ZPRÁVA KOMISE RADĚ podle článku 18 směrnice Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úsporv podobě úrokových plateb /* COM/2012/065 final */





ZPRÁVA KOMISE RADĚ podle článku 18 směrnice Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb 1. Úvod V článku 18 směrnice Rady 2003/48/ES ze dne 3. června 2003 o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb (dále jen „směrnice o úsporách“ nebo „směrnice“)[1] uvádí: „Komise předloží každé tři roky Radě zprávu o fungování této směrnice. Na základě těchto zpráv navrhne Komise v případě potřeby Radě změny směrnice, které se ukáží jako nezbytné k zajištění účinného zdanění příjmů z úspor a k odstranění nežádoucího narušování hospodářské soutěže.“ Zpráva pro první revizi[2] byla vypracována v roce 2008 (dále jen „zpráva z roku 2008“)[3] a týkala se transpozice a provádění směrnice a zároveň shrnovala hospodářské posouzení[4] a doporučení Komise ohledně potřebných změn. Nezbytné změny uvedené ve zprávě z roku 2008 měly především vyjasnit některé interpretační otázky a odstranit stávající mezery. Za tímto účelem přijala Komise dne 13. listopadu 2008 návrh novely směrnice[5] (dále jen „návrh“) s cílem odstranit stávající mezery a lépe předcházet daňovým únikům. Zpráva pro tuto druhou revizi se především týká fungování směrnice a jejího hospodářského posouzení. Hlavní nálezy tohoto dokumentu, tj. rozšířené používání extrateritoriálních jurisdikcí pro zprostředkovatelské subjekty a růst na klíčových trzích pro produkty srovnatelné s pohledávkami, posilují argumenty pro rozšíření oblasti působnosti směrnice a relevantních dohod uzavřených v souladu s článkem 17 dané směrnice. Tato zjištění jsou také v souladu s politickou vůlí G20 podporovat dodržování standardů pro mezinárodní výměnu daňových a finančních informací a používat veškerá dostupná protiopatření k potírání daňových rájů a nekooperativních jurisdikcí, jež tyto standardy nedodržují. Více věcných údajů o tématech pojednávaných níže se nachází v pracovním dokumentu útvarů Komise přiloženém k této zprávě. 2. Transpozice a provádění směrnice V první revizi Komise dospěla k závěru, že všechny členské státy směrnici transponovaly[6] a začaly používat prováděcí pravidla od stanovených dat (tj. od 1. července 2005 a u Bulharska a Rumunska od 1. ledna 2007). Komise zahájila řízení o nesplnění povinnosti ze Smlouvy proti jednotlivým členským státům ohledně konkrétních prvků jejich prováděcích pravidel; tato řízení byla uzavřena pouze poté, co dotyčné členské státy potvrdily, že tato pravidla byla uvedena do souladu se směrnicí. Momentálně neexistují neuzavřená řízení o nesplnění povinnosti. Na zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci dne 7. prosince 2010 se Komise zavázala předložit do poloviny roku 2011 zprávu ad hoc o řádném a efektivním používání směrnice členskými státy. Na základě odpovědí na dotazník zaslaný všem členským státům sestavily útvary Komise uvedenou zprávu (SEK 2011(775) v konečném znění[7]), která byla předána Radě dne 14. června 2011. Z posouzení reakcí z členských států vyplývá, že některá ustanovení směrnice vykládaly členské státy odlišně. Některá rizika odlišného výkladu takto zdůrazněná byla identifikována již ve zprávě z roku 2008. V této souvislosti je třeba uvést, že hlavní problémy by měly být odstraněny odpovídajícími novými pravidly obsaženými v tomto návrhu. 