Text navrhovaný Komisí Změny navrhované ECB (1)

Změna č. 1

6. bod odůvodnění

„(6) V posledních letech vzrostla bezpečnostní rizika související s elektronickými platbami, které jsou technicky složitější, jejich objem celosvětově nepřetržitě roste a také vznikají nové druhy platebních služeb. Jelikož bezpečné a zabezpečené platební služby jsou zásadní podmínkou pro dobře fungující trh platebních služeb, měli by být uživatelé platebních služeb před takovými riziky přiměřeně chráněni. Protože platební služby mají zásadní význam pro udržení klíčových hospodářských a společenských činností, považují se poskytovatelé platebních služeb, jako jsou úvěrové instituce, za tržní subjekty ve smyslu čl. 3 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady [pls insert number of NIS Directive after adoption] o bezpečnosti sítí a informací (2).“ „(6) V posledních letech vzrostla bezpečnostní rizika související s elektronickými platbami, které jsou technicky složitější, jejich objem celosvětově nepřetržitě roste a také vznikají nové druhy platebních služeb. Jelikož bezpečné a zabezpečené platební služby jsou zásadní podmínkou pro dobře fungující trh platebních služeb, měli by být uživatelé platebních služeb před takovými riziky přiměřeně chráněni. Protože platební služby mají zásadní význam pro udržení klíčových hospodářských a společenských činností, považují se poskytovatelé platebních služeb, jako jsou úvěrové instituce, za tržní subjekty ve smyslu čl. 3 odst. 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady [pls insert number of NIS Directive after adoption] o bezpečnosti sítí a informací (2).“

Odůvodnění Viz změna č. 31.

Změna č. 2

7. bod odůvodnění

„(7) Kromě obecných opatření, která mají být podle směrnice [pls insert number of NIS Directive after adoption] přijata na úrovni jednotlivých členských států, by se bezpečnostní rizika spojená s platebními transakcemi měla řešit i na úrovni poskytovatelů platebních služeb. Bezpečnostní opatření poskytovatelů platebních služeb musí být úměrná příslušným bezpečnostním rizikům. Měl by být zřízen mechanismus pravidelného podávání zpráv, jehož prostřednictvím by poskytovatelé platebních služeb každoročně podávali příslušným orgánům aktuální informace o zjištěných bezpečnostních rizicích a (dalších) opatřeních přijatých v reakci na tato rizika. Dále, aby se zajistilo, že škody vzniklé jiným poskytovatelům platebních služeb a platebním systémům, jako je vážné narušení platebního systému, a škody vzniklé uživatelům budou minimální, musí mít poskytovatelé platebních služeb povinnost jakýkoliv závažný bezpečnostní incident bez zbytečného odkladu oznámit Evropskému orgánu pro bankovnictví.“ „(7) Kromě obecných opatření, která mají být podle směrnice [pls insert number of NIS Directive after adoption] přijata na úrovni jednotlivých členských států, by se B bezpečnostní rizika spojená s platebními transakcemi by se měla řešit i na úrovni poskytovatelů platebních služeb. Bezpečnostní opatření poskytovatelů platebních služeb musí být úměrná příslušným bezpečnostním rizikům. Měl by být zřízen mechanismus pravidelného podávání zpráv, jehož prostřednictvím by poskytovatelé platebních služeb každoročně podávali příslušným orgánům aktuální informace o zjištěných bezpečnostních rizicích a (dalších) opatřeních přijatých v reakci na tato rizika. Dále, aby se zajistilo, že škody vzniklé jiným poskytovatelům platebních služeb a platebním systémům, jako je vážné narušení platebního systému, a škody vzniklé uživatelům budou minimální, musí mít poskytovatelé platebních služeb povinnost jakýkoliv závažný provozní a bezpečnostní incident bez zbytečného odkladu oznámit příslušnému orgánu domovského členského státu na základě této směrnice, který posoudí význam incidentu pro ostatní orgány a na základě tohoto posouzení oznámí významné podrobné informace o oznámeném incidentu orgánu EBA a ECB, která informuje příslušné orgány ostatních členských států a ESCB.“

Odůvodnění Viz změna č. 31.

Změna č. 3

18. bod odůvodnění

„(18) Od přijetí směrnice 2007/64/ES se objevily nové druhy platebních služeb, zejména v oblasti internetových plateb. Především vznikli poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana, kteří spotřebitelům a obchodníkům nabízejí tzv. služby iniciování platby, často aniž by finanční prostředky, které mají být převedeny, byly v jejich držení. Tyto služby umožňují provádět platby v rámci elektronického obchodování prostřednictvím softwarového mostu mezi internetovými stránkami obchodníka a platformou pro internetové bankovnictví spotřebitele s cílem iniciovat platby po internetu formou úhrad nebo inkas. Poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana nabízejí obchodníkům i spotřebitelům levnější způsob placení, než je platba kartou, a nabízejí spotřebitelům možnost nakupovat online i v případě, že nevlastní kreditní kartu. Jelikož se však na poskytovatele platebních služeb jednající jako třetí strana v současnosti nevztahuje směrnice 2007/64/ES, nejsou nutně pod dohledem příslušného orgánu ani se neřídí požadavky směrnice 2007/64/ES. To vyvolává řadu právních problémů v oblastech, jako je ochrana spotřebitele, bezpečnost, odpovědnost, jakož i hospodářská soutěž a ochrana údajů. Nová pravidla by tedy měla na tyto problémy reagovat.“ „(18) Od přijetí směrnice 2007/64/ES se objevily nové druhy platebních služeb, zejména v oblasti internetových plateb. Především vznikli poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana, kteří spotřebitelům, a obchodníkům a jiným uživatelům platebních služeb nabízejí tzv. služby iniciování platby nebo služby informování o účtu, často aniž by finanční prostředky, které mají být převedeny, byly v jejich držení. Tyto Sslužby iniciování platby umožňují provádět platby v rámci elektronického obchodování prostřednictvím softwarového mostu mezi internetovými stránkami obchodníka a platformou pro internetové bankovnictví spotřebitele s cílem iniciovat platby po internetu formou úhrad nebo inkas tak, že na žádost klienta dojde k iniciaci platebního příkazu týkajícího se účtu vedeného u jiného poskytovatele platebních služeb například prostřednictvím spojení na platformu pro internetové bankovnictví klienta nebo vydáním platebního prostředku. Služby informování o účtu poskytují plátci konsolidované informace o jednom nebo více účtech plátce vedených u jednoho nebo více jiných poskytovatelů platebních služeb. Poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana mohou také poskytovat služby iniciování platby i služby informování o účtu. Poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana nabízejí obchodníkům i spotřebitelům levnější způsob placení, než je jsou tradiční platbya kartou, a nabízejí spotřebitelům možnost nakupovat online i v případě, že nevlastní kreditní kartu. Jelikož se však na poskytovatele platebních služeb jednající jako třetí strana v současnosti nevztahuje směrnice 2007/64/ES, nejsou nutně pod dohledem příslušného orgánu ani se neřídí požadavky směrnice 2007/64/ES. To vyvolává řadu právních problémů v oblastech, jako je ochrana spotřebitele, bezpečnost, odpovědnost, jakož i hospodářská soutěž a ochrana údajů. Nová pravidla by tedy měla na tyto problémy reagovat.“

Odůvodnění ECB navrhuje popsat veškeré typy poskytovatelů platebních služeb jednající jako třetí strana v jednom bodě odůvodnění, a proto byly 18. a 26. bod odůvodnění spojeny a odkazuje se zde také na poskytovatele platebních služeb jednající jako třetí strana vydávající platební prostředky, např. debetní nebo kreditní karty. V důsledku zahrnutí kreditní karty ECB navrhuje odstranit příklad alternativy těchto karet. Kromě toho je vyjádřena možnost, že služby informování o účtu by mohly být poskytovány současně se službami iniciování platby.

Změna č. 4

26. bod odůvodnění

„(26) Spolu s technickým rozvojem se v posledních letech objevila rovněž řada vzájemně se doplňujících služeb, například podávání informací o účtu či služba sloučení účtů. Na tyto služby by se měla směrnice rovněž vztahovat, aby byla spotřebitelům poskytnuta odpovídající ochrana a právní jistota, pokud jde o jejich status.“ „(26) Spolu s technickým rozvojem se v posledních letech objevila rovněž řada vzájemně se doplňujících služeb, například podávání informací o účtu či služba sloučení účtů. Na tyto služby by se měla směrnice rovněž vztahovat, aby byla spotřebitelům poskytnuta odpovídající ochrana a právní jistota, pokud jde o jejich status.“

Odůvodnění Tento bod odůvodnění byl spojen s 18. bodem odůvodnění (viz změna č. 3).

