Zvláštní	zpráva	Zajistila 	Komise	účinné	
provádění 	směrnice 	
o službách?CS	 2016	č.	05
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR
EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Lucemburk  
LUCEMBURSKO
Tel.: +352 4398-1
Dotazy: eca.europa.eu/cs/Pages/ContactForm.aspx
Internetová stránka: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.  
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa ( http://europa.eu ).
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2016
Print ISBN 978-92-872-4173-3 ISSN 1831-0788 doi:10.2865/990479 QJ-AB-16-002-CS-C
PDF ISBN 978-92-872-4182-5 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/103955 QJ-AB-16-002-CS-N
EPUB ISBN 978-92-872-4160-3 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/400110 QJ-AB-16-002-CS-E
© Evropská unie, 2016
Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.
Zajistila 	Komise	účinné	
provádění 	směrnice 	
o službách?
(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy 
o fungování EU)Zvláštní	zprávaCS	 2016	č.	05
02
 Auditní	tým
Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměře -
ných na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich 
dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů či 
výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.
Tento audit výkonnosti provedl auditní senát IV, jemuž předsedá člen EÚD Milan Martin Cvikl a který se zaměřuje na audit 
příjmů, výzkumu a vnitřních politik, správy finančních a hospodářských záležitostí a orgánů a institucí Evropské unie. 
Audit vedl člen EÚD Neven Mates a podporu mu poskytovali vedoucí jeho kabinetu Georgios Karakatsanis a tajemník 
Marko Mrkalj, vyšší manažer Paul Stafford, vedoucí úkolu Wayne Codd a auditoři Sandra Dreimaneová, Jurgen Manjé 
a Wolfgang Stolz.
Zleva doprava: J. Manjé, P . Stafford, N. Mates, W. Codd, S. Dreimaneová, G. Karakatsanis.

03
 Obsah
Body
 Glosář	a zkratky
I–VIII  Shrnutí
1–11  Úvod
6–7 Cíle	směrnice	o službách
8–11 Úlohy	a povinnosti
12–13  Rozsah	a koncepce	auditu
14 –110  Připomínky
16–42 Provedení	ve	vnitrostátním	právu	a sledování	provádění
16–18 Komise	pomáhala	s provedením	ve	vnitrostátním	právu	a sledovala	provádění
19–20 Ve	dvaceti	členských	státech	se	provedení	ve	vnitrostátním	právu	zpozdilo
21–27 Vzájemná	hodnocení	byla	inovativním	postupem,	který	Komise	dobře	zvládla	a následně	použila	pro	jiné 	
směrnice
28–29 K	úspěšnému	provedení	ještě	zbývá	dlouhá	cesta
30–32 Byly	provedeny	kontroly	fungování	právních	předpisů	EU	ve	scénářích	běžné	podnikové	praxe
33–34 Z	výsledků	těchto	kontrol	vzešly	další	legislativní	návrhy	Komise
35–36 Komise	mohla	využít	tyto	výsledky	lépe	k systematickému	prosazování	směrnice	o službách
37–42 Nebyl	dostatečně 	posouzen 	hospodářský 	dopad
43–77 Provádění
43–45 Nástroje	a podpora	Komise	pro	provádění	směrnice	o službách	nebyly	využívány	v plné	míře,	a jejich 	
účinnost	byla	proto	jen	částečná
46–52 Došlo	ke	zpožděním	při	zřizování	jednotných	kontaktních	míst	a jejich	kvalita	v jednotlivých	členských 	
státech	je	rozdílná
53–55 Jednotná	kontaktní	místa	není	snadné	nalézt,	existuje	jen	nízká	úroveň	povědomí	mezi	podniky
56–64 Správní	spolupráce	v záležitostech	týkajících	se	směrnice	o službách	je	nedostatečná
65–71 Spotřebitelé	se	i nadále	potýkají	s problémy,	pokud	jde	o přístup	na	jednotný	trh	služeb
04 Obsah	
72–75 Poskytovatelé	služeb	stále	nespravedlivě	diskriminují
76–77 Řešení	problémů
78–110 Prosazování
78–79 Komise	využívá	řadu	nástrojů	určených	k prosazování	právních	předpisů
80–85 Síť	SOLVIT	je	pro	směrnici	o službách	málo	využívána
86–93 Projekt	EU	Pilot,	který	stanoví	postupy	předcházející	řízení	o nesplnění	povinnosti,	si	členské	státy	chválí
