CS Úřední věstník Evropské unie C 188/26

Zveřejnění žádosti podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2017/C 188/18)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1).

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„CAPÓN DE VILALBA“

č. EU: ES-PGI-0005-01355 – 24.7.2015

CHOP ( ) CHZO ( X )

1. Název

„Capón de Vilalba“

2. Členský stát nebo třetí země

Španělsko

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 1.1 Čerstvé maso (a droby)

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

Chráněné zeměpisné označení „Capón de Vilalba“ se vztahuje na maso kohoutů druhu Gallus domesticus, již byli chirurgicky kastrováni před dosažením reprodukční zralosti. Jedná se o drůbež plemene „Galiña de Mos“ nebo různých kmenů, jež mají tutéž odolnost jako uvedené plemeno, díky níž ji lze chovat ve venkovních výbězích za klimatických podmínek, jež v oblasti panují. Tyto kmeny, jakož i plemeno „Galiña de Mos“ musí být polotěžké s pomalým tempem růstu a jejich opeření musí mít hnědočervenou barvu.

Ptáci se porážejí ve věku nejméně 150 dnů, po období odchovu a následného výkrmu v délce nejméně 77 dnů od kastrace. Závěrečná fáze výkrmu (tzv. cebo) probíhá v uzavřených prostorách po dobu nejméně 25 dnů. Byla vytvořena zvláštní kategorie, která se na trh uvádí v období Vánoc s doplňujícím označením „Capón de Nadal“, jež se používá u zvířat, která jsou porážena ve věku nejméně 210 dnů.

Jatečně upravené tělo má perleťově žlutou barvu s jemnou a pružnou kůží. Jeho hmotnost musí být nejméně 2,5 kg. Ve specifickém případě produktu „Capón de Nadal“ se tato minimální hmotnost zvyšuje až na 4 kg. Maso se vyznačuje svou jemností, šťavnatostí a křehkostí. Textura je vláknitá a hojně zastoupený tuk, především u produktu „Capón de Nadal“, je žlutavě bílé barvy.

„Capón de Vilalba“ se uvádí na trh v podobě celých jatečně upravených těl. Produkt se však může prodávat i naporcovaný, přičemž porcování se připouští zejména v místech prodeje za podmínky, že je zaveden náležitý kontrolní systém zaručující dohledatelnost produktu.

Produkt „Capón de Nadal“ se uvádí na trh tradičním způsobem – na jatečně upraveném těle se ponechávají hlava a běháky, dovnitř se vkládá březové dřívko, aby trup zůstal co nejvíce napřímený a poté se na tělo snáze umísťoval tuk, křídla se ohýbají nahoru, aby spočívala na hřbetě, a nakonec se na hřbet po obou stranách s pomocí dřívek přichycuje ještě tuk („ensunlla“).

3.3. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu) a suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

Ptákům se podává krmivo, které umožňuje jejich harmonický a poměrně pomalý růst. V počáteční fázi výkrmu se potrava drůbeže zakládá na vegetaci rostoucí ve výběhu, již doplňují kukuřice, jiné obiloviny a další krmiva rostlinného původu (kapusta, slupky z brambor, jedlé kaštany atd.), které obvykle pocházejí z téhož zemědělského podniku. Krmení lze doplnit krmnými směsmi, které musí v každém případě obsahovat nejméně 70 % obilovin.

Závěrečná fáze výkrmu probíhá v uzavřených prostorách, zpravidla v klecích, jimž se říká „capoeiras“. V této fázi se základní krmivo z předchozí fáze doplňuje o krmnou směs zvanou „amoado“, jež se skládá z kukuřičného šrotu a vařených brambor, které mohou být zcela nebo částečně nahrazeny jedlými kaštany.

3.4. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Ve vymezené zeměpisné oblasti musí probíhat chov (minimálně od kastrace, která se zde rovněž uskutečňuje), výkrm a porážka a produkt se v této oblasti taktéž opatřuje štítkem identifikujícím chráněné zeměpisné označení.

