VIS byl zřízen rozhodnutím 2004/512/ES a jeho účel, funkce a povinnosti jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 767/2008 (nařízení o VIS). Nařízení (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 (vízový kodex) stanoví pravidla pro vkládání biometrických identifikátorů do VIS. Rozhodnutí Rady 2008/633/SVV ze dne 23. června 2008 stanoví podmínky, za nichž mohou určené orgány členských států a Europol získat konzultační přístup do VIS za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů.

Byly informační mezery na úrovni EU týkající se dokumentů, které umožňují státním příslušníkům třetích zemí pobývat v schengenském prostoru po dobu delší než 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů: dlouhodobá víza, povolení k pobytu a pobytové karty (Závěrečná zpráva expertní skupiny na vysoké úrovni pro informační systémy a interoperabilitu – HLEG – z května 2017). Rada vyzvala Komisi, aby vypracovala studii proveditelnosti zřízení centrálního úložiště EU obsahujícího informace o dlouhodobých vízech, pobytových kartách a povoleních k pobytu. Studie byla dokončena v září 2017 a dospěla k závěru, že úložiště jako součást VIS by poskytlo nejlépe proveditelné řešení z hlediska bezpečnosti IT, snadného zavedení a nákladové efektivnosti. Byla provedena následná studie o nutnosti a přiměřenosti rozšíření VIS tak, aby obsahoval údaje o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu.

V roce 2016 bylo nařízením o systému vstupu a výstupu (EES) stanoveno, že systémy EES a VIS mohou být plně interoperabilní s cílem poskytnout úplný obraz o historii žádostí o víza ze strany státních příslušníků třetích zemí, a to přidáním informací o tom, jak využívali svá víza. Návrh, kterým se zřizuje rámec pro interoperabilitu mezi informačními systémy EU pro hranice a víza, mění nařízení o VIS za účelem zavedení VIS jako součásti jednotné platformy společně s EES a evropským systémem pro cestovní informace a povolení (ETIAS), na němž bude interoperabilita založena. Detektor vícenásobné totožnosti zavedený návrhem o interoperabilitě usnadní odhalování osob s vícenásobnými totožnostmi a boj proti podvodnému zneužívání totožnosti. Je-li žadatel znám pod různými totožnostmi, detektor o této skutečnosti automaticky informuje vízový orgán vyřizující žádost, a orgán tedy může přijmout vhodné opatření. Po zprovoznění nových informačních systémů a zajištění jejich interoperability se výrazně zvýší počet možností, jak mohou pracovníci vyřizující víza provádět rychlá prověření žadatelů. Evropský portál pro vyhledávání (ESP) umožní, aby jednotlivá vyhledávání přijímala výsledky z různých systémů. To napomůže zvýšit bezpečnost prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Aby bylo tohoto cíle dosaženo, je zapotřebí změnit právní předpisy týkající se vyřizování víz. Změny by měly zahrnovat zejména povinnost vízových orgánů automaticky využívat detektor vícenásobné totožnosti a rovněž další databáze při provádění posouzení v oblasti bezpečnosti a imigrace v případě státních příslušníků třetích zemí, kteří žádají o krátkodobé vízum.

Jak je uvedeno ve sdělení o přizpůsobení společné vízové politiky novým výzvám, společná vízová politika EU je neodmyslitelnou součástí schengenského acquis. Vízová politika je nástrojem usnadnění cestovního ruchu a podnikání, zároveň ale také předchází bezpečnostním rizikům a riziku nelegální migrace do EU, a tuto úlohu by měla plnit i nadále. Zatímco hlavní zásady vyřizování víz nebyly od vstupu v platnost vízového kodexu v roce 2010 a VIS v roce 2011 přezkoumány, prostředí, ve kterém funguje vízová politika, se drasticky proměnilo. Migrační a bezpečnostní výzvy posledních let celkově posunuly politickou debatu o prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích a konkrétně o vízové politice a podnítily EU k přehodnocení rovnováhy mezi migrací a bezpečnostními obavami, mezi ekonomickými ohledy a otázkami obecných vnějších vztahů.

