Problémy, které je třeba prostřednictvím této iniciativy vyřešit, vyvstávají v přeshraničních soudních řízeních (jež jsou již z definice mimo dosah vnitrostátních právních systémů) a pramení buď z nedostatečné spolupráce mezi soudy členských států, nebo z nedostatečné interoperability a soudržnosti mezi vnitrostátními systémy a právním prostředím. Pravidla v oblasti mezinárodního práva soukromého jsou stanovena v nařízeních, protože to je jediný způsob, jak zajistit požadovanou jednotnost. Členským státům sice v zásadě nic nebrání v tom, aby digitalizovaly způsob své komunikace, ale z předchozích zkušeností a odhadů toho, co by se stalo bez opatření na úrovni EU, vyplývá, že pokrok v této oblasti by byl velmi pomalý a, i kdyby členské státy přijaly příslušná opatření, nelze zajistit interoperabilitu bez rámce vycházejícího z práva EU. Cíle návrhu tedy nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a lze jej dosáhnout pouze na úrovni Unie.

–používání elektronického předávání jako standardního způsobu elektronické komunikace a výměny listin,

–podpora moderních prostředků dokazování, jako jsou videokonference, pokud určitá osoba má být vyslechnuta z jiného členského státu, a pobídky (prostřednictvím financování vnitrostátních projektů) pro členské státy, aby vybavily soudy zařízením pro videokonference,

–odstranění právních překážek bránících přijímání elektronických (digitálních) důkazů,

–řešení rozdílných výkladů pojmu „soud“,

–komunikace o důležitosti jednotných norem stanovených v nařízení (zjednodušené postupy, stejná úroveň ochrany práva zúčastněných stran),

–osvědčené postupy týkající se příslušných soudů s cílem pomoci jim uplatňovat postupy řádně a bez zbytečného prodlení, a

–zvyšování povědomí soudů a právníků o dostupnosti přímého kanálu dokazování podle nařízení.

Výbor pro kontrolu regulace na svém zasedání dne 3. května 2018 návrh posouzení dopadů přezkoumal a dne 7. května 2018 vydal kladné stanovisko s připomínkami. Doporučení výboru byla zohledněna. Revidované znění zprávy lépe vysvětluje vztah mezi těmito dvěma iniciativami týkajícími se justiční spolupráce (doručování písemností a dokazování), širší souvislosti a důvody, proč nařízení představuje ve srovnání s Haagskou úmluvou o provádění důkazů významný pokrok. Kromě toho jsou lépe identifikovány a vysvětleny hlavní problémy a základní linie a byly zdokonaleny oddíly týkající se subsidiarity a přidané hodnoty EU. Navíc byly lépe rozpracovány závěry hodnocení, pokud jde o účelnost, a posouzení možností politiky se zaměřuje na hlavní témata (elektronická komunikace a využívání videokonferencí).

• Účelnost právních předpisů a zjednodušení

Tato iniciativa je součástí pracovního programu Komise na rok 2018 v rámci iniciativ REFIT v oblasti spravedlnosti a základních práv, jež jsou založeny na vzájemné důvěře.

Zúčastněné strany prostřednictvím platformy REFIT doporučily, aby Komise prověřila možnosti, jak urychlit dokazování v jiných členských státech.

Očekává se, že balíček opatření bude znamenat přínos pro občany a podniky zapojené do přeshraničních řízení. Větší právní jistota a rychlejší a méně nákladná řízení by pomohly motivovat občany a podniky k tomu, aby se zapojovali do přeshraničních transakcí, a tím by se podpořilo přeshraniční podnikání a zlepšilo by se fungování vnitřního trhu. Pro členské státy by elektronické předávání a videokonference obnášely určité náklady, ale jednalo by se o náklady jednorázové, zatímco výhody by byly trvalého charakteru a přinesly by úspory nákladů (např. je levnější vyslechnout svědka prostřednictvím videokonference než osobně). Také náklady spojené konkrétně s tímto nařízením budou zmírněny rozsáhlejší digitalizací soudnictví obecně. Přínosy by obecně zjevně převažovaly nad náklady. Podniky by měly prospěch ze zlepšení jakožto strany soudního řízení. Jiné účinky by byly relativně neutrální.

Nařízení rovněž zajistí vzájemné uznávání digitálních důkazů. Tím se nejen sníží zátěž pro občany a podniky v řízení, ale omezí se také počet případů, kdy jsou elektronické důkazy odmítnuty.

• Základní práva

V souladu s Agendou EU v oblasti spravedlnosti do roku 2020 se návrh zabývá potřebou posílit procesní práva v občanském soudním řízení, aby se zvýšila vzájemná důvěra mezi soudními systémy členských států.

Zavedením elektronických komunikačních prostředků a větším využíváním videokonferencí by se měl zlepšit přístup občanů a podniků ke spravedlnosti.

Navrhovaná digitalizační opatření zohledňují požadavky na ochranu údajů a soukromí: systém, který má být zaveden pro elektronickou výměnu informací mezi určenými soudy, by měl poskytovat plně spolehlivé a zabezpečené technické řešení, které zajistí integritu a důvěrnost předávaných údajů. Předem vymezený soubor uživatelů systému (pouze soudy a justiční orgány členských států) poskytuje dodatečnou záruku, že se s osobními údaji bude zacházet náležitým způsobem. Kromě toho by tento systém měl zavést decentralizovanou strukturu, která umožní komunikaci přímo mezi jeho koncovými body, čímž se sníží riziko, jelikož počet zpracovatelů údajů bude snížen na minimum.

Důležité vnější faktory týkající se ochrany osobních údajů v souvislosti s navrhovaným balíčkem jsou: