniciativa může eventuálně přinést nevýhody zvláště pro mobilní operátory v nejvíce navštěvovaných zemích, příp. by mohla mít ten nežádoucí účinek, že stoupnou ceny ostatních telekomunikačních služeb; a že jsou ohroženy budoucí investice do rozvoje elektronické komunikace (mobilní komunikace třetí generace – 3G, širokopásmové připojení atd.)
2.6

V současné fázi by tedy jednoduchá technická konsolidace provedená Úřadem pro úřední tisky umožnila objasnit stav platných právních předpisů v době konsolidace; tato technika může následně zasahovat do každé významné změny použitelného práva, aniž by případně ohrozila budoucí vývoj, jak by se dalo při volbě kodifikace předpokládat.
4.1

Návrh zavádí rozdělení lihovin do „kategorií“; jedná se o tři kategorie: A (destiláty), B (specifické lihoviny) a C (ostatní lihoviny). Není dostatečně jasné, zda je toto rozdělení potřebné, domníváme se však, že může způsobit nejasnosti, neboť některé lihoviny mohou být zařazeny do více kategorií zároveň, podle způsobu jejich výroby. Výbor rovněž konstatuje, že důvodová zpráva označuje kategorii A jako „výlučnou skupinu lihovin“, která zahrnuje pouze „nejčistší formu produktu“. To by mohlo naznačovat, že produkty v ostatních kategoriích nejsou čisté, zatímco cílem tohoto nařízení je zajistit, aby všechny lihoviny vyrobené v EU měly skvělou reputaci.
2.3

To se však nestalo. Ačkoli rozhodný den již dávno uplynul, navrhuje Komise kodifikaci tohoto data, což by mohlo mít za následek nemožnost použití zjednodušeného postupu, neboť pro tuto změnu by bylo nezbytné nové rozhodnutí.
2.4

Parity kupní síly se vypočítávají na základě koše srovnatelného zboží a služeb vybraných mimo jiné na základě Classification of Individual Consumption by Purpose (COICOP (5)) a Classification of Products by Activity (CPA). Sběr dat se provádí v jednom či více městech dané ekonomické oblasti (obecně jen v hlavních městech členských států). Většina členských států používá prostorové opravné koeficienty, které zohledňují územní rozdíly, některé členské státy však přihlížejí pouze k údajům z hlavního města, protože jejich malá zeměpisná rozloha vylučuje územní rozdíly.
1.2

Návrh, jehož cílem je zavést Integrovaný evropský akční program pro vnitrozemskou vodní dopravu, by mohl být považován za pevný základ pro rozvoj vnitrozemské vodní dopravy. Plánovaná opatření, která vezmou v úvahu připomínky Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV) v této věci, by měla být zavedena co nejrychleji, aby bylo možné plně využít potenciál tohoto odvětví.
2.7

Co se týče doby provádění, Komise vypracovala časový plán se lhůtami, které jsou pro členské státy závazné, a které začínají datem zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku: tři roky na přijetí automatizovaných a interoperabilních systémů celního řízení, systémů registrace hospodářských subjektů a informačních portálů; pět let na vytvoření sítě jednotných přístupových míst a integrovaného celního prostředí v souladu s normami Společenství; šest let na zajištění služeb jednotného portálu. EHSV se domnívá, že tyto lhůty, především ta první, byly stanoveny s jistým optimismem: tři roky nejsou moc, jestliže se zohlední, že musí obsahovat několik měsíců na ověření programů a vzájemné výměny s ostatními účastníky. Dále nejsou všechny členské státy na stejné úrovni výpočetní techniky a dosažitelných lidských a finančních zdrojů. Funkčnosti systému a ještě více jeho věrohodnosti by uškodilo, kdyby nedodržení lhůt ze strany jednoho nebo více členských států donutilo Komisi povolit odklad. Proto musí být stávající víceletý strategický plán revidován, aby bral v potaz: — potřebu všech členských států plně provádět systém před tím, než vejde v platnost,a — potřebu, aby měly podniky minimálně 12 měsíců na přípravu takovýchto systémů, od doby, kdy obdrží úplné požadavky od celních orgánů ve svém členském státě. Průmysl a obchod by neměly mít povinnost podávat souhrnná prohlášení pro dovoz a vývoz, dříve než dojde k plnému provádění homogenních systémů.
3.4