Hodnocení VIS celkově ukázalo, že systém je účinný při plnění svých cílů. Prokázalo však potřebu dalšího rozvoje VIS, aby lépe reagoval na nové výzvy v oblasti vízové, pohraniční a bezpečnostní politiky. Toho by mohlo být dosaženo prostřednictvím propojení se stávajícími a budoucími informačními systémy a zkoumáním způsobů, jak vkládat informace o dlouhodobých vízech, včetně biometrických údajů, do VIS. Hodnocení rovněž ukázalo potřebu zlepšení, zejména pokud jde o sledování kvality údajů a tvorbu statistik.

Tento návrh vychází z upřednostňovaných možností posouzení dopadů, pokud jde o první (uložení kopie stránky s biografickými údaji cestovního dokladu), druhé (snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů na 6 let věku) a čtvrté opatření uvedené výše. Pokud jde o zahrnutí dlouhodobých víz a povolení k pobytu do VIS, nejsou informace o pobytových kartách vydané rodinným příslušníkům občanů EU s právem volného pohybu podle práva Unie zahrnuty do tohoto návrhu, a to vzhledem k právům těchto státních příslušníků třetích zemí vyplývajících z jejich rodinných vztahů s občanem EU. Navíc návrh předložený Komisí dne 17. dubna 2018 posílil zabezpečení těchto pobytových karet.

·zahrnutí údajů o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu do VIS, s legislativními možnostmi včetně další harmonizace a zabezpečování dlouhodobých víz a povolení k pobytu; vytvoření propojení mezi vnitrostátními databázemi, které by umožnily všem členským státům vzájemně prohledávat příslušné vnitrostátní databáze; integrace dokumentů do VIS s údaji o zamítnutých žádostech nebo bez nich,

V letech 2017–2018 Komise provedla dvě otevřené veřejné konzultace, první od 17. srpna 2017 do 9. listopadu 2017 o otázce snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů u dětí v rámci postupu udělování víz a druhou od 17. listopadu 2017 do 9. prosince 2018 o rozšíření VIS, aby obsahoval údaje o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu.

·potřeba zvážit možnost automatického nahlížení do dalších databází v oblasti bezpečnosti a hranic při zpracovávání víz. Měl by být zohledněn vývoj od hodnocení z roku 2016 s ohledem na informační systémy EU pro správu a zabezpečení hranic a zajištěn soulad s nedávno přijatými návrhy Komise (EES) a navrženým novým vývojem a systémy (přepracované znění návrhu Eurodac, ETIAS, ECRIS-TCN, interoperabilita).

·rizika nelegální migrace a podvodu s vízy, zejména obchodování s lidmi a jiné zneužívání týkající se dětí do 12 let věku při podávání žádostí o vízum;

Kromě automatizovaných vyhledávání v jiných databázích bude vyřizování víz podpořeno zvláštními ukazateli rizik. Tyto ukazatele budou obsahovat pravidla pro analýzu údajů a rovněž zvláštní hodnoty poskytované členskými státy a statistiky vytvořené z jiných příslušných databází správy a zabezpečení hranic. To by zlepšilo posuzování rizika a umožnilo použít metodu analýzy údajů. Ukazatele rizik by neobsahovaly žádné osobní údaje a byly by založeny na statistikách a informacích o hrozbách, nadměrných mírách zamítnutí nebo překročení délky oprávněného pobytu některými kategoriemi státních příslušníků třetích zemí a rizicích pro veřejné zdraví, které by poskytovaly členské státy.

VIS by prostřednictvím usnadnění systematické a lepší výměny informací mezi členskými státy o státních příslušnících třetích zemí, kteří jsou držiteli dlouhodobých víz a povolení k pobytu, pomohl zlepšit vnitřní bezpečnost schengenského prostoru. Pokud budou záznamy o dlouhodobých povoleních nebo povoleních k pobytu umístěny do ústředního systému a zpřístupněny všem příslušným orgánům členských států, bude každý členský stát schopen provést přesnější a nestranné hodnocení bezpečnostního rizika na základě záznamů nacházejících se v systému při kontrole držitelů dokumentů na hraničních přechodech a na území členských států.

