[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 24.11.2005 KOM(2005) 597 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU týkající se zlepšení účinnosti a posílení interoperability a synergie mezi evropskými databázemi v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU týkající se zlepšení účinnosti a posílení interoperability a synergie mezi evropskými databázemi v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí 1. SOUVISLOSTI V rámci boje proti terorismu a zlepšování vnitřní bezpečnosti Evropská rada a Rada Evropské unie při několika příležitostech vyzvaly Komisi k předložení návrhů na zlepšení účinnosti a posílení interoperability a synergie mezi evropskými databázemi (prohlášení ze dne 25. března 2004 o boji proti terorismu[1], haagský program[2], prohlášení Rady ze dne 13. července 2005 učiněné v návaznosti na pumové útoky v Londýně). Evropská rada a Rada již opakovaně zdůraznily význam využívání biometriky v databázích a v cestovních dokladech při zvyšování bezpečnosti v Evropské unii. 2. DEFINICE A ÚčEL TOHOTO SDěLENÍ 2.1. Účel tohoto sdělení Rámec, v němž bylo požádáno o vypracování tohoto sdělení (tj. boj proti terorismu a proti trestné činnosti), naznačuje, že účel sdělení přesahuje cíl zásadně zlepšit technickou interoperabilitu a synergii systémů informační technologie v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí. Účelem tohoto sdělení je zdůraznit způsob, jakým tyto systémy mohou účinněji podporovat politiky spojené s volným pohybem osob a lépe sloužit při naplňování cíle bojovat proti terorismu a závažné trestné činnosti, a překročit tak vymezení dosavadního účelu systémů. Je třeba nalézt citlivou rovnováhu mezi sledováním uvedených cílů a ochranou základních práv (především ochrany osobních údajů), jak je zakotvena v Evropské úmluvě o lidských právech a Listině základních práv Evropské unie. Zároveň je třeba mít na paměti, že systémy informačních technologií mohou sloužit při ochraně a rozšíření základních práv jednotlivců. Tímto sdělením by měla být povzbuzena důkladná diskuse o dlouhodobé formě a architektuře systémů informačních technologií. Vypracováním možných scénářů (to platí i pro scénáře s velkými ambicemi a dalekosáhlými účinky) se tímto sdělením nepředjímají výsledky podrobné diskuse, tj. neuvádí se zde, zda by tyto scénáře měly být provedeny, kdy by k tomu mělo dojít a za jakých podmínek. Vzhledem k politickému a strategickému přístupu se sdělení nezabývá a ani podrobně nehodnotí právní[3], technický, organizační či společenský dopad možných řešení. Před učiněním jakéhokoliv legislativního kroku je nezbytné důkladně posoudit účinky, zejména ohledně dodržení zásady proporcionality. Při těchto úvahách by měl být věnován také prostor dopadu na ostatní již zavedené nebo připravované prostředky spolupráce mezi orgány odpovědnými za zajišťování vnitřní bezpečnosti (např. spolupráce zajišťovaná prostřednictvím Europolu). V tomto sdělení je nejdříve zevrubně popsán stávající stav současných a budoucích celoevropských systémů informačních technologií a mezery zjištěné při plnění jejich aktuálních cílů. Pak jsou prezentovány scénáře, jak používat uvedené systémy účinněji a jak vybudovat případné budoucí systémy. Nakonec je věnován prostor úvaze, zda technické a operativní možnosti jsou přiměřené a slučitelné s nutnou ochranou práv jednotlivců. V tomto sdělení se nenavrhují žádná opatření k dalšímu rozvoji interoperability a synergie na vnitrostátní úrovni. Přestože opatření přijatá na evropské úrovni budou mít pravděpodobně dopad na národní systémy, je ponecháno na členských státech, aby analyzovaly, jak by národní systémy mohly lépe spolupracovat. 2.2. Pojmy Dříve než se přejde podrobněji k jednotlivým otázkám, měly by být objasněny tyto pojmy: „Interoperabilitou“ se rozumí „schopnost systémů IT a provozních procesů, které tyto systémy podporují, vzájemně si vyměňovat data a umožňovat společné využívání informací a znalostí“[4]. „Interoperabilita“ je pojem spíše technický než právní či politický. Na této skutečnosti nic nemění ani otázka, zda výměna dat je z právního nebo z politického hlediska možná nebo nezbytná[5]. „Propojení (connectivity)“ je obecným pojmem pro spojovací zařízení pro přenos dat. „Synergie“ zahrnuje technické, ekonomické a organizační prvky. Z technického hlediska se „synergií“ rozumí spojení několika prvků, které je výhodné pro všechny zúčastněné strany. Z ekonomického hlediska se tímto pojmem rozumí zvýšení hodnoty jmění nebo úspory nákladů. Z organizačního hlediska se „synergií“ rozumí sloučení dříve oddělených zdrojů nebo úprava současné organizace tak, aby se zvýšila účinnost. „Zásadou dostupnosti“ se rozumí, aby orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti v jednom členském státě nebo úředníci Europolu, kteří potřebují informace k tomu, aby mohli plnit své povinnosti, by tyto informace měli získat od ostatních členských států, pokud k nim mají přístup. 3. STATUS A ÚčEL SOUčASNÝCH A BUDOUCÍCH SYSTÉMů IT Toto sdělení se zaměřuje na SIS II, VIS a EURODAC, protože Evropská rada a Rada ve svých mandátech zdůraznily zejména tyto systémy. Každý systém sleduje konkrétní cíl. Osobní údaje, které se v nich zpracovávají, nemusí být nutně tytéž, protože systémy se omezují na data významná z hlediska jejich konkrétního cíle. Podobná situace vzniká i v otázce přístupu k osobním údajů, kdy oprávnění nemají vždy tytéž orgány. 3.1. SIS II Druhá generace Schengenského informačního systému (SIS II) zjednoduší překračovaní hranic v rozšířené Evropské unii, aniž by ohrozila bezpečnost. Výměna informací prostřednictvím SIS II umožňuje členským státům spolupráci s cílem vytvořit prostor bez kontrol na vnitřních hranicích. Získané informace se budou používat při kontrolách osob na vnějších hranicích nebo ve vnitrozemí a při vydávání víz a povolení k pobytu, jakož i pro účely policejní a soudní spolupráce v trestních věcech[6]. 3.2. VIS Vízový informační systém (VIS) přinese užitek osobám cestujícím v dobré víře, neboť zlepší postupy vydávání víz. Zlepší řízení společné vízové politiky a konsulární spolupráce s cílem předejít ohrožení vnitřní bezpečnosti a obchodování s vízy, usnadní boj proti podvodům, pomůže při zjišťování totožnosti a vracení nelegálních přistěhovalců a usnadní používání nařízení Dublin II[7]. Dne 7. března 2005 dospěla Rada k závěru, že orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti by měly mít přístup do systému VIS. Komise předloží návrh, který umožní Europolu i orgánům odpovědným za zajišťování vnitřní bezpečnosti přístup do systému VIS, přičemž se jasně stanoví účely. 3.3. EURODAC Účelem systému EURODAC je pomáhat při určování, který členský stát je odpovědný podle nařízení Dublin II, a usnadnit používání uvedeného nařízení. EURODAC je nezbytný při zajišťování účinnosti evropského azylového systému. 4. ZJIšTěNÉ NEDOSTATKY Ačkoliv se toto sdělení zaměřuje na SIS II, VIS a EURODAC, jsou diskutovány i jiné otázky související s bojem proti terorismu a trestné činnosti. 4.1. Nedostatečné využívání provozovaných systémů V současné době nejsou všechny provozované systémy plně využívány. Platí to například pro určité kategorie záznamů v SIS, jako záznamy vydané pro účely utajeného sledování nebo zvláštních kontrol, přičemž se tyto záznamy využívají omezeně a různým způsobem. Častější a důslednější využívání těchto záznamů by mohlo posílit boj proti terorismu. Kromě údajů zpracovávaných ve společných systémech vedou mnohé členské státy oddělené seznamy pro tytéž účely, například pro odepření vstupu, což pro mnohé státy představuje dvojnásobnou práci. Nařízení o systému EURODAC je také využíváno nedostatečně. Ačkoliv nařízení o systému EURODAC zavazuje členské státy ke snímání otisků prstů všech osob starších 14 let, které nepravidelně překračují státní hranici a nemohou být vráceny zpět, množství těchto údajů zaslaných do systému EURODAC je překvapivě malé ve srovnání s celkovým objemem migračního toku. 4.2. Omezení alfanumerického vyhledávání Alfanumerické vyhledávání se nemůže setkat s úspěchem, jestliže