94–99 Komise	řízení	o nesplnění	povinnosti	téměř	nevyužívá
100–101 Případy	nesplnění	povinnosti	se	řeší	příliš	dlouho
102–104 Jednotlivé	stížnosti	v souvislosti	se	službami	se	řeší	pravidelně,	během	řízení	o nesplnění	povinnosti	však 	
dochází 	k dlouhým 	obdobím 	nečinnosti
105–107 Soudnímu	dvoru	byl	předložen	pouze	jeden	případ
108–110 Doporučení	pro	jednotlivé	země	nebyla	zcela	úspěšná
111–120  Závěry	a doporučení
112–114 Provedení	ve	vnitrostátním	právu	a sledování	provádění 	
115–118 Provádění
119–120 Prosazování
 Odpovědi 	Komise	
05
 Glosář	a zkratky
CPC : spolupráce v oblasti ochrany spotřebitele ( Consumer Protection Cooperation )
CSR : doporučení pro jednotlivé země ( Country Specific Recommendations )
ESA : Evropský systém účtů
ESD : Soudní dvůr
EU	Pilot : projekt EU Pilot je určen ke spolupráci mezi členskými státy a Komisí v otázkách týkajících se souladu 
vnitrostátního práva s právem EU nebo správného uplatňování práva EU. Používá se jako první opatření s cílem 
pokud možno předejít zahájení formálního řízení o nesplnění povinnosti.
EU: Evropská unie
HDP : hrubý domácí produkt
CHAP : systém evidence stížností předložených Komisi
IMI: systém pro výměnu informací o vnitřním trhu ( Internal Market Information System )
NACE	Rev	2 : statistická klasifikace ekonomických činností v Evropské unii
PQD : směrnice o odborných kvalifikacích ( Professional Qualifications Directive )
PSC : jednotné kontaktní místo ( Point of Single Contact )
SFEU : Smlouva o fungování Evropské unie
síť	ESC : síť evropských spotřebitelských center ( European Consumer Centres )
SOLVIT : mechanismus alternativního řešení sporů, který byl vytvořen na pomoc občanům a podnikům EU, jimž 
byla upřena možnost výkonu práv v rámci evropského vnitřního trhu v důsledku nesprávného používání právních 
předpisů v oblasti vnitřního trhu ze strany orgánů veřejné moci v jiném členském státě.
Sweeps	 : prověřování webových stránek prováděná v celé EU se zaměřením zejména na odvětví působící on-line
06
 Shrnutí
I
Zatímco jednotný trh se zbožím je s ohledem na obchodování v rámci EU dobře rozvinutý, trh služeb zatím podle 
obecného mínění nedosáhl svého plného potenciálu. Směrnice o službách se zaměřuje na činnosti, které tvoří 
přibližně 46 % HDP EU, s cílem omezit právní a správní překážky pro poskytovatele a příjemce služeb. Tohoto cíle by 
mělo být dosaženo provedením směrnice ve vnitrostátním právu členských států, zvýšením transparentnosti a zjed -
nodušením postupů, které usnadní podnikům a spotřebitelům poskytování a přijímání služeb v rámci jednotného 
trhu.
II
Audit provedený Účetním dvorem se zaměřil na opatření, která Evropská komise podnikla na podporu členských 
států, a měl též prověřit donucovací opatření určená k řešení problémů způsobených nedodržováním pravidel, 
v jejichž důsledku dochází k omezení řádného fungování jednotného trhu služeb.
III
Většina členských států neprovedla směrnici ve vnitrostátním právu včas. Komise však během tohoto procesu sledo -
vala pokrok a poskytovala podporu ve formě pomoci se zaváděním směrnice během postupu v průběhu provádění 
do vnitrostátního práva i po jeho dokončení organizováním vzájemných hodnocení a poskytováním poradenství 
v rámci pravidelných setkání tematických skupin odborníků.
IV
Vzájemná hodnocení a kontroly fungování cílových odvětví byly pro členské státy užitečné, ukázaly však také, že 
značný počet překážek přetrvává. Komise nicméně na tato hodnocení a kontroly dostatečně nenavázala, zejména 
projevila neochotu kriticky zhodnotit proporcionalitu, v jejímž důsledku některé členské státy zachovávají poža -
davky, jež nesplňují pravidla.