Státní příslušníci třetích zemí, kteří přicházejí do EU za účelem dlouhodobého pobytu, jsou jedinou kategorií státních příslušníků třetích zemí, na které se nevztahuje žádný z rozsáhlých informačních systémů EU (jak je znázorněno na obrázku uvedeném níže). Zahrnutí dlouhodobých víz a povolení k pobytu do VIS by zajistilo, že informace o těchto dokumentech a jejich držitelích budou zahrnuty do jednoho z rozsáhlých informačních systémů EU a podle stejných pravidel, jako je tomu v případě dokumentů, které jim byly vydány buď v rámci bezvízových podmínek (údaje již evidované v ETIAS a EES), nebo podmínek vyžadujících vízum (státní příslušníci třetích zemí, kteří přicházejí za účelem krátkodobého pobytu, jejichž údaje jsou již ve VIS a EES). To umožní orgánům členských států odlišným od vydávajícího orgánu provádět kontroly tohoto dokumentu a jeho držitele na hranicích nebo na území členských států.

Účel, funkce a povinnosti VIS musí být dále definovány za účelem zohlednění rozšíření systému tak, aby zahrnoval údaje týkající se držitelů dlouhodobých víz a povolení k pobytu. Tento VIS musí být rovněž rozšířen tak, aby kategorie údajů o žádostech o krátkodobá víza obsahovala ukládání kopií cestovních dokladů, a musí integrovat nové funkce, jako je úložiště pro podávání zpráv a statistiky nebo VISMail. To znamená, že musí být změněna pravidla stanovující postup pro zpracování žádostí o víza ve vízovém kodexu. Přístup donucovacích orgánů členských států a Europolu do VIS byl stanoven rozhodnutím Rady 2008/633/SVV. Toto rozhodnutí, které předchází Lisabonské smlouvě, upravuje přístup donucovacích orgánů v rámci bývalého tzv. „třetího pilíře“ Smlouvy o Evropské unii. Vzhledem k tomu, že tento „třetí pilíř“ v současných smlouvách již neexistuje, Komise se domnívá, že tento návrh poskytuje příležitost k začlenění obsahu tohoto rozhodnutí do nařízení o VIS. Vzhledem k tomu, že VIS bude rozšířen, aby obsahoval informace o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu, dalším požadovaným vývojem a provozním řízením systému bude pověřena Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA).

Návrh zavádí novou kategorii údajů, které mají být uloženy ve VIS při podání žádosti o vízum. V současné době pořizují členské státy kopie cestovního dokladu žadatele. Neexistují však žádná pravidla EU, která by stanovila jednotné podmínky pro uchovávání nebo výměnu těchto informací mezi členskými státy. Uchovávání kopie cestovního dokladu umožní lepší kontrolu těchto dokumentů a zvýší účinnost řízení o navracení. Použití VIS k provádění tohoto opatření by podpořilo návratovou politiku EU.

Druhá studie toto zjištění potvrdila a poskytla další informace o účinku stárnutí na kvalitu otisků prstů. Komise provedla další studii, která zkoumala nezbytnost a přiměřenost snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů u dětí při postupu udělování víz. Tato studie zjistila, že snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů by pomohlo lepšímu dosažení cílů VIS, zejména pokud jde o usnadnění boje proti podvodnému zneužívání totožnosti a zefektivnění kontrol na hraničních přechodech na vnějších hranicích. Rovněž zjistila, že snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů by mohlo přinést další výhody prostřednictvím posílení prevence a boje proti zneužívání práv dětí, zejména tím, že umožní zjištění nebo ověření totožnosti dětských státních příslušníků třetí země, kteří se nacházejí na území členských států v situaci, v níž by mohla být nebo byla porušena jejich práva (např. dětské oběti obchodování s lidmi, pohřešované děti a nezletilé osoby bez doprovodu, které žádají o azyl).

