Z pěti karcinogenů posuzovaných v tomto návrhu jsou dvě látky (kyselina arseničná a její soli a MOCA) zahrnuty do přílohy XIV nařízení REACH, a proto podléhají povolení před tím, než mohou být uvedeny na trh nebo používány. Kadmium bylo identifikováno jako látka vzbuzující mimořádné obavy (SVHC) a bylo uvedeno na seznamu podle čl. 59 odst. 1 nařízení REACH pro případné zahrnutí do přílohy XIV nařízení REACH. Beryllium a formaldehyd nejsou v současné době identifikovány ani jako SVHC, ani se na ně nevztahují omezení podle nařízení REACH. Avšak pokud jde o formaldehyd, požádaly útvary Komise agenturu ECHA, aby připravila dokumentaci podle přílohy XV s ohledem na případné omezení formaldehydu a sloučenin uvolňujících formaldehyd ve směsích a předmětech pro použití spotřebiteli. Souběžně s přípravou této dokumentace podle přílohy XV se od agentury ECHA žádá, aby shromáždila existující informace umožňující posoudit potenciální expozici formaldehydu a sloučeninám uvolňujícím formaldehyd na pracovišti včetně průmyslového a profesionálního použití.

Omezení expozice karcinogenům a mutagenům na pracovišti tím, že se stanoví OEL na úrovni celé EU, účinně přispívá k prevenci nádorových onemocnění, jakož i dalších významných nerakovinných zdravotních problémů působených těmito látkami. V důsledku toho se zlepší kvalita života a životní podmínky zaměstnanců a jejich blízkých, prodlouží se pracovní život, přispěje se k vyšší produktivitě a konkurenceschopnosti EU a zajistí se rovné podmínky pro podniky v EU. Odhady ukazují, že po přijetí tohoto návrhu by se pracovní podmínky v dlouhodobějším horizontu zlepšily pro více než 1 000 000 zaměstnanců v EU a zabránilo by se více než 22 000 případů špatného zdravotního stavu souvisejícího s prací (rakovinná i nerakovinná onemocnění).

Kromě těchto obecných minimálních požadavků směrnice jasně uvádí, že nedílnou součástí mechanismu pro ochranu zaměstnanců je stanovení OEL pro inhalační cestu expozice jednotlivým karcinogenům a mutagenům, u nichž je to možné. Uvedené hodnoty zbývá stanovit pro chemické činitele, u nichž zatím neexistují, a musí být přezkoumány, kdykoli to bude nezbytné, s ohledem na novější vědecké údaje. OEL pro jednotlivé karcinogeny či mutageny jsou stanoveny v příloze III směrnice. Příloha III v současné době obsahuje čtrnáct položek.

Směrnice stanoví řadu obecných minimálních požadavků na odstranění nebo omezení expozice všem karcinogenům a mutagenům, které spadají do její působnosti. Zaměstnavatelé musí odhalovat a posuzovat rizika pro zaměstnance spojená s expozicí konkrétním karcinogenům a mutagenům na pracovišti a v případě, že se objeví riziko, musí expozici zabránit. Pokud je to technicky možné, je vyžadováno nahrazení postupem nebo chemickým činitelem, které nejsou nebezpečné nebo jsou méně nebezpečné. Tam, kde nahrazení není technicky možné, musí být chemické karcinogeny v rámci technických možností vyráběny a používány v uzavřeném systému s cílem předejít expozici. Pokud to není technicky možné, musí být úroveň expozice zaměstnanců omezena na nejnižší technicky možnou úroveň. Jedná se o povinnost minimalizace podle čl. 5 odst. 2 a čl. 5 odst. 3 směrnice.

Výbor ACSH přijal stanoviska pro všechny prioritní látky, jichž se týká tato třetí změna směrnice. Navrhl doplnit do přílohy III závazné OEL pro všechny uvedené látky a rovněž příslušné poznámky (poznámky „kůže“ a „senzibilizace dýchacích cest a kůže“) pro některé z nich. Kromě toho zdůraznil problémy, které by praktické uplatňování určitých OEL mohlo způsobit v krátkodobém horizontu.

Čtyři organizace zaměstnavatelů, které odpověděly v rámci konzultace, podpořily cíl účinně chránit zaměstnance před rakovinou jako nemocí z povolání, mimo jiné stanovením závazných OEL na úrovni EU. Pokud jde o záležitosti uvedené v konzultačním dokumentu, zaměstnavatelé v zásadě podpořili další revize směrnice, s výhradou určitých podmínek. Podle jejich názoru by měly být stanoveny závazné OEL pouze pro prioritní látky. Proces stanovení OEL by měl být založen na spolehlivých vědeckých důkazech, technické a ekonomické proveditelnosti, posouzení sociálních a ekonomických dopadů a stanovisku tripartitního výboru ACSH.

Tři organizace zaměstnanců, které odpověděly v rámci konzultace, uznaly význam stávajících právních předpisů a potřebu dalších opatření. Obecně souhlasily se záležitostmi popsanými v konzultačním dokumentu, potvrdily význam, který přikládají ochraně zaměstnanců před zdravotními riziky spojenými s expozicí karcinogenům a mutagenům, a zdůraznily potřebu neustále zahrnovat do přílohy III nové chemické činitele. Kromě toho zdůraznily, že počet zahrnutých látek musí být zvýšen, aby bylo dosaženo cíle stanovit do roku 2020 celkem 50 OEL podle seznamu vytvořeného Evropskou konfederací odborových svazů.

To je v souladu s výsledkem hodnocením nařízení REACH v rámci programu REFIT zaměřeného na zefektivnění procesu získávání vědeckého poradenství. Kromě toho sdělení Komise o uplatňování nařízení REACH ze dne 5. března 2018 navrhuje posílit úlohu výboru RAC při poskytování vědeckých stanovisek pro limitní hodnoty expozice při práci.

V tomto návrhu hodnotí oba výbory účinky chemických činitelů na zdraví zaměstnanců na základě spolehlivých vědeckých důkazů. Pomohly Komisi zejména při posuzování nejnovějších dostupných vědeckých údajů a při navrhování OEL pro ochranu zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli, které mají být stanoveny na úrovni Unie podle směrnice Rady 98/24/ES a směrnice 2004/37/ES.

Posouzení dopadů

Tento návrh je podpořen posouzením dopadů. Zprávu o posouzení dopadů přezkoumal Výbor pro kontrolu regulace a dne 23. února 2018 vydal kladné stanovisko.

Byly zkoumány následující možnosti pro různé limitní hodnoty a/nebo poznámky (poznámky „kůže“ a „senzibilizace dýchacích cest a kůže“) u každého z daných pěti karcinogenů:

·Základní scénář, kdy EU u jednotlivých chemických činitelů v rámci této iniciativy neprovede žádná další opatření (možnost 1).

·Kromě základního scénáře byly vzaty v úvahu OEL na úrovni navržené výborem ACSH a na jednom nebo dvou dalších referenčních bodech (např. nejpřísnější limitní hodnota zaznamenaná v členských státech).

Několik dalších možností bylo zavrženo již v rané fázi, neboť byly považovány za nepřiměřené nebo méně účinné, pokud jde o dosažení cílů této iniciativy, mimo jiné zákaz používání karcinogenních chemických činitelů, poskytování konkrétních vědeckých informací a pokynů pro jednotlivá odvětví na pomoc zaměstnavatelům při plnění povinností stanovených ve směrnici, navržení tržních nástrojů, jako jsou dotace, daňové úlevy nebo snížení příspěvků na sociální zabezpečení s cílem motivovat podniky k dodržování předpisů týkajících se zdraví a bezpečnosti, podpora samoregulačních opatření odvětví, jako jsou dobrovolné programy dozoru nad výrobky nebo autonomní dohody sociálních partnerů, úpravy OEL podle jiných nástrojů EU (např. nařízení REACH) nebo přímo přijetí nejpřísnějších vnitrostátních OEL.

Byla provedena analýza ekonomických, sociálních a environmentálních dopadů jednotlivých možností politiky u každého chemického činitele. Výsledky této studie jsou uvedeny v posouzení dopadů, jež doprovází tento návrh. Porovnání možností politiky a volba upřednostňované možnosti byly provedeny na základě těchto kritérií: efektivnost, účinnost a soudržnost. Náklady a přínosy byly vypočteny za období 60 let v souladu s budoucím odhadovaným výskytem nádorových onemocnění v tomto období, aby bylo náležitě zohledněno období latence rakoviny. Veškeré analytické kroky byly provedeny v souladu s pokyny ke zlepšování právní úpravy.

Opatření vyplývající ze stanovisek výboru ACSH byla zachována jako jedna z možností politiky pro všechny chemické činitele v tomto návrhu, a to včetně přechodných období u tří látek (kadmium, beryllium a kyselina arseničná). Pokud jde o kadmium, okamžité přijetí zvolené hodnoty by mohlo mít negativní dopad na velmi omezený počet obchodních jednotek a způsobit některé související ztráty pracovních míst. Sedmileté přechodné období navržené výborem ACSH by pomohlo tento problém zmírnit. Pokud jde o beryllium, vyjádřila skupina zastupující zájmy zaměstnavatelů obavu, že dodržovat zvolenou hodnotu ihned může být technicky náročné. Výbor ACSH proto navrhl přechodné období v délce pěti let. U těchto látek by přechodné období s vyšší hodnotou umožnilo podnikům předvídat změny, postupně zavádět zlepšení a plánovat nezbytné investice, aby se tak zabránilo rušení podniků nebo ztrátě pracovních míst. Pokud jde o kyselinu arseničnou, je podle výboru ACSH odvětví tavby mědi odvětvím, které by mohlo čelit technickým problémům při provádění zvolené hodnoty, a proto by potřebovalo přechodné období. Na základě analýzy výše uvedeného návrhu, jakož i údajů vyplývajících z externí studie považuje Komise za vhodné, aby byla pro tyto tři dotčené látky stanovena přechodná období.

