EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 15.12.2021 COM(2021) 804 final 2021/0424(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vnitřním trhu s plyny z obnovitelných zdrojů, se zemním plynem a s vodíkem

(přepracované znění) {SEC(2021) 431 final} - {SWD(2021) 455 final} - {SWD(2021) 456 final} - {SWD(2021) 457 final} - {SWD(2021) 458 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu 1.1 Úvod Evropská unie si stanovila ambiciózní cíl, stát se do roku 2050 prvním kontinentem, který bude klimaticky neutrální. Členské státy a Evropský parlament se proto v evropském právním rámci pro klima dohodly, že do roku 2030 sníží emise skleníkových plynů přinejmenším o 55 %. Aby bylo možné dosáhnout těchto cílů a zároveň přispívat ke konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti, je třeba provést systémovou změnu energetického systému: musíme snížit využívání fosilních paliv, včetně fosilního plynu, a více využívat obnovitelné zdroje. Musíme dnes proto navrhnout koncepci ambiciózního přechodu odvětví plynu na nízkouhlíkové a obnovitelné plyny. V současné době představuje fosilní plyn přibližně 95 % plynných paliv, které se v EU spotřebují. Plynná paliva dnes představují zhruba 22 % celkové spotřeby energie v EU (včetně přibližně 20 % výroby elektřiny v EU a 39 % výroby tepla). Podle relevantních scénářů, které byly použity v posouzení dopadů plánu na dosažení cílů v oblasti klimatu, by měl v roce 2050 podíl plynných paliv na celkové spotřebě energie v EU činit zhruba 20 %. Do roku 2050 budou plynná paliva hrát ve skladbě zdrojů energie významnou roli, což povede k nutnosti dekarbonizovat odvětví plynu prostřednictvím do budoucna zaměřené koncepce konkurenceschopných dekarbonizovaných trhů s plynem. Bioplyn, biometan, obnovitelný a nízkouhlíkový vodík a syntetický metan (všechny společně obnovitelné a nízkouhlíkové plyny) by navzdory svému malému příspěvku ke stávající skladbě zdrojů energie EU představovaly do roku 2050 přibližně 2/3 plynných paliv ve skladbě zdrojů energie, přičemž zbývající část by představovala fosilní plyn s CCS/U (zachycování, ukládání a využívání uhlíku). Předkládaná iniciativa patří rovněž do balíčku „Fit for 55“. Týká se koncepce trhů s plyny včetně vodíku. Odstraní stávající regulační překážky a vytvoří podmínky pro to, aby k odstraňování těchto překážek nákladově efektivním způsobem. Iniciativa představuje důležitou součást přechodu k integrovanému energetickému systému, který povede k minimalizaci nákladů na přechod ke klimatické neutralitě, zejména nákladů pro spotřebitele, a nabídne nové příležitosti ke snížení částek, které spotřebitelé platí za energii, i k jejich aktivní účasti na trhu. Předpokládá se, že vodík se bude používat zejména v oblastech, které nelze elektrifikovat, včetně dnešního energeticky náročného průmyslu (např. rafinérie, výroba hnojiv, oceli) a některých odvětví těžké dopravy (námořní doprava, letecká doprava, těžká vozidla pro dálkovou dopravu). Rozvoj vodíkové infrastruktury je nezbytný pro uvolnění plného potenciálu tohoto nosiče energie pro konečné uživatele. Cílem podpory plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů je dekarbonizovat tato odvětví, zvýšit flexibilitu elektroenergetické soustavy díky technologiím přeměny elektřiny na syntentické plyny a kapaliny („power-to-X“), posílit bezpečnost dodávek snížením závislosti na dovozu zemního plynu a umožnit ukládání (a výrobu) elektřiny. Umožňuje se tak, ve spojení s dalšími formami ukládání a flexibility, jako jsou baterie a odezva na straně poptávky, propojení různých hospodářských odvětví. Zároveň se tak podpoří vlastní výroba a inteligentní využívání distribuovaných dodávek energie a přispěje se k většímu posílení postavení spotřebitelů. Spotřebitelé rovněž potřebují jasné a snadno dostupné informace, aby pomohli změnit vzorce spotřeby energie a přejít na obnovitelná a nízkouhlíková řešení, podobně jako na trhu s elektřinou. Přestože cílem je zajistit od roku 2030 co nejvyšší podíl obnovitelného vodíku, v krátkodobém a střednědobém horizontu mohou mít význam i jiné formy nízkouhlíkových plynů, zejména nízkouhlíkový vodík, a to především pro rychlé snížení emisí ze stávající výroby vodíku a podporu souběžného a budoucího využívání vodíku z obnovitelných zdrojů. Podle vodíkové strategie EU by výroba vodíku z obnovitelných zdrojů měla v EU do roku 2024 dosáhnout 1 milionu tun a do roku 2030 až 10 milionů tun. Poté by měl být vodík z obnovitelných zdrojů využíván ve velkém měřítku a měl by nahradit nízkouhlíkový vodík. Pro zajištění účinného a udržitelného rozvoje plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů a rozvoje trhu s vodíkem je nutné upravit tržní rámec. Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny dnes totiž čelí regulačním překážkám pro přístup na trh a k síti, čímž jsou komparativně znevýhodněny oproti zemnímu plynu. K vytvoření trhů s dekarbonizovaným plynem, které přispějí k transformaci energetiky, je navíc zapotřebí výrazně vyšší podíl obnovitelných zdrojů energie v integrovaném energetickém systému s aktivní účastí spotřebitelů na konkurenčních trzích. Přínosem pro spotřebitele by měly být dostupné ceny, kvalitní standard služeb a účinná volba z nabídek odrážejících technologický vývoj. Zavádění různých plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových druhů plynů pravděpodobně začne probíhat souběžně a očekává se, že se bude v celé EU vyvíjet různým tempem: ·vodíková infrastruktura postupně doplní síť pro zemní plyn; ·v plynárenské soustavě bude fosilní plyn postupně nahrazen jinými zdroji metanu. Případy rostoucích cen energie nám navíc připomněly, že s tím, jak energetický systém EU integruje decentralizovanější energii z obnovitelných zdrojů a postupně upouští od využívání fosilních paliv, má odolnost evropského energetického systému čím dál tím větší význam. Opatření pro zajištění bezpečnosti dodávek a připravenosti na rizika musí vyhovovat přechodu na čistou energii. Sdělení Komise o řešení nárůstu cen energie (soubor opatření a podpory) zdůrazňuje vzájemný vztah mezi bezpečností dodávek, optimálním využíváním skladovacích kapacit a kolísáním cen energie. 1.2 Cíle návrhu Cílem této iniciativy je usnadnit větší využívání plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů v energetickém systému, a tak vytvořit podmínky pro přechod od zemního plynu a umožnit, aby nové plyny výrazně přispěly k dosažení cíle EU v podobě klimatické neutrality do roku 2050. V této souvislosti se iniciativa zabývá následujícími oblastmi: Nízká úroveň zapojení zákazníků a jejich ochrany na ekologickém maloobchodním trhu s plynem Aby se nové plyny mohly plně podílet na transformaci energetiky, měla by pravidla maloobchodního trhu umožnit zákazníkům volit si obnovitelná a nízkouhlíková řešení. V současné době tomu tak není. Navíc v EU neexistují společná terminologie ani společný systém certifikace pro nízkouhlíková paliva a plyny. Maloobchodní trhy s plynem kromě toho vykazují koncentraci trhu a nízkou úroveň nových vstupů a inovací. To zákazníkům brání v tom, aby volbou nízkouhlíkových řešení těžili z konkurenčního prostředí. Zákazníci pro svá udržitelná energetická rozhodnutí potřebují dostatečné informace o své spotřebě energie a o původu energie, kterou spotřebovávají, stejně jako účinné nástroje pro účast na trhu. Kromě toho by členské státy měly přijmout nezbytná opatření na ochranu zranitelných zákazníků a zákazníků trpících energetickou chudobou. Trh s dekarbonizovaným plynem by neměl být rozvíjen, aniž by z něj tyto osoby mohly plně těžit, a měl by řešit potřeby všech generací – od mladých až po starší osoby. Vodíková infrastruktura a trhy s vodíkem Stávající regulační rámec pro nosiče plynné energie se nezabývá zaváděním vodíku jako nezávislého nosiče energie prostřednictvím vodíkových sítí. Na úrovni EU neexistují žádná pravidla pro investice do sítí na základě sazeb nebo vlastnictví a provozu vodíkových sítí. Kromě toho neexistují žádná harmonizovaná pravidla pro kvalitu (čistého) vodíku. V důsledku toho existují překážky pro rozvoj nákladově efektivní přeshraniční vodíkové infrastruktury a konkurenceschopného trhu s vodíkem, tedy základních prvků pro zavádění výroby a spotřeby vodíku. Tento návrh se snaží tyto nedostatky řešit. Zahrnuje návrh terminologického systému a certifikace nízkouhlíkového vodíku a nízkouhlíkových paliv.

Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny ve stávající plynárenské infrastruktuře a na příslušných trzích a energetická bezpečnost Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny v současné době představují ve skladbě zdrojů energie v EU jen malý podíl. Klíčovým předpokladem pro uvolnění jejich potenciálu je přístup na velkoobchodní trh s plynem, tj. na virtuální obchodní místa. Zrušení nákladů na přeshraniční obchod s těmito plyny a usnadnění propojení výrobních zařízení zvýší jejich ekonomickou výhodnost. Rozdíly v parametrech kvality plynu a v objemu příměsi vodíku v soustavě zemního plynu mohou ovlivnit koncepci plynárenské infrastruktury, aplikace pro koncové uživatele a přeshraniční interoperabilitu systému, mohou tedy vést k roztříštění vnitřního trhu. Stávající pravidla pro kvalitu plynu však nejsou vhodná pro budoucí vývoj. Pokud jde o LNG, řešení zbývajících překážek týkajících se přístupu k terminálům LNG by mohlo otevřít cestu k dovozu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů ze zahraničí a podpořit dekarbonizaci trhu EU s plynem. Pro zachování a posílení odolnosti během transformace je rovněž nutné přijmout vhodná opatření pro zabezpečení dodávek. Plánování sítě Jak je uvedeno ve strategii Komise pro integraci energetického systému, předpokladem pro dosažení cílů v oblasti klimatu do roku 2050 je koordinované plánování a provoz celého energetického systému EU napříč různými nosiči energie, infrastrukturami a odvětvími spotřeby. Stávající systémy a postupy plánování sítě jsou nedostatečné, neboť existují rozdíly mezi desetiletým plánem rozvoje sítě pro celou EU a vnitrostátními plány rozvoje sítě. Lepší propojení mezi celounijními a vnitrostátními plány by umožnilo nadnárodní výměnu informací o využívání přenosových soustav. Bezpečnost dodávek a skladování V reakci na významné zvýšení cen energie v celé EU na podzim 2021 vyzvala Evropská rada Komisi, aby urychleně zvážila střednědobá a dlouhodobá opatření, která zvýší odolnost energetického systému EU, včetně opatření, která posílí bezpečnost dodávek. Tento návrh má přispět k včasné reakci Unie na tuto krizi a na možnou novou krizi konkrétními opatřeními ke zlepšení spolupráce a odolnosti, zejména k zajištění účinnějších a koordinovanějších ujednání o skladování a operativní solidaritě. Opatření jsou zaměřena na včasné posílení odolnosti energetického systému EU vůči budoucím otřesům. Zahrnují opatření stanovená v tomto nařízení a v nařízení (EU) 2017/1938 o bezpečnosti dodávek plynu. V zájmu zajištění soudržné reakce jsou opatření týkající se bezpečnosti dodávek součástí tohoto legislativního návrhu a nenavrhují se jako samostatný legislativní návrh. Jak je uvedeno ve sdělení o cenách energie ze dne 13. října 2021 nazvaném „Boj proti rostoucím cenám energie: soubor opatření a podpory“, koordinace bezpečnosti dodávek přes hranice má zásadní význam pro odolnost vůči budoucím otřesů. Navrhovaná opatření vyžadují, aby členské státy výslovně zahrnuly skladování do svých posouzení rizik pro bezpečnost dodávek na regionální úrovni, včetně rizik spojených s ovládáním skladování subjekty ze třetích zemí. Členské státy by měly zvážit opatření pro skladování prostřednictvím regionální spolupráce v případě neřešených rizik. Návrh vymezuje podmínky, které umožní zavedení dobrovolného společného zadávání veřejných zakázek na strategické zásoby zemního plynu, které by se použilo případě nouze. Zavádějí se rovněž opatření ke zlepšení transparentnosti a přístupu ke skladování, řešení kybernetických bezpečnostních rizik v oblasti zemního plynu a usnadnění dvoustranných ujednání o solidaritě mezi členskými státy v případě krize. Komise vyzývá členské státy, aby s přistoupením k ujednáním o solidaritě neotálely, aby domácnostem zajistily potřebný plyn i v případě vážné krize. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Navrhovaná iniciativa úzce souvisí s legislativními návrhy předloženými v souvislosti s balíčkem opatření „Fit-for-55“ za účelem provádění Zelené dohody pro Evropu a doplňuje je. Mezi ně patří: Revidovaná směrnice o obnovitelných zdrojích energie (RED II), která je hlavním nástrojem EU pro podporu energie z obnovitelných zdrojů. Jejím cílem je urychlit pronikání energie z obnovitelných zdrojů, včetně plynů z obnovitelných zdrojů, do energetické soustavy. Navrhované pozměněné znění zvyšuje cíl pro obnovitelné zdroje ve skladbě zdrojů energie EU na 40 % a stanovením dalších cílů podporuje využívání obnovitelných paliv, jako je vodík z obnovitelných zdrojů, v průmyslu a dopravě. V souvislosti s touto iniciativou definuje směrnice o obnovitelných zdrojích energie vodík z obnovitelných zdrojů jako „obnovitelná paliva nebiologického původu“ a „paliva z biomasy“, při jejichž použití činí úspory emisí skleníkových plynů ve srovnání s použitím fosilních paliv alespoň 70 % a stanoví specifické dílčí cíle pro spotřebu vodíku z obnovitelných zdrojů (50 % celkové spotřeby vodíku pro energetické a vstupní účely v průmyslu do roku 2030 a 2,6 % energie dodávané do odvětví dopravy). Směrnice o energetické účinnosti a související směrnice o energetické náročnosti budov, včetně návrhů na jejich změnu, souvisejí s touto iniciativou, protože ovlivňují úroveň a strukturu poptávky po plynu. Opatření v oblasti energetické účinnosti mohou zmírnit energetickou chudobu a snížit zranitelnost spotřebitelů. Vzhledem k tomu, že plynná paliva v současné době dominují evropským dodávkám vytápění a chlazení a zařízením na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, zůstává jejich účinné využívání jádrem opatření v oblasti energetické účinnosti. Směrnice o plynu a nařízení o plynu jsou v souladu se zásadou „energetická účinnost v první řadě“: otevřený a konkurenceschopný trh EU, na němž ceny odrážejí výrobní náklady nosičů energie, jejich uhlíkové náklady a externí náklady a přínosy, by účinně zajistil čistý a bezpečný vodík konečným uživatelům, kteří si ho nejvíce cení. Nařízení TEN-E navržené Komisí v prosinci 2020 má lépe podpořit modernizaci evropské přeshraniční energetické infrastruktury pro účely Zelené dohody pro Evropu. Zavádí vodíkovou infrastrukturu jako novou kategorii infrastruktury pro rozvoj evropské sítě. Tato iniciativa doplňuje navrhované nařízení TEN-E, neboť se zaměřuje na sladění vnitrostátních plánů s požadavky celoevropského desetiletého plánu rozvoje sítě. Jak bylo oznámeno ve strategii EU pro snížení emisí metanu, Komise navrhne právní předpisy ke snížení emisí metanu v odvětví energetiky. Iniciativa se bude snažit zlepšit informace o všech emisích metanu souvisejících s energetikou. Tato iniciativa představuje doplnění, neboť jejím cílem je usnadnit zavádění plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů a umožnit přechod od zemního plynu. •Soulad s ostatními politikami Unie Systém obchodování s emisemi („systém ETS“) zvyšuje náklady na používání fosilních paliv v porovnání s používáním plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, a podporuje tak poptávku po těchto plynech a investice do souvisejících výrobních technologií. Komise navrhla posílení tohoto systému, včetně posílení a rozšíření v odvětví letectví, námořní a silniční dopravy a budov. Systém se vztahuje na všechna zařízení na výrobu vodíku i elektrolyzéry o výrobní kapacitě nad 25 tun denně. Inovační fond, který byl zřízen směrnicí o systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) na období 2021–2030, je jedním z nástrojů financování podporujících přechod ke klimaticky neutrální Evropě do roku 2050. Inovační fond, který byl zřízen směrnicí o EU ETS na období 2021–2030, je jedním z nástrojů financování podporujících přechod ke klimaticky neutrální Evropě do roku 2050. Revize směrnice o zdanění energie navrhuje sladit zdanění energetických produktů s politikami EU v oblasti energetiky a klimatu, propagovat čisté technologie a odstranit zastaralé výjimky a snížené sazby, které v současnosti podporují využívání fosilních paliv. V revidované směrnici jsou výrobky, na něž se směrnice vztahuje, seskupeny a seřazeny podle jejich dopadu na životní prostředí. Na tomto základě jsou pak v revidované směrnici pro obnovitelná a nízkouhlíková vodíková paliva používaná jako pohonné hmoty stanoveny preferenční minimální úrovně zdanění ve výši 0,15 EUR/GJ (oproti 10,75 EUR/GJ pro fosilní paliva). Pro obnovitelná a nízkouhlíková vodíková paliva používaná k vytápění stanoví směrnice preferenční minimální úrovně zdanění ve výši 0,15 EUR/GJ (oproti 0,6 EUR/GJ pro zemní plyn). Revidované nařízení o infrastruktuře pro alternativní paliva, navržené Komisí v červenci 2021, které zruší směrnici 2014/94/EU o zavádění infrastruktury pro alternativní paliva (AFID), má řešit problém rostoucích emisí v silniční dopravě s cílem dosáhnout do roku 2050 přechodu na vozový park s téměř nulovými emisemi. Nařízení vyžaduje, aby členské státy rozšířily svou síť infrastruktury dobíjecích a plnicích stanic tak, aby odpovídala prodeji automobilů s nulovými emisemi, a aby na hlavních dálnicích v pravidelných intervalech instalovaly dobíjecí a čerpací stanice. Podle revidovaného nařízení o infrastruktuře pro alternativní paliva bude do roku 2030 nutné splnit požadavek jedné čerpací stanice (minimálně 2 t/denně, 700 barů) na každých 150 km podél hlavní sítě TEN-T a v každém městském uzlu; výsledkem by bylo přibližně 700 vodíkových čerpacích stanic podél dopravních uzlů a 88 vodíkových čerpacích stanic v městských uzlech. Změna nařízení, kterým se stanoví emisní normy CO2 pro osobní automobily a dodávky, má od roku 2025 zajistit jasnou cestu k dopravě s nulovými emisemi. Nařízení zejména definuje vozidla s nulovými emisemi jako bateriová elektrická vozidla, vozidla s palivovými články a další vozidla na vodíkový pohon a stanoví cíl nulových průměrných emisí z nových vozových parků do roku 2030. Cílem návrhu Iniciativy pro námořní paliva FuelEU Maritime je zvýšit ve skladbě paliv mezinárodní námořní dopravy podíl udržitelných nízkouhlíkových a bezuhlíkových alternativních paliv, včetně: kapalných biopaliv, e-kapalin, dekarbonizovaného plynu (včetně bioLNG a e-plynu), dekarbonizovaného vodíku a dekarbonizovaných paliv vyrobených z vodíku (včetně metanu a amoniaku). Zaměření na paliva a energetické technologie by spolu s pobídkami, které budou obsaženy v opatřeních, která budou ještě navržena, mělo umožnit výrazné a rychlé snížení emisí, a to s plným využitím stávajících technologií a infrastruktury. Usnadní rovněž vymezení způsobů dekarbonizace pro celý námořní klastr. Návrh Iniciativy pro letecká paliva ReFuelEU Aviation, který si klade za cíl zvýšit potenciál udržitelných leteckých paliv ke snížení emisí skleníkových plynů z letecké dopravy, je dosud z velké části nevyužit. Aby mohlo odvětví letectví výrazně snížit své emise, bude muset snížit svou stávající závislost na fosilních tryskových palivech a v nadcházejících letech bude muset více využívat udržitelná letecká paliva. Návrh stanoví minimální podíl „syntetických leteckých paliv“ ve výši 0,7 % v leteckých palivech dodávaných provozovatelům letadel, přičemž se „syntetickými leteckými palivy“ rozumí obnovitelná paliva nebiologického původu podle definice ve směrnici o obnovitelných zdrojích energie. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Cílů této iniciativy nelze dosáhnout na úrovni členských států. Opatření, která jsou naplánována touto iniciativou, mají přispět k dosažení čtyř cílů uvedených v článku 194 Smouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a zároveň přispět k dekarbonizaci hospodářství EU. Plánovaná opatření mají být přijata na základě čl. 194 odst. 2 SFEU spolu s čl. 114 odst. 1 SFEU. V oblasti energie má EU sdílenou pravomoc podle čl. 4 odst. 2 písm. i) SFEU.

Tato iniciativa vychází také z uceleného souboru právních aktů, které byly přijaty a aktualizovány během posledních dvaceti let. Pro vytvoření vnitřního trhu s energií EU v letech 1996 až 2019 postupně přijala čtyři legislativní balíčky, jejichž zastřešujícím cílem bylo integrovat trhy a liberalizovat vnitrostátní trhy s plynem a elektrickou energií. Tyto právní předpisy se týkají široké škály témat, od přístupu na trh po transparentnost, práva spotřebitelů, zvýšenou likviditu trhů s plynem a nezávislost regulačních orgánů. •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) V současné době na úrovni EU neexistují žádná pravidla, která by upravovala vodíkové sítě nebo trhy a nízkouhlíkový vodík a nízkouhlíková paliva. Vzhledem k současnému úsilí EU a členských států podpořit využívání vodíku z obnovitelných zdrojů jako náhrady za fosilní paliva by členské státy byly motivovány k přijetí vnitrostátních pravidel pro infrastrukturu na přepravu vodíku. Hrozí tak, že by v EU mohlo vzniknout roztříštěné regulační prostředí, které by mohlo bránit integraci vnitrostátních vodíkových sítí a trhů, což by bránilo přeshraničnímu obchodu s vodíkem nebo by od něj odrazovalo. Pozdější harmonizace pravidel upravujících vodíkovou infrastrukturu (např. po zavedení právních předpisů na vnitrostátní úrovni) by členským státům přinesla větší administrativní zátěž a podnikům vyšší nejistotu a vyšší náklady na dodržování předpisů, především ve vztahu k dlouhodobým investicím do výroby vodíku a do přepravní infrastruktury. Tím, že by se na úrovni EU vytvořil regulační rámec pro vodíkové sítě a trhy, by se posílila integrace a vzájemné propojení vnitrostátních trhů s vodíkem a vnitrostátních vodíkových sítí. Tím, že by se na úrovni EU stanovila pravidla pro plánování, financování a provoz takových vodíkových sítí, by se zajistila dlouhodobá předvídatelnost pro potenciální investory do tohoto typu dlouhodobé infrastruktury, zejména pro investory do přeshraničních propojení (která by jinak mohla podléhat různým a potenciálně odlišným vnitrostátním právním předpisům). Pokud jde o biometan, je pravděpodobné, že bez iniciativy na úrovni EU by v roce 2030 byla právní úprava přístupu na velkoobchodní trhy, povinností týkajících se připojení a koordinace mezi provozovateli přepravních soustav a provozovateli distribučních soustav stále ještě roztříštěná. Obdobně by bez určité harmonizace na úrovni EU producenti plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů nesli v EU výrazně různé náklady na propojení a vtláčení do sítě, a neměli by tak rovné podmínky pro hospodářskou soutěž. Bez dalších právních předpisů na úrovni EU by členské státy mohly nadále uplatňovat různé normy kvality plynu a různá pravidla pro úrovně mísení vodíku, což by mohlo omezovat přeshraniční toky a vést k segmentaci trhu. Normy kvality plynu by byly i nadále definovány především na základě parametrů kvality zemního plynu, což by omezilo integraci obnovitelných plynů do sítě. Všechny tyto aspekty by pravděpodobně snížily přeshraniční obchod s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny, což by mohlo být kompenzováno vyšším dovozem zemního plynu. Využívání terminálů LNG a dovozů LNG by mohlo zůstat omezeno pouze na zemní plyn, přestože by v případě, že by byl k dispozici konkurenceschopný biometan nebo syntetický metan ze zdrojů mimo EU, nebylo nutné terminály LNG přizpůsobovat. Vypracování vnitrostátního plánu sítě bude požadováno pouze v členských státech, v nichž působí nezávislí provozovatelé přepravní soustavy (ITO) a nezávislí provozovatelé soustavy (ISO). Zatímco většina členských států má pro rozvoj plynárenství jednotný vnitrostátní plán, v jehož rámci provozovatelé v tomto odvětví spolupracují, meziodvětvová spolupráce je stále omezená. V případě současného plynárenského odvětví se ukázalo, že koordinovat připravenost na mimořádné situace na úrovni EU je efektivnější než přijímat opatření pouze na vnitrostátní úrovni. •Proporcionalita Iniciativa je v souladu se zásadou proporcionality. Spadá do oblasti působnosti článku 194 Smlouvy o fungování Evropské unie. Intervenční opatření v rámci politiky je úměrné rozsahu a povaze definovaných problémů a dosažení stanovených cílů. Návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaného obecného cíle, kterým je usnadnění dekarbonizace plynných paliv konkurenčním způsobem s nejnižšími ekonomickými náklady, a to při zajištění energetické bezpečnosti, a orientací na spotřebitele jako na ústřední prvek energetických trhů. Upřednostňovaný soubor možností je považován za přiměřený a v možném rozsahu vychází ze stávajících přístupů. Vzhledem k nutnosti dosáhnout do roku 2050 klimatické neutrality, se navrhovaná rovnováha mezi povinnostmi a zvážením různých schopností členských států a soukromých subjektů jednat považuje za přiměřenou. •Volba nástroje Na základě celkového vyhodnocení stávajícího regulačního rámce pro trh s plynem jsou zvolenými nástroji směrnice, kterou se přepracovává směrnice 2009/73/ES, a nařízení, kterým se přepracovává nařízení č. 715/2009. Rozhodnutí přepracovat znění těchto stávajících právních aktů přispěje k jejich právní srozumitelnosti. Využití pozměňovacího aktu nemusí být vhodným řešením, dochází-li k zahrnutí celé řady nových ustanovení. Volba nástrojů proto vyžaduje přepracování pravidel již přijatých a prováděných právních předpisů, jakožto přirozený vývoj stávajících právních předpisů reagující na tyto změny. Prostřednictvím nařízení o zemním plynu bude třeba změnit další právní předpisy, například: nařízení o bezpečnosti dodávek (EU) 2017/1938, nařízení o agentuře ACER (EU) 2019/942 a nařízení REMIT (EU) č. 1227/2011. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů Vstup třetího energetického balíčku v platnost pozitivně přispěl k hospodářské soutěži na vnitřních trzích s energií a jejich výkonnosti. Stávající regulační rámec pro plyn se však zaměřuje na zemní plyn z fosilních paliv a plně nepředjímá pronikání alternativ pro metanové plyny (včetně zemního plynu a biometanu), například vodíku. Přezkum stávajícího regulačního rámce upravujícího trh s plynem je potřebný a byl již oznámen ve sdělení Evropské komise o vodíkové strategii pro klimaticky neutrální Evropu. Vzhledem k rozdílnému potenciálu členských států EU pro výrobu vodíku z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkového vodíku by vhodný tržní rámec mohl vytvořit takové podmínky, které by usnadnily úlohu vodíku jako nosiče energie a umožnily integraci energetické soustavy. Na tomto základě byly při posouzení dopadů v problémové oblasti I určeny čtyři hlavní faktory: i) dekarbonizace povede ke vzniku evropského hodnotového řetězce vodíku založeného na přeshraničním trhu s vodíkem; ii) nedostatek investic do vodíkové infrastruktury brání rozvoji trhu; iii) vodíková infrastruktura pravděpodobně vytvoří přirozený monopol, což povede k nekonkurenčním tržním strukturám; iv) rozdílná pravidla pro kvalitu vodíku mohou bránit přeshraničním tokům a vést k dodatečným nákladům.