Při přijetí nařízení (ES) č. 810/2009 bylo uznáno, že otázka dostatečné spolehlivosti pro účely identifikace a ověřování otisků prstů dětí mladších 12 let, zejména toho, jak se otisky prstů s věkem mění, bude muset být řešena v pozdější fázi. Z tohoto důvodu v roce 2013 Společné výzkumné středisko Evropské komise (JRC) provedlo studii o tom, zda automatizované rozpoznávání otisků prstů u dětí může poskytnout míry rozpoznávání podobné těm, které jsou u dospělých. Studie JRC dospěla k závěru, že za určitých podmínek lze dosáhnout s uspokojivou mírou přesnosti rozpoznávání otisků prstů dětí ve věku od 6 do 12 let. Jednou z takových podmínek je například zajistit, aby obsluha prošla odpovídající úrovní odborné přípravy pro získávání kvalitních snímků.

Otisky prstů budou snímány každému žadateli o vízum od 6 let věku a staršímu, čímž se zvýší skupina žadatelů o krátkodobá víza přidáním věkové skupiny od 6 do 11 let věku.

·Snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů u dětských žadatelů z 12 let na 6 let věku

Mohou nastat situace, v nichž je třeba zjistit totožnost osob v jejich vlastním zájmu – protože se ztratily, byly pohřešovány nebo byly identifikovány jako oběti obchodování s lidmi. Pokud to vnitrostátní právní předpisy dovolují, byla v rámci interoperability zajištěna možnost, aby policejní orgán zjistil totožnost osoby pomocí biometrických údajů této osoby převzatých během kontroly totožnosti. Takový přístup by však nebyl dostatečně účinný za zvláštních okolností, jako jsou okolnosti uvedené výše. Za tímto účelem by měl být donucovacím orgánům poskytnut rychlý přístup k údajům VIS, což umožní rychlé a spolehlivé zjištění totožnosti osoby, aniž by bylo nutné splňovat všechny podmínky a dodatečné záruky pro přístup pro účely vymáhání práva.

Podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii nesmí činnost Unie překročit rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy. Pro toto opatření EU se musí zvolit forma, která umožní, aby návrh dosáhl daného cíle a mohl být proveden co nejúčinněji. Navrhovaná iniciativa dále rozvíjí pravidla cestování bez hranic s cílem zajistit, aby se společná pravidla týkající se vnějších hranic uplatňovala stejně ve všech státech, jež zrušily kontroly na vnitřních hranicích. Dále je založena na nástroji, který poskytuje Evropské unii informace o státních příslušnících třetích zemí. Kodifikuje a zlepšuje stávající přístup donucovacích orgánů k informacím VIS o těchto kategoriích státních příslušníků třetích zemí, což je včasný, přesný, bezpečný a nákladově efektivní způsob zjišťování totožnosti státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou podezřelí z (nebo obětí) terorismu nebo závažných trestných činů, a umožňuje těmto orgánům nahlížet do historie žádostí státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou podezřelí z (nebo oběti) těchto trestných činů.

Neexistence kontrol na vnitřních hranicích vyžaduje řádné řízení vnějších hranic, kde musí každý členský stát nebo přidružená země kontrolovat vnější hranice jménem ostatních. Žádný členský stát se nemůže vypořádat s nezákonnou migrací a přeshraniční trestnou činností sám. Státní příslušníci třetích zemí, kteří vstupují do prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, mohou v tomto prostoru volně cestovat. V prostoru bez vnitřních hranic by měl být přijat společný postup proti nelegálnímu přistěhovalectví a mezinárodní trestné činnosti a terorismu, rovněž prostřednictvím odhalování případů zneužívání totožnosti, a lze jej úspěšně řešit pouze na úrovni EU.