se nebude pracovat s dostatečně přesným informacemi. U osob roste pravděpodobnost nesprávných výsledků s objemem databáze. Čím více jmen databáze obsahuje, tím je náročnější osobu najít a tím je i pravděpodobnější, že bude špatně zjištěna totožnost osoby. Chybný údaj (např.: jméno nebo datum narození z pozměněného dokladu nebo odlišný transliterační přepis téhož jména) vede k nesprávným výsledkům. Navíc bude alfanumerické vyhledávání pomocí nejednoznačných údajů stále více ztrácet na přesnosti, protože poroste množství údajů uložených v databázi, což povede k dlouhým seznamům o nalezení záznamu, které se pak budou muset pracně prověřovat. To je někdy přímo na místě výkonu ochrany hranic nemožné. 4.3. Žádné zvýhodnění pravidelně cestujících osob přijíždějících v dobré víře Odhaduje se, že ze všech osob žádajících o udělení schengenského víza představují 20 % osoby cestující pravidelně, tj. opakovaně žádající o udělení víza. U těchto osob je malý prostor ke zkrácení doby pro zpracování žádosti o vízum. Jestliže dojde ke ztrátě nebo odcizení cestovních dokladů, osoby cestující v dobré víře se musí při získání nových cestovních dokladů podrobit složitému procesu. 4.4. Problémy při zjišťování totožnosti u nelegálních přistěhovalců Mnozí zadržení nelegální přistěhovalci u sebe nemají žádné cestovní doklady nebo se prokazují padělanými nebo pozměněnými doklady. V takových případech je zjišťování totožnosti časově náročné a drahé. Jestliže byly cestovní doklady zničeny, nemají orgány v současné době systém k ověření totožnosti. 4.5. Neúčinné používání nařízení Dublin II V uvedeném nařízení jsou vymezena měřítka pro určení státu odpovědného za prověření žádosti o azyl. Základním měřítkem je, zda členský stát vydal žadateli o azyl vízum, resp. prodloužil jeho platnost. V současné době členské státy nedisponují účinnými prostředky ke kontrole, zda žadatel o azyl měl vízum vydané jiným členským státem, ani účinnými prostředky k ověření totožnosti osoby a ke zjištění, zda je vízum platné. 4.6. Nemožnost využívat údaje získané v souvislosti s azylem, přistěhovalectvím a žádostí o vízum pro účely vnitřní bezpečnosti V souvislosti s cílem bojovat proti terorismu a trestné činnosti je podle aktuálního názoru Rady nevyhovující, že orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti nemají přístup k údajů v systému VIS. Totéž lze konstatovat o všech údajích v systému EURODAC a o údajích o přistěhovalectví vedených v SIS II. Donucovací orgány to za současného stavu považují za závažný nedostatek při zjišťování totožnosti osob podezřelých ze spáchání závažného trestného činu. 4.7. Nedůsledná kontrola všech kategorií státních příslušníků třetích zemí Systém VIS je v současné době zaměřen pouze na státní příslušníky třetích zemí podléhající vízové povinnosti. Ověřování totožnosti nebo zákonného vstupu státních příslušníků třetích zemí patřících do jiných kategorií, kteří pravidelně překračují hranice, např. držitelé dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu, nebo státních příslušníků třetích zemí nepodléhajících vízovému požadavku by také mohlo probíhat účinněji. K tomuto negativnímu zjištění dospěly orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti a orgány zpravodajských služeb. 4.8. Neúplné sledování vstupu a vycestování státních příslušníků třetích zemí Ačkoliv systém VIS bude umožňovat kontrolu historie podávání žádostí o udělení víza a kontrolu skutečné totožnosti, tedy zda osoba předkládající na hranici vízum je tou osobou, jíž bylo vízum uděleno, nesleduje však vstupy držitelů víz udělených státním příslušníkům třetích zemí ani to, zda státní příslušníci třetích zemí vycestují před uplynutím platnosti víza. Jinými slovy, ani VIS (a v tomto ohledu ani SIS II) není schopen zjistit osoby nelegálně pobývající na území EU. 4.9. Nedostatek biometrických nástrojů ke zjišťování totožnosti Základním požadavkem orgánů odpovědných za boj proti trestné činnosti a terorismu je zjistit totožnost osob, u kterých je k dispozici pouze biometrická