Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), a Úmluva k provedení Schengenské dohody /* KOM/2011/0118 konecném znení - COD 2011/0051 */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 10.3.2011 KOM(2011) 118 v konečném znění 2011/0051 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), a Úmluva k provedení Schengenské dohody DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh obsahuje řadu změn nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex). K těmto změnám dochází na základě zkušeností získaných během prvních let jeho uplatňování. Návrh rovněž obsahuje několik úzce souvisejících změn Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985. Obecné souvislosti Dne 13. října 2006 vstoupilo v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex). Po čtyřech letech praktického uplatňování kodexu se ukázalo, že je zapotřebí několika drobných technických změn, jež vyplývají zejména z: - praktických zkušeností členských států a Komise s uplatňováním Schengenského hraničního kodexu, např. z výsledků schengenských hodnocení či zpráv a žádostí předložených členskými státy, - zprávy Komise ze září 2009 o fungování ustanovení o opatřování cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí otiskem razítka v souladu s články 10 a 11 Schengenského hraničního kodexu (KOM(2009) 489), - zprávy Komise ze dne 13. října 2010 o uplatňování hlavy III (Vnitřní hranice) Schengenského hraničního kodexu (KOM(2010) 554), - snah o soudržnost s jinými nedávno přijatými právními předpisy, zejména s vízovým kodexem (nařízení (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009) a směrnicí o navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (směrnice 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008). Tento návrh obsahuje změny, které učiní stávající znění kodexu jasnější a sníží pravděpodobnost jeho rozdílného výkladu, a také změny reagující na praktické problémy, ke kterým došlo během prvních let uplatňování Schengenského hraničního kodexu. Stanoví rovněž jasný rámec pro dvoustranné dohody týkající se společných hraničních kontrol v silniční dopravě. Nové politické iniciativy budou předmětem jiných návrhů, aby je bylo možno projednat odděleně (např. vytvoření systému EU pro registraci vstupů a výstupů a programu registrovaných cestujících). Platné předpisy Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), a Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985. 2. KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN O navrhovaných změnách se diskutovalo s odborníky z členských států na zasedání skupiny pro přistěhovalectví a azyl, které se konalo dne 16. března 2010. Zvláštní zasedání odborníků konané dne 7. května 2010 umožnilo ještě podrobnější výměnu stanovisek k navrhovaným změnám. Odborníci z členských států vesměs podpořili podstatu navrhovaných změn a také návrh technických změn, které mají Schengenský hraniční kodex v omezeném rozsahu z praktického a technického hlediska zlepšit. Několik odborníků zdůraznilo, že z praktických důvodů existuje naléhavá potřeba pragmatického řešení některých problémů, kterými se zabývá tento návrh, a vyjádřili naději, že se příslušnou změnu podaří rychle přijmout. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí Hlavní navrhované změny: - jasné vymezení metody výpočtu u „pobytů, jejichž délka nepřekročí za období šesti měsíců dobu delší než tři měsíce“ (článek 5): na základě rozsudku, který dne 3. října 2006 vydal Soudní dvůr ve věci C-241/05, Bot (Sb. rozh. 2006 s. I-09627), a po přijetí příslušného obdobného ustanovení v čl. 2 odst. 2 písm. a) vízového kodexu je nutné k této otázce poskytnout srozumitelnější a spolehlivé právně platné pokyny v rámci Schengenského hraničního kodexu, - upřesnění požadavků na dobu platnosti cestovních dokladů osob, které nejsou držiteli víz (článek 5), v reakci na praktické potřeby a s cílem sladit znění kodexu s článkem 12 vízového kodexu, - možnost zřízení oddělených pruhů pro osoby, které jsou oprávněny k cestování bez víz (článek 9), s cílem dále zpružnit a urychlit opatření na ochranu hranic v souladu s praktickými potřebami, - zlepšení odborné přípravy pohraniční stráže s cílem odhalovat mimořádně citlivé situace zahrnující nezletilé osoby bez doprovodu a oběti obchodování s lidmi (článek 15); nutnost věnovat zvláštní pozornost odborné přípravě pro odhalování těchto situací potvrdil akční plán Komise pro nezletilé osoby bez doprovodu (2010 – 2014), KOM(2010) 213 v konečném znění ze dne 6. května 2010, - možnost stanovit odchylky týkající se vstupu a výstupu členů záchranných služeb, policie a hasičských sborů zasahujících v mimořádných situacích (článek 19), - zavedení jasného právního rámce pro společné hraniční přechody (příloha VI): s cílem umožnit uzavíraní dvoustranných dohod mezi členskými státy a sousedními třetími zeměmi o spolupráci při ochraně hranic na společných hraničních přechodech je třeba změnit přílohu VI Schengenského hraničního kodexu, aby výslovně povolovala dvoustranné dohody o společných hraničních kontrolách v silniční dopravě a poskytovala právní rámec ohledně určitých zásadních otázek, např. situace osob žádajících o mezinárodní ochranu. Právní základ Ustanovení čl. 77 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Tento návrh mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), jehož základem byla rovnocenná ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství, tj. čl. 62 odst. 1 a odst. 2 písm. a). Návrh rovněž mění články 21 a 22 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985, jejichž právním základem byl čl. 62 odst. 3 Smlouvy o ES (určeno rozhodnutím č. 1999/436/ES), a také článek 136 této Úmluvy, jehož právním základem byl určen čl. 62 odst. 2 Smlouvy o ES. Zásada subsidiarity Podle čl. 77 odst. 1 písm. a) a b) má Unie pravomoc rozvíjet politiku s cílem „zajistit, aby osoby bez ohledu na svou státní příslušnost nebyly kontrolovány při překračování vnitřních hranic“ a „zajistit kontrolu osob a účinný dohled nad překračováním vnějších hranic“. Tento aktuální návrh nepřekračuje rámec těchto ustanovení. Cílem návrhu je další rozvoj a technické vylepšení opatření Schengenského hraničního kodexu