V návaznosti na technickou studii o technické úpravě VIS vyplývající z provedení hodnocení REFIT a posouzení dopadů provedenou agenturou eu-LISA v roce 2016 tento návrh vychází z možnosti rozšíření VIS tak, aby zahrnoval údaje o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu za účelem provádění automatizované kontroly v databázích EU a Interpolu pro bezpečnostní kontroly a případně kontroly nelegální migrace, a snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů u dětí a uložení kopie stránky s biografickými údaji z cestovního dokladu žadatelů ve VIS. Studie odhadla, že to bude vyžadovat 182 milionů EUR. Fáze vývoje se očekává v období let 2021 až 2023, a potřebné finanční prostředky tedy budou hrazeny z přidělené částky v rámci příštího rozpočtu EU. Pokud bude návrh přijat před dalším finančním rámcem, budou potřebné prostředky (odhadované na 1,5 milionu EUR) financovány z rozpočtové položky Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza a částky budou odečteny z prostředků vyčleněných na období let 2021–2023. Částka 1,5 milionu EUR by byla použita k zahájení přípravných prací vedoucích k provádění opatření stanovených v tomto návrhu, například těch, které se týkají vypracování prováděcích aktů a zahájení zadávání veřejných zakázek. Pokud by v souvislosti s tímto návrhem byla dosažena politická dohoda do března 2019 (tj. v rámci stávajícího funkčního období), je cílem provedení návrhu do konce roku 2021.

(4)Dne 10. června 2016 schválila Rada plán na posílení výměny informací a správy informací. S cílem řešit stávající informační mezeru s ohledem na dokumenty vydávané státním příslušníkům třetích zemí Rada vyzvala Komisi, aby posoudila zřízení centrálního úložiště povolení k pobytu a dlouhodobých víz vydaných členskými státy, které by uchovávalo informace o těchto dokumentech, včetně konce platnosti a případného odebrání. Článek 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody stanoví právo na volný pohyb na území států, které jsou smluvními stranami dohody, na dobu nejvýše 90 dnů v průběhu jakéhokoliv období 180 dnů, a to zavedením vzájemného uznávání povolení k pobytu a dlouhodobých víz, která tyto státy vydaly.

(1)Vízový informační systém (VIS) byl zřízen rozhodnutím Rady 2004/512/ES, aby sloužil jako technologické řešení pro výměnu údajů o vízech mezi členskými státy. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 stanovilo účel, funkce a povinnosti VIS a rovněž podmínky a postupy pro výměnu údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy s cílem usnadnit posuzování žádostí o krátkodobá víza a přijímání souvisejících rozhodnutí. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 stanovilo pravidla pro vkládání biometrických identifikátorů do VIS. Rozhodnutí Rady 2008/633/SVV stanovilo podmínky, za nichž mohou určené orgány členských států a Europol získat konzultační přístup do VIS za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů.

(5)V závěrech Rady ze dne 9. června 2017 o dalším postupu s cílem zlepšit výměnu informací a zajistit interoperabilitu informačních systémů EU Rada uznala, že mohou být zapotřebí nová opatření s cílem odstranit stávající informační mezery v oblasti správy hranic a prosazování práva v souvislosti s překračováním hranic držiteli dlouhodobých víz a povolení k pobytu. Rada vyzvala Komisi, aby prioritně vypracovala studii proveditelnosti týkající se zřízení ústředního úložiště EU obsahujícího informace o dlouhodobých vízech, pobytových kartách a povoleních k pobytu. Na tomto základě Komise provedla dvě studie: první studie proveditelnosti dospěla k závěru, že vytvoření úložiště by bylo technicky proveditelné a že nejlepší technickou volbou by bylo opětovné použití struktury VIS, zatímco druhá studie provedla analýzu nezbytnosti a přiměřenosti a dospěla k závěru, že by bylo nezbytné a přiměřené rozšířit oblast působnosti VIS, aby obsahoval výše zmíněné dokumenty.