informace, tj. fotografie, otisk prstu nebo kód DNA. Automatizovaný daktyloskopický systém (AFIS) a databáze DNA takové zjištění totožnosti umožňují. Poněvadž takové databáze již existují ve většině členských států, útvary Komise v současné době pracují na návrhu, jak propojit národní databáze DNA. Komise rovněž v příštím roce plánuje předložit právní nástroj týkající se otisků prstů. Současná podoba SIS II bude umožňovat zřízení záznamu pouze tehdy, jestliže bude možné do systému zanášet alespoň základní alfanumerické informace. Skutečnost, že se Smlouvou z Prüm, podepsanou sedmi členskými státy dne 27. května 2005, zavádí bilaterální výměna daktyloskopických údajů a údajů o DNA do té doby, než bude takový nástroj přijat na evropské úrovni, tento nedostatek jen zdůrazňuje. 4.10. Chybějící evidování občanů EU na evropské úrovni Zjišťování totožnosti občanů EU podle cestovních dokladů nebo průkazů totožnosti se brzy zlepší zavedením biometrických identifikátorů. Přestože většina států povede centrální evidenci vydaných dokladů a biometrických identifikátorů spojených s totožností určité osoby, dotaz zaslaný do příslušné centrální evidence umožňuje pouze kontrolu, zda tento dotázaný stát v minulosti vydal doklad téže osobě pod jiným jménem. Kromě toho v současné době není možné zaslat dotaz týkající se osoby, po které je například vyhlášeno pátrání z důvodu podezření ze spáchání teroristického trestného činu, na základě toho, zda této osobě byl někdy vystaven cestovní doklad nebo průkaz totožnosti. Uvedená skutečnost je negativně vnímána i v boji proti krádežím identity, kterému orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti věnují zvýšenou pozornost. Krádeže identity značně poškozují evropské hospodářství. 4.11. Identifikace obětí havárií a neznámých mrtvol Neexistuje žádná souhrnná databáze umožňující identifikaci obětí havárií a neznámých mrtvol. V Radě se projednává možnost využívat pro tento účel databázi Interpolu. Taková databáze však nebude moci pokrýt všechny případy. 5. DALšÍ MOžNÝ VÝVOJ 5.1. Účinnější využívání současných systémů Účinnějšího využívání současných systémů lze dosáhnout zejména důkladnějším využíváním existujících možností, jakými jsou: kvalitnější kontrola vkládaných údajů, větší provázanost kategorií vkládaných údajů a zlepšená praktická použitelnost. V tomto smyslu by byla přínosná obsáhlejší a bezprostřední konzultace členských států a výměna osvědčených postupů. Přestože by se této konzultace mělo v první řadě dosáhnout ve stávajících pracovních skupinách a výborech, kladný účinek by pravděpodobně měly i pravidelně pořádané konference uživatelů. Díky této doplňující konzultaci by se mohlo zjistit, co je třeba zlepšit, a výsledky by poté mohly být použity v legislativním procesu, resp. v každodenní praxi. Navíc by členské státy měly důsledněji vkládat určité údaje a využívat je (například záznamy v systému SIS II vedené o osobách, které pravděpodobně páchají závažnou trestnou činnost, a údaje v systému EURODAC o osobách, které nepravidelně překračují státní hranice apod.). 5.2. Další rozvoj současných systémů a plánovaných systémů 5.2.1. Biometrické vyhledávání v SIS II Otázka zjišťování totožnosti osob v databázích s miliony záznamů se vyřešila v systému EURODAC a bude vyřešena v systému VIS používáním biometrického vyhledávání s bezkonkurenční přesností. Díky návrhům týkajícím se právních nástrojů SIS II se umožní zpracovávání biometrických informací (fotografií a otisků prstů). Poněvadž se SIS II buduje právě teď, biometrika se bude používat pouze k potvrzení totožnosti hledané osoby na základě alfanumerického vyhledávání (hledanými osobami se rozumí „osoby, u kterých byl pořízen záznam“ včetně osob, kterým by měl být odepřen vstup). Biometrické vyhledávání, pokud bude k dispozici, by umožňovalo přesné zjištění totožnosti hledaných osob. V systému SIS II by se však ukládaly pouze biometrické informace, které by mohly být na základě zákona spojeny se záznamem v SIS II. 5.2.2. Komplexnější přístup azylových a