EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 13.6.2017 COM(2017) 331 final 2017/0136(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1095/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) a nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jde o postupy a orgány zapojené do povolování ústředních protistran a požadavky na uznávání ústředních protistran ze třetích zemí (Text s významem pro EHP) {SWD(2017) 246 final}

{SWD(2017) 247 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU 1.1.Odůvodnění a cíle návrhu Derivátové smlouvy jsou klíčovým nástrojem evropských bank a podniků pro řízení jejich rizik, ať už se týkají změn v úrokových sazbách, kolísání měny nebo selhání podnikatelské protistrany. Neprůhledné trhy s deriváty však rovněž působily jako nevítaný kanál přenosu závažných obtíží. Trhy s deriváty se musí proto regulovat a musí se nad nimi vykonávat účinný dohled za účelem zajištění finanční stability. S ohledem na globální charakter trhů s deriváty a v souladu s Pittsburskou dohodou G20 z roku 2009 s cílem snížit systémové riziko spojené s rozsáhlým používáním derivátů přijala Evropská unie v roce 2012 nařízení o infrastruktuře evropských trhů (EMIR – European Market Infrastructure Regulation). Jako klíčový pilíř nařízení EMIR se musí standardizované mimoburzovní (OTC – over-the-counter) derivátové smlouvy zúčtovávat prostřednictvím ústřední protistrany (CCP – Central Counterparty). Ústřední protistrana je infrastruktura trhů, která snižuje systémové riziko a zvyšuje finanční stabilitu tím, že se nachází mezi dvěma protistranami derivátové smlouvy (tj. funguje jako kupující vůči prodávajícímu a jako prodávající vůči kupujícímu rizika), čímž snižuje riziko pro oba. Nařízení EMIR zavádí také přísné požadavky na obezřetnostní jednání a organizační a obchodní činnost pro ústřední protistrany a stanoví opatření pro obezřetnostní dohled nad nimi, aby se minimalizovalo jakékoli riziko pro uživatele ústřední protistrany a podpořila systémová stabilita. Od roku 2012, kdy bylo přijato nařízení EMIR, se centrální clearing značně rozšířil a ústřední protistrany se čím dál tím víc koncentrují a integrují v celé EU a se třetími zeměmi. Současný návrh zajišťuje, aby požadavky na dohled držely krok s tímto vývojem. Navrhuje se, aby EU zajistila pro svou unii kapitálových trhů efektivnější a důslednější systém dohledu nad ústředními protistranami, v zájmu další integrace trhu, finanční stability a rovných podmínek. Od přijetí nařízení EMIR význam ústředních protistran rostl a v příštích letech se bude dál zvyšovat Během pěti let od přijetí nařízení EMIR se objem činnosti ústředních protistran – v EU a globálně – rychle zvyšoval, pokud jde o sféru působnosti i rozsah. Je to znak toho, že právní předpisy fungují a plní svůj účel. Na konci června 2016 clearing kolem 62 % celkové hodnoty OTC derivátových smluv a kategorií aktiv (úrokové sazby, úvěrové selhání, měna atd.) prováděly centrálně ústřední protistrany , což odpovídá částce 337 bilionů USD. Kolem 97 % (328 bilionů USD) ze všech derivátových smluv, jejichž clearing se prováděl centrálně, jsou úrokové deriváty. Na konci roku 2015 se clearing přibližně 60 % všech OTC úrokových derivátů prováděl centrálně, zatímco odpovídající číslo koncem roku 2009 bylo 36 % . Clearing prováděný centrálně podobně nabyl na významu na trhu úvěrových derivátů (tzv. CDS), přičemž podíl neuhrazených úvěrových derivátů, jejichž clearing provedly ústřední protistrany, se neustále zvyšuje od doby, kdy byly tyto údaje poprvé oznámeny, tj. 37 % na konci června 2016, zatímco na konci června 2010 to činilo 10 % . Rychle rostoucí úloha ústředních protistran v globálním finančním systému odráží nejenom zavedení povinností centrálního clearingu v různých kategoriích aktiv , ale také zvyšující se dobrovolné používání centrálního clearingu zásluhou rostoucí informovanosti o přínosech centrálního clearingu mezi účastníky trhu (povinnosti clearingu se uplatňovaly teprve od června 2016) . V nařízení EMIR se požaduje, aby se clearing určitých úrokových a úvěrových derivátů prováděl centrálně v souladu s podobnými požadavky v jiných zemích G20 . Pravidla o kapitálu bank se změnila, aby se stimuloval centrální clearing a aby se bilaterální clearing stal relativně dražší , i když na bilaterální transakce se od března 2017 vztahují další požadavky na kolaterál . Činnost ústředních protistran se má v následujících letech dále rozšiřovat. Povinné závazky clearingu jsou pravděpodobně pro doplňující kategorie aktiv a pobídky ke snížení rizik a nákladů zřejmě povedou dokonce ještě víc k dobrovolnému clearingu. Návrh na účelově zaměřenou změnu nařízení EMIR z května 2017 s cílem zvýšit jeho efektivnost a proporcionalitu posílí tento trend vytvořením dalších pobídek pro ústřední protistrany, aby protistranám poskytovaly centrální clearing derivátů. A nakonec prohloubení kapitálových trhů a více integrované kapitálové trhy jako výsledek unie kapitálových trhů (CMU – Capital Markets Union) ještě dále zvýší potřebu přeshraničního clearingu v EU, čímž se zvyšuje význam a vzájemná provázanost ústředních protistran s finančním systémem. Zvýšení úlohy ústředních protistran vyvolává obavy, pokud jde o potřebu zpřísnit požadavky na dohled na základě nařízení EMIR, s přihlédnutím rovněž ke zřízení unie kapitálových trhů. Rostoucí význam ústředních protistran ve finančním systému a související koncentrace úvěrového rizika v těchto infrastrukturách vyvolaly pozornost vlád, regulačních orgánů, orgánů dohledu, centrálních bank a účastníků trhu. Zatímco škála a rozsah transakcí, jejichž clearing se prováděl centrálně, se rozšířily, počet ústředních protistran zůstal relativně omezený. V EU je v současné době zřízeno 17 ústředních protistran, z nichž všechny jsou na základě nařízení EMIR oprávněny poskytovat svoje služby v rámci Unie – i když ne všechny ústřední protistrany jsou oprávněny provádět clearing všech kategorií aktiv (např. clearing úvěrových derivátů provádějí pouze dvě ústřední protistrany a clearing inflačních derivátů provádějí také jenom dvě ústřední protistrany ). Dalších 28 ústředních protistran ze třetích zemí bylo uznáno na základě ustanovení nařízení EMIR týkajících se rovnocennosti, což jim umožňuje poskytovat služby v EU. Clearingové trhy se tedy integrují v EU a jsou vysoce koncentrované v některých kategoriích aktiv. Jsou rovněž značně vzájemně propojeny. Zatímco zvýšený clearing prostřednictvím náležitě regulovaných ústředních protistran, nad nimiž se vykonává dohled, celkově posiluje systémovou stabilitu, koncentrace rizika způsobuje, že selhání ústřední protistrany je sice málo pravděpodobné, ale má mimořádně velký dopad. Vzhledem k centrálnosti ústředních protistran ve vztahu k finančnímu systému, zvyšující se systémový význam ústředních protistran vyvolává obavy. Ústřední protistrany se samy o sobě staly zdrojem makroobezřetnostního rizika, jelikož jejich selhání by mohlo způsobit značné narušení finančního systému a mělo by systémové dopady. Například nekontrolované ukončení a uzavření smluv velkého rozsahu, u nichž ústřední protistrany provedly clearing, by mohlo vést k narušením likvidity a kolaterálu na celém trhu, která by způsobila nestabilitu na základním trhu s aktivy a v širším finančním systému. Podobně jako jiní finanční zprostředkovatelé jsou i ústřední protistrany potenciálně náchylné k „útokům (runs)“ kvůli členům clearingového systému, kteří ztrácejí důvěru v platební schopnost ústřední protistrany. Mohlo by to ústřední protistraně způsobit šok likvidity, neboť se snaží plnit své povinnosti týkající se vrácení hlavního zajištění (tj. počáteční marži). Dopad selhání ústřední protistrany kvůli zvýšené koncentraci rizika by byl zesílen rostoucím vzájemným propojením mezi ústředními protistranami, a to jak přímo, tak i nepřímo, prostřednictvím jejich členů (většinou velké světové banky) a klientů. Jako reakci, a v souladu s konsensem G20 , Komise přijala v listopadu 2016 návrh nařízení o ozdravení a řešení krize ústředních protistran . Cílem návrhu je zajistit, aby orgány byly náležitě připraveny řešit selhání ústřední protistrany a zabezpečit finanční stabilitu a omezení nákladů daňových poplatníků. Návrh na ozdravení a řešení krize ústředních protistran přesměroval pozornost na požadavky dohledu pro ústřední protistrany EU a ze třetích zemí zahrnutých do nařízení EMIR a na rozsah, v jakém se tato opatření mohou více zefektivnit pět let po přijetí uvedeného nařízení. Tento návrh nyní projednává Evropský parlament a Rada. Tato pokračující pracovní oblast musí být koordinována a musí být v souladu se současným návrhem. Požadavky na dohled nad ústředními protistranami EU

Podle nařízení EMIR dohled nad ústředními protistranami EU vykonávají kolegia vnitrostátních orgánů dohledu, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), příslušní členové Evropského systému centrálních bank (ESCB) a jiné příslušné orgány (např. orgány dohledu nad největšími členy clearingového systému, orgány dohledu nad některými obchodními systémy a centrálními depozitáři cenných papírů). Tato kolegia mohou zahrnovat až 20 členských orgánů a opírají se o koordinaci prováděnou orgánem domovské země. Tato opatření vyvolávají určité obavy vzhledem k současnému stavu integrace na trhu, která se musí odrazit v požadavcích na dohled. Je to důležité rovněž proto, aby se pokročilo v unii kapitálových trhů. Za prvé, rostoucí koncentrace clearingových služeb v omezeném počtu ústředních protistran a z toho vyplývající zvýšení přeshraniční činnosti má za následek, že ústřední protistrany v malém počtu jednotlivých členských států jsou čím dál tím důležitější pro finanční systém EU jako celek. V kontrastu s tímto trendem se musí znovu posoudit současné požadavky na dohled, které se opírají hlavně o orgán domovské země (např. orgán domovské země má konečnou odpovědnost za důležitá rozhodnutí, jako je rozšíření povolování nebo schvalování outsourcingu a dohod o interoperabilitě). Za druhé, odlišnost postupů dohledu nad ústředními protistranami (např. různé podmínky pro schvalování nebo postupy validace modelu) v celé EU může pro ústřední protistrany vytvářet rizika regulatorní a dohledové arbitráže a nepřímo pro členy nebo klienty jejich clearingového systému. Komise ve svém sdělení o unii kapitálových trhů ze září 2016 a ve veřejné konzultaci o činnosti evropských orgánů dohledu upozornila na tato vznikající rizika a potřebu většího sbližování dohledu, a v obou případech byly zdůrazněny výzvy kladené nesourodými postupy dohledu. Za třetí, úloha centrálních bank – jako emitentů měny – není náležitě odražena v kolegiích ústředních protistran. Ačkoli se mandáty centrálních bank a orgánů dohledu mohou překrývat (zejména v takových oblastech, jako je interoperabilita, kontrola rizik likvidity apod.), existuje možnost nesouladu, když činnosti dohledu ovlivňují klíčové povinnosti centrálních bank v takových oblastech, jako je cenová stabilita, měnová politika a platební systémy. V krizových situacích mohou jejich nesoulady zvýšit rizika finanční stability, pokud rozdělení odpovědností mezi orgány zůstane nejasné. Požadavky na dohled nad ústředními protistranami ze třetích zemí V současné době clearing značného množství finančních nástrojů vedených v měnách členských států provádějí uznané protistrany ze třetích zemí. Například nesplacená pomyslná hodnota na chicagské obchodní burze CME (Chicago Mercantile Exchange) v USA je 1,8 bilionu u úrokových derivátů vedených v EUR a 348 miliard u úrokových derivátů vedených v SEK. To rovněž vyvolává řadu obav. Za prvé, uplatňování systému rovnocennosti a uznávání podle nařízení EMIR ukázalo určité nedostatky, především co se týče soustavného dohledu. Zejména poté, co byla uznána ústřední protistrana ze třetí země, narážel orgán ESMA na obtíže v přístupu k informacím od ústřední protistrany při vykonávání kontrol ústřední protistrany na místě a ve výměně informací s příslušnými regulačními orgány, orgány dohledu a centrálními bankami EU. V důsledku toho existuje riziko, že postupy ústředních protistran ze třetích zemí a/nebo přizpůsobení se modelům řízení rizik probíhají nezjištěné a/nebo nevyřešené, což může mít závažné důsledky pro finanční stabilitu subjektů EU. Za druhé, potenciál nesouladů mezi cíli orgánů dohledu a centrálních bank v rámci kolegií nabývá další dimenzi v souvislosti s ústředními protistranami ze třetích zemí, kde jsou zapojeny orgány mimo EU. Za třetí, existuje riziko, že by změny pravidel a/nebo regulačního rámce ústřední protistrany ve třetí zemí mohly mít negativní vliv na výsledky regulace nebo dohledu, což by vedlo k nerovným podmínkám mezi ústředními protistranami EU a ze třetích zemí a vytvořilo by prostor pro regulatorní nebo dohledovou arbitráž. V současné době