týkajících se kontrol, kterým podléhají osoby překračující vnější hranice, a neprovádění kontrol osob překračujících vnitřní hranice. Toho nemohou uspokojivě dosáhnout samy členské státy, jelikož změny stávajícího aktu Unie (Schengenský hraniční kodex) může dosáhnout pouze Unie. Zásada proporcionality Podle čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii nesmí obsah ani forma činnosti Unie překročit rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smluv. Forma zvolená pro toto opatření musí umožnit, aby návrh dosáhl daného cíle a opatření mohlo být provedeno co nejúčinněji. Schengenský hraniční kodex musel být v roce 2006 zaveden ve formě nařízení, aby se zajistilo, že bude ve všech členských státech, které uplatňují schengenské acquis , používán stejně. Tato navrhovaná iniciativa – změna Schengenského hraničního kodexu – je změnou stávajícího nařízení a je možné ji provést pouze prostřednictvím nařízení. Obsahově se iniciativa omezuje na vylepšení stávajícího nařízení a vychází ze směrů politiky v něm obsažených. Návrh je tedy v souladu se zásadou proporcionality. Volba nástrojů Navrhovaný nástroj: nařízení. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tato navrhovaná změna nemá pro rozpočet EU žádné důsledky. 5. DODATEČNÉ INFORMACE Důsledky různých protokolů připojených ke Smlouvám a dohod o přidružení uzavřených se třetími zeměmi Jelikož právním základem tohoto návrhu je hlava V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, uplatní se systém „proměnné geometrie“ stanovený v protokolech o postavení Spojeného království, Irska a Dánska a v schengenském protokolu. Předkládaný návrh navazuje na schengenské acquis . Proto musí být zváženy příslušné důsledky v souvislosti s různými protokoly, pokud jde o Dánsko, Irsko a Spojené království; Island a Norsko a Švýcarsko a Lichtenštejnsko. Situace jednotlivých států je podrobněji popsána v 7. až 12. bodě odůvodnění tohoto návrhu. Stručný přehled navrhovaných změn - Článek 1 – Změny Schengenského hraničního kodexu : Horizontální změny - V celém znění nařízení se navrhuje několik změn vyplývajících z vstupu Lisabonské smlouvy v platnost („EU“ namísto „ES“, „Evropská unie“ namísto „Evropské společenství“, aktualizované odkazy na ustanovení Smlouvy). Článek 2, Definice - Bod 1: změna v důsledku změn navržených v odstavci 4 a 4a. - Bod 4: upřesnění, které zdůrazňuje, že čl. 2 odst. 4 se vztahuje pouze na trajektová spojení mezi členskými státy . - Bod 4 písm. a): nová definice umožní vnitřním nákladním přepravcům využít výhody neprovádění opatření na ochranu vnitřních hranic, tak jak ji využívají přepravci provozující vnitřní trajekty. - Bod 15: definice povolení k pobytu byla přepracována. Aby se zabránilo jakémukoli nedorozumění, je jasně určeno, že víza (dlouhodobá i krátkodobá) se nikdy nepovažují za „povolení k pobytu“ ve smyslu bodu 15 písm. b). Ruší se zastaralý odkaz na „opětovný vstup“. Rovněž se upřesňuje, že vnitrostátní povolení musí být – aby jako taková byla uznána – oznámena a zveřejněna podle článku 34. Článek 4, Překračování vnějších hranic V zájmu zlepšení celkové struktury a srozumitelnosti znění nařízení se ruší stávající podrobné odchylky v písmenech a) a b). Aby byla zachována podstata zrušených ustanovení, pozměňují se články 18 a 19, čímž budou umožněny odchylky od článku 4 týkající se různých druhů hranic a kategorií osob obecně v kombinaci se stávajícím zněním přílohy VI bodů 3.2.5 až 3.2.9 (rekreační lodě a pobřežní rybolov) a příloha VII 3.1 (námořníci). Odkaz „příležitostné překračování“ v odstavci 2 má za účel jasně odlišit výjimky povolené tímto ustanovením od postupů v rámci malého pohraničního styku, který umožňuje „pravidelné překračování“ (podle článku 35 a nařízení (ES) č. 1931/2006). Kromě toho odstavec 2 výslovně dovoluje uzavírat v této oblasti dvoustranné dohody se sousedními třetími zeměmi. Článek 5, Podmínky vstupu pro státní příslušníky třetích zemí - Odstavec 1: délka pobytu : na základě rozsudku, který dne 3. října 2006 vydal Soudní dvůr ve věci C-241/05, Bot, a po přijetí příslušného obdobného ustanovení v čl. 2 odst. 2 písm. a) vízového kodexu se v Schengenském hraničním kodexu stanoví jasné právně platné pokyny pro výpočet „tří měsíců za období šesti měsíců“ díky sjednocení se zněním vízového kodexu. Platné cestovní doklady : z praktických důvodů se znění upravuje tak, aby odpovídalo znění článku 12 vízového kodexu, rovněž se stanoví, že příslušníci pohraniční stráže mohou v odůvodněných naléhavých případech učinit výjimku. - Odstavec 4: ruší se zastaralý a zavádějící výraz „zpětné vízum“. V čl. 5 odst. 4 písm. b) se nahrazuje odkaz na nařízení (ES) č. 415/2003 odkazem na nový vízový kodex. Protože článek 46 a příloha XII vízového kodexu stanoví povinnost sestavovat statistiky víz za každé místo , kde členské státy vydávají víza (to se vztahuje také na hraniční přechody, kde se vydávají víza), stal se druhý pododstavec v čl. 5 odst. 4 písm. b) nadbytečným a měl by být nahrazen odkazem na příslušná ustanovení vízového kodexu. Článek 7, Hraniční kontroly osob - Odstavec 5: upřesnění stávající povinnosti poskytovat informace písemnou formou. - Nový odstavec 8: protože mimořádné okolnosti uvedené v čl. 4 odst. 2 (požadavky zvláštního charakteru a stav nouze) mohou v praxi vyžadovat stanovení jistých odchylek od ustanovení článku 7, je nyní toto výslovně dovoleno. Článek 9, Oddělené pruhy a údaje na tabulích - Odstavec 2: možnost zřízení oddělených pruhů pro osoby, které jsou oprávněny k cestování bez víz, s cílem dále zpružnit a urychlit opatření na ochranu hranic v souladu s praktickými potřebami . Článek 10, Opatřování cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí otiskem razítka - Odstavec 2: oprava jazykové chyby v anglickém znění. - Odstavec 3: situace posádek mezinárodních vlaků je srovnatelná se situací pilotů nebo námořníků, jelikož tyto vlaky dodržují stanovený jízdní řád. Již ve své zprávě o opatřování cestovních dokladů otiskem razítka ze září 2009 (KOM(2009) 489 v konečném znění) Komise oznámila, že zavede výjimku z razítkování dokladů pro tuto kategorii osob. Článek 11, Domněnka týkající se splnění podmínek délky pobytu - Odstavec 