Přestože produkce kvalitních zemědělských produktů je silnou stránkou evropského zemědělství, existuje geografická nerovnováha, pokud jde o počet registrovaných zeměpisných označení v Unii. Odráží to rozdílné „výchozí body“ a zkušenosti s ochranou gastronomického a kulturního dědictví členských států. Revize zeměpisných označení by měla věnovat zvláštní pozornost podpoře jejich využívání v těch členských státech, kde jsou zeměpisná označení využívána nedostatečně. Zeměpisná označení odměňují producenty za jejich úsilí o výrobu rozmanité škály kvalitních produktů, což může být přínosem pro hospodářství venkova. Zejména je tomu tak v případě znevýhodněných oblastí, horských oblastí a vzdálených regionů, kde zemědělství tvoří významnou část hospodářství a kde jsou výrobní náklady a znevýhodnění vysoké. Cílem je také zvýšit počet zapsaných zeměpisných označení pro každý členský stát s nižším počtem uživatelů na průměr Unie.

•jak nejlépe uplatnit základní právo producentů na ochranu práv duševního vlastnictví k jejich zeměpisným označením. Producenti, kteří jsou držiteli nehmotného aktiva v podobě zeměpisného označení, mají právo na jeho ochranu a Unie se snaží, aby to bylo co nejúčinnější a nejefektivnější, a to i v době zvýšeného využívání internetu,

Zeměpisná označení označují produkty, které mají vlastnosti, charakteristiky nebo pověst díky přírodním a lidským faktorům spojeným s místem jejich původu. Představují právo duševního vlastnictví, jehož cílem je podpořit spravedlivou hospodářskou soutěž mezi producenty tím, že se zabrání používání názvu, které není v dobré víře, a podvodným a klamavým praktikám. Zeměpisná označení zaručují spotřebitelům pravost a odlišují produkt na trhu, čímž zajišťují vyšší hodnotu prodeje a vývozu. Zeměpisná označení jsou mezinárodně uznávána od roku 1883 a od 70. let 20. století (víno) do roku 1992 (zemědělské produkty a potraviny) postupně podléhají ochraně Unie, včetně dokončení rejstříků v roce 2020. V současné době obsahuje rejstřík zeměpisných označení EU téměř 3 500 názvů vín, lihovin, zemědělských produktů a potravin.

Komise se ve strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ zavázala přispět k přechodu na udržitelný potravinový systém, aby posílila legislativní rámec zeměpisných označení a případně do něj zahrnula konkrétní kritéria udržitelnosti. Zeměpisná označení jsou rovněž zmiňována v souvislosti se zlepšením pravidel pro posílení postavení zemědělců a seskupení producentů v hodnotovém řetězci. Akční plán „od zemědělce ke spotřebiteli“ oznamuje další iniciativy, které mají dopad na produkty se zeměpisným označením, zejména jde o návrh legislativního rámce pro udržitelné potravinové systémy, který má být předložen v roce 2023. Současná iniciativa týkající se zeměpisných označení byla zařazena do pracovního programu Komise na rok 2021 v rámci iniciativ REFIT, které souvisejí se Zelenou dohodou pro Evropu.

Právní předpisy Unie stanoví ochranu označení původu a zeměpisných označení pro víno od počátku 70. let 20. století, pro lihoviny od roku 1989 a pro zemědělské produkty a potraviny od roku 1992. Umožňují zápis cenných názvů produktů vyráběných podle specifikace produktu v dané zeměpisné oblasti producenty s uznávaným know-how. Návrh je v souladu se stávajícími ustanoveními politiky v oblasti zeměpisných označení. Jeho cílem je zlepšit stávající ustanovení a stanovit zjednodušený a racionalizovaný soubor pravidel, přičemž posiluje některé prvky ochrany zeměpisných označení, zejména posílením postavení seskupení producentů a zvýšením úrovně ochrany na internetu. Vybízí seskupení producentů produktů se zeměpisným označením, aby do specifikace produktu dobrovolně zahrnula požadavky na vyšší výsledky v oblasti ekonomické, sociální a environmentální udržitelnosti. V zájmu zlepšení kvality zápisů a vyřizování žádostí dává Komisi pravomoc využívat technickou pomoc agentury při posuzování žádostí, přičemž zápis zeměpisných označení a celková odpovědnost za politiku v oblasti zeměpisných označení zůstává na Komisi.

Velká většina respondentů uvítala iniciativu Komise na posílení unijního systému zeměpisných označení. Připomínky se týkaly především aspektů udržitelnosti, které by se měly stát součástí specifikace produktu, a potřeby lepší ochrany a legislativního vyjasnění. Respondenti, kteří se vyjádřili k budoucnosti režimu zaručených tradičních specialit, se domnívali, že by měl pokračovat, měl by být vyjasněn a zjednodušen. Menší počet respondentů zmínil záležitosti týkající se zjednodušení, kontrol a prosazování, posílení postavení seskupení producentů produktů se zeměpisným označením a otázky související s používáním symbolu Unie na etiketě.

Práce na posouzení dopadů probíhaly od října 2020 do září 2021, během nichž se čtyřikrát sešla meziútvarová řídící skupina. Skupiny se účastnili zástupci dvanácti generálních ředitelství a útvarů Komise (ISSG) a Úřadu Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO). Obsah zprávy o posouzení dopadů byl vypracován za přispění útvarů, které se této meziútvarové řídící skupiny aktivně účastnily a jejichž připomínky byly do zprávy zapracovány.

Odborníci sice uvítali další zjednodušení postupů a snížení administrativní zátěže, zároveň však uvedli, že před rychlostí by mělo mít přednost důkladné a přesné posouzení žádostí o zeměpisné označení. Několik odborníků se vyslovilo pro lepší harmonizaci procedurálních pravidel pro všechna odvětví a obhajovalo lepší pokyny a výměnu informací s cílem usnadnit šíření osvědčených postupů v kombinaci s lépe fungujícím používáním IT.

Pokud jde o udržitelnost, převládal názor, že udržitelnost by neměla být producentům produktů se zeměpisným označením vnucována, ale měla by být podporována a doplňována. Stávající postupy v souvislosti s udržitelností mají být uznány a podporovány. Odborníci z členských států zdůraznili zejména význam postupného začleňování požadavků na udržitelnost. Je třeba více podpory (např. pro certifikaci udržitelnosti, příslušné investice) a další formy pobídek (např. přednost při financování), jakož i informační a propagační akce. Pokud jde o obavy o výživné potraviny a zdravou stravu, převládal názor, že zaměření na nutriční hodnoty a výživové potřeby by v zeměpisných označeních nemělo rozmělnit koncepci původu, tj. kvality dosažené souvztažností lidských a přírodních činitelů v dané zeměpisné oblasti.

V posouzení dopadů byl učiněn závěr, že největší výhody přináší druhá možnost. Tato možnost získala nejvyšší hodnocení, pokud jde o srovnání nákladů a přínosů pro producenty produktů se zeměpisným označením. Zatímco producenti budou mít prospěch z rychlejší a lepší ochrany, náklady, zejména v souvislosti s délkou postupu zápisu a potřebnými zdroji, se sníží. Dobrovolné zahrnutí kritérií udržitelnosti do specifikace produktu seskupením producentů produktů se zeměpisným označením by znamenalo dodatečné náklady na dodržování předpisů a certifikaci, které by mohly být částečně kompenzovány podpůrnými opatřeními v rámci politiky rozvoje venkova; tím by se splnila očekávání spotřebitelů ohledně produktů s vyššími ambicemi v oblasti udržitelnosti.

Režim zaručených tradičních specialit by byl zrušen. Tradiční názvy potravin, které jsou schopny splnit kritéria pro chráněné označení původu (CHOP) nebo chráněné zeměpisné označení (CHZO), by mohly být jako takové zapsány, zatímco ostatní tradiční názvy by mohly být zapsány jako ochranná známka.

Třetí možnost – Harmonizace a modernizace – zajišťuje úplnou harmonizaci vytvořením jediného nařízení obsahujícího jednotná pravidla pro prosazování a kontrolu. Stejně tak ustanovení týkající se ochranných a procedurálních pravidel budou sloučena do jediného základního aktu. Používání předepsaných log je povinné ve všech odvětvích. Harmonizace se však nedotkne definic zeměpisných označení a zachová zvláštní úpravu jednotlivých odvětví. Kritéria udržitelnosti produkce se zeměpisným označením budou definována v právních předpisech Unie a jejich dodržování bude vynucováno prostřednictvím jejich začlenění do specifikace produktu, čímž se stanou předmětem úředních kontrol. Kromě opatření stanovených v rámci předchozí možnosti politiky posílí zvláštní pokyny pro fungování seskupení producentů produktů se zeměpisným označením jejich postavení v hodnotových řetězcích zeměpisných označení a umožní lepší správu jejich aktiv v podobě zeměpisných označení.