Změna č. 5

51. bod odůvodnění

„(51) Je nezbytné zavést kritéria, na jejichž základě má být poskytovatelům platebních služeb jednajícím jako třetí strana povolen přístup k informacím o dostupnosti peněžních prostředků na účtu uživatele platebních služeb vedeném u jiného poskytovatele platebních služeb a použití takových informací. Jak poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana, tak poskytovatelé platebních služeb spravující účet uživatele platební služby by měli zejména splňovat požadavky na nutnou ochranu údajů a bezpečnostní požadavky stanovené nebo uvedené v této směrnici nebo obsažené v pokynech EBA. Plátci by měli k přístupu poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana k jejich účtu dát výslovný souhlas a být řádně informováni o rozsahu takového přístupu. Aby se mohli rozvíjet i jiní poskytovatelé platebních služeb, kteří nemohou přijímat vklady, je nutné, aby jim úvěrové instituce poskytovaly informace o dostupnosti peněžních prostředků v případě, že plátce dal souhlas s postoupením těchto informací poskytovateli platebních služeb, který je vydavatelem daného platebního prostředku.“ „(51) Je nezbytné zavést kritéria, na jejichž základě má být poskytovatelům platebních služeb jednajícím jako třetí strana povolen přístup k informacím o dostupnosti peněžních prostředků na účtu uživatele platebních služeb vedeném u jiného poskytovatele platebních služeb a použití takových informací. Jak poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana, tak poskytovatelé platebních služeb spravující účet uživatele platební služby by měli zejména splňovat požadavky na nutnou ochranu údajů a bezpečnostní požadavky stanovené nebo uvedené v této směrnici nebo obsažené v pokynech EBA. Plátci Uživatelé platebních služeb by měli k přístupu poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana k jejich účtu dát výslovný souhlas a být řádně informováni o rozsahu takového přístupu. Aby se mohli rozvíjet i jiní noví poskytovatelé platebních služeb, kteří nemohou přijímat vklady nedrží peněžní prostředky plátce, je nutné, aby jim úvěrové instituce poskytovatelé platebních služeb, kteří vedou účet, poskytovaly poskytovatelům platebních služeb jednajícím jako třetí strana informace o dostupnosti peněžních prostředků v případě, že plátce uživatel platebních služeb dal souhlas s postoupením těchto informací poskytovateli platebních služeb jednajícímu jako třetí strana , který je vydavatelem daného platebního prostředku.“

Odůvodnění Redakční vysvětlení dotčených stran.

Změna č. 6

52. bod odůvodnění

„(52) Práva a povinnosti uživatelů a poskytovatelů platebních služeb by měly být odpovídajícím způsobem upraveny, aby zohledňovaly zapojení poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana do dané transakce při každém použití služby iniciování platby. Především vyvážené rozdělení odpovědnosti mezi poskytovatele platebních služeb spravujícího účet a poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, který se na transakci podílí, by mělo tyto subjekty motivovat k tomu, aby přijaly odpovědnost za příslušné části transakce, které jsou pod jejich kontrolou, a v případě incidentu jasně označily odpovědnou stranu. V případě podvodu nebo sporu by poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana měli mít výslovnou povinnost poskytnout plátci a poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet záznamy o daných transakcích a informace týkající se povolení k daným transakcím.“ „(52) Práva a povinnosti uživatelů a poskytovatelů platebních služeb by měly být odpovídajícím způsobem upraveny, aby zohledňovaly zapojení poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana do dané transakce při každém použití služby iniciování platby. Především vyvážené rozdělení odpovědnosti mezi poskytovatele platebních služeb spravujícího účet a poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, který se na transakci podílí, by mělo tyto subjekty motivovat k tomu, aby přijaly odpovědnost za příslušné části transakce, které jsou pod jejich kontrolou, a v případě incidentu jasně označily odpovědnou stranu. V případě podvodu nebo sporu by poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana měli mít výslovnou povinnost poskytnout plátci uživatelům platebních služeb a poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet záznamy o daných transakcích a informace týkající se povolení k daným transakcím. a důkaz, že uživatelé platebních služeb byli ověřeni.“

Odůvodnění Viz změna č. 19 a 24.

Změna č. 7

57. bod odůvodnění

„(57) Tato směrnice by měla stanovit pravidla pro vracení prostředků, která by chránila spotřebitele v případě, že provedená platební transakce překračuje částku, kterou bylo možné rozumně očekávat. Aby nedošlo k finančnímu znevýhodnění plátce, je nutné zajistit, aby dnem valuty připsání vrácené částky byl vždy nejpozději den, kdy byla odpovídající částka z jeho účtu odepsána. V případě inkas by poskytovatelé platebních služeb měli mít možnost nabídnout svým zákazníkům ještě příznivější podmínky, podle nichž by zákazníci měli mít bezpodmínečné právo na vrácení prostředků ze všech sporných platebních transakcí. Toto bezpodmínečné právo na vrácení prostředků zaručující nejvyšší stupeň ochrany spotřebitele však není odůvodněné v případech, kdy obchodník již plnění ze smlouvy poskytl a příslušné zboží nebo služby již byly spotřebovány. V případech, kdy uživatel požaduje vrácení peněžních prostředků z platební transakce, by se práva na vrácení peněžních prostředků neměla dotknout odpovědnosti plátce vůči příjemci vyplývající ze vztahu, na jehož základě byla transakce provedena, např. za zboží nebo služby, jež byly objednány, spotřebovány nebo oprávněně vyúčtovány, ani oprávnění uživatele zrušit platební příkaz.“ „(57) Tato směrnice by měla stanovit pravidla pro vracení prostředků, která by chránila spotřebitele v případě, že provedená platební transakce překračuje částku, kterou bylo možné rozumně očekávat. Aby nedošlo k finančnímu znevýhodnění plátce, je nutné zajistit, aby dnem valuty připsání vrácené částky byl vždy nejpozději den, kdy byla odpovídající částka z jeho účtu odepsána. V případě inkas by poskytovatelé platebních služeb měli mít možnost nabídnout svým zákazníkům ještě příznivější podmínky, podle nichž by zákazníci měli mít bezpodmínečné právo na vrácení prostředků ze všech sporných platebních transakcí. Toto bezpodmínečné právo na vrácení prostředků zaručující nejvyšší stupeň ochrany spotřebitele však není odůvodněné v případech, kdy obchodník již plnění ze smlouvy poskytl a příslušné zboží nebo služby již byly spotřebovány. Pro určité druhy zboží nebo služeb však toto bezpodmínečné právo na vrácení prostředků nemusí být vhodné. Bylo by proto možné uvažovat o možnosti zavedení inkas bez práva na vrácení prostředků, avšak pouze v případě zboží nebo služeb, které Komise vymezí v seznamu, a s výslovným souhlasem plátce. V případech, kdy uživatel požaduje vrácení peněžních prostředků z platební transakce, by se práva na vrácení peněžních prostředků neměla dotknout odpovědnosti plátce vůči příjemci vyplývající ze vztahu, na jehož základě byla transakce provedena, např. za zboží nebo služby, jež byly objednány, spotřebovány nebo oprávněně vyúčtovány, ani oprávnění uživatele zrušit platební příkaz.“

Odůvodnění Pokud jsou práva na vrácení peněžních prostředků závislá na příslušném nákupu, vyvolává to obavy ohledně ochrany soukromí, jakož i obavy, pokud se týká účinnosti a nákladů. Přijetí tohoto návrhu by pravděpodobně znamenalo, že neomezené právo na vrácení peněžních prostředků podle stávajícího inkasního schématu SEPA by již nebylo povoleno, což by znamenalo zhoršení podmínek pro spotřebitele. ECB by navrhovala jako obecné pravidlo zavést bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků po dobu osmi týdnů pro veškerá spotřebitelská inkasa. Dlužníci a věřitelé by měli mít možnost se pro určité druhy zboží a služeb určené pro přímou spotřebu, které jsou uvedeny v seznamu, jednotlivě výslovně dohodnout, že se bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků neuplatní. Tento seznam by Komise mohla stanovit aktem v přenesené pravomoci.