Stávající pravidla týkající se plynu, která se zaměřují na zemní plyn z fosilních zdrojů dovážený především ze zemí mimo EU, neřeší specifické rysy decentralizované výroby plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů v EU. Kromě toho rostoucí objemy biometanu, vodíku, ale také LNG ovlivňují kvalitu plynu, a tím i koncepci plynárenské infrastruktury a zařízení pro konečné uživatele. V posouzení dopadů bylo pro tuto problémovou oblast vymezeno především těchto pět hlavních faktorů: i) omezený přístup místních výrobců biometanu připojených k distribuční soustavě na trh a k síti, rozdílnost pravidel týkajících se povinnosti připojení a nákladů na připojení k síti pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny a sazby pro vstup a výstup uvnitř EU brání vytvoření plně integrovaného, likvidního a interoperabilního vnitřního trhu EU s plynem; ii) rozdíly v kvalitě plynu a úrovni přimíchávání vodíku mohou mít negativní dopad na přeshraniční toky a konečné uživatele, souběžně s tím stávající pravidla pro kvalitu plynu nejsou vhodná pro budoucí vývoj; iii) terminály LNG vybavené pro příjem převážně zemního plynu, omezený přístup nových plynů k terminálům LNG; iv) dlouhodobé smlouvy o dodávkách zemního plynu bez zachycování uhlíku mohou vést do roku 2050 k ustrnutí na využívání zemního plynu a bránit dodávkám plynů z obnovitelných zdrojů; v) stávající opatření v oblasti energetické bezpečnosti se zabývají pouze riziky spojenými s dodávkami zemního plynu, a nikoli obnovitelných a nízkouhlíkových plynů. Pokud jde o plánování sítě, je třeba, aby se spolupráce mezi provozovateli přenosových soustav a regulačními orgány dále rozvíjela. Rostoucí využívání intermitentních zdrojů energie vyžaduje lepší integraci celého energetického systému a větší propojení infrastruktury na základě ucelenějšího a inkluzivnějšího přístupu. Posouzení dopadů vymezuje v této problémové oblasti tři hlavní faktory: i) plánování sítě se mezi členskými státy a provozovateli přenosových soustav liší, plánování pro elektřinu a plyn je oddělené; ii) nedostatek transparentních údajů, pokud jde o potenciál stávající infrastruktury pro nové využití nebo vyřazení z provozu; iii) provozovatelé distribučních soustav nejsou výslovně zahrnuti do plánování provozovatelů přenosových soustav. Harmonizovanější strategie rozvoje systému by navíc dále zvýšila vzájemné vazby mezi elektroenergetickými a plynárenskými soustavami, včetně vodíkové soustavy. Hodnocení ukázalo, že je třeba zlepšit hospodářskou soutěž, aby se zajistilo, že výhody integrace trhu budou plně přeneseny na spotřebitele v EU. Spotřebitelům navíc stále chybí nástroje nezbytné k aktivnímu zapojení na trhu. Ukazuje se, že ustanovení o ochraně spotřebitele obsažená v analyzovaných právních předpisech jsou pro daný účel vhodná pouze částečně. Zejména ochrana zranitelných zákazníků je v jednotlivých členských státech stále nerovnoměrná a energetická chudoba je v celé EU i nadále značná. V problémové oblasti IV byly vymezeny tři hlavní faktory: i) nevyužitý potenciál hospodářské soutěže na maloobchodních trzích; ii) nedostatečné posílení postavení zákazníků, pokud jde o změnu dodavatele, nástroje pro porovnávání cen, informace o vyúčtování, energetická společenství a přístup k údajům; a iii) nedostatečná ochrana spotřebitele, zejména pokud jde o zranitelné osoby a osoby trpící energetickou chudobou. •Konzultace se zúčastněnými stranami V souladu s pokyny pro zdokonalení tvorby právních předpisů Komise uskutečnila komplexní a inkluzivní konzultaci zúčastněných stran na základě konzultační strategie, která zahrnovala řadu konzultačních metod a nástrojů. Cílem konzultační strategie bylo zajistit, aby byly zohledněny všechny příslušné doklady, včetně údajů o nákladech, společenském dopadu a přínosech iniciativy. Bylo použito několik nástrojů konzultace: konzultace týkající se počátečního posouzení dopadů (plán), internetová veřejná konzultace založená na dotazníku, prezentace Komise a zpětná vazba od zúčastněných stran, včetně fóra pro regulaci plynárenství, diskuse s členskými státy, se členy Evropského parlamentu a s národními regulačními orgány a diskuse se zúčastněnými stranami v rámci rozsáhlého semináře zúčastněných stran. V rámci veřejné konzultace Komise obdržela 263 odpovědí. Respondenti většinou potvrdili, že podle jejich názoru je jako příspěvek k dosažení dekarbonizačních cílů potřeba provést revizi směrnice o plynu a nařízení o plynu. Více než 60 % respondentů navíc očekává, že technologické a regulační změny nutné pro dekarbonizaci trhu s plynem mají potenciál do roku 2030 vytvořit nová pracovní místa. Pokud jde o rozvoj vodíkové infrastruktury a trhů s vodíkem, většina respondentů podporuje zavedení regulace v rané fázi s cílem podpořit dobře fungující a konkurenceschopný trh s vodíkem a příslušnou infrastrukturu. Respondenti se zasazovali o legislativní rámec EU, který by definoval klíčové regulační zásady a uplatňoval postupný přístup. Velká většina podporuje např. přístup třetích stran, pravidla pro přístup k potrubím pro vodík, dovozní terminály a skladování a zasazuje se o oddělení síťových činností. Většina respondentů považovala za důležité včas definovat úlohu soukromých subjektů při rozvoji vodíkové infrastruktury. Velká většina respondentů se rovněž domnívá, že stávající a budoucí soukromé sítě mohou být (dočasně) vyňaty z některých regulačních požadavků, ale že je třeba zajistit sbližování jednotného regulačního rámce. Převážná většina respondentů se domnívá, že práva a povolovací požadavky na novou vodíkovou infrastrukturu by měly být podobné těm, které se dnes vztahují na potrubí pro plynný metan. Pokud jde o podporu přístupu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů na stávající trh s plynem a k infrastruktuře, zúčastněné strany se shodují na tom, že je třeba revidovat stávající regulační rámec s cílem přispět k dosažení cílů v oblasti dekarbonizace. Většina zúčastněných stran považuje za důležité zajistit plný přístup na trh a usnadnit vtláčení plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů do plynárenské sítě. Mnoho respondentů se zasazuje o povinnost provozovatelů sítí připojit výrobce plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů a snížit poplatky za vtláčení. Většina respondentů podporuje rovněž zlepšení rámce pro transparentnost u terminálů LNG. Výrazné podpoře se rovněž těší harmonizované uplatňování norem kvality plynu v celé EU, posílená přeshraniční koordinace a větší transparentnost. Respondenti jsou rozděleni v otázce přimíchávání vodíku, ale většina se shoduje na tom, že tento postup může být navzdory vysokým technickým nákladům nákladově efektivním a rychlým prvním krokem k dekarbonizaci energetického systému. Jen málo zúčastněných stran podporuje odstranění přeshraničních sazeb v rámci EU. Většina respondentů považuje bezpečnostní výzvy a opatření v oblasti kybernetické bezpečnosti v souvislosti s plynem za důležité. Pokud jde o integraci plánování sítě, většina zúčastněných stran podporuje sladění načasování plánu rozvoje sítě s desetiletým plánem rozvoje sítě a zasazuje se o jednotný plán pro plyn bez ohledu na zvolený model oddělení. Většina respondentů vyjádřila ještě větší podporu společnému scénáři týkajícímu se elektřiny a plynu. Značný počet zúčastněných stran žádá o začlenění projektů v oblasti vodíku do plánu rozvoje sítě. Většina zúčastněných stran souhlasí s tím, aby provozovatelé distribučních soustav poskytovali a sdíleli informace, přičemž několik respondentů rovněž podporuje, aby provozovatelé distribučních soustav poskytli svůj vlastní plán, včetně optimalizace soustavy v různých odvětvích. Respondenti rovněž upřednostňovali společný plán pro plyn a elektřinu před společnými scénáři se samostatnými plány. Několik zúčastněných stran poukázalo na to, že by upřednostnily společný plán pro metan a vodík, přičemž by existoval samostatný plán pro elektřinu. Pokud jde o zapojení zákazníků a jejich ochranu na maloobchodním trhu s ekologickým plynem, většina zúčastněných stran vyzvala k vyšším ambicím u ustanovení, která se týkají vztahů s občany/spotřebiteli, analogicky k ustanovením o trhu s elektřinou. Též ustanovení o energetické chudobě by měla pomoci zajistit, aby spotřebitelé neplatili náklady spojené s přechodem na možnosti založené na čistém plynu. Zástupci soukromého sektoru podporují plány na postupné ukončení regulovaných cen, zatímco některé spotřebitelské organizace by volily jejich zachování v zájmu ochrany spotřebitelů trpících energetickou chudobou a zranitelných spotřebitelů. Téměř polovina všech respondentů si přeje, aby byla posílena ustanovení o porovnatelnosti nabídek a přístupnosti údajů, transparentnosti, inteligentních měřicích systémech a změně dodavatele. Neregulační přístup nepodpořil žádný respondent. ••Sběr a využití výsledků odborných konzultací Navrhovaná iniciativa a její podkladové posouzení dopadů vychází z příspěvků zúčastněných stran k rozsáhlým konzultacím, které byly v této věci provedeny, jakož i z přezkumu literatury a modelování. Přezkum literatury zahrnoval výsledky série tematických studií o klíčových prvcích, jako je úloha vodíkové a dekarbonizované plynárenské infrastruktury, souvisejícího trhu a výroby, které byly provedeny pro účely posouzení dopadů nebo které přispěly k jeho rozsahu, jakož i posouzení provedená pro jiné příslušné iniciativy Komise. V analýze byly rovněž zohledněny závěry přijaté v rámci několika fór zúčastněných stran, a to především fóra pro regulaci plynárenství (madridské fórum) a fóra pro regulaci elektroenergetiky (florentské fórum). Rovněž byla zvážena jednání s členskými státy, se členy Evropského parlamentu, s vnitrostátními regulačními orgány, agenturou ACER a diskuse s dalšími zúčastněnými stranami. •Posouzení dopadů V návaznosti na pokyny ke zlepšování právní úpravy provedla Komise posouzení dopadů několika možností politiky. Tuto práci podpořila konzultace v rámci Komise prostřednictvím meziútvarové řídící skupiny. Posouzení dopadů bylo předloženo Výboru pro kontrolu regulace a s tímto výborem projednáno. Výbor pro kontrolu regulace vydal „ kladné stanovisko s výhradami“. Výhrady byly řešeny zejména: i) začleněním závěrů hodnocení do popisu problému, ii) vymezením úlohy iniciativy jako součásti podpůrného rámce balíčku „Fit for 55“, iii) vyjasněním výchozího stavu dopadu možností politiky, iv) větším rozlišováním mezi různými subjekty, zejména mezi výrobci zemního plynu a vodíku a spotřebiteli, v) posouzením toho, jak může mít iniciativa různé dopady na malé a střední podniky ve srovnání s jinými (většími) společnostmi, vi) lepším reflektováním nesouhlasných a menšinových názorů v celé zprávě, včetně vymezení problému, vypracování možností, analýzy dopadů a volby upřednostňované možnosti, vii) lepší formulací zprávy a viii) doplněním tabulek nákladů a přínosů ve vhodném formátu. V průběhu posuzování dopadů byla zvážena celá řada opatření ve všech čtyřech problémových oblastech, aby byly řešeny zjištěné problémy a příčiny problémů k dosažení cílů iniciativy. Na základě posouzení jejich účinnosti, efektivnosti, soudržnosti a proporcionality bylo konstatováno, že balíček upřednostňovaných možností nejvhodnějším způsobem přispěje ke stanoveným cílům. Problémová oblast I: Vodíková infrastruktura a trhy s vodíkem Problémová oblast I se zabývá následujícími možnostmi politiky: nabízet práva na provoz vodíkové sítě (možnost 1); zavést hlavní regulační zásady inspirované těmi, které jsou v současné době použitelné na trhu se zemním plynem, ale přizpůsobené fázi rozvoje trhů s vodíkem (možnost 2); a zavést plně rozvinutý regulační režim pro vodík (podobný tomu, který v současné době platí v odvětví zemního plynu), aniž by bylo nutné přejít na vyspělejší trh s vodíkem (možnost 3). Upřednostňovanou možností je zavést klíčové regulační zásady od samého počátku a zároveň vyjasnit konečný (budoucí) regulační režim. (Možnost 2b „Hlavní regulační zásady s vizí“). Klíčovým přínosem této možnosti je, že podporuje integraci trhu, je srozumitelná pro investory, zabraňuje vzniku nekonkurenceschopných tržních struktur, jakož i nákladům na následné úpravy pravidel, jakmile je trh vyspělý, ovšem ponechává flexibilitu, aby bylo možné přizpůsobit regulaci postupnému rozmachu odvětví vodíku. Problémová oblast II: Plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny ve stávající plynárenské infrastruktuře a na příslušných trzích a energetická bezpečnost Problémová oblast II zahrnuje možnosti, které podporují přístup k plynům z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynům na stávající trh s plynem a k plynárenské infrastruktuře. Všechny možnosti zahrnují rovněž stupňování zásahů za účelem řešení otázek energetické bezpečnosti, zejména rozšíření stávajících nástrojů, norem a postupů na plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, účinnou solidaritu a řešení rizik spojených s kybernetickou bezpečností v plynárenství. Upřednostňovanou možností pro problémovou oblast II je možnost č. 3 „Povolit a podporovat plný přístup na trh s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny“.Tato možnost obsahuje opatření na podporu přístupu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů na velkoobchodní trh, k terminálům LNG a do přepravní sítě (bez ohledu na místo připojení), včetně slev u sazeb za vtláčení do sítě a přeshraniční přepravu. Kvalita plynu by se řídila harmonizovaným přístupem EU ke kvalitě plynu pro přeshraniční propojovací body, přičemž členským státům by zůstala flexibilita. Pro všechny přeshraniční body je stanoven povolený strop pro příměsi vodíku na 5 %, což je úroveň, která je z hlediska nákladů na přizpůsobení a snížení emisí nákladově efektivní.