Součástí této možnosti je posílení řídících struktur Unie pro posuzování zeměpisných označení prostřednictvím zapojení stávající agentury do postupu zápisu. Zatímco posuzování na vnitrostátní úrovni by zůstalo na členských státech, agentura by poskytovala Komisi technickou pomoc při kontrole žádostí a námitek na úrovni EU. Ačkoli zpráva o posouzení dopadů implicitně předpokládá, že rozhodnutí bude přijímat také agentura, z důvodu zachování důsledné legislativní kontroly bude veškerá právní rozhodnutí přijímat Komise.

Druhá možnost – Lepší vymezení a posílení – posiluje ochranu zeměpisných označení a zlepšuje rovné podmínky pro všechny hospodářské subjekty prostřednictvím jednotného souboru kontrolních postupů pro všechna odvětví a vypracováním podrobných pravidel pro dodržování zeměpisných označení v souvislosti s internetovým prodejem. Vymezuje rovněž úlohu, kterou mohou na dobrovolném základě hrát seskupení producentů produktů se zeměpisným označením při přispívání k řešení společenských obav týkajících se udržitelnosti prostřednictvím zahrnutí kritérií udržitelnosti do specifikací produktů a při posilování správy a prosazování svých zeměpisných označení. Zvláštní úlohy seskupení producentů produktů se zeměpisným označením, které uznávají orgány členských států, by se rozšířily na všechna odvětví. Použití loga na etiketě produktu není povinné a producenti mohou rozhodnout o jeho velikosti a umístění na etiketě. Legislativa bude těžit z upřesnění právní terminologie, začleněné flexibility týkající se výrobního procesu a vytvoření jednotného souboru zjednodušených procesních pravidel.

•jednotný soubor pravidel pro postupy podávání žádostí a jejich kontrolu, který by přinesl výhody v podobě soudržnosti pravidel napříč odvětvími a odstranil by současné rozdíly v postupech,

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Zelená dohoda pro Evropu zahrnula vytvoření spravedlivého, zdravého potravinového systému šetrného k životnímu prostředí („od zemědělce ke spotřebiteli“) mezi politiky, jejichž cílem je transformace ekonomiky Unie pro udržitelnou budoucnost.

(2)Sdělení Komise ze dne 20. května 2020 nazvané „Strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy“, které vyzývá k přechodu na udržitelné potravinové systémy, rovněž vyzývá k posílení legislativního rámce pro zeměpisná označení a případnému začlenění specifických kritérií udržitelnosti. Ve sdělení se Komise zavázala posílit mimo jiné postavení producentů produktů se zeměpisným označením, jejich družstev a organizací producentů v potravinovém řetězci.

(3)Ve svém sdělení ze dne 25. listopadu 2020 nazvaném „Maximální využití inovačního potenciálu EU – Akční plán pro duševní vlastnictví na podporu oživení a odolnosti EU“ se Komise zavázala, že se bude zabývat způsoby jak posílit, modernizovat, zjednodušit a lépe vymáhat zeměpisná označení pro zemědělské produkty, vína a lihoviny.

(4)Jakost a rozmanitost vína, lihovin a zemědělské produkce Unie představují jednu z jejích důležitých silných stránek, neboť producentům z Unie poskytují konkurenční výhodu a významným způsobem přispívají k jejímu živoucímu kulturnímu a gastronomickému dědictví. Je tomu tak díky dovednostem a odhodlání producentů z Unie, kteří dokázali uchovat tradice při současném zohlednění vývoje nových metod produkce a materiálu.

(5)Občané a spotřebitelé v Unii stále více požadují jakostní produkty i produkty tradiční. Záleží jim též na zachování rozmanitosti zemědělské produkce v Unii. Z toho vyplývá poptávka po víně, lihovinách a zemědělských produktech, u nichž lze rozpoznat jedinečné vlastnosti, zejména vlastnosti související s jejich zeměpisným původem.