neexistuje žádný mechanismus k zajištění, aby EU byla automaticky informována o takových změnách a mohla přijímat příslušná opatření. Tyto obavy se pravděpodobně značně zvýší v příštích letech, neboť globální charakter kapitálových trhů znamená, že role, kterou hrají ústřední protistrany ze třetích zemí se má začít rozšiřovat. Kromě 28 ústředních protistran ze třetích zemí, které už orgán ESMA uznal, požádalo o uznání dalších 12 ústředních protistran z 10 jurisdikci, jež čekají na rozhodnutí Komise o rovnocennosti jejich regulačních režimů a režimů dohledu. Kromě toho clearing značného objemu transakcí derivátů vedených v EUR (a jiných transakcí, na něž se vztahuje povinnost clearingu EU) provádějí v současné době ústřední protistrany, které se nacházejí ve Spojeném království. Když Spojené království vystoupí z EU, dojde kvůli tomu k určitému posunu v poměru těchto transakcí, jejichž clearing se provádí v ústředních protistranách mimo jurisdikci EU, což zvyšuje obavy uvedené výše. Znamená to značné výzvy pro zabezpečení finanční stability v EU, která se musí řešit. Vzhledem k těmto aspektům přijala Komise dne 4. května 2017 sdělení o reakci na výzvy týkající se důležitých infrastruktur finančních trhů a dalšího rozvoje unie kapitálových trhů . Ve sdělení bylo uvedeno, že „budou potřebné další změny [nařízení EMIR], aby se zlepšil současný rámec, který zabezpečuje finanční stabilitu a podporuje další rozvoj a prohloubení unie kapitálových trhů (CMU)“. Potřeba zlepšit současné požadavky na dohled Jelikož prostředí clearingu se neustále vyvíjí, musí být opatření pro předcházení krizím a řízení ústředních protistran co nejefektivnější. Nařízení EMIR a návrh Komise týkající se nařízení o ozdravení a řešení krize ústředních protistran jsou v tomto ohledu důležité kroky. Pět let po přijetí nařízení EMIR však rostoucí rozsah, složitost a přeshraniční dimenze clearingu v EU a celosvětově zdůraznily nedostatky v požadavcích na dohled nad ústředními protistranami EU a ze třetích zemí. V současném návrhu se proto uvádějí konkrétní změny nařízení EMIR a nařízení o orgánu ESMA , zejména za účelem stanovení jasných a ucelených požadavků na dohled nad nad ústředními protistranami EU i ze třetích zemí. Ve zprávě o posouzení dopadů připojené k tomuto návrhu se posuzují náklady a přínosy těchto změn. Návrh uvádí řadu možností s cílem zvýšit dohled nad ústředními protistranami na úrovni EU, zapojit další emisní centrální banky do dohledu nad ústředními protistranami a posílit schopnost EU monitorovat, určovat a snižovat rizika ústředních protistran ze třetích zemí. Posouzení dopadů poskytuje úplné důkazy, že navržené změny účinně přispívají k posílení celkové stability finančního systému EU a dále snižují už i tak malou (ale s mimořádně velkým dopadem) pravděpodobnost rizika selhání ústředních protistran a současně udržují náklady účastníků trhu na minimu. Navržené změny přispívají také k dalšímu rozvoji a prohloubení unie kapitálových trhů v souladu s politickými prioritami Komise. 1.2.Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento návrh se týká řady jiných politik a probíhajících iniciativ EU, s nimiž je souladu, a jejichž cílem je: i) řešit systémový význam ústředních protistran; ii) podporovat používání centrálního clearingu a iii) zvýšit účinnost a efektivnost dohledu na úrovni EU jak v rámci EU, tak i mimo EU. Za prvé, tento návrh je v souladu s návrhem Komise týkajícím se nařízení o ozdravení a řešení krize ústředních protistran, které bylo přijato v listopadu 2016. Návrh se snaží zabezpečit, aby orgány EU a vnitrostátní orgány byly náležitě připraveny řešit selhání ústřední protistrany, zachovat finanční stabilitu a zamezit nákladům spojeným s restrukturalizací a řešením krize selhávajících ústředních protistran, které dopadají na daňové poplatníky. Cílem návrhu Komise je zajistit, aby v nepravděpodobném scénáři, kdy ústřední protistrany čelí vážným finančním problémům nebo selhání, byly zachovány důležité funkce ústředních protistran a aby se současně udržela finanční stabilita a pomohlo zamezit tomu, aby náklady spojené s restrukturalizací a řešením krize selhávajících ústředních protistran dopadly na daňové poplatníky. Opatření pro řízení krizí za účelem ozdravení a řešení krize ústředních protistran zahrnutá do tohoto návrhu jsou založena na existenci opatření nejvyšší kvality pro zamezení krizím (tj. pro regulaci ústředních protistran a dohled nad nimi) v souladu s nařízením EMIR. Dalším zvýšením dohledu nad ústředními protistranami podle nařízení EMIR by se měla dále snížit pravděpodobnost, ačkoli malá, že bude potřebné použít opatření pro ozdravení a řešení krize. Bude rovněž potřebné, aby přizpůsobení a zvýšení dohledu předložené v tomto návrhu bylo náležitě odraženo v projednávaném legislativním návrhu na ozdravení a řešení krize ústředních protistran. Je možné, že budou potřebné účelově zaměřené úpravy, aby se zohlednila nová úloha výkonného zasedání pro ústřední protistrany v kolegiích podle nařízení EMIR a potom i v kolegiích pro řešení krize. Za druhé, tento návrh souvisí s návrhem Komise na změnu nařízení o kapitálových požadavcích (CRR) přijatého v listopadu 2016. Návrh se snaží vyloučit z výpočtu prahových hodnot pákového poměru počáteční marže pro transakce derivátů, jejichž clearing se provádí centrálně, a které obdrželi členové clearingového systému v hotovosti od svých klientů, a jež přešly na ústřední protistrany. Usnadní to proto přístup ke clearingu – jelikož se sníží kapitálové požadavky na poskytování služeb nebo nepřímých clearingových služeb klientům – naproti tomu se zvýší význam ústředních protistran v rámci finančního systému.

Za třetí, tento návrh doplňuje návrh Komise na cílené změny nařízení EMIR přijaté v květnu 2017. Návrh se snaží zjednodušit některé požadavky nařízení EMIR a upravit je v zájmu jejich větší úměrnosti, aby se snížily nadměrné náklady pro účastníky trhu, aniž by se ohrozila finanční stabilita. Tento návrh by měl proto poskytnout další pobídky pro účastníky trhu, aby používali centrální clearing – který dále zvyšuje význam ústředních protistran v rámci finančního systému. Za čtvrté, tento návrh je v souladu s konzultacemi z března 2017 zahájenými Komisí o činnosti evropských orgánů dohledu za účelem posílení a zvýšení jejich efektivnosti a účinnosti. Za páté, je v souladu se zkušenostmi z uplatňování a prosazování předpisů třetích zemí ve finančních právních předpisech EU, jak je to uvedeno v pracovním dokumentu útvarů Komise o rovnocennosti. Pracovní dokument útvarů Komise poskytuje věcný přehled postupu rovnocennosti se třetími zeměmi v oblasti finančních služeb EU. Uvádí zkušenosti v uplatňování a prosazování předpisů třetích zemí ve finančních právních předpisech EU. Představuje rovněž klíčové aspekty rovnocennosti (např. uplatňování pravomocí, hodnocení, následné sledování) a poskytuje více jasnosti, jak se k těmto úkolům přistupuje v praxi. Za šesté, tento návrh je v souladu s prací probíhající na mezinárodní úrovni v rámci Rady pro finanční stabilitu (FSB), která se snaží, kromě jiného: i) podporovat používání centrálního clearingu a přeshraničních ujednání mezi jurisdikcemi, aby se zvýšila stabilita trhu s OTC deriváty; ii) dosáhnout důsledného uplatňování zásad pro infrastrukturu finančních trhů (PFMI – Principles for Financial Markets Infrastructure), které zpracoval výbor pro infrastrukturu plateb a trhů (CPMI – Committee on Payments and Markets Infrastructure) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (MOKCP); iii) vykonávat dohled nad prováděním reforem G20 týkajících se trhů s deriváty (prostřednictvím pracovní skupiny FSB pro OTC deriváty) a iv) zpracovat další pokyny o řešení krize ústředních protistran (skupina FSB pro řešení krize). 1.3.Soulad s ostatními politikami Unie Tento návrh také souvisí a je v souladu se soustavným úsilím Komise vyvíjeným s cílem dále rozvíjet unii kapitálových trhů. Potřeba dále rozvíjet a integrovat kapitálové trhy EU byla zdůrazněna ve sdělení o unii kapitálových trhů ze září 2016. Další sbližování dohledu nad ústředními protistranami na úrovni EU může podpořit rozvoj hlubších a lépe integrovaných kapitálových trhů, neboť efektivnější a odolné ústřední protistrany jsou klíčovým prvkem dobře fungující unie kapitálových trhů. Aby se tak stalo, sdělení o hodnocení CMU v polovině období, které Komise přijala dne 8. června 2017, vyzývá k posílení pravomocí orgánu ESMA s cílem podpořit efektivnost důkladného dohledu v rámci EU a mimo ní. A naopak, jako výsledek, vznik větších a více likvidních finančních trhů vyplývajících z CMU povede dokonce k více transakcím, jejichž clearing se provádí prostřednictvím ústředních protistran, a zvýší jejich systémovou důležitost. Vzhledem k potenciálu zvýšených objemů a také současným možnostem regulatorních a dohledových arbitráží jsou potřebná další zlepšení rámce dohledu, aby se zabezpečila silná a stabilní unie CMU. Návrh je kromě toho v souladu s diskusním dokumentem Komise o prohloubení hospodářské a měnové unie přijatým dne 31. května 2017. Diskusní dokument zejména vysvětluje, že dokončení skutečné finanční unie je důležité pro efektivní a stabilní hospodářskou a měnovou unii. Podle uvedeného dokumentu to znamená pokročit dál s prvky, které jsou již na stole, včetně realizace CMU. Návrh pomůže podpořit rozvoj hlubších integrovaných kapitálových trhů zabezpečením dalšího sbližování dohledu nad ústředními protistranami na úrovni EU. Řešením nově vznikajících hrozeb pro plynulé fungování finančního systému návrh rovněž zajišťuje, že finanční trhy mohou nadále hrát svou roli v přispívání k udržitelnému, dlouhodobému růstu s cílem prohloubit vnitřní trh v zájmu spotřebitelů a podniků, jako součást úsilí Komise zaměřených na podporu investic, růstu a zaměstnanosti. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA 2.1.Právní základ Právním základem tohoto návrhu je článek 114 Smlouvy o fungování EU, který je právním základem pro nařízení EMIR a nařízení o orgánu ESMA. Analýza provedena jako součást zprávy o posouzení dopadů určuje prvky nařízení EMIR, které se musí změnit, aby se posílila celková stabilita finančního systému EU a dále snížila už i tak malá (ale s mimořádně velkým dopadem) pravděpodobnost rizika selhání ústředních protistran, a aby se současně udržely náklady účastníků trhu na minimu. Pouze spoluzákonodárci mají pravomoc dělat potřebné změny. Změny nařízení o orgánu ESMA jsou potřebné, aby se vytvořilo výkonné zasedání pro ústřední protistrany, kterému jsou svěřeny důležité úkoly podle nařízení EMIR. 2.2.Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Nařízení EMIR je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. Stanovuje rámec dohledu, který se vztahuje jak na ústřední protistrany usazené v EU, tak i na ústřední protistrany ze třetích zemí, které poskytují clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v EU. Podle nařízení EMIR členský stát usazení ústřední protistrany hraje hlavní roli v požadavcích na dohled. Členské státy a vnitrostátní orgány dohledu však nemohou jednostranně řešit systémová rizika, která přinášejí vysoce integrované a vzájemně propojené ústřední protistrany, jež pracují na přeshraničním základě mimo působnosti vnitrostátních jurisdikcí. Členské státy kromě toho nemohou snížit vlastní rizika vyplývající z odlišných vnitrostátních postupů dohledu. Členské státy a vnitrostátní orgány nemohou samy řešit vlastní systémová rizika, která mohou ústřední protistrany ze třetích zemí představovat pro finanční stabilitu EU jako celku. Cíle nařízení EMIR – zvýšit bezpečnost a efektivnost ústředních protistran stanovením jednotných požadavků na provádění jejich činností – nemohou být uspokojivě dosaženy jednotlivými členskými státy, a proto mohou být z důvodů rozsahu činností lépe dosaženy na úrovni EU v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o fungování EU. 2.3.Proporcionalita Návrh se snaží zajistit, aby požadavky nařízení EMIR na dohled úměrněji a efektivněji plnily cíl snížení systémového rizika na trzích s deriváty za minimální náklady pro účastníky trhu. Návrh stanoví jednodušší rámec pro dohled nad ústředními protistranami povolenými na úrovni EU s vysvětlenými úlohami a povinnostmi pro veškeré zapojené různé vnitrostátní orgány a instituce a orgány a instituce EU. Přehodnocením požadavků na dohled přispívá návrh k řešení zvyšujícího se přeshraničního systémového charakteru ústředních protistran a současně zachovává fiskální odpovědnosti orgánu členského státu usazení. Kromě toho návrh zavádí přístup umožňující ústředním protistranám ze třetích zemí dodržovat požadavky nařízení EMIR plněním jejich vlastních vnitrostátních srovnatelných pravidel, která umožňují přiměřený přístup zaměřený na systémovou důležitost ústředních protistran ze třetích zemí pro trhy EU. Návrh současně nepřekračuje rámec toho, co je nutné pro dosažení cíle nařízení EMIR týkajícího se snížení systémového rizika stanovením transparentních a objektivních kritérií pro zjišťování, sledování a snižování rizik ústředních protistran ze třetích zemí za účelem finanční stability EU. Návrh proto přímo přispívá k tomu, aby požadavky nařízení EMIR na dohled byly celkově úměrnější. Návrh podobně zavádí pouze cílené změny nařízení ESMA, které nepřekračují rámec toho, co je nezbytné, aby orgán ESMA mohl plnit úkoly obsažené v nařízení EMIR. 2.4.Volba nástroje EMIR i právní akt, jimž se zřizuje orgán ESMA, jsou nařízení, a proto se musí změnit právním nástrojem stejné povahy. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 3.1.Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