(6)Ve sdělení Komise ze dne 27. září 2017 o „naplňování evropského programu pro migraci“ se uvádí, že společná vízová politika EU je nejen zásadním prvkem pro usnadnění cestovního ruchu a podnikání, ale také klíčovým nástrojem pro předcházení bezpečnostním rizikům a rizikům nelegální migrace do EU. Sdělení uznalo potřebu dalšího uzpůsobení společné vízové politiky současným výzvám tím, že bude zohledňovat nová řešení informační techniky a udržovat přínosy zjednodušeného vydávání víz v rovnováze s lepším řízením migrace a bezpečnosti a lepší správou hranic. Ve sdělení se uvádí, že dojde k revizi právního rámce VIS s cílem dále zlepšit vyřizování žádostí o víza, včetně aspektů souvisejících s ochranou údajů a přístupem pro donucovací orgány, aby se používání VIS mohlo dále rozšířit na nové kategorie údajů a nové způsoby jejich používání a aby bylo možné plně využívat nástroje pro interoperabilitu.

(7)Sdělení Komise ze dne 14. března 2018 o přizpůsobení společné vízové politiky novým výzvám potvrdilo, že právní rámec VIS bude revidován jako součást širšího procesu reflexe o interoperabilitě informačních systémů.

(8)Při přijetí nařízení (ES) č. 810/2009 bylo uznáno, že otázka dostatečné spolehlivosti pro účely identifikace a ověřování otisků prstů dětí mladších 12 let, zejména toho, jak se otisky prstů s věkem mění, bude muset být řešena v pozdější fázi a řešení bude založeno na výsledcích studie provedené za odpovědnosti Komise. Studie provedená Společným výzkumným střediskem v roce 2013 dospěla k závěru, že za určitých podmínek lze dosáhnout s uspokojivou mírou přesnosti rozpoznávání otisků prstů dětí ve věku od 6 do 12 let. Druhá studie toto zjištění v prosinci 2017 potvrdila a poskytla další informace o účinku stárnutí na kvalitu otisků prstů. Na tomto základě Komise provedla v roce 2017 další studii, která zkoumala nezbytnost a přiměřenost snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů u dětí při postupu udělování víz na 6 let věku. Tato studie zjistila, že snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů by přispělo k lepšímu dosažení cílů VIS, zejména pokud jde o usnadnění boje proti podvodnému zneužívání totožnosti, usnadnění kontrol na hraničních přechodech na vnějších hranicích a mohlo by přinést další výhody prostřednictvím posílení prevence a boje proti zneužívání práv dětí, zejména tím, že umožní zjištění/ověření totožnosti dětských státních příslušníků třetí země, kteří se nacházejí na schengenském území v situaci, v níž by mohla být nebo byla porušena jejich práva (např. dětské oběti obchodování s lidmi, pohřešované děti a nezletilé osoby bez doprovodu, které žádají o azyl).

(9)Během všech řízení podle tohoto nařízení musí členské státy především zohledňovat nejlepší zájem dítěte. Bude zohledněno blaho, bezpečnost a ochrana a názory dítěte a bude jim přikládán náležitý význam, a to s ohledem na jeho věk a zralost. VIS je relevantní zejména v případech, ve kterých hrozí riziko, že dítě bude obětí obchodování s lidmi.

(10)Osobní údaje poskytnuté žadatelem o krátkodobé vízum by měly být zpracovány VIS za účelem posouzení, zda by vstup žadatele do Unie mohl představovat hrozbu pro veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví v Unii, a rovněž posouzení rizika nelegální migrace žadatele. Pokud jde o státní příslušníky třetích zemí, kteří získali dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu, měly by být tyto kontroly omezeny na přispění k posouzení totožnosti držitele dokumentu, pravosti a platnosti dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu a rovněž toho, zda by vstup státního příslušníka třetí země do Unie mohl ohrozit veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví v Unii. Neměly by zasahovat do jakéhokoliv rozhodnutí o dlouhodobých vízech nebo povoleních k pobytu.