(6)Jedním ze základních práv je ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováváním osobních údajů. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 stanoví pravidla ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a volného pohybu těchto údajů. V zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany je třeba jasně vymezit úlohy Komise a členských států v souvislosti se zpracováním osobních údajů v postupech, které jsou v jejich pravomoci. Zpracování osobních údajů je zákonné, pokud je nezbytné pro plnění úkolů prováděných ve veřejném zájmu. Postupy zápisu, změny nebo zrušení zápisu zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit prováděné v rámci tohoto nařízení, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/787 by měly být prováděny řádně. Pro správné řízení těchto postupů je nezbytné zpracovávat odkazy týkající se žadatelů o zápis, změnu nebo zrušení, osob, které podaly námitky, osob, na něž se vztahují přechodná období, a subjektů a fyzických osob pověřených některými úkoly úřední kontroly v rámci postupu zápisu, změny nebo zrušení zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit. Tyto postupy mají navíc veřejnou povahu. Pro umožnění spravedlivé hospodářské soutěže mezi hospodářskými subjekty a pro veřejnou identifikaci soukromých a veřejných hospodářských zájmů spojených s těmito postupy je nezbytná transparentnost. Aby se minimalizovala expozice osobních údajů, neměly by dokumenty, které mají být předloženy v průběhu příslušných postupů, pokud možno obsahovat požadavky na předložení osobních údajů. Může však nastat situace, kdy Komise a členské státy budou nuceny zpracovávat informace obsahující osobní údaje, jako jsou například osobní jména a kontaktní údaje. V tomto rámci by z důvodů veřejného zájmu a v souladu s nařízením (EU) 2018/1725 mělo být Komisi a členským státům umožněno zpracovávat tyto osobní údaje a uvádět je nebo je zveřejňovat, pokud je to nutné k identifikaci žadatelů o zápis, změnu nebo zrušení, osob, které podaly námitky v námitkovém řízení, osob, na něž se vztahuje přechodné období udělené pro výjimku z ochrany zapsaného názvu a subjektů pověřených prováděním ověřování souladu se specifikací produktu.

(7)Pro účely uplatňování nařízení (EU) 2018/1725 je Komise orgánem, u něhož mohou vlastníci osobních údajů uplatňovat související práva, a to zasíláním připomínek, vznášením dotazů či obav nebo podáváním stížností týkajících se shromažďování a používání osobních údajů. Mělo by proto být vyjasněno, že Komise je považována za správce ve smyslu nařízení (EU) 2018/1725 ve vztahu ke zpracování osobních údajů v rámci postupů, za které je odpovědná podle tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 1308/2013, nařízení (EU) 2019/787 a předpisů přijatých na jejich základě.

(8)Zpracovávání osobních údajů prováděné členskými státy v průběhu příslušných postupů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679. Pro účely uplatňování uvedeného nařízení jsou příslušné orgány členských států orgánem, u něhož mohou vlastníci osobních údajů uplatňovat související práva, a to zasíláním připomínek, vznášením dotazů či obav nebo podáváním stížností týkajících se shromažďování a používání osobních údajů. Mělo by proto být vyjasněno, že členské státy mají být považovány za správce ve smyslu nařízení (EU) 2016/679 ve vztahu ke zpracování osobních údajů v rámci postupů, za které jsou odpovědní podle tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 1308/2013, nařízení (EU) 2019/787 a předpisů přijatých na jejich základě.