Podle statistik dodaných IMO členskými státy a Evropskou komisí v dubnu 2003 (3) bylo v listopadu 2002 v provozu zhruba 660 ropných tankerů s jednoduchým trupem spadajících do kategorie 2 (nosnost od 20 000 t), z nichž bylo 160 supertankerů (typu VLCC a ULCC, tj. tankery od 200 000 t) převážně dopravujících ropu z oblasti Perského zálivu do USA a Japonska. Ropné tankery bývají vyřazovány z mnoha různých důvodů, nebo mohou být na libovolnou dobu odstaveny. Do konce roku 2006 bude maximální počet těchto supertankerů v provozu menší než 50 a každý rok bude klesat dle harmonogramu až do roku 2010. Tato čísla neříkají nic k případným ekonomickým a sociálním faktorům, jež mohou hrát roli pro členský stát, který požádal o možnost povolit výjimku. Z rejstříku lodí tohoto státu dosud není možné přesně zjistit, kterých lodí by se to mohlo týkat, a EHSV proto jakékoli informace tohoto typu považuje za nevěrohodné spekulace. I kdyby se celkově jednalo o 23 lodí a 300–400 námořníků členského státu, není nebezpečí rušení registrace pod vlajkou EU („flagging-out“) první možností; inteligentní podnikatelé/majitelé lodí si jednoduše najdou jiné ropné produkty k přepravě a trh s těmito produkty je stejně tak živý.
5.11

Co se týče získávání energií a investic do lidských zdrojů v oblasti výzkumu a vývoje, EHSV je toho názoru, že navzdory tomu, že byly stanoveny statistické nástroje ad hoc, bylo by důležité posoudit jejich místo v životě podniků z hlediska kvality i kvantity, a to jak ve světle cílů Lisabonské strategie, tak i nejnovějších zájmů a akcí Evropské unie v oblasti energetické politiky.
4.7.4.3

EHSV zastává názor, že osvědčení o finanční záruce by měla být úředně potvrzena raději osvědčením pro vstup do P&I než osvědčením, které by vydával členský stát EU. Osvědčení pro vstup do P&I Club splní účely navrhovaného nástroje a je snadno dostupné v P&I Clubs.
4.7.3

Zjednodušení zamýšlených výměn by mohlo mít za následek zvýšení míry padělání (povoleného obchodního zboží) a pašování (nepovoleného zboží), oproti tomu by ubylo fyzických kontrol; bylo by užitečné ukázat, zda může účinně fungovat boj proti padělání pomocí elektronických kritérií kontroly a probíhat stejně ve všech zúčastněných zemích a s malým počtem zaměstnanců. Výbor se domnívá, že míra kontroly závisí vždy na politických rozhodnutích a na vztahu mezi svobodou obchodu a bezpečností občanů, ale je si vědom, že jejich provádění závisí na úřednících a prostředcích, jež mají k dispozici. Kromě toho neexistuje rovnováha mezi svobodou a bezpečností pokud snaha zjednodušit výměny skutečným snížením míry kontroly a personálu, který ji vykonává, převyšuje potřebu bezpečnosti, o níž se Výbor domnívá, že je v návrhu málo rozvinutá. Unie definuje celní politiku, ale národní správní úřady se starají o zavádění svých struktur, které by mohly výhodně přesměrovat, aniž by je zničily.
3.4.2.1

Jedním z opatření na omezení celosvětového odlesnění by bylo vytvoření evropského zákona na ochranu pralesů, který by mimo jiné stanovil, za jakých právních podmínek se do EU dostává a v EU zpracovává a využívá tropické dřevo a dřevo z pralesů. Komise by měla příslušnou legislativní iniciativu přezkoumat a do roku 2012 schválit evropský zákon na ochranu pralesů. EHSV by rád zdůraznil, že probíhající proces EU FLEGT může být nástrojem boje proti celosvětovému odlesnění a ničení pralesů. Právní předpisy FLEGT by měly fungovat jako systém, který zabrání, aby se nezákonně těžené dřevo nedostalo na trhy EU a do zpracovatelského průmyslu.
3.4