Z hlediska dopadu na zaměstnance by možnost politiky zvolená pro pět posuzovaných látek měla přinést výhody, pokud jde o zabránění případům špatného zdravotního stavu souvisejícího s prací a případům rakoviny, a peněžně vyjádřené zdravotní přínosy a zároveň by měla omezit účinky, jako je utrpení zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků, kteří o ně pečují, snížená kvalita života nebo zhoršené životní podmínky.

Podle odhadů by přijetí návrhu znamenalo, že v dlouhodobějším horizontu by mělo více než 1 000 000 zaměstnanců v EU prospěch z lepší prevence a ochrany před expozicí karcinogenním a mutagenním látkám na pracovišti, která může způsobovat různé druhy rakoviny, např., rakovinu plic, močového měchýře, ledvin, nosohltanu aj., a zabránilo by se 22 000 případům špatného zdravotního stavu.

Z hlediska dopadu na zaměstnavatele se očekává, že náklady podniků se u většiny karcinogenů omezí na drobné úpravy, které bude třeba v konkrétních případech provést k zajištění plného souladu. Návrh nezavádí žádné dodatečné informační povinnosti, a tedy nepovede ke zvýšení administrativní zátěže podniků. Investice do ochranných opatření navíc pomohou podnikům vyhnout se nákladům souvisejícím s absencí zaměstnanců a sníženou produktivitou, kterou by jinak způsobil jejich špatný zdravotní stav.

Z hlediska dopadu na členské státy / vnitrostátní orgány by tento návrh vzhledem ke značným ekonomickým nákladům v souvislosti s expozicí zaměstnanců nebezpečným látkám rovněž přispěl ke zmírnění finančních ztrát vznikajících systémům sociálního zabezpečení členských států. Z ekonomického hlediska je pokrytí a přiměřenost limitních hodnot platných v celé EU jediným skutečně významným faktorem určujícím, kdo nese náklady spojené s nemocemi z povolání.

Náklady na administrativu a vymáhání pro členské státy se budou lišit podle aktuálního statusu jednotlivých chemických činitelů v jednotlivých členských státech, ale neměly by být významné. Kromě toho se může díky stanovení OEL na úrovni EU v některých členských státech omezit potřeba provádět samostatné hodnocení pro každý karcinogen, a tím se odstraní neefektivní opakování stejných úkolů.

Na základě zkušeností získaných z práce Výboru vrchních inspektorů práce (SLIC) a s ohledem na způsob, jakým jsou v jednotlivých členských státech organizovány činnosti v oblasti prosazování práva, je nepravděpodobné, že by zavedení nových limitních hodnot ve směrnici mělo jakýkoli dopad na celkové náklady na inspekční návštěvy. Uvedené návštěvy jsou většinou plánovány nezávisle na tomto návrhu, často na základě stížností obdržených v průběhu daného roku a/nebo v souladu s inspekčními strategiemi stanovenými příslušným orgánem, které mohou být zaměřeny na příslušná odvětví, v nichž jsou dotčené chemické látky přítomny. Je rovněž třeba dodat, že existence OEL práci inspektorů usnadňuje, protože jsou zavedeny maximální úrovně expozice, a tím je poskytnut užitečný nástroj kontroly souladu.

Orgánům by mohly vzniknout dodatečné administrativní náklady v souvislosti s nutností poskytovat personálu informace a školení a rovněž v souvislosti s přezkoumáváním kontrolních seznamů pro posuzování souladu. Tyto náklady jsou však v porovnání s celkovými náklady vnitrostátních donucovacích orgánů na fungování minimální.

Na základě porovnání uvedených možností a analýzy nákladů a přínosů lze dospět k závěru, že tento návrh dosahuje stanovených cílů s vynaložením celkově přiměřených nákladů a je přiměřený.

V důsledku uplatňování nižších OEL se neočekává zvýšené uvolňování látek do životního prostředí, a tento návrh proto nemá významný dopad na životní prostředí.

Účelnost právních předpisů a zjednodušení