Opatření plánovaná v rámci možnosti „Povolit a podporovat plný přístup na trh s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny“ jsou v souladu s úsilím Unie v boji proti změně klimatu a jsou nezbytná pro dosažení cílů Zelené dohody pro Evropu. Klíčovým přínosem je, že opatření sníží výrobní náklady výrobců plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, zvýší hospodářskou soutěž, likviditu a obchod s plyny z obnovitelných zdrojů a zároveň podpoří snížení emisí skleníkových plynů. Prospěch z toho budou mít i spotřebitelé a daňoví poplatníci, neboť by mohlo dojít ke snížení podpory. Omezí se rovněž rizika pro energetickou bezpečnost a ušetří se čas a zdroje, sníží nejistota, zlepší účinnost mimořádných opatření a posílí bezpečnostní požadavky na plynárenské společnosti. Problémová oblast III: Plánování sítě Problémová oblast III zvažuje možnosti týkající se integrovaného plánování sítě. Upřednostňovanou možností pro problémovou oblast III je možnost č. 2 „Plánování na úrovni jednotlivých členských států založené na evropských scénářích“. Tato možnost umožňuje plánování na úrovni jednotlivých členských států, ale vyžaduje, aby toto plánování bylo založeno na společných scénářích pro plyn a elektřinu, bylo sladěno s desetiletým plánem rozvoje sítě a souviselo s příslušným vnitrostátním plánem v oblasti energetiky a klimatu. Možnost se vztahuje na všechny příslušné subjekty (provozovatele distribučních soustav) a umožňuje určit plynovody, jejichž využití lze změnit z metanu na H2 s takovou mírou podrobnosti, jíž by nebylo možné na evropské úrovni snadno dosáhnout. Klíčovým přínosem toho, že bude zavedeno plánování na úrovni jednotlivých členských států založené na evropských scénářích, je odstranění rizika, že provozovatelé přenosových soustav elektřiny a přepravních soustav plynu budou plánovat vývoj svých soustav na základě neslučitelných předpokladů. Umožní to integraci odvětví a koncepční plán soustavy a zároveň zachová výhody podrobnějších odvětvových plánů rozvoje sítí. Je tím zajištěna společná vize různých zúčastněných stran, z níž vyplývá, že plánování sítí zohledňuje strategie dekarbonizace na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, čímž se snižuje riziko potenciálního ustrnutí nebo uvíznutí aktiv. Problémová oblast IV: Nízká úroveň zapojení zákazníků a jejich ochrany na maloobchodním trhu s ekologickým plynem Problémová oblast IV zahrnuje možnosti, které předpokládají neregulační přístup ve vztahu k hospodářské soutěži a zapojení spotřebitelů, nebo místo toho vyžadují řešení příčin problémů prostřednictvím nových právních předpisů, jež většinou reflektují to, co již bylo zavedeno v odvětví elektřiny. Z analýzy vyplynula upřednostňovaná možnost č. 2 „Flexibilní právní předpisy“, která reflektuje ochranu spotřebitele na trhu s elektřinou a také ustanovení o zmocnění. Tato možnost je zřejmě nejúčinnější, nejefektivnější a v souladu s ostatními problémovými oblastmi. Jejím klíčovým přínosem je, že nabídne významný potenciál úspor, pomůže novým dodavatelům a poskytovatelům služeb vstoupit na trh, vyvíjet inovativní produkty, což povede ke zvýšení hospodářské soutěže, zapojení spotřebitelů a ekonomickému prospěchu. Měla by též umožnit větší společenské přijetí ze strany občanů a komunit, mobilizovat soukromý kapitál a usnadnit zavádění plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů. Snížení rizika nadměrných investic bude mít pozitivní dopad na životní prostředí. •Účelnost právních předpisů a zjednodušení Návrhy na změnu stávajících právních předpisů jsou koncipovány v souladu s nákladově nejefektivnějšími možnostmi politiky, které byly přezkoumány v posouzení dopadů. U některých upřednostňovaných možností se očekává zvýšení administrativních nákladů, jakož i nákladů na provádění a prosazování pro regulační subjekty a organizátory trhu. Z navrhovaných opatření by mohly vyplývat například vyšší administrativní výměny mezi vnitrostátními regulačními orgány a přepravci zemního plynu, zvýšené koordinační úsilí mezi provozovateli distribučních soustav a provozovateli přepravních soustav a další regulační a prováděcí úsilí pro členské státy a vnitrostátní orgány. Od pozměněného rámce se však očekávají i nižší a účinnější regulační náklady. Posouzení dopadů dále ukazuje, že navrhovaná opatření nabízejí nákladově nejefektivnější regulační možnosti k dosažení zastřešujícího cíle iniciativy, totiž stanovení pravidel pro přepravu, distribuci, dodávky a skladování metanu a vodíkových plynů, která mohou podpořit dekarbonizaci energetického systému a zároveň zajistit bezpečnou a cenově dostupnou energii. Krátkodobé regulační náklady spojené s některými upřednostňovanými opatřeními musí být posuzovány s ohledem na náklady a úsilí, které by v dlouhodobém horizontu vyžadovala pozdní integrace a dekarbonizace energetického systému. Přínosy, které by tyto možnosti měly mít, pokud jde o podporu obnovitelných zdrojů, integraci energetického systému, ochranu spotřebitelů a energetickou bezpečnost, velkou měrou převáží nad bezprostředními administrativními náklady a náklady na provádění. Návrh dále přispívá ke zjednodušení stávajícího regulačního rámce tím, že harmonizuje ustanovení o plynárenské infrastruktuře a trhu s novou regulační strukturou koncipovanou v balíčku opatření týkajících se čisté energie pro odvětví elektřiny. Očekává se, že větší sladění mezi odvětvími bude přínosem pro řadu oblastí regulace, zejména pro posílení postavení spotřebitelů a jejich ochranu, správu a regulační dohled. Podobné přínosy se rovněž očekávají od brzkého zavedení regulačního rámce pro vodíkové infrastruktury a trhy. Ačkoli tato pravidla pravděpodobně zvýší bezprostřední administrativní náklady a regulační zátěž pro vnitrostátní orgány a tržní subjekty, očekává se, že včasná harmonizace regulačních zásad pro vodík výrazně sníží budoucí náklady na dodržování předpisů a zabrání riziku velkých rozdílů v regulaci a nákladů na provádění. •Základní práva Ochrana hodnot EU a základních práv občanů i jejich bezpečnosti má při rozvoji zeleného a digitálního energetického prostředí prvořadý význam. Navrhovaná politická opatření v oblasti správy údajů byla vypracována s ohledem na tuto skutečnost s cílem zajistit široký přístup k digitálním technologiím a službám založeným na datech a jejich využívání a zároveň zaručit vysokou úroveň práva na soukromí a ochranu osobních údajů, jak je zakotveno v článcích 7 a 8 Listiny základních práv EU a v obecném nařízení o ochraně údajů. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Rozpočtový dopad na rozpočet EU v souvislosti s návrhem v rámci tohoto balíčku se týká lidských zdrojů Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) a Generálního ředitelství Evropské komise pro energetiku (GŘ pro energetiku), které jsou popsány v legislativním finančním výkazu připojeném k návrhu Komise na přepracování [nařízení o plynu]. Nové úkoly, které má plnit agentura ACER, zejména pokud jde o pravidla usnadňující rozvoj konkurenceschopného odvětví vodíku, ale také rostoucí složitost trhů s plynem v důsledku rostoucího podílu jiných plynů než zemního plynu, si žádají, aby od roku 2023 v agentuře ACER postupně vzniklo dalších 21 plných pracovních úvazků. O dalších 5 plných pracovních úvazků je též třeba posílit GŘ pro energetiku za účelem provádění navrhovaných nových pravidel pro nové a rostoucí odvětví, pro začlenění nových druhů plynů do trhu s plynem a do plynárenské infrastruktury, jakož i za účelem prosazování posílených ustanovení o ochraně spotřebitele. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsoby sledování, hodnocení a podávání zpráv Sledování pokroku bude sestávat z dvoustupňového přístupu v podobě výročních zpráv agentury ACER a hodnocení Komise. Pověření agentury ACER každoročně sledovat a informovat o výkonnosti trhu v její každoročně předkládané zprávě o sledování trhu (povinnost stanovená v nařízení (ES) č. 715/2009) bude zachováno, přičemž jeho oblast působnosti bude rozšířena na vodík. Do jednoho roku od přijetí návrhů vyzve Komise agenturu ACER, aby přezkoumala a aktualizovala své stávající ukazatele pro sledování (za účasti dotčených zúčastněných stran), aby byla zajištěna jejich trvalá relevance pro sledování pokroku při plnění cílů, na nichž jsou tyto návrhy založeny. Agentura ACER bude i nadále spoléhat na již zavedené zdroje údajů, které byly využívány pro přípravu zprávy o sledování trhu, a doplní je o příslušné údaje o vodíku.