Změna č. 8

80. bod odůvodnění

„(80) Při zajišťování jednotného uplatňování této směrnice by se Komise měla moci spolehnout na odborné znalosti a podporu EBA, jehož úkolem by mělo být vypracovat pokyny a připravit regulační technické normy pro bezpečnostní aspekty platebních služeb, a na spolupráci mezi členskými státy v oblasti poskytování služeb a usazování platebních institucí, jimž bylo uděleno povolení, v jiných členských státech. Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat tyto regulační technické normy. Tyto konkrétní úkoly jsou plně v souladu s úlohou a povinnostmi EBA definovanými v nařízení (EU) č. 1093/2010, kterým byl orgán EBA zřízen.“ „(80) Při zajišťování jednotného uplatňování této směrnice by se Komise měla moci spolehnout na odborné znalosti a podporu EBA, jehož úkolem by mělo být v úzké spolupráci s ECB vypracovat pokyny a připravit regulační technické normy pro k bezpečnostním aspekty ům platebních služeb, a na ke spolupráci mezi členskými státy v oblasti poskytování služeb a usazování platebních institucí, jimž bylo uděleno povolení, v jiných členských státech. Komisi by měla být svěřena pravomoc přijímat tyto regulační technické normy. Tyto konkrétní úkoly jsou plně v souladu s úlohou a povinnostmi EBA definovanými v nařízení (EU) č. 1093/2010, kterým byl orgán EBA zřízen.“

Odůvodnění Do pravomoci centrálních bank patří i bezpečnostní aspekty platebních služeb. ECB dobrovolně zavedla úzkou spolupráci s orgány dohledu nad poskytovateli platebních služeb ve fóru SecuRe Pay Forum. Tato úspěšná spolupráce by měla být formalizována. Stávající návrh neobsahuje žádné regulační technické normy; odkaz na ně by proto měl být vypuštěn.

Změna č. 9

Článek 2

„1. Tato směrnice se vztahuje na platební služby poskytované v rámci Unie, kdy se jak poskytovatel platebních služeb plátce, tak i poskytovatel platebních služeb příjemce, nebo jediný poskytovatel platebních služeb v dané platební transakci nacházejí na území Unie. Článek 78 a hlava III se rovněž použijí na platební transakce, kdy se na území Unie nachází pouze jeden z poskytovatelů platebních služeb, a to ve vztahu k těm částem platební transakce, které jsou prováděny v Unii. 2. Hlava III se vztahuje na platební služby v jakékoli měně. Hlava IV se vztahuje na platební služby uskutečňované v eurech nebo v měně některého z členských států mimo eurozónu.“ „1. Tato směrnice se vztahuje na platební služby poskytované v rámci Unie, kdy se jak poskytovatel platebních služeb plátce, tak i poskytovatel platebních služeb příjemce, nebo jediný poskytovatel platebních služeb v dané platební transakci nacházejí na území Unie. Článek 78 a h Hlava III a hlava IV se s výjimkou článku 72 a čl. 74 odst. 1 rovněž použijí na platební transakce, kdy se na území Unie nachází pouze jeden z poskytovatelů platebních služeb, a to ve vztahu k těm částem platební transakce, které jsou prováděny v Unii. 2. Hlava III a hlava IV se vztahujíe na platební služby v jakékoli měně. Hlava IV se vztahuje na platební služby uskutečňované v eurech nebo v měně některého z členských států mimo eurozónu.“

Odůvodnění S cílem zajistit komplexní ochranu uživatelů platebních služeb by se ustanovení o transparentnosti a datu valuty částky, jakož i ustanovení o právech a povinnostech týkajících se poskytování a používání platebních služeb měla vztahovat na transakce, v nichž se pouze jeden poskytovatel platebních služeb nachází v Unii, a to ve vztahu k těm částem transakce, jež jsou prováděny v Unii.

Změna č. 10

Čl. 4 odst. 32

„32. „službou iniciování platby“ platební služba umožňující přístup k platebnímu účtu, kterou poskytuje poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana a která umožňuje aktivní účast plátce na iniciování platby nebo využití softwaru poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, případně použití platebního nástroje plátcem či příjemcem k předání bezpečnostních údajů plátce poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet;“ „32. „službou iniciování platby“ platební služba za účelem iniciování umožňující přístup k platebního mu účtu příkazu, kterou na žádost plátce poskytuje poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana ve vztahu k účtu vedenému u jiného a která umožňuje aktivní účast plátce na iniciování platby nebo využití softwaru poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, případně použití platebního nástroje plátcem či příjemcem k předání bezpečnostních údajů plátce poskytovatelei platebních služeb spravujícímu účet;“

Odůvodnění Je třeba, aby tato definice byla co možná nejjednodušší a flexibilní, aby se vztahovala i na budoucí řešení. V definici by neměly být žádné požadavky ani odkazy na konkrétní technologie.

Změna č. 11

Čl. 4 odst. 33

„33. „službou informování o účtu“ platební služba, v rámci které jsou uživateli platebních služeb poskytovány konsolidované a uživatelsky přívětivé informace o jednom a více platebních účtech uživatele platebních služeb vedených u jednoho a více poskytovatelů platebních služeb spravujících účet;“ „33. „službou informování o účtu“platební služba, kterou poskytuje poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana a která spočívá v poskytování konsolidovaných informací o jednom nebo více platebních účtech, jež má uživatel platebních služeb vedeny u jednoho či více jiných poskytovatelů platebních služeb v rámci které jsou uživateli platebních služeb poskytovány konsolidované a uživatelsky přívětivé informace o jednom a více platebních účtech uživatele platebních služeb vedených u jednoho a více poskytovatelů platebních služeb spravujících účet;“

Odůvodnění Je třeba, aby tato definice byla co možná nejjednodušší a flexibilní, aby se vztahovala i na budoucí řešení. V definici by neměly být žádné požadavky ani odkazy na konkrétní technologie.

Změna č. 12

Čl. 4 odst. 39 až 43 (nové)

Text neexistuje „39. „akceptací platebních transakcí“ platební služba, kterou poskytuje poskytovatel platebních služeb, který s příjemcem uzavírá smlouvu o přijímání a zpracování jeho platebních transakcí iniciovaných platebním prostředkem plátce, což vede k převodu peněžních prostředků příjemci; služba by mohla obsahovat ověření, autorizaci a jiné služby související s řízením finančních toků příjemce bez ohledu na to, zda poskytovatel platebních služeb má k dispozici platební prostředky jménem příjemce; 40. „vydáváním platebních prostředků“ platební služba, kde poskytovatel platebních služeb plátci přímo či nepřímo poskytuje platební prostředek k iniciování, zpracování a vypořádání jeho platebních transakcí; 41. „úhradou“ vnitrostátní nebo přeshraniční platební služba za účelem připsání částky na platební účet příjemce prostřednictvím platební transakce nebo řady platebních transakcí z platebního účtu plátce provedených na základě pokynů plátce poskytovatelem platebních služeb, u něhož má plátce veden platební účet; 42. „přeshraniční transakcí“ elektronicky zpracovávaná platební transakce iniciovaná z podnětu plátce nebo prostřednictvím příjemce, pokud se poskytovatel platebních služeb plátce a poskytovatel platebních služeb příjemce nacházejí v různých členských státech; 43. „vnitrostátní platbou“ elektronicky zpracovávaná platební transakce iniciovaná z podnětu plátce nebo příjemce nebo prostřednictvím příjemce, pokud se poskytovatel platebních služeb plátce a poskytovatel platebních služeb příjemce nacházejí v témže členském státě.“

Měly by být doplněny definice pojmů „vydávání platebních prostředků“ a „akceptace platebních transakcí“ s cílem zajistit, aby se navrhovaná směrnice vztahovala na všechny poskytovatele zabývající se platebními službami, jak je uvedeno v příloze I. Tyto definice by měly být uvedeny do souladu s návrhem nařízení Evropského parlamentu a Rady o mezibankovních poplatcích za platební transakce založené na kartách (COM(2013) 550/3); 2013/0265. Měla by být doplněna definice pojmu „úhrada“, neboť se jedná o jeden z klíčových platebních prostředků v rámci shora uvedeného navrhovaného nařízení. Vložená definice je v souladu s nařízením SEPA. Zavedením definic pojmů „přeshraniční platba“ a „vnitrostátní platba“ by měla být navrhovaná směrnice jednoznačnější.