(9)Prioritou, jíž lze účinně dosáhnout pouze na úrovni Unie, je zajistit, aby byla jednotně v celé Unii dodržována a chráněna práva duševního vlastnictví související s názvy, jež v Unii požívají ochrany. Zeměpisná označení chránící názvy vín, lihovin a zemědělských produktů, které mají vlastnosti, přívlastky nebo pověst související s místem jejich výroby, jsou ve výlučné pravomoci Unie. Je proto třeba zajistit jednotný a výlučný systém zeměpisných označení. Zeměpisná označení jsou kolektivním právem všech způsobilých producentů v určené oblasti, kteří jsou ochotni dodržovat specifikaci produktu. Producenti jednající kolektivně mají větší pravomoci než jednotliví producenti a přebírají kolektivní odpovědnost za správu svých zeměpisných označení, včetně reakce na společenskou poptávku po produktech, které jsou výsledkem udržitelné produkce. Provozovaná zeměpisná označení spravedlivě odměňují producenty za jejich úsilí o produkci rozmanité škály kvalitních produktů. Zároveň to může být přínosem pro hospodářství venkova, což platí zejména pro oblasti s přírodními nebo jinými specifickými omezeními, jako jsou horské oblasti a nejvzdálenější regiony, kde zemědělské odvětví tvoří významnou část hospodářství a kde jsou vysoké výrobní náklady. Tímto způsobem mohou režimy jakosti přispívat k politice rozvoje venkova a doplňovat ji, stejně jako politiku podpory trhu a příjmů v rámci SZP. Zejména mohou přispět k rozvoji zemědělského odvětví, zvláště pak znevýhodněných oblastí. Rámec pravidel Unie, který chrání zeměpisná označení tím, že stanoví jejich začlenění do rejstříku na úrovni Unie, usnadňuje rozvoj zemědělského odvětví, neboť výsledný jednotnější přístup zajišťuje spravedlivou hospodářskou soutěž mezi producenty produktů nesoucích tato označení a v očích spotřebitelů zvyšuje důvěryhodnost těchto produktů. Cílem systému zeměpisných označení je umožnit spotřebitelům činit informovanější rozhodnutí při nákupu a prostřednictvím označování a reklamy jim pomoci správně identifikovat jejich produkty na trhu. Zeměpisná označení, která jsou druhem práva duševního vlastnictví, pomáhají hospodářským subjektům a podnikům zhodnotit jejich nehmotný majetek. Aby se zabránilo vytváření nerovných podmínek hospodářské soutěže a aby se udržel vnitřní trh, každý producent, včetně producentů ze třetích zemí, by měl mít možnost používat název zapsaný do rejstříku a uvádět na trh produkty se zeměpisným označením v celé Unii a v rámci elektronického obchodování za předpokladu, že dotčený produkt splňuje požadavky příslušné specifikace a producent podléhá systému kontrol. S ohledem na zkušenosti získané při provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, (EU) 2019/787 a (EU) č. 1151/2012 je třeba řešit některé právní otázky, vyjasnit a zjednodušit některá pravidla a zefektivnit postupy.

(10)V zájmu souladu s definicí zemědělských produktů v mezinárodním rámci, tj. rámci Světové obchodní organizace, by se pro zeměpisná označení měla používat kombinovaná nomenklatura.

(11)Unie již delší dobu usiluje o zjednodušení regulačního rámce společné zemědělské politiky. Tento přístup by se měl uplatnit i na nařízení v oblasti zeměpisných označení, aniž by se přitom zpochybnily jedinečné vlastnosti jednotlivých odvětví. V zájmu zjednodušení zdlouhavých postupů zápisu a změn by měla být harmonizovaná procedurální pravidla pro zeměpisná označení vína, lihovin a zemědělských produktů stanovena v jediném právním nástroji, přičemž by měla být zachována zvláštní ustanovení pro různé produkty, a to pro víno v nařízení (EU) č. 1308/2013, pro lihoviny v nařízení (EU) 2019/787 a pro zemědělské produkty v tomto nařízení. Postupy pro zápis, změny specifikace produktu a zrušení zápisu zeměpisných označení pocházejících z Unie, včetně námitkových řízení, by měly provádět členské státy a Komise. Členské státy a Komise by měly být odpovědné za jednotlivé fáze každého postupu. Členské státy by měly být odpovědné za první fázi postupu, která spočívá v obdržení žádosti od seskupení producentů, v jejím posouzení včetně vedení vnitrostátního námitkového řízení a na základě výsledků tohoto posouzení v podání žádosti Komisi. Komise by měla být odpovědná za přezkum žádostí v druhé fázi postupu, včetně zahájení celosvětového námitkového řízení a za přijetí rozhodnutí o přiznání či nepřiznání ochrany danému zeměpisnému označení. Zeměpisná označení by měla být zapsána pouze na úrovni Unie. S účinností ode dne podání žádosti o takový zápis na úrovni Unie u Komise by však členské státy měly být schopny poskytnout přechodnou ochranu na vnitrostátní úrovni, aniž by tím ovlivnily vnitřní trh nebo mezinárodní obchod. Ochrana, kterou poskytuje toto nařízení po provedení zápisu, by měla být rovněž k dispozici pro zeměpisná označení třetích zemí, která splňují příslušná kritéria a jsou chráněna ve své zemi původu. Komise by měla provádět odpovídající postupy v případě zeměpisných označení pocházejících ze třetích zemí.