Každoročně předkládané zprávy agentury ACER nahradí povinnosti Komise v oblasti podávání zpráv, které pro ni dosud existují podle směrnice o plynu. Podrobné návrhy zajistí, aby sledování prováděné agenturou ACER doplňovalo jiné monitorovací činnosti (zejména sledování v rámci správy energetické unie a opatření v oblasti klimatu), aby nedocházelo k případnému překrývání. Komise provede plnohodnotné hodnocení dopadu navrhovaných iniciativ, včetně účinnosti, efektivnosti, pokračující soudržnosti a relevance návrhů, ve stanovené lhůtě (orientačně: pět let) po vstupu přijatých opatření v platnost. Do 31. prosince 2030 Komise směrnici přezkoumá a předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě. •Informativní dokumenty (u směrnic) V návaznosti na rozsudek Evropského soudního dvora ve věci Komise v. Belgie (věc C-543/17) musí členské státy připojovat svá oznámení o vnitrostátních prováděcích opatřeních s dostatečně jasnými a přesnými informacemi a uvést, která ustanovení vnitrostátního práva provádějí která ustanovení směrnice. To musí být stanoveno pro každou povinnost, nikoli pouze na „úrovni článků“. Pokud by členské státy tuto povinnost splnily, nemusely by v zásadě Komisi zasílat informativní dokumenty o provedení směrnice. Nařízení se provede přímo a jednotně v členských státech, a nebude tedy vyžadovat informativní dokument. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Navrhovaná revidovaná směrnice se skládá z deseti kapitol, které obsahují 91 článků. Kapitola 1 – Předmět, oblast působnosti a definice Tato kapitola stanoví předmět a oblast působnosti pravidel pro přepravu, distribuci, dodávky a skladování plynů prostřednictvím soustavy zemního plynu, jakož i pravidla pro přepravu, dodávky a skladování vodíku pomocí vodíkové soustavy. Definuje také hlavní termíny používané v navrhované směrnici. Kapitola 2 – Obecná pravidla organizace trhů Tato kapitola stanoví pravidla pro zajištění konkurenčních, na spotřebitele zaměřených, pružných a nediskriminačních trhů s plynem. Obsahuje ustanovení, jimiž se upravuje přístup na trh a jakými je například svobodná volba dodavatele, tržní ceny dodávek, povinnosti veřejné služby, udržitelnost, certikace plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, podpora regionální spolupráce a technická pravidla. Kapitola 3 – Posílení postavení spotřebitele, ochrana spotřebitele a malooobchodní trhy Tato kapitola stanoví především soubor práv spotřebitelů. Rozpracovává základní smluvní práva, práva na změnu dodavatele a poplatky související s touto změnou, jakož i pravidla týkající se srovnávacích nástrojů, aktivních zákazníků a občanských energetických společenství. Obsahuje rovněž ustanovení o vyúčtování, inteligentním a běžném měření a správě údajů. Obsahuje také ustanovení o jediném kontaktním místě, právu na mimosoudním řešení sporů, zranitelných zákaznících a malooobchodních trzích. Kapitola 4 – Přístup třetích stran k infrastruktuře Tato kapitola je rozdělena do tří oddílů a týká se: přístupu k infrastruktuře pro zemní plyn, přístupu k infrastruktuře pro vodík a odmítnutí přístupu a připojení. Kapitola 5 – Pravidla vztahující se na provozovatele přepravních soustav, skladovacích zařízení a soustav zemního plynu Tato kapitola se zabývá úkoly provozovatelů přepravních soustav, skladovacích zařízení a zařízení LNG, důvěrnosti a pravomocemi přijímat rozhodnutí. Kapitola 6 – Provozovatelé distribuční soustavy zemního plynu Tato kapitola stanoví určení provozovatelů distribučních soustav, jejich úkoly, pravomoci přijímat rozhodnutí ohledně připojení nových zařízení na výrobu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů k distribuční soustavě, oddělení provozovatelů distribuční soustavy, povinnosti provozovatelů distribuční soustavy zachovávat důvěrnost, obsahuje ustanovení o uzavřených distribučních soustavách a o kombinovaném provozovateli soustavy.

Kapitola 7 – Pravidla pro vodíkové sítě Tato kapitola stanoví zejména úkoly provozovatelů vodíkových sítí, provozovatelů skladovacích zařízení a terminálů, obsahuje ustanovení o stávajících vodíkových sítích, o zeměpisně vymezených vodíkových sítích, o uzavřených vodíkových soustavách, o propojovacích vedeních se třetími zeměmi a o důvěrnosti z hlediska provozovatelů. Kapitola 8 – Plánování integrované sítě Tato kapitola se zabývá rozvojem sítě a pravomocí k přijímání investičních rozhodnutí, podáváním zpráv o rozvoji vodíkových sítí a financováním nové přeshraniční vodíkové infrastruktury. Kapitola 9 – Oddělení provozovatelů přepravních soustav Tato kapitola je rozdělena do šesti oddílů a týká se těchto aspektů: oddělení vlastnictví, nezávislí provozovatelé soustav, nezávislí provozovatelé přepravní soustavy, oddělení provozovatelů vodíkových sítí, určení a certifikace provozovatelů plynárenských a vodíkových soustav a oddělení účetnictví a jeho transparentnost. Kapitola 10 – Regulační orgány Tato kapitola se zaměřuje na určení regulačních orgánů a jejich nezávislost, na obecné cíle regulačního orgánu, na jejich povinnosti a pravomoci, na regulační režim pro přeshraniční otázky, na dodržování pokynů ke kodexům sítě a na vedení záznamů. Kapitola 11 - Závěrečná ustanovení Poslední kapitola se zaměřuje na závěrečná ustanovení a obsahuje články týkající se zejména ochranných opatření, rovných podmínek, technických dohod, výjimek, zmocnění, výkonu přenesené pravomoci, postupu projednávání ve výborech, podávání zpráv, zrušovacích ustanovení, provedení, vstupu v platnost a určení. Příloha I se týká minimálních požadavků na vyúčtování a informace o vyúčtování. Příloha II se zabývá inteligentními měřicími systémy pro zemní plyn. Příloha III uvádí datum použitelnosti a lhůty pro provedení zrušené směrnice a jejích změn ve vnitrostátním právu. Příloha IV obsahuje srovnávací tabulku. Navrhované revidované nařízení se skládá z deseti kapitol, které obsahují 69 článků. Kapitola I – Předmět, oblast působnosti a definice Tato kapitola stanoví předmět a oblast působnosti pravidel týkajících se cílů energetické unie, rámce pro klima a energetiku, jakož i spotřebitelů. Definuje také hlavní termíny používané v navrhované směrnici. Kapitola 2 – Obecná pravidla pro organizaci trhů a přístup k infrastruktuře Tato kapitola stanoví obecné zásady, jakož i oddělení regulačních bází aktiv, služby pro přístup třetích stran, posouzení trhu s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, zásady mechanismů přidělování kapacity a postupů pro řízení překročení kapacity, obchodování s právy na kapacitu, pravidla vyrovnávání a vyrovnávací poplatky, ustanovení o certifikaci a o spolupráci provozovatelů přepravních soustav. Kapitola 3 – Přístup k síti

Tato kapitola se týká sazeb za přístup k sítím a slev. Kapitola 4 – Provoz přepravních soustav, skladovacích zařízení, zařízení LNG a vodíkových terminálů Tato kapitola obsahuje ustanovení o pevné kapacitě pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, o přeshraniční koordinaci, pokud jde o kvalitu plynu, o příměsích vodíku, o Evropské síti provozovatelů plynárenských přepravních soustav, o sledování prováděné ACER, o regulačních orgánech, o konzultacích, o nákladech, o regionální spolupráci, o desetiletých plánech rozvoje sítě, o požadavcích na transparentnost a o vedení záznamů. Kapitola 5 – Provoz distribuční soustavy Tato kapitola stanoví pravidla pro pevnou kapacitu pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, ustanovení o spolupráci mezi provozovateli distribučních soustav a provozovateli přepravních soustav, požadavky na transparentnost a ustanovení o Evropském subjektu pro provozovatele distribučních soustav. Součástí kapitoly jsou příslušné postupy a úkoly. Kapitola 6 – Přístup k vodíkovým sítím Tato kapitola se zaměřuje na přeshraniční koordinaci, pokud jde o kvalitu vodíku, Evropskou síť provozovatelů vodíkových sítí, její úkoly, desetiletý plán rozvoje vodíkové sítě, náklady a konzultace, sledování prováděné agenturou ACER, regionální spolupráci a požadavky na transparentnost. Kapitola 7 –Kodexy sítě a rámcové pokyny Tato kapitola obsahuje ustanovení pro přijímání kodexů sítě a pokynů, zavedení kodexů sítě, změny kodexů sítě, rámcové pokyny, právo členských států na stanovení podrobnějších opatření, poskytování informací a důvěrnost údajů a sankce. Všechna tři pravidla jsou přizpůsobena vodíku. Kapitola 8 - Závěrečná ustanovení Tato kapitola se zaměřuje na závěrečná ustanovení a obsahuje články zejména o nové plynárenské a vodíkové infrastruktuře, projednávání ve výboru, výjimkách, výkonu přenesené pravomoci, změnách nařízení, kterým se rozšiřuje nařízení o bezpečnosti dodávek plynu na plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, a o zahrnutí opatření týkajících se kybernetické bezpečnosti, solidarity a skladování, dále články o zrušení a vstupu v platnost. Příloha I obsahuje pokyny. Příloha II obsahuje vloženou přílohu IX nařízení 2017/1938. Příloha III obsahuje informace o zrušeném nařízení a seznam následných změn. Příloha IV obsahuje srovnávací tabulku. 🡻 715/2009 (přizpůsobený) 2021/0424 (COD) Návrh

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vnitřním trhu s plyny z obnovitelných zdrojů, se zemním plynem a s vodíkem

(přepracované znění) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství ⌦ Smlouvu o fungování Evropské unie ⌫ , a zejména na článek 95 ⌦ čl. 194 odst. 2 ⌫ této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: ⇩ nový (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 bylo několikrát podstatně změněno. Vzhledem k potřebě provést další změny by uvedené nařízení mělo být v zájmu přehlednosti přepracováno. 🡻 715/2009 1. bod odůvodnění (přizpůsobený) (2)Účelem vnitřního trhu se zemním plynem, který je postupně zaváděn od roku 1999, je poskytnout skutečnou možnost výběru všem spotřebitelům ve Společenství ⌦ Unii ⌫, ať již občanům nebo podnikům, dále nové obchodní příležitosti a intenzivnější přeshraniční obchod, aby se dosáhlo větší efektivity, konkurenceschopných cen a vyšších standardů služeb a aby se přispělo k větší bezpečnosti dodávek a udržitelnosti. ⇩ nový (3)Zelená dohoda pro Evropu a právní rámec pro klima stanovily cíl, aby se EU stala do roku 2050 klimaticky neutrální, a to způsobem, který přispěje k evropské konkurenceschopnosti, růstu a pracovním místům. K vytvoření trhů s dekarbonizovaným plynem, které přispějí k transformaci energetiky, je zapotřebí výrazně vyšší podíl obnovitelných zdrojů energie v integrovaném energetickém systému s aktivní účastí spotřebitelů na konkurenčních trzích. (4)Cílem tohoto nařízení je usnadnit rozšíření plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů v energetickém systému, což umožní přechod od fosilního plynu, jakož i umožnit, aby tyto nové plyny hrály důležitou úlohu při dosahování cílů EU v oblasti klimatu do roku 2030 a klimatické neutrality do roku 2050. Nařízení má rovněž vytvořit regulační rámec, který všem účastníkům trhu poskytne možnost i motivaci, aby při plánování svých činností zohlednili přechodnou úlohu fosilního plynu, aby se zabránilo ustrnutí na současném stavu a aby se zajistilo postupné a včasné ukončení používání fosilního plynu, zejména ve všech příslušných průmyslových odvětvích a pro účely vytápění.

(5)Vodíková strategie EU uznává, že vzhledem k tomu, že členské státy EU mají různý potenciál pro výrobu vodíku z obnovitelných zdrojů, nabízí otevřený a konkurenceschopný trh EU s přeshraničním obchodem bez překážek významné výhody z hlediska hospodářské soutěže, cenové dostupnosti a bezpečnosti dodávek. Kromě toho strategie zdůrazňuje, že přechod na likvidní trh, na němž by se s vodíkem obchodovalo jako s komoditou, by usnadnil vstup nových výrobců a byl by přínosný pro hlubší integraci s jinými nosiči energie Vytvořily by se funkční cenové signály pro investiční a provozní rozhodnutí. Pravidla stanovená v tomto nařízení by proto měla napomoci vzniku trhů, na nichž by se s vodíkem obchodovalo jako s komoditou, jakož i vytvoření likvidních obchodovacích středisek, přičemž členské státy by v tomto ohledu měly odstranit všechny nepřiměřené překážky. Byť jsou uznávány inherentní rozdíly, měla by být pro účely trhu s vodíkem zohledněna stávající pravidla, která umožnila efektivní obchodní operace vyvinuté pro trhy s elektřinou a s plynem a související obchodování. 🡻 715/2009 2. bod odůvodnění Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1775/2005 ze dne 28. září 2005 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám významně přispěly k vytvoření tohoto vnitřního trhu se zemním plynem. 🡻 715/2009 3. bod odůvodnění Zkušenosti získané při provádění a sledování prvního souboru „Pokynů pro správnou praxi“, přijatých v roce 2002 Evropským fórem pro regulaci plynárenství („madridské fórum“), ukazují, že pro zajištění úplného provedení pravidel stanovených v uvedených pokynech ve všech členských státech a pro poskytnutí minimální záruky rovných podmínek přístupu na trh v praxi je nezbytné stanovit jejich právní vymahatelnost. 🡻 715/2019 4. bod odůvodnění Na zasedání madridského fóra ve dnech 24. a 25. září 2003 byl přijat druhý soubor společných pravidel s názvem „Druhé pokyny pro správnou praxi“, a účelem tohoto nařízení je stanovit na základě těchto pokynů základní zásady a pravidla pro přístup k síti, služby pro přístup třetích osob k soustavě, řízení překročení kapacity, transparentnost, vyrovnávání a obchodování s právy na kapacitu. 🡻 715/2009 5. bod odůvodnění (přizpůsobený) (6)⌦ [Přepracované znění směrnice o plynu podle návrhu COM(2021) xxx] ⌫ Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem umožňuje existenci provozovatele kombinované přepravní a distribuční soustavy. Proto pravidla stanovená v tomto nařízení nevyžadují změnu v organizaci vnitrostátních přepravních a distribučních soustav, jež jsou v souladu s příslušnými ustanoveními této směrnice. 🡻 715/2019 6. bod odůvodnění Do oblasti působnosti tohoto nařízení spadají vysokotlaká potrubí, kterými jsou místní distribuční společnosti připojeny k plynárenské soustavě a která nejsou především používána pro místní distribuci. 🡻 715/2009 7. bod odůvodnění ⇨ nový (7)Je nezbytné stanovit kritéria pro určování sazeb za přístup k soustavě, aby se zajistilo, že jsou plně v souladu se zásadou nediskriminace, že plně vyhovují potřebám řádně fungujícího vnitřního trhu a že plně zohledňují potřebu integrity soustavy a odrážejí skutečně vzniklé náklady, pokud tyto náklady odpovídají nákladům účinného provozovatele soustavy se srovnatelnou strukturou a jsou transparentní, včetně odpovídající návratnosti investic, ⇨ jakož i umožňují integraci plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů ⇦ a případně s přihlédnutím ke srovnávacím rozborům sazeb prováděným regulačními orgány. ⇨ Pravidla pro sazby za přístup k síti uvedená v tomto nařízení jsou doplněna dalšími pravidly pro sazby za přístup k síti, zejména v kodexech sítě a rámcových pokynech přijatých na základě tohoto nařízení, v [nařízení TEN-E podle návrhu COM(2020) 824 final], [nařízení o metanu podle návrhu COM(2021) xxx], směrnici (EU) 2018/2001 a [směrnice o energetické účinnosti podle návrhu COM(2021) 558 final]. ⇦