3. Fungování směrnice Fungování směrnice bylo posouzeno pomocí dotazníku, v němž byly daňové správy členských států dotázány na používání údajů vyměňovaných na základě směrnice. Komise nadto zrevidovala statistiku sestavenou podle této směrnice a zadala studii k posouzení administrativní zátěže hospodářských subjektů v důsledku stávající směrnice. Hlavní poznatky tohoto rozboru jsou uvedeny níže. 3.1. Dotazník o používání údajů Odborníkům ze skupiny ACDT[8] byl zaslán dotazník o používání údajů získaných jejich daňovými správami z jiných členských států; otázky se týkaly používání údajů pro daňové audity, kvality údajů obdržených z jiných členských států a otázky, zda zavedení směrnice vedlo k lepšímu dodržování předpisů ze strany daňových poplatníků. Osvědčené postupy Členské státy, které provedly posouzení, oznámily pozitivní výsledky co do dodržování předpisů. Tento přehled však zdůrazňuje některé oblasti, jež by mohly členské státy zlepšit s cílem lepšího využití vyměňovaných informací: · spojení databáze směrnice o úsporách s odpovídající národní daňovou databází, · vývoj řízení rizika a automatizovanějšího postupu křížové kontroly údajů, · zjednodušení šíření údajů mezi ústřední daňovou správou a místními výběrčími úřady. Kvalita údajů Členské státy zdůraznily jasný nárůst kvality údajů, které dostávají, v důsledku strukturovaného formátu a společných pravidel postupů pro oznamování údajů. Oproti výměně informací podle dvoustranných dohod je kvalita údajů obdržených podle směrnice značně vyšší. Kvalita obdržených údajů však mnohým členským státům nadále činí starosti. Přibližně polovina členských států potvrdila, že v současné době provádějí kontroly obsahu informací získaných od platebních míst, než je odešlou přijímajícím členským státům. Vzhledem k významu nárůstu kvality by měly všechny členské státy zvážit používání systematických kontrol kvality informací, jež se mají odeslat. Členské státy jsou navíc vyzvány, aby používaly internetový kontrolní systém, který Komise vyvíjí pro daňové identifikační číslo (DIN) pro přesnou identifikaci daňového poplatníka. 3.2. Statistika vypracované podle směrnice Protože směrnice se používá teprve od 1. 7. 2005, byla první revize omezená vhledem k nedostatku údajů. Až na schůzi Rady dne 12. 5. 2008 se členské státy dohodly na statistice[9] pro Komisi s cílem posoudit účinnost a efektivitu směrnice. Od první kontroly byly stanoveny definice údajů a formáty pro údaje, takže výměny informací mezi členskými státy byly pak lepší a včasnější. Pokud jde o množství vyměňovaných údajů, nejvíce informací vyměnily členské státy, které jsou velké nebo mají významná finanční střediska. Rokem, kdy bylo vyměněno nejvíce informací, byl rok 2007 s nahlášenými transakcemi v hodnotě 38,9 miliard EUR (v roce 2009[10] to bylo 9,9 miliardy EUR). Začlenění hrubých výnosů do číselných údajů může vést odlišnému porovnávacímu základu a pokud je tento prvek vyloučen, jsou ohlášené částky stabilnější (příjem z úroků v roce 2009 je 2,3 miliardy EUR (v roce 2007 to bylo 3,6 miliardy EUR)). Srážková daň sdílená všemi zeměmi podle směrnice a souvisejících dohod o úsporách poklesla z 700,9 milionů EUR v roce 2008 na 495,9 milionů EUR v roce 2009. Pokles vyměněných informací i vybrané srážkové daně lze částečně vysvětlit finanční krizí v posledním čtvrtletí roku 2008, jež vedla ke značnému propadu ve vyplacených úrokových sazbách u vkladů domácností v roce 2009. Nápadným znakem údajů je velká proměnlivost informací vyměňovaných členskými státy během revidovaného období. Při simulaci u přeshraničních vkladů ECB (oddíl 4 této zprávy) se potvrdilo, že u některých členských států částky úrokových plateb ohlášené pro klasický druh příjmu z úroků byly pod odhadovanou referenční hodnotou pro přeshraniční vklady i úrokové sazby. Reakce z členských států na zprávu ad hoc (oddíl 2 této zprávy) dále podaly signály, že nejvíce členských států spoléhá především na přesnou aplikaci svých pokynů platebními zprostředkovateli ohledně přesné identifikace relevantního příjmu, který se má ohlásit, ačkoli mají zavedena ustanovení pro provádění auditů a používání sankcí za nedodržení