Bylo by však třeba maloobchodním řetězcům a zpracovatelskému průmyslu v EU co nejdříve objasnit, že by u dovážených zemědělských výrobků a zpracovaných živočišných produktů z třetích zemí měly ve vlastním zájmu a v souvislosti se svým vlivem na veřejnost dbát na to, aby byl v zemi výroby dodržován přiměřený kodex chování, k čemuž patří i normy na ochranu zvířat, jež odpovídají příslušným ustanovením EU. Může k tomu docházet například formou závazné spolupráce s dodavateli (6). Komise by měla v tomto smyslu působit za všech okolností také a rovněž občanská společnost by tuto skutečnost měla pomocí médií objasňovat. Maloobchodním řetězcům a potravinářskému průmyslu v EU musí být jasné, že se do budoucna bude u dovážených zemědělských výrobků a zpracovaných živočišných produktů ze třetích zemí více dbát na výrobní podmínky. Svazy spotřebitelů a zemědělců by tyto úkoly měly společně převzít na úrovni jednotlivých států. Bez ohledu na to je však zároveň naprosto rozhodující, aby dobré životní podmínky zvířat v obchodě se zemědělskými produkty v dlouhodobějším horizontu byly klasifikovány jako neobchodní záležitost – viz níže.
3.3

Otázku místně se nevyskytujících druhů již upravují konkrétní předpisy členských států. Navrhované nařízení by se mělo zaměřit na ochranu vodní biologické rozmanitosti EU před riziky, které provázejí dovoz cizích druhů. Bylo by vlastně velmi obtížné zavést navrhované nařízení ohledně místně se nevyskytujících druhů, protože v této souvislosti neexistuje obecně platná definice místních regionů. Pokud by se vypustila ustanovení o místně se nevyskytujících druzích, bylo by navrhované nařízení Rady snadněji pochopitelné a bylo by mnohem snadnější a levnější ho zavést.
2.7

V době počítačů by bylo vhodné se hlouběji zabývat otázkou šíření děl a právem veřejnosti na přístup ke světové tvorbě a kultuře; EHSV tedy považuje kodifikaci za předčasnou a upřednostnil by pouhou konsolidaci a nové přezkoumání podmínek a doby ochrany vztahující se na autorské právo a práva s ním související, které by byly v souladu s Lisabonskou strategií.
3.4

Ačkoli podle čtvrtého bodu odůvodnění návrhu, jenž je předmětem tohoto stanoviska, by členské státy podle platných předpisů Společenství mohly volně organizovat a provádět kontroly, ověřování a inspekce, kde si to přejí, bylo by vhodné, aby tyto kontroly, ověřování a inspekce byly harmonizovány; případně by si členské státy z principu měly pro hladký průběh cesty přinejmenším vyměňovat získané výsledky, čímž by předcházely opakování inspekcí a kontrol v každém státě. Co se týče vnitrozemské plavby, nemělo by dojít k žádnému nesouladu se směrnicí o harmonizovaných říčních informačních službách (RIS).
4.8

V tomto smyslu EHSV požaduje, aby byly co nejdříve, nejpozději však do zahájení uplatňování nového nařízení o koordinaci, provedeny změny ve všech příslušných nařízeních a smlouvách, které odkazují na nařízení č. 1408/71. Nadále se má uplatňovat i nařízení č. 883/2004 včetně téže rozšířené místní a osobní oblasti působnosti. V opačném případě by dotčení státní příslušníci třetích zemí ani občané EHS, Švýcarska a Grónska nespadali pod jeho ochranu a v určitých přeshraničních situacích s těmito zeměmi by mohli být poškozeni také občané EU. Pro tyto případy se bude i nadále uplatňovat nařízení č. 1408/71.
2.4

Výbor však nadále znepokojuje několik aspektů provádění. Zejména se obává toho, že několik členských států bude pravděpodobně stěží schopno podřídit všechna místa režimu směrnice IPPC podle jejího požadavku do konce roku 2007. (Většina zemí v Evropě měla na úplné provedení deset let a dokonce i nové členské státy měly zhruba tři roky na vybudování alespoň základního rámce kontroly zařízení). Nadále jej znepokojuje nedostatek transparentnosti při zdůvodňování, proč některé odpovědné orgány udělily povolení provozům, jež zdaleka nesplňují dosažitelné hodnoty emisí stanovené v referenčních dokumentech BREF. Základní koncept integrovaného hodnocení, jež má umožnit rozumné kompromisy mezi emisemi do různých složek životního prostředí, není vždy realizován efektivně. Znepokojení budí také odlišnost metod z hlediska četnosti a robustnosti inspekčních postupů.
4.5