3: technická úprava v důsledku přijetí nového právního předpisu (směrnice o navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí 2008/115/ES). - Nový odstavec 4: technická úprava k odstranění nedostatku ve znění stávajícího nařízení (prokázání výstupu v případě, že chybí výstupní razítko). Článek 12, Ostraha hranic - Změna týkající se pravomoci Komise přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Článek 13, Odepření vstupu - Odstavec 5: technická úprava v důsledku přijetí nového právního předpisu (nařízení o statistice v oblasti migrace a mezinárodní ochrany 862/2007). Článek 15, Provádění ochrany hranic - Odstavec 1: výslovně se zmiňují společné hlavní osnovy pro pohraniční stráž vypracované agenturou FRONTEX. Nutnost věnovat zvláštní pozornost odborné přípravě pro odhalování mimořádně citlivých situací nedávno zdůraznil akční plán Komise pro nezletilé osoby bez doprovodu (KOM(2010) 213 v konečném znění ze dne 6. května 2010). Článek 18, Zvláštní pravidla pro různé druhy hranic a různé dopravní prostředky používané při překračování vnějších hranic - Poslední věta: s cílem doplnit změny čl. 4 odst. 2 se stanoví systematický soudržný základ pro odchylky od článku 4 pro všechny druhy hranic a dopravní prostředky uvedené v příloze VI. Článek 19, Zvláštní pravidla pro kontroly určitých kategorií osob - Nový odst. 1 písm. g): aby byly umožněny odchylky týkající se vstupu a výstupu členů záchranných služeb, policie a hasičských sborů zasahujících v mimořádných situacích, je nezbytné stanovit jasný právní rámec (doplnění nové kategorie v článku 19 a příslušných ustanovení v příloze VII) zahrnující možnost uzavírat v této otázce dvoustranné dohody. - Nový odst. 1 písm. h): stanoví se zvláštní výjimka pro pracovníky na moři (např. pracovníky na ropných plošinách či ve větrných elektrárnách na moři) v příloze VII bodě 8, čímž se stanoví pravidla srovnatelná s pravidly platnými pro pobřežní rybolov (příloha VI, bod 3.2.8 a 3.2.9). - Odstavec 1 druhá věta: s cílem doplnit změny čl. 4 odst. 2 se stanoví systematický soudržný základ pro odchylky od článku 4 pro všechny kategorie osob uvedené v příloze VII. Článek 21, Kontroly na území - Písmeno d): mnoho členských států neprovádí ustanovení článku 22 Úmluvy k provedení Schengenské dohody (ohlašovací povinnost ohledně státních příslušníků třetí země, kteří legálně vstupují do jiného členského státu). Obecně se uznávají praktické obtíže při ověřování dodržování této obecné ohlašovací povinnosti a dosud nebyl předložen přesvědčivý argument hlediska nákladů/přínosů, který by doložil, že tato povinnost významně přispívá k identifikaci nelegálních přistěhovalců. V nedávné zprávě Komise o uplatňování hlavy III (Vnitřní hranice) Schengenského hraničního kodexu (KOM(2010) 554) bylo proto navrženo zrušit článek 22 Úmluvy k provedení Schengenské dohody i příslušný odkaz na tento článek v čl. 21 písm. d) Schengenského hraničního kodexu. Touto změnou není dotčeno právo členských států provádět na svém území cílené kontroly za účelem boje proti nedovolenému přistěhovalectví za předpokladu, že jsou v souladu s ustanovením čl. 21 písm. a) až c). Článek 32, Změny příloh - Změna týkající se pravomoci Komise přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Článek 33, Výkon přenesené pravomoci - Pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie musí být na Komisi výslovně přenesena. Návrh přebírá standardní znění doporučené v návrhu společné dohody Evropského parlamentu, Rady a Evropské komise, kterou se stanoví pracovní metoda uplatňovaná orgány při provádění článku 290. Znění si může vyžádat další změny zohledňující výsledky probíhajících interinstitucionálních jednání. Článek 34, Oznámení - Odstavec 1: Upřesnění v souvislosti se změnami čl. 2 odst. 15. Vzhledem k právním účinkům, které Schengenský hraniční kodex přisuzuje pobytovým kartám vydávaným podle směrnice 2004/38/ES, bude třeba na tento typ povolení jako takový speciálně poukázat. Článek 37, Oznamování informací členskými státy - Harmonizace ohlašovacích povinností – členským státům se výslovně ukládá povinnost oznamovat Komisi všechny dvoustranné dohody, které povoluje Schengenský hraniční kodex. Příloha III - Úprava v důsledku změny čl. 9 odst. 2 s cílem umožnit zřízení oddělených pruhů pro osoby, které jsou oprávněny k cestování bez víz. Příloha IV - Odstavec 3: technická úprava. Vzhledem k standardní velikosti cestovních dokladů (126 x 88 mm), vízového štítku (105 x 74 mm) a vstupního/výstupního razítka (43 x 30 mm) je nyní technicky nemožné opatřit předepsaným způsobem stránku s vízovým štítkem razítky, aniž by to případně ovlivnilo čitelnost údajů ve vízu. Příloha VI - Nový bod 1.1.4: aby bylo umožněno uzavírání dvoustranných dohod mezi členskými státy a sousedními třetími zeměmi o spolupráci při ochraně hranic na společných hraničních přechodech, je třeba zavést jasný právní rámec, jenž bude upravovat i určité zásadní otázky, jako je situace osob žádajících o mezinárodní ochranu. Tato navrhovaná změna umožňuje členským státům uzavírat dvoustranné dohody (povolení ve smyslu čl. 2 odst. 1 SFEU), nijak je k tomu však nezavazuje. - Body 1.2.1 a 1.2.2: z důvodu soudržnosti se pravidla pro uzavírání dvoustranných dohod o hraničních kontrolách v železniční dopravě upravují tak, aby byla v souladu s právním rámcem navrženým v bodě 1.1.4 pro silniční dopravu. V důsledku navrhované změny článku 37 se poslední věta bodu 1.2.1 stává nadbytečnou, a měla by být zrušena. V souladu s praktickými potřebami se ohledně míst, kde mohou být prováděny kontroly, poskytuje větší flexibilita. - Body 3.1.1–3.1.5: technické úpravy znění nařízení, aby bylo v souladu s terminologií použitou v úmluvě FAL (Úmluva Mezinárodní námořní organizace o usnadnění mezinárodní námořní dopravy) a ve směrnici 2010/65/EU o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich[1], včetně zavedení možnosti předkládat seznamy posádky a cestujících elektronickou cestou; zařazení odkazu na informace požadované na seznamech úmluvy FAL, pokud tak stanoví směrnice 2002/6/ES; možnosti předložit seznamy pohraniční stráži prostřednictvím přístavních orgánů; lhůt pro zaslání seznamů; konkrétnějších