Zpráva o posouzení dopadů připojená k tomuto návrhu poskytuje analýzu, do jaké míry existující požadavky nařízení EMIR na dohled nad ústředními protistranami usazenými v EU a mimo EU plnily cíl zajistit rovné podmínky pro efektivní a účinné poskytování služeb ústředních protistran a současně být ucelené, relevantní a poskytovat přidanou hodnotu EU. Analýza také odráží výsledek dvou srovnávacích hodnocení fungování kolegií dohledu podle nařízení EMIR provedených orgánem ESMA v letech 2015 a 2016. Analýza je kromě toho založena na příspěvku orgánu ESMA, v němž se hodnotila současná rovnocennost třetích zemí podle nařízení EMIR a režim uznávání jako součást zprávy zpracované pro Komisi v souvislosti s přezkumem nařízení EMIR. Pokud jde o efektivnost požadavků nařízení EMIR na dohled, které se vztahují na ústřední protistrany usazené v EU, praktické zkušenosti ukazují, že spolupráce mezi členy kolegia v jejich současné struktuře umožnila, aby byly vyjádřeny názory orgánů dohledu nad různými subjekty zapojenými do centrálního clearingu, a tím přispěla k cílům sbližování dohledu a rovných podmínek ústředních protistran usazených v EU. Existují však obavy o soulad dohledu nad ústředními protistranami ve všech členských státech, který předpokládá možnost efektivnějšího přístupu k přeshraničnímu dohledu nad ústředními protistranami. Zejména stupeň spolupráce mezi členy kolegií se podstatně liší v závislosti na roli kolegia v rozhodovacím procesu. Zatímco během procesu povolování „orgán ESMA zaznamenal, že kolegia ústředních protistran obecně usnadňují obousměrnou spolupráci: na jedné straně předsednictví příslušných vnitrostátních orgánů dostalo dobrý a konstruktivní příspěvek od členů kolegia, který podpořil jejich hodnocení rizik; na druhé straně získali členové kolegia informace, které potřebovali, aby hlasovali o přijetí společného stanoviska.“, vyskytuje se snížená úroveň spolupráce, pokud takové stanovisko není potřebné. Orgán ESMA tudíž vidí „riziko, že po povolení se kolegia ústředních protistran mohou stát jednoduše spíše mechanismem pro výměnu informací než účinným nástrojem dohledu.“ Kromě toho v úvodních poznámkách se tvrdí, že i) jednotliví členové kolegia se v různém rozsahu zúčastňují diskusí kolegia; a ii) přístupy příslušných vnitrostátních orgánů k dohledu se do značné míry liší dokonce i v případech, které se týkají srovnatelných ústředních protistran. Společné šablony poskytnuté orgánem ESMA na podporu sbližování dohledu mezi příslušnými vnitrostátními orgány tento problém nevyřešily, jelikož příslušné vnitrostátní orgány uplatňují svou pravomoc odlišně. Existuje proto prostor pro zlepšení, aby se pomohlo posílit soulad dohledu nad ústředními protistranami na úrovni EU, zlepšit rovné podmínky v EU a dosáhnout efektivnějšího sbližování dohledu. Pokud jde o efektivnost dohledu nad ústředními protistranami ze třetích zemí, současné požadavky umožnily orgánu ESMA uznat 28 ústředních protistran ze třetích zemí za účelem poskytování clearingových služeb pro protistrany EU. Je to v souladu s cíli G20 podporovat přeshraniční ujednání. Většina respondentů v konzultacích o nařízení EMIR (většinou společnosti z finančního sektoru a sdružení z odvětví) měla současně za to, že režim rovnocennosti podle nařízení EMIR ve skutečnosti vytvořil pro ústřední protistrany ze třetích zemí situaci, kdy požadavky na ústřední protistrany usazené v EU jsou možná přísnější než pro ústřední protistrany ze třetích zemí, což vede k nerovným podmínkám a poškozuje ústřední protistrany usazené v EU. Orgán ESMA také zdůraznil, že přístup nařízení EMIR k ústředním protistranám ze třetích zemí je mimořádně pružný a plně se spoléhá na pravidla třetích stran a jejich požadavky na dohled, zatímco většina jurisdikcí třetích zemí považuje ústřední protistrany ze třetích zemí za systémově důležité infrastruktury a uplatňuje vůči nim důkladnější kontrolu. Orgán ESMA tvrdil, že současný přístup nařízení EMIR by sice mohl být modelem z hlediska vzájemné důvěry, ale pokud EU zůstane jedinou jurisdikcí, která se značně spoléhá na pravidla a orgány třetích zemí, mohlo by ji to vystavit riziku a nepřineslo by to prospěch ústředním protistranám usazeným v EU. Pokud jde o účinnost, většina respondentů v konzultaci o nařízení EMIR podpořila cíl zajištění rovných podmínek mezi ústředními protistranami usazenými v EU podporou jednotného uplatňování nařízení EMIR. Současně poukázala na délku schvalovacích postupů a zdůraznila, že v některých případech by příslušné vnitrostátní orgány mohly odložit termín schválení na neurčito a způsobit právní nejistotu. Někteří respondenti rovněž zdůraznili potřebu větší transparentnosti ve fungování kolegií nejenom pro ústřední protistrany za účelem schválení a rozšíření postupů služeb, ale také pro uživatele ústředních protistran, aby mohli získat větší náhled do postupu povolování a jeho důsledků. Kromě toho některé orgány, účastníci z odvětví a provozovatelé tržních infrastruktur požádali o větší jasnost v postupu a lhůtě povolování a rozšiřování služeb poskytovaných ústředními protistranami. Respondenti navrhovali, že by se v nařízení EMIR měly objasnit způsoby postupu kolegia, zejména úlohy a povinnosti různých členů kolegia. Existuje proto prostor pro zlepšení, zejména pro jednodušší dohled nad ústředními protistranami usazenými v EU. Mohlo by to přispět k účinnější spolupráci mezi vnitrostátními orgány dohledu a orgány dohledu EU a zamezit tak duplicitě úkolů dohledu a snížit odpovídající vyčlenění času a přidělení zdrojů. Pokud jde o současné režimy dohledu nad ústředními protistranami ze třetích zemí, průmyslová sdružení, která reagovala na konzultaci o nařízení EMIR, uvedla, že Komisi trvá příliš dlouho, než provede hodnocení rovnocennosti. Orgán ESMA rovněž vznesl řadu obav o efektivnost postupu uznávání ústředních protistran ze třetích zemí. Za prvé, tvrdil, že postup je nepružný a obtížný, jak prokázal omezený počet rozhodnutí o uznání přijatých v roce 2015. Za druhé, poukázal na to, že uznávání ústředních protistran ze třetích zemí způsobuje orgánu ESMA značnou administrativní zátěž. Pokud jde o relevanci, požadavky nařízení EMIR na dohled zůstávají nedílnou součástí mezinárodního úsilí zaměřeného na zvýšení stability globálního trhu s OTC deriváty a současně usnadňují přeshraniční ochranná opatření mezi jurisdikcemi. Požadavky nařízení EMIR na dohled rovněž zajišťují, že finanční trhy mohou nadále hrát svou roli v přispívání k udržitelnému, dlouhodobému růstu s cílem prohloubit vnitřní trh v zájmu spotřebitelů a podniků, jako součást úsilí Komise zaměřených na podporu investic, růstu a zaměstnanosti. Jak je popsáno v oddílu 2.4 zprávy o posouzení dopadů připojené k tomuto návrhu, požadavky nařízení EMIR na dohled jsou v souladu s ostatními právními předpisy EU, jejichž cílem je i) řešit systémový význam ústředních protistran; ii) podporovat používání centrálního clearingu a iii) zvýšit účinnost a efektivnost dohledu na úrovni EU jak v rámci EU, tak i mimo EU. A nakonec z hlediska přidané hodnoty EU požadavky nařízení EMIR na dohled zaplnily mezeru zavedením nového mechanismu, který usnadňuje sbližování dohledu na úrovni EU za účelem řešení systémových rizik ústředních protistran, které poskytují clearingové služby protistranám EU. 3.2.Konzultace se zúčastněnými stranami Tento návrh vychází z několika veřejných konzultací. Za prvé, zohledňuje názory zúčastněných stran a veřejných orgánů po zveřejnění sdělení Komise o reakci na výzvy týkající se důležitých infrastruktur finančních trhů a dalšího rozvoje CMU ze dne 4. května 2017. Ve sdělení se mělo za to, že vzhledem k výzvám v oblasti clearingu derivátů budou nutné další změny, aby se zajistila finanční stabilita a bezpečnost a spolehlivost ústředních protistran, které jsou systémově důležité pro finanční trhy v celé EU, a podpořil další rozvoj CMU. Za druhé, návrh se opírá o připomínky specifické pro nařízení EMIR a dohled nad ústředními protistranami jako součásti konzultace o činnostech evropských orgánů dohledu, která proběhla od 21. března do 17. května 2017. Cílem konzultace bylo vytvořit jasnější přehled o oblastech, kde se má efektivnost a účinnost evropských orgánů dohledu posílit a zvýšit. Za třetí, v návrhu se připomínky zaměřené na sbližování dohledu považují za součást konzultace o srovnávacím hodnocení CMU v polovině období, která proběhla od 20. ledna 2017 do 17. března 2017. V konzultaci se shromažďovaly názory zúčastněných stran na to, jak lze aktualizovat a doplnit současný program CMU, aby představoval pevný politický rámec pro rozvoj kapitálových trhů. Konzultace přinesla 178 odpovědí. Za čtvrté, návrh zohledňuje příspěvky specifické pro požadavky nařízení EMIR na dohled jako součástí konzultace o přezkumu nařízení EMIR, která byla zahájena od května do srpna 2015. Konzultace přinesla více než 170 příspěvků od široké škály zúčastněných stran a veřejných orgánů. Respondenti obecně uváděli, že současné požadavky nařízení EMIR na dohled pomáhají zvyšovat bezpečnost a spolehlivost ústředních protistran usazených v EU, s celkovou podporou role, kterou plní kolegia orgánů dohledu. Respondenti také zdůraznili, že většina požadavků nařízení EMIR se začala uplatňovat pouze v poslední době a že by proto bylo předčasné posuzovat celkové přepracování existující struktury dohledu. Respondenti, a zejména veřejné orgány, zdůraznili, že s ohledem na různé typy ústředních protistran, které v současné době fungují (místní versus přeshraniční), měly by se do dohledu aktivně zapojit ještě i příslušné vnitrostátní orgány Mnozí respondenti však poukázali na to, že činnosti ústředních protistran mají přeshraniční systémovou důležitost, která zdůrazňuje potřebu zamezit provádění dohledu pouze na vnitrostátní úrovni. Většina respondentů vyjádřila podporu většího sbližování dohledu nad ústředními protistranami na úrovni EU a uvedla, že současný režim je roztříštěný a neefektivní. Zvýšenou přeshraniční činnost, systémový význam ústředních protistran a přístup k likviditě v eurozóně uváděli respondenti jako faktory, proč by se měly rozšířit pravomoci dohledu na úrovni EU. Nicméně když respondenti posuzovali jakékoli rozšíření přímých pravomocí dohledu nad ústředními protistranami EU a ze třetích zemí na úrovni EU, upozorňovali na to, že takové rozšíření by mělo být v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality, zejména proto, že žádná struktura EU by neměla dostatek zdrojů, aby se postarala o selhávající ústřední protistranu bez ohledu na to, jak je riziko takového případu omezené. A nakonec řada respondentů, včetně orgánu ESMA, zdůraznila potřebu zlepšit současný rámec, pokud jde o ústřední protistrany ze třetích zemí. 3.3.Posouzení dopadů Komise provedla posouzení dopadů příslušných alternativ politiky. Možnosti politiky byly hodnoceny podle klíčových cílů zajištění bezpečnosti a efektivnosti ústředních protistran, které jsou systémově důležité pro trhy EU a zvýšení finanční stability v EU, aniž by se nevhodně tříštil globální systém. Zprávu o posouzení dopadů schválil Výbor pro kontrolu regulace dne 2. června 2017. Výboru pro kontrolu regulace byla předložena dne 22. května a ten vydal řadu doporučení pro zlepšení písemným postupem. Posouzení dopadů bylo tedy dne 30. května předloženo Výboru pro kontrolu regulace. Změny začleněné do posouzení dopadů, aby se zohlednila doporučení Výboru pro kontrolu regulace, byly tyto: 1. Konkrétní systémová rizika spojena s vystoupením Spojeného království z EU: další popis změn týkajících se vystoupení Spojeného království z EU v oddílu o základním scénáři jako součásti kapitoly o možnostech politiky. 2. Upřednostňovaná možnost politiky pro snížení rizik ústředních protistran ze třetích zemí: podrobnější popis, jak by možnost 3 týkající se dohledu založeného na kritériích nebo prahových hodnotách fungovala v praxi v případě ústředních protistran ze třetích zemí, v závislosti na rizikách, která by představovala pro EU.

