EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 15.12.2016 COM(2016) 797 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádění režimu zvláštních opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie (POSEI)



1.Úvod Vzhledem ke své geografické situaci (odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch a podnebí) se nejvzdálenější regiony střetávají se specifickými sociálně-ekonomickými problémy, které se týkají dodávky potravin a zemědělských produktů důležitých pro spotřebu nebo pro zemědělskou produkci. Situace v nejvzdálenějších regionech je potvrzena v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie. V rámci různých politik bylo zavedeno několik konkrétních opatření, která mají zmírnit současná znevýhodnění, podpořit ekonomický a společenský vývoj a usnadnit přístup k výhodám jednotného trhu. V této souvislosti byla prostřednictvím programu s názvem POSEI (program speciálně zaměřený na odlehlost a ostrovní charakter nejvzdálenějších regionů) zavedena zvláštní opatření v oblasti zemědělství. 2.POSEI: původ, vývoj a současná situace Program POSEI byl vytvořen v roce 1989 pro francouzské zámořské departementy (Guadeloupe, Martinik, Francouzská Guyana, Réunion a od roku 2014 Mayotte) a v roce 1991 zaveden i pro Kanárské ostrovy, Azory a Madeiru. Nařízení Komise (ES) č. 247/2006 přijaté dne 30. ledna 2006 v roce 2006 tento program značným způsobem změnilo tak, aby na základě programového přístupu došlo k optimalizaci dodávky potravin a místních zemědělských produktů. Následně v roce 2006 příslušné členské státy předložily Komisi ke schválení souhrnné programy. Toto nařízení bylo několikrát změněno, aby zohlednilo přezkum společné organizace trhu z roku 2006 v oblasti cukru a banánů, reformu kontroly stavu v roce 2009 a další přesuny přímých podpor v letech 2007 a 2008. Některá ustanovení programu POSEI byla v roce 2013 revidována v rámci harmonizace s Lisabonskou smlouvou. Dne 13. března 2013 bylo přijato nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 a dne 6. listopadu 2013 a 20. února 2014 byl přijat akt v přenesené pravomoci i prováděcí akt, tj. nařízení Komise (EU) č. 179/2014, resp. (EU) č. 180/2014 . Program POSEI je financován Evropským zemědělským záručním fondem (EZZF). Nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví roční stropy pro každý členský stát: Francouzské zámořské departementy: 278,41 milionu EUR, Kanárské ostrovy: 268,42 milionu EUR a Azory a Madeira: 106,21 milionu EUR. V roce 2013 byla výjimečně poskytnuta jednorázová dodatečná částka pro odvětví banánů ve výši 40 milionů EUR. V nejvzdálenějších regionech nahrazuje program POSEI opatření prvního pilíře SZP, s výjimkou těch, která jsou začleněna do organizace společného trhu v oblasti ovoce a zeleniny, vína a včelařství. Graf 1 v příloze uvádí přidělené finanční prostředky v letech 2006–2014 podle jednotlivých členských států. 3.Právní základ zprávy Ustanovení čl. 32 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 předepisuje Komisi předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu, která popisuje dopad opatření prováděných na základě tohoto programu, a to do 30. června 2015. Podle článku 35 zahájila Komise v roce 2013 veřejnou konzultaci, po které bylo rozhodnuto zahájit externí hodnocení programu POSEI na období 2006–2014 v rámci programu REFIT, a to s cílem přispět ke zprávě o provádění, která je vyžadována na základě čl. 32 odst. 2, a stanovit, zda může být zapotřebí případná změna programu. Práce externího hodnotitele (ADE: Analýza pro ekonomické rozhodování) probíhala v době od června 2015 do srpna 2016. Přijetí stávající zprávy Komise o provádění zohledňuje výsledky tohoto hodnocení prováděného v rámci programu REFIT, které bude oficiálně ukončeno vytvořením pracovního dokumentu útvarů Komise. Tato zpráva o provádění se týká uplatňování programu v období 2006–2014. 