pokynů ohledně správních kontrol seznamů a upřesnění okolností, za nichž je nutné zkontrolovat osoby, které zůstávají na palubě a neopouštějí ji. - Bod 3.2.1: úpravy v důsledku změn v bodě 3.1. - Bod 3.2.2: úprava v souladu se změnami navrženými v bodě 3.1.4. - Bod 3.2.4: bod 3.2.4. by se měl zrušit, aby se jeho ustanovení nepřekrývala s ustanoveními změněného bodu 3.1.2. - Bod 3.2.9: povinnost oznamovat změny stanoví již bod 3.1.2, v bodě 3.2.9 se toto ustanovení proto nemusí opakovat. - Nový bod 3.2.10 písm. i): upřesnění povinnosti předkládat seznamy posádky a cestujících v případě trajektových spojení, ustanovení je upraveno tak, aby bylo v souladu s ustanoveními směrnice o námořní bezpečnosti 98/41/ES. - Nový bod 3.2.11: upřesnění režimu platného pro trajekty z třetí země s více než jednou zastávkou na území členských států, znění ustanovení se upravuje podle stávajícího obdobného ustanovení o vzdušných hranicích (bod 2.1.2 písm. b) bod iii)). Příloha VII - Bod 3.1.: oprava redakční chyby: většina členských států ratifikovala Úmluvu o dokladech totožnosti námořníků č. C 108, zatímco pouze tři členské státy ratifikovaly Úmluvu o dokladech totožnosti námořníků č. C 185 (Litva, Maďarsko, Francie). Obě úmluvy by proto měly být zmíněny. Redakční vylepšení: slova v anglickém znění „going ashore“ mohou znamenat nejen vstup, ale i na možnost vrátit se zpět na loď (výstup) po ukončení pobytu na břehu. - ruší se poslední věta bodu 3.1 a bodu 3.2: bod 3 se týká pouze odchylek od článků 4 a 7, nikoli odchylek od článku 5. Toto znění je tudíž zavádějící a mělo by být zrušeno. - Body 6.4. a 6.5: seznam vnitrostátních kontaktních míst pro dotazy týkající se nezletilých osob (v současnosti je podle oddílu 3.7 a přílohy 37 schengenské příručky dobrovolný) se nyní vypracovává a používá povinně. - Nový bod 7: viz výše poznámka k čl. 19 odst. 1 písm. g). - Nový bod 8: viz výše poznámka k čl. 19 odst. 1 písm. h). Příloha VIII - Změna v důsledku úpravy článku 11. Článek 2 – Změny Úmluvy k provedení Schengenské dohody: - Zrušuje se čl. 21 odst. 3: jelikož článek 34 Schengenského hraničního kodexu již ohlašovací povinnost ukládá, toto ustanovení se stalo nadbytečným, a musí se zrušit. - Zrušuje se článek 22: viz výše poznámky k čl. 21 písm. d) Schengenského hraničního kodexu. - Zrušuje se článek 136: pravidla o hraničních kontrolách byla sjednocena s právními předpisy EU. To má dopad na právo členských států uzavírat v této oblasti smlouvy. Uzavírání dvoustranných dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi o hraničních kontrolách, aniž by k tomu v Schengenském hraničním kodexu existovalo výslovné povolení, by se dotklo právních předpisů EU ve smyslu čl. 3 odst. 2 SFEU a čl. 2 odst. 1 SFEU. Článek 136 Úmluvy k provedení Schengenské dohody je s touto zásadou neslučitelný, proto by měl být zrušen. 2011/0051 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), a Úmluva k provedení Schengenské dohody EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 1 a 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Politika Unie v oblasti vnějších hranic EU usiluje o zavedení integrovaného systému řízení zajišťujícího jednotnou a vysokou úroveň kontroly a ostrahy, která nezbytně provází volný pohyb osob v rámci Evropské unie a je základní součástí prostoru svobody, bezpečnosti a práva. K tomuto účelu by se měla stanovit společná pravidla pro standardy a postupy pro ochranu vnějších hranic. (2) Dne 13. října 2006 vstoupilo v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex)[2]. (3) Po čtyřech letech uplatňování Schengenského hraničního kodexu v praxi se na základě praktických zkušeností členských států a Komise, včetně výsledků schengenských hodnocení i zpráv a žádostí členských států, ukázalo, že je třeba provést některé změny. (4) Zpráva Komise ze září 2009 o fungování ustanovení o opatřování cestovních dokladů státních příslušníků třetích zemí otiskem razítka v souladu s články 10 a 11 Schengenského hraničního kodexu (KOM(2009) 489), jakož i zpráva Komise ze dne 13. října 2010 o uplatňování hlavy III (Vnitřní hranice) Schengenského hraničního kodexu KOM(2010) 554 obsahují konkrétní návrhy technických změn Schengenského hraničního kodexu. (5) Nedávno přijaté právní předpisy, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex)[3] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí[4], vyžadují určité změny Schengenského hraničního kodexu. (6) S cílem přizpůsobit ustanovení Schengenského hraničního kodexu Smlouvě o fungování Evropské unie by pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie měla být přenesena na Komisi, pokud jde o přijímání dodatečných opatření, kterými se řídí ostraha hranic, podle čl. 12 odst. 5, a změny příloh podle článku 32. Zvláště je důležité, aby Komise vedla během přípravné fáze odpovídající konzultace, včetně konzultací s odborníky. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a náležité předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě. (7) Jelikož cíle tohoto nařízení, konkrétně provedení technických změn stávajících pravidel Schengenského hraničního kodexu, může být dosaženo pouze na úrovni Unie, může Evropská unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle. (8) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [5], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody[6]. (9) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES o uzavření uvedené dohody jménem Evropského společenství[7]. (10) Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES[8]. (11) V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis , se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou rozhodne, zda je provede ve svém vnitrostátním právu. (12) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [9]. Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. (13) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [10]. Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Změna Schengenského hraničního kodexu Nařízení (ES) č. 562/2006 se mění takto: (1) Článek 2 se mění takto: 1. v bodě 1 se písmeno c) nahrazuje tímto: „c) námořní, říční a jezerní přístavy členských států pro pravidelná vnitřní trajektová spojení a vnitřní nákladní spojení;“; 2. v bodě 4 se slova „pravidelným trajektovým spojením“ nahrazují „pravidelným vnitřním trajektovým spojením“; 3. vkládá se nový bod 4a, který zní: „4a „vnitřním nákladním spojením“ jakékoliv nákladní spojení mezi dvěma nebo více stejnými přístavy nacházejícími se na území členských států bez zastavení v kterémkoli přístavu mimo území členských států;“; 4. v bodě 5 se slova „osobami požívajícími právo Společenství na volný pohyb“ nahrazují slovy „osobami požívajícími právo na volný pohyb podle práva Unie“; 5. v bodě 5 písm. a) se slova „čl. 17 odst. 1“ nahrazují slovy „čl. 20 odst. 1“; 6. v bodě 5 písm. b) se slova „Společenstvím a jeho“ nahrazují slovy „Unií a jejími“, 7. v bodě 6 se slova „čl. 17 odst. 1“ nahrazují slovy „čl. 20 odst. 1“; 8. bod 15 se nahrazuje tímto: „„povolením k pobytu“ a) všechna povolení k pobytu vydaná členskými státy podle jednotného vzoru stanoveného nařízením Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí, a pobytové karty vydané v souladu se směrnicí 2004/38/ES, b) všechny ostatní doklady vydané členským státem státním příslušníkům třetích zemí, jimiž se jim povoluje pobyt na jeho území a které byly v souladu s článkem 34 oznámeny a následně zveřejněny, s výjimkou: i) povolení k přechodnému pobytu vydaných při přezkumu první žádosti o povolení k pobytu podle písmene a) nebo žádosti o azyl a ii) víz udělených členskými státy podle jednotného vzoru stanoveného nařízením Rady (ES) č. 1683/95* ____________________ Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.“; (2) V článku 3 se písmeno a) nahrazuje tímto: „a) práva osob požívajících právo na volný pohyb podle práva Unie;“ (3) V článku 4 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Odchylně od odstavce 1 lze výjimky z povinnosti překračovat vnější hranice pouze na hraničních přechodech a během stanovené provozní doby povolit: 9. jednotlivcům nebo skupinám osob v případě požadavku zvláštního charakteru na příležitostné překračování vnějších hranic mimo hraniční přechody či mimo stanovenou provozní dobu, pokud jsou držiteli povolení, které je vyžadováno vnitrostátními právními předpisy, a pokud to není v rozporu se zájmy veřejného pořádku a vnitřní bezpečnosti členských států. Členské státy k tomu mohou ve dvoustranných dohodách stanovit konkrétní pravidla; 10. jednotlivcům nebo skupinám osob v případě nepředvídaného stavu nouze.“ (4) Článek 5 se mění takto: 11. v odstavci 1 se návětí a písmeno a) nahrazují tímto: „Pro předpokládané pobyty na území členských států, které nepřesáhnou tři měsíce během jakéhokoli šestiměsíčního období ode dne prvního vstupu na území dotyčných členských států, platí pro vstup státních příslušníků třetích zemí tyto podmínky: a) mají platný cestovní doklad nebo doklad, který je opravňuje k překročení hranice, splňující tato kritéria: i) musí být platný nejméně tři měsíce po předpokládaném datu odjezdu z území příslušných členských států. V naléhavých případech, které jsou odůvodněné, je možné od této povinnosti upustit, ii) byl vydán v předchozích deseti letech,“; 12. odstavec 4 se mění takto: i) písmeno a) se nahrazuje tímto: „a) Státním příslušníkům třetích zemí, kteří nesplňují všechny podmínky stanovené v odstavci 1, ale kteří jsou držiteli povolení k pobytu nebo dlouhodobého víza, je povolen vstup na území ostatních členských států pro účely průjezdu, aby mohli dosáhnout území členského státu, který povolení k pobytu nebo dlouhodobé vízum vydal, pokud nejsou uvedeni na vnitrostátním seznamu osob, jimž má být odepřen vstup na území členského státu, jehož vnější hranice zamýšlejí překročit, a pokud není tento záznam doplněn pokynem odepřít vstup nebo průjezd.“; ii) v písmenu b) se první a druhý pododstavec nahrazují tímto: „Státním příslušníkům třetích zemí, kteří splňují podmínky stanovené v odstavci 1 s výjimkou podmínky podle písmene b) uvedeného odstavce a kteří se dostaví na hranici, může být povolen vstup na území členských států, jestliže je jim na hranicích uděleno vízum v souladu s články 35 a 36 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009*. Členské státy sestavují statistiky víz udělených na hranicích v souladu s článkem 46 a přílohou XII nařízení (ES) č. 810/2009. ____________________ Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.“ (5) Článek 7 se mění takto: 13. v odstavci 2 druhém pododstavci se slova „osoby požívající právo Společenství na volný pohyb“ nahrazují slovy „osoby požívající právo na volný pohyb podle práva Unie“; 14. v odstavci 2 třetím pododstavci se slova „osob požívajících právo Společenství na volný pohyb“ nahrazují slovy „osob požívajících právo na volný pohyb podle práva Unie“; 15. v odstavci 2 čtvrtém pododstavci se slova „osob požívajících právo Společenství na volný pohyb“ nahrazují slovy „osob požívajících právo na volný pohyb podle práva Unie“; 16. v odstavci 5 se první pododstavec nahrazuje tímto: „Státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou podrobeni důkladné kontrole ve druhé linii, obdrží písemné informace o účelu a postupu takové kontroly .“; 17. v odstavci 6 se zrušuje slovo „Společenství“ a za slovo „pohyb“ se vkládají slova „podle práva Unie“; 18. doplňuje se nový odstavec 8, který zní: "8. „Pokud se použije čl. 4 odst. 2 písm. a) nebo b), mohou členské státy také stanovit odchylky od pravidel stanovených v tomto článku.“. (6) V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. a) Osoby požívající právo na volný pohyb podle práva Unie jsou oprávněny používat pruhy označené tabulemi podle přílohy III části A („EU, EHP, CH“). Mohou také používat pruhy označené tabulí podle přílohy III části B1 („bez vízové povinnosti“) a části B2 („všechny pasy“). Státní příslušníci třetích zemí, kteří nemusí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum v souladu s nařízením (ES) č. 539/2001, a státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli platného povolení k pobytu či dlouhodobého víza, jsou oprávněni používat pruhy označené tabulí podle přílohy III části B1 tohoto nařízení („ bez vízové povinnosti “). Mohou také používat pruhy označené tabulí podle přílohy III části B2 tohoto nařízení („ všechny pasy “). b) Všechny ostatní osoby používají pruhy označené tabulí podle přílohy III části B2. Údaje na tabulích uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) mohou být uvedeny v jazyce nebo jazycích, které jednotlivé členské státy považují za vhodné. Zřízení oddělených pruhů označených tabulí podle přílohy III části B1 („ bez vízové povinnosti “) není pro členské státy povinné. Rozhodnou, zda a na kterých hraničních přechodech je zřídí na základě praktických potřeb.