(11)Posuzování takových rizik nelze provést bez zpracování osobních údajů týkajících se totožnosti osoby, cestovního dokladu a případně osoby přebírající finanční náklady, nebo, je-li žadatel nezletilý, totožnosti odpovědné osoby. Každá položka osobních údajů v žádostech by měla být porovnána s údaji v záznamu nebo souboru registrovaném v některém informačním systému (Schengenský informační systém (SIS), Vízový informační systém (VIS), údaje Europolu, databáze odcizených a ztracených cestovních dokladů Interpolu (SLTD), systém vstupu/výstupu (EES), Eurodac, Evropský informační systém rejstříků trestů státních příslušníků třetí země ECRIS-TCN, pokud jde o odsouzení týkající se teroristických trestných činů nebo jiných forem závažných trestných činů a/nebo databáze cestovních dokladů s údaji uvedenými v oběžnících (TDAWN), kterou spravuje Interpol), nebo se seznamem podezřelých nebo se zvláštními ukazateli rizik. Kategorie osobních údajů, jež by měly být použity pro srovnání, by měly být omezeny na kategorie údajů, které se nacházejí v informačních systémech, v nichž se vyhledává, na seznamu podezřelých nebo v souboru zvláštních ukazatelů rizik.

(12)Interoperabilita mezi informačními systémy EU byla zavedena [nařízením (EU) XX o interoperabilitě] tak, aby se tyto informační systémy EU a jejich údaje vzájemně doplňovaly, s cílem zlepšit správu vnějších hranic, přispět k prevenci nelegální migrace a boji proti ní a zajistit vysokou úroveň bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva Unie, včetně udržování veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku a ochrany bezpečnosti na území členských států.

(13)Interoperabilita mezi informačními systémy EU umožňuje vzájemné doplňování systémů za účelem usnadnění správné identifikace osob, přispívá k boji proti podvodnému zneužívání totožnosti, zlepšuje a harmonizuje požadavky na kvalitu údajů příslušných informačních systémů EU, usnadňuje technickou a provozní implementaci stávajících a budoucích informačních systémů EU ze strany členských států, posiluje a zjednodušuje bezpečnost údajů a opatření na ochranu údajů, kterými se řídí příslušné informační systémy EU, zefektivňuje přístup donucovacích orgánů k EES, VIS, [ETIAS] a systému Eurodac a podporuje účely EES, VIS, [ETIAS], systému Eurodac, SIS a [systému ECRIS-TCN].

(14)Prvky interoperability zahrnují EES, VIS, [ETIAS], systém Eurodac, SIS a [systém ECRIS-TCN] a údaje Europolu s cílem umožnit, aby v těchto údajích mohlo být současně vyhledáváno pomocí těchto informačních systémů EU, a proto je vhodné tyto prvky používat pro účely provádění automatizovaných kontrol a pro přístup k VIS pro účely prosazování práva. Pro tento účel by měl být využíván Evropský vyhledávací portál (ESP) s cílem umožnit rychlý, bezproblémový, účinný, systematický a kontrolovaný přístup k informačním systémům EU, údajům Europolu a databázím Interpolu potřebným k plnění jejich úkolů v souladu s jejich přístupovými právy a za účelem podpory cílů VIS.

(15)Porovnání s jinými databázemi by mělo být automatizováno. Kdykoliv toto srovnání odhalí existenci shody („pozitivní nález“) s jakýmkoliv osobním údajem v žádostech nebo jejich kombinací a záznamem nebo souborem ve výše uvedených informačních systémech nebo s osobními údaji v seznamu podezřelých, měla by být žádost zpracována ručně pracovníkem odpovědného orgánu. Posouzení provedené odpovědným orgánem by mělo vést k rozhodnutí o vydání či nevydání krátkodobého víza.

(16)Zamítnutí žádosti o krátkodobé vízum by nemělo být založeno pouze na automatizovaném zpracování osobních údajů v žádostech.

(17)Žadatelé, kterým byla žádost o udělení krátkodobého víza zamítnuta na základě informací vyplývajících ze zpracování ve VIS, by měli mít právo na odvolání. Řízení o opravném prostředku by se měla provádět v členském státě, který přijal rozhodnutí o žádosti, a v souladu s vnitrostátním právem tohoto členského státu. Měla by se použít stávající ochranná opatření a pravidla pro odvolání uvedená v nařízení (ES) č. 767/2008.