V
Komise byla při zajišťování provedení směrnice jen částečně úspěšná. Několik let po uplynutí lhůty pro provedení 
v roce 2009 překážky na vnitřním trhu služeb, na který se směrnice vztahuje, přetrvávají, přičemž Komise se zdráhá 
přistupovat k soudnímu projednání, dílem kvůli délce soudních řízení, ale také kvůli nedostatečné síle právních 
předpisů. K řešení problémů byla uplatněna opatření, jako jsou např. systémy SOLVIT a EU Pilot, aniž však bylo dosa -
ženo rychlých výsledků, jak to požadují podniky i příjemci služeb. Spotřebitelé stále nemají takovou úroveň přístupu 
k vnitřnímu trhu služeb, jaké mělo být podle směrnice dosaženo.
VI
Možný hospodářský přínos úplného provedení směrnice zatím neznáme, ačkoli se jako jeden z dopadů často uvádí 
odhadovaná vyšší produktivita. Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici dostatečně podrobné údaje o odvětvích 
dotčených touto směrnicí, není prozatím možné její dopad spolehlivě vyčíslit.
Shrnutí 07
VII
V rámci svých doporučení žádá Účetní dvůr Komisi, aby při prosazování směrnice zejména postupovala odvážněji, 
a to tak, že:
– bude v rámci sledování výsledků kromě jiného provádět vzájemná hodnocení a kontroly fungování, aby řešila 
nesoulad s předpisy, a spolu s členskými státy se bude zaměřovat na nejdůležitější hospodářské problémy,
– jakmile bude zjištěn problém, zahájí co nejdříve postupy v rámci projektu EU Pilot. Informace o rozhodnutích by 
měly být sdíleny,
– maximálně zkrátí délku řízení o nesplnění povinnosti,
– předá závažné problémy neplnění a nesprávného uplatňování pravidel Soudnímu dvoru.
VIII
Kromě toho by:
– Komise měla vypracovávat pokyny pro provedení ve vnitrostátním právu, které by měla zveřejnit co nejdříve po 
přijetí,
– Komise měla usilovat o to, aby byla otázka údajů potřebných pro posouzení dopadů nových právních předpisů 
řešena už na počátku legislativního procesu,
– členské státy měly respektovat Chartu jednotných kontaktních míst, pokud jde například o poskytování in -
formací ve více jazycích a umožnění dokončení všech správních kroků nezbytných k poskytování služeb přes 
hranice,
– normotvůrce měl zavést odkladné lhůty pro oznámení návrhu požadavků a zajistit, aby byly zveřejněny na ve -
řejně přístupných webových stránkách, čímž by byl umožněn lepší přístup a včasné podrobné zkoumání,
– revize nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele by měla rozšířit rozsah tohoto nařízení o článek 20 
směrnice o službách.
08
 Úvod
01	
Směrnice o službách (dále jen „směrnice“) byla přijata v roce 2006 s cílem omezit 
právní a správní překážky pro poskytovatele a příjemce služeb. Tohoto cíle by 
mělo být dosaženo provedením směrnice ve vnitrostátním právu členských států, 
zvýšením transparentnosti, čímž by došlo ke zjednodušení postupů, které usnad -
ní podnikům a spotřebitelům poskytování a využívání služeb v rámci jednotného 
trhu. Směrnice se zaměřuje na služby, jejichž příspěvek k HDP EU činí 46 %1. Směr -
nice měla být ve všech členských státech EU provedena do konce roku 2009.
02	
Původ směrnice sahá do roku 1997, kdy Komise předložila akční plán pro jednot -
ný trh2, v němž vyzývá k odstranění odvětvových překážek integrace trhů. Podle 
pozdějších dokumentů, které se zaměřovaly konkrétně na služby, brání vnitřnímu 
trhu služeb množství překážek, „které představují výraznou brzdu hospodářství 
EU a jeho potenciálu k růstu, konkurenceschopnosti a vytváření pracovních příle -
žitostí“3. Na jejich základě pak byl v roce 2004 předložen návrh směrnice o služ -
bách (běžně označované jako Bolkesteinova směrnice), kde je volný pohyb služeb 
založen na zásadě země původu. To by znamenalo, že poskytovatelé služeb by 
měli splňovat pouze právní předpisy členského státu usazení, bez ohledu na to, 
kde vykonávají činnosti spojené s poskytováním služeb. Od zásady země původu 
však bylo upuštěno na žádost Evropského parlamentu4. Směrnice o službách5, při -
jatá v roce 2006, namísto toho stanoví povinnost, aby členský stát zajistil „volný 
přístup k činnosti poskytování služeb a volný výkon této činnosti na svém území“ 
s tím, že členské státy „nesmějí podmiňovat přístup k činnosti poskytování služeb 
nebo její výkon na svém území žádnými požadavky, které nedodržují […] zásady 
nepřípustnosti diskriminace, nezbytnosti a přiměřenosti“6.