3. Dopad upřednostňovaných možnosti politiky na systémová rizika: podrobný popis úlohy emisních centrálních bank, pokud jde o ústřední protistrany z EU a mimo EU. Objasnění, že kompromis mezi dohledovou zátěží a finanční stabilitou by byl úměrný expozici EU vůči rizikům ústředních protistran ze třetích zemí. Vysvětlení, že cílená politika umístění by snížila náklady na minimum. 4. Další otázky: i) objasnění toho, jak by fungoval rozhodovací proces na výkonném zasedání ve srovnání s rozhodovacím procesem současných kolegií; ii) definice operačních cílů v kapitole o dohledu a hodnocení; a iii) další vysvětlení, proč není oficiální hodnocení ústředních protistran z EU přílohou zprávy o posouzení dopadů. Možnosti zvažované v posouzení dopadů se týkají cílených změn požadavků nařízení EMIR na dohled, které se vztahují jak na ústřední protistrany usazené v EU, tak i na ústřední protistrany ze třetích zemí, které poskytují, nebo chtějí poskytovat své služby protistranám z EU. Při hledání způsobu, jak žádoucích cílů dosáhnout, bylo určeno několik upřednostňovaných možností politiky: ·Aby se zvýšil dohled nad ústředními protistranami usazenými v EU, měly by se současné požadavky na dohled zjednodušit a dále centralizovat vytvořením evropského mechanismu dohledu, který zajišťuje náležité zapojení vnitrostátních orgánů, emisních centrálních bank a orgánu ESMA v rámci jejich působnosti. Pomohlo by to zlepšit soudržnost požadavků na dohled nad ústředními protistranami usazenými v EU podporou rovných podmínek mezi evropskými ústředními protistranami a jednotnost v uplatňování nařízení EMIR v celé EU se současným zabezpečením, aby konkrétní odpovědnost v oblasti dohledu a související vnitrostátní fiskální odpovědnost zůstaly v náležitém souladu. Přispěje to k nižším nákladům na institucionální úrovni zamezením překrývání dohledu mezi orgány i dohledu nad ústředními protistranami zjednodušením jejich rámce dohledu a omezením rizika duplicity dohledu. ·Aby se zvýšily požadavky na dohled v rámci EU určené ke snížení rizik spojených s ústředními protistranami ze třetích zemí, ve zprávě o posouzení dopadů se má za to, že ústřední protistrany ze třetích zemí by mohly podléhat „klouzavé stupnici“ dalších požadavků orgánu ESMA a příslušných emisních centrálních bank na dohled na základě objektivních kritérií nebo prahových hodnot. Stupeň intenzity dohledu EU by byl úměrný a závisel by na rizikách, které by ústřední protistrany ze třetích zemí představovaly pro EU. Mohla by se stanovit různá kritéria nebo prahové hodnoty: ve vztahu k ústředním protistranám s nízkým dopadem (ústřední protistrany tier 1) by se v podstatě průběžně uplatňoval režim rovnocennosti a uznávání podle nařízení EMIR, zatímco ústřední protistrany se středním až vysokým dopadem (ústřední protistrany tier 2) by podléhaly klouzavé stupnici dalších požadavků na dohled, včetně povolení EU a stanovení požadavků pro veškeré ústřední protistrany ze třetích zemí na konci spektra, které by představovaly značné riziko pro EU a pro stabilitu jejího finančního systému. ·Tato postupná klouzavá stupnice požadavků na dohled umožní přiměřený a vyvážený dohled nad ústředními protistranami ze třetích zemí a odpovídající snížení jakéhokoli souvisejícího systémového rizika, aniž by se nevhodně tříštil globální systém a vznikaly nadměrné náklady pro účastníky trhu. Pomůže to zvýšit mechanismy pro orgány dohledu EU a ústřední úřady vyšetřování s cílem řešit rizika ústředních protistran ze třetích zemí a současně zajistit rovné podmínky mezi ústředními protistranami usazenými v EU a ústředními protistranami ze třetích zemí a poskytnout lepší soustavné prosazování právních předpisů a jejich dodržování ústředními protistranami ze třetích zemí. I když tato možnost může vyvolat určité dodatečné náklady na institucionální úrovni a pro ústřední protistrany ze třetích zemí a nakonec pro účastníky trhu, tyto náklady se musí vážit ve srovnání se zisky ve snižování systémového rizika, ačkoli přesné peněžní přínosy snížení systémového rizika je obtížné předem kvantifikovat. Cílem balíčku navržených možností je stanovit jasné a ucelené požadavky na dohled nad ústředními protistranami usazenými v EU a ve třetích zemích. Ve zprávě o posouzení dopadů se také zvažují celkové náklady a přínosy upřednostňovaných možností s cílem posoudit náklady na dodržování předpisů a zátěž kladenou na účastníky trhu. V dalším oddílu se uvádí očekávaný dopad navrhovaných opatření. 3.4.Účelnost právních předpisů a zjednodušení Zatímco nařízení EMIR sleduje obecný cíl snížení systémového rizika zvýšením bezpečnosti a efektivnosti ústředních protistran, cílem současné iniciativy je učinit dohled nad ústředními protistranami efektivnější a účinnější, a dodržováním přiměřeného postupu založeného na důkladném hodnocení rizik snížit regulační zátěž a zátěž dodržování předpisů účastníků trhu. To je zcela v souladu s programem Komise pro zlepšování právní úpravy. Tato iniciativa posílí požadavky na dohled nad ústředními protistranami stanovenými v EU (jako reakce na jejich rostoucí rozsah, integraci, koncentraci a vzájemnou propojenost) a umožní orgánům EU lépe sledovat a snižovat riziko spojené s expozicí EU vůči ústředním protistranám ze třetích zemí. Pomůže to dokonce dále snížit už i tak malou pravděpodobnost (ale s mimořádně velkým dopadem) rizika selhání ústřední protistrany a posílit celkovou stabilitu finančního systému EU jako celku. Posílený rámec dohledu zlepší celkovou právní a ekonomickou jistotu. I když mohou vzniknout počáteční hospodářské náklady spojené s rámcem, finanční krize v letech 2007–2008 poskytují rozsáhlé empirické důkazy přínosu prevence krize prostřednictvím co nejefektivnějších požadavků na dohled. Odhadované náklady týkající se upřednostňovaných možností představují omezení, neboť oba problémy se zabývají dohledem nad ústředními protistranami. I když dodatečné náklady nebo restrukturalizace nákladů pro EU a vnitrostátní orgány (např. dodatečné zdroje a úkoly) lze kvantifikovat, dopad pro účastníky trhu je méně přímý a byl by založen na hypotézách, které by ho zpochybnily. Kromě toho, jelikož upřednostňovaná možnost pro ústřední protistrany ze třetích zemí je založena na klouzavé stupnici požadavků na dohled, související náklady by byly specifické pro ústřední protistranu a závisely by na tom, jaký dopad na EU mají činnosti ústředních protistran, nad nimiž se vykonává dohled, nebo které jsou uznané. Je však možné určit zdroj potenciálních nákladů nebo efektivnost pro účastníky trhu. Potenciál pro regulační zjednodušení a snížení nákladů Cílem této iniciativy je zjednodušit rámec dohledu nad ústředními protistranami usazenými v EU a posílit dohled nad ústředními protistranami ze třetích zemí. Centralizováním práce na dohledu na úrovní EU uvnitř evropského mechanismu dohledu odstraňuje tato iniciativa duplicitu úkolů mezi vnitrostátními orgány. Mělo by to vytvořit úspory z rozsahu na úrovni EU a snížit potřebu vyčleněných zdrojů na vnitrostátní úrovni. Co se týče účastníků trhu, ústřední protistrany by měly mít přínos většinou ze snížení administrativní zátěže s jednotným místem přeshraničního dohledu na úrovni EU. Dopad na účastníky trhu (včetně malých a středních podniků) Pokud jde o dohled nad ústředními protistranami usazenými v EU, na základě upřednostňované možnosti se neočekává, že navržené změny budou mít značný dopad na náklady clearingu, ať už na členy clearingového systému nebo jeho členy a nepřímé klienty. Za účelem financování evropského mechanismu mohou být ústřední protistrany požádány, aby platily poplatky za dohled. Ty by však byly úměrné jejich činnosti a představovaly by pouze nepatrný zlomek jejich obratu. Jelikož se tyto náklady mohou přednášet na trh, představovaly by pouze minimální náklady na přizpůsobení. Co se týče dohledu nad ústředními protistranami ze třetích zemí, na základě upřednostňované možnosti by náklady vznikaly většinou v případě, že podnět k povolení a založení pobočky v EU je součástí klouzavé stupnice požadavků na dohled. S výjimkou místního požadavku by situace ústředních protistran tier 1 a tier 2 byla podobná situaci ústředních protistran usazených v EU s omezenými poplatky za dohled pro financování evropského mechanismu. Vyvolalo by to pouze omezené dodatečné náklady pro účastníky trhu. Bude potřebný základní počet zaměstnanců za účelem ustavení evropského mechanismu dohledu a jeho uvedení v činnost, kteří budou plnit každodenní úkoly dohledu nad 17 ústředními protistranami usazenými v současné době v EU. Za předpokladu, že všechny ústřední protistrany ze třetích zemí, které požádaly o uznání, budou nakonec uznány, znamenalo by to vykonávání dohledu přibližně nad 40 ústředními protistranami ze třetích zemí na základě pravomoci výkonného zasedání – buď nepřímo prostřednictvím sledování a výměny informací (tj. ústřední protistrany tier 1), nebo navíc k tomu ještě prostřednictvím přímějšího dohledu nad ústředními protistranami tier 2, které představují potenciálně závažnější rizika. S přihlédnutím k počtu ústředních protistran ze třetích zemí, nad kterými se má vykonávat dohled buď nepřímo, nebo přímo, k typu a složitosti úkolů, které se mají příslušně plnit v případě ústředních protistran tier 1 a tier 2, se počet potřebných zaměstnanců na plný pracovní úvazek odhaduje přibližně na 49. Celkově by dodatečné náklady týkající se upřednostňovaných možností dohledu nad ústředními protistranami měly činit přibližně 7 milionů EUR ročně.