požadavků směrnice. K vyřešení problému proměnlivosti údajů vyměňovaných mezi jednotlivými daňovými obdobími by měly členské státy zvážit kontroly úplnosti údajů předaných svými platebními zprostředkovateli, k čemuž patří: i) ústřední rejstřík, který musí zřídit každý členský stát a v němž jsou uvedeni platební zprostředkovatelé usazení v jejich jurisdikci, s cílem ověřovat včasné předání údajů; ii) analýzy fluktuace údajů předávaných platebními zprostředkovateli, zejména u ohlášených částek a u počtu skutečných vlastníků; iii) spolupráce mezi členskými státy s cílem posílit auditní postupy týkající se platebních zprostředkovatelů včetně systémů platebních zprostředkovatelů a interních kontrolních pokynů; a iv) vývoj referenčních hodnot a porovnání s ostatními zdroji údajů, například národními statistikami o ohlašování přeshraničních vkladů. 3.3. Vyhodnocení počátečních a opakovaných nákladů provádění směrnice Studie k posouzení administrativní zátěže hospodářských subjektů vyplývající ze stávající směrnice dospěla k závěru, že většina informací předepsaných stávající směrnicí jim již je dostupná v důsledku právních předpisů proti praní peněž[11], vnitrostátních právních předpisů nebo interních obchodních postupů. Nikdo z respondentů však neuvedl, že by zjišťoval informace k čl. 4 odst. 2 (ustanovení o platebním zprostředkovateli při připsání platby), ledaže mu to ukládá směrnice. Platební zprostředkovatelé považují většinu kroků při ohlašování podle směrnice za náklady na „obvyklou obchodní činnost“, související administrativní zátěž se tedy nezdá být přílišná. 4. Hospodářské posouzení Jako součást této revize bylo provedeno hospodářské posouzení s cílem zanalyzovat vývoj klíčových trhů EU se spořicími produkty i klíčových trhů mimo EU se spořicími produkty, pokud jde o význam relevantních trhů a zeměpisnou strukturu jejich klientské základny. Přitom byly použity ohlašované bankovní údaje od Banky pro mezinárodní platby (Bank of International Settlements – BIS), Evropské centrální banky (ECB) a Švýcarské národní banky (SNB). Údaje ECB byly použity také k provedení simulace o rozsahu potenciálního základu výměny informací nebo výběru srážkové daně. Kromě toho byly použity údaje o relevantních zvláštních trzích – 1) dluhopisech a akciích (od CPIS MMF), 2) dluhových a kapitálových produktech a derivátech obecně (od Eurostatu), 3) strukturovaných retailových vkladových produktech (od Avery), 4) subjektech kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (především od EFAMA) a 5) pojistných produktech (především ze studie Europe Economics) – s cílem analyzovat vývoj uvedených trhů v nedávných letech. Pro účely této zprávy se pojmem SKIPCP odkazuje na podniky nebo subjekty schválené podle směrnice 2009/65/ES[12] (dříve směrnice 85/611/EHS[13]). Pojmy nepatřící mezi SKIPCP a fondy nepatřící mezi SKIPCP odkazují na všechny ostatní fondy nebo programy kolektivního investování. Hlavní poznatky tohoto posouzení jsou podány níže. Údaje z Banky pro mezinárodní platby Mezinárodní bankovní lokační statistika Banky pro mezinárodní platby (BIS) zahrnuje čtvrtletní údaje o aktivech a závazcích tuzemských bank a poboček zahraničních bank situovaných ve 43 sledovaných zemích v bilaterálním rozčlenění podle země jejich zahraničních protistran, s nimiž se provádějí transakce. Pozice jsou hlášeny v hrubých hodnotách a nekonsolidovaně v milionech USD. Většina významných extrateritoriálních finančních středisek nesouhlasila se zveřejněním svých bilaterálních pozic ze strany BIS. Veřejně dostupné údaje BIS včetně údajů o zemích, s nimiž se provádějí transakce[14], však umožnily podrobný rozbor extrateritoriálních holdingů s jurisdikcemi uvnitř sítě dohod o úsporách i mimo tuto síť. Veřejně dostupné údaje BIS