“ (7) Článek 10 se mění takto: 19. odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něž se vztahuje směrnice 2004/38/ES, ale kteří nepředloží pobytovou kartu podle uvedené směrnice, se opatřují otiskem razítka při vstupu a výstupu. Cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky státních příslušníků třetích zemí požívajících právo na volný pohyb podle práva Unie, ale kteří nepředloží pobytovou kartu podle směrnice 2004/38/ES, se opatřují razítkem při vstupu a výstupu. “; (b) v odstavci 3 se vkládají nová písmena f) a g), která znějí: „f) cestovní doklady posádek mezinárodních osobních a nákladních vlaků, g) cestovní doklady státních příslušníků třetích zemí, kteří předloží pobytovou kartu podle směrnice 2004/38/ES.“ (8) Článek 11 se mění takto: odstavec 3 se nahrazuje tímto: „Není-li domněnka podle odstavce 1 vyvrácena, může být státní příslušník třetí země navrácen v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES*.“; doplňuje se nový odstavec 4, který zní: „Příslušná ustanovení odstavců 1 a 2 platí obdobně v případě, že chybí výstupní razítko.“ ____________________ * Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98.“ (9) Ustanovení čl. 12 odst. 5 se nahrazuje tímto: „5. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o dodatečná opatření, kterými se řídí ostraha hranic.“. (10) V článku 13 se odstavec 5 nahrazuje tímto: „5. Členské státy shromažďují statistické údaje o počtu osob, jimž byl odepřen vstup, o důvodech odepření, o státní příslušnosti těchto osob a o druhu hranic (pozemních, vzdušných nebo námořních), na nichž byl těmto osobám vstup odepřen, a tyto údaje předkládají v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 862/2007.*“ ____________________ ( Úř. věst. L 199, 31.7.2007, s. 23. (11) V čl.15 odst. 1 se třetí pododstavec nahrazuje tímto: „Členské státy zajistí, aby příslušníky pohraniční stráže byli odborní a řádně vyškolení specialisté, přičemž zohlední společné hlavní osnovy pro odbornou přípravu pohraniční stráže vypracované Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004. Součástí osnov je odborné školení zaměřené na odhalování mimořádně citlivých situací zahrnujících nezletilé osoby bez doprovodu a oběti obchodování s lidmi. Členské státy podporují příslušníky pohraniční stráže při studiu jazyků, a to zejména těch jazyků, které potřebují k plnění svých úkolů.“. (12) V čl. 18 druhém pododstavci se za slovo „článků“ doplňuje odkaz „4,“. (13) V článku 19 se odstavec 1 mění takto: (a) v prvním pododstavci se doplňují nová písmena g) a h), která znějí: „g) záchranných služeb, policie a hasičských sborů, h) pracovníků na moři.“ (b) v druhém pododstavci se za slovo „článků“ doplňuje odkaz „4,“. (14) V článku 21 se zrušuje písmeno d). (15) Článek 32 se nahrazuje tímto: „Článek 32 Změny příloh Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o změny příloh III, IV a VIII.“. (16) Článek 33 se nahrazuje tímto: „Článek 33 Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku. 2. Přenesení pravomoci uvedené v čl. 12 odst. 5 a článku 32 platí na dobu neurčitou od X.X.2011. (Datum vstupu tohoto nařízení v platnost) 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 12 odst. 5 a článku 32 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 12 odst. 5 a článku 32 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“. (17) V čl. 34 odst. 1) se písmeno a) nahrazuje tímto: „a) seznam povolení k pobytu, přičemž se rozlišuje mezi povoleními podle čl. 2 bodu 15 písm. a), a povoleními podle čl. 2 bodu 15 písm. b) a přikládá se vzor povolení podle čl. 2 bodu 15 písm. b). Speciálně se vyznačí pobytové karty vydané v souladu se směrnicí 2004/38/ES,“. (18) V článku 37 se první věta nahrazuje tímto: „Členské státy oznámí Komisi vnitrostátní ustanovení vztahující se k čl. 21 písm. c), sankce uvedené v čl. 4 odst. 3 a dvoustranné dohody povolené tímto nařízením.“ (19) Přílohy III, IV, VI, VII a VIII se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení. Článek 2 Změna Úmluvy k provedení Schengenské dohody Úmluva k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 se mění takto: (1) V článku 21 se zrušuje odstavec 3. (2) Článek 22 se zrušuje. (3) Článek 136 se zrušuje. Článek 3 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost […] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami. V […] Za Evropský parlament Za Radu Předseda předseda PŘÍLOHA Přílohy III, IV, VI, VII a VIII se mění takto: (1) Příloha III se mění takto: (a) část B se nahrazuje tímto : „ČÁST B1: „bez vízové povinnosti“, [pic] BEZ VÍZOVÉ POVINNOSTI „ČÁST B2: „všechny pasy“.“ [pic] “ VŠECHNY PASY (b) V části C se mezi tabule „EU, EHP, CH“ a tabule „VŠECHNY PASY“ vkládají tyto tabule: [pic] BEZ VÍZOVÉ POVINNOSTI – OSOBNÍ AUTOMOBILY [pic] BEZ VÍZOVÉ POVINNOSTI – AUTOBUSY [pic] BEZ VÍZOVÉ POVINNOSTI – NÁKLADNÍ AUTOMOBILY (2) V příloze IV bodě 3 se první pododstavec nahrazuje tímto: „Při vstupu a výstupu státních příslušníků třetích zemí podléhajících vízové povinnosti se razítko vyznačí na protilehlé straně ke straně, na které je vízum.“ (3) V příloze VI se bod 1 mění takto: (a) vkládá se nový bod 1.1.4, který zní: „ 1.1.4 Společné hraniční přechody 1.1.4.1 Členské státy mohou se sousedními třetími zeměmi uzavírat dvoustranné dohody týkající se zřízení společných hraničních přechodů, na kterých příslušníci pohraniční stráže jedné smluvní strany provádějí podle právních předpisů své země vstupní a/nebo výstupní kontroly na území druhé smluvní strany. Společné hraniční přechody mohou být zřízeny buď na území dotčeného členského státu, nebo na území třetí země. 1.1.4.2 Společné hraniční přechody zřízené na území členského státu : Dvoustranné dohody, kterými se na území členského státu zřizují společné hraniční přechody, obsahují ustanovení, jímž se příslušníkům pohraniční stráže třetí země povoluje vykonávat jejich úkoly v tomto členském státě při dodržení těchto zásad: 20. Mezinárodní ochrana : Státnímu příslušníku třetí země, který na území členského státu žádá o mezinárodní ochranu, se poskytne přístup k příslušným řízením členského státu, i kdyby tento státní příslušník třetí země ještě neprošel výstupní kontrolou prováděnou příslušníkem pohraniční stráže třetí země přítomném na společném hraničním přechodu. 