4.Cíle, program a plánování programu Cílem programu POSEI je přispět ke splnění následujících cílů, které jsou uvedeny v článku 2 nařízení (EU) č. 228/2013: ·zaručené zásobování nejvzdálenějších regionů základními zemědělskými produkty, ·zabezpečení rozvoje tzv. odvětví zaměřených na živočišnou výrobu a diverzifikaci rostlinné výroby a

·udržení rozvoje a posilování konkurenceschopnosti tradičních zemědělských činností. V rámci programu byly zavedeny dvě kategorie opatření, a to zvláštní režim zásobování (SSA) a podpora místní produkce (SLP). Opatření musí být v souladu s právními předpisy EU a se společnou zemědělskou politikou (SZP) a dalšími politikami EU. 4.1.Zvláštní režim zásobování Aby bylo zaručeno zásobování základními zemědělskými produkty určenými k lidské spotřebě, ke zpracování a jakožto zemědělské vstupy, a to zmírněním vícenákladů spojených s jejich specifickým znevýhodněním, předpokládají se dva typy podpory: ·Dovoz ze třetích zemí: přímý dovoz vybraných zemědělských produktů lze osvobodit od platných dovozních cel. ·Dodávka produktů Unie: lze poskytnout podporu na dodávky produktů Unie do nejvzdálenějších regionů. Nařízení (EU) č. 228/2013 zavedlo stropy pro režim SSA: 72,7 milionu EUR pro Kanárské ostrovy, 26,9 milionu EUR pro francouzské zámořské departementy a 21,2 milionu EUR pro Azory a Madeiru. Objem produktů, na které se má podpora v rámci režimu SSA vztahovat, je určován každý rok na základě odhadů stanovených příslušným členským státem. Režim SSA nesmí ohrozit místní produkci a její růst. 4.2.Podpora místní produkce Podpora SLP podporuje místní produkci a zpracování místních zemědělských produktů a jejich uvádění na trh. Do programu POSEI jsou zahrnuty dva typy podpory SLP: ·opatření ve prospěch tradiční produkce, která představuje historická odvětví vývozu (např. banány v Karibiku a na Kanárských ostrovech), ·opatření ve prospěch tzv. „produktů diverzifikace“, obecně pro místní spotřebu (ovoce a zelenina a živočišná výroba). Na platby poskytované zemědělcům v rámci SZP se vztahuje podmíněnost, která zajišťuje spojitost mezi těmito platbami a tím, že zemědělec dodržuje soubor zákonných pravidel EU v oblasti životního prostředí, veřejného zdraví a zdraví zvířat a rostlin. 4.3.Plánování programu ze strany členských států V programu POSEI jsou opatření týkající se režimu SSA a podpory SLP podrobně popsána v jednotlivých programech. Každý národní program je tedy poměrně specifický a řídí se prioritami, které vnitrostátní orgány stanovily pro odvětví zemědělství v úzké spolupráci se zúčastněnými stranami. Tyto priority lze každoročně upravovat na základě vyjádřených potřeb, a to prostřednictvím změn programu (článek 40 nařízení (EU) č. 180/2014). Členské státy předkládají do 30. září každého roku výroční zprávu o provádění svého programu v předchozím roce (čl. 39 odst. 1). 4.3.1.Program POSEI pro Francii Režim SSA se zaměřuje zejména na zemědělské komodity pro místní odvětví zpracování krmiv a pro zemědělsko-potravinářské odvětví (26,9 milionu EUR v roce 2014, 10 % prostředků EZZF přidělených v rámci programu POSEI). Hlavním příjemcem režimu SSA je Réunion, za ním následuje Guadeloupe a Martinik.

Podpora SLP zahrnuje skupinu opatření, která podporují různé části hodnotového řetězce: podporu v odvětví i) banánů (v roce 2014 přiděleno 129,1 milionu EUR), ii) cukru/cukrové třtiny/rumu (74,86 milionu EUR), iii) produktů diverzifikace rostlinné výroby (14 milionů EUR), iv) živočišné výroby (31,55 milionu EUR) a v) technické pomoci (2 miliony EUR). Na tradiční produkci bylo přiděleno 81,2 % prostředků z rozpočtu EZZF určených pro podporu SPL v rámci programu POSEI (51,3 % na banány a 30 % na cukrovou třtinu/cukr/rum). Od roku 2009 Francie poskytuje doplňkové vnitrostátní financování (40 milionů EUR) pouze na diverzifikační opatření v rámci podpory SLP. 4.3.2.Program POSEI pro Španělsko Režim SSA se zaměřuje na zemědělské produkty ke zpracování a pro přímou lidskou spotřebu (v roce 2014 přiděleno 66,9 milionu EUR, 25 % prostředků EZZF přidělených v rámci programu POSEI, nejvyšší podíl režimu SSA / podpory SLP v nejvzdálenějších regionech). Z hlediska cílů a řízení je režim SSA od opatření v rámci podpory SLP spíše odtržen. Podpora SLP zahrnuje 3 skupiny opatření: podporu v odvětví i) ovoce a zeleniny (35,7 milionu EUR), ii) banánů (141,1 milionu EUR) a iii) živočišné výroby (24,7 milionu EUR). Na tradiční produkci bylo přiděleno 72 % prostředků z rozpočtu EZZF určených pro podporu SLP v rámci programu POSEI (71 % na banány a 1 % na vývoz rajčat). Španělsko poskytuje doplňkové vnitrostátní financování (k podpoře SPL), které z částky 46,5 milionu EUR v roce 2009 pokleslo na částku 17,3 milionu EUR v roce 2014 . 4.3.3.Program POSEI pro Portugalsko Portugalský program zahrnuje dva poměrně odlišné podprogramy, jeden pro Azory (76,7 milionu EUR v roce 2014) a druhý pro Madeiru (29,5 milionu EUR) . V případě Azor se režim SSA zaměřuje na obiloviny a další vedlejší produkty pro azorské odvětví krmiv a živočišné výroby; na Madeiře se režim SSA zaměřuje v menší míře na produkty určené jako vstupy pro živočišnou výrobu a zahrnuje produkty pro lidskou spotřebu. Celkový příspěvek na režim SSA v roce 2014 činil 16,32 milionu EUR (15,5 % prostředků EZZF přidělených v rámci programu POSEI). Podpora SLP na Azorách zahrnuje pět opatření: podporu v odvětví i) živočišné výroby (57,04 milionu EUR), ii) místních plodin (10,71 milionu EUR), iii) zpracování (1,18 milionu EUR), iv) uvádění na trh (1,35 milionu EUR) a v) technické pomoci (0,5 milionu EUR). Na tradiční produkci (mléko a maso) bylo poskytnuto 81,1 % prostředků z rozpočtu EZZF určených pro podporu SLP v rámci programu POSEI. Podpora SLP na Madeiře je rozdělena do tří opatření: i) základní podpory pro zemědělce (6,5 milionu EUR), podpory ii) hodnotových řetězců zemědělské a živočišné výroby (11 milionů EUR) a iii) uvádění místních produktů na trh (1,6 milionu EUR). Na tradiční produkci bylo poskytnuto 57 % prostředků z celkového rozpočtu EZZF určených pro podporu SPL v rámci programu POSEI (banány a víno). 4.3.4.Shrnutí programů Strategická rozhodnutí členských států o podílu režimu SSA / podpory SLP jsou poměrně odlišná, jak je zdůrazněno v příloze v grafu 2 (režim SSA) a v grafu 3 (režim SSA i podpora SLP). V případě režimu SSA se Azory a francouzské nejvzdálenější regiony zaměřují na obiloviny a na další vedlejší produkty pro odvětví krmiv. Kanárské ostrovy, které režimu SSA přikládají největší význam (25 % prostředků přidělených v rámci programu POSEI), a Madeira se zaměřují rovněž na produkty pro přímou lidskou spotřebu a na podporu zpracování. Ve všech nejvzdálenějších regionech se podpora SLP poskytuje zejména na tradiční vývozní odvětví a představuje celkem 75 % souhrnného rozpočtu vyhrazeného na opatření v rámci podpory SLP v období 2006–2014. Tento vysoký podíl prostředků přidělovaných těmto odvětvím v průběhu celého období potvrzuje prioritu, kterou členské státy kladou jejich zachování. Výše prostředků přidělovaných na nejtradičnější produkci je v daném období zachována, s výjimkou mléka na Azorách, kde byly tyto prostředky zvýšeny o 10 %. Celkový rozpočet na produkty „diverzifikace“ se od roku 2014 ve většině nejvzdálenějších regionů zvýšil o 34 %, na Kanárských ostrovech ale zůstává beze změn a na Madeiře se snížil. 5.Využití finančních prostředků Jak vyplývá z ročních zpráv o provádění předkládaných členskými státy, je celkové využití finančních prostředků vysoké: v případě Španělska vzrostlo ze 72 % v roce 2006 na 99 % v roce 2014, v případě Francie z 86 % na 98 % a v případě Portugalska z 96 % v roce 2007 na 98 % v roce 2014. Podrobné údaje o čerpání přidělených finančních prostředků v letech 2006–2014 jsou uvedeny v tabulce 1 v příloze. 6.Posouzení programu 6.1.Záruka zásobování zemědělskými produkty

Programy POSEI zaručily zásobování produkty, které byly konkrétně vybrány nejvzdálenějšími regiony v rámci rozpočtových omezení režimu SSA a snížily dodatečné náklady. Během posuzovaného období byly předběžné odhady dodávek v rámci režimu SSA vytvořené členskými státy téměř plně využity na dodávku produktů z Unie, a nikoli ze třetích zemí, s výjimkou Kanárských ostrovů a v menším rozsahu také Madeiry. Případová studie týkající se obilovin a sušeného mléka dokládá, že podpora v rámci režimu SSA snižuje dodatečné náklady na nejvzdálenější regiony v rozmezí od 45 % do 80 %. 6.2.Soudržnost režimu SSA a podpory SLP Celkově jsou nástroje režimu SSA a podpory SLP uplatňovány soudržným způsobem. Ve většině případů se produkty podporované nástrojem SSA liší od produktů podporovaných nástrojem SLP. Vzájemně si proto nekonkurují. V ojedinělých situacích, kdy dochází k potenciální konkurenci, jako např. u masa na Kanárských ostrovech, jsou místní produkty podporované nástrojem SLP zvýhodněny vyšší podporou než produkty podporované nástrojem SSA. 6.3.Zachování zemědělských činností Podpora v rámci programu POSEI usnadnila zachování činností spojených se zemědělskou produkcí, pokud jde o objemy, plochy a v menší míře i o počet zemědělců ve většině odvětví a zajistila zaměstnání přibližně 140 000 osobám a 123 000 RPJ v celém hodnotovém řetězci ve všech nejvzdálenějších regionech. Významnou měrou rovněž podpořila příjmy. Programy po celé období efektivně pokrývaly většinu zvláštních potřeb (ne-li všechny tyto potřeby), i když jejich reakceschopnost je častěji lépe uzpůsobena jedněm regionům než jiným, a to na základě typu potřeby i dopadu výrobních činností na rozpočet. Rozdělení podpory v rámci programu POSEI mezi příjemce bylo výrazně odlišné, což lze vysvětlit zemědělskými strukturami s dlouhou tradicí. Zdá se, že podpora v rámci programu POSEI má omezený vliv na zlepšení konkurenceschopnosti, neboť se používá zejména k omezení provozních nákladů. Jiné nástroje podpory, zvláště pak Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV), však opatření, jejichž cílem je posílit konkurenceschopnost v daných zemědělských odvětvích, podporují. 