Změna č. 13

Čl. 9 odst. 1 úvodní odstavec

„1. Členské státy nebo příslušné orgány vyžadují, aby platební instituce, která provádí jakékoli platební služby a která se současně zabývá jinými obchodními činnostmi uvedenými v čl. 17 odst. 1 písm. c), chránila peněžní prostředky, které obdržela od uživatelů platebních služeb nebo prostřednictvím jiného poskytovatele platebních služeb za účelem provedení platebních transakcí, tímto způsobem:“ „1. Členské státy nebo příslušné orgány vyžadují, aby platební instituce, která provádí jakékoli platební služby a která se současně zabývá jinými obchodními činnostmi uvedenými v čl. 17 odst. 1 písm. c), chránila všechny peněžní prostředky, které obdržela od uživatelů platebních služeb nebo prostřednictvím jiného poskytovatele platebních služeb za účelem provedení platebních transakcí, tímto způsobem:“

Odůvodnění V souladu s cílem harmonizovat požadavky týkající se ochrany peněžních prostředků ECB navrhuje alternativní text, aby byla zajištěna přiměřená ochrana peněžních prostředků uživatele platebních služeb u všech platebních institucí bez ohledu na to, zda se zabývají jinou obchodní činností.

Změna č. 14

Čl. 12 odst. 1

„1. Příslušné orgány mohou odejmout povolení vydané platební instituci pouze v případě, že tato platební instituce: (…) c) již nesplňuje podmínky pro udělení povolení nebo neinformuje příslušný orgán o významných změnách, k nimž v tomto ohledu došlo;“ „1. Příslušné orgány mohou odejmout povolení vydané platební instituci pouze v případě, že tato platební instituce: (…) c) již nesplňuje podmínky pro udělení povolení nebo neinformuje příslušný orgán o významných změnách, k nimž v tomto ohledu došlo, nebo neposkytne přesné statistické výkazy;“

Odůvodnění Poskytování přesných statistických informací je zásadní pro sledování rizika souvisejícího s platebními institucemi.

Změna č. 15

Čl. 25 odst. 2

„2. Kromě toho členské státy umožní výměnu informací mezi příslušnými orgány a těmito subjekty: a) příslušnými orgány dalších členských států, které jsou odpovědné za udělování povolení a dohled nad platebními institucemi; b) Evropskou centrální bankou a národními centrálními bankami členských států jakožto měnovými orgány a orgány dohledu a případně jinými veřejnoprávními orgány, které jsou odpovědné za dohled nad platebními a vypořádacími systémy; c) jinými relevantními orgány určenými podle této směrnice, směrnice 2005/60/ES a dalších právních předpisů Unie, jež se vztahují na poskytovatele platebních služeb, jako například právních předpisů týkajících se praní peněz a financování terorismu; d) orgánem EBA při výkonu jeho funkce spočívající v podílení se na jednotném a provázaném fungování mechanismů dohledu uvedených v čl. 1 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1093/2010.“ „2. Kromě toho členské státy umožní výměnu informací mezi příslušnými orgány a těmito subjekty: a) příslušnými orgány dalších členských států, které jsou odpovědné za udělování povolení a dohled nad platebními institucemi; b) Evropskou centrální bankou a národními centrálními bankami členských států jakožto měnovými orgány a orgány dohledu a případně jinými veřejnoprávními orgány, které jsou odpovědné za dohled nad platebními a vypořádacími systémy; c) jinými relevantními orgány určenými podle této směrnice, směrnice 2005/60/ES a dalších právních předpisů Unie, jež se vztahují na poskytovatele platebních služeb, jako například právních předpisů týkajících se praní peněz a financování terorismu; d) orgánem EBA při výkonu jeho funkce spočívající v podílení se na jednotném a provázaném fungování mechanismů dohledu uvedených v čl. 1 odst. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 1093/2010, a je-li to vhodné; e) Europolem při výkonu jeho funkce donucovacího orgánu Unie, který odpovídá za napomáhání a koordinaci společného přístupu příslušných policejních orgánů členských států při boji proti organizované a jiné závažné trestné činnosti a terorismu včetně padělání eura a padělání peněz a jiných platebních prostředků.“

Odůvodnění S ohledem na své pravomoci a odborné znalosti v oblasti vyšetřování a koordinace boje proti mj. padělání eura, padělání a jiné závažné finanční trestné činnosti zahrnující platební prostředky na úrovni Unie by měl být Europol doplněn jako další orgán, s nímž by si příslušné orgány mohly vyměňovat informace. Viz příloha rozhodnutí Rady 2009/371/JHA (3).

Změna č. 16

Čl. 27 odst. 5 písm. a) (nový)

Text neexistuje „5. a) Na fyzické a právnické osoby, které vykonávají obchodní činnost uvedenou v bodě 7 přílohy I se nevztahuje žádná výjimka.“

Odůvodnění S ohledem na to, že poskytovatelé platebních služeb spravující účet musejí poskytovat přístup poskytovatelům platebních služeb jednajícím jako třetí strana, mohla by možnost udělení výjimky poskytovatelům platebních služeb jednajícím jako třetí strana z požadavků v oblasti dohledu způsobit nepředvídatelná rizika. Služby, které poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana nabízejí, jsou kromě toho obvykle poskytovány po internetu, a nejsou tedy omezeny na jediný členský stát. Poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana by proto neměli mít možnost získat výjimku.

Změna č. 17

Čl. 35 odst. 2

„2. U vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy nebo jejich příslušné orgány snížit nebo zdvojnásobit částky uvedené v odstavci 1. U předplacených platebních prostředků mohou členské státy částky zvýšit až na 500 EUR.“ „2. U vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy nebo jejich příslušné orgány snížit nebo zdvojnásobit částky uvedené v odstavci 1. U předplacených platebních prostředků mohou členské státy částky zvýšit až na 500 EUR.“

Odůvodnění V případě vnitrostátních platebních transakcí, tj. transakcí, které nejsou přeshraniční, se nejeví jako nezbytné, aby členským státům nebo jejich příslušným orgánům bylo umožněno, aby mohly zásadně upravovat maximální výši plateb uvedenou v čl. 35 odst. 1 s ohledem na výjimku pro platební prostředky nízké hodnoty. Umožnění této úpravy by kromě toho vedlo k velmi rozdílným vnitrostátním úpravám výjimek, což je v rozporu s cílem integrovaného a harmonizovaného evropského trhu pro malé platby.

Změna č. 18

Článek 39

„d) případnou částku veškerých poplatků za platební transakci, případně včetně jejich rozpisu.“ „d) případnou částku veškerých poplatků za platební transakci, které mají být poskytovateli platebních služeb jednajícímu jako třetí strana zaplaceny za transakci, případně včetně jejich rozpisu částek těchto poplatků.“

Odůvodnění Toto doplnění objasňuje, že pokud se týká poplatků, budou poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana oprávněni podrobně uvádět pouze své vlastní poplatky, nikoli poplatky účtované poskytovatelem platebních služeb spravujícím účet.

Změna č. 19

Článek 40

„Je-li platební příkaz iniciován vlastním systémem poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, zpřístupní plátci a poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet v případě podvodu nebo sporu referenční údaje transakce a informace o povolení.“ „Je-li platební příkaz iniciován vlastním systémem poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, zpřístupní plátci a poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet v případě podvodu nebo sporu referenční údaje transakce a informace o povolení důkaz, že byla prokázána totožnost uživatele v souladu s čl. 58 odst. 2.“

Odůvodnění Vzhledem k tomu, že nadále již nebude docházet ke sdílení osobních bezpečnostních prvků, poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana musí v případě sporu nebo podvodu prokázat, že a) poskytovatel platebních služeb potvrdil poskytovateli platebních služeb jednajícímu jako třetí strana, že transakce byla autorizována, nebo že b) totožnost klienta byla nepochybně ověřena na základě osobních bezpečnostních prvků vydaných poskytovatelem platebních služeb jednajícím jako třetí strana.