(12)Aby se přispělo k přechodu na udržitelný potravinový systém a reagovalo na společenské požadavky na udržitelné podmínky šetrné k životnímu prostředí a klimatu zajišťující dobré zacházení se zvířaty, účinné využívání zdrojů a sociálně a eticky odpovědné výrobní metody, měli by být producenti produktů se zeměpisným označením povzbuzováni k dodržování norem udržitelnosti, které jsou přísnější než povinné normy a jdou nad rámec osvědčených postupů. Tyto konkrétní požadavky by mohly být stanoveny ve specifikaci produktu.

(13)Aby bylo zajištěno soudržné rozhodování o žádostech o ochranu a námitkách proti nim podaných v rámci vnitrostátního řízení, měla by být Komise včas a pravidelně informována o zahájení řízení před vnitrostátními soudy nebo jinými orgány ohledně žádosti o zápis, kterou členský stát předal Komisi, a o jejich konečných výsledcích. Ze stejného důvodu by měl členský stát v případě, že se domnívá, že vnitrostátní rozhodnutí, na němž je založena žádost o ochranu, bude v důsledku vnitrostátního soudního řízení pravděpodobně zrušeno, o tomto posouzení informovat Komisi. Pokud členský stát požádá o pozastavení přezkumu žádosti na úrovni Unie, měla by být Komise zproštěna povinnosti dodržet lhůtu pro přezkum stanovenou v tomto rozhodnutí. K ochraně žadatele před šikanózními právními postupy a k zachování jeho práva na zajištění ochrany názvu v přiměřené lhůtě by se zproštění mělo omezovat na případy, kdy byla žádost o zápis na vnitrostátní úrovni prohlášena za neplatnou na základě okamžitě použitelného, nikoli však konečného soudního rozhodnutí, nebo pokud se členský stát domnívá, že opatření směřující k napadení platnosti žádosti je založeno na platných důvodech.

(14)Aby bylo hospodářským subjektům, jejichž zájmy jsou zápisem názvu dotčeny, umožněno tento název po omezenou dobu nadále používat, což představuje porušení ochranného režimu stanoveného v článku 27, měly by být uděleny zvláštní výjimky pro používání názvů formou přechodných období. Taková období mohou být rovněž povolena k překonání dočasných obtíží a s dlouhodobým cílem zajistit, aby všichni producenti dodržovali specifikaci produktu.

(15)Pro zajištění transparentnosti a jednotnosti ve všech členských státech je nezbytné zřídit a vést elektronický unijní rejstřík zeměpisných označení zapsaných jako chráněná označení původu nebo chráněná zeměpisná označení. Rejstřík by měl poskytovat informace spotřebitelům a subjektům v oblasti obchodu. Rejstřík by měl být elektronická databáze uložená v informačním systému a měl by být veřejně přístupný.

(16)Unie sjednává se svými obchodními partnery mezinárodní dohody, včetně dohod týkajících se ochrany označení původu a zeměpisných označení. S cílem usnadnit poskytování informací veřejnosti o názvech chráněných těmito mezinárodními dohodami, a zejména s cílem zajistit ochranu a kontrolu používání takových názvů mohou být tyto názvy zapsány do unijního rejstříku zeměpisných označení. Nejsou-li v takových mezinárodních dohodách názvy výslovně označeny jako označení původu, měly by být do rejstříku zapsány jako chráněná zeměpisná označení.

(17)Pro optimální fungování vnitřního trhu je důležité, aby producenti a další dotčené hospodářské subjekty, orgány a spotřebitelé měli rychlý a snadný přístup k příslušným informacím týkajícím se zapsaného chráněného označení původu nebo chráněného zeměpisného označení. Tyto informace by měly případně zahrnovat informace o názvu seskupení producentů uznaného na vnitrostátní úrovni.

(18)Názvy zapsané do unijního rejstříku zeměpisných označení by měly být chráněny s cílem zajistit jejich řádné používání a zabránit praktikám, které by mohly spotřebitele uvádět v omyl. V zájmu posílení ochrany zeměpisných označení a v zájmu účinnějšího boje proti padělání by se ochrana označení původu a zeměpisných označení měla vztahovat i na doménová jména na internetu.