Kromě nákladů spojených s dohledem by se většina nákladů, které vzniknou protistranám clearingu (členové clearingového systému a jejich klienti), vztahovala na zavedení požadavku EU na povolování a zakládání poboček pro systémově významné ústřední protistrany tier 2. Tyto náklady by byly ovlivněny právními a provozními aspekty, a pokud nejsou patřičně vyváženy, tak rovněž roztříštěností trhu a souvisejícími důsledky na likviditu trhu a ceny realizace. Kladné nebo záporné úpravy míry efektivnosti by značně závisely na schopnosti účastníků trhu nahradit ústřední protistrany ze třetích zemí ústředními protistranami usazenými v EU. Hybné síly těchto nákladů jsou podrobně uvedeny v oddílu 5.3 zprávy o posouzení dopadů připojené k tomuto návrhu. Kromě toho politika umístění, která by nebyla přizpůsobená systémovému riziku ústřední protistrany třetí země, definovaná podle objektivních kritérií, by mohla mít dopad na náklady clearingu, přístup klientů členů clearingového systému k nepřímému clearingu (včetně nefinančních protistran a malých finančních protistran), a proto obecně i na schopnost chránit protistrany EU proti rizikům. Nicméně se to musí porovnat s přínosy spojenými s lepším předcházením krizi. Podniky, malé a střední podniky a mikropodniky budou mít celkově přínos ze zvýšené stability ústředních protistran a kontinuity jejich klíčových důležitých funkcí, pokud by v budoucnosti došlo ke krizi, která by vedla k jejich nesnázím nebo selhání. Pravděpodobnost vzniku takové krize by se měla dále snížit zvýšenou schopností příslušných orgánů v EU předcházet vytváření systémového rizika v rámci ústředních protistran EU a snižovat přenos nežádoucích finančních problémů prostřednictvím ústředních protistran ze třetích zemí. Jako výsledek by se také snížil potenciál negativní řetězové reakce krize postihující finanční sektor – např. menší ochota a/nebo schopnost bankovního sektoru poskytovat finanční prostředky do reálné ekonomiky, recese apod. – která má tendenci těžkého dopadu na malé a střední podniky, a jejich schopnost zajistit financování by byla také snížena. Kromě toho objasněním požadavků na dohled ústředním protistranám EU i ze třetích zemí a ve spojení s nedávným úsilím Komise o zvýšení účelnosti a účinnosti nařízení EMIR s cílem snížit nadměrné náklady menších protistran by návrh měl pomoci dále podpořit používání centrálního clearingu a usnadnit přístup malých a středních podniků k finančním nástrojům, buď zajištěním jejich transakcí, nebo investováním. Návrh proto dále usnadní přeshraniční transakce v EU a podpoří efektivní a konkurenceschopný trh ústředních protistran EU a tím přispěje k cílům CMU. Dopad na rozpočet EU Předpokládané změny pro dohled nad ústředními protistranami EU by celkově neměly žádný dopad na rozpočet EU, jelikož jakékoli dodatečné náklady, jako jsou mimořádné zdroje pro evropský mechanismus, by byly pokryty z poplatků za dohled vybíraných od ústředních protistran. Tyto změny by však nakonec měly přinést prospěch všem účastníkům trhu a členským státům, neboť jejich výsledkem by měl být bezpečnější clearingový trh v EU. Další úvahy o finančním dopadu posílení dohledu nad ústředními protistranami usazenými v EU jsou uvedeny v následujících oddílech. Podobně změny předpokládané s cílem snížit rizika, která představují ústřední protistrany ze třetích zemí, by rovněž neměly žádný dopad na rozpočet EU, protože jakékoli dodatečné zdroje pro evropský mechanismus by byly také financovány z výběru poplatků za dohled od ústředních protistran ze třetích zemí. Bylo by to však výhodné pro EU, jelikož by se tím snížila pravděpodobnost importování rizik finanční stability dovnitř EU a zajistilo, aby protistrany EU, které uskutečňují transakce s ústředními protistranami ze třetích zemí, pracovaly v bezpečném prostředí, čímž by se podpořily silné a stabilní globální trhy. 3.5.Základní práva EU se zavazuje dodržovat vysokou úroveň ochrany základních práv a je signatářem široké škály úmluv o lidských právech. V této souvislosti není pravděpodobné, že by tento návrh měl přímý dopad na tato práva podle hlavních úmluv OSN o lidských právech, Listiny základních práv Evropské unie, která tvoří nedílnou součást smluv EU, a Evropské úmluvy o lidských právech. 4.DOPADY NA ROZPOČET Neočekává se, že předpokládané změny za účelem zvýšení dohledu nad ústředními protistranami EU a snížení rizik vyvolávaných ústředními protistranami ze třetích zemí budou mít dopad na rozpočet EU. Případné dodatečné úkoly vyplývající pro orgán ESMA, jako je zpracování registrace ústředních protistran ze třetích zemí a soustavný dohled nad nimi, by mohly vést k potřebě zvýšit plánované zdroje orgánu ESMA. Jakékoli dodatečné náklady pro rozpočet EU by však byly sníženy prostřednictvím systémů ke zvýšení financování evropského mechanismu, jako je výběr poplatků od ústředních protistran usazených v EU a ze třetích zemí, nad kterými by se přímo vykonával dohled. Finanční a rozpočtové důsledky návrhu jsou uvedeny v legislativním finančním výkazu připojeném k tomuto návrhu. 5.JINÉ PRVKY 5.1.Prováděcí plány a monitorování, hodnocení a oznamování Návrh obsahuje požadavek stanovující, že by se mělo provádět hodnocení nařízení EMIR v plném rozsahu se zvláštním zaměřením na efektivnost a účinnost navrhovaných požadavků na dohled v plnění původního cíle nařízení EMIR zvýšit finanční stabilitu. V hodnocení by se tedy měli posoudit veškeré aspekty nařízení EMIR, ale zejména tyto: ·počet ústředních protistran, u nichž bylo zahájeno ozdravení nebo řešení krize; ·kolikrát příslušné vnitrostátní orgány použily mechanismus řešení sporů; ·počet kontrol ústředních protistran ze třetích zemí na místě; ·počet uznaných ústředních protistran ze třetích zemí;

·počet porušení podmínek rovnocennosti a/nebo uznání ústředními protistranami ze třetích zemí; ·odhadované náklady pro protistrany EU. V zásadě by se toto hodnocení mělo provádět nejméně pět let po uplatnění těchto změn. Hodnocení by se mělo snažit získat příspěvek od všech příslušných zúčastněných stran, ale zejména od ústředních protistran, členů clearingového systému, nefinančních protistran, malých finančních protistran a obecně od klientů a nepřímých klientů členů clearingového systému. Příspěvek by se mohl požadovat také od orgánu ESMA a od vnitrostátních orgánů a centrálních bank. Statistické údaje pro analýzu by se měly vyžádat od orgánu ESMA. 5.2.Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu 5.2.1.Vytvoření výkonného zasedání pro ústřední protistrany v rámci rady orgánů dohledu ESMA Změny za účelem upřesnění vztahu mezi výkonným zasedáním pro ústřední protistrany a radou orgánů dohledu ESMA (nařízení o orgánu ESMA, články 4, 6, 40, 42, 43) Čl. 1 odst. 1 vkládá nový odstavec 4 do článku 4 nařízení o orgánu ESMA s cílem poskytnout definici ústřední protistrany v souladu s definicí v nařízení EMIR. Čl. 1 odst. 2 vkládá nový bod 1a do článku 6 nařízení o orgánu ESMA za účelem zřízení rady orgánů dohledu na výkonném zasedání (výkonné zasedání pro ústřední protistrany) v rámci orgánu ESMA v oblasti dohledu nad ústředními protistranami Unie a ze třetích zemí. Čl. 1 odst. 4 vkládá nové písmeno f) do čl. 40 odst. 1 nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovilo, že předseda a dva ředitelé výkonného zasedání pro ústřední protistrany jsou členové rady orgánů dohledu ESMA bez hlasovacího práva. Čl. 1 odst. 5 mění první pododstavec článku 42 nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovilo, že předsedající, členové rady orgánů dohledu s hlasovacím právem, předseda a dva ředitelé výkonného zasedání pro ústřední protistrany jednají nezávisle a objektivně v zájmu Unie. Čl. 1 odst. 6 mění čl. 43 odst. 1 nařízení o orgánu ESMA, aby byl vyznačen rozdíl mezi úkoly rady orgánů dohledu a úkoly výkonného zasedání pro ústřední protistrany. Čl. 1 odst. 6 také nahrazuje čl. 43 odst. 8 nařízení o orgánu ESMA, aby se doplnilo, že rada orgánů dohledu uplatňuje svou pravomoc ve vztahu k výkonnému řediteli v dohodě s výkonným zasedáním pro ústřední protistrany. Změny s ohledem na vytvoření organizace výkonného zasedání pro ústřední protistrany (nařízení o orgánu ESMA, nové články 44a až 44c) S cílem určit, jak bude rada orgánů dohledu na výkonném zasedání (výkonné zasedání pro ústřední protistrany) organizována v rámci orgánu ESMA, čl. 1 odst. 7 vkládá nové články 44a, 44b a 44c jako součást nového oddílu 1A v kapitole III nařízení o orgánu ESMA. V novém oddílu 1A se stanoví složení výkonného zasedání pro ústřední protistrany, jeho úkoly a rozhodovací pravomoci, aby se zabezpečil jednotný přístup k dohledu v celé EU, příslušná úroveň odborných znalostí a také rychlý a efektivní rozhodovací proces ve vztahu k dohledu nad ústředními protistranami. V novém článku 44a se stanoví, že rada orgánů dohledu na svém výkonném zasedání pro ústřední protistrany se skládá ze: i) stálých členů, včetně nezávislého předsedy a dvou ředitelů, kteří mají hlasovací právo, a zástupce ECB a Komise, kteří nemají hlasovací právo; a ii) členů specifických pro každou ústřední protistranu, včetně zástupce příslušného orgánu členského státu, v němž je ústřední protistrana usazena, který má hlasovací právo, a zástupce příslušných emisních centrálních bank, kteří nemají hlasovací právo. Stálí členové se účastní všech výkonných zasedání pro ústřední protistrany. Členové specifičtí pro ústřední protistranu se účastní, když je to nutné a vhodné pro ústřední protistrany, nad kterými vykonávají dohled. Předseda může jako pozorovatele pozvat také jiné členy současného kolegia orgánů dohledu podle článku 18 nařízení EMIR a zástupce orgánů ústředních protistran ze třetích zemí uznaných orgánem ESMA, aby se zajistilo, že výkonné zasedání pro ústřední protistrany dostatečně zohlední názory jiných příslušných orgánů. Přítomnost nezávislých stálých členů a členů specifických pro ústřední protistrany zajistí, aby rozhodnutí přijatá v rámci výkonného zasedání pro ústřední protistrany byla důsledná, vhodná a přiměřená v celé EU a aby příslušné vnitrostátní orgány, emisní centrální banky a pozorovatelé byli zapojeni do rozhodování o otázkách týkajících se ústřední protistrany usazené v určitém členském státě. Když se rozhoduje o ústřední protistraně ze třetí země, měli by se rozhodovacího procesu účastnit pouze stálí členové výkonného zasedání pro ústřední protistrany a příslušné emisní centrální banky, které jsou emitenty měn Unie. Nový článek 44b stanoví, že výkonné zasedání pro ústřední protistrany zpracuje seznam konkrétních úkolů, které jsou mu uloženy podle nařízení EMIR, aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu a také finanční stabilita Unie a členských států. Odkazy na orgán ESMA ve změnách nařízení EMIR v tomto návrhu se proto vztahují na výkonné zasedání pro ústřední protistrany, není-li stanoveno jinak. Rovněž stanoví, že výkonné zasedání pro ústřední protistrany má vyčleněné zaměstnance a příslušné zdroje, aby se zaručila jeho autonomie, nezávislost a náležité fungování. V novém článku 44c se stanoví, že s cílem zaručit rychlý a efektivní rozhodovací proces, přijímá výkonné zasedání pro ústřední protistrany rozhodnutí prostou většinou svých členů v souladu s hlasovacími právy stanovenými podle nového čl. 44a odst. 1, a že předseda má v případě nerozhodného výsledku rozhodující hlas. Změny za účelem stanovení odpovědnosti a nezávislosti členů výkonného zasedání pro ústřední protistrany (nařízení o orgánu ESMA, nové články 48a, 49 a 50) Čl. 1 odst. 8 nahrazuje název oddílu 3 kapitoly III nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovily požadavky, které se vztahují na předsedu a dva ředitele výkonného zasedání pro ústřední protistrany. Čl. 1 odst. 9 vkládá nový článek 48a, aby se zajistilo jmenování a úkoly předsedy a ředitelů výkonného zasedání pro ústřední protistrany. V čl. 48a odst. 2 se stanoví, že předseda a dva ředitelé jsou jmenováni na základě zásluh, schopností, znalostí clearingu, otázek po uzavření obchodu a finančních otázek a zkušeností týkajících se dohledu nad ústředními protistranami a jejich regulace, aby se zajistila odpovídající úroveň odborných znalostí na základě otevřeného výběrového řízení. V čl. 48a odst. 4 se stanoví, že Komise předloží návrh na jmenování kandidátů Evropskému parlamentu ke schválení. Po schválení Evropským parlamentem příjme Rada prováděcí rozhodnutí o jmenování předsedy a dvou ředitelů. Zapojení spoluzákonodárců do postupu jmenování zabezpečí transparentnost a demokratickou kontrolu. Kromě toho se v čl. 48a odst. 5 stanoví, že Rada může na návrh Komise schválený Evropským parlamentem přijmout prováděcí akt, aby mohli být předseda nebo ředitelé za určitých okolností odvoláni, aby se zodpovídali Evropskému parlamentu a Radě, a aby se zaručila práva orgánů Unie.