Změna č. 20

Článek 41

„Ihned po přijetí platebního příkazu poskytovatel platebních služeb plátce způsobem stanoveným v čl. 37 odst. 1 poskytne nebo zpřístupní plátci tyto údaje: […].“ „Ihned po přijetí platebního příkazu poskytovatel platebních služeb plátce spravující účet způsobem stanoveným v čl. 37 odst. 1 poskytne nebo zpřístupní plátci tyto údaje: […].“

Odůvodnění Tato změna objasňuje, že tento článek se vztahuje pouze na poskytovatele platebních služeb spravující účet, neboť povinnosti poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strany jsou již uvedeny v článku 39. To platí v situacích, kdy jsou zúčastněni poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana, jakož i v případě tradičních platebních služeb.

Změna č. 21

Čl. 45 odst. 5 písm. g) (nový)

Text neexistuje „g) informace poskytovatele platebních služeb o právu uživatele platebních služeb blokovat jakoukoli službu iniciování platby z účtu uživatele platebních služeb nebo zavést pozitivní či negativní seznamy poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana.“

Odůvodnění Uživatelé platebních služeb budou moci svá práva blokovat službu iniciování plateb nebo zavést pozitivní či negativní seznamy konkrétních poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana, která jsou zakotvena v navrhovaném článku 59 (nový), vykonávat pouze tehdy, pokud jsou odpovídajícím způsobem informováni.

Změna č. 22

Čl. 54 odst. 1

„1. Není-li uživatel platebních služeb spotřebitelem, mohou se uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb dohodnout, že se zcela nebo zčásti nepoužijí ustanovení čl. 55 odst. 1, čl. 57 odst. 3 a článků 64, 66, 67, 68, 71 a 80. Uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb se rovněž mohou dohodnout na odlišné lhůtě, než jakou stanoví článek 63.“ „1. Není-li uživatel platebních služeb spotřebitelem, mohou se uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb dohodnout, že se zcela nebo zčásti nepoužijí ustanovení čl. 55 odst. 1, čl. 57 odst. 3 a článků 59, 64, 66, 67, 68, 71 a 80. Uživatel platebních služeb a poskytovatel platebních služeb se rovněž mohou dohodnout na odlišné lhůtě, než jakou stanoví článek 63.“

Odůvodnění Viz odůvodnění změny č. 26.

Změna č. 23

Čl. 56 odst. 2

„2. U vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy nebo jejich příslušné orgány snížit nebo zdvojnásobit částky uvedené v odstavci 1. U předplacených platebních prostředků je mohou zvýšit až na 500 EUR.“ „2. U vnitrostátních platebních transakcí mohou členské státy nebo jejich příslušné orgány snížit nebo zdvojnásobit částky uvedené v odstavci 1. U předplacených platebních prostředků je mohou zvýšit až na 500 EUR.“

Odůvodnění V případě vnitrostátních platebních transakcí, tj. transakcí, které nejsou přeshraniční, se nejeví jako nezbytné, aby členským státům nebo jejich příslušným orgánům bylo umožněno, aby mohly zásadně upravovat maximální výši plateb uvedenou v čl. 56 odst. 1 s ohledem na výjimku pro platební prostředky nízké hodnoty. Umožnění této úpravy by kromě toho vedlo k velmi rozdílným vnitrostátním úpravám výjimek, což je v rozporu s cílem integrovaného a harmonizovaného evropského trhu pro malé platby.

Změna č. 24

Článek 58

„1. Členské státy zajistí plátci právo využít poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana k získání platebních služeb umožňujících přístup k platebním účtům podle bodu 7 přílohy I. 2. V případě, kdy poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana byl plátcem autorizován k poskytnutí platebních služeb podle odstavce 1, má tyto povinnosti: a) zajistit, aby osobní bezpečnostní prvky uživatele platebních služeb nebyly přístupné jiným osobám; b) jednoznačně prokázat svou totožnost poskytovateli či poskytovatelům platebních služeb spravujícím účet majitele účtu; c) neskladovat citlivé údaje o platbách ani osobní bezpečnostní údaje uživatele platební služby. 3. Pokud v případě služby iniciování platby poskytovatel platebních služeb spravující účet obdrží platební příkaz plátce prostřednictvím služeb poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, okamžitě tohoto poskytovatele uvědomí o přijetí platebního příkazu a poskytne mu informace o tom, zda má k provedení konkrétní platební transakce dostatek peněžních prostředků. 4. Poskytovatelé platebních služeb spravující účet musí s platebními příkazy předanými prostřednictvím služeb poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana nakládat tak, aniž by se dopouštěli jakékoli diskriminace z jiných než objektivních důvodů, pokud jde o dobu provedení a prioritu platebních příkazů, které jim předal přímo sám plátce.“ „1. Členské státy zajistí plátci uživateli platebních služeb právo využít poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana k získání platebních služeb umožňujících založených na přístupu k platebním účtům podle bodu 7 přílohy I. 2. V případě, kdy poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana byl plátcem uživatelem platebních služeb autorizován k poskytnutí platebních služeb podle odstavce 1, má tyto povinnosti: a) zajistit, aby osobní bezpečnostní prvky uživatele platebních služeb nebyly přístupné jiným osobám silné ověření klienta za účelem iniciace plateb nebo přístupu k informacím o účtu pomocí: i. bezpečného přesměrování uživatele platebních služeb na poskytovatele platebních služeb spravujícího účet za účelem takového ověření; nebo ii. vydání vlastních osobních bezpečnostních prvků za účelem tohoto ověření. Poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana nesmí získat osobní bezpečnostní prvky uživatele platební služby vydané poskytovatelem platebních služeb spravujícím účet. b) jednoznačně prokázat svou totožnost poskytovateli či poskytovatelům platebních služeb spravujícím účet majitele účtu uživatele platební služby; c) neskladovat citlivé údaje o platbách ani osobní bezpečnostní údaje uživatele platební služby získané při přístupu k platebnímu účtu uživatelů platebních služeb s výjimkou informací pro identifikaci platby iniciované poskytovatelem platebních služeb jednajícím jako třetí strana, kterými je například referenční číslo, IBAN plátce a příjemce, částka transakce, jiné referenční informace a informace ze zúčtovacího systému, a žádné údaje nevyužívat pro jiné účely, než pro účely výslovně vyžádané uživatelem platební služby. 3. Členské státy zajistí, že poskytovatelé platebních služeb spravující účet poskytnou zařízení pro předávání platebních příkazů od poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana a pro přijímání přesměrování uvedeného v odst. 2 tohoto článku. 4. 3. Pokud je v případě služby iniciování platby platební příkaz předáván prostřednictvím služeb poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, poskytovatel platebních služeb spravující účet obdrží platební příkaz plátce prostřednictvím služeb poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, okamžitě tohoto poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana uvědomí o přijetí doručení platebního příkazu a poskytne mu informace o tom, zda má k provedení konkrétní platební transakce dostatek peněžních prostředků. 5. 4. Poskytovatelé platebních služeb spravující účet musí s platebními příkazy předanými prostřednictvím služeb poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana nakládat tak, aniž by se dopouštěli jakékoli diskriminace z jiných než objektivních důvodů, pokud jde o dobu provedení a prioritu platebních příkazů, které jim předal přímo sám plátce. 6. Členské státy zajistí, že poskytovatelé platebních služeb spravující účet nabízejí bezpečné standardizované rozhraní pro platební služby třetí strany na základě přístupu k platebním účtům, je-li toto rozhraní k dispozici. Evropský standard by měl vycházet z obecných pokynů, které orgán EBA v úzké spolupráci s ECB vymezil ve lhůtě […] od vstupu této směrnice v platnost, a měl by zahrnovat alespoň technické a funkční specifikace pro předávání platebního příkazu mezi poskytovatelem platebních služeb spravujícím účet a poskytovatelem platebních služeb jednajícím jako třetí strana podle odst. 2 písm. a) bodu i) a pro jednoznačné prokázání totožnosti poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana podle odst. 2 písm. b).“

Základní zásadou bezpečnosti informačních technologií je, že údaje, které se používají k ověření totožnosti uživatele platebních služeb, nejsou sdíleny s žádnou třetí osobou. Poskytovatelé platebních služeb jednající jako třetí strana by proto měli silné ověření klienta zajistit buď: a) bezpečným přesměrováním uživatele platebních služeb na jeho poskytovatele platebních služeb spravujícího účet; nebo b) vydáním vlastních osobních bezpečnostních prvků. Obě tyto možnosti by měly být součástí standardizovaného evropského technického rozhraní pro přístup k platebním účtům. Toto bezpečné standardizované rozhraní pro přístup k informacím o platebních účtech pro poskytovatele platebních služeb jednající jako třetí strana by mělo vycházet z volného evropského standardu a po provedení návrhu by mělo všem poskytovatelům platebních služeb jednajícím jako třetí strana umožňovat přístup k platebním účtům všech poskytovatelů platebních služeb v Unii. Toto rozhraní by měl krátce po přijetí navrhované směrnice vymezit orgán EBA v úzké spolupráci s ECB a mělo by zahrnovat alespoň technické a funkční specifikace, jakož i související postupy. Poskytovatelé služeb jednající jako třetí strana by kromě toho měli: a) ochraňovat osobní bezpečnostní prvky uživatele platebních služeb; b) jednoznačně prokázat svou totožnost poskytovateli či poskytovatelům platebních služeb spravujícím účet uživatele platební služby; c) zdržet se uchovávání údajů získaných při přístupu na platební účet uživatelů platebních služeb s výjimkou informací pro identifikaci platby iniciované poskytovatelem platebních služeb jednajícím jako třetí strana, kterými je například referenční číslo, IBAN plátce a příjemce, částka transakce, a d) žádné údaje nevyužívat pro jiné účely, než pro účely výslovně vyžádané plátcem.