Sdělení Komise opakovaně vyzývá ke spolupráci a posílení partnerství, jak se uvádí v názvu, by mělo být navrženo jako základní součást a charakteristický rys nové politiky cestovního ruchu. Je zvlášť důležité zdůraznit roli odborů a organizací zaměstnavatelů, které musí být zahrnuty do dohod o partnerství a požádány, aby se účastnily všech diskusí a fór a provádění obecných opatření ke zlepšení odvětví cestovního ruchu. Pomohlo by také, kdyby v rámci spolupráce mezi všemi zainteresovanými stranami byla vytvořena databáze správných postupů v cestovním ruchu jako prostředku pro výměnu úspěšných zkušeností. Stejně tak by bylo užitečné, kdyby byly podpořeny stálé sítě turistických destinací a měst motivované společným cílem zlepšení konkurenceschopnosti. Výbor vítá zavedení „špičkových evropských destinací“ a naléhá, aby tato myšlenka zahrnovala řádné řízení sociálních a pracovních vztahů a účast odborů a organizací zaměstnavatelů ve vybrané destinaci.
3.9

Bylo by užitečné vytvořit orgány pro spolupráci mezi různými veřejnými správami, aby se zajistilo, že bude mít veřejnost přístup k novým službám bez ohledu na to, která veřejná správa je dodává. To by také umožnilo společně vyvinout aplikace a lépe začlenit stávající řešení.
5.7

Vycházíme-li z předpokladu uvedeného výše (viz odstavec 3.7), Výbor bezpochyby spatřuje výhody v tom, že každý členský stát určí orgán pověřený koordinací, zaváděním a kontrolou bezpečnosti dodavatelského řetězce, pokud uvedený orgán bude kromě odpovědnosti mít také dostatečné pravomoci pro činnost. To není výslovně uvedeno v textu návrhu tohoto nařízení. Výbor by uvítal, aby byla přijata přesněji stanovená pravidla, což je možné díky přijetí nástroje tak závazného, jakým je nařízení, a to za tím účelem, aby všechny členské státy měly jednotný přístup.
3.3.2

Rozhodnutí dále stanoví, že v roce 2010 proběhne přezkum. Pokud se přitom zjistí, že se kumulovaný HDP příslušného členského státu let 2007 – 2009 odchýlil (i v důsledku změn směnných kurzů) o více než 5 % od odhadovaného kumulovaného HDP, částky přidělené danému členskému státu na uvedené období se podle toho upraví. To však pouze do maximální celkové částky 3 mld. eur – ať kladně nebo záporně.
1.7

EHSV si přeje, aby všechny členské státy, ale též sama EU, vypracovaly politiku týkající se dobrovolné činnosti, která by zahrnovala strategii a konkrétní programy na podporu této činnosti, obsahovala by návrhy na specifickou pomoc a přibližovala by tuto oblast veřejnosti, povzbuzovala partnerství mezi občanskou společností a podniky a podporovala veřejné uznání výsledků činnosti dobrovolníků. To vše by umožnil zejména vhodný právní rámec podporující dobrovolnou činnost. EU může za tímto účelem vytvořit právní rámec, navrhnout orientační úvahy a podpořit výměnu osvědčených metod mezi členskými státy.
1.4

EHSV se domnívá, že by nařízení o údajích týkajících se potravin z hlediska jejich nutriční hodnoty a vlivu na zdraví, které se používají při označování a obchodní úpravě potravin a v reklamě na potraviny, mělo být bezodkladně provedeno. V této souvislosti EHSV klade důraz na to, že je důležité zabezpečit, aby použití nového regulativního postupu na určité články nařízení o údajích týkajících se potravin nevedlo k příliš zdlouhavým postupům, které by zabránily účinnému a včasnému provedení nařízení.
1.3