přistěhovaleckých orgánů do VIS a SIS II V legislativních návrzích se předpokládá přístup azylových orgánů do VIS a SIS II. Systémy VIS a SIS II budou jednak obsahovat údaje dokládající, že jedno z kritérií pro určení odpovědného státu je splněno, tj. buď vydání víza nebo nelegální pobyt v členském státu. Zároveň mohou systémy VIS a SIS II obsahovat také údaje doplňující posouzení žádosti o udělení azylu: údaje uvedené v souvislosti s vízem mohou pomoci posoudit odůvodněnost uplatnění práva na azyl a podle údajů ze systému SIS II se určí, zda by žadatel o azyl mohl ohrozit veřejný pořádek nebo vnitrostátní bezpečnost. Kontrola prováděná v systémech EURODAC, SIS II a VIS by azylovým orgánům umožnila prověřovat údaje současně ve třech systémech. Přístup do VIS a k některým biometrickým údajům v SIS II by mělo významný dopad na boj proti nedovolenému přistěhovalectví. Snadno by se tak zjistila totožnost nelegálních přistěhovalců bez dokladů, což by pomohlo při ověřování, zda osoby vstoupily na území oprávněně a také při vedení evidence o vyhoštěných osobách. 5.2.3. Přístup orgánů odpovědných za vnitřní bezpečnost V souvislosti se systémem VIS Komise právě předkládá předlohu právního nástroje, který rozšiřuje přístup orgánů odpovědných za zajišťování vnitřní bezpečnosti s cílem předcházet, odhalovat a vyšetřovat teroristické trestné činy. U údajů v systému SIS II souvisejících s odepřením vstupu by se mělo plánovat rozšíření přístupu pro orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti proto, aby mohl být plněn účel spojený s předcházením, odhalováním resp. vyšetřováním trestné činnosti. Tento cíl by se měl vyjádřit v rámci ostatních stávajících možností, jak zpracovávat údaje o osobách ohrožujících bezpečnost. Současně by se měly řešit i konkrétní otázky, jako je vzájemná spolupráce se členskými státy, které se plně neúčastní politik spojených s volným pohybem osob. V souvislosti se systémem EURODAC je třeba si uvědomit, že jediná dostupná informace ke zjištění totožnosti osoby může být biometrická informace v systému EURODAC, jestliže osoba podezřelá ze spáchání trestného činu nebo teroristického činu je evidována jako žadatel o azyl, ale není ani v jedné z ostatních databází nebo je evidována pouze na základě alfanumerických, ale nesprávných údajů (jestliže osoba například uvedla nesprávnou totožnost nebo použila padělané doklady). Orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti by tak mohly mít v přesně vymezených případech přístup do systému EURODAC, existuje-li důvodné podezření, že pachatel závažného trestného činu požádal o azyl. Tento přístup by neměl být přímý, ale měl by být zabezpečován prostřednictvím orgánů odpovědných za EURODAC. Přístup do těchto systémů by mohl také přispět ke zjištění totožnosti obětí havárií a neznámých mrtvol. 5.3. Dlouhodobé scénáře a další vývoj 5.3.1. Zřízení Evropského trestního automatizovaného daktyloskopického systému (AFIS) Kromě výše uvedeného návrhu týkajícího se srovnávání profilů DNA by se mohl zřídit evropský AFIS, ve kterém by se shromažďovaly veškeré daktyloskopické údaje dostupné v současnosti pouze v národních trestních systémech AFIS. Uvedený systém AFIS by mohl být buď centralizovaný evropský AFIS, nebo decentralizovaný systém (spojující současné systémy AFIS). Využíval by se při policejním vyšetřování a mohl by umožňovat víc než výše popsané biometrické vyhledávání na principu záznam nalezen / záznam nenalezen v systému SIS II. Přispělo by se tak opět i ke zjištění totožnosti obětí havárií a neznámých mrtvol. 