Změna č. 25

Článek 59

„Článek 59 Přístup k informacím o platebním účtu a jejich používání vydavatelem platebního prostředku jednajícím jako třetí strana 1. Členské státy zajistí plátci právo využít vydavatele platebního prostředku jednajícího jako třetí strana k získání služeb platebních karet. 2. Pokud plátce udělí vydavateli platebního prostředku jednajícímu jako třetí strana, který tento platební prostředek plátci poskytl, souhlas se získáním informací o tom, zda je na konkrétním platebním účtu plátce dostatek peněžních prostředků k provedení konkrétní platební transakce, poskytovatel platebních služeb spravující účet v případě konkrétního platebního účtu tyto informace poskytne vydavateli platebního prostředku jednajícímu jako třetí strana bezprostředně po přijetí platebního příkazu plátce. 3. Poskytovatelé platebních služeb spravující účet musí s platebními příkazy předanými prostřednictvím služeb vydavatele platebního prostředku jednajícího jako třetí strana nakládat tak, aniž by se dopouštěli jakékoli diskriminace z jiných než objektivních důvodů, pokud jde o dobu provedení a prioritu platebních příkazů, které jim předal přímo sám plátce.“ „Článek 59 Přístup k informacím o platebním účtu a jejich používání vydavatelem platebního prostředku jednajícím jako třetí strana 1. Členské státy zajistí plátci právo využít vydavatele platebního prostředku jednajícího jako třetí strana k získání služeb platebních karet. 2. Pokud plátce udělí vydavateli platebního prostředku jednajícímu jako třetí strana, který tento platební prostředek plátci poskytl, souhlas se získáním informací o tom, zda je na konkrétním platebním účtu plátce dostatek peněžních prostředků k provedení konkrétní platební transakce, poskytovatel platebních služeb spravující účet v případě konkrétního platebního účtu tyto informace poskytne vydavateli platebního prostředku jednajícímu jako třetí strana bezprostředně po přijetí platebního příkazu plátce. 3. Poskytovatelé platebních služeb spravující účet musí s platebními příkazy předanými prostřednictvím služeb vydavatele platebního prostředku jednajícího jako třetí strana nakládat tak, aniž by se dopouštěli jakékoli diskriminace z jiných než objektivních důvodů, pokud jde o dobu provedení a prioritu platebních příkazů, které jim předal přímo sám plátce.“

Odůvodnění Ustanovení tohoto článku o přístupu k informacím o platebním účtu a jejich používání poskytovatelem platební služby vydávajícím platební prostředky, např. platební karty, jednajícím jako třetí strana jsou v zásadě totožné s ustanoveními článku 58 o přístupu k informacím o platebním účtu a jejich používání poskytovatelem platebních služeb jednajícím jako třetí strana. S ohledem na tuto skutečnost by článek 59 mohl být vypuštěn bez jakéhokoli rizika, pokud se týká právní jistoty pro poskytovatele platebních služeb a pro plátce, kteří využívají jejich služeb.

Článek 26

Článek 59 (nový)

Text neexistuje „Článek 59 Plátce musí mít právo: i) dát pokyn svému poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet, aby blokoval jakékoli služby iniciování platby z platebního účtu plátce; ii) blokovat jakékoli služby iniciování platby iniciované jedním či více poskytovateli platebních služeb jednajícími jako třetí strana; nebo iii) autorizovat pouze služby iniciování platby iniciované jedním či více konkrétními poskytovateli platebních služeb jednajícími jako třetí strana.“

Odůvodnění V souladu s ustanoveními o ochraně spotřebitele a zárukami pro uživatele platebních služeb, které jsou obsaženy ve 13. bodu odůvodnění a v čl. 5 odst. 3 písm. d) odrážka iii) nařízení SEPA, a s cílem zajistit právní soulad by měl být doplněn nový článek, který uživatelům platebních služeb zaručuje právo udělit jejich poskytovatelům platebních služeb pokyn, aby zavedli konkrétní pozitivní či negativní seznamy poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana. Toto ustanovení by se však nemělo vztahovat na uživatele platebních služeb, kteří nejsou spotřebiteli (viz změna č. 22). Jelikož pokyny musí vycházet od plátce, nemělo by se toto ustanovení vztahovat na obecnou automatickou blokaci nebo na zahrnutí obecné blokace poskytovatelů platebních služeb jednajících jako třetí strana do podmínek nebo smluv poskytovatele platebních služeb.

Změna č. 27

Čl. 65 odst. 2

„2. Pokud je do transakce zapojen poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana, poskytovatel platebních služeb spravující účet částku neautorizované platební transakce vrátí a případně uvede platební účet, z nějž byla částka odepsána, zpět do stavu, v jakém by byl, kdyby k neautorizované platební transakci nedošlo. Poskytovatel platebních služeb spravující účet může od poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana požadovat finanční náhradu.“ „2. Pokud je do transakce zapojen poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana, poskytovatel platebních služeb spravující účet částku neautorizované platební transakce vrátí a případně uvede platební účet, z nějž byla částka odepsána, zpět do stavu, v jakém by byl, kdyby k neautorizované platební transakci nedošlo. Poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana poskytne poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet může od poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana požadovat finanční náhradu v souladu s článkem 82.“

Odůvodnění Z hlediska ochrany spotřebitele je přirozené, aby se plátce za účelem vrácení peněžních prostředků obracel na poskytovatele platebních služeb spravujícího účet, neboť ve vztahu s poskytovatelem platebních služeb jednajícím jako třetí strana může být jen jednorázově, např. při iniciaci platby. Poskytovatel platebních služeb spravující účet by poté mohl žádat náhradu od poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, pokud poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana neprokáže, že za chybu neodpovídá. Náhrada by se v případě poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana měla řídit stejnými pravidly jako v případě neprovedení nebo nesprávného či opožděného provedení platební transakce podle článku 80, jakož i právo na postih podle článku 82. Tato náhrada může být například k dispozici, pokud poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí osoba vydal vlastní bezpečnostní prvky, např. v případě platební karty.

Změna č. 28

Čl. 66 odst. 1

„1. Odchylně od článku 65 může být plátce povinen nést ztrátu do maximální výše 50 EUR plynoucí z neautorizovaných platebních transakcí, která vyplývá z použití ztraceného nebo odcizeného platebního prostředku nebo ze zneužití platebního prostředku. Plátce nese všechny ztráty plynoucí z neautorizovaných platebních transakcí, pokud vznikly v důsledku toho, že jednal podvodně nebo úmyslně či z důvodu hrubé nedbalosti nesplnil jednu nebo více jeho povinností podle článku 61. V těchto případech se maximální částka uvedená v odstavci 1 tohoto článku nepoužije. U plateb prostřednictvím komunikace na dálku platí, že pokud poskytovatel platebních služeb nepožaduje silné ověření klienta, nese v případě podvodného jednání finanční následky pouze plátce. Pokud příjemce nebo poskytovatel platebních služeb příjemce silné ověření klienta nepřijmou, vrátí peněžní prostředky ve výši způsobené finanční škody poskytovateli platebních služeb plátce.“ „1. Odchylně od článku 65 může být plátce povinen nést ztrátu do maximální výše 50 EUR plynoucí z neautorizovaných platebních transakcí, která vyplývá z použití ztraceného nebo odcizeného platebního prostředku nebo ze zneužití platebního prostředku. Plátce nese všechny ztráty plynoucí z neautorizovaných platebních transakcí, pokud vznikly v důsledku toho, že jednal podvodně nebo úmyslně či z důvodu hrubé nedbalosti nesplnil jednu nebo více jeho povinností podle článku 61. V těchto případech se maximální částka uvedená v odstavci 1 tohoto článku nepoužije. U plateb prostřednictvím komunikace na dálku platí, že p Pokud poskytovatel platebních služeb nepožaduje silné ověření klienta, nese v případě podvodného jednání finanční následky pouze plátce. Pokud příjemce nebo poskytovatel platebních služeb příjemce silné ověření klienta nepřijmou, vrátí peněžní prostředky ve výši způsobené finanční škody poskytovateli platebních služeb plátce.“

Odůvodnění Spotřebitelům by měla být zajištěna obdobná ochrana bez ohledu na způsob iniciování platby.