uváděly, že částka zahraničních nebankovních vkladů na Kajmanských ostrovech v roce 2011 je druhou největší ze sledovaných zemí BIS a srovnatelnou se Spojenými státy. Výsledky rozboru zemí, s nimiž se provádějí finanční transakce, odhalily, že významný podíl nebankovních vkladů v členských státech a v jurisdikcích zapojených do sítě dohod o úsporách drží zákazníci situovaní v extrateritoriálních jurisdikcích (průměr 35 % u členských států a jurisdikcí zapojených do sítě dohod o úsporách dohromady za roky 2000–2010; u jurisdikcí zapojených do sítě dohod o úsporách dosáhl tento podíl nejvyšší hodnoty 65 % v roce 2007)[15]. Význam extrateritoriálních středisek jako místa pro vklady a jako místa usazení nebo správy struktur držitelů nebankovních vkladů ukazuje, že zavedení předpisů o průhlednosti a platebních zprostředkovatelích v okamžiku připsání platby je u některých právních struktur umístěných v extrateritoriálních jurusdikcích oprávněné a nezbytné pro směrnici i pro dohody o úsporách. Údaje z ECB Simulace pokrytí Údaje, které poskytla ECB, jsou založeny na statistice rozvah MFI[16]. Finanční instituce v každém členském státě hlásí ECB měsíčně vklady držené nerezidenčními domácnostmi situovanými v eurozóně. Částky se hlásí souhrnně pro celou eurozónu bez podrobného rozčlenění na jednotlivé členské státy eurozóny. Údaje se člení podle odvětví vkladatele (včetně podrobného členění u domácností) do sedmi různých splatností úrokových sazeb. Tyto údaje byly vybrány jako nejlepší dostupné k provádění simulace s cílem poskytnout omezené posouzení, zda vyměňované údaje (nebo vybraná srážková daň) podle této směrnice odrážejí uspokojivé pokrytí možného relevantního daňového základu. Při použití referenční hodnoty 70 % odhadovaného pokrytí pro průměrné údaje za daňové roky 2006–2009 se sedm členských států dostává pod tuto referenční hodnotu 70 % pokrytí a čtyři další členské státy jsou pod 100 %. Šestnáct členských států překračuje 100 %[17]. Výsledky simulace představují další doklad na podporu toho, že členské státy by měly zvážit používání systematických kontrol úplnosti údajů předaných jejich platebními zprostředkovateli, jak je navrženo v oddíle 3.2. Vývoj přeshraničních vkladů domácností eurozóny Údaje ECB byly také analyzovány s cílem posoudit vývoj přeshraničních vkladů. Vklady všech splatností včetně jednodenních vkladů, zpravidla málo úročených, v roce 2003 činily 164 miliardy EUR a v říjnu 2008 se vyšplhaly na hodnotu více než 247 miliard EUR (50% nárůst za dané období). Vklady s dohodnutou splatností poklesly z 72 miliard EUR v lednu 2003 na 60 miliard EUR v listopadu 2005, tj. –15 % za dané období a měsíční pokles o 0,52 %. Tento vývoj však není stejný u vkladů bez dohodnuté splatnosti (např. jednodenních vkladů). Přesnější rozlišení trendů u vkladů s dohodnutou splatností v členských státech eurozóny a v členských státech mimo eurozónu ukazuje, že sestupný trend do listopadu 2005 přicházel především z členských států eurozóny (–38,84 % za dané období a měsíční pokles o 1,51 %). V následujících třech letech od listopadu 2005 do listopadu 2008 vykázaly obě kategorie téměř dokonale synchronní vzestup v přeshraničních vkladech ze 60 miliard EUR na 81 miliardu EUR (vzestup o 25 % pro eurozónu a 30 % pro oblast mimo eurozónu). Po konci roku 2008 se zdá, že vklady s dohodnutou splatností doznaly v členských státech eurozóny nejvýraznějšího sestupu (ze 41 miliardy EUR v listopadu 2008 na 21 miliardu EUR v březnu 2010), především v důsledku finanční krize. Trendy u přeshraničních vkladů domácností eurozóny v ostatních členských státech ukazují obecný nárůst až do začátku finanční krize. Vzestup byl především tažen vklady bez dohodnuté splatnosti (např. jednodenními vklady s velmi nízkými úrokovými sazbami), zatímco vklady s dohodnutou splatností (např. termínované spořicí účty s vyššími úrokovými sazbami) ve členských státech eurozóny klesaly do listopadu 2005, avšak potom se zotavily analogicky ke vkladům mimo eurozónu. Údaje ze Švýcarské národní banky Švýcarská národní banka (SNB) vydává roční publikaci „Banky ve Švýcarsku“, která přináší podrobnou statistiku vycházející z finančních zpráv švýcarských bank. Nejvýznamnějším faktem je, že publikace podává některá podrobná zeměpisná členění a/nebo členění klientů: i) „Zeměpisné členění aktiv a závazků vykázaných v rozvaze“; ii) „Svěřenské transakce v členění podle zemí“ a iii) „Stavy cenných papírů v zákaznické úschově bank v členění podle domicilu majitele účtu, kategorie cenných papírů a hospodářského odvětví“. Z údajů Švýcarské národní banky vyplývá, že existuje silná klientská základna v extrateritoriálních jurisdikcích patřících do sítě dohod o úsporách i mimo tuto síť[18]. To potvrzuje, že je naléhavě třeba (viz také oddíl pro údaje z BIS výše) zabývat se takovými případy, kdy prostřednické struktury v extrateritoriálních jurisdikcích jsou zapojeny do výplaty příjmů z úspor jurisdikcemi zapojenými do sítě dohod o úsporách, a zejména dohody o zdanění úspor mezi EU a Švýcarskem. Údaje z CPIS MMF Mezinárodní měnový fond ve svém přehledu koordinovaných portfoliových investic (Coordinated Portfolio Investment survey – CPIS) vykazuje přehraniční investiční pozice (stavy investic v tržních cenách platných ke konci roku) investorů s domicilem v 74 zúčastněných zemích (země investora) v členění podle odpovídající země původu investice (země původu emitenta). Údaje jsou v zásadě sestaveny podle toho, kde je umístěn dlužník (emitent dluhopisu nebo podílového papíru) a věřitel (investor), čímž není nutně opakován status platebního zprostředkovatele a skutečného vlastníka, který má ústřední význam pro fungování směrnice. Z údajů CPIS lze odvodit dva významné závěry o členských státech, které poskytují podrobné členění podle odvětví: Zavedení směrnice neodradilo investory od investování do cenných papírů emitovaných v členských státech, a zejména v členských státech vyměňujících si informace. U většiny členských států zahrnutých do přehledu fyzické osoby naopak zvýšily své investice do cenných papírů v členských státech, zejména ve státech vyměňujících si informace; a lucemburské odvětví investičních fondů doznalo značný nárůst svého podílu na přeshraničních kapitálových investicích domácností v EU. Údaje Eurostatu Příjmy Bylo provedeno srovnání mezi příjmy domácností na straně jedné a všech odvětví hospodářství na straně druhé u prvků příjmů spadajících do působnosti směrnice a nespadajících do působnosti směrnice s cílem prozkoumat, zda došlo k nahrazení produktů. Údaje odhalily, že za období let 2000–2009 příjem z úroků přijatý domácnostmi EU jakožto podíl na důchodu z vlastnictví[19] byl až do roku 2008 poměrně stabilní, načež v roce 2009 ostře poklesl kvůli nižším úrokovým sazbám obdrženým u dluhových nároků v důsledku finanční krize, což je trend, který platí také pro celé hospodářství. Podle údajů Eurostatu o příjmech nebyl pozorován žádný zjevný posun zdroje přijmu z úspor směrem k produktům nespadajícím do působnosti směrnice[20]. Aktiva Rozbor dluhových aktiv v držbě domácností ukázal, že tato aktiva byla během období let 2000–2009 poměrně stabilní oproti akciím v držbě domácností, jejichž hodnota se za totéž období snížila téměř na polovinu, což může odrážet vyšší averzi investorů vůči riziku a/nebo obecné snížení hodnoty akcií. Pozoruhodný vývoj představuje zvýšení u finančních derivátů v držbě domácností (1,05 % z celkových aktiv domácností v roce 1999 a 18,03 % v roce 2009). Zvýšené používání finančních derivátů by mohlo být