Komise připomíná, že skončení platnosti opatření uvedených ve směrnici by mělo „nežádoucí důsledky“, čímž je eufemisticky řečeno, že by v dané oblasti chyběla právní úprava, vzhledem k tomu, že nebyly předloženy nové návrhy. Komise na druhé straně poznamenává, že pomalý průběh legislativních postupů v daňové oblasti neumožňuje přijmout nová, nahrazující opatření do konce roku 2006. Opět tedy navrhuje prodloužit platnost směrnice do 31. prosince 2008.
1.2

Informační portál o SOP by se rovněž mohl uplatnit v rámci akčního plánu Zlepšení informovanosti o Evropě. Tento evropský portál by umožnil shromažďování dostupných informací a podával by přehled o počtech a typech podniků, řešených tématech a partnerských zúčastněných stranách. Byl by vhodný k tomu, aby si sociální odpovědnost podniků osvojily všechny subjekty všech členských států. Zejména by bylo vysoce přínosné, aby obsahoval informace o osvědčených postupech podniků v nových členských státech. Byl by nástrojem celkového hodnocení v oblasti SOP. Tento mnohostranně přístupný rejstřík založený na dobrovolnosti, nezbytný doprovodný nástroj evropské aliance, by měl být spolufinancován Komisí. Takto vytvořená takzvaná „praxitéka (1) SOP“ (knihovna postupů osvědčených v praxi) by umožnila výměnu informací o osvědčených postupech firem a územních celků.
3.8

Protože se jedná především o uznání soudních rozhodnutí, která by mohla pocházet ze třetích zemí, Výbor se domnívá, že by bylo bezpochyby vhodné upřesnit, že soudní rozhodnutí, která mají být uznána, musí být v souladu s evropskou Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a s chartou přijatou v roce 2000 Radou v Nice, jakož i se zásadou přísné právní rovnosti mezi manželi. Stát, který by byl požádán o uznání a zjistil by zjevné rozdíly ohledně základních lidských práv Evropské unie, by měl proti volnému pohybu soudního rozhodnutí postavit výhradu z veřejného pořádku Společenství.
4.2

EHSV je zklamán tím, že sdělení nevyzývá důrazněji členské státy k usilovné práci na plnění jejich stávajících evropských a mezinárodních závazků v oblasti dětských práv, především závazků vyplývajících z Úmluvy OSN o právech dítěte. EHSV je toho názoru, že v Evropské unii i členských státech zbývá udělat ještě mnoho práce, aby bylo na legislativní i praktické úrovni dosaženo souladu se stávajícími závazky vyplývajícími například z UNCRC, Evropské úmluvy o lidských právech nebo nástrojů Rady Evropy. Tato práce by měla být začleněna do navrhovaného posouzení dopadu stávajících akcí EU týkajících se dětských práv. V této oblasti by bylo možné využít stanovisek k uplatňování Úmluvy OSN o právech dítěte a situaci dětí vypracovávaných každých pět let nevládními organizacemi a vládami ve všech členských státech; bylo by také možné vypracovat další analýzu.
3.2

Členské státy a Komise jsou názoru, že spolupráce mezi Společenstvím a ZKR by měla být co možná nejefektivnější a nejtěsnější. Status pozorovatele pro ZKR ve výboru EU by tomu napomohl. Výbor může autonomně rozhodnout, jakým vhodným způsobem se bude ZKR podílet na jeho činnosti.
1.1

Evropský hospodářský a sociální výbor souhlasí s návrhem změny nařízení č. 1408/71 a doufá, že je to jedna z posledních, či ještě lépe poslední změna, ke které se musí vyjádřit. To by znamenalo, že nařízení č. 883/2004 by vstoupilo plně v platnost, protože Evropský parlament a Rada by schválily nové prováděcí nařízení, které musí nahradit nařízení č. 574/72.
3.6.4

EHSV se kromě toho domnívá, že z národního finančního rámce by měla být financována navzájem provázaná a integrovaná opatření tak, aby měla co největší dopad. Tato opatření tedy budou muset být začleněna do výrobních plánů, počínaje vinicemi, přes zpracování,až k uvedení výrobku na trh. Mimoto budou muset být vynaloženy prostředky na opatření, která výrobcům umožní spoluodpovědné řízení potenciálu a využití alternativních odbytišť. EHSV se domnívá, že klíčovými subjekty, které tyto plány budou muset řídit, jsou organizace výrobců vína.