Návrh směrnice Evropského Parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení {SEK(2008) 2532} {SEK(2008) 2533} /* KOM/2008/0602 konečném znení - COD 2008/0191 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 1.10.2008 KOM(2008) 602 v konečném znění 2008/0191 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení {SEK(2008) 2532}{SEK(2008) 2533} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Jednotný finanční trh v Evropské unii je klíčovým činitelem v podpoře konkurenceschopnosti evropského hospodářství a snižování kapitálových nákladů společností. Cílem Akčního plánu pro finanční služby (Financial Services Action Plan, FSAP) z let 1999–2005 bylo položit základy pro silný finanční trh v Evropské unii sledováním tří strategických cílů: - zajištění jednotného trhu pro velkoobchodní finanční služby, - otevření a zabezpečení maloobchodních trhů a - nejmodernější obezřetnostní pravidla a dohled. V této souvislosti byl v červnu 2006 na základě dohody Basilej II skupiny zemí G-10 přijat nový rámec pro kapitálové požadavky v podobě směrnice o kapitálových požadavcích (SKP); to zahrnuje směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES. Zastřešujícím cílem tohoto návrhu je zajistit, aby nebyla snížena efektivita směrnice o kapitálových požadavcích. Revize se týká: - revizí pravidel, která byla přenesena z předešlých směrnic, například režimu pro velkou angažovanost a výjimek z obezřetnostních požadavků pro bankovní sítě, - stanovení zásad a pravidel dosud neformalizovaných na úrovni Evropské unie, například zacházení s hybridními kapitálovými nástroji v rámci původního kapitálu, - vyjasnění rámce dohledu pro krizové řízení a ustavení kolegií pro zvýšení účinnosti a efektivity dohledu. Revizi určitých dalších oblastí zaměřenou na zajištění přiměřené ochrany zájmů věřitelů a celkové finanční stability si vynutila neklidná situace na finančním trhu, která započala v roce 2007. Je nutné zabývat se nejednotností zjištěnou v průběhu fáze provádění směrnice o kapitálových požadavcích do vnitrostátního práva, aby bylo zajištěno, že nebude snížena efektivita základních cílů směrnice o kapitálových požadavcích. Většina těchto nejednotností je technické povahy a byla řešena pomocí samostatných opatření v rámci postupu projednávání ve výborech. 2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN Od 16. dubna do 17. června 2008 probíhala otevřená internetová konzultace. Komise obdržela 118 odpovědí. S výjimkou těch, jež byly respondenty prohlášeny za důvěrné, jsou veškeré odpovědi k dispozici na adrese: http://circa.europa.eu/Public/irc/markt/markt_consultations/library?l=/financial_services/cross-sector_issues&vm=detailed&sb=Title Velké množství respondentů nastolilo tři problémy, které si tedy zasluhují zvláštní pozornost. 2.1. Velká mezibankovní angažovanost Komise se domnívá, že mezibankovní angažovanost není prosta rizik a měla by být řízena obezřetně. Komise navrhuje omezit limit všech mezibankovních expozic na 25 % kapitálu nebo alternativní práh ve výši 150 milionů EUR podle toho, která hodnota je vyšší. 2.2. Kapitálové požadavky pro účely sekuritizace Konzultační dokument obsahoval požadavek, aby původci museli pro jimi sekuritizované expozice držet určité procento kapitálu. V reakci na konzultaci se nyní navrhuje, aby si původci a sponzoři ponechali podíl na rizicích a aby investoři zajistili skutečné dodržení tohoto požadavku. Po zvážení odpovědí na další veřejnou konzultaci Komise trvá na svém požadavku prokazatelného důkazu uplatnění náležité péče a přísnosti v případě obchodního modelu „originate to distribute“. 2.3. Kolegia orgánů dohledu Konzultační dokument uváděl nutnost zřízení „kolegií“ orgánů dohledu pro všechny přeshraniční banky a požadoval, aby orgány dohledu zúčastněné v těchto kolegiích jednaly a docházely k dohodám o konkrétních otázkách pomocí nezávazného mechanismu mediace prostřednictvím Evropského výboru orgánů bankovního dohledu (Committee of European Banking Supervisors, CEBS), aniž by došlo ke změně rozdělení odpovědností mezi orgány dohledu domovského a hostitelského státu. Tento návrh většina zúčastněných subjektů považovala z různých důvodů za neuspokojivý. Je naprosto zásadní, aby byla kolegia nadále efektivní a účinná při dohledu nad bankovními skupinami. Proto se Komise domnívá, že zvýšené toky informací by mělo doprovázet konečné rozhodnutí o svěření dvou klíčových aspektů orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě (kapitálové požadavky podle 2. pilíře a ohlašovací požadavky). 2.4. Odborné konzultace V letech 2005 až 2007 Komise zaslala Evropskému výboru orgánů bankovního dohledu několik žádostí o poradenství ve věci hybridních kapitálových nástrojů a velkých angažovaností. Pokud jde o hybridní kapitálové nástroje, navrhl Evropský výbor orgánů bankovního dohledu podmínky, které by měl každý hybridní nástroj splňovat, aby byl v Evropské unii považován za způsobilý kapitál Tier 1. Pokud jde o velkou angažovanost, předložil Evropský výbor orgánů bankovního dohledu návrhy ve věci definic, oblasti působnosti režimu pro velkou angažovanost, limitů expozic a výpočtu hodnot expozic. Zásady stanovené v odpovědích byly do velké míry zohledněny. Doporučení Evropského výboru orgánů bankovního dohledu jsou zveřejněna na této internetové stránce: http://www.c-ebs.org/Advice/advice.htm Útvary Komise rovněž zřídily pracovní skupinu, jejíž členy jmenoval Evropský bankovní výbor a která v letech 2007 a 2008 uspořádala zasedání, jež se protáhla na devět dní. Evropský bankovní výbor schválil koncept tohoto návrhu na svém zasedání dne 20. června 2008. 3. POSOUZENÍ DOPADů Zpráva o posouzení dopadů je k dispozici na této internetové stránce: http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm#capitalrequire Celkem bylo posouzeno více než 60 různých možností politiky. Níže uvedený souhrn popisuje upřednostňované možnosti politiky v každé ze šesti oblastí zahrnutých do posouzení dopadů a jejich očekávaný dopad na hlavní zúčastněné subjekty. 3.1. Velká angažovanost Za nejefektivnější je považován upravený záchytný režim na základě limitů (amended limit- based backstop regime), neboť je navržen tak, aby přesně odpovídal zjištěným nedostatkům současného režimu. Navíc je rozložení nákladů a přínosů mezi skupiny zúčastněných subjektů u této možnosti nejkonzistentnější. Očekává se, že bankovní odvětví zaznamená úspory v oblasti administrativní zátěže, které přinese harmonizovanější režim a jeho užší propojení s režimem platební schopnosti. Určité druhy investičních podniků budou z oblasti působnosti režimu vyňaty. Důležité je, že finanční stabilita se zvýší díky jistotě toho, že maximální angažovanost dané úvěrové instituce vůči třetí straně je omezena. 3.2. Hybridní kapitálové nástroje Společný evropský regulační rámec by nedostatky současné situace řešil tím, že by usnadňoval sbližování členských států a odvětví, a přispíval tak ke zlepšování rovných podmínek na jednotném trhu. Jasná regulace Evropské unie zlepší kvalitu kapitálu z pohledu odvětví a orgánů dohledu a současně investorům nabídne širší výběr a větší likviditu. 3.3. Otázky domovského a hostitelského státu a režimy krizového řízení Potenciálním střetem a překrýváním pravomocí orgánů dohledu se budou zabývat kolegia složená z orgánů dohledu nad subjekty ve skupinách v různých členských státech. Jejich činnosti pomohou posílené pravomoci orgánu provádějícího dohled na konsolidovaném základě. V krizových situacích budou zúčastněné subjekty využívat výhod posílené spolupráce orgánů dohledu a jasnějšího rozdělení odpovědností. Mediační mechanismy zajistí řešení sporů, zatímco pravidelné výměny umožní včasné odhalení finanční krize. 3.4. Výjimky z některých obezřetnostních požadavků pro bankovní sítě Je vhodné „uspořádat“ situaci v členských státech, které do svých právních systémů provedly výjimky podle článku 3 směrnice o kapitálových požadavcích po stanovených lhůtách. Pro ostatní členské státy se tím může otevřít možnost, aby bankovní sítě v Evropské unii s aktivy přesahujícími 331 miliard EUR a zastupující více než 5 milionů členů splnily podmínky způsobilosti pro režim dohledu podle uvedeného článku. Takové sítě jsou zpravidla tvořeny družstevními bankami, přestože se článek 3 na ně neomezuje. 3.5. Zacházení s podniky kolektivního investování podle přístupu založeného na interním ratingu (IRB) Uplatnění cílenějších zvýšení na rizikové váhy podle standardizovaného přístupu by zajistilo spolehlivé a na rizika citlivé alternativní zacházení s expozicemi v podnicích kolektivního investování, díky němuž by pak procentní nárůst rizikových vah byl nižší u expozic s dobrým ratingem a vyšší u expozic s ratingem nižším nebo zcela bez ratingu. 3.6. Kapitálové požadavky a řízení rizik pro sekuritizační pozice Měl by být řešen možný střet zájmů u modelu „originate to distribute“ tím, že se zajistí, aby si původci a sponzoři převodu úvěrového rizika ponechali určitý podíl na rizicích, která upsali. Z tohoto důvodu budou investoři povinni zajistit, aby si původci a sponzoři ponechali významný podíl na rizicích, v každém případě nejméně 5 % celkové hodnoty, aby si tak fakticky museli podíl na rizicích ponechat stejně tak původci a sponzoři, které upravuje směrnice o kapitálových požadavcích, jako původci a sponzoři, které směrnice neupravuje. Pevnější a přísnější rámec sekuritizace včetně přísnější náležité péče by přispěl k odpovědnějšímu upisování a vyhnutí se opakovaným enormním nákladům, které v uplynulých 18 měsících nesli investoři a finanční instituce. 4. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Směrnice, kterou se mění stávající směrnice, je nejvhodnějším nástrojem. Návrh se opírá o čl. 47 odst. 2 Smlouvy, který je právním základem pro přijímání opatření Společenství s cílem dosažení vnitřního trhu ve finančních službách. Cílů navrhovaného opatření nemůže být v souladu se zásadou subsidiarity a proporcionality ve smyslu článku 5 Smlouvy o založení Evropského společenství uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Ustanovení směrnice nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaných cílů. Pouze právní předpisy Společenství mohou zajistit, aby pro úvěrové instituce a skupiny úvěrových institucí činné ve více než jednom členském státě platily stejné požadavky obezřetnostního dohledu, což zajišťuje rovné podmínky, předchází neodůvodněným nákladům na plnění požadavků u přeshraničních činností, a tím podporuje další integraci jednotného trhu. Akce Společenství také zaručuje vysokou úroveň finanční stability v rámci Evropské unie. Tento návrh nezvyšuje administrativní zátěž členských států nebo hospodářských subjektů. Naopak se zjednodušuje režim velké angažovanosti a snižují se ohlašovací požadavky. Harmonizace zacházení s hybridními kapitálovými nástroji také vede ke zjednodušení, a tím ke snižování administrativní zátěže bank provádějících přeshraniční operace. 5. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. 6. PODROBNÉ VYSVěTLENÍ NÁVRHU 6.1 Hybridní kapitál (kapitola 2 oddíl 1 směrnice 2006/48/ES) Hybridní kapitálové nástroje (dále jen „hybridy“) jsou cenné papíry, které mají vlastnosti kapitálových i dluhových nástrojů. Účelem emise takových nástrojů je krytí kapitálových potřeb bank, jež se obrátí na třídu investorů, kteří jsou ochotni přijmout větší riziko, než je spojeno s (dluhovými) produkty s pevným příjmem, a kteří proto také očekávají vyšší výnosy. Tyto nástroje jsou obvykle navrženy tak, aby bylo zajištěno, že budou pro regulační účely splňovat podmínky stanovené pro „původní kapitál“. Nedostatek právních předpisů na úrovni Evropské unie vedl k odchylujícím se kritériím způsobilosti a limitům v celé Evropské unii. To má za následek nedostatečně rovné podmínky a možnost regulační arbitráže pro banky působící v oblasti jednotného trhu, neboť rozdíly v zacházení mezi členskými státy mají dopad na emisní náklady hybridních kapitálových nástrojů. 