Změna č. 29

Čl. 67 odst. 1

„1. Členské státy zajistí, aby plátce měl u poskytovatele platebních služeb nárok na vrácení peněžních prostředků z autorizované platební transakce iniciované příjemcem nebo jeho prostřednictvím, která již byla provedena, jsou-li splněny tyto podmínky: […] V případě inkasa má plátce bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků ve lhůtách stanovených v článku 68, s výjimkou případů, kdy příjemce již splnil smluvní povinnosti a kdy plátce již přijal služby nebo již spotřeboval zboží. Na žádost poskytovatele platebních služeb příjemce spočívá důkazní břemeno k prokázání toho, že podmínky uvedené ve třetím pododstavci byly splněny, na příjemci.“ „1. Členské státy zajistí, aby plátce měl u poskytovatele platebních služeb nárok na vrácení peněžních prostředků z autorizované platební transakce iniciované příjemcem nebo jeho prostřednictvím, která již byla provedena, jsou-li splněny tyto podmínky: […] V případě inkasa má plátce bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků ve lhůtách stanovených v článku 68, s výjimkou případů, kdy příjemce již splnil smluvní povinnosti a kdy plátce již přijal služby nebo již spotřeboval zboží. Komise však může akty v přenesené pravomoci zavést taxativní seznam zboží a služeb, které mohou být poskytnuty bez nároku na vrácení inkasovaných peněžních prostředků. Plátce a příjemce jsou povinni se jednotlivě dohodnout na nepřípustnosti vrácení inkasovaných peněžních prostředků v případě tohoto zboží a služeb, které jsou uvedeny v daném seznamu, a jednoznačně zmínit neexistenci bezpodmínečného práva na vrácení peněžních prostředků v příslušném pověření. Na žádost poskytovatele platebních služeb příjemce spočívá důkazní břemeno k prokázání toho, že podmínky uvedené ve třetím pododstavci byly splněny, na příjemci.“

Odůvodnění Pokud jsou práva na vrácení peněžních prostředků závislá na příslušném nákupu, vyvolává to obavy ohledně ochrany soukromí, jakož i obavy, pokud se týká účinnosti a nákladů. Přijetí tohoto návrhu by pravděpodobně znamenalo, že neomezené právo na vrácení peněžních prostředků podle stávajícího inkasního schématu SEPA by již nebylo povoleno, což by znamenalo zhoršení podmínek pro spotřebitele. ECB navrhuje jako obecné pravidlo zavést bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků po dobu osmi týdnů pro veškerá spotřebitelská inkasa. Dlužníci a věřitelé by měli mít možnost se pro určité druhy zboží nebo služeb určené pro přímou spotřebu, které jsou uvedeny v seznamu, jednotlivě výslovně dohodnout, že se bezpodmínečné právo na vrácení peněžních prostředků neuplatní. Tento seznam by Komise mohla stanovit aktem v přenesené pravomoci.

Změna č. 30

Čl. 82 odst. 1

„1. Lze-li odpovědnost poskytovatele platebních služeb podle článku 80 přičíst jinému poskytovateli platebních služeb nebo zprostředkovateli, odškodní tento poskytovatel platebních služeb nebo zprostředkovatel prvně jmenovaného poskytovatele platebních služeb za všechny ztráty nebo částky uhrazené podle článku 80. Toto odškodnění se vztahuje i na případy, kdy některý z poskytovatelů platebních služeb nepoužije silné ověření klienta.“ „1. Lze-li odpovědnost poskytovatele platebních služeb podle článku 65 a článku 80 přičíst jinému poskytovateli platebních služeb nebo zprostředkovateli, odškodní tento poskytovatel platebních služeb nebo zprostředkovatel prvně jmenovaného poskytovatele platebních služeb za všechny ztráty nebo částky uhrazené podle článku 65 a článku 80. Toto odškodnění se vztahuje i na případy, kdy některý z poskytovatelů platebních služeb nepoužije silné ověření klienta.“

Odůvodnění Právo na postih by se mělo uplatňovat i v případě neautorizovaných platebních transakcí. V zájmu zvýšení jednoznačnosti by bylo vhodné v navrhované směrnici vymezit definici pojmu „zprostředkovatel“.

Změna č. 31

Článek 85

„Článek 85 Bezpečnostní požadavky a oznamování incidentů 1. Poskytovatelé platebních služeb podléhají ustanovením směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], a zejména požadavkům na řízení rizik a hlášení incidentů stanoveným v článcích 14 a 15 uvedené směrnice. 2. Orgán jmenovaný podle čl. 6 odst. 1 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] neprodleně uvědomí příslušný orgán v domovském členském státě a orgán EBA o oznámených bezpečnostních incidentech týkajících se sítí a informací, které od poskytovatelů platebních služeb obdrží. 3. Poté, co orgán EBA oznámení obdrží, případně uvědomí příslušné orgány ostatních členských států. 4. Kromě ustanovení čl. 14 odst. 4 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], a pokud bezpečnostní incident může mít dopad na finanční zájmy uživatelů platebních služeb daného poskytovatele platebních služeb, je poskytovatel platebních služeb povinen uvědomit o incidentu bez zbytečného odkladu své uživatele platebních služeb a informovat je o možných opatřeních ke zmírnění rizika, která mohou ke zmírnění nepříznivých účinků incidentu na své straně přijmout.“ „Článek 85 Bezpečnostní požadavky a oznamování incidentů 1. Poskytovatelé platebních služeb podléhají ustanovením směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], a zejména požadavkům na řízení rizik a hlášení incidentů stanoveným v článcích 14 a 15 uvedené směrnice Poskytovatelé platebních služeb zavedou rámec pro řízení operačních rizik včetně bezpečnostních rizik, které souvisejí s platebními službami, jež poskytují; tento rámec zahrnuje vhodná opatření ke zmírnění těchto rizik a kontrolní mechanismy. V tomto rámci poskytovatelé platebních služeb vymezí a zachovávají postupy pro účinné řešení incidentů včetně klasifikace závažných incidentů. 2. Orgán jmenovaný podle čl. 6 odst. 1 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] neprodleně uvědomí příslušný orgán v domovském členském státě a orgán EBA o oznámených bezpečnostních incidentech týkajících se sítí a informací, které od poskytovatelů platebních služeb obdrží V případě závažného provozního incidentu, včetně bezpečnostních incidentů, poskytovatelé platebních služeb o incidentu bez zbytečného odkladu vyrozumí příslušný orgán v domovském členském státě na základě této směrnice. 3. Poté, co orgán EBA doručení oznámení obdrží, případně uvědomí příslušné orgány ostatních domovského členských ého států u na základě této směrnice posoudí význam incidentu pro ostatní orgány a na základě tohoto posouzení sdělí příslušné podrobné informace o oznámení incidentu orgánu EBA a Evropské centrální bance. 4. Po doručení oznámení orgán EBA vyrozumí příslušné orgány ostatních členských států na základě této směrnice. ECB vyrozumí ESCB o otázkách relevantních pro platební systémy a platební prostředky. 5. 4. Kromě ustanovení čl. 14 odst. 4 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], a p Pokud bezpečnostní incident může mít dopad na finanční zájmy uživatelů platebních služeb daného poskytovatele platebních služeb, je poskytovatel platebních služeb povinen uvědomit o incidentu bez zbytečného odkladu své uživatele platebních služeb a informovat je o možných opatřeních ke zmírnění rizika, která mohou ke zmírnění nepříznivých účinků incidentu na své straně přijmout. 6. Nejpozději do [vložte datum] orgán EBA v úzké spolupráci s ECB v souladu s postupem vymezeným v článku [vložte číslo] směrnice [vložte číslo směrnice] vydá obecné pokyny určené poskytovatelům platebních služeb, pokud se týká klasifikace závažných incidentů ve smyslu odstavce 1, obsahu, formátu a postupů pro oznamování incidentů ve smyslu odstavce 2, a dále určené příslušným orgánům na základě této směrnice, pokud se týká kritérií pro posouzení toho, která oznámení incidentů mají význam pro ostatní orgány a které podrobné údaje z oznámení incidentu se sdělí ostatním orgánům. 7. Orgán EBA v úzké spolupráci s ECB obecné pokyny uvedené v odstavci 6 pravidelně, nejméně však jednou za dva roky, přezkoumává. 8. Při vydávání a přezkumu obecných pokynů ve smyslu odstavce 6 může orgán EBA zohlednit prováděcí akt Komise v souladu s čl. 14 odst. 7 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] a standardy a/nebo specifikace, které pro sektory, jež se zabývají činností jinou než poskytování platebních služeb, vypracovala a zveřejnila Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací.“