Čl. 1 odst. 10 mění článek 49 nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovilo, že předseda a ředitelé výkonného zasedání pro ústřední protistrany jednají nezávisle a objektivně v zájmu Unie. Čl. 1 odst. 11 mění článek 50 nařízení o orgánu ESMA s cílem zajistit, že v zájmu zabezpečení demokratické odpovědnosti může Evropský parlament a Rada pozvat předsedu výkonného zasedání pro ústřední protistrany, aby učinil prohlášení, když to bude potřebné. Kromě toho se od předsedy výkonného zasedání pro ústřední protistrany požaduje, aby Evropskému parlamentu předložil na požádání písemnou zprávu o hlavních činnostech výkonného zasedání pro ústřední protistrany a oznamoval ad hoc všechny relevantní informace vyžadované Evropským parlamentem. Změny za účelem určení vzájemné součinnosti mezi výkonným zasedáním pro ústřední protistrany a úkoly výkonného ředitele orgánu ESMA, stanovení rozpočtu a ochrany služebního tajemství (nařízení o orgánu ESMA, články 53, 63 a 70) V čl. 1 odst. 12 se mění článek 53 nařízení o orgánu ESMA, aby se určila vzájemná součinnost mezi výkonným zasedáním pro ústřední protistrany a úkoly výkonného ředitele orgánu ESMA. V čl. 1 odst. 12 písm. a) se mění čl. 53 odst. 2, aby se stanovilo, že výkonný ředitel zohlední pokyny výkonného zasedání pro ústřední protistrany o provádění ročního pracovního programu orgánu ESMA pod kontrolou správní rady. V čl. 1 odst. 12 písm. b) se mění čl. 53 odst. 4, aby se stanovilo, že výkonný ředitel získá od výkonného zasedání pro ústřední protistrany schválení úkolů spadajících do oblasti jeho působnosti, když vypracovává víceletý pracovní program, a to před jeho zasláním správní radě. V čl. 1 odst. 12 se mění čl. 53 odst. 7 tak, že se od výkonného ředitele vyžaduje, aby získal od výkonného zasedání pro ústřední protistrany schválení úkolů spadajících do oblasti jeho působnosti, když vypracovává návrh zprávy o činnosti orgánu ESMA, a to před jejím zasláním správní radě. V čl. 1 odst. 13 se vkládá nový odstavec 1a do článku 63 nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovilo, že výdaje a poplatky týkající se úkolů výkonného zasedání pro ústřední protistrany musí být samostatně identifikovatelné v rámci odhadu orgánu ESMA. Výkonné zasedání pro ústřední protistrany schválí návrh těchto výdajů a poplatků vypracovaný výkonným ředitelem před přijetím odhadu. V čl. 1 odst. 14 se mění čl. 70 odst. 1 v nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovilo, že na členy výkonného zasedání pro ústřední protistrany se vztahují požadavky zachovávání služebního tajemství podle článku 339 SFEU a příslušná ustanovení právních předpisů Unie, a to i když už jejich povinnosti skončily. Změny s cílem zvýšit schopnost ESMA získávat informace (nařízení ESMA, článek 35) V čl. 1 odst. 3 se nahrazuje čl. 35 odst. 6 nařízení o orgánu ESMA, aby se stanovilo, že pokud nejsou k dispozici úplné informace od příslušných orgánů nebo jiných subjektů v členském státě, může orgán ESMA požádat o informace přímo od povolené nebo uznané ústřední protistrany, povoleného centrálního depozitáře cenných papírů a povoleného obchodního systému. O takové žádosti informuje orgán ESMA příslušné orgány. 5.2.2.Dohled nad ústředními protistranami usazenými v Unii Změny podmínek a postupů schvalování ústřední protistrany usazené v EU (články 17, 18, 19, 20 a 21 nařízení EMIR) Postupy pro vydávání povolení a zamítnutí žádosti o povolení V čl. 2 odst. 2 se mění čl. 17 odst. 3 nařízení EMIR tak, aby příslušné orgány posuzovaly úplnost žádosti ústřední protistrany v konzultaci s orgánem ESMA a aby orgán ESMA a kolegium byly informovány o doplňujících informacích, které příslušný orgán obdržel k žádosti. Předseda a složení kolegia V čl. 2 odst. se 3 mění článek 18 nařízení EMIR, aby se vysvětlilo rozdělení odpovědností mezi orgány v rámci kolegia. V novém čl. 18 odst. 1 se stanoví, že kolegiu předsedá a řídí ho předseda výkonného zasedání pro ústřední protistrany. V novém čl. 12 odst. 2 písm. b) nařízení EMIR se stanoví, že namísto orgánu ESMA se kolegia zúčastňují stálí členové výkonného zasedání pro ústřední protistrany. V novém čl. 18 odst. 2 písm. c) nařízení EMIR se v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 Evropská centrální banka případně doplňuje k příslušným orgánům odpovědným za dohled nad členy clearingového systému ústřední protistrany usazenými ve třech členských státech, které během jednoho roku poskytly největší souhrnné příspěvky do fondu pro riziko selhání ústřední protistrany uvedeného v článku 42. Stanovisko kolegia V čl. 2 odst. 4 se mění čl. 19 odst. 3 nařízení EMIR, pokud jde o hlasovací práva členů kolegia, aby se stanovilo, že každý stálý člen výkonného zasedání pro ústřední protistrany má jeden hlas, s výjimkou zástupce Komise, který nemá hlasovací právo. Odnětí povolení V čl. 2 odst. 5 se mění čl. 20 odst. 6 nařízení EMIR, aby se zajistilo, že příslušné orgány ústřední protistrany zašlou orgánu ESMA a členům kolegia svůj plně odůvodněný návrh rozhodnutí o odnětí povolení. Přezkum a hodnocení V čl. 12 odst. 6 písm. a) a b) se nahrazuje čl. 21 odst. 1 a 3 nařízení EMIR týkající se přezkumu a hodnocení schválených ústředních protistran. V novém čl. 21 odst. 1 se stanoví, že příslušné orgány vykonávají přezkum a hodnocení, týkající se dodržování nařízení EMIR ústřední protistranou, ve spolupráci s orgánem ESMA. V novém čl. 21 odst. 3 se stanoví, že orgán ESMA určí četnost a hloubku tohoto přezkumu a hodnocení, a zajišťuje, že zaměstnanci orgánu ESMA by se měli přizvat k účasti na všech kontrolách na místě. V uvedeném článku se od příslušného orgánu také požaduje, aby orgánu ESMA zaslal veškeré informace, které obdrží od ústřední protistrany, a aby si vyžádal všechny informace, jež potřebuje orgán ESMA, a které nemůže poskytnout příslušná ústřední protistrana.

Změny týkající se povolování ústředních protistran usazených v EU a dohledu nad nimi (nařízení EMIR, nové články 21a, 21b a 21c) V čl. 2 odst. 7 se do nařízení EMIR vkládají nové články 21a, 21b a 21c, aby se určila nová úloha výkonného zasedání pro ústřední protistrany týkající se povolování ústředních protistran a dohledu nad nimi a vysvětlilo rozdělení odpovědností mezi orgány. Ačkoli příslušné vnitrostátní orgány nadále plní své současné povinnosti dohledu podle nařízení EMIR, u některých rozhodnutí se vyžaduje předchozí souhlas orgánu ESMA, případně příslušných emisních centrálních bank, aby se podpořilo sbližování dohledu nad ústředními protistranami v celé Unii. V novém článku 21a se stanoví, že příslušné orgány vypracují konečný návrh rozhodnutí a předloží ho orgánu ESMA k odsouhlasení předem, pokud jde o rozhodnutí týkající se přístupu k ústřední protistraně, přístupu k obchodnímu systému, povolení ústřední protistrany, rozšíření činností a služeb ústřední protistrany, kapitálových požadavků, odnětí povolení, přezkumu a hodnocení, akcionářů a členů s kvalifikovanou účastí, informací pro příslušné orgány, přezkumu modelů, stresového testování, zpětného testování a schvalování dohod o interoperabilitě. Veškerá ostatní rozhodnutí týkající se uplatňování článku 22 v souvislosti s požadavky stanovenými pro ústřední protistrany a dohody o interoperabilitě v hlavách IV a V nařízení EMIR podléhají také předchozímu souhlasu orgánu ESMA. Navrhne-li orgán ESMA změny některého konečného návrhu rozhodnutí příslušného orgánu, taková rozhodnutí se přijmou pouze tehdy, když byla změněna podle požadavku orgánu ESMA. Pokud má orgán ESMA připomínky k některému konečnému návrhu rozhodnutí příslušného orgánu, taková rozhodnutí se nepřijmou. V novém článku 21a se také zavádí mechanismus řešení sporů v případě neshody mezi orgánem ESMA a příslušnými vnitrostátními orgány. Nesouhlasí-li příslušný orgán se změnami nebo připomínkami orgánu ESMA k některému konečnému návrhu rozhodnutí příslušného orgánu, záležitost se postoupí ke konečnému rozhodnutí radě pro orgány dohledu orgánu ESMA. A nakonec se v novém článku 21a stanoví, že orgánu ESMA může přijmout jednotlivé rozhodnutí o účastníkovi finančního trhu, pokud příslušné vnitrostátní orgány odmítnou stanovisko nebo žádosti od orgánu ESMA. Podobně se předchozí souhlas příslušných emisních centrálních bank vyžaduje u některých rozhodnutí předpokládaných příslušnými vnitrostátními orgány, a to z důvodu potenciálních rizik, kterým by kvůli špatnému fungování ústřední protistrany mohlo být vystaveno vymezení a provádění měnové politiky Unie a podpora plynulého fungování platebních systémů. Ačkoli se mandáty centrálních bank a orgánů dohledu mohou překrývat, existuje možnost nesouladu, když jsou klíčové odpovědnosti centrálních bank v takových oblastech, jako je cenová stabilita, měnová politika a platební systémy, ovlivňovány činnostmi dohledu. V novém článku 21b se stanoví úkoly příslušné emisní centrální banky, aby se určilo rozdělení odpovědností mezi orgány, zejména když se to týká mechanismů plateb a vypořádání a souvisejícího rizika likvidity. Postupy řízení transakcí vedených v měně emitované emisní centrální bankou. V novém článku 21b se stanoví, že příslušné orgány musí obdržet souhlas příslušných emisních centrálních bank pro rozhodnutí týkající se povolení ústřední protistrany, rozšíření činností a služeb ústřední protistrany, odnětí povolení, maržových požadavků, kontroly rizika likvidity, požadavků na kolaterál, vypořádání a schválení dohod o interoperabilitě. V případě, že příslušná emisní centrální banka vznese připomínky k návrhu rozhodnutí příslušného orgánu v této oblasti, taková rozhodnutí se nepřijmou. Pokud příslušná emisní centrální banka navrhne změny návrhu rozhodnutí příslušného orgánu v této oblasti, taková rozhodnutí se přijmou pouze s těmito změnami. V novém článku 21c se stanoví, že ústřední protistrany usazené v členských státech i ve třetích zemích platí poplatky za úkoly v oblasti dohledu a administrativní úkoly orgánu ESMA týkající se i) žádostí o povolení uvedené v článku 17, ii) žádostí o uznání podle článku 25 a iii) ročních poplatků souvisejících s úkoly spadajícími do oblasti působnosti orgánu ESMA. Komise v aktu v přenesené pravomoci dále přesněji stanoví typy poplatků, úkony, za něž se poplatky vybírají, výši poplatků a způsob, jakým je budou hradit povolené a žádající ústřední protistrany Unie, uznané ústřední protistrany ze třetích zemí, které nejsou systémově významné (ústřední protistrany tier 1) a uznané ústřední protistrany, které jsou, nebo pravděpodobně budou systémově významné pro finanční stabilitu Unie nebo pro jednoho či více jejich členských států (ústřední protistrany tier 2). Tyto poplatky za dohled umožní financovat úkoly výkonného zasedání pro ústřední protistrany a orgánu ESMA dají možnost plnit jeho povinnosti. Změny týkající se spolupráce mezi orgány (nařízení EMIR, článek 24). V čl. 2 odst. 8 se mění článek 24 nařízení EMIR, aby se doplnily potenciálně nepříznivé účinky na transmisi měnové politiky, plynulé fungování platebních systémů a na mimořádné situace, o nichž příslušný orgán ústřední protistrany nebo jakýkoli jiný orgán bez zbytečného odkladu informuje orgán ESMA, kolegium, příslušné členy Evropského systému centrálních bank (ESCB) a další příslušné orgány. 5.2.3.Ústřední protistrany ze třetích zemí Během pěti let od přijetí nařízení EMIR se objem činnosti ústředních protistran – v EU a globálně – rychle zvyšoval, pokud jde o sféru působnosti a rozsah. Centrální clearing nabyl na významu v případě úrokových a úvěrových derivátů. Rychle rozšiřující se role ústředních protistran v globálním finančním systému odráží nejenom zavedení povinnosti centrálního clearingu v různých kategoriích aktiv, ale i zvýšené dobrovolné používání centrálního clearingu zásluhou rostoucí informovanosti o přínosech centrálního clearingu mezi účastníky trhu. V nařízení EMIR se už požaduje, aby se clearing určitých úrokových derivátů a swapů úvěrového selhání prováděl centrálně v souladu s podobnými požadavky v jiných zemích G20. Pravidla o kapitálu bank se rovněž změnila, aby se stimuloval centrální clearing a aby se bilaterální clearing stal relativně dražší možností, i když na bilaterální transakce se od března 2017 vztahují další požadavky na zajištění. V důsledku toho se clearing zvýšil, ale koncentruje se teď v relativně omezeném počtu globálních ústředních protistran. V současné době bylo 28 ústředních protistran ze třetích zemí uznáno na základě ustanovení nařízení EMIR o rovnocennosti. O uznání požádalo dalších 12 ústředních protistran z 10 jurisdikci, které čekají na rozhodnutí Komise o rovnocennosti jejich regulačních režimů a režimů dohledu. Změny s ohledem na zlepšené uplatňování rovnocennosti režimů ústředních protistran ze třetích zemí (nařízení EMIR, čl. 25 odst. 6) Komise bude i nadále rozhodnutími o rovnocennosti určovat, že právní a dohledové rámce třetích zemí splňují požadavky podle nařízení EMIR, aby se umožnilo uznávání ústředních protistran se sídlem v těchto třetích zemích. Tento návrh potvrzuje, že Komise může stanovit další podmínky pro určení rovnocennosti. V čl. 2 odst. 9 písm. e) se do nařízení EMIR vkládají nové odstavce 6a a 6b, aby Komise mohla v případě potřeby prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci určit kritéria, která se mají použít v jejím posouzení týkajícím se poskytnutí rovnocennosti pro režimy ústředních protistran ze třetích zemí. V novém odstavci 6b čl. 25 odst. 6 nařízení EMIR se orgánu ESMA ukládá sledovat vývoj regulace a dohledu v režimech ústředních protistran ze třetích zemí, které Komise považovala za rovnocenné. Změny týkající se uznávání ústředních protistran ze třetích zemí (čl. 6 odst. 2, nový čl. 25 odst. 2a, 2b a 2c a nový článek 25a nařízení EMIR) Zvýšená transparentnost V zájmu zvýšení transparentnosti pro zúčastněné strany a veřejnost jako celek se nařízení EMIR mění, aby se vysvětlila registrace ústředních protistran poskytnutím více informací ve veřejném rejstříku orgánu ESMA (v čl. 2 odst. 1 se mění čl. 6 odst. 2 písm. b)). Pro uznané ústřední protistrany ze třetích zemí nebyly v návrhu zavedeny žádné další požadavky. Klasifikace ústředních protistran ze třetích zemí, které nejsou systémově významné (tier 1), a které jsou systémově významné (tier 2) Vzhledem ke globálnímu zvýšení clearingu a koncentraci rizika v omezeném počtu globálních ústředních protistran se musí zavést rozlišování podle typu ústřední protistrany ze třetí země uznané podle nařízení EMIR. V tomto návrhu se proto požaduje, že když orgán ESMA posuzuje žádost o uznání, musí zvážit stupeň systémového rizika, které představuje ústřední protistrana ze třetí země. Aby se toho dosáhlo a aby se zavedlo přiměřené uplatňování požadavků, musí se rozlišovat mezi ústředními protistranami s malým rizikem a těmi, které jsou, nebo budou systémově významné pro Unii nebo pro jeden či více jejich členských států. Odráží to skutečnost, že ne všechny ústřední protistrany ze třetích zemí jsou stejně systémově významné. Bude to záviset na jejich rozsahu a typu vypořádaných transakci a také na objemu jejich clearingové činnosti. Například relativně malá ústřední protistrana ze třetí země, která provádí clearing pouze omezeného počtu smluv denominovaných například v místní měně, bude objektivně vyvolávat menší obavy a představovat menší riziko pro finanční systém Unie než ústřední protistrana ze třetí země, která provádí clearing značného počtu smluv denominovaných v měně Unie. Proto se navrhuje, aby orgán ESMA měl pravomoc rozlišovat mezi ústředními protistranami, které jsou nebo pravděpodobně budou systémově významné, a těmi, které nejsou systémově významné. Ústřední protistrany ze třetích zemí, u nichž orgán ESMA určil, že nejsou nebo pravděpodobně nebudou systémově významné pro Unii a členské státy, se označují jako „tier 1“ (v čl. 29 odst. 9 písm. a) se vkládá písmeno e) do čl. 25 odst. 2 nařízení EMIR). Na tyto ústřední protistrany tier 1 se budou i nadále vztahovat současné požadavky a podmínky pro rozhodnutí o rovnocennosti třetí země přijímaná Komisí, která orgánu ESMA umožňují uznávat jednotlivé ústřední protistrany ze třetích zemí. Orgánu ESMA budou rovněž uloženy nové úkoly týkající se dohledu nad těmito uznanými ústředními protistranami tier 1.