5.3.2. Zřízení systému evidujícího vstup a vycestování a zavedení zjednodušeného přeshraničního režimu pro osoby pravidelně překračující hranice Hlavním cílem systému evidujícího vstup a vycestování je zajistit, aby osoby vstupující na území a opouštějící území byly prověřeny, a shromažďovat informace o jejich pohybu a pobytovém statusu. Při vstupu a vycestování z Evropské unie by státní příslušníci třetích zemí byli evidováni s využitím biometrických identifikátorů. Rozšíření takového systému evidujícího vstup a vycestování na občany EU však předpokládat nelze, protože by to bylo neslučitelné se zásadou volného pohybu osob. Může vzniknout otázka, zda je toto řešení vzhledem k vysokému objemu osob překračujících hranice Evropské unie každý den proveditelné. S cílem snížit kontroly by se mohl zavést program pro známé osoby cestující v dobré víře (tj. dojíždějící osoby), aby došlo ke zjednodušení a zautomatizování překračování hranice. Obdobný program funguje mezi Spojenými státy, Kanadou a Mexikem, kde je osobám cestujícím v dobré víře vydán po jejich velmi důkladném prověření „průkaz důvěryhodné cestující osoby“, který jim umožňuje překračovat státní hranici téměř zcela automaticky. Vycestování by se mohlo evidovat na základě úkonu, kterým se osoba opouštějící území zaeviduje. Podnět k tomu, aby se tento požadavek skutečně dodržoval, bude spočívat v tom, že pokud se osoba při vycestování nezaregistruje, nebude jí v budoucnu umožněn vstup, resp. jí bude umožněn pouze po zvláštním řízení. Ačkoliv by systém evidující vstup a vycestování umožňoval účinnější a hospodárnější ostrahu hranic, byl by to nesmírný organizační krok, a proto by jeho realizace mohla být finančně náročná a mohla by s sebou nést jistá rizika. Situaci však lze znovu posoudit, jakmile bude fungovat systém VIS. Každopádně se bude muset provést hodnocení dopadu nebo podobná opatření, aby se posoudila přiměřenost tohoto opatření a ostatních předložených scénářů. 5.3.3. Evropská(é) evidence cestovních dokladů a průkazů totožnosti Většina členských států si zřídí vlastní databáze vydaných cestovních dokladů a průkazů totožnosti, včetně biometrických identifikátorů zanesených na žádostech. Účinnost těchto databází by mohla být podstatně zvýšena, jestliže by se na evropské úrovni zavedly evidence rejstříků nebo by se propojily národní databáze. Bez ohledu na přijaté řešení uvedené evidence by mohly obsahovat velmi omezené množství údajů (číslo dokladu a biometrická data), ale umožňovaly by kontrolu pravosti každého cestovního dokladu nebo dokladu totožnosti vydaného v členském státě a na základě biometrické informace by umožňovaly určit totožnost osoby, které byl vydán cestovní doklad nebo průkaz totožnosti. Tento přístup by mohl rovněž přispět ke zjištění totožnosti obětí havárií a neznámých mrtvol. 5.4. Architektonické a organizační změny Aniž by se zde předkládala podrobná analýza technických a organizačních změn nezbytných k provedení výše popsaných scénářů, rozvoj architektury evropských IT systémů účinných z hlediska poskytování služeb by mohl být přínosný pro maximální využití synergií a zachoval by přitom investice na realistické úrovni. Výhodnou architekturou účinnou z hlediska poskytování služeb se rozumí sdílet funkce pružněji a hospodárněji, aniž by docházelo ke slučování současných systémů. Konkrétně lze uvést například využívání vysoce funkční budoucí části AFIS v systému VIS k poskytování služeb souvisejících se systémem AFIS (tj. biometrické vyhledávání pro jiné aplikace jako EURODAC nebo případně pro evidenci biometrických cestovních pasů). Ukládání a tok dat by mohl být i nadále důsledně oddělen. Z organizačního hlediska je třeba konstatovat, že každodenní správa (tj. nikoliv nezbytně strategické či politické řízení) těchto systémů v rámci jedné organizace by měla rovněž významné synergetické účinky. Spravování aplikací v jednom organizačním prostředí proto představuje možnost, která by měla být přezkoumána jako dlouhodobý cíl. Vzhledem k cílům navrhovaného programu Svoboda[8] je třeba se podrobně zabývat otázkou, zda by bylo vhodné později pověřit Evropskou agenturu pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie plněním úkolů souvisejících se správou rozsáhlých systémů informačních technologií (EURODAC, SIS II, VIS). 