3.5. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd. produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

—

3.6. Zvláštní pravidla pro označování produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Každý prodávaný kus kapouna, jenž se uvádí na trh pod chráněným zeměpisným označením „Capón de Vilalba“, musí být označen zvláštní etiketou zeměpisného označení (identifikačním štítkem) s alfanumerickým kódem a pořadovým číslem. Tyto etikety, jakož i oficiální logo CHZO, které je uvedeno níže, se používají pod dohledem kontrolního orgánu:

Na etiketě, již používají jednotliví podnikatelé, i na zvláštním identifikačním štítku zeměpisného označení musí být uveden nápis Indicación Geográfica Protegida „Capón de Vilalba“. Etiketa musí rovněž obsahovat logo EU pro chráněné zeměpisné označení. U kapounů typu „Capón de Nadal“ musí být na etiketu doplněn tento výraz.

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

Zeměpisná oblast chráněného zeměpisného označení „Capón de Vilalba“ zahrnuje celý kraj „Terra Chá“ v provincii Lugo v autonomní oblasti Galicie a patří do ní tyto obce: Muras, Xermade, Vilalba, Abadín, A Pastoriza, Guitiriz, Begonte, Cospeito a Castro de Rei.

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

Zápis tohoto zeměpisného označení se zakládá na určitých specifických vlastnostech produktu, jež souvisejí s prostředím (s jeho přírodními a lidskými faktory), jakož i na věhlasu, kterému se produkt těší.

Vymezená zeměpisná oblast se vyznačuje mnoha malými rodinnými zemědělskými podniky, ve kterých chov kapounů tradičně představoval vedlejší činnost přispívající ke zvýšení příjmů. Vlhké podnebí s mírnými léty a minimálními teplotními výkyvy umožňuje pěstování plodin, které jsou pro výživu kapounů zásadní, zejména pokud jde o pastvu a obiloviny (především pak kukuřici). Chladné období trvá od listopadu do března, kdy průměrné měsíční teploty dosahují 5 až 10 °C. V tomto období se kapouni tradičně nechovají. Jejich chov se soustřeďuje na období od dubna či května až do prosince, přičemž poslední měsíc je už drůbež držena v uzavřených prostorách.

Malá rodinná hospodářství dodnes používají tradiční způsoby chovu drůbeže a zacházení s ní, přičemž se dbá na to, aby v kurnících i ve výběhu, kde ptáci tráví velkou část dne (díky čemuž mají hodně pohybu), byl malý počet jedinců. Tyto podmínky rovněž přímo ovlivňují organoleptické vlastnosti masa.

Dalším faktorem, který má vliv na vlastnosti produktu, je využívání středně těžké drůbeže s pomalým růstem, jež je přizpůsobena prostředí a systému chovu.

K vlastnostem masa a nažloutlé barvě jatečně upraveného těla přispívá i krmení založené na obilninách, mezi nimiž hraje důležitou roli kukuřice. Závěrečná fáze výkrmu probíhá v menších prostorách a využívá se při ní specifické krmivo – základní krmení z předchozí fáze se doplňuje o tzv. amoado, tj. směs z kukuřičného šrotu a vařených brambor a/nebo vařených jedlých kaštanů připravovanou podle místních zvyklostí. Tato skutečnost je dalším důkazem jedinečných dovedností místních chovatelů, jež mají přímý vliv na vlastnosti produktu. Je třeba zmínit, že v dané oblasti se pěstuje velké množství kukuřice, brambor a jedlých kaštanů, které spolu s travinami a luskovinami, jež rostou na pastvinách a loukách, na nichž má drůbež výběh, tvoří základ krmení. Většina surovin používaných ke krmení pochází z daného kraje, někdy dokonce z téhož zemědělského podniku.

Závěrem lze konstatovat, že druh využívané drůbeže, způsob jejího chovu a poskytované krmení mají vliv na vzhled jatečně upraveného těla, jakož i na jemnost, šťavnatost a křehkost masa. Různé vědecké studie prokázaly, že tento způsob chovu a zacházení s drůbeží ovlivňují kvalitu masa a jeho organoleptické vlastnosti. Maso zvířat chovaných v těchto podmínkách je červenější a pevnější, má vyšší obsah bílkovin a intenzivnější vůni.

Dalším příkladem specifičnosti produktu, která vyplývá z dovedností obyvatel dané oblasti, je specifický způsob, jímž se na trh uvádí produkt „Capón de Nadal“ (popsaný v bodě 3.2).