(18)Pro analýzu souboru žádosti o krátkodobé vízum by se měly použít zvláštní ukazatele rizik, které odpovídají dříve zjištěným rizikům v oblasti bezpečnosti, nelegální migrace nebo veřejného zdraví. Kritéria použitá pro vymezení zvláštních ukazatelů rizik by za žádných okolností neměla být založena pouze na pohlaví nebo věku dané osoby. Nesmí být za žádných okolností založena na informacích odhalujících rasu, barvu pleti, etnický nebo sociální původ, genetické vlastnosti, jazyk, politické nebo jakékoliv jiné názory, náboženské nebo filozofické přesvědčení, odborovou příslušnost, příslušnost k národnostní menšině, majetek, narození, zdravotní postižení nebo sexuální orientaci.

(19)Neustále vznikající nové formy bezpečnostních hrozeb, nové formy nelegální migrace a hrozby pro veřejné zdraví vyžadují účinné reakce a je třeba proti nim bojovat pomocí moderních prostředků. Vzhledem k tomu, že tyto prostředky obnáší zpracovávání velkého množství osobních údajů, měla by být zavedena vhodná ochranná opatření k tomu, aby se zásahy do práv na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů omezily na to, co je v demokratické společnosti nezbytné.

(20)Mělo by být zajištěno, aby se na žadatele o krátkodobé vízum nebo státní příslušníky třetích zemí, kteří získali dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu, uplatňovala přinejmenším obdobná úroveň kontrol jako na státní příslušníky třetích zemí, na něž se nevztahuje vízová povinnost. Za tímto účelem je rovněž vytvořen seznam podezřelých s informacemi o osobách, které jsou podezřelé ze spáchání závažného trestného činu nebo terorismu, nebo ve vztahu k nimž existují konkrétní skutečnosti nebo přiměřené důvody vedoucí k přesvědčení o tom, že se dopustí závažného trestného činu nebo terorismu, přičemž tento seznam podezřelých by měl být používán také pro ověřování, pokud jde o tyto kategorie státních příslušníků třetích zemí.

(21)Mezinárodní dopravci by měli být za účelem splnění své povinnosti vyplývající z Úmluvy k provedení Schengenské dohody schopni ověřit, zda mají státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli krátkodobých víz, dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu požadované platné cestovní doklady. Toto ověření by mělo být umožněno prostřednictvím každodenního výpisu údajů z VIS do samostatné databáze určené pouze k nahlížení, která umožní získání minimálně nezbytné podmnožiny údajů pro umožnění vyhledávání, které povede k odpovědi ve formátu „ok/not ok“.

(22)Toto nařízení by mělo určit, kterým orgánům členských států lze udělit oprávnění k přístupu do systému VIS za účelem vkládání, změn, vymazávání nebo prohlížení údajů o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu pro konkrétní účely stanovené ve VIS pro tuto kategorii dokumentů a jejich držitele a v rozsahu nezbytném pro plnění jejich úkolů.

(23)Veškeré zpracování údajů VIS o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu by mělo být přiměřené sledovaným cílům a nezbytné pro plnění úkolů příslušných orgánů. Příslušné orgány by měly zajistit, aby při používání systému VIS byla respektována lidská důstojnost a integrita osob, od nichž se údaje vyžadují, a aby nedocházelo k diskriminaci osob založené na pohlaví, barvě pleti, etnickém nebo sociálním původu, genetických rysech, jazyku, náboženském vyznání nebo přesvědčení, politických názorech či jakýchkoli jiných názorech, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotním postižení, věku nebo sexuální orientaci.

(24)Pokud mají donucovací orgány vykonávat své úkoly v boji proti teroristickým trestným činům a jiným závažným trestným činům, je nezbytné, aby měly nejaktuálnější informace. Přístup donucovacích orgánů členských států a Europolu do VIS byl stanoven rozhodnutím Rady 2008/633/SVV. Obsah tohoto rozhodnutí by měl být začleněn do nařízení o VIS, aby bylo uvedeno v soulad se stávajícím rámcem smluv.