⇩ nový (8)Obecně je nejúčinnější financovat infrastrukturu z výnosů získaných od uživatelů této infrastruktury a zabránit křížovým dotacím. Kromě toho by tyto křížové dotace byly v případě regulovaných aktiv neslučitelné s obecnou zásadou sazeb odrážejících náklady. Ve výjimečných případech by však tyto křížové dotace mohly přinést společenské výhody, zejména v dřívějších fázích rozvoje sítě, kde je rezervovaná kapacita nízká ve srovnání s technickou kapacitou a existuje značná nejistota ohledně toho, kdy se projeví budoucí poptávka po kapacitě. Křížové dotace by proto mohly přispívat k přiměřeným a předvídatelným sazbám pro první uživatele sítě a snížit investiční rizika pro provozovatele sítě. Křížové dotace by tak mohly přispívat k investičnímu klimatu podporujícímu cíle Unie v oblasti dekarbonizace. Křížové dotace by neměly financovat uživatelé sítě v jiných členských státech, ať již přímo či nepřímo. Je proto vhodné vybírat finanční prostředky na křížové dotace pouze na výstupních bodech pro konečné zákazníky v tomtéž členském státě. Navíc vzhledem k tomu, že křížové dotace jsou využívány výjimečně, je třeba zajistit, aby byly přiměřené, transparentní, časově omezené a aby podléhaly regulačnímu dohledu. 🡻 715/2009 8. bod odůvodnění Při výpočtu sazeb za přístup k soustavám je důležité vzít v úvahu skutečně vzniklé náklady, pokud tyto náklady odpovídají nákladům účinného provozovatele soustavy se srovnatelnou strukturou a jsou transparentní, jakož i potřebu zajistit přiměřenou návratnost investic a motivaci k výstavbě nové infrastruktury, včetně zvláštního regulačního přístupu k novým investicím podle směrnice 2009/73/ES. V tomto ohledu, a zejména pokud bude mezi plynovody existovat účinná hospodářská soutěž, budou srovnávací rozbory sazeb představovat důležitou součást této úvahy. 🡻 715/2009 9. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (9)Používání tržních způsobů při stanovování sazeb, například aukcí, musí být slučitelné s ustanoveními ⌦ přepracovaného znění směrnice o plynu podle návrhu COM(2021) xxx ⌫ směrnice 2009/73/ES ⇨ a nařízení Komise (EU) 2017/459 ⇦. 🡻 715/2009 10. bod odůvodnění (přizpůsobený) (10)Společný minimální soubor služeb pro přístup třetích osob je nezbytný pro stanovení společných minimálních norem přístupu v praxi v celém Společenství ⌦ Unii ⌫, pro zajištění dostatečné slučitelnosti služeb pro přístup třetích osob stran a pro možnost využívání výhod řádně fungujícího vnitřního trhu se zemním plynem. 🡻 715/2009 11. bod odůvodnění (přizpůsobený) V současnosti ve Společenství existují překážky bránící prodeji zemního plynu za rovných podmínek a bez diskriminace či znevýhodnění. Ne ve všech členských státech již existuje nediskriminační přístup k síti a stejně účinná úroveň regulačního dohledu a stále přetrvávají izolované trhy. ⇩ nový (11)Ujednání o přístupu třetích stran by měla vycházet ze zásad stanovených v tomto nařízení. Již v říjnu 2013 přivítalo XXIV. madridské fórum organizaci vstupně-výstupních systémů, které umožňují bezplatné přidělování plynu na základě pevné kapacity. Proto by měla být zavedena definice vstupně-výstupního systému a zajištěna integrace úrovně distribuční soustavy do vyrovnávací zóny, což by pomohlo dosáhnout rovných podmínek pro plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny připojené na úrovni přepravy či distribuce. Stanovení sazeb provozovatelů distribučních soustav a organizace přidělování kapacity mezi přepravní a distribuční soustavou by mělo být ponecháno regulačním orgánům na základě zásad zakotvených v [přepracovaném znění směrnice o plynu podle návrhu COM(2021) xxx].

(12)Přístup k vstupně-výstupnímu systému by měl být obecně založen na pevné kapacitě. Provozovatelé sítí by měli být povinni spolupracovat způsobem, který maximalizuje nabídku pevné kapacity, což naopak uživatelům sítě umožňuje na základě pevné kapacity volně přidělovat vstupující či vystupující plyn v jakémkoli vstupním či výstupním bodě téhož vstupně-výstupního systému. (13)Podmíněná kapacita by měla být nabízena pouze v případě, že provozovatelé sítí nejsou schopni nabídnout pevnou kapacitu. Provozovatelé sítí by měli transparentně a jasně stanovit podmínky pro podmíněnou kapacitu na základě provozních omezení. Regulační orgán by měl zajistit, aby byl počet produktů s podmíněnou kapacitou omezen, aby se zabránilo roztříštěnosti trhu a byl zajištěn soulad se zásadou účinného přístupu třetích stran. 🡻 715/2009 12. bod odůvodnění (14)V zájmu dokončení vnitřního trhu se zemním plynem by mělo být dosaženo dostatečné úrovně přeshraniční propojovací kapacity zemního plynu a měla by být podporována integrace trhů. 🡻 715/2009 13. bod odůvodnění Sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007 s názvem „Energetická politika pro Evropu“ zdůraznilo význam dotvoření vnitřního trhu se zemním plynem a vytvoření rovných podmínek pro všechny plynárenské podniky ve Společenství. Sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007 s názvem „Perspektivy vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou“ a s názvem „Šetření podle článku 17 nařízení (ES) č. 1/2003 v odvětvích zemního plynu a elektřiny v Evropě (závěrečná zpráva)“ ukázaly, že stávající pravidla a opatření neposkytují potřebný rámec ani neumožňují vytvářet propojovací kapacity k dosažení cíle dobře fungujícího, účinného a otevřeného vnitřního trhu. 🡻 715/2009 14. bod odůvodnění Spolu s důsledným uplatňováním stávajícího regulačního rámce by měl být regulační rámec pro vnitřní trh se zemním plynem, který je stanoven v nařízení (ES) č. 1775/2005, upraven v souladu s těmito sděleními. 🡻 715/2009 15. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (15)Zejména jJe potřeba dosáhnout intenzivnější spolupráce a lepší koordinace mezi provozovateli přepravních ⇨ a případně distribučních ⇦ soustav, aby se vytvořily kodexy sítě v zájmu poskytování a řízení účinného a transparentního přeshraničního přístupu k přepravním soustavám a aby se zajistilo koordinované plánování s dostatečným časovým předstihem a dobrý technický rozvoj přepravní soustavy ⇨ zemního plynu ⇦ ve Společenství ⌦ Unii ⌫ včetně vytvoření propojovacích kapacit, a to s náležitým ohledem na životní prostředí. Kodexy sítě by měly být v souladu s rámcovými pokyny, které jsou ze své podstaty nezávazné (dále jen „nezávazné rámcové pokyny“) a vypracované Agenturou ⌦ Evropské unie ⌫ pro spolupráci energetických regulačních orgánů ⌦ (dále jen „ACER“) ⌫ zřízenou podle nařízením Evropského parlamentu a Rady ⌦ (EU) 2019/942 ⌫ (ES) č. 713/20 ze dne 13. července 2009, kterým se zřizuje Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (dále jen „agentura“). Agentura ⌦ ACER ⌫ by se měla na skutkovém základě zapojit do přezkumu návrhu kodexů sítě, včetně jejich souladu s nezávaznými rámcovými pokyny, přičemž může tyto kodexy doporučit Komisi k přijetí. ⌦ ACER ⌫ Dále by měla agentura provádět posuzování změn kodexů sítě, přičemž by měla mít možnost doporučit je Komisi k přijetí. Provozovatelé přepravních soustav by měli provozovat své sítě podle těchto kodexů sítě. 🡻 715/2009 16. bod odůvodnění (přizpůsobený) (16)Aby se ve Společenství ⌦ Unii ⌫ zajistilo optimální řízení přepravních soustav zemního plynu, měla by být ⌦ stanovena ⌫ zřízena Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (dále jen „síť ENTSO pro zemní plyn“). Síť ENTSO pro zemní plyn by měla plnit své úkoly v souladu s pravidly Společenství ⌦ Unie ⌫ v oblasti hospodářské soutěže, která se na rozhodnutí sítě ENTSO pro zemní plyn nadále vztahují. Úkoly sítě ENTSO pro zemní plyn by měly být přesně vymezeny, a její pracovní metody by měly zajistit, že funguje efektivně, transparentně a reprezentativně, a transparentně. Účelem kodexů sítě vypracovaných sítí ENTSO pro zemní plyn není nahradit nezbytné vnitrostátní kodexy sítě v otázkách jiných než přeshraničních. Vzhledem k tomu, že účinnějšího pokroku lze dosáhnout přístupem na regionální úrovni, měli by provozovatelé přepravních soustav zřídit v rámci celkové struktury spolupráce regionální struktury a zároveň zajistit, aby byly výsledky na regionální úrovni slučitelné s kodexy sítě a nezávaznými desetiletými plány rozvoje sítě na úrovni ⌦ Unie ⌫ Společenství. Předpokladem spolupráce v rámci těchto regionálních struktur je účinné oddělení činností v oblasti sítě od činností v oblasti výroby a dodávek, bez něhož by regionální spolupráce mezi provozovateli přepravních soustav mohla vyvolat chování narušující hospodářskou soutěž. Členské státy by měly podporovat spolupráci a sledovat účinnost provozu sítě na regionální úrovni. Spolupráce na regionální úrovni by měla být slučitelná s pokrokem při vytváření konkurenceschopného a účinného vnitřního trhu se zemním plynem ⌦ plyny ⌫. 🡻 715/2009 17. bod odůvodnění

Na činnosti, která se očekává od sítě ENTSO pro zemní plyn, mají zájem všichni účastníci trhu. Nesmírně důležité jsou tedy účinné konzultační postupy, přičemž stávající struktury vytvořené za účelem jeho usnadnění a zefektivnění, jako například Evropské sdružení pro usměrňování výměny energie, národní regulační orgány či agentura, by měly hrát důležitou roli. 🡻 715/2009 18. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (17)Síť ENTSO pro zemní plyn by měla vypracovat, zveřejnit a pravidelně aktualizovat nezávazný desetiletý plán rozvoje sítě pro celéou Společenství ⌦ Unii ⌫ ⇨ na základě společného scénáře a vzájemně propojeného modelu⇦ (dále jen „plán rozvoje sítě pro celéou Společenství ⌦ Unii ⌫“), kterým bude zajištěna větší transparentnost při rozvoji plynárenské přepravní soustavy ve Společenství ⌦ Unii ⌫. Do tohoto plánu rozvoje sítě by měly být zahrnuty funkční plynárenské přepravní soustavy a nezbytná regionální propojení, pokud mají tyto soustavy a tato propojení význam z obchodního hlediska nebo z hlediska bezpečnosti dodávek. 🡻 715/2009 19. bod odůvodnění ⇨ nový (18)V zájmu posílení hospodářské soutěže prostřednictvím likvidních velkoobchodních trhů se zemním plynem je nezbytné, aby se mohlo se zemním plynem obchodovat nezávisle na poloze v rámci soustavy. Jediným způsobem, jak toho dosáhnout, je poskytnout uživatelům sítě volnost pro rezervaci vstupní a výstupní kapacity, a zajistit tak, aby přeprava zemního plynu probíhala prostřednictvím zón namísto smluvních cest. ⇨ Aby byla zajištěna volnost rezervovat kapacitu nezávisle ve vstupních a výstupních bodech, sazby stanovené pro jeden vstupní bod by proto neměly souviset se sazbou stanovenou pro jeden výstupní bod, a naopak by měly být nabízeny pro tyto body zvlášť, přičemž v sazbě by se do jedné ceny neměl spojovat vstupní a výstupní poplatek. ⇦ Ve prospěch režimů vstupů a výstupů za účelem usnadnění rozvoje hospodářské soutěže se již vyjádřila většina zúčastněných osob v průběhu 6. madridského fóra ve dnech 30. a 31. října 2002. Sazby by neměly záviset na trase přepravy. Sazba stanovená pro jeden či více bodů vstupu by proto neměla souviset se sazbou stanovenou pro jeden či více bodů výstupu a naopak. ⇩ nový (19)Ačkoli jsou v nařízení Komise (EU) č. 312/2014, kterým se stanoví kodex sítě pro vyrovnávání plynu v přepravních sítích, poskytnuta pravidla pro stanovení technických pravidel, jež vytvářejí vyrovnávací režim, jsou u každého vyrovnávacího režimu, který se uplatňuje ve specifickém vstupně-výstupním systému, ponechány různé možnosti koncepce. Kombinace zvolených možností vede ke specifickému vyrovnávacímu režimu, který je použitelný ve specifickém vstupně-výstupním systému, jež se v současné době většinou odpovídají území členských států. (20)Uživatelé sítě mají nést odpovědnost za vyrovnávání svých dodávek a odběrů, přičemž by byly zřízeny obchodní platformy, aby uživatelé sítě mohli s plynem snáze obchodovat. V zájmu lepší integrace plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů do vstupně-výstupního systému by vyrovnávací zóna měla zahrnovat i úroveň distribuční soustavy. K obchodování s plynem mezi vyrovnávacími účty uživatelů sítě by mělo být využíváno virtuální obchodní místo. 🡻 715/2019 20. bod odůvodnění (21)Odkazy na harmonizované přepravní smlouvy v souvislosti s nediskriminačním přístupem k síti provozovatelů přepravních soustav neznamenají, že podmínky přepravních smluv konkrétního provozovatele soustavy v členském státě musí být stejné jako u jiného provozovatele přepravní soustavy v daném nebo v jiném členském státě, pokud nejsou stanoveny minimální požadavky, které musí splňovat všechny přepravní smlouvy. 🡻 715/2009 21. bod odůvodnění V plynárenských soustavách existuje značná míra smluvního překročení kapacity. Řízení překročení kapacity a zásady přidělování kapacity pro nové či nově sjednané smlouvy spočívají tedy v uvolnění nevyužité kapacity tím, že se uživatelům sítě umožní pronajmout nebo odprodat své smluvní kapacity, a v povinnosti provozovatelů přepravní soustavy nabídnout trhu nevyužitou kapacitu, a to alespoň v režimu na následující den a jako přerušitelnou kapacitu. Vzhledem k velkému podílu stávajících smluv a nutnosti vytvořit skutečně rovné podmínky pro uživatele nové i stávající kapacity je třeba, aby byly tyto zásady uplatňovány u veškeré smluvní kapacity, včetně stávajících smluv.

🡻 715/2019 22. bod odůvodnění Ačkoliv v současné době nepředstavuje fyzické překročení kapacity sítí ve Společenství problém, může se jím stát v budoucnu. Proto je důležité stanovit pro takové situace základní zásadu pro přidělování překročené kapacity. 🡻 715/2009 23. bod odůvodnění Sledování trhu prováděné v posledních letech národními regulačními orgány a Komisí ukázalo, že současné požadavky na transparentnost a pravidla pro přístup k infrastruktuře jsou nedostatečné pro vytvoření skutečného, dobře fungujícího, otevřeného a účinného vnitřního trhu se zemním plynem. 🡻 715/2019 24. bod odůvodnění (22)Je nutný rovný přístup k informacím o fyzickém stavu a účinnosti soustavy, aby všichni účastníci trhu mohli vyhodnotit celkovou situaci v oblasti poptávky a nabídky a zjistit, jaké důvody má pohyb velkoobchodní ceny. To zahrnuje přesnější informace o nabídce a poptávce, kapacitě sítě, tocích a údržbě, vyrovnávání a o dostupnosti a využívání skladovacích zařízení. Jelikož tyto informace mají pro fungování trhu zásadní význam, je třeba zmírnit stávající omezení týkající se zveřejnění z důvodu zachování důvěrnosti. 🡻 715/2009 25. bod odůvodnění (23)Požadavky na důvěrnost u informací citlivých z hlediska obchodu jsou zvláště důležité, pokud se jedná o údaje obchodní strategické povahy pro danou společnost, jestliže skladovací zařízení využívá pouze jeden uživatel nebo pokud se jedná o údaje týkající se výstupních bodů výstupu v rámci soustavy nebo podsoustavy, které nejsou připojeny k jiné přepravní nebo distribuční soustavě, ale k jedinému průmyslovému konečnému zákazníkovi, kde by zveřejnění těchto údajů znamenalo odkrytí důvěrných informací týkajících se výrobního procesu tohoto zákazníka. 🡻 715/2009 26. bod odůvodnění (24)K posílení důvěry v trh je nezbytné, aby jeho účastníci měli jistotu, že pokud se dopustí zneužívání, budou na ně moci být uvaleny účinné, přiměřené a odrazující sankce. Příslušné orgány by měly mít pravomoci účinně prošetřit obvinění ze zneužívání trhu. Za tímto účelem je nezbytné, aby příslušné orgány měly přístup k informacím o rozhodnutích, která v souvislosti s provozními činnostmi učinily dodavatelské podniky. Na trhu se zemním plynem jsou provozovatelé soustav o všech těchto rozhodnutích informováni v podobě rezervací kapacity, nominací a realizovaných toků. Provozovatelé soustav by měli zajistit, aby tyto informace byly příslušným orgánům po určitou stanovenou dobu snadno dostupné. Příslušné orgány by měly navíc pravidelně sledovat, zda provozovatelé přenosových přepravních soustav dodržují příslušná pravidla. 🡻 715/2009 27. bod odůvodnění ⇨ nový (25)Přístup k zařízením pro skladování zemního plynu a k zařízením se zkapalněným zemním plynem (dále jen „LNG“) je v některých členských státech nedostatečný, a proto je třeba zdokonalit uplatňování platných předpisů ⇨ , a to i v oblasti transparentnosti. Toto zdokonalení mělo zohlednit potenciál a využívání plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů v těchto zařízeních na vnitřním trhu. ⇦ Ze sledování, které provedla Skupina evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství, vyplynulo, že dobrovolné pokyny provozovatelům skladovacích zařízení týkající se osvědčených postupů při zajišťování přístupu třetích osob stran, které byly všemi zúčastněnými osobami subjekty schváleny na madridském fóru, jsou uplatňovány nedostatečně, a je tedy nutné učinit je závaznými. 🡻 715/2019 28. bod odůvodnění

(26)V případě zemního plynu představují nediskriminační a transparentní systémy vyrovnávání používané provozovateli přepravních soustav důležité mechanismy zejména ve vztahu k novým účastníkům vstupujícím na trh, kteří mohou mít s vyrovnáváním svého celkového portfolia prodejů větší potíže než společnosti, které jsou na daném trhu již zavedené. Proto je nezbytné stanovit pravidla pro zajištění toho, aby provozovatelé přepravních soustav používali tyto mechanismy způsobem slučitelným s podmínkami nediskriminačního, transparentního a účinného přístupu k soustavě. 🡻 715/2009 29. bod odůvodnění Obchodování s primárními právy na kapacitu představuje důležitou součást rozvoje konkurenčního trhu a vytváření likvidity. Toto nařízení by proto mělo stanovit základní pravidla vztahující se na tuto oblast obchodování. 🡻 715/2019 30. bod odůvodnění ⇨ nový (27)Národní rRegulační orgány by měly zajistit dodržování pravidel obsažených v tomto nařízení ⇨ a v kodexech sítě ⇦ a v rámcových pokynech, které jsou podle něj přijaty. 🡻 715/2009 31. bod odůvodnění (přizpůsobený) ⇨ nový (28)V rámcových pokynech připojených k tomuto nařízení jsou na základě „Druhých pokynů pro správnou praxi“ vymezena podrobná ⌦ podrobnější ⌫ prováděcí pravidla. Tato pravidla by se případně budou ⇨ měla ⇦ v průběhu doby vyvíjet s přihlédnutím k rozdílům mezi národními plynárenskými soustavami ⇨ a jejich rozvoji ⇦ . 🡻 715/2009 32. bod odůvodnění (29)Při navrhování změn rámcových pokynů uvedených v příloze tohoto nařízení by měla Komise nejprve vést konzultace se všemi příslušnými osobami, jichž se rámcové pokyny týkají a které jsou zastoupeny profesními organizacemi, a s členskými státy v rámci madridského fóra. 🡻 715/2009 33. bod odůvodnění (30)Členské státy a příslušné vnitrostátní orgány by měly Komisi poskytovat příslušné informace. Komise by měla s těmito informacemi nakládat jako s důvěrnými. 🡻 715/2019 34. bod odůvodnění (přizpůsobený)

⇨ nový (31)Tímto nařízením ⇨ a kodexy sítě ⇦ a rámcovými pokyny přijatými v souladu s ním není dotčeno použití pravidel Společenství ⌦ Unie ⌫, které se týkají hospodářské soutěže. 🡻 715/2009 35. bod odůvodnění Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi. 🡻 715/2009 36. bod odůvodnění Zejména je třeba zmocnit Komisi ke stanovení či přijetí rámcových pokynů pro zajištění minimálního stupně harmonizace, jenž je nezbytný pro dosažení cílů tohoto nařízení. Jelikož mají tato opatření obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení jeho doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musejí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES. ⇩ nový (32)Členské státy a smluvní strany Energetického společenství by měly úzce spolupracovat ve všech záležitostech týkajících se rozvoje integrovaného regionu pro obchodování s plynem a neměly by přijímat žádná opatření, která ohrožují další integraci trhů se zemním plynem nebo bezpečnost dodávek členských států a smluvních stran. (33)Provozovatelům přepravních soustav by mohlo být umožněno rezervovat zařízení pro skladování zemního plynu výhradně k plnění jejich úkolů a pro účely zabezpečení dodávek. Naplnění těchto strategických zásob by mohlo být provedeno společným nákupem prostřednictvím obchodní platformy uvedené v článku 10 nařízení Komise (EU) č. 312/2014, aniž jsou dotčena pravidla Unie v oblasti hospodářské soutěže. Provozovatelé přepravních soustav by měli mít možnost zemní plyn vytěžit pouze pro účely plnění svých úkolů nebo v případě vyhlášeného stavu nouze, jak je uvedeno v čl. 11 odst. 1 uvedeného nařízení, aby nedošlo k narušení řádného fungování trhu. (34)Uskuteční-li se integrace regionálních trhů, příslušní provozovatelé přepravních soustav a regulační orgány by se měli zabývat otázkami s přeshraničním dopadem, jako jsou struktury sazeb, vyrovnávací režim, kapacity ve zbývajících přeshraničních bodech, investiční plány, jakož i plnění úkolů provozovatelů přepravní soustavy a regulačních orgánů. (35)Transformace energetiky a pokračující integrace trhu s plynem budou vyžadovat další transparentnost, pokud jde o povolené nebo cílové výnosy provozovatele přepravní soustavy. Na těchto informacích bude založena řada rozhodnutí týkajících se sítí zemního plynu. Například převod přepravních aktiv ze sítě zemního plynu do vodíkové sítě nebo zavedení vyrovnávacího mechanismu (ITC) mezi provozovateli přepravních soustav vyžaduje větší transparentnost, než je tomu doposud. Posouzení vývoje sazeb v dlouhodobém horizontu navíc vyžaduje vyjasnění poptávky po zemním plynu i odhadů nákladů. To by měla umožnit transparentnost ve vztahu k povoleným výnosům. Regulační orgány by měly zejména poskytovat informace o metodice použité pro výpočet výnosů provozovatelů přepravních soustav, hodnoty jejich regulační báze aktiv a jejího odpisování v průběhu času, hodnoty provozních výdajů, kapitálových nákladů uplatňovaných na provozovatele přepravních soustav, jakož i pro výpočet uplatňovaných pobídek a prémií. (36)Výdaje provozovatelů přepravních soustav jsou převážně fixními náklady. Jejich obchodní model a stávající vnitrostátní regulační rámce vycházejí z předpokladu dlouhodobého využívání jejich sítí s dlouhou dobou odpisování (30 až 60 let). V souvislosti s transformací energetiky by proto regulační orgány měly mít možnost předvídat pokles poptávky po plynu, aby včas upravily regulační opatření a zabránily situaci, kdy návratnost nákladů provozovatelů přepravní soustavy prostřednictvím sazeb ohrožuje cenovou dostupnost pro spotřebitele v důsledku rostoucího poměru fixních nákladů k poptávce po plynu. V případě potřeby by mohl být například změněn profil odpisů nebo odměna za přepravní aktiva. (37)Měla by se zvýšit transparentnost povolených nebo cílových výnosů provozovatelů přepravních soustav, aby se umožnilo referenční srovnávání a posouzení ze strany uživatelů sítě. Větší transparentnost by měla rovněž usnadnit přeshraniční spolupráci a zavedení vyrovnávacích mechanismů mezi provozovateli buď pro regionální integraci, nebo pro uplatňování slev u sazeb na plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkové plyny, jak je stanoveno v tomto nařízení. (38)Aby bylo možné využít pro výrobu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů co nejhospodárnějších míst, měli by uživatelé soustavy využívat slev z přepravních sazeb založených na kapacitě. Měly by zahrnovat slevu na vtláčení ze zařízení na výrobu plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů, slevu na sazby ve vstupních a výstupních bodech skladovacích zařízení a slevu na přeshraniční sazbu a vstupní body ze zařízení LNG. V případě změny hodnoty slev, které nemají přeshraniční povahu, musí regulační orgán vyvážit zájem mezi uživateli sítí a provozovateli sítí s přihlédnutím ke stabilním finančním rámcům obzvláště pro stávající investice, zejména pro zařízení na výrobu energie z obnovitelných zdrojů. Je-li to možné, měly by být ukazatele nebo podmínky pro změnu slevy poskytnuty s dostatečným předstihem před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o změně slevy. Tato sleva by neměla mít vliv na obecnou metodiku stanovování sazeb, nýbrž by měla být k příslušné sazbě poskytnuta následně. Pro využití slevy by uživatelé sítě měli předkládat provozovateli přepravní soustavy požadované informace na základě certifikátu, který by byl propojen s databází Unie. (39)Snížení výnosů plynoucí z uplatnění slev se považuje za všeobecné snížení příjmů, například z nižšího prodeje kapacity, a je třeba je včas kompenzovat prostřednictvím sazeb, například zvýšením specifických sazeb podle obecných pravidel obsažených v článku 15 tohoto nařízení. Komise by měla být zmocněna ke změně úrovní slev prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci s cílem zmírnit strukturální nerovnováhu výnosů provozovatelů přepravních soustav. (40)Za účelem zvýšení účinnosti distribučních sítí zemního plynu v Unii a zajištění úzké spolupráce s provozovateli přepravních soustav a sítě ENTSO pro zemní plyn by měl být zřízen subjekt provozovatelů distribučních soustav v Unii (dále jen „subjekt EU DSO“), který zahrnuje rovněž provozovatele distribučních sítí zemního plynu. Úkoly subjektu EU DSO by měly být přesně vymezeny a jeho pracovní metody by měly zajistit účinnost, transparentnost a reprezentativnost mezi provozovateli distribuční soustavy. Subjekt EU DSO by měl úzce spolupracovat s ENTSO pro zemní plyn při přípravě a provádění případných kodexů sítě a měl by vykonávat činnosti zaměřené na poskytování pokynů mimo jiné v oblasti integrace distribuované výroby nebo v jiných oblastech, které se týkají správy distribučních sítí. (41)Provozovatelé distribučních soustav hrají důležitou úlohu, pokud jde o integraci plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů do soustavy, neboť k distribuční síti je připojena například přibližně polovina výrobní kapacity biometanu. Aby se usnadnila účast těchto plynů na velkoobchodním trhu, měla by mít výrobní zařízení připojená k distribuční soustavě ve všech členských státech přístup k virtuálnímu obchodnímu místu. Navíc v souladu s ustanoveními tohoto nařízení by provozovatelé distribučních soustav a přepravních soustav měli spolupracovat, aby umožnili zpětný tok z distribuční do přepravní sítě nebo aby zajistili integraci distribuční soustavy alternativními prostředky, které mají rovnocenný účinek, aby se usnadnila integrace trhu s plyny z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkovými plyny.