argumentem pro rozšíření oblasti působnosti směrnice tak, aby zahrnovala strukturované finanční produkty, u kterých jsou podkladová aktiva rovnocenná dluhovým nárokům. Strukturované retailové produkty Komise využila databázi Avery pro strukturované retailové produkty Avery, jež obsahuje podrobné údaje o 34 trzích a v níž je uvedeno přes 2 miliony strukturovaných produktů z celého světa. Odhaduje se, že tato databáze od ledna 2005 zahrnuje přibližně 90 % strukturovaných retailových produktů emitovaných v Evropě. Hlavním omezením je to, že tato databáze je určena pro marketingové potřeby klientů a nerozlišuje pro účely směrnice mezi tuzemskými investicemi a přeshraničními investicemi. Bez ohledu na tento nedostatek konkrétních údajů o přeshraničním prvku je však význam tohoto trhu s produkty doložen jeho velikostí, kdy momentální objem tržeb na sledovaných trzích EU činí 767,3 miliardy EUR. Tento trh s produkty prodělal rychlý vývoj obecně (průměrný roční nárůst více než 30 %) s vysokým podílem produktů se znaky kapitálové ochrany (podíl těchto produktů na celkovém objemu emisí činí 60 až 70 %) a podkladových aktiv založených na úrocích (podíl kategorie úročených aktiv vzrostl z 3,2 % v roce 2001 na téměř 30 % v roce 2007). Prokázaný význam trhu se strukturovanými produkty, a zejména s produkty podobnými pohledávkám, jakož i vývoj určitých evropských trhů, jež především slouží zahraničním retailovým investorům, hovoří ve prospěch rozšíření působnosti směrnice a dohod o úsporách tak, aby zahrnovala dotyčné druhy strukturovaných produktů. Údaje ze SKIPCP[21] Ohledně nahraditelnosti fondů údaje od EFAMA[22] dosvědčovaly pokles v dluhopisových fondech jakožto % veškerých SKIPCP (31 % v roce 2002 – 23 % v roce 2010) s nárůstem investic do SKIPCP ostatních fondových kategorií, u nichž je pravděpodobnější, že nespadají do působnosti směrnice 2003/48/ES z důvodu složení svých aktiv. Obdobně nastal za stejné období posun k fondům, jež nejsou SKIPCP (od 22 % v roce 2002 ke 25 % v roce 2010). Přestože nárůst fondů, jež nejsou SKIPCP, není nutně tažen strategiemi vyhýbání se daním, odůvodňuje prvky obsažené v návrhu s cílem zavést rovné zacházení mezi SKIPCP a fondy, které nejsou SKIPCP, se srovnatelným složením aktiv. Pojistné produkty Zdroje údajů i poznatky z jednotlivých případů potvrzují náležitost zahrnutí produktů životního pojištění s investičním prvkem do oblasti působnosti návrhu. Zpráva Europe Economics o PRIPS[23] upozornila na význam životního pojištění vázaného na investiční fondy jakožto podílu trhu s životním pojištěním v EU, včetně členských států, jež mají významné přeshraniční transakce životního pojištění s retailovými investory v EU. Vývoj významných přeshraničních trhů pro produkty životního pojištění vázaného na investiční fondy (považované za distribuční kanál pro SKIPCP) odůvodňuje prvek obsažený v návrhu, podle nějž by se oblast působnosti směrnice měla rozšířit tak, aby se vztahovala na pojistné produkty srovnatelné s pohledávkami. 5. Závěry Členské státy vyjádřily obecně uspokojení z údajů obdržených v rámci směrnice, jež jim umožňují ujistit se, že jejich daňoví poplatníci dodržují oznamovací povinnost u příjmu z úroků. Za prověřované období členské státy prokázaly jasný nárůst kvality údajů, které dostávají, což přičítají strukturovanému formátu a společným pravidlům postupů pro oznamování údajů. Prověření také ukázalo, jak mohou členské státy tyto údaje lépe využívat, a prokázalo nutnost dalšího zlepšování přesnosti a úplnosti vyměňovaných údajů. Ekonomická analýza prokázala, že je naléhavě třeba aktualizovat směrnici a relevantní dohody o úsporách, pokud jde o produkty, transakce i hospodářské subjekty spadající do jejich působnosti, aby se řešily stávající možnosti obcházení