6.1.1. Rozlišení mezi „hlavní“ složkou kapitálu bank a způsobilými hybridy v původním kapitálu bank (čl. 57 písm. a) a ca) směrnice 2006/48/ES) Dosud neexistuje jasná terminologie pro popis hybridních nástrojů způsobilých jako původní kapitál bank („kapitál Tier 1“). Protože by seznam zvláštních nástrojů ve směrnici v důsledku nepřetržité inovace rychle zastarával, byly vypracovány zásady definující hybridy způsobilé pro původní kapitál. Hlavní kapitálová složka původního kapitálu bank zahrnuje všechny nástroje uváděné ve vnitrostátní definici kmenového kapitálu, plně absorbuje ztráty v běžné situaci a při likvidaci představuje nejvíce podřízenou pohledávku. Konkrétněji řečeno, tyto nástroje by měly pro každou banku představovat „poslední obrannou linii“ za normální situace i v době likvidace. Těmito nástroji jsou obvykle běžné akcie a odpovídající ážia, v obecnější rovině však jakýkoli typ nástroje nezajišťující v případě záporné hospodářské výkonnosti přednostní práva. Nicméně existují také nástroje, které do tohoto rámce nespadají, jako jsou prioritní akcie, které zakládají přednostní práva na výplatu dividend a likvidaci, a jsou tudíž zahrnuty do kategorie hybridů. 6.1.2. Kritéria způsobilosti (článek 63a směrnice 2006/48/ES) Aby byly hybridy uznány jako „původní kapitál“, musí absorbovat ztráty, umožňovat zrušení výplat v době krize, být hluboce podřízeny při likvidaci a musí být neustále dostupné, aby nebylo pochyb, že mohou podpořit vkladatele a ostatní věřitele v době krize. Tato kritéria byla schválena na úrovni skupiny G10 a oznámena v tiskové zprávě v roce 1998, dosud však nebyla provedena do právních předpisů Evropské unie. Způsobilé nástroje splňují podmínku trvalosti, pokud jsou buď časově neomezené, nebo je jejich původní doba splatnosti delší než 30 let. Mohou však být vypovězeny dříve, ale pouze z podnětu emitenta, se souhlasem orgánu dohledu a v případě, že budou nahrazeny kapitálem stejné kvality, nerozhodne-li orgán dohledu, že je k dispozici přiměřený kapitál. Orgány dohledu by měly mít také pravomoc pozastavit splácení nástrojů s datem splatnosti v závislosti na platební schopnosti banky. Způsobilé nástroje by rovněž měly umožňovat zrušení výplat nebo jejich splácení po dobu plnění minimálních kapitálových požadavků. Způsobilé nástroje nesmí být kumulativní, tzn. že každá nevyplacená částka by měla propadnout a pozbýt své splatnosti. Nicméně by měla být umožněna alternativní platba pomocí mechanismu platby v naturáliích (např. emisí nových akcií) za přísných podmínek stanovených orgány dohledu (příslušné náklady by nesli akcionáři formou rozmělnění svých podílů). Způsobilé nástroje by měly absorbovat ztráty během likvidace, ale měly by také pomáhat dané instituci pokračovat v činnosti podle zásady trvání podniku a neměly by bránit rekapitalizaci emitenta. Hybridy by tudíž měly mít přednostní postavení pouze vůči kmenovému akciovému kapitálu a přednost vůči nim by měly mít jen hybridy zahrnuté do dodatkového kapitálu. 6.1.3. Množstevní omezení (článek 66 směrnice 2006/48/ES) Banky a investiční podniky by neměly nadměrně spoléhat na hybridní kapitálové nástroje na úkor „hlavních“ složek uvedených v čl. 57 písm. a). Proto Komise navrhuje strukturu limitů s různými kategoriemi. Hlavní kritérium rozlišení jednotlivých kategorií, konvertibilita hybridů v případě potřeby, je stimulem rozvoje hybridů vedoucím k vyšší kvalitě kapitálu během krizí (tj. vyšším podílem hlavní složky kapitálu). Orgány dohledu mohou v naléhavých situacích limity dočasně prominout. S nejpodřízenějšími nástroji úvěrové instituce, která podle vnitrostátních právních předpisů nemá majitele nebo akcionáře, jako jsou členské podílové listy některých družstevních bank, by se mělo zacházet jako s konvertibilními hybridy, pokud byl příslušný kapitál splacen a řadí se za všechny ostatní pohledávky . 6.1.4. Přechodná ustanovení (čl. 154 odst. 8 a 9 směrnice 2006/48/ES) Komise bere na vědomí význam hybridů jako zásadního zdroje financování a potřebu omezení dopadu nové právní úpravy. Proto návrh umožňuje společnostem nesplňujícím nový soubor množstevních omezení přizpůsobovat se novým pravidlům postupně po dobu 30 let. 6.1.5. Ustanovení o zveřejňování údajů (příloha XII část 2 bod 3 písm. a) a b) směrnice 2006/48/ES) Po stanovení kritérií pro hybridní kapitálové nástroje způsobilé pro původní kapitál je třeba odpovídajícím způsobem pozměnit přílohu XII. Tyto změny budou zahrnuty v tomto návrhu. Banky jsou povinny zveřejňovat konkrétní informace týkající se hybridů, zejména těch, které jsou způsobilé pouze v průběhu přechodného období. 6.2. Velká angažovanost Současná ustanovení směrnice o kapitálových požadavcích jsou založena na obecném předpokladu, že banky rozkládají svou angažovanost na své klienty. Nicméně i přesto mohou mít instituce angažovanost vůči jednomu klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů. V extrémních situacích toto může vést ke ztrátě celé angažovanosti či její části. Cílem režimu velké angažovanosti je předcházet tomu, aby instituce utrpěla nepřiměřeně vysoké ztráty v důsledku selhání jednotlivého klienta (či ekonomicky spjaté skupiny klientů) vlivem nepředvídaných událostí. Aby tuto otázku řešila, vydala Evropská komise v roce 1987 doporučení[1] následované směrnicí[2] v roce 1992. Vzhledem k omezenému množství velkých angažovaností a rozsahu změn provedených v době přijetí směrnice o kapitálových požadavcích nebyl režim velké angažovanosti podroben přezkumu po dobu 16 let. U vědomí této skutečnosti požaduje článek 119 směrnice 2006/48/ES a čl. 28 odst. 3 směrnice 2006/49/ES důkladnější přezkum stávajících požadavků „spolu s jakýmikoli vhodnými návrhy“, které mají být předloženy Evropskému parlamentu a Radě. Současná ustanovení směrnice o kapitálových požadavcích vykazují několik nedostatků: vysoké náklady pro odvětví včetně neodůvodněných nákladů na splnění požadavků pro určité druhy investičních podniků, nedostatečnou srozumitelnost a nedostatečně rovné podmínky. Současný režim se navíc efektivně nezabývá selháním trhu spojeným s určitými druhy expozic (např. expozice vůči institucím), což s sebou nese vyšší zatížení daňových poplatníků a kapitálovou neefektivnost. Tyto nedostatky jsou v možných případech řešeny zrušením vnitrostátních pravomocí, vynětím určitých druhů investičních podniků z daného režimu, větším sladěním používaných metod a metod používaných pro účely kapitálové přiměřenosti, posilováním právní jistoty pomocí vyjasnění definic a přizpůsobením zacházení s určitými druhy expozic (např. expozicemi vůči institucím). 6.2.1. Definice (čl. 4 bod 45 a článek 106 směrnice 2006/48/ES) Pokud jde o pojetí ekonomicky spjatých klientů definovaných v článku 4, zaměřovaly se orgány dohledu dosud jen na stránku aktiv předmětných subjektů, aby zjistily, zda je možné, aby se jeden subjekt ocitl v platebních obtížích z důvodu finančních obtíží jiného subjektu. Poslední vývoj na trhu ukázal, že dva nebo více podniků mohou být finančně závislé (a představovat významná rizika), protože jsou financovány stejným nástrojem. V důsledku toho tento návrh nezohledňuje pouze riziko odvozené z podnikání a aktiv dvou subjektů, ale rovněž ze strany jejich závazků či financování. 6.2.2. Zjednodušení režimu velké angažovanosti (kapitola 2 oddíl 5 směrnice 2006/48/ES) Ohlašovací požadavky v článku 110 byly zjednodušeny a harmonizovány. V tom spočívala jedna z hlavních stížností odvětví ohledně současného režimu. Požadavek na mezitímní ohlašování byl odstraněn a instituce, které používají přístup založený na interním ratingu, musí ohlásit svých 20 největších, od ohlašovací povinnosti neosvobozených expozic na konsolidovaném základě. Současné limity velké angažovanosti jsou různorodé. Tato struktura je v článku 111 zjednodušena na jediný limit ve výši 25 %. Seznam výjimek v článku 113 je v současnosti dlouhý a vytváří zatěžující rozdíly mezi členskými státy a nedostatečně rovné podmínky. Jedinými přetrvávajícími výjimkami jsou expozice vůči centrálním vládám a orgánům regionální a místní správy, které odrážejí typickou povahu družstevních bank, expozice uvnitř skupiny, jsou-li osvobozeny v rámci režimu platební schopnosti, expozice zajištěné určitým kolaterálem a expozice vzniklé z nečerpaných úvěrových příslibů za předpokladu, že skutečně čerpaný úvěrový příslib nepřesahuje předepsaný limit. Současné užívání rozdílných metod výpočtu a metod snižování rizika nezvyšuje transparentnost výsledků, které mají být posuzovány finančními společnostmi a jejich orgány dohledu. V článcích 114, 115 a 117 jsou metody objasněny a v nejvyšší možné míře přizpůsobeny metodám používaným v režimu kapitálové přiměřenosti. Za účelem zvýšení pružnosti společností byly současné vnitrostátní pravomoci v oblasti používání příslušných metod transformovány do možností volby pro instituce samotné. 6.2.3. Mezibankovní angažovanost (článek 111 směrnice 2006/48/ES) Mezibankovní expozice představují významné riziko, neboť banky, ačkoli podléhají regulaci, mohou selhat. Selhání jedné instituce může způsobit selhání dalších institucí, což může způsobit systémovou krizi. Z tohoto důvodu vyžaduje velká mezibankovní angažovanost velmi obezřetné řízení. Protože traumatická ztráta z expozice vůči instituci může být stejně vážná jako v případě kterékoli jiné expozice, dospěla Komise k závěru, že současný režim založený na složité kombinaci rizikových vah a rozlišování splatnosti není dostatečně obezřetný. Na tomto pozadí Komise na základě výsledku analýzy nákladů a přínosů několika regulačních přístupů, které jsou k dispozici, konstatovala, že s mezibankovními expozicemi má být zacházeno jako s jakýmikoli jinými expozicemi bez ohledu na jejich splatnost. Komise řešila specifické otázky tím, že povolila alternativní práh ve výši 150 milionů EUR a prominutí požadavků pro banky činné v rámci sítí, pro spořitelny za určitých podmínek a pro některé druhy expozic vztahující se k zúčtovacím a vypořádacím transakcím. 6.2.4. Zproštění určitých investičních podniků (článek 28 směrnice 2006/49/ES) Současný režim uvaluje na investiční podniky neodůvodněnou zátěž v podobě nákladů na splnění požadavků bez jakéhokoli zjevného společenského přínosu. Proto se navrhuje zprostit investiční podniky „s omezenou licencí“ a „omezenou činností“ od režimu pro velkou angažovanost podle směrnice 2006/49/ES. 6.3. Režim dohledu 6.3.1. Výměna informací a spolupráce – články 40, 42a, 42b, 49 a 50 směrnice 2006/48 V naléhavých situacích má bezproblémová a neomezená mnohostranná výměna informací zásadní význam. Proto se navrhuje zlepšit práva orgánů dohledu nad systémově významnými pobočkami v hostitelské zemi na informace v článku 42a a v článcích 49 a 50 upřesnit právní rámec pro předávání informací ministerstvům financí a centrálním bankám. Návrh v článku 42a definuje „systémově významné pobočky“. Přístup k příslušným informacím by byl usnadněn účastí orgánů dohledu nad systémově významnými pobočkami v kolegiích orgánů dohledu. O takové účasti rozhodne orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě podle otázek, které mají být projednány. Tím, že žádá orgány, aby braly ohled na dopady svých rozhodnutí na finanční stabilitu v ostatních členských státech, nastiňuje čl. 40 odst. 3 evropský rozměr rozhodnutí orgánů dohledu, který je klíčový pro podporu spolupráce mezi orgány. 