(42)Začlenění rostoucích objemů plynů z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíkových plynů do evropské soustavy zemního plynu změní kvalitu zemního plynu přepravovaného a spotřebovávaného v Evropě. Pro zajištění neomezeného přeshraničního toku zemního plynu, zachování interoperability trhů a umožnění integrace trhu je nezbytné zvýšit transparentnost kvality plynu a nákladů na její řízení, zajistit harmonizovaný přístup k úlohám a povinnostem regulačních orgánů a provozovatelů soustav a posílit přeshraniční koordinaci. Při zajištění harmonizovaného přístupu ke kvalitě plynu pro přeshraniční propojovací body by měla být zachována flexibilita členských států, pokud jde o uplatňování norem kvality plynu v jejich vnitrostátních soustavách zemního plynu. (43)Přimíchávání vodíku do soustavy zemního plynu je méně účinné ve srovnání s použitím vodíku v čisté podobě a snižuje jeho hodnotu. Ovlivňuje rovněž provoz plynárenské infrastruktury, využití konečnými uživateli a interoperabilitu přeshraničních soustav. Mělo by být zachováno rozhodování členských států o tom, zda používat přimíchávání vodíku ve vnitrostátních soustavách zemního plynu. Harmonizovaný přístup k přimíchávání vodíku do soustavy zemního plynu ve formě celounijního povoleného stropu v přeshraničních propojovacích bodech mezi členskými státy Unie, kde by provozovatelé přepravních soustav museli přijímat zemní plyn, do něhož by byl přimíchán vodík v úrovni nižší než uvedený strop, by zároveň omezil riziko segmentace trhu. Sousední přepravní soustavy by měly mít i nadále možnost dohodnout se na vyšších úrovních přimíchávání vodíku pro přeshraniční propojovací body. (44)Pro usnadnění účinné přepravy zemního plynu napříč soustavami zemního plynu v rámci Unie, a tím i pro větší integraci vnitřního trhu je nezbytná úzká přeshraniční koordinace a postup urovnávání sporů mezi provozovateli přepravních soustav týkajících se kvality plynu, včetně příměsí biometanu a vodíku. K řádnému fungování otevřeného a účinného vnitřního trhu se zemním plynem by měly přispět zvýšené požadavky na transparentnost parametrů kvality plynu, včetně spalného tepla, Wobbeho indexu a obsahu kyslíku, jakož i na příměsi vodíku a jejich vývoj v průběhu času ve spojení s povinnostmi v oblasti sledování a podávání zpráv. (45)S cílem změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplnění, pokud jde o jiné než podstatné prvky některých specifických oblastí, jež jsou klíčové pro integraci trhu, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Je obzvláště důležité, aby Komise vedla v rámci přípravné činnosti odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů. Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by měl obdržet Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci by měli mít automaticky přístup na setkání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci. (46)Nařízení Komise (EU) 2015/703 stanoví pravidla pro interoperabilitu a předávání údajů pro soustavu zemního plynu, zejména pokud jde o propojovací dohody, včetně pravidel pro řízení toků, zásad pro měření množství a kvality plynu, pravidel pro proces sesouhlasení a pro přidělování množství plynu, postupů sdělování informací v případě mimořádných událostí; pro společný soubor jednotek, kvalitu plynu, včetně pravidel pro řízení omezení přeshraničního obchodu v důsledku rozdílů v kvalitě plynu a v důsledku rozdílů v odorizaci, krátkodobého a dlouhodobého sledování kvality plynu a poskytování informací; pro předávání údajů a podávání zpráv o kvalitě plynu; pro transparentnost, komunikaci, poskytování informací a spolupráci mezi příslušnými účastníky trhu. (47)Aby se v Unii zajistilo optimální řízení vodíkové sítě a umožnilo v Unii přeshraniční obchodování s vodíkem a jeho přeshraniční dodávky, měla by být zřízena Evropská síť provozovatelů vodíkových sítí (dále jen „síť ENNOH“). Síť ENNOH by měla plnit své úkoly v souladu s pravidly Unie v oblasti hospodářské soutěže. Úkoly sítě ENNOH by měly být přesně vymezeny a její pracovní metody by měly zajistit, že funguje efektivně, transparentně a reprezentativně. Kodexy sítě vypracované sítí ENNOH by neměly nahradit nezbytné vnitrostátní kodexy sítě v jiných než přeshraničních otázkách. (48)Do zřízení sítě ENNOH by měla vzniknout dočasná platforma pod vedením Komise, která by zahrnovala agenturu ACER a všechny příslušné účastníky trhu, včetně sítě ENTSO pro zemní plyn, sítě ENTSO pro elektřinu a subjektu EU DSO. Tato platforma by měla podporovat činnost zabývající se otázkami rozsahu a vývoje relevantními pro výstavbu vodíkové sítě a trhů, ovšem neměla by mít formální rozhodovací pravomoci. Platforma by měla být zrušena, jakmile bude zřízena síť ENNOH. Do zřízení sítě ENNOH bude za vývoj plánů rozvoje sítí pro celou Unii, včetně vodíkových sítí, odpovídat síť ENTSO pro zemní plyn. (49)Aby byla zajištěna větší transparentnost při rozvoji vodíkové sítě v Unii, měla by síť ENNOH vypracovat, zveřejnit a pravidelně aktualizovat nezávazný desetiletý plán rozvoje vodíkové sítě pro celou Unii, který by byl zaměřený na potřeby rozvíjejících se trhů s vodíkem. Do tohoto plánu rozvoje sítě by měly být zahrnuty funkční vodíkové přepravní sítě a nezbytná regionální propojení, pokud mají význam z obchodního hlediska. Za účelem vypracování seznamů projektů společného zájmu by se síť ENNOH měla podílet na vypracování analýzy nákladů a přínosů energetického systému v celé šíři včetně vzájemně propojeného modelu trhu s energií, který zahrnuje infrastrukturu pro přenos a přepravu elektřiny, zemního plynu a vodíku, jakož i skladování, LNG a vodíkové terminály a elektrolyzéry, na vypracování scénářů desetiletých plánů rozvoje sítě a zprávy o zjišťování nedostatků v infrastruktuře, jak je stanoveno v článcích 11, 12 a 13 [nařízení TEN-E podle návrhu COM(2020) 824 final]. Za tímto účelem by měla síť ENNOH úzce spolupracovat se sítí ENTSO pro elektřinu a se sítí ENTSO pro zemní plyn, aby usnadnila integraci systému. Síť ENNOH by měla tyto úkoly provádět poprvé za účelem vypracování 8. seznamu projektů společného zájmu za předpokladu, že bude funkční a bude schopna poskytnout nezbytné podklady pro desetiletý plán rozvoje sítě do roku 2026. (50)Na činnosti, která se očekává od sítě ENNOH pro zemní plyn, mají zájem všichni účastníci trhu. Nesmírně důležité jsou proto účinné konzultační postupy. Síť ENNOH by měla ve spolupráci s dalšími příslušnými účastníky trhu a jejich sdruženími usilovat o získávání zkušeností s plánováním, rozvojem a provozem infrastruktury a měla by je dále rozvíjet i začleňovat do svých pracovních zkušeností. (51)Vzhledem k tomu, že účinnějšího pokroku lze dosáhnout přístupem na regionální úrovni, měli by provozovatelé vodíkových sítí zřídit v rámci celkové struktury spolupráce regionální struktury a zároveň zajistit, aby byly výsledky na regionální úrovni slučitelné s kodexy sítě a nezávaznými desetiletými plány rozvoje sítě na úrovni Unie. Členské státy by měly podporovat spolupráci a sledovat účinnost sítě na regionální úrovni. (52)Požadavky na transparentnost jsou nezbytné k zajištění toho, aby se mezi účastníky trhu mohla prohlubovat důvěra ve vznikající trhy s vodíkem v Unii. Je nutný rovný přístup k informacím o fyzickém stavu a fungování vodíkové soustavy, aby všichni účastníci trhu mohli vyhodnotit celkovou situaci v oblasti poptávky a nabídky a zjistit důvody vývoje tržní ceny. Informace by měly být vždy zveřejňovány smysluplným, snadno přístupným a nediskriminačním způsobem. (53)Síť ENNOH zřídí centrální internetovou platformu pro zpřístupnění všech údajů, které jsou relevantní pro účastníky trhu k získání účinného přístupu k síti. (54)Podmínky přístupu k vodíkovým sítím v rané fázi vývoje trhu by měly uživatelům sítí zajistit účinný provoz, nediskriminaci a transparentnost a současně zachovat dostatečnou flexibilitu pro provozovatele. Omezení maximální doby trvání smluv o kapacitě by mělo snížit riziko smluvního překročení a nadměrné rezervace kapacity. (55)Aby byl uživatelům sítě zajištěn nediskriminační přístup a transparentnost, měly by být stanoveny obecné podmínky pro poskytování přístupu třetích stran k zařízením pro skladování vodíku a vodíkovým terminálům. (56)Provozovatelé vodíkových sítí by měli spolupracovat, aby vytvořili kodexy sítě pro poskytování a řízení transparentního a nediskriminačního přeshraničního přístupu k sítím a zajistili koordinovaný rozvoj sítě v Unii, včetně vytváření propojovacích kapacit. Kodexy sítě by měly být v souladu s nezávaznými rámcovými pokyny vypracovanými agenturou ACER. Agentura ACER by se měla na skutkovém základě zapojit do přezkumu návrhu kodexů sítě, včetně jejich souladu s nezávaznými rámcovými pokyny, a měla by mít možnost tyto kodexy doporučit Komisi k přijetí. Dále by měla agentura ACER provádět posuzování změn kodexů sítě, přičemž by měla mít možnost doporučit je Komisi k přijetí. Provozovatelé vodíkových sítí by měli provozovat své sítě podle těchto kodexů sítě. (57)Účelem kodexů sítě vypracovaných s