6. SLUčITELNOST MOžNÝCH OPATřENÍ S LIDSKÝMI PRÁVY A S OCHRANOU OSOBNÍCH ÚDAJů Zatímco účinnější zjišťování totožnosti hledaných osob při ukládání osobních údajů v trestních databázích je odůvodněno skutečným nebo předpokládaným jednáním jednotlivce v minulosti (které musí být doloženo), neplatí to pro EURODAC nebo VIS. Ani žádost o azyl, ani žádost o vízum v žádném případě nenaznačují, že doposud bezúhonná fyzická osoba spáchá trestný čin nebo teroristický čin. Zásada proporcionality proto vyžaduje, aby do těchto databází byly zasílány dotazy pouze s cílem zabránit spáchání závažného trestného nebo teroristického činu a vést příslušné vyšetřování nebo s cílem zjistit totožnost pachatele podezřelého ze spáchání trestného nebo teroristického činu, jestliže je takový krok nezbytný z hlediska převažujícího zájmu zachovat veřejnou bezpečnost, tj. jestliže čin spáchaný pachatelem nebo teroristou, jehož totožnost je třeba zjistit, je tak trestuhodný, že zakládá důvod pro zaslání dotazu do databáze evidující osoby s nulovým záznamem v rejstříku trestů. Limit pro orgány odpovědné za zajišťování vnitřní bezpečnosti stanovený k zasílání dotazů do systému SIS II ohledně údajů o pohybu osob, do systémů EURODAC nebo VIS proto musí být vždy podstatně vyšší než limit stanovený pro dotazy zasílané do trestních databází. Z důvodu zajištění plného dodržování práv zakotvených v článcích 6, 7, 8, 48 a 49 Listiny základních práv Evropské unie by tedy rozsah přístupu měl být omezen na teroristické trestné činy definované v rámcovém rozhodnutí Rady 2002/475/JHA a na trestné činy, které patří do působnosti Europolu. Ke srovnávání profilů DNA lze poznamenat, že omezení kontroly prováděné na základě nalezení záznamu / nenalezení záznamu, kdy je prověřen pouze profil (alfanumerický řetězec čísel bez jakýchkoliv osobních údajů) umožňuje plné dodržování zásady proporcionality. Zásada proporcionality je především významná při zřizování evropské evidence pro cestovní doklady a průkazy totožnosti. Je třeba poznamenat, že všechny příslušné orgány zabývající se ochranou osobních údajů, včetně těch, které podporují zřízení národních evidencí, doporučily, aby se evropská evidence nezřizovala kvůli možnému zneužívání. Zřízení takové evidence by se proto mělo plánovat pouze tehdy, jestliže přístup je přísně omezený a jestliže vyhledávání v evidenci je zdůvodněno převažujícím a naléhavým zájmem zachovat veřejnou bezpečnost. Závěrem je v souvislosti se všemi možnými opatřeními třeba konstatovat, že kompletní dozor vykonávaný příslušnými orgány odpovědnými za ochranu osobních údajů bude nepostradatelný. V souladu se sdělením KOM (2005)172[9] Komise při předkládání případných budoucích návrhů přikročí ke zvláštnímu posouzení jejich dopadu na dodržování základních práv. [1] Prohlášení Rady Evropské unie č. 7906/04 ze dne 29. března 2004 o boji proti terorismu. [2] Haagský program: Posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii ze dne 10. května 2005. [3] Včetně rozsahu účasti zemí, které se plně neúčastní „schengenského acquis“. [4] Evropský rámec interoperability celoevropské služby elektronické veřejné správy, Úřad pro úřední tisky Evropských společenství, 2004, bod 1.1.2. [5] Podrobné informace o přijaté technické spolupráci organizací při výměně dat jsou obvykle uvedeny v rámci interoperability, který lze definovat jako soubor norem a pokynů, viz Evropský rámec interoperability celoevropské služby elektronické veřejné správy, Úřad pro úřední tisky Evropských společenství, 2004, bod 1.1.2. [6] Podmínky zpracování údajů se stanoví v právních nástrojích upravujících SIS II. [7] Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států, Úř. věst. L 50, 25.2.2003. [8] Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o zřízení Evropského fondu pro uprchlíky na období 2008 až 2013 jako součást obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“. [9] Sdělení ze dne 27. dubna 2005 KOM (2005)172 v konečném znění o slučitelnosti legislativních návrhů s Listinou základních práv (vypracování metodiky pro vnitřní kontrolu dodržování základních práv, zahrnutí problematiky dodržování základních práv do posouzení dopadu podle rozsahu pravděpodobných dopadů a začlenění standardní úvodní části Listiny).