Na rozdíl od ústředních protistran tier 1 bude orgán ESMA schopen určit odlišnou kategorii ústředních protistran ze třetích zemí, které se považují za systémově významné, nebo se v blízké budoucnosti pravděpodobně stanou systémově významné pro finanční a ekonomickou stabilitu Unie a členských států (tzv. „ústřední protistrany tier 2“). Je to stanoveno v čl. 2 odst. 9 písm. c), který vkládá nový odstavec 2a do článku 25 nařízení EMIR. Aby orgán ESMA určil, zda je ústřední protistrana ze třetí země ústřední protistranou „tier 2“, jsou stanovena tato čtyři objektivní kritéria (nový čl. 25 odst. 2a): i) povaha, rozsah a složitost obchodní činnosti ústřední protistrany ze třetí země; ii) dopad, jaký by mělo selhání nebo narušení ústřední protistrany ze třetí země na rozhodující trhy, finanční instituce nebo širší finanční systém a na finanční stabilitu EU; iii) struktura členství clearingového systému ústředních protistran ze třetích zemí a iv) vztah, vzájemná závislost nebo jiná vzájemná interakce ústřední protistrany ze třetí země s infrastrukturami jiných finančních trhů. Tato kritéria bude muset Komise dále upřesnit v aktu v přenesené pravomoci (druhý pododstavec čl. 25 odst. 25a), a to do šesti měsíců od přijetí nařízení. Určení orgánu ESMA, že ústřední protistrana ze třetí země je tier 2, má za následek, že tato ústřední protistrana může být uznána a povolena pro poskytování clearingových služeb nebo pro činnost v Unii, pouze když splňuje ještě další podmínky. Tyto podmínky jsou nezbytné, aby se zohlednily další obavy, které vznikají ve vztahu k finanční stabilitě Unie a jednoho nebo více členských států. Ústřední protistrany, které už byly uznány na základě současného režimu nařízení EMIR, budou dále uznány jako ústřední protistrany „tier 1“, dokud orgán ESMA neurčí, že tyto ústřední protistrany za třetích zemí jsou ústřední protistrany „tier 2“. Přiměřené požadavky na ústřední protistrany ze třetích zemí, které mají systémový význam – tier 2 Doplňující požadavky, které musí splnit ústřední protistrany ze třetích zemí, jež mají systémový význam, jsou čtyři (viz čl. 2 odst. 9 písm. b)): i) soustavné dodržování příslušných a nezbytných obezřetnostních požadavků na ústřední protistrany EU. Tyto požadavky se týkají kapitálových požadavků, požadavků na vnitřní řízení organizace, řízení obchodní činnosti, marží, fondu pro riziko selhání, finančních zdrojů, likvidity, investicí, stresových testů, vypořádání a interoperability. V současné době jsou uvedeny v článku 16 a hlavách IV a V nařízení EMIR; ii) písemné potvrzení – do 180 dní – od příslušných emisních centrálních bank EU, že ústřední protistrana ze třetí země splňuje všechny jimi stanovené požadavky. Tyto doplňující požadavky by centrální banky uložily v rámci plnění úkolů své měnové politiky. Například by mohly začlenit další požadavky za účelem řešení rizik likvidity, mechanismy plateb nebo vypořádání v Unii či členských státech. Přesněji řečeno, mohly by se týkat schopnosti a konkrétního typu kolaterálu drženého v rámci ústřední protistrany, úrovně jakýchkoli snížení hodnoty („haircuts“) vztahujících se na kolaterál, investiční politiky nebo vyloučení kolaterálu, dostupnosti ujednání týkajících se likvidity mezi zapojenými centrálními bankami, potenciálního dopadu činností ústřední protistrany a důsledků jejího případného narušení nebo selhání pro finanční systém a stabilitu Unie; iii) aby se orgánu ESMA umožnilo uplatňovat jeho nové povinnosti dohledu, musí ústřední protistrana ze třetí země písemně souhlasit, že orgán ESMA může mít na požádání přístup ke všem informacím, které má ústřední protistrana, a ke všem jejím provozním prostorám. Přirozeně musí být možné toto vynucovat ve třetí zemi a mělo by být k dispozici právní stanovisko potvrzující, že tomu tak je; iv) ústřední protistrana ze třetí země by měla mít veškeré potřebné postupy a opatření, aby byla schopna dodržet výše uvedenou první a třetí podmínku. Jelikož se výše uvedené požadavky musí uplatňovat přiměřeně, návrh zavádí systém, podle něhož se ústřední protistrana ze třetí země může dále opírat o pravidla a požadavky své vlastní země. Tento nový systém srovnatelného souladu – který odpovídá normám Rady pro finanční stabilitu (FSB) a odráží podobný systém uplatňovaný orgány USA – se opírá o jednoduchý postup, podle kterého ústřední protistrana ze třetí země může orgán ESMA požádat, aby srovnal požadavky nařízení EMIR a normy EU pro dohled nad ústřední protistranou s požadavky a normami třetí země. V rámci srovnávání může orgán ESMA určit, že uplatňování některých nebo všech zavedených požadavků a také odpovídající vynucování dohledu v této třetí zemi poskytuje srovnatelný výsledek s uplatňováním nařízení EMIR a může upustit od uplatňování příslušného ustanovení nařízení EMIR. Tento přístup podstatně sníží zátěž vyplývající z dvojího uplatňování pravidel a požadavků. Komise bude požádána, aby přijala akt v přenesené pravomoci s cílem upřesnit podrobnosti posouzení, které orgán ESMA provádí (nový článek 25a). Avšak vzhledem k rostoucí koncentraci clearingových služeb v omezeném počtu globálních ústředních protistran a zvyšujícímu se riziku, které vyvolává tato koncentrace, mohou být některé ústřední protistrany specificky podstatně systémově významné pro finanční systém EU. Proto když orgán ESMA určuje, zda ústřední protistrana ze třetí země je nebo se pravděpodobně stane systémově významnou, může také v dohodě s příslušnými centrálními bankami EU určit, že rizika, která představuje tento subjekt pro finanční stabilitu Unie nebo pro jeden či více členských států, jsou takového rozsahu, že dokonce ani systém úplného uplatňování nařízení EMIR vůči této ústřední protistraně ze třetí země nestačí k tomu, aby se taková rizika dostatečně snížila, a proto by neměla být uznána. Stanoví-li se, že problémy zabezpečení finanční stability v EU nelze řešit postupem uznávání ústředních protistran ze třetích zemí, navrhuje se, aby orgán ESMA v dohodě s příslušnými centrálními bankami EU měl pravomoc doporučit Komisi, že by tato ústřední protistrana neměla být uznána. Na základě toho je Komise oprávněna přijmout rozhodnutí, aby tato ústřední protistrana nebyla uznána, a pokud chce poskytovat clearingové služby v Unii, měla by být povolena a usazena v jednom z členských států (nový čl. 25 odst. 2c)). Změny za účelem posílení soustavného dohledu nad ústředními protistranami ze třetích zemí po jejich uznání (čl. 25 odst. 5, 6 a 7, nové články 25b až 25m nařízení EMIR) Dohled orgánu ESMA nad ústředními protistranami ze třetích zemí S cílem reagovat na nedostatky v uplatňování systému rovnocennosti a uznávání dohledu nad ústředními protistranami ze třetích zemí podle nařízení EMIR se navrhuje zvýšit pravomoci orgánu ESMA. Zajistí se to tím, že se budou řešit potíže v přístupu orgánu ESMA k informacím od ústřední protistrany, ve vykonávání kontrol ústřední protistrany na místě a ve výměně informací s příslušnými regulačními orgány, orgány dohledu a centrálními bankami EU. Minimalizuje se tím riziko, že by postupy ústředních protistran a/nebo změny modelů řízení rizik probíhaly nezjištěně, což může mít závažné důsledky pro finanční stabilitu subjektů EU. Za druhé, bude to reakce na potenciál nesouladů mezi cíli orgánů dohledu a centrálních bank v rámci kolegií v souvislosti s ústředními protistranami ze třetích zemí, kde jsou zapojeny orgány mimo EU. A nakonec se řeší riziko těchto změn pravidel ústřední protistrany a/nebo regulačního rámce v třetí zemi, které by mohly negativně ovlivnit regulační výsledky nebo výsledky dohledu. To znamená, že budou zajištěny rovné podmínky mezi ústředními protistranami EU a ze třetích zemí a odstraní se příležitost pro regulatorní nebo dohledovou arbitráž. Nové povinnosti orgánu ESMA spočívající ve vykonávání dohledu nad uznanými ústředními protistranami tier 1 a tier 2 jsou stanoveny v novém článku 25b (viz níže). Posílené uplatňování současného režimu uznávání

Čl. 2 odst. 9 písm. c) nahrazuje čl. 25 odst. 5 nařízení EMIR s cílem stanovit, že orgán ESMA musí nejméně jednou za každé dva roky přezkoumat uznání ústřední protistrany ze třetí země, která rozšířila své činnosti a služby v Unii. Ustanovení týkající se odnětí uznání ústřední protistrany ze třetí země se přesunula do nových článků 25m a 25n (viz níže). Čl. 2 odst. 9 písm. f) nahrazuje první větu čl. 25 odst. 7 nařízení EMIR, aby se stanovilo, že dohody o spolupráci mezi orgánem ESMA a příslušnými orgány o režimech rovnocennosti ústřední protistrany ze třetí země musí být v praxi účinné. V čl. 2 odst. 9 písm. g) se mění čl. 25 odst. 7 písm. d), aby se stanovilo, že postupy týkající se koordinace činností dohledu by měly zahrnovat dohodu orgánů třetích zemí s cílem umožnit šetření a kontroly na místě v souladu s články 25d a 25e tohoto návrhu. V písmenu g) se také vkládá nové písmeno e) do čl. 25 odst. 7, v němž se stanoví, že dohody o spolupráci mezi orgánem ESMA a příslušnými orgány o režimech rovnocennosti ústřední protistrany ze třetí země musí určovat postupy potřebné pro účinné sledování vývoje regulace a dohledu ve třetí zemi. Nová úloha orgánu ESMA a příslušných emisních centrálních bank v dohledu nad uznanými ústředními protistranami ze třetích zemí V čl. 2 odst. 10 se vkládají nové články 25b až 25n do nařízení EMIR, aby se orgánu ESMA poskytly nové pravomoci vykonávat dohled nad uznanými ústředními protistranami ze třetích zemí stupně tier 1 a tier 2 s cílem posílit sledování a vynucování soustavného dodržování požadavků nařízení EMIR ústředními protistranami ze třetích zemí. Stanoví se v něm rovněž zapojení příslušných emisních centrálních bank do uznávání ústředních protistran ze třetích zemí a dohledu nad nimi ve vztahu k finančním nástrojům vedeným v měnách Unie, jejichž clearing se ve značné míře provádí v ústředních protistranách, které se nacházejí mimo Unii, aby se snížila rizika pro vnitřní trh Unie a finanční stabilitu Unie nebo pro jeden či více jejich členských států. V novém článku 25b se orgánu ESMA poskytují nové pravomoci, aby se zajistil trvalý soulad ústředních protistran ze třetích zemí stupně tier 1 a tier 2. V novém odstavci 1 článku 25b se stanoví, že orgán ESMA odpovídá za soustavný dohled nad trvalým dodržováním obezřetnostních požadavků ústředními protistranami tier 2 stanovených v článku 16 a hlavách IV a V nařízení EMIR. Orgán ESMA bude kromě toho nejméně jednou ročně od každé ústřední protistrany tier 2 vyžadovat potvrzení, že splňuje všechny ostatní doplňující požadavky na dohled stanovené v čl. 25 odst. 2b v souladu s druhým pododstavcem čl. 25b odst. 1. Pokud se příslušné emisní centrální banky domnívají, že ústřední protistrana tier 2 už nesplňuje podmínky stanovené v čl. 25 odst. 2b písm. b), oznámí to neprodleně také orgánu ESMA. V novém čl. 25b odst. 2 se stanoví, že orgán ESMA získá souhlas příslušných emisních centrálních bank před přijetím rozhodnutí týkajících se maržových požadavků, kontrol rizik likvidity, požadavků na kolaterál, vypořádání a schválení dohod o interoperabilitě. V případě, že příslušné emisní centrální banky vznesou připomínky k návrhu rozhodnutí, orgán ESMA ho nepřijme. Pokud příslušné emisní centrální banky navrhnou změny návrhu rozhodnutí, orgán ESMA ho může přijmout pouze s těmito změnami. V novém čl. 25b odst. 3 se stanoví, že orgán ESMA provádí posouzení odolnosti uznaných ústředních protistran vůči nepříznivým tržním podmínkám v souladu se společnými metodikami stanovenými v