Odůvodnění Orgány dohledu a ESCB jsou orgány příslušnými k vydávání obecných pokynů k řešení incidentů a oznámení incidentů, které jsou určeny poskytovatelům platebních služeb, jakož i k vydávání obecných pokynů pro sdílení oznámení incidentů mezi příslušnými orgány. Pokud by se na poskytovatele platebních služeb měla vztahovat směrnice o bezpečnosti sítí a informací, mohlo by to být v rozporu s úkoly orgánů dohledu a centrálních bank, a mělo by se tomu proto zamezit. S cílem zajistit přiměřenou míru souladu mezi jednotlivými legislativními akty specifickými pro určitý sektor by však mohly být zohledněny obecné pokyny, které pro jiné sektory vypracovává Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací, jakož i požadavky, které Komise vymezí ve svém prováděcím aktu v souladu s čl. 14 odst. 7 navrhované směrnice o bezpečnosti sítí a informací. Zmocnění k vydání obecných pokynů ke klasifikaci incidentů a hlášení incidentů je úzce spjato s požadavky vymezenými v tomto článku. ECB proto navrhuje, aby toto zmocnění bylo obsaženo v tomto článku, a nikoli v článku 86.

Změna č. 32

Článek 86

„Článek 86 Provádění a podávání zpráv 1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb podali orgánu jmenovanému podle čl. 6 odst. 1 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] jednou ročně aktualizované informace o posouzení operačních a bezpečnostních rizik spojených s platebními službami, které poskytují, a o přiměřenosti opatření ke zmírnění těchto rizik a kontrolních mechanismech zavedených v reakci na tato rizika. Orgán jmenovaný podle čl. 6 odst. 1 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] předá bez zbytečného odkladu kopii těchto informací příslušnému orgánu v domovském členském státě. 2. Aniž jsou dotčeny články 14 a 15 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], orgán EBA v úzké spolupráci s ECB vytvoří pokyny k vypracování, provádění a sledování bezpečnostních opatření, v případě potřeby včetně procesů osvědčování. Mimo jiné zohlední normy a/nebo specifikace zveřejněné Komisí podle čl. 16 odst. 2 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací]. 3. Orgán EBA v úzké spolupráci s ECB tyto pokyny pravidelně, nejméně však jednou za dva roky přezkoumává. 4. Aniž jsou dotčeny články 14 a 15 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], vydá orgán EBA pokyny, které poskytovatelům platebních služeb usnadní kvalifikovat významné incidenty a okolnosti, za nichž platební instituce musí bezpečnostní incident oznámit. Tyto pokyny se vydají do [insert date – two years of the date of entry into force of this Directive].“ „Článek 86 Provádění a podávání zpráv 1. Členské státy zajistí, aby poskytovatelé platebních služeb podali příslušnému orgánu na základě této směrnice jmenovanému podle čl. 6 odst. 1 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] jednou ročně aktualizované informace o posouzení operačních a bezpečnostních rizik spojených s platebními službami, které poskytují, a o přiměřenosti opatření ke zmírnění těchto rizik a kontrolních mechanismech zavedených v reakci na tato rizika. Orgán jmenovaný podle čl. 6 odst. 1 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací] předá bez zbytečného odkladu kopii těchto informací příslušnému orgánu v domovském členském státě. 2. Aniž jsou dotčeny články 14 a 15 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], o Orgán EBA v úzké spolupráci s ECB vytvoří pokyny k vypracování, provádění a sledování bezpečnostních opatření, v případě potřeby včetně procesů osvědčování. Mimo jiné zohlední normy a/nebo specifikace zveřejněné Komisí podle čl. 16 odst. 2 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací]. 3. Orgán EBA v úzké spolupráci s ECB tyto pokyny pravidelně, nejméně však jednou za dva roky přezkoumává. 4. Orgán EBA koordinuje sdílení informací v oblasti operačních a bezpečnostních rizik spojených s platebními službami s orgány příslušnými na základě této směrnice, ECB, orgány příslušnými na základě směrnice o bezpečnosti sítí a informací, případně s Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací. Aniž jsou dotčeny články 14 a 15 směrnice [směrnice o bezpečnosti sítí a informací], vydá orgán EBA pokyny, které poskytovatelům platebních služeb usnadní kvalifikovat významné incidenty a okolnosti, za nichž platební instituce musí bezpečnostní incident oznámit. Tyto pokyny se vydají do [insert date – two years of the date of entry into force of this Directive]. “

Odůvodnění Požadavky na podávání zpráv o operačních a bezpečnostních rizicích by měly vymezovat a posuzovat orgány obezřetnostního dohledu a centrální banky. Informace lze sdílet s Agenturou Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací nebo s orgány příslušnými na základě směrnice o bezpečnosti sítí a informací, přičemž orgán EBA je orgánem příslušným k provádění koordinace.

Změna č. 33

Článek 87

„1. Členské státy zajistí, aby poskytovatel platebních služeb použil v případě, kdy plátce iniciuje elektronickou platební transakci, silné ověření klienta, ledaže pokyny orgánu EBA v tomto ohledu povolují na základě rizika spojeného s poskytovanou platební službou zvláštní výjimky. Toto ustanovení se vztahuje i na poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, pokud iniciuje platební transakci jménem plátce. Jedná-li poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana jménem uživatele platebních služeb, poskytovatel platebních služeb spravující účet mu umožní spoléhat na jeho metody ověření. 2. Pokud poskytovatel platebních služeb poskytuje služby uvedené v bodě 7 přílohy I, prokáže svou totožnost poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet majitele účtu.“ „1. Členské státy zajistí, aby poskytovatel platebních služeb použil v případě, kdy plátce iniciuje elektronickou platební transakci, silné ověření klienta, ledaže pokyny orgánu EBA v tomto ohledu povolují na základě rizika spojeného s poskytovanou platební službou zvláštní výjimky. Toto ustanovení se vztahuje i na poskytovatele platebních služeb jednajícího jako třetí strana, pokud iniciuje platební transakci jménem plátce. Jedná-li poskytovatel platebních služeb jednající jako třetí strana jménem uživatele platebních služeb, poskytovatel platebních služeb spravující účet mu umožní spoléhat na jeho metody ověření. 2. Pokud poskytovatel platebních služeb poskytuje služby uvedené v bodě 7 přílohy I, prokáže svou totožnost poskytovateli platebních služeb spravujícímu účet majitele účtu.“

Odůvodnění Viz odůvodnění změny č. 24.

Změna č. 34

Čl. 89 odst. 5 (nový)

Text neexistuje „5. Orgán EBA v úzké spolupráci s ECB v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010 vydá obecné pokyny určené příslušným orgánům, pokud se týká postupů pro podávání stížností, které se použijí k zajištění souladu s příslušnými ustanoveními této směrnice, jak je uvedeno v odstavci 1 výše. Tyto obecné pokyny budou vydány nejpozději do [vložte datum – dva roky po vstupu této směrnice v platnost] a budou přiměřeně pravidelně aktualizovány.“