21. Zatčení osoby nebo zabavení majetku : Dozvědí-li se příslušníci pohraniční stráže třetí země o skutečnostech, které odůvodňují zatčení osoby, umístění osoby pod dočasnou ochranu nebo zabavení majetku, - informují o těchto skutečnostech orgány dotčeného členského státu, které v souladu s vnitrostátními, unijními a mezinárodními právními předpisy a bez ohledu na státní příslušnost dotčené osoby přijmou řádná opatření, - nebo postupují v souladu s vnitrostátními právními předpisy své země. V tomto případě však musí dotyčná osoba získat přístup k soudům členských států a mít k dispozici právní prostředky nezbytné k zajištění právní ochrany v oblastech pokrytých právem Unie s cílem poskytnout právní ochranu, která pro jednotlivce vyplývá z ustanovení práva Unie, a zaručit plný účinek těchto ustanovení. 22. Osoby požívající právo na volný pohyb podle práva Unie, které vstupují na území EU : Příslušníci pohraniční stráže třetí země nesmějí bránit osobám požívajícím právo na volný pohyb podle práva Unie ve vstupu na území EU. Pokud pro zabránění v opuštění území třetí země existují oprávněné důvody, informují příslušníci pohraniční stráže třetí země o těchto důvodech orgány členského státu, které v souladu s vnitrostátními, unijními a mezinárodními právními předpisy přijmou řádná opatření. 1.1.4.3 Společné hraniční přechody zřízené na území třetí země: Dvoustranné dohody, kterými se na území třetí země zřizují společné hraniční přechody, obsahují ustanovení, jímž se příslušníkům pohraniční stráže členského státu povoluje vykonávat ve třetí zemi jejich úkoly v souladu s Schengenským hraničním kodexem a při dodržení těchto zásad: 23. Mezinárodní ochrana : Státnímu příslušníku třetí země, který prošel výstupní kontrolou provedenou příslušníkem pohraniční stráže třetí země a následně požádal příslušníky pohraniční stráže dotčeného členského státu přítomné ve třetí zemi o mezinárodní ochranu, se umožní přístup na území dotčeného členského státu, kde budou zahájena příslušná řízení. Orgány třetí země umožní přemístění dotčené osoby na území členského státu. 24. Zatčení osoby nebo zabavení majetku : Dozvědí-li se příslušníci pohraniční stráže členského státu o skutečnostech, které odůvodňují zatčení osoby, umístění osoby pod dočasnou ochranu nebo zabavení majetku, postupují podle vnitrostátních právních předpisů nebo platných právních předpisů Unie. Orgány třetí země umožní přemístění dotčené osoby nebo majetku na území příslušného členského státu. 25. Státní příslušníci třetí země, kteří vstupují do této třetí země: Příslušníci pohraniční stráže členského státu nesmějí bránit občanům dotčené třetí země ve vstupu do této třetí země. Pokud pro zabránění v opuštění území členského státu existují podle právních předpisů tohoto členského státu oprávněné důvody, informují příslušníci pohraniční stráže členského státu o těchto důvodech orgány třetí země, které v souladu s vnitrostátními a mezinárodními právními předpisy přijmou řádná opatření. 1.1.4.4 Členský stát před uzavřením nebo změnou jakékoli dvoustranné smlouvy o společných hraničních přechodech se sousední třetí zemí konzultuje Komisi ohledně slučitelnosti dohody s tímto nařízením. Pokud se Komise domnívá, že dohoda není slučitelná s tímto nařízením, oznámí to dotyčnému členskému státu. Tento členský stát učiní veškeré potřebné kroky k tomu, aby dohodu v přiměřené lhůtě změnil s cílem odstranit zjištěné nesrovnalosti.“ (b) body 1.2.1 a 1.2.2 se nahrazují tímto: „1.2.1 Ve vlacích překračujících vnější hranice se provádějí kontroly jak cestujících, tak zaměstnanců železnic, a to včetně kontrol v nákladních vlacích nebo prázdných vlacích. Členské státy mohou uzavírat dvoustranné dohody o způsobu provádění těchto kontrol, přičemž dodržují zásady stanovené v bodě 1.1.4. Tyto kontroly se provádějí jedním z těchto způsobů: - na prvním nádraží příjezdu nebo na posledním nádraží odjezdu na území členského státu, - ve vlaku během cesty mezi posledním nádražím odjezdu ve třetí zemi a prvním nádražím příjezdu na území členského státu či naopak, - na posledním nádraží odjezdu nebo na prvním nádraží příjezdu na území dotčené třetí země. 1.2.2 Pro usnadnění toků železniční dopravy využívající vysokorychlostní osobní vlaky se mohou členské státy na trase těchto vlaků ze třetích zemí rovněž rozhodnout, že po dohodě s dotyčnými třetími zeměmi a při dodržení zásad stanovených v bodě 1.1.4 budou provádět vstupní kontroly osob ve vlacích ze třetích zemí, a to jedním z těchto způsobů: - na nádražích ve třetí zemi, kde osoby nastupují do vlaku, - na nádražích na území členských států, kde osoby vystupují, ve vlaku během cesty mezi stanicemi na území třetí země a stanicemi na území členských států, pokud osoby zůstávají ve vlaku.“. (4) V příloze VI se bod 3 mění takto: (a) v bodě 3.1.1 se druhá věta nahrazuje tímto: „Členské státy mohou uzavírat dvoustranné dohody, podle nichž lze kontroly provádět také během plavby anebo při příjezdu nebo odjezdu lodi na území třetí země, přičemž se dodržují zásady stanovené v bodě 1.1.4.“; (b) body 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4 a 3.1.5 se nahrazují tímto: „3.1.2 Velitel lodě nebo jiná osoba řádně oprávněná provozovatelem lodi (v obou případech dále jen „velitel“) vypracuje seznam posádky a případných cestujících, který bude obsahovat informace vyžadované ve formuláři 5 (seznam posádky) a 6 (seznam cestujících) Úmluvy Mezinárodní námořní organizace (IMO) o usnadnění mezinárodní námořní dopravy (FAL) a případně také číslo víza nebo povolení k pobytu, nejpozději - dvacet čtyři hodin před připlutím do přístavu, nebo - nejpozději v době, kdy loď opouští předchozí přístav, pokud doba plavby trvá méně než dvacet čtyři hodin, nebo - není-li přístav, kde se má loď zastavit, znám nebo je-li změněn v průběhu plavby, jakmile je tato informace dostupná. Velitel doručí seznam(y) příslušnému orgánu jmenovanému členským státem (příslušníkům pohraniční stráže či přístavním nebo jiným orgánům, které je bez prodlení příslušníkům pohraniční stráže postoupí). 