03	
Směrnice se nevztahuje na řadu hospodářských činností: služby obecného zájmu 
nehospodářské povahy, finanční služby, služby elektronických komunikací, služby 
agentur zprostředkovávajících dočasnou práci, zdravotní služby, audiovizuální 
služby, hazardní hry, činnosti spojené s výkonem veřejné moci, sociální služby, 
soukromé bezpečnostní služby, služby poskytované notáři a soudními vykona -
vateli a rovněž na oblast daní. Touto směrnicí nejsou dotčeny ani právní předpisy 
členských států týkající se sociálního zabezpečení.1 SWD(2014) 131 final ze dne 
31. března 2014, Pracovní plán 
pro ohlašování vnitrostátních 
reforem na trhu služeb.
2 CSE(97)1 v konečném znění ze 
dne 4. června 1997, sdělení 
Komise Evropské radě 
s názvem „Akční plán pro 
jednotný trh“.
3 KOM(2002) 441 v konečném 
znění ze dne 30. července 
2002, zpráva Komise Radě 
a Evropskému parlamentu 
o stavu vnitřního trhu služeb.
4 COM(2013) 547 final ze dne 
24. července 2013, návrh 
směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 
o platebních službách na 
vnitřním trhu, kterou se mění 
směrnice 2002/65/ES, 2013/36/
EU a 2009/110/ES a kterou se 
zrušuje směrnice 2007/64/ES.
5 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2006/123/
ES ze dne 12. prosince 2006 
o službách na vnitřním trhu 
(Úř. věst. L 376, 27.12.2006, 
s. 36).
6 Čl. 16 odst. 1 směrnice 
o službách. Proporcionalita: 
požadavky musejí být vhodné 
pro dosažení sledovaného cíle 
a nesmějí překračovat rámec 
toho, co je pro dosažení 
daného cíle nezbytné.
09 Úvod	
7 Zpráva Corazzové Bildtové 
o vnitřním trhu služeb: 
aktuální stav a další postup, 
2012/2144(INI) ( http://www.
europarl.europa.eu/sides/
getDoc.do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-
2013-0273+0+DOC+XML+V0//
CS).
8 Cofferatiho zpráva o správě 
jednotného trhu v rámci 
evropského semestru 2014, 
2013/2194(INI) ( http://www.
europarl.europa.eu/sides/
getDoc.do?pubRef=-//EP//
TEXT+REPORT+A7-
2014-0066+0+DOC+XML+V0//
CS).
9 Poznámka Komise 
k pracovnímu plánu pro 
ohlašování vnitrostátních 
reforem na trhu služeb z roku 
2014, 5431/14, COMPET 29, MI 
51, Rada Evropské unie, Brusel, 
22.11. 2014.
10 Viz článek 14 směrnice.04	
Zatímco jednotný trh se zbožím je s ohledem na obchodování v rámci EU dob -
ře rozvinutý, trh služeb zatím podle obecného mínění nedosáhl svého plného 
potenciálu, z čehož vyplývá potřeba růstu, jak to zdůraznil Evropský parlament ve 
zprávě zpravodajky Corazzové Bildtové7 o vnitřním trhu služeb a následně i v Cof -
feratiho zprávě8. Dopad úspěšného provádění směrnice je vzhledem k významu 
služeb v evropském hospodářství potenciálně velmi vysoký.
05	
Lhůta pro provedení ve vnitrostátním právu byla stanovena na rok 2009, avšak 
podle sdělení Komise ze dne 22. října 2013 „Evropa stále ještě nedostála svým 
ambicím ohledně jednotného trhu, zejména v klíčových oblastech, jako je digi -
tální hospodářství, energetika a služby“. V lednu 2014 Rada zdůraznila potřebu 
koordinace mezi Komisí a členskými státy, aby zlepšily provádění, uplatňování 
a prosazování pravidel jednotného trhu9.
Cíle	směrnice	o službách
06	
Úplné provedení směrnice by