6.3.2. Kolegia orgánů dohledu – články 42a, 129 a 131a (nové) směrnice 2006/48 Cílem navrhovaných změn je posílit účinnost a efektivitu dohledu nad přeshraničními bankovními skupinami pomocí těchto požadavků: - zřízení kolegií orgánů dohledu pro usnadnění úkolů orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě a orgánů dohledu hostitelského státu; - společné rozhodnutí o dvou hlavních aspektech dohledu při dohledu nad skupinou (požadavky podle 2. pilíře a ohlašovací požadavky) s možností posledního slova pro orgány vykonávající dohled na konsolidovaném základě. To je propojeno s mechanismem mediace v případě nedosažení souhlasu; - příslušné orgány zapojené do dohledu nad skupinou mají v rámci bankovní skupiny konzistentně uplatňovat obezřetnostní požadavky podle směrnice. Orgány vykonávající dohled na konsolidovaném základě budu povinny informovat Evropský výbor orgánů bankovního dohledu o činnosti kolegií, aby ve všech kolegiích rozvíjely konzistentní přístupy. Kolegia budou též vyžadována pro orgány dohledu vykonávající dohled nad přeshraničními subjekty, které nemají dceřiné společnosti v jiných členských státech, ale které mají systémově významné pobočky. 6.4. Technické změny 6.4.1. Výjimky pro úvěrové instituce přidružené k ústřední instituci (článek 3 směrnice 2006/48/ES) V článku 3 směrnice 2006/48/ES je navrhováno zrušení lhůt (dat 15. prosince 1977 a 15. prosince 1979) omezujících použití článku. Nedávné přistoupení nových členských států odhalilo potřebu výjimek z tohoto článku, aby byly dostupné všem členským státům a nikoliv jen těm, které přistoupily k Evropské unii před třemi desetiletími. 6.4.2. Kapitálové požadavky na investice v podnicích kolektivního investování (článek 87 směrnice 2006/48/ES) Úvěrové instituce se domnívaly, že kapitálové požadavky na investice v podnicích kolektivního investování, například v podílových fondech, jsou u přístupu založeného na interním ratingu příliš přísné v případech, kdy banky nemohou nebo nechtějí stanovit interní rating pro expozici drženou podnikem kolektivního investování. Návrh značně snižuje kapitálové požadavky na méně riskantní aktiva v držení podniku kolektivního investování, ale ponechává vysoké kapitálové požadavky tam, kde jsou buď aktiva vysoce riziková, nebo skutečné riziko není známo. To rovněž nadále představuje překážku skrývání neznámých rizik v rozvaze banky za investicemi v podniku kolektivního investování bez přiměřených kapitálových požadavků. 6.4.3. Sekuritizace (nový článek 122a směrnice 2006/48/ES) Musí být řešen možný střet zájmů u modelu „originate to distribute“ tím, že se zajistí, že si původci a sponzoři méně průhledných nástrojů převodu úvěrového rizika ponechají podíl na riziku, které se přenáší na investory. Z tohoto důvodu by měli být investoři povinni zajistit, aby si původci a sponzoři ponechali významný podíl (ne méně než 5 %) na rizicích, aby si tak fakticky museli podíl na rizicích na vlastní účet ponechat stejně tak původci a sponzoři, které upravuje tato směrnice, jako původci a sponzoři, které tato směrnice neupravuje. Tento požadavek by měl být doplněn tím, že se zajistí, aby investoři měli široké povědomí o podkladových rizicích a o komplexních strukturálních vlastnostech toho, co nakupují. Aby bylo možné přijímat informovaná rozhodnutí, musí být investorům k dispozici podrobné informace. 6.4.4. Úvěrové riziko protistrany (příloha III a článek 150 směrnice 2006/48/ES) Tato příloha stanoví podrobnosti ohledně metod výpočtu kapitálových požadavků pro úvěrové riziko protistrany. Cílem navrhovaných technických změn je řešení řady obtíží zjištěných ve fázi provádění směrnice o kapitálových požadavcích do vnitrostátního práva. Změny obsah přílohy podstatným způsobem nepozměňují, ale vyjasňují a zefektivňují její použití. Budoucí technické změny přílohy III by měly být přijaty postupem projednávání ve výborech. V současné době zmocňovací ustanovení na tuto přílohu výslovně neodkazují. 6.4.5. Riziko likvidity (přílohy V a XI směrnice 2006/48/ES) Současná neklidná situace na trhu upozornila na to, že likvidita je klíčovým určujícím prvkem dobrého stavu bankovního odvětví. Navrhované změny v praxi uplatňují výsledky práce Evropského výboru orgánů bankovního dohledu a Basilejského výboru pro bankovní dohled za účelem rozvoje zdravých zásad řízení rizik likvidity. Navrhované změny přílohy V upozorňují na to, že představenstvo musí stanovit vhodnou úroveň tolerance rizika likvidity. Navrhované změny přílohy XI mají za cíl zajistit vhodnou pobídku pro banky k lepšímu pochopení jejich profilu rizika likvidity. To vyžaduje, aby vnitrostátní orgány dohledu usnadňovaly podnikům pochopení jejich profilu rizika likvidity, a nevylučuje to možnost v určité míře vycházet pro účely dohledu z interních metodologií. Vzhledem k významným změnám, které tyto úpravy zavádějí, je vhodné uvedené změny začlenit do tohoto návrhu. 2008/0191 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 47 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[3], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[4], s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky[5], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[6], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[7], vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 3 směrnice 2006/48/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu[8] umožňuje členským státům stanovit zvláštní obezřetnostní režimy pro úvěrové instituce, které jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu od 15. prosince 1977, pokud byly uvedené režimy zavedeny ve vnitrostátních právních předpisech nejpozději dne 15. prosince 1979. Uvedené lhůty brání členským státům, a to zejména těm, které přistoupily k Evropské unii od roku 1980, v zavádění stejných režimů pro podobná přidružení úvěrových institucí, které byly na jejich územích zřízeny později. Je tedy vhodné odstranit lhůty stanovené v článku 3, aby byly zajištěny rovné podmínky hospodářské soutěže mezi úvěrovými institucemi v členských státech. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu by měl poskytnout nezávazné pokyny, aby se v tomto ohledu posílilo sbližování postupů dohledu. (2) Hybridní kapitálové nástroje hrají důležitou roli při průběžném řízení kapitálu úvěrových institucí. Uvedené nástroje umožňují úvěrovým institucím dosáhnout diverzifikované struktury kapitálu a oslovit široké spektrum finančních investorů. Dne 28. října 1998 přijal Basilejský výbor pro bankovní dohled dohodu jak o kritériích způsobilosti, tak o omezeních zahrnutí určitých typů hybridních kapitálových nástrojů do původního kapitálu úvěrových institucí. (3) Je proto důležité stanovit kritéria pro způsobilost takových kapitálových nástrojů pro původní kapitál úvěrových institucí a přizpůsobit ustanovení směrnice 2006/48/ES uvedené dohodě. Změny přílohy XII směrnice 2006/48/ES plynou přímo ze stanovení uvedených kritérií. Stanovená kritéria způsobilosti by se měla týkat nejpodřízenějších nástrojů úvěrové instituce, která podle vnitrostátních právních předpisů nemá vlastníky nebo akcionáře, jako jsou členské podílové listy některých družstevních bank, pokud byl příslušný kapitál splacen a řadí se za všechny ostatní pohledávky. (4) Aby se předešlo narušení trhů a zajistila kontinuita celkových úrovní kapitálu, je vhodné pro nový režim stanovit zvláštní přechodná ustanovení ohledně hybridních kapitálových nástrojů. (5) Pro účely posílení rámce krizového řízení Společenství je nutné, aby příslušné orgány účinným způsobem koordinovaly své kroky s ostatními příslušnými orgány a v případě potřeby s centrálními bankami. Aby byla posílena účinnost obezřetnostního dohledu nad mateřskými úvěrovými institucemi povolenými ve Společenství a aby mohly příslušné orgány lépe provádět dohled nad bankovní skupinou na konsolidovaném základě, měly by být činnosti dohledu koordinovány efektivnějším způsobem. Proto je třeba zřídit kolegia orgánů dohledu. Zřízením kolegií by neměla být dotčena práva a povinnosti příslušných orgánů podle směrnice 2006/48/ES. Jejich zřízení by mělo být nástrojem silnější spolupráce, na jejímž základě by příslušné orgány dosáhly dohody ohledně klíčových úkolů dohledu. Kolegia by měla usnadňovat postup průběžného dohledu a chování v naléhavých situacích. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě může společně s ostatními členy kolegia rozhodnout o organizaci jednání nebo činností, které nejsou obecného zájmu, a tudíž racionalizovat účast dle potřeby. (6) Mandáty příslušných orgánů by měly brát v potaz rozměr Společenství. Příslušné orgány by tudíž měly zohlednit účinek svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních členských státech. (7) Příslušné orgány by měly být schopny účastnit se kolegií zřízených pro dohled nad úvěrovými institucemi, jejichž mateřská instituce má sídlo ve třetí zemi. V nutných případech by měl Evropský výbor orgánů bankovního dohledu vydat nezávazné pokyny a doporučení, aby zlepšil sbližování postupů dohledu v souladu se směrnicí 2006/48/ES. (8) Informační deficity mezi příslušnými orgány domovského a hostitelského členského státu se mohou ukázat jako škodlivé pro finanční stabilitu v hostitelských členských státech. Práva na informace pro orgány dohledu hostitelského členského státu, zejména pak během krize systémově významných poboček, by tudíž měla být posílena. Pro tento účel by měly být definovány systémově významné pobočky. Příslušné orgány by měly přenášet informace zásadního významu pro provádění úkolů centrálních bank a ministerstev financí s ohledem na finanční krize. (9) Nadměrná koncentrace expozic vůči jedinému klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů může vést k nepřijatelnému riziku ztráty. Taková situace může být považována za škodlivou pro platební schopnost úvěrové instituce. Sledování a kontrola velké angažovanosti úvěrové instituce by tedy měly být nedílnou součástí dohledu nad ní. (10) Současný režim velké angažovanosti pochází z roku 1992. Z tohoto důvodu je nutno přezkoumat stávající požadavky na velkou angažovanost stanovené směrnicí 2006/48/ES a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí[9]. (11) Vzhledem k tomu, že se úvěrové instituce na vnitřním trhu účastní přímé hospodářské soutěže, je nutné provést další harmonizaci základních pravidel sledování a kontroly velké angažovanosti úvěrových institucí. Pokud jde o velkou angažovanost, měl by být v zájmu snížení administrativní zátěže úvěrových institucí snížen počet možností pro členské státy. (12) Při zjišťování existence ekonomicky spjaté skupiny klientů, a tedy expozic představujících jediné riziko, je důležité rovněž brát v úvahu rizika plynoucí ze společného zdroje významného financování poskytovaného danou úvěrovou institucí či investičním podnikem samým, jejich finanční skupinou nebo jejich ekonomicky spjatými stranami. (13) Vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby se výpočet hodnoty expozice prováděl na základě výpočtu pro účely minimálních kapitálových požadavků, je vhodné přijmout pravidla sledování velké angažovanosti bez použití rizikových vah nebo stupňů rizika. Navíc byly techniky snižování úvěrového rizika používané v režimu platební schopnosti navrženy s předpokladem dobře diverzifikovaného úvěrového rizika. V případě velké angažovanosti, u které jde o koncentraci rizika vůči jediné protistraně, není úvěrové riziko dobře diverzifikované. Proto by účinky uvedených technik měly podléhat obezřetnostním ochranným opatřením. V této souvislosti je nutné zajistit efektivní vymáhání zajištění úvěrového rizika pro účely velké angažovanosti. (14) Vzhledem k tomu, že ztráta vzniklá z expozice vůči úvěrové instituci nebo