směrnice a dohod, včetně možností vzniklých z trojstranných situací zahrnujících jurisdikce spadající do působnosti dohod o úsporách i jurisdikce do působnosti těchto dohod nespadajících. Je třeba dosáhnout konsenzu o tomto návrhu a přijmout mandát k sjednání rovnocenných zlepšení v těchto dohodách, a to v zájmu podpory průhlednosti a dobré správy věcí veřejných v daňových věcech uvnitř i vně EU. [1] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:157:0038:0048:CS:PDF [2] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/personal_tax/savings_tax/savings_directive_review/index en.htm [3] Zpráva KOM/2008/0552 http://eurlex.europa.eu/Result.do?T1=V5&T2=2008&T3=552&RechType=RECH_naturel&Submit=Search [4] Podrobně rozvedeno v pracovním dokumentu útvarů Komise, kterým se předkládá hospodářské hodnocení dopadů směrnice Rady 2003/48/ES na základě dostupných údajů, Brusel, 15.9.2008, SEK(2008) 2420 http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/personal_tax/savings_tax/savings_directive_review/sec%282008%292420.pdf [5] Návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb, Brusel, 13.11.2008, KOM(2008) 727 v konečném znění, http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/personal_tax/savings_tax/savings_directive_review/com%282008%29727_en.pdf [6] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:72003L0048:EN:NOT#FIELD_BE [7] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/personal_tax/savings_tax/implemen tation/sec(2011)775_en.pdf [8] Odborná skupina Komise složená z národních odborníků v oblasti administrativní spolupráce v oblasti přímého zdanění. [9] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/08/st09/st09467.en08.pdf [10] Švédsko nepředložilo Komisi údaje o informacích vyměněných s ostatními členskými státy za všechna daňová období. Irsko mělo technické problémy s předložením údajů za rok 2009. [11] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu (Text s významem pro EHP). [12] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32). [13] Směrnice Rady 85/611/EHS ze dne 20. prosince 1985 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (Úř. věst. L 375, 31.12.1985, s. 3). [14] Všechny členské státy, Švýcarsko a Guernsey souhlasily se zveřejněním svých bilaterálních pozic se všemi zeměmi, s nimiž se provádějí transakce, tj zeměmi původu jejich vkladatelů. [15] Lze rozumně předpokládat, že nebankovní odvětví v těchto jurisdikcích nesestává především z průmyslových společností nebo fyzických osob, ale ze zprostředkovatelských subjektů. [16] MFI: měnová finanční instituce. [17] Výsledky nad 100 % jsou normální, neboť definice příjmu z úroků ve směrnici je širší než vklady, na něž se vztahují údaje z ECB. [18] Např. správcovské závazky vůči (většinou nebankovním) subjektům v Západní Indii (pro účely Švýcarské národní banky a BIS to zahrnuje Anguillu, Antiguu a Barbudu, Britské Panenské ostrovy, Montserrat a Sv. Kryštof/St. Kitts – Nevis) a Panamě (s podílem 16 % pro Západní Indii a 9 % pro Panamu) zaujímají první a druhé místo co do velikosti podílů ve všech svěřenských závazcích. [19] Důchod z vlastnictví: výnosy z aktiv. [20] Je třeba upozornit, že hlavní omezení údajů Eurostatu spočívá v tom, že nerozlišují mezi tuzemskými a přeshraničními příjmy, takže lze činit pouze obecné závěry. [21] Ohledně definice tohoto termínu viz stránka 6. [22] EFAMA: Evropské sdružení fondů a správy aktiv (European Fund and Asset Management Association). [23] Studie o nákladech a užitcích potenciálních distribučních změn u pojistných investičních produktů a jiných retailových investičních produktů nespadajících do působnosti směrnice o trzích finančních nástrojů; http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2010/prips/costs_benefits_study_en.pdf