čl. 32 odst. 2 nařízení o orgánu ESMA. V novém článku 25c se stanoví, že žádost nebo rozhodnutí orgánu ESMA může vyžadovat, aby ústřední protistrana ze třetí země a příslušné třetí strany poskytly veškeré potřebné informace s cílem umožnit orgánu ESMA plnit jeho povinnosti podle nařízení EMIR. V novém článku 25d se stanoví, že rozhodnutí orgánu ESMA může vyžadovat, aby ústřední protistrana ze třetí země tier 2 byla podrobena obecným šetřením. V novém článku 25e se stanoví, že rozhodnutí orgánu ESMA může vyžadovat, aby ústřední protistrana ze třetí země tier 2 byla podrobena kontrolám na místě. Orgán ESMA by měl příslušné orgány třetí země informovat o svém záměru uskutečnit kontrolu na místě. Tyto orgány se mohou kontrol také účastnit. K účasti na těchto kontrolách na místě se vyzvou emisní centrální banky. V nových článcích 25f a 25i se stanoví procesní pravidla, včetně respektování práva na obhajobu, v případě závažných náznaků, že ústřední protistrany ze třetích zemí se dopouštějí případného porušení v poskytování všech nezbytných informací nebo v podrobení se obecným šetřením a kontrolám na místě. Čl. 2 odst. 13 vkládá novou přílohu III nařízení EMIR, v níž se uvádí seznam případných porušení, kterých se dopustila ústřední protistrana ze třetí země, včetně: i) porušení týkajících se kapitálových požadavků; ii) porušení týkajících se organizačních požadavků nebo konfliktů zájmu; iii) porušení týkajících se provozních požadavků; iv) porušení týkajících se transparentnosti a dostupnosti informací; a v) porušení týkajících se překážek pro činnosti dohledu. V novém článku 25g se stanoví pokuty v případě zjištění porušení, kterých se dopustila ústřední protistrana ze třetí země. Čl. 2 odst. 13 vkládá novou přílohu IV nařízení EMIR, v níž se uvádí seznam přitěžujících a polehčujících faktorů některých případných porušení, kterých se dopustila ústřední protistrana ze třetí země. V novém článku 25h se stanoví účinné a přiměřené penále ukládané rozhodnutím orgánu ESMA ústředním protistranám ze třetích zemí v určitých situacích. Pokuty lze ukládat za účelem ukončení porušování, poskytnutí informací nebo podrobení se šetřením nebo kontrolám. V novém článku 25j se stanoví, že orgán ESMA za určitých podmínek zveřejní každý případ, kdy byla ústředním protistranám ze třetích zemí uložena pokuta nebo penále. V novém článku 25k se stanoví, že Soudní dvůr přezkoumá každé rozhodnutí orgánu ESMA o uložení pokuty nebo penále V novém článku 251 se Komise opravňuje přijímat akty v přenesené pravomoci, aby se zohlednil vývoj na finančních trzích týkající se opatření za účelem změny přílohy IV nařízení EMIR. V novém článku 25m nařízení EMIR se stanoví, že orgán ESMA částečně nebo úplně zruší rozhodnutí o uznání ústřední protistrany ze třetí země, jsou-li splněny určité podmínky. V novém článku 25n se stanoví, že orgán ESMA příjme jedno nebo více rozhodnutí, když zjistí, že ústřední protistrana ze třetí země tier 2 se dopustila porušení, včetně požadavku, aby ústřední protistrana porušování ukončila, pokut, veřejných oznámení a zrušení uznání této ústřední protistrany.

5.2.4.Obezřetnostní požadavky vztahující se na ústřední protistrany Změny týkající se validace modelů a parametrů (článek 49 nařízení EMIR) V článku 49 se dosud kromě nezávislé validace, kterou má získat ústřední protistrana, požadovaly dvě oddělené validace provedené příslušným vnitrostátním orgánem a orgánem ESMA týkající se podstatných změn modelů a parametrů přijatých k výpočtu maržových požadavků ústřední protistrany, příspěvků do fondu pro riziko selhání, požadavků na kolaterál a jiných mechanismů kontroly rizik. V čl. 2 odst. 11 písm. b) se do článku 49 nařízení EMIR vkládají nové odstavce 1a, 1b, 1c, 1d, 1e a 1f, aby se objasnily podmínky, za kterých může ústřední protistrana získat validaci podstatných změn svých přijatých modelů a parametrů. Podle odstavce 1a je validace příslušných vnitrostátních orgánů dostačující, protože čl. 2 odst. 7 zavádí v nařízení EMIR nový článek 21a, v němž se požaduje předem souhlas orgán ESMA s rozhodnutím příslušných vnitrostátních orgánů o validaci podle článku 49 nařízení EMIR. Zvláštní validace orgánem ESMA tedy už není potřebná. Když ústřední protistrana plánuje přijmout podstatnou změnu modelů a parametrů, požádá příslušný orgán o validaci této změny. Příslušný orgán v konzultací s orgánem ESMA provede posouzení rizika ústřední protistrany a předloží zprávu kolegiu, které potom přijme většinové stanovisko. Po přijetí tohoto stanoviska příslušný orgán informuje ústřední protistranu, zda byla validace udělena nebo zamítnuta. Kromě toho nové odstavce poskytují právní základ pro předběžné přijetí podstatné změny modelů a parametrů v případě potřeby. V čl. 2 odst. 11 písm. a) se patřičně mění čl. 49 odst. 1 nařízení EMIR a ruší požadavek na dvě validace. Přijaté modely a parametry jsou i nadále podmíněné stanoviskem kolegia v souladu s postupem vymezeným v tomto článku. V posledním pododstavci změněného čl. 49 odst. 1 se stanoví, že orgán ESMA předá informace o výsledcích stresových testů nejenom evropským orgánům dohledu, ale také Evropskému systému centrálních bank a Jednotnému výboru pro řešení krizí, aby mohly posoudit expozici finančních podniků vůči selhání ústředních protistran. 5.2.5.Přechodná ustanovení Změny za účelem stanovení přechodných opatření s cílem umožnit přezkum přijatých rozhodnutí o uznání před jejich vstupem v platnost (článek 89 nařízení EMIR) V čl. 2 odst. 12 se do článku 89 vkládá nový odstavec, v němž se stanoví některá přechodná opatření s cílem zajistit, aby se nová ustanovení čl. 25 odst. 2 písm. e) a čl. 25 odst. 2a uplatňovala ode dne, kdy vstoupí v platnost akt v přenesené pravomoci, který stanoví kritéria pro určení ústřední protistrany tier 2 a je uveden v druhém pododstavci čl. 25 odst. 2a. Čl. 2 odst. 12 rovněž stanoví, aby orgán ESMA přezkoumal rozhodnutí o uznání ústředních protistran ze třetích zemí přijatá před vstupem tohoto návrhu v platnost. V novém ustanovení se uvádí, že se tento přezkum uskuteční do 12 měsíců od vstupu v platnost aktu v přenesené pravomoci, jenž upřesní kritéria pro určení toho, zda ústřední protistrana ze třetí země je nebo se pravděpodobně stane systémově významnou pro finanční stabilitu Unie nebo pro jeden či více členských států. 2017/0136 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (EU) č. 1095/2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) a nařízení (EU) č. 648/2012, pokud jde o postupy a orgány zapojené do povolování ústředních protistran a požadavky na uznávání ústředních protistran ze třetích zemí (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům:

(1)V nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 se požaduje, aby se clearing standardizovaných OTC derivátových smluv prováděl prostřednictvím ústřední protistrany v souladu s podobnými požadavky v jiných zemích G20. Nařízení zavádí také přísné požadavky na obezřetnostní jednání a organizační a obchodní činnost pro ústřední protistrany a stanoví opatření pro obezřetnostní dohled nad nimi, aby se minimalizovala rizika pro uživatele ústřední protistrany a podpořila systémová stabilita. (2)Od přijetí nařízení (EU) č. 648/2012 objem činnosti ústředních protistran v Unii a globálně rychle rostl, pokud jde o sféru působnosti a rozsah. Rozšiřování činnosti ústředních protistran má v nadcházejících letech pokračovat se zavedením dalších povinností clearingu a zvyšováním dobrovolného clearingu prováděného protistranami, které nepodléhají povinnosti clearingu. Návrh Komise ze dne 4. května 2017 na cílenou změnu nařízení (EU) 648/2012 za účelem zvýšení jeho efektivnosti a proporcionality vytvoří další pobídky pro ústřední protistrany, aby poskytovaly centrální clearing derivátů pro protistrany, a usnadní přístup ke clearingu pro malé finanční a nefinanční protistrany. Prohloubení kapitálových trhů a více integrované kapitálové trhy vyplývající z unie kapitálových trhů (CMU) ještě dále zvýší potřebu přeshraničního clearingu v Unii, čímž dále posílí význam a vzájemnou provázanost ústředních protistran s finančním systémem. (3)Počet ústředních protistran usazených v současné době v Unii a schválených podle nařízení (EU) č. 648/2012 zůstává relativně nízký: v červnu 2017 to bylo 17 ústředních protistran. 28 ústředních protistran ze třetích zemí bylo uznáno podle ustanovení uvedeného nařízení o rovnocennosti, což jim umožnilo také poskytovat služby pro členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii . Clearingové trhy jsou dobře integrované v rámci celé Unie, jsou však vysoce koncentrované v některých kategoriích aktiv a značně vzájemně propojené. Koncentrace rizika způsobuje, že selhání ústřední protistrany je sice málo pravděpodobné, ale potenciálně má mimořádně velký dopad. V souladu s konsensem G20 Komise přijala v listopadu 2016 návrh nařízení o ozdravení a řešení krize ústředních protistran s cílem zabezpečit, aby orgány byly náležitě připraveny řešit selhávající ústřední protistranu, zajištění finanční stability a omezení nákladů daňových poplatníků. (4)Bez ohledu na tento legislativní návrh a vzhledem k rostoucímu objemu, složitosti a přeshraniční dimenzi clearingu v Unii a globálně, by se požadavky na dohled nad ústředními protistranami Unie a ze třetích zemí měly revidovat. Řešením zjištěných problémů ve včasném stadiu a stanovením jasných a ucelených požadavků na dohled nad ústředními protistranami Unie a ze třetích zemí by se posílila celková stabilita finančního systému Unie a ještě dál by se mělo snížit potenciální riziko selhání ústředních protistran. (5)S ohledem na tyto aspekty Komise přijala dne 4. května 2017 sdělení o reakci na výzvy týkající se důležitých infrastruktur finančních trhů a dalšího rozvoje unie kapitálových trhů , v němž se uvádí, že jsou potřebné další změny nařízení (EU) č. 648/2012, aby se zlepšil současný rámec, který zajišťuje finanční stabilitu a podporuje další rozvoj a prohloubení CMU. (6)Požadavky na dohled podle nařízení (EU) č. 648/2012 se opírají většinou o orgán domovské země. Ústřední protistrany usazené v Unii v současné době povolují a dohled nad nimi vykonávají kolegia vnitrostátních orgánů dohledu, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), příslušní členové Evropského systému centrálních bank (ESCB) a jiné příslušné orgány. Kolegia se opírají o koordinaci a výměnu informací uskutečňovanou příslušnými vnitrostátními orgány, které mají odpovědnost za prosazování ustanovení uvedených v nařízení (EU) č. 648/2012. Odlišnost postupů dohledu nad ústředními protistranami v celé Unii může vytvářet riziko regulatorní a dohledové arbitráže, která ohrožuje finanční stabilitu a umožňuje nezdravou hospodářskou soutěž. Komise ve svém sdělení o unii kapitálových trhů ze září 2016 a ve veřejné konzultaci o činnosti evropských orgánů dohledu upozornila na tato vznikající rizika a potřebu většího sbližování dohledu. (7)Základní úkoly, které se mají plnit prostřednictvím ESCB, zahrnují vymezení a provádění měnové politiky Unie a podporu plynulého fungování platebních systémů. Bezpečné a efektivní infrastruktury finančních trhů, zejména clearingových systémů, jsou důležité pro plnění těchto základních úkolů a sledování hlavního cíle ESCB týkajícího se zachování cenové stability. Příslušní členové ESCB, jako jsou emisní centrální banky emitující měny finančních nástrojů, jejichž clearing provádějí ústřední protistrany, by měly být zapojeny do dohledu nad ústředním