investičnímu podniku může být stejně vážná jako ztráta plynoucí z jakékoli jiné expozice, je nutné na takové expozice nahlížet a hlásit je jako jakékoli jiné expozice. (15) Je důležité odstranit nesoulad mezi zájmy podniků, které „maskují“ úvěry na obchodovatelné cenné papíry a jiné finanční nástroje (původci), a podniků, které do těchto cenných papírů nebo nástrojů investují (investoři). Proto je důležité, aby si původci u dotčených úvěrů ponechali expozici vůči riziku. Zejména v případech, kdy je úvěrové riziko převedeno sekuritizací, by investoři měli přijímat rozhodnutí pouze s náležitou péčí, pro niž potřebují přiměřené informace o sekuritizaci. (16) Příloha III směrnice 2006/48/ES by měla být přizpůsobena v zájmu vyjasnění určitých ustanovení s úmyslem zlepšit sbližování postupů dohledu. (17) Poslední vývoj na trhu upozornil na skutečnost, že řízení rizika likvidity je klíčovým určujícím prvkem dobrého stavu úvěrových institucí. Kritéria stanovená v přílohách V a XI směrnice 2006/48/ES by měla být posílena v zájmu přizpůsobení těchto ustanovení činnosti prováděné Evropským výborem orgánů bankovního dohledu a Basilejským výborem pro bankovní dohled. (18) Opatření nezbytná k provádění směrnice 2006/48/ES by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[10]. (19) Zejména je třeba zmocnit Komisi k provedení změny přílohy III směrnice 2006/48/ES, aby zohlednila vývoj na finančních trzích nebo vývoj účetních standardů či požadavků zohledňujících právní předpisy Společenství nebo sbližování postupů dohledu, a ke změně procentní hodnoty stanovené v čl. 111 odst. 1 uvedené směrnice, aby byl zohledněn vývoj na finančních trzích. Jelikož uvedená opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky směrnice 2006/48/ES, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES. (20) Vzhledem k tomu, že cílů navrhovaného opatření, totiž zavedení pravidel týkajících se přístupu k činnosti úvěrových institucí a jejího výkonu a obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, protože je k tomu zapotřebí harmonizace celé řady různých pravidel, která v současnosti existují v rámci právních systémů jednotlivých členských států, a lze jich proto lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů. (21) Směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Změny směrnice 2006/48/ES Směrnice 2006/48/ES se mění takto: 1. Článek 3 odst. 1 se mění takto: a) V prvním pododstavci se uvozující věta nahrazuje tímto: „Jedna či několik úvěrových institucí, které se nacházejí v témž členském státě a jsou trvale přidruženy k ústřednímu subjektu, jenž nad nimi má kontrolu a jenž je usazen v témž členském státě, mohou být osvobozeny od požadavků uvedených v článku 7 a v čl. 11 odst. 1, pokud vnitrostátní právní předpisy stanoví, že:“ b) Druhý a třetí pododstavec se zrušují. 2. Článek 4 se mění takto: a) Bod 6) se nahrazuje tímto: „6) „institucí“ se pro účely hlavy V kapitoly 2 oddílů 2, 3 a 5 rozumí instituce podle definice v čl. 3 odst. 1 písm. c) směrnice 2006/49/ES;“ b) Bod 45) písm. b) se nahrazuje tímto: „b) dvě nebo více fyzických či právnických osob, mezi nimiž neexistuje vztah kontroly, jak je uveden v písmenu a), avšak na které je nutno pohlížet jako na představující jediné riziko, poněvadž jsou vzájemně tak propojeny, že pokud by se jedna z nich dostala do finančních obtíží, zejména obtíží s financováním nebo se splácením, druhá osoba nebo všechny ostatní osoby by se pravděpodobně ocitly v obtížích s financováním nebo se splácením.“ c) Doplňuje se nový bod 48), který zní: „48) „orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě“ se rozumí příslušný orgán odpovědný za výkon dohledu na konsolidovaném základě nad mateřskými úvěrovými institucemi v EU a úvěrovými institucemi kontrolovanými mateřskými finančními holdingovými společnostmi v EU.“ 3. V článku 40 se doplňuje nový odstavec 3, který zní: „3. Příslušné orgány v jednom členském státě berou v úvahu potenciální dopad svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních dotčených členských státech, a zejména v naléhavých situacích.“ 4. Vkládá se nový článek 42a, který zní: „Článek 42a 1. Příslušné orgány hostitelského členského státu mohou požádat orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě v případech, kdy se použije čl. 129 odst. 1, nebo příslušné orgány domovského členského státu o to, aby byla pobočka úvěrové instituce považována za systémově významnou. V žádosti budou udány důvody, proč považovat pobočku za systémově významnou, se zvláštním ohledem na následující: a) zda podíl pobočky úvěrové instituce na trhu z hlediska vkladu přesahuje 2 % v hostitelském členském státě; b) pravděpodobný dopad pozastavení nebo ukončení činnosti úvěrové instituce na platební a zúčtovací a vypořádací systémy v hostitelském členském státě; c) velikost a význam pobočky, pokud jde o počet klientů v souvislosti s bankovním nebo finančním systémem hostitelského členského státu. Příslušné orgány domovského a hostitelského členského státu a orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě v případech, kdy se použije článek 129 odst. 1, učiní vše, co mohou, aby dosáhly společného rozhodnutí o označení poboček za systémově významné. Nebude-li dosaženo společného rozhodnutí do dvou měsíců od obdržení žádosti podle prvního pododstavce, přijmou příslušné orgány hostitelského členského státu během dalšího dvouměsíčního období vlastní rozhodnutí, zda je pobočka systémově významná. Při přijímání tohoto rozhodnutí orgán zohlední veškeré názory a námitky orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě nebo příslušných orgánů domovského členského státu. Rozhodnutí uvedená v třetím a čtvrtém pododstavci mají podobu dokumentu obsahujícího plně odůvodněné rozhodnutí, který se předá dotčeným příslušným orgánům, jsou závazná a musí být příslušnými orgány v dotčených členských státech uplatňována. Označením pobočky za systémově významnou nejsou dotčena práva a povinnosti příslušných orgánů podle této směrnice. 2. Příslušné orgány domovského členského státu sdělí příslušným orgánům hostitelského členského státu, ve kterém je systémově významná pobočka usazena, údaje uvedené v čl. 132 odst. 1 písm. c) a d) a provedou úkoly uvedené v čl. 129 odst. 1 písm. c) ve spolupráci s příslušnými orgány hostitelského členského státu. Pokud příslušný orgán domovského členského státu zjistí naléhavou situaci v rámci úvěrové instituce dle čl. 130 odst. 1, uvědomí, jakmile je to možné, orgány uvedené ve čtvrtém odstavci článku 49 a v článku 50. 3. V případě, kdy se nepoužije článek 131a, zřídí v zájmu usnadnění spolupráce podle článku 42 a odstavce 2 tohoto článku příslušné orgány dohledu nad úvěrovou institucí se systémově významnými pobočkami v ostatních členských státech kolegium orgánů dohledu a budou mu předsedat. Zřízení a činnost kolegia se řídí písemnými ujednáními, která určí příslušné orgány domovského členského státu po konzultaci s dotčenými příslušnými orgány.“ 5. Vkládá se nový článek 42b, který zní: „ Článek 42b 1. Při výkonu svých povinností vezmou příslušné orgány v úvahu sbližování v oblasti nástrojů dohledu a postupů dohledu při uplatňování požadavků právních a správních předpisů přijatých podle této směrnice. Pro tento účel členské státy zajistí účast příslušných orgánů na činnosti Evropského výboru orgánů bankovního dohledu a vezmou v úvahu jeho nezávazné pokyny a doporučení. 2. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu podá každé tři roky počínaje dnem 31. prosince 2010 zprávu o pokroku dosaženém v oblasti sbližování dohledu Radě, Evropskému parlamentu a Evropské komisi.“ 6. Článek 49 se mění takto: a) V prvním odstavci se písmeno a) nahrazuje tímto: „a) centrálním bankám a jiným subjektům s obdobnými úkoly, které jednají jako měnové orgány, jsou-li tyto informace významné pro výkon jejich příslušných úkolů stanovených právními předpisy včetně provádění měnové politiky, dohledu nad systémy vypořádání plateb a cenných papírů a ochrany finanční stability, a“ b) Doplňuje se nový odstavec, který zní: „V naléhavé situaci podle čl. 130 odst. 1 umožní členské státy příslušným orgánům sdělit informaci centrálním bankám ve Společenství, pokud má tato informace význam pro výkon jejich příslušných úkolů stanovených právními předpisy včetně provádění měnové politiky, dohledu nad systémy vypořádání plateb a cenných papírů a ochrany finanční stability.“ 7. V článku 50 se doplňuje nový odstavec, který zní: „V naléhavé situaci podle čl. 130 odst. 1 členské státy umožní příslušným orgánům sdělit informace orgánům uvedeným v prvním odstavci ve všech dotčených členských státech.“ 8. Článek 57 se mění takto: a) Písmeno a) se nahrazuje tímto: „a) základní kapitál ve smyslu článku 22 směrnice 86/635/EHS, pokud již byl splacen, k němuž se připočte příslušné emisní ážio, který plně absorbuje ztráty v běžných situacích a v případě úpadku či likvidace se řadí za všechny ostatní pohledávky.“ b) Vkládá se nové písmeno ca), které zní: „ca) „nástroje jiné než uvedené v písmenu a), které vyhovují požadavkům stanoveným v čl. 63 odst. 2 písm. a), c), d) a e) a v článku 63a,“ 9. V článku 61 se první odstavec nahrazuje tímto: „Pojem kapitálu, jak je vymezen v čl. 57 písm. a) až h), obsahuje nejvyšší možný počet položek a částek. Členské státy mohou rozhodnout o využití těchto položek a o odpočtu jiných položek, než které jsou uvedeny v čl. 57 písm. i) až r).“ 10. V čl. 63 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Nástroje uvedené v čl. 57 písm. ca) musí vyhovovat požadavkům stanoveným v písmenech a), c), d) a e) tohoto článku.“ 11. Vkládá se nový článek 63a, který zní: „Článek 63a „1. Nástroje uvedené v čl. 57 písm. ca) musí vyhovovat požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 5 tohoto článku. 2. Nástroje jsou časově neomezené nebo jejich původní doba splatnosti je nejméně 30 let. Uvedené nástroje mohou zahrnovat jednu nebo více kupních opcí dle vlastního uvážení emitenta, nesmí však být splaceny dříve než pět let po datu emise. Pokud právními předpisy stanovená nebo smluvní ustanovení, jimiž se řídí časově neomezené nástroje, stanoví přiměřenou pobídku úvěrové instituci ke splacení dle rozhodnutí příslušných orgánů, pak k takové pobídce nedojde dříve než deset let po datu emise. Časově omezené a neomezené nástroje mohou být vypovězeny nebo splaceny jen s předchozím souhlasem příslušných orgánů. Příslušné orgány mohou udělit povolení za podmínky, že žádost o povolení je podána z podnětu úvěrové instituce a není nepřiměřeně dotčena finanční situace nebo platební schopnost úvěrové instituce. Příslušné orgány mohou požadovat, aby instituce nahradily nástroj položkami stejné nebo lepší kvality uvedenými v čl. 57 písm. ca). Příslušné orgány vyžadují pozastavení splácení časově omezených nástrojů, pokud úvěrová instituce nesplní kapitálové požadavky stanovené v článku 75. Příslušný orgán může kdykoli udělit povolení k předčasnému splacení časově omezených i neomezených nástrojů v případě, že nastala změna použitelného daňového zacházení nebo regulační klasifikace, kterou nebylo možno předvídat v den emise.“ 3. Právními předpisy stanovená nebo smluvní ustanovení, jimiž se nástroj řídí, umožní úvěrové instituci v případě nutnosti zrušit výplatu úroků nebo dividend na nekumulativním základě po neomezenou dobu. Úvěrová instituce však takové platby zruší, nesplňuje-li kapitálové požadavky stanovené v článku 75. Příslušné orgány mohou požadovat zrušení takových plateb v závislosti na finanční situaci a platební schopnosti úvěrové instituce. Takové zrušení se nedotýká práva úvěrové instituce nahradit výplatu úroků nebo dividend platbou ve formě nástroje uvedeného v čl. 57 písm. a) za podmínky, že jakýkoli takový mechanismus umožní úvěrové instituci zachování finančních zdrojů. Taková náhrada se může řídit zvláštními podmínkami, které stanoví příslušné orgány. 