3.1.3 Velitel obdrží potvrzení o přijetí, které předloží na požádání během pobytu lodě v přístavu. 3.1.4 Velitel neprodleně oznámí příslušnému orgánu všechny změny složení posádky nebo počtu cestujících. Velitel navíc neprodleně a ve lhůtě stanovené v bodě 3.1.2 uvědomí příslušné orgány o přítomnosti černých pasažérů na palubě. Za černé pasažéry však zůstává odpovědný velitel. Odchylně od článků 4 a 7 se u osob, které zůstávají na palubě, neprovádí systematické hraniční kontroly. Příslušníci pohraniční stráže však provedou fyzickou prohlídku lodi a kontrolu osob, které zůstávají na palubě, na základě posouzení rizika týkajícího se vnitřní bezpečnosti a nedovoleného přistěhovalectví. 3.1.5 Velitel včas a v souladu s platnými pravidly v dotyčném přístavu uvědomí příslušný orgán o odplutí lodě.“ (c) bod 3.2.1 se nahrazuje tímto: „3.2.1 Velitel výletní lodě zašle příslušnému orgánu popis trasy a program výletní plavby ve lhůtě stanovené v bodě 3.1.2.“ (d) v bodě 3.2.2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Kontroly posádky a cestujících na těchto lodích se však provádějí na základě hodnocení rizika týkajícího se vnitřní bezpečnosti a nedovoleného přistěhovalectví.“; (e) v bodech 3.2.3 písm. a) a 3.2.3 písm. b) se odkaz „bodě 3.2.4“ nahrazuje odkazem „bodě 3.1.2“; (f) v bodě 3.2.3 písm.e) se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Kontroly posádky a cestujících na těchto lodích se však provádějí na základě hodnocení rizika týkajícího se vnitřní bezpečnosti a nedovoleného přistěhovalectví.“ (g) bod 3.2.4 se zrušuje; (h) v bodě 3.2.9 se druhý pododstavec zrušuje; (i) v bodě 3.2.10 se vkládá nové písmeno i), které zní: „i) Bod 3.1.2. (povinnost předložit seznam cestujících a posádky) se nepoužije. Pokud musí být seznam osob na palubě vypracován v souladu se směrnicí 98/41/ES*, musí velitel nejpozději do třiceti minut po odplutí z přístavu třetí země zaslat kopii tohoto seznamu osob příslušnému orgánu přístavu příjezdu na území dotčeného členského státu. ____________________ * Úř. věst. L 188, 2.7.1998, s. 35.“; (j) doplňuje se nový bod 3.2.11, který zní: „3.2.11 Jestliže trajekt z třetí země s více než jednou zastávkou na území členských států přibírá na palubu cestující pouze na zbývající úsek v rámci tohoto území, budou tito cestující podrobeni výstupní kontrole v přístavu odjezdu a vstupní kontrole v přístavu příjezdu. Kontroly cestujících, kteří jsou během těchto zastávek již na palubě trajektu a nepřistoupili na území členských států, se provádějí v přístavu příjezdu.“. (5) V příloze VII se bod 3 mění takto: (a) body 3.1 a 3.2 se nahrazují tímto: „Odchylně od článků 4 a 7 mohou členské státy povolit námořníkům, kteří jsou držiteli průkazu totožnosti námořníka vydaného v souladu s Úmluvou Mezinárodní organizace práce (MOP) č. 108 (1958) a č. 185 (2003) o dokladech totožnosti námořníků, Londýnskou úmluvou ze dne 9. dubna 1965 a příslušnými vnitrostátními právními předpisy, aby vstoupili na území členských států tak, že vystoupí na břeh za účelem pobytu v zóně přístavu, kde jejich loď zakotvila, anebo v přilehlých obcích, aniž by se dostavili na hraniční přechod, a to za podmínky, že jejich jméno je uvedeno na seznamu posádky lodi, ke které patří, a tento seznam byl předem předložen příslušným orgánům ke kontrole. Podle hodnocení rizika z hlediska vnitřní bezpečnosti a nedovoleného přistěhovalectví však námořníci podléhají před výstupem na břeh kontrole příslušníky pohraniční stráže podle článku 7.“ (6) V příloze VII bodě 6 se doplňují nové body 6.4 a 6.5, které znějí: „6.4. Členské státy určí vnitrostátní kontaktní místa pro dotazy týkající se nezletilých osob a informuje o tom Komisi. Seznam těchto vnitrostátních kontaktních míst dá Komise k dispozici členským státům. 6.5. V případě pochybností ohledně okolností popsaných v bodech 6.1, 6.2 a 6.3 využijí příslušníci pohraniční stráže seznam vnitrostátních kontaktních míst pro dotazy týkající se nezletilých osob.“ (7) V příloze VII se doplňují nové body 7. a 8., které znějí „7. Záchranné služby, policie a hasičské sbory Opatření upravující vstup a výstup členů záchranných služeb, policie a hasičských sborů zasahujících v mimořádných situacích jsou stanovena vnitrostátními právními předpisy, případně dvoustrannými dohodami. Tato opatření se mohou odchylovat od ustanovení článků 4, 5 a 7. 8. Pracovníci na moři Odchylně od ustanovení článků 4 a 7 nejsou pracovníci na moři (pracující na ropných plošinách, ve větrných elektrárnách na moři atd.), kteří se pravidelně vracejí lodí či letadlem na území členských států, aniž by pobývali na území třetí země, systematicky kontrolováni. Za účelem stanovení četnosti kontrol, které mají být prováděny, se však přihlíží k hodnocení rizika týkajícího se nedovoleného přistěhovalectví, a to především tam, kde se v bezprostřední blízkosti dotčeného zařízení na moři nachází pobřeží třetí země.“ (8) V příloze VIII se ve standardním formuláři slova „vstupního razítka“ nahrazují slovy „vstupního nebo výstupního razítka“ a slovo „vstoupila tato osoba na území členského státu“ se nahrazuje slovy „vstoupila tato osoba na území členského státu nebo jej opustila“. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich a o zrušení směrnice 2002/6/ES, Úř. věst. L 283, 29.10.2010, s. 1. [2] Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1. [3] Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1. [4] Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 98. [5] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [6] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31. [7] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1. [8] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 5. [9] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [10] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.