6.3.1.Tradiční produkce V odvětví banánů program POSEI přispěl k zachování produkce ve čtyřech nejvzdálenějších regionech. Plochy zůstaly beze změn na Martiniku a Madeiře a na Guadeloupe došlo k jejich nárůstu o 3,2 % za rok. Objem produkce se nezměnil na Kanárských ostrovech a Madeiře a k jeho zvýšení došlo na Martiniku (4,3 % za rok) a Guadeloupe (8,6 % za rok). Snaha byla zaměřena na snižování výrobních nákladů a na podporu jakostních norem, marketingových strategií a používání etiket (tj. „Plátano de Canarias“, „banane française“). Snahou dále bylo omezit používání pesticidů, jako je tomu např. v „Plánu pro udržitelné banány“ v Karibiku. V odvětví panují obavy související se současnými a budoucími jednáními s třetími zeměmi, zejména s Latinskou Amerikou, které se týkají přístupu na trh Unie za použití preferenčních sazeb u banánů pocházejících z regionů, kde je levnější pracovní síla. V odvětví cukru přispěla podpora v rámci programu POSEI k zachování produkčních a obdělávaných ploch. Počet producentů za dané období poklesl, a to souběžně s růstem průměrné velikosti zemědělského podniku. Program POSEI podporuje zejména ceny cukrové třtiny, které jsou vypláceny producentům, přičemž činnosti v rámci programu rozvoje venkova a v oblasti výzkumu se zaměřují na otázky spojené s konkurenceschopností (např. opětovná výsadba, vývoj nových odrůd a zemědělské praktiky). Odvětví zdůrazňuje zásadní význam zachování cukrové třtiny i při rozvoji dodatečných zemědělských činností v těchto zemědělských podnicích, a to s přihlédnutím k socioekonomickému dopadu této produkce zejména na Guadeloupe a Réunionu. V odvětví panují obavy plynoucí z ukončení kvót na cukr v roce 2017 a ze stávajících jednání s třetími zeměmi o přístupu na trh Unie v případě zvláštních cukrů, které jsou rovněž vyráběny v nejvzdálenějších regionech. Na Kanárských ostrovech došlo navzdory plánu restrukturalizace, který byl zahájen v roce 2009, k výraznému omezení plochy pro produkci vývozních rajčat z 2 478 ha v roce 2006 na 787 ha v roce 2014. V důsledku konkurence ze strany Maroka, pevninského Španělska a nové severoevropské a středoevropské produkce ztratilo toto odvětví svou hlavní konkurenční výhodu, kterou tvořilo zaměření vývozu na evropské trhy během zimních měsíců. Tržní podíl se značnou měrou snížil. V roce 2016 byl v nedávné době zahájen nový plán, jehož cílem je zachovat stávající plochu a produkci. Program POSEI přispěl k zachování produkce mléka na Azorách. I když celkový počet zemědělských podniků, které se specializují na produkci mléka, klesá (−3 %/rok), tento pokles je nižší než v EU (−5 %). Navzdory klesajícímu počtu mléčných farem došlo ke zvýšení produkce, zejména díky nárůstu průměrného počtu krav na zemědělský podnik. Valorizace v případě místního čerstvého mléka je poměrně nízká a dala by se zlepšit využitím výhody plynoucí z jakosti mléka nebo z pověsti regionu. V odvětví panují značné obavy, které se týkají dopadu ukončení kvót na mléko v roce 2015. Program POSEI rovněž přispěl k zachování odvětví masa na Azorách, které je tradičně úzce spojeno s produkcí mléka; produkce se v posledních letech daného období zvýšila. Plochy vyčleněné na produkci hovězího masa se od roku 1999 více než zdvojnásobily a došlo rovněž ke zvýšení počtu zvířat v odvětví hovězího masa. V daném období zůstalo téměř beze změn i odvětví vína na Madeiře, a to nejen co se týče objemu, ale i obdělávaných ploch (−1,1 %). 6.3.2.Produkce v rámci diverzifikace Podporované úrovně diverzifikace živočišné a rostlinné výroby se během daného období až na některé výjimky (drůbež na Guadeloupe, ovoce a zelenina na Martiniku, vepřové a hovězí maso na Madeiře a odvětví vína) stabilizovaly (podle objemu). Místní produkce v rámci diverzifikace pokrývala 20 až 40 % (maximum) potřeb u masa a mléčných výrobků (ale 70–100 %, vezmeme-li v úvahu pouze čerstvé produkty) a přibližně 40 % u ovoce a zeleniny (ale téměř 80 % na Réunionu a více než 90 % v Guyaně). Celkově zůstala místní produkce v rámci diverzifikace u většiny produktů během daného období zachována. Na celý hodnotový řetězec byla zaměřena různá podpůrná opatření, a to zejména pokud jde o zpracování a uvádění na trh. Ve francouzských nejvzdálenějších regionech a na Madeiře je podíl opatření na podporu zpracování a uvádění místních produktů na trh mnohem větší než podpora produkce. Tato podpora byla zaměřena spíše na produkci na Kanárských ostrovech a na Azorách. Zdá se, že určitá část místní produkce čelila tlaku ze strany levného dovozu, zejména v případě živočišné výroby ohrožované dovozem mraženého masa, nebo produkce ovoce a zeleniny na Martiniku, Guadeloupe a na Kanárských ostrovech. Ve všech nejvzdálenějších regionech bylo výzvou vytvořit životaschopné organizace producentů a nástroje pro zpracování a dokázat zajistit odbytiště pro místní produkci na místním trhu v prostředí, které je vzhledem k levnějším dováženým produktům silně konkurenční. 6.4.Přispění k cílům SZP Programy POSEI přispěly k celkovým cílům SZP. Podpora v rámci programu POSEI umožnila ve většině odvětví zachovat úrovně produkce, a tudíž stabilním způsobem značně podpořit příjmy zemědělců, a tím i životaschopnou produkci potravin. V některých nejvzdálenějších regionech je udržitelné řízení řešeno zejména prostřednictvím požadavků podmíněnosti, které vedly k udržitelným zemědělským praktikám. Programy POSEI jsou určeny zejména na podporu výrobních činností v odlehlejších oblastech, čímž přispívají k zajištění vyváženého územního rozvoje.

Mezi programy POSEI a programy rozvoje venkova existuje značná soudržnost. To je s ohledem na silnou vzájemnou závislost mezi těmito dvěma typy podpory pro splnění cílů SZP velmi důležité. Mezi programy POSEI a programy rozvoje venkova byly zjištěny četné synergie (odborná příprava a zahájení činnosti mladých zemědělců a investice podporované z programů rozvoje venkova a produkce podporovaná z programů POSEI). Silná je rovněž soudržnost s vnitrostátní podporou, dalšími opatřeními SZP (víno, ovoce a zelenina) a programy Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR). Lze však zlepšit vzájemnou doplňkovost s opatřeními zahrnutými do společné organizace trhů v případě ovoce a zeleniny. 6.5.Význam programu POSEI Byla provedena analýza za účelem stanovení kapacity stávajících opatření SZP (režim základní platby zavedený reformou SZP v roce 2013), které mají uspokojit specifické potřeby nejvzdálenějších regionů. Tato analýza dokládá, že tyto potřeby nejvzdálenějších regionů by stávající opatření SZP nemohla plně pokrýt. Bez zvláštního programu POSEI by riziko ukončení produkce mohlo negativně ovlivnit pokrytí některých specifických potřeb, jako je zaměstnanost a otázky spojené se životním prostředím nebo územní rozměr nejvzdálenějších regionů. 6.6.Přidaná hodnota na úrovni EU Jak již bylo vidět v bodě 6.5, stávající nástroje SZP nejsou nejvzdálenějším regionům plně přizpůsobeny; program POSEI je vhodný k řešení výzev vymezených v článku 349 Smlouvy, zejména na základě zásady programového plánování, která umožňuje rychle reagovat přizpůsobením podpor zvláštním situacím. Na úrovni politik je přidaná hodnota EU posuzována převážně příznivě, pokud jde o uznání skutečnosti na úrovni EU, že nejvzdálenější regiony čelí celé řadě závažných společných překážek vyžadujících zvláštní opatření stanovená v článku 349 Smlouvy. Program POSEI se rovněž ukázal cenným při zavádění požadavků v oblasti jakosti a životního prostředí. Na úrovni navrhování a provádění programů se rovněž ukázal pozitivním, neboť členským státům ponechává volnost vymezovat své programy na základě svých specifických potřeb a zároveň reaguje na obecné celkové cíle, čímž mezi různými programy vytváří soudržnost. Napomohl také kultuře řízení, která je více orientována na výsledky. 