4. Právními předpisy stanovená nebo smluvní ustanovení, jimiž se nástroj řídí, stanoví jistinu, nezaplacený úrok nebo dividendu tak, aby absorbovaly ztráty a nebránily rekapitalizaci úvěrové instituce. 5. V případě úpadku nebo likvidace úvěrové instituce se nástroje řadí za položky uvedené v čl. 63 odst. 2. 6. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu vypracuje pokyny pro sbližování postupů dohledu s ohledem na nástroje uvedené v odstavci 1 a sleduje jejich používání. Nejpozději k lednu 2012 přezkoumá Komise používání tohoto článku a podá o tom zprávu Parlamentu a Radě.“ 12. V čl. 65 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto: „a) veškeré menšinové podíly ve smyslu článku 21 směrnice 83/349/EHS v případech, kde je použito metody plné konsolidace. Veškeré nástroje uvedené v čl. 57 písm. ca), na jejichž základě vzniknou menšinové podíly, musí splňovat požadavky článku 63a, článku 66, a čl. 63 odst. 2 písm. a), c), d) a e),“ 13. Článek 66 se mění takto: a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Na položky uvedené v čl. 57 písm. d) až h) se vztahují tato omezení: a) součet položek v čl. 57 písm. d) až h) nesmí přesáhnout maximum rovné 100 % položek v písmenech a) až ca) minus i), j) a k) uvedeného článku a b) součet položek v čl. 57 písm. g) až h) nesmí přesáhnout maximum rovné 50 % položek v písmenech a) až ca) minus i), j) a k) uvedeného článku.“ b) Vkládá se nový odstavec 1a, který zní: „1a. Bez ohledu na odstavec 1 se na součet položek v čl. 57 písm. ca) vztahují tato omezení: a) nástroje, které musí být převedeny v naléhavých situacích na položky uvedené v čl. 57 písm. a) v předem stanoveném rozsahu, a základní kapitál, který byl splacen, plně absorbuje ztráty v běžných situacích a v případě úpadku či likvidace se řadí za všechny ostatní pohledávky, v součtu nepřesáhnou maximum 50 % položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i), j) a k); b) v rámci omezení uvedeného v písmenu a) tohoto odstavce všechny ostatní nástroje nepřesáhnou maximum 35 % položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i), j) a k); c) v rámci omezení uvedených v písmenech a) a b) tohoto odstavce časově omezené nástroje a jakýkoli nástroj, jehož právními předpisy stanovená nebo smluvní ustanovení stanoví úvěrové instituci pobídku ke splacení, nepřesáhnou maximum 15 % položek v čl. 57 písm. a) až ca) minus i), j) a k). d) hodnoty položek přesahujících limity stanovené v písmenech a), b) a c) se řídí omezením stanoveným v odstavci 1.“ c) Odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Součet položek v čl. 57 písm. l) až r) se zpoloviny odečte od součtu položek v písm. a) až ca) minus i), j) a k) uvedeného článku a zpoloviny od součtu položek v písm. d) až h) uvedeného článku při použití omezení podle odstavce 1 tohoto článku. Jestliže polovina součtu položek v čl. 57 písm. l) až r) převyšuje součet položek v písmenech d) až h) uvedeného článku, odečte se tento rozdíl od součtu položek v písmenech a) až ca) minus i), j) a k) uvedeného článku. Položky v čl. 57 písm. r) se neodečítají, pokud byly zahrnuty do výpočtu hodnot rizikově vážené expozice pro účely článku 75, jak je uvedeno v příloze IX části 4.“ d) Odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Příslušné orgány mohou povolit úvěrovým institucím, aby v naléhavých situacích přechodně překročily omezení stanovená v odstavcích 1 a 1a.“ 14. Článek 87 se mění takto: a) Odstavec 11 se nahrazuje tímto: „11. Pokud expozice ve formě podniku kolektivního investování splňují kritéria stanovená v příloze VI části 1 bodech 77 a 78 a úvěrová instituce zná všechny podkladové expozice podniku kolektivního investování nebo jejich části, přihlíží úvěrová instituce k těmto podkladovým expozicím pro účely výpočtu hodnot rizikově vážené expozice a hodnot očekávaných ztrát v souladu s metodami stanovenými v tomto pododdílu. Odstavec 12 se použije na tu část podkladových expozic podniku kolektivního investování, o které úvěrová instituce neví a přiměřeně vědět nemohla. Pokud úvěrová instituce nesplňuje podmínky pro používání metod stanovených v tomto pododdílu pro všechny podkladové expozice podniku kolektivního investování nebo jejich části, vypočítají se hodnoty rizikově vážené expozice a hodnoty očekávaných ztrát podle následujících přístupů: a) pro expozice náležející do kategorie expozic uvedené v čl. 86 odst. 1 písm. e) přístup stanovený v příloze VII části 1 bodech 19 až 21. b) pro všechny ostatní podkladové expozice přístup stanovený v článcích 78 až 83, s výhradou následujících úprav: i) pro expozice, na které se použije specifická riziková váha pro expozice bez ratingu nebo nejvyšší stupeň úvěrové kvality pro danou kategorii expozic, se riziková váha násobí faktorem 2, nemůže však být vyšší než 1 250 %; ii) pro všechny ostatní expozice se riziková váha násobí faktorem 1,1 při minimální hodnotě 5 %.“ Jestliže úvěrová instituce není pro účely písmene a) schopna rozlišit mezi akciovými expozicemi neobchodovanými na regulovaných trzích, expozicemi obchodovanými na burze a ostatními akciovými expozicemi, zachází s těmito expozicemi jako s ostatními akciovými expozicemi. Pokud tyto expozice společně s přímými expozicemi úvěrové instituce v této kategorii expozic nejsou významné ve smyslu čl. 89 odst. 2, pak lze odstavec 1 uvedeného článku použít s výhradou schválení příslušnými orgány.“ b) V odstavci 12 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Jestliže úvěrové instituce nevyužijí metodu uvedenou v prvním pododstavci, mohou si samy provést výpočet nebo se spolehnout na třetí stranu, která vypočítá a oznámí průměrné hodnoty rizikově vážené expozice na základě podkladových expozic podniku kolektivního investování v souladu s přístupy uvedenými v odst. 11 písm. a) a b), je-li v dostatečné míře zajištěna správnost výpočtu a oznámení:“ 15. V článku 89 se uvozující věta písmene d) nahrazuje tímto: „d) expozice vůči centrálním vládám členských států a vůči jejich orgánům regionální a místní správy a správním orgánům za předpokladu, že“ 16. Článek 106 se mění takto: a) Odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Angažovanost nezahrnuje: a) expozice z devizových operací s obvyklým průběhem vypořádání do 48 hodin po zaplacení; b) expozice z koupě nebo prodeje cenných papírů s obvyklým průběhem vypořádání do pěti pracovních dnů po zaplacení nebo dodání cenných papírů podle toho, k čemu dojde dřív; nebo c) v případě poskytování služeb převodů peněz nebo zúčtování a vypořádání transakcí s cennými papíry pro klienty opožděné příjmy prostředků financování a jiné expozice vzniklé z důvodu činnosti klienta, které trvají nejdéle do následujícího pracovního dne.“ b) Doplňuje se odstavec 3: „3. Pro zjištění existence ekonomicky spjaté skupiny klientů, pokud jde o expozice uvedené v čl. 79 odst. 1 písm. m), o) a p), v případě, že existuje expozice vůči podkladovým aktivům, úvěrová instituce posoudí systém a jeho podkladové expozice. Za tímto účelem úvěrová instituce vyhodnotí ekonomickou podstatu a rizika spojená se strukturou transakce.“ 17. Článek 107 se nahrazuje tímto: „Článek 107 Pro účely výpočtu hodnoty expozic v souladu s tímto oddílem se pojem úvěrová instituce vztahuje také na všechny soukromé nebo veřejné podniky včetně jejich poboček, které odpovídají definici úvěrové instituce a které získaly povolení ve třetí zemi.“ 18. Článek 110 se nahrazuje tímto: „Článek 110 1. Úvěrová instituce ohlásí příslušným orgánům o každé velké angažovanosti, včetně velké angažovanosti, která je osvobozena od použití čl. 111 odst. 1, tyto informace: a) určení klienta nebo ekonomicky spjaté skupiny klientů, vůči kterým má úvěrová instituce velkou angažovanost; b) v možné míře hodnotu expozice před zohledněním účinku snižování úvěrového rizika; c) typ majetkového zajištění úvěrového rizika nebo zajištění úvěrového rizika třetí stranou, pokud je použito; d) hodnotu expozice po zohlednění účinku snižování úvěrového rizika vypočítanou pro účely čl. 111 odst. 1. Pokud se na úvěrovou instituci vztahují články 84 až 89, pak se jejích 20 největších expozic na konsolidovaném základě, vyjma těch, které jsou osvobozeny od použití článku 111 odst. 1, ohlásí příslušným orgánům. 2. Členské státy stanoví, že ohlášení má být učiněno alespoň dvakrát ročně. 3. Členské státy vyžadují, aby úvěrové instituce v možném rozsahu prováděly rozbor svých expozic vůči poskytovatelům kolaterálu a poskytovatelům zajištění úvěrového rizika třetí stranou z důvodu možné koncentrace, a kde je to vhodné, aby učinily opatření a oznámily příslušnému orgánu všechna významná zjištění.“ 19. Článek 111 se mění takto: a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Úvěrová instituce nesmí být vystavena expozici vůči klientovi nebo ekonomicky spjaté skupině klientů přesahující 25 % kapitálu úvěrové instituce po zohlednění účinku snižování úvěrového rizika v souladu s články 112 až 117. Pokud je uvedený klient institucí nebo pokud ekonomicky spjatá skupina klientů zahrnuje jednu či více institucí, nesmí tato hodnota přesáhnout 25 % kapitálu úvěrové instituce nebo částku 150 milionů EUR podle toho, která je vyšší, za podmínky, že součet hodnot expozic po zohlednění účinku snižování úvěrového rizika v souladu s články 112 až 117 vůči všem ekonomicky spjatým klientům, kteří nejsou institucemi, nepřesahuje 25 % kapitálu úvěrové instituce. Členské státy mohou stanovit nižší limit než 150 milionů EUR a informují o tom Komisi.“ b) Odstavce 2 a 3 se zrušují. c) Odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Úvěrová instituce musí soustavně dodržovat limity angažovanosti stanovené v odstavci 1. Pokud ve výjimečných případech její angažovanost přesáhne tento limit, oznámí hodnotu expozice bezodkladně příslušným orgánům, které mohou úvěrové instituci v odůvodněných případech poskytnout lhůtu k tomu, aby dosáhla souladu s limitem.“ 20. Článek 112 se mění takto: a) Odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. S výhradou odstavce 3 v případech, kdy je podle článků 113 až 117 povoleno uznání majetkového zajištění úvěrového rizika nebo zajištění úvěrového rizika třetí stranou, je nutno dodržet požadavky na způsobilost a jiné minimální požadavky stanovené články 90 až 93.“ b) Doplňuje se nový odstavec 4, který zní: „4. Pro účely tohoto oddílu úvěrová instituce nezohlední kolaterál uvedený v příloze VIII části 1 bodech 20 až 22, pokud to není povoleno podle článku 115.“ 21. Článek 113 se mění takto: a) Odstavce 1 a 2 se zrušují. b) Odstavec 3 se mění takto: i) Uvozující věta se nahrazuje tímto: „3. Následující expozice jsou vyňaty z působnosti čl. 111 odst. 1:“ ii) Písmena e) a f) se nahrazují tímto: „e) aktiva představující pohledávky vůči orgánům regionální a místní správy členských států v případech, kdy by těmto pohledávkám podle článků 78 až 83 byla přidělena riziková váha 0 %, a jiné expozice vůči takovým orgánům nebo expozice, za něž takové orgány ručí, jestliže by pohledávkám vůči nim podle článků 78 až 83 byla přidělena riziková váha 0 %, f) expozice vůči protistranám uvedené v čl. 80 odst. 7 nebo 8, pokud by jim podle článků 78 až 83 byla přidělena riziková váha 0 %; s expozicemi nesplňujícími tato kritéria bude zacházeno jako s expozicemi vůči třetí straně, ať jsou vyňaty z působnosti čl. 111 odst. 1 či nikoli.