Tyto kapouni byli na základě své dobré pověsti zařazeni do seznamu „Inventario español de productos tradicionales“ (seznam tradičních španělských produktů), který zveřejnilo ministerstvo zemědělství, rybářství a výživy v roce 1996.

Pověst kapounů sahá hluboko do minulosti. Nejstarší známé zmínky o chovu a konzumaci kapounů v Galicii se datují do středověku. Z tohoto období se dochovalo mnoho dokumentů upravujících zemědělské pachty („foros“), v nichž se pachtýři zavazovali zaplatit část pachtovného v podobě kapounů. Zmínky o přetrvávajícím zvyku používat kapouny jako platidlo lze nalézt i v časech mnohem pozdějších, což ukazuje, jak vysoko se v daném kraji v různých historických obdobích tento produkt cenil.

Od počátku 20. století vyšlo několik publikací, ve kterých se zmiňuje nejen kapoun, ale také jarmark ve Vilalbě, na němž se tradičně prodával. Odkazy lze nalézt například v novinách, jako jsou El Eco de Villalba, ve kterých se v roce 1908 psalo o používání kapounů k placení daní, a El Regional, které v roce 1927 pojednávaly o trzích s kapouny ve městě Vilalba a o úspěchu tohoto produktu.

Existují četné zmínky galicijských spisovatelů o zvycích a tradicích souvisejících s tímto produktem a citace, v nichž se uznává kvalita kapounů z této oblasti.

Nejvýznamnější básník kraje Manuel María složil několik veršů o kapounech ve své knize Terra Chá z roku 1954 a sepsal také některé texty o jarmarku ve Vilalbě.

Všestranně talentovaný spisovatel, jeden z nejvýznamnějších autorů galicijské literatury a renomovaný gurmán Álvaro Cunqueiro ve své populární knize La Cocina Gallega (Galicijská kuchyně) (1973) zaníceně velebí kapouny chované v různých obcích regionu Terra Chá a prodávané na trhu ve Vilalbě.

Další významná osobnost galicijské kultury Ramón Otero Pedrayo zmiňuje kapouny z Vilalby v zápise o cestě do San Andrés de Teixido (v díle Pelegrinaxes z roku 1929).

Jak již bylo uvedeno, produkt a jeho věhlas úzce souvisejí s jarmarkem, který se koná ve Vilalbě. Podle historických zmínek, konkrétně podle záznamů radnice z roku 1835 se tento trh koná již téměř dvě stě let. Uvádí se v nich, že průměrné ceny v daném roce činily „10 reálů za pár“. V úředním záznamu o cenách z roku 1840 se uvádí, že pár kapounů stál stejně jako „dobrý čistý beran“ (12 reálů) a že trhy s kapouny se na rozdíl od současnosti konaly nejen o Vánocích, ale i v lednu a únoru. V období let 1900 až 1947 se cena páru kapounů zvýšila z 10 na 100 peset. V roce 1949 se hodnota ustálila na 200 pesetách a cena za pár se postupně zvyšovala až do roku 1974, kdy se proslýchalo, že pár kapounů se prodává za 8 000 peset, což je neobvyklá částka vzhledem k tomu, že průměrná cena se v té době pohybovala mezi 4 000 až 6 000 pesetami. Průměrné ceny kapounů prodávaných na trhu ve Vilalbě se v posledních 10 letech pohybovaly v rozmezí 80 až 120 EUR za kapouna, a dokonce ani cena 140 EUR za kapouna není ojedinělá. V případě jatečně upravených těl o hmotnosti 5 kg to znamená cenu přibližně 20 EUR za kilogram, přičemž standardní kapoun z jiných oblastí může stát zhruba 10 až 15 EUR za kilogram. Galicijská i celošpanělská média poskytují každoročně ve vánočním období množství informací o tomto jarmarku a cenách, což si lze ověřit na internetu. Četné odkazy, které jsou výsledkem internetového vyhledávání názvu tohoto výrobku, a vysoké ceny, které se za tento produkt platí, jsou dalším důkazem dobré pověsti, které se produkt v současnosti těší.

Odkaz na zveřejnění specifikace

(čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec tohoto nařízení)

http://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/2017/Pliego_de_condiciones_CAPON_de_VILALBA_febrero_2017_C.pdf

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.