6.7.Správa a řízení programu Správa a řízení programů POSEI se časem zlepšily, zejména díky zjednodušením, která byla zavedena nařízením (EU) č. 180/2014 v souvislosti se změnami opatření. Došlo rovněž ke zlepšení ročních zpráv o provádění, v nichž jsou mimo jiné uvedeny ukazatele spojené s regulatorními cíli, zejména v nedávných letech, i když u příslušných nejvzdálenějších regionů přetrvávají rozdíly (pokud jde o formát, časové řady, skupiny produktů atd.). Vytvoření elektronického systému řízení snížilo administrativní zátěž, zejména u režimu SSA. V programu by však měla být podrobněji rozpracována strategie pro jednotlivá odvětví produkce a pro konkrétní zemědělskou situaci v jednotlivých nejvzdálenějších regionech, včetně dalšího vývoje konkrétních ukazatelů, které by měly být ve zprávě uváděny. Je nutné vyjasnit a zjednodušit obsah roční zprávy o provádění, vymezený v čl. 39 odst. 1 výše uvedeného nařízení, aby byl usnadněn proces vykazování. 6.8.Celková výkonnost Programy POSEI přímo řeší všechny výzvy nejvzdálenějších regionů, definované v článku 349 Smlouvy, prostřednictvím významného přispění k příjmům zemědělců. Odlehlost a ostrovní povaha způsobující vyšší dopravní náklady je přímo řešena podporou v rámci režimu SSA. Kromě toho jsou v těchto nejvzdálenějších regionech odlehlé oblasti nebo ostrovy, u kterých je nezbytná podpora SLP pro zachování zemědělských činností a životaschopnosti celého odvětví. Složitá topografie omezuje rozlohu zemědělské půdy, takže velikost zemědělských podniků je menší, což zároveň vede k vyšším výrobním nákladům a brání úsporám z rozsahu. Malá velikost území znamená, že je nedostatek orné půdy. Některé nejvzdálenější regiony jsou často vystaveny nepříznivým klimatickým jevům, které mají vliv na zemědělskou produkci. Program POSEI je přizpůsoben tak, aby řešil zejména tři poslední problémy, především tím, že umožňuje poskytovat místním producentům podporu vázanou na produkci a rovněž v těchto obtížných situacích posiluje celý hodnotový řetězec. V případě závažné nepříznivé události lze také program rychle upravit. Účinky těchto programů jsou posíleny synergiemi a doplňkovostí především s programy rozvoje venkova a s vnitrostátní podporou. 7.Doporučení 7.1.Navrhované změny nařízení EU S přihlédnutím k posouzení programu popsanému v bodě 6 není změna základního nařízení (EU) č. 228/2013 považována za nutnou. Jak již bylo uvedeno v bodě 6.7, prováděcí nařízení (EU) č. 180/2014 by mělo být změněno tak, aby vyjasňovalo a zjednodušovalo seznam prvků popsaných v čl. 39 odst. 1, který by měl být zahrnut do roční zprávy za účelem zlepšení procesu vykazování. 7.2.Doporučení určená členským státům Členské státy by měly stanovit ve svém programu jasnější strategii, zdůraznit obecné cíle a kvantifikovat konkrétní cíle za pomoci odpovídajících ukazatelů. Tato strategie by měla i) zdůraznit zvláštnosti zemědělství a struktur zemědělských podniků v jednotlivých nejvzdálenějších regionech, ii) definovat příspěvek k cílům SZP, zejména pokud jde o udržitelnou produkci, a iii) vysvětlit vzájemnou doplňkovost režimu SSA a podpory SLP jakož i programu POSEI, plánu rozvoje venkova, vnitrostátní podpory a společné organizace trhů, zejména v případě ovoce a zeleniny.