“ iii) Písmeno i) se nahrazuje tímto: „i) expozice vzniklé na základě nečerpaných úvěrových příslibů klasifikovaných v příloze II jako podrozvahové položky s nízkým rizikem, za předpokladu, že byla uzavřena dohoda s klientem nebo ekonomicky spjatou skupinou klientů, na jejímž základě lze úvěrový příslib čerpat pouze v případě, že je zjištěno, že čerpání nezpůsobí překročení limitu uplatňovaného podle čl. 111 odst. 1.“ iv) Písmena j) až t) se zrušují. c) Třetí, čtvrtý a pátý pododstavec se zrušují. d) Doplňuje se nový odstavec 4, který zní: „4. Členské státy mohou zcela nebo částečně vyjmout následující expozice z působnosti čl. 111 odst. 1: a) kryté dluhopisy, jak jsou vymezeny v příloze VI části 1 bodech 68, 69 a 70; b) aktiva představující pohledávky vůči orgánům regionální a místní správy členských států v případech, kdy by těmto pohledávkám podle článků 78 až 83 byla přidělena riziková váha 20 %, a jiné expozice vůči takovým orgánům nebo expozice, za něž takové orgány ručí, jestliže by pohledávkám vůči nim podle článků 78 až 83 byla přidělena riziková váha 20 %; c) bez ohledu na odst. 1 písm. f) tohoto článku expozice úvěrové instituce vůči jejímu mateřskému podniku, jiným dceřiným podnikům uvedeného mateřského podniku nebo vlastním dceřiným podnikům, podléhají-li tyto podniky témuž dohledu na konsolidovaném základě jako sama úvěrová instituce v souladu s touto směrnicí nebo s obdobnými normami platnými ve třetí zemi; s expozicemi nesplňujícími tato kritéria se zachází jako s expozicemi vůči třetí straně, ať jsou vyňaty z působnosti čl. 111 odst. 1 či nikoli; d) aktiva představující expozice vůči regionálním nebo ústředním úvěrovým institucím nebo účasti či jiný druh podílu v regionálních nebo ústředních úvěrových institucích, se kterými je úvěrová instituce poskytující úvěr sdružena v síti v souladu s právními předpisy nebo stanovami a které jsou podle těchto předpisů nebo stanov příslušné k hotovostním clearingovým operacím v rámci sítě; e) aktiva představující pohledávky a jiné expozice vůči úvěrovým institucím vzniklé úvěrovým institucím provozujícím činnost na nekonkurenčním základě a poskytujícím úvěry podle legislativních programů nebo svých stanov na podporu přesně vymezených hospodářských odvětví, které podléhají určité formě státního dohledu a omezením využití poskytovaných úvěrů, pokud příslušné expozice vzniknou z takových úvěrů přenášených na příjemce prostřednictvím jiných úvěrových institucí; f) aktiva představující pohledávky a jiné expozice vůči institucím za podmínky, že tyto expozice nepředstavují kapitál takové instituce, netrvají déle než do následujícího obchodního dne a znějí na měnu členského státu využívajícího tuto možnost za podmínky, že takovou měnou není euro.“ 22. Článek 114 se mění takto: a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. S výhradou odstavce 3 může úvěrová instituce pro účely výpočtu hodnoty expozic pro účely čl. 111 odst. 1 použít „plně upravenou hodnotu expozice“ vypočítanou podle článků 90 až 93 při zohledňování snižování úvěrového rizika, koeficientu volatility a jakéhokoli nesouladu splatnosti (E*).“ b) Odstavec 2 se mění takto: i) První pododstavec se nahrazuje tímto: „S výhradou odstavce 3 se úvěrové instituci, které je povoleno používat vlastní odhady ztrát ze selhání a konverzních faktorů pro kategorii expozice podle článků 84 až 89 a o níž se příslušné orgány domnívají, že je schopna odhadnout dopady finančního kolaterálu na své expozice odděleně od aspektů souvisejících se ztrátou ze selhání, povoluje, aby k těmto dopadům přihlížela při výpočtu hodnoty expozic pro účely čl. 111 odst. 1.“ ii) Čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto: „Úvěrovým institucím, kterým je povoleno používat vlastní odhady ztrát ze selhání a konverzní faktory pro kategorii expozic podle článků 84 až 89 a které nepočítají hodnotu svých expozic metodou uvedenou v prvním pododstavci, mohou používat pro výpočet hodnoty expozic komplexní metodu finančního kolaterálu nebo přístup uvedený v čl. 117 odst. 1 písm. b).“ c) Odstavec 3 se mění takto: i) První pododstavec se nahrazuje tímto: „Úvěrová instituce, která používá komplexní metodu finančního kolaterálu nebo které je povoleno používat při výpočtu hodnoty expozice pro účely čl. 111 odst. 1 metodu popsanou v odstavci 2, provádí pravidelné stresové testování svých koncentrací úvěrového rizika, včetně rizika ve vztahu k realizovatelné hodnotě jakéhokoli přijatého kolaterálu.“ ii) Čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto: „V případě, že takový stresový test poukáže na nižší realizovatelnou hodnotu přijatého kolaterálu, než by bylo povoleno zohlednit při použití komplexní metody finančního kolaterálu, respektive metody uvedené v odstavci 2, hodnota kolaterálu, která může být uznána při výpočtu hodnoty expozice pro účely čl. 111 odst. 1, se odpovídajícím způsobem sníží.“ iii) V pátém pododstavci se písmeno b) nahrazuje tímto: „b) zásady a postupy v případě, že stresový test poukáže na nižší realizovatelnou hodnotu kolaterálu, než by byla zohledněna při použití komplexní metody finančního kolaterálu nebo metody uvedené v odstavci 2, a“ d) Odstavec 4 se zrušuje. 23. Článek 115 se nahrazuje tímto: „ Článek 115 1. Pro účely tohoto oddílu smí úvěrová instituce snížit hodnotu expozice až o 50 % hodnoty dotčené obytné nemovitosti, je-li splněna některá z těchto podmínek: a) expozice je zajištěna hypotékami na obytné nemovitosti nebo účastmi ve finských společnostech zajišťujících výstavbu v souladu s finským zákonem o společnostech zajišťujících bytovou výstavbu z roku 1991 nebo odpovídajícími pozdějšími předpisy; b) expozice se vztahuje k nájemním operacím, kdy si pronajímatel ponechává plné vlastnictví obytné nemovitosti, dokud nájemce nevyužije své předkupního práva. Hodnota této nemovitosti se vypočítá, nemají-li příslušné orgány námitky, na základě přísných oceňovacích pravidel stanovených právními nebo správními předpisy. Přecenění se provádí nejméně jednou ročně. Obytnou nemovitostí se rozumí obytný prostor, který obývá nebo pronajímá vlastník. 2. Pro účely tohoto oddílu smí úvěrová instituce snížit hodnotu expozice až o 50 % hodnoty dotčené obchodní nemovitosti pouze v případě, že by níže uvedeným expozicím byla podle článků 78 až 83 přiřazena riziková váha 50 %: a) expozice zajištěné hypotékami na kanceláře nebo jiné obchodní prostory nebo účastmi ve finských společnostech zajišťujících výstavbu v souladu s finským zákonem o společnostech zajišťujících bytovou výstavbu z roku 1991 nebo odpovídajícími pozdějšími předpisy, pokud jde o kanceláře nebo jiné obchodní prostory; nebo b) expozice související s transakcemi, které se týkají pronájmů kanceláří nebo jiných obchodních prostor. Obchodní nemovitost musí být stavebně zcela dokončena, zcela pronajata a musí přinášet příslušné příjmy z pronájmu.“ 24. Článek 116 se zrušuje. 25. Článek 117 se mění takto: a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Je-li angažovanost vůči klientovi zajištěna třetí stranou nebo jejíž riziko je sníženo prostřednictvím kolaterálu vydaného třetí stranou, může úvěrová instituce: a) považovat část angažovanosti, která je zajištěna, za angažovanost vůči ručiteli namísto vůči klientovi, pokud by byla nezajištěné angažovanosti vůči ručiteli přidělena riziková váha stejná nebo nižší než riziková váha nezajištěné angažovanosti vůči klientovi podle článků 78 až 83; b) považovat část angažovanosti zajištěné tržní hodnotou uznaného kolaterálu za angažovanost vůči třetí straně namísto vůči klientovi, je-li angažovanost zajištěna kolaterálem a pokud by byla části angažovanosti zajištěné kolaterálem přidělena riziková váha stejná nebo nižší než riziková váha nezajištěné angažovanosti vůči klientovi podle článků 78 až 83. Přístup uvedený v písmenu b) úvěrová instituce nepoužije v případě nesouladu mezi splatností expozice a splatností zajištění. Pro účely tohoto oddílu může úvěrová instituce použít jak komplexní metodu finančního kolaterálu, tak zacházení uvedené v písmenu b) prvního pododstavce, pouze pokud je povoleno použít jak komplexní metodu finančního kolaterálu, tak jednoduchou metodu finančního kolaterálu pro účely čl. 75 písm. a).“ b) V odstavci 2 se uvozující věta nahrazuje tímto: „Pokud úvěrová instituce použije odst. 1 písm. a):“ 26. Článek 119 se zrušuje. 27. V kapitole 2 se doplňuje nový oddíl 7, který zní: „Oddíl 7 Expozice vůči převedenému úvěrovému riziku. Článek 122a 1. Úvěrová instituce je vystavena úvěrovému riziku závazku nebo budoucího závazku či seskupení závazků nebo budoucích závazků pouze tehdy, když nebyla přímo účastna sjednávání, strukturování a zaznamenávání původní dohody, z níž vzešly závazky nebo budoucí závazky, pokud: a) osoby nebo subjekty, které přímo sjednávaly, strukturovaly a zaznamenávaly původní dohodu s dlužníkem nebo budoucím dlužníkem; nebo alternativně a v příslušných případech b) osoby nebo subjekty, které spravují a nakupují takové závazky nebo budoucí závazky přímo nebo nepřímo jménem úvěrové instituce, daly výslovný závazek úvěrové instituci udržet trvale významný čistý ekonomický podíl, v každém případě nejméně 5 % v pozicích, které mají stejný profil rizika jako pozice, vůči níž je úvěrová instituce vystavena. 2. Odstavec 1 se nepoužije na závazky nebo budoucí závazky, které zakládají pohledávky nebo podřízené pohledávky vůči těmto subjektům nebo jimi zaručené: a) centrální vlády nebo centrální banky; b) instituce, na něž se vztahuje stupeň úvěrové kvality 3 nebo lepší v souladu s přílohou VI částí 1 bodem 29 a c) mezinárodní rozvojové banky. Odstavec 1 se nepoužije ani na syndikované úvěry, ani na swapy úvěrového selhání, pokud tyto nástroje nejsou použity ke strukturování a/nebo zajištění závazku, na nějž se vztahuje odstavec 1. 3. Odstavce 1 a 2 se použijí na expozice nabyté úvěrovou institucí po 1. lednu 2011. Příslušné orgány mohou rozhodnout o dočasném pozastavení požadavků v obdobích obecného nedostatku likvidity na trhu. 4. Před investováním a dále pak průběžně musí být úvěrové instituce schopny příslušným orgánům kdykoli písemně prokázat pro každou svou jednotlivou sekuritizační pozici, že mají celkové a široké povědomí o formálních zásadách a postupech pro analýzu a zaznamenávání a že takové zásady a postupy zavedly: a) závazek původců a/nebo sponzorů podle odstavce 1 udržet čistý ekonomický podíl v sekuritizaci a období, za něž je takový závazek dán; b) charakteristiky rizika jednotlivých sekuritizačních pozic; c) charakteristiky rizika podkladových expozic sekuritizační pozice; d) pověst a realizovaná ztráta u předchozích sekuritizací původců v příslušných kategoriích podkladových expozic sekuritizační pozice; e) prohlášení učiněná původci a sponzory o jejich náležité péči ohledně dlužníků a případně o kvalitě kolaterálu podkladových expozic sekuritizační pozice; f) v příslušných případech metodiku a koncepty, na nichž je založeno oceňování doprovodného kolaterálu podkladové expozice sekuritizační pozice, a zásady přijaté původci k zajištění nezávislosti znalce a g) všechny strukturální znaky sekuritizace, která mohou významně ovlivnit výkonnost sekuritizační pozice úvěrové instituce. Za tímto účelem úvěrové instituce před investováním a pravidelně po něm vykonávají příslušné stresové testování a uchovávají o něm záznamy, přičemž takové stresové testování se provádí nezávisle na ratingové agentuře nebo ratingových agenturách, které provedly rating sekuritizace, a je založeno na všech příslušných informacích poskytnutých pro tento účel původcem. 5. Úvěrové instituce vytvoří formální postupy pro průběžné a včasné sledování informací o výkonnosti podkladových expozic jejich sekuritizačních pozic. V příslušných případech toto zahrnuje minimálně: druh expozice, dobu, po niž byly expozice drženy původcem včetně procenta drženého původcem po dobu méně než 2 roky, procento úvěrů po splatnosti více než 30, 60 a 90 dní, míry selhání, sazby u předčasného splacení, úvěry, k nimž se vztahuje zabavení majetku, druhy a využití kolaterálu, distribuce četnosti úvěrového hodnocení nebo jiných měření úvěruschopnosti v rámci podkladových expozic, odvětvová a geografická diverzifikace, distribuce četnosti poměrů úvěru k hodnotě v rozpětí, která umožňují příslušnou analýzu citlivosti. V případě, že podkladové expozice jsou samy sekuritizačními pozicemi, požadavky na sledování a na možnost přístupu k informacím se použijí na podkladové expozice těchto sekuritizačních pozic. Pokud požadavky odstavce 4 a tohoto odstavce nejsou splněny, úvěrová instituce použije rizikovou váhu ve výši 1 250 % těchto sekuritizačních pozic podle přílohy IX části 4. 6. Úvěrové instituce, které jsou sponzory a původci, použijí táž správná a dobře definovaná kritéria pro udělování úvěrů v souladu s požadavky přílohy V bodu 3 na expozice, které mají být sekuritizovány, jako na expozice, které mají být drženy v jejich vlastním neobchodním portfoliu. Za tímto účelem úvěrové instituce, které jsou původci a sponzory, použijí stejné postupy pro schvalování a případně změnu, obnovení a refinancování úvěrů. Úvěrové instituce rovněž použijí stejné normy analýzy na účasti a/nebo úpisy u emisí sekuritizací nakupovaných od třetích stran, ať už takové účasti a/nebo úpisy mají být drženy v jejich obchodním portfoliu nebo v jejich neobchodním portfoliu. 7. Úvěrové instituce, které jsou sponzory a původci, sdělí investorům úroveň svého závazku podle odstavce 1, aby udrželi čistý ekonomický podíl v sekuritizaci. Úvěrové instituce, které jsou sponzory a původci, zajistí, aby budoucí investoři měli snadný přístup ke všem příslušným významným údajům o úvěrové kvalitě a výkonnosti jednotlivých podkladových expozic, peněžních tocích a doprovodném kolaterálu sekuritizační expozice, jakož i takovým informacím, které jsou nezbytné k provedení celkového a dobře informovaného stresového testování peněžních toků a hodnot doprovodného kolaterálu podkladové expozice. V případě, že tyto požadavky a požadavky uvedené v článku 6 nejsou splněny, úvěrová instituce, která je původcem, které nebude povoleno vyloučit sekuritizované expozice z výpočtu kapitálových požadavků podle této směrnice, nepoužije čl. 95 odst. 1. 8. Odstavce 4 až 7 se použijí na sekuritizace emitované ode dne, kdy tato směrnice nabude účinnosti, a na stávající sekuritizace, pokud po uvedeném datu dojde k doplnění nových nebo nahrazení podkladových expozic. 9. Příslušné orgány alespoň jednou ročně zveřejní: a) metodiky přijaté k přezkoumání souladu s odstavci 1 až 7; b) popis a počet opatření přijatých k přezkoumání souladu s odstavci 1 až 7 v uplynulých 12 měsících a c) počet a souhrnný popis případů nesouladu s odstavci 1 až 7 zjištěných v uplynulých 12 měsících. Tento požadavek podléhá ustanovením článku 144 druhého pododstavce. 10. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu každoročně podá Komisi zprávu o dodržování tohoto článku příslušnými orgány. Komise nejpozději do prosince 2014 podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o používání a účinnosti tohoto článku s ohledem na vývoj trhu.“ 28. Článek 129 se mění takto: a) Odstavec 1 se mění takto: i) Písmeno b) se nahrazuje tímto: „b) plánuje a koordinuje činnosti dohledu v běžných situacích, a to i ve vztahu k činnostem uvedeným v článcích 123, 124, 136, v kapitole 5 a v příloze V, ve spolupráci se zúčastněnými příslušnými orgány; ii) Doplňuje se nové písmeno c), které zní: c) plánuje a koordinuje činnosti dohledu ve spolupráci se zúčastněnými příslušnými orgány a v případě potřeby s centrálními bankami při přípravě na naléhavé situace a během nich, včetně nepříznivého vývoje v úvěrových institucích nebo na finančních trzích. Plánování a koordinace činností dohledu uvedené v písmenu c) zahrnují výjimečná opatření uvedená v čl. 132 odst. 3 písm. b), přípravu společných hodnocení, provádění havarijních plánů a sdělení veřejnosti.“ b) Doplňuje se nový odstavec 3, který zní: „3. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě a příslušné orgány odpovědné za dohled nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU v členském státě učiní vše, co mohou, aby bylo dosaženo společného rozhodnutí: a) o použití článků 123 a 124 pro stanovení přiměřenosti konsolidované úrovně kapitálu skupiny s ohledem na její finanční situaci a profil rizika a v důsledku toho i požadovanou úroveň kapitálu na konsolidovaném základě pro použití čl. 136 odst. 2 na všechny subjekty v rámci dané bankovní skupiny; b) o jednotných formátech, četnosti a termínech podávání zpráv pro účely použití čl. 74 odst. 2 na všechny subjekty v rámci dané bankovní skupiny. Pro účely písmene a) bude společného rozhodnutí dosaženo šest měsíců poté, co orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předloží ostatním dotčeným příslušným orgánům zprávu obsahující posouzení rizika skupiny v souladu s články 124 a 123. Pro účely písmene b) bude společného rozhodnutí dosaženo do 30. června 2011. Společné rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci má podobu dokumentu obsahujícího plně odůvodněné rozhodnutí, které mateřské úvěrové instituci v EU poskytne orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě. V případě nesouhlasu konzultuje orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě na žádost kteréhokoli jiného dotčeného příslušného orgánu Evropský výbor orgánů bankovního dohledu. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě může z vlastního podnětu konzultovat Evropský výbor orgánů bankovního dohledu. V případě, že příslušné orgány nedosáhnou takového společného rozhodnutí do šesti měsíců, vydá orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě ve věci použití čl. 74 odst. 2, článku 123, článku 124 a čl. 136 odst. 2 vlastní rozhodnutí. Rozhodnutí má podobu dokumentu obsahujícího plně odůvodněné rozhodnutí a zohledňuje názory a výhrady ostatních příslušných orgánů vyjádřené v tomto šestiměsíčním období. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě doručí rozhodnutí ostatním příslušným orgánům. Pokud byl konzultován Evropský výbor orgánů bankovního dohledu, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě jeho doporučení zváží a podá vysvětlení ohledně veškerých významných odchylek od tohoto doporučení. Společné rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci a rozhodnutí uvedené v šestém pododstavci jsou závazná a musí být příslušnými orgány v daných členských státech uplatňována.“ 29. Čl. 130 odst. 1 se nahrazuje tímto: „1. Nastane-li naléhavá situace, včetně nepříznivého vývoje na finančních trzích, která by mohla ohrozit stabilitu finančního systému v jakémkoli členském státě, v němž byly povoleny subjekty skupiny nebo v němž jsou usazeny systémově významné pobočky uvedené v článku 42a, orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě uvědomí, jakmile je to možné, s výhradou kapitoly 1 oddílu 2, orgány uvedené ve čtvrtém pododstavci článku 49 a v článku 50 a sdělí veškeré informace nezbytné k plnění jejich úkolů. Tyto povinnosti se vztahují na všechny příslušné orgány podle článků 125 a 126 a na příslušný orgán určený podle čl. 129 odst. 1. Pokud orgán uvedený ve čtvrtém pododstavci článku 49 zjistí naléhavou situaci popsanou v prvním pododstavci tohoto odstavce, uvědomí, jakmile je to možné, příslušné orgány uvedené v článcích 125 a 126. Je-li to možné, využívá příslušný orgán a orgán uvedený ve čtvrtém pododstavci článku 49 stávající určené komunikační kanály.“ 30. Vkládá se nový článek 131a, který zní: „Článek 131a 1. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě zřizuje kolegia orgánů dohledu s cílem usnadnit provádění úkolů uvedených v článku 129 a čl. 130 odst. 1. Kolegia orgánů dohledu poskytnou orgánu vykonávajícímu dohled na konsolidovaném základě a ostatním dotčeným příslušným orgánům rámec pro provedení těchto úkolů: a) výměna informací; b) dohoda o dobrovolném svěření úkolů a delegování povinností; c) stanovení programů dohledových šetření založených na hodnocení rizika skupiny v souladu s článkem 124; d) zvýšení účinnosti dohledu vyloučením nadbytečných duplicit požadavků dohledu, také ve vztahu k požadavkům na informace podle čl. 130 odst. 2 a čl. 132 odst. 2; e) konzistentní uplatňování obezřetnostních požadavků podle této směrnice na všechny subjekty v rámci bankovní skupiny; f) použití čl. 129 odst. 1 písm. c) s ohledem na činnost ostatních fór případně zřízených v této oblasti. Příslušné orgány zúčastněné v kolegiu orgánů dohledu úzce spolupracují. Požadavky důvěrnosti podle kapitoly 1 oddílu 2 nebrání příslušným orgánům ve výměně informací důvěrné povahy v rámci kolegií orgánů dohledu. Zřízením kolegií orgánů dohledu nejsou dotčena práva a povinnosti příslušných orgánů podle této směrnice. 2. Zřízení a činnost kolegia vychází z písemných dohod uvedených v článku 131 určených orgánem vykonávajícím dohled na konsolidovaném základě po konzultaci s příslušnými dotčenými orgány. Evropský výbor orgánů bankovního dohledu vypracuje pokyny pro operativní činnost kolegií. Kolegií orgánů dohledu se mohou účastnit orgány příslušné k dohledu nad dceřinými podniky mateřské úvěrové instituce v EU nebo mateřské finanční holdingové společnosti v EU a příslušné orgány hostitelské země, ve které jsou usazeny systémově významné pobočky uvedené v článku 42a, a dle potřeby orgány třetích zemí. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě předsedá schůzím daného kolegia a rozhoduje o tom, které příslušné orgány se zúčastní schůze nebo činnosti kolegia. Orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě podává všem členům kolegia úplné informace o organizaci takových schůzí a činnostech a o rozhodnutích přijatých na uvedených schůzích. Rozhodnutí orgánu vykonávajícího dohled na konsolidovaném základě bere ohled na významnost činnosti dohledu, která má být plánována nebo koordinována, pro uvedené orgány a na povinnosti uvedené v čl. 40 odst. 3 a čl. 42a odst. 2. S výhradou požadavků důvěrnosti podle kapitoly 1 oddílu 2 orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě informuje Evropský výbor orgánů bankovního dohledu o činnostech kolegia orgánů dohledu, a to i v průběhu naléhavých situací, a sdělí uvedenému výboru veškeré informace, které mají zvláštní význam pro účely sbližování dohledu.“ 31. Článek 132 se mění takto: a) V odst. 1 písm. d) se odkaz na článek 136 nahrazuje odkazem na čl. 136 odst. 1. b) V odst. 3 písm. b) se odkaz na článek 136 nahrazuje odkazem na čl. 136 odst. 1. 32. Článek 150 se mění takto: a) Odstavec 1 se mění takto: ii) Písmena k) a l) se nahrazují tímto: „k) seznam a klasifikace podrozvahových položek v přílohách II a IV; l) úpravy přílohy III a příloh V až XII se zřetelem k vývoji na finančních trzích, zejména k novým finančním produktům, nebo k vývoji účetních standardů nebo požadavků, které berou v úvahu právní předpisy Společenství, nebo s ohledem na sbližování postupů v oblasti dohledu nebo“ ii) doplňuje se nové písmeno m), které zní: „m) změna částky a procentní hodnoty uvedených v čl. 111 odst. 1 k zohlednění vývoje na finančních trzích.“ b) V odstavci 2 se písmeno c) nahrazuje tímto: „c) vyjasnění výjimek stanovených v článku 113;“ 33. V článku 154 se doplňují nové odstavce 8 a 9, které zní: „8. Úvěrové instituce, které do [ data uvedeného v článku 4 – vložit, je-li známo ] nesplní omezení stanovená v čl. 66 odst. 1a, vypracují strategie a postupy podle článku 123 o nutných opatřeních k řešení této situace před daty stanovenými v odstavci 9. Tato opatření se přezkoumají podle článku 124. 9. Nástroje, které byly do [ data uvedeného v článku 4 – vložit, je-li známo ] podle vnitrostátního práva považovány za ekvivalentní položkám uvedeným v čl. 57 písm. a), b) a c), ale nevztahuje se na ně čl. 57 písm. a), nebo které nesplňují kritéria stanovená v článku 63a, se nadále považují za rovnocenné do [ 30 let po datu uvedeném v článku 4 – vložit, je-li známo ] v případě částky do výše: a) 20 % součtu čl. 57 písm. a) až ca) minus součet čl. 57 písm. i), j) a k) [ 10 až 20 let po datu uvedeném v článku 4 – vložit, je-li známo ]; b) 10 % součtu čl. 57 písm. a) až ca) minus součet čl. 57 písm. i), j) a k) [ 20 až 30 let po datu uvedeném v článku 4 – vložit, je-li známo ]; 34. Příloha III se mění takto: a) V části 1 v bodě 5 se doplňuje toto: „Podle metody stanovené v části 6 této přílohy (IMM) lze se všemi skupinami transakcí se započtením s jedinou protistranou zacházet jako s jedinou skupinu transakcí se započtením, pokud jsou záporné simulované tržní hodnoty jednotlivých skupin transakcí se započtením v odhadu očekávané expozice (EE) nastaveny na 0.“ b) V části 2 se bod 3 nahrazuje tímto: „3. Jestliže úvěrová instituce zakoupí zajištění úvěrového derivátu vůči expozici v neobchodním portfoliu nebo vůči expozici CCR, může své kapitálové požadavky na zajištěná aktiva počítat podle přílohy VIII části 3 bodů 83 až 92 nebo – se souhlasem příslušných orgánů – podle přílohy VII části 1 bodu 4 nebo přílohy VII části 4 bodů 96 až 104. V těchto případech, a pokud se nepoužije možnost uvedená v druhé větě bodu 11 v příloze II směrnice 2006/49/ES, je hodnota expozice CCR pro tyto úvěrové deriváty nastavena na nulu. Instituce se však pro účely výpočtu kapitálových požadavků na úvěrové riziko protistrany může rozhodnout pro konzistentní zařazování všech úvěrových derivátů nezahrnutých do obchodního portfolia a nakupovaných jako zajištění vůči expozici v neobchodním portfoliu nebo vůči expozici CCR, pokud tato směrnice takové úvěrové zajištění připouští.“ c) V části 5 se bod 15 nahrazuje tímto: „15. Pro každého emitenta referenčního dluhového nástroje, který je základem swapu úvěrového selhání, existuje jedna skupina zajistitelných transakcí. Se swapy úvěrového selhání n-tého referenčního nástroje z koše se zachází takto: a) velikost rizikové pozice v referenčním dluhovém nástroji v podkladovém koši swapu n-tého úvěrového selhání je efektivní pomyslná hodnota referenčního dluhového nástroje násobená modifikovanou dobou trvání derivátu n-tého selhání s ohledem na změnu úvěrového rozpětí referenčního dluhového nástroje; b) pro každý referenční dluhový nástroj v podkladovém koši swapu n-tého úvěrového selhání existuje jedna skupina zajistitelných transakcí; rizikové pozice z různých swapů n-tého úvěrového selhání se nezahrnují do stejné skupiny zajistitelných transakcí; c) multiplikátor CCR použitelný pro každou skupinu zajistitelných transakcí vytvořenou pro jeden z referenčních dluhových nástrojů derivátu n-tého selhání činí 0,3 % pro referenční dluhové nástroje, které mají externí rating od uznané ratingové agentury na úrovni stupně úvěrové kvality 1 až 3 a 0,6 % pro ostatní dluhové nástroje.“ 35. Příloha V se mění takto: a) Bod 14 se nahrazuje tímto: „14. Pro účely určování, měření a řízení rizika likvidity pro vhodný soubor časových horizontů, včetně horizontu jednoho dne (intra-day), existují důkladné strategie, zásady, postupy a systémy, aby bylo zajištěno, že úvěrové instituce udržují přiměřenou výši ochranných rezerv likvidity. Tyto strategie, zásady, postupy a systémy jsou přizpůsobeny liniím podnikání, měnám a právnickým osobám a obsahují přiměřené mechanismy rozložení nákladů likvidity.“ e) Vkládá se nový bod 14a, který zní: „14a. Strategie, zásady, postupy a systémy uvedené v bodě 14 jsou úměrné složitosti, profilu rizika, rozsahu činnosti společnosti a rizikové toleranci stanovené řídícím orgánem a odrážejí systémovou významnost úvěrové instituce v každém členském státě, v němž úvěrová instituce provádí svou činnost.“ f) Bod 15 se nahrazuje tímto: „15. Úvěrové instituce vypracují metodiku identifikace, měření, řízení a sledování pozic financování, zejména prostřednictvím systému limitů. Ty budou obsahovat peněžní toky plynoucí z aktiv, pasiv, podrozvahových položek včetně podmíněných pasiv a možného dopadu rizika poškození dobré pověsti.“ g) Doplňují se nové body 16 až 22, které zní: „16. Úvěrové instituce rozlišují mezi aktivy zatíženými zástavním právem a nezatíženými aktivy, která jsou vždy dostupná, zejména v naléhavých situacích. Rovněž berou v úvahu právnickou osobu, ve které aktiva spočívají, jakož i jejich způsobilost a včasnou mobilizaci. 17. Úvěrové instituce také budou brát ohled na stávající právní, regulační a provozní omezení možných převodů likvidity a nezatížených aktiv mezi právnickými osobami jak v rámci Evropského hospodářského prostoru, tak mimo něj. 18. Úvěrová instituce zváží různé nástroje snižování rizika likvidity, včetně ochranných rezerv likvidity, aby odolala celé šíři různých stresových událostí, a adekvátně diverzifikovanou strukturu financování a přístup ke zdrojům financování. Tato uspořádání budou pravidelně přezkoumávána. 19. Zváží se alternativní scénáře pro likviditní pozice a faktory snižující riziko a předpoklady, na kterých jsou založena rozhodnutí ohledně pozice financování, se pravidelně přezkoumají. Pro tyto účely se alternativní scénáře zabývají zejména podrozvahovými položkami a ostatními podmíněnými pasivy, včetně pasiv sekuritizačních jednotek pro speciální účel nebo jiných jednotek pro speciální účel, ve vztahu k nimž je úvěrová instituce v pozici sponzora nebo poskytuje významnou podporu likvidity. 20. Úvěrové instituce zváží možný dopad alternativních scénářů určených pro konkrétní instituci či pro celý trh a alternativních scénářů kombinovaných. Zváží se rozdílné časové horizonty a různé stupně stresových podmínek. 21. Úvěrové instituce přizpůsobí své strategie, vnitřní zásady a limity rizika likvidity a vypracují efektivní havarijní plány, přičemž zohlední výsledek alternativních scénářů uvedených v bodě 19. 22. Pro případy krizí likvidity mají úvěrové instituce havarijní plány stanovující přiměřené strategie a řádná prováděcí opatření k řešení možných deficitů likvidity. Tyto plány jsou pravidelně prověřovány, aktualizovány na základě výsledku alternativních scénářů stanovených v bodě 16 a jsou hlášeny vrcholovému vedení, které je schvaluje, aby bylo možné vnitřní zásady a postupy odpovídajícím způsobem upravovat.“ 36. Příloha XI se mění takto: a) Bod 1 písm. e) se nahrazuje tímto: „e) expozici úvěrových institucí vůči riziku likvidity, měření a řízení rizika likvidity úvěrovými institucemi, včetně vypracování analýz alternativního scénáře, řízení faktorů snižujících riziko (zejména úrovně, skladby a kvality ochranných rezerv) a efektivních havarijních plánů; b) Vkládá se nový bod 1a, který zní: „1a. Pro účely bodu 1 písm. e) příslušné orgány pravidelně provádějí komplexní posouzení celkového řízení rizika likvidity úvěrovými institucemi a podporují vypracování řádných vnitřních metodik. Při provádění těchto přezkumů příslušné orgány berou v úvahu úlohu úvěrových institucí na finančních trzích. Příslušné orgány v jednom členském státě rovněž zohlední možný dopad svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních dotčených členských státech.“ 37. Příloha XII část 2 bod 3 písm. a) a b) se nahrazují tímto: „a) souhrnné informace o podmínkách pro hlavní rysy všech položek kapitálu a jejich složek, včetně nástrojů uvedených v čl. 57 písm. ca), nástrojů, jejichž právními předpisy stanovená nebo smluvní ustanovení stanoví pobídku úvěrové instituci k jejich splacení, a nástrojů podle čl. 154 odst. 9; b) objem původního kapitálu, přičemž se zvlášť zveřejní všechny kladné položky a odpočty; celkový objem nástrojů uvedených v čl. 57 písm. ca) a nástrojů, jejichž právními předpisy stanovená nebo smluvní ustanovení stanoví pobídku úvěrové instituci k jejich splacení, se rovněž zveřejní zvlášť; každé takové zveřejnění údajů upřesňuje nástroje podle čl. 154 odst. 9;“ Článek 2 Změny směrnice 2006/49/ES Směrnice 2006/49/ES se mění takto: 1. V článku 12 se první pododstavec nahrazuje tímto: „ „Původním kapitálem“ se rozumí součet písmen a) až ca) minus součet písmen i), j) a k) článku 57 směrnice 2006/48/ES. 2. Článek 28 se mění takto: a) Odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Instituce, s výjimkou investičních podniků splňujících kritéria stanovená v čl. 20 odst. 2 nebo 3 této směrnice, sledují a řídí své velké angažovanosti v souladu s články 106 až 118 směrnice 2006/48/ES.“ b) Odstavec 3 se zrušuje. 3. Čl. 30 odst. 4 se zrušuje. 4. Článek 31 se mění takto: a) V prvním odstavci se písmena a) a b) nahrazují tímto: „a) angažovanost v neobchodním portfoliu daného klienta nebo skupiny klientů nepřekračuje limit stanovený v čl. 111 odst. 1 směrnice 2006/48/ES vypočtený s přihlédnutím ke kapitálu specifikovanému v uvedené směrnici, takže převýšení vzniká výlučně v obchodním portfoliu; b) instituce splňuje dodatečný kapitálový požadavek na částky převyšující limit stanovený v čl. 111 odst. 1 směrnice 2006/48/ES; uvedený dodatečný kapitálový požadavek je vypočtený v souladu s přílohou VI této směrnice;“ b) V prvním odstavci se písmeno e) nahrazuje tímto: „e) instituce hlásí příslušným orgánům každé tři měsíce veškeré případy, kdy došlo k překročení limitu stanoveného v čl. 111 odst. 1 směrnice 2006/48/ES během předchozích tří měsíců.“ c) Druhý odstavec se nahrazuje tímto: „V souvislosti s písmenem e) se v každém případě překročení limitu hlásí částka převýšení a jméno příslušného klienta.“ 5. V čl. 32 odst. 1 se první pododstavec nahrazuje tímto: „1. Příslušné orgány stanoví postupy, jak zabránit tomu, aby se instituce záměrně vyhýbaly dodatečným kapitálovým požadavkům, které by jinak musely splnit u angažovaností překračujících limit stanovený v čl. 111 odst. 1 směrnice 2006/48/ES, jakmile tyto angažovanosti trvaly po dobu delší než deset dnů, a to tak, že dočasně převedou tyto angažovanosti na jiný podnik, ať už ve stejné skupině, nebo ne, nebo podniknou umělé transakce k vyloučení angažovanosti po dobu deseti dnů a vytvoří novou angažovanost.“ 6. V článku 38 se doplňuje nový odstavec, který zní: „3. Článek 42a s výjimkou písmene a) směrnice 2006/48/ES se použije obdobně pro dohled nad investičními podniky, pokud investiční podniky nesplňují kritéria stanovená v čl. 20 odst. 2, čl. 20 odst. 3 nebo čl. 46 odst. 1 této směrnice. 7. V čl. 45 odst. 1 se datum „31. prosince 2010“ nahrazuje datem „31. prosince 2012“. 8. V čl. 48 odst. 1 se datum „31. prosince 2010“ nahrazuje datem „31. prosince 2012“. Článek 3 Provedení 1. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. ledna 2010. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí. Použijí uvedená ustanovení ode dne 31. března 2010. Uvedená ustanovení přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátního práva, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 4Vstu p v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 5 Určení Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně [pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Doporučení 87/62/EHS o sledování a kontrole úvěrové angažovanosti úvěrních ústavů. [2] Směrnice 92/121/EHS o sledování a kontrole velké angažovanosti úvěrových institucí. [3] Úř. věst. C , , s. . [4] Úř. věst. C , , s. . [5] Úř. věst. C , , s. . [6] Úř. věst. C , , s. . [7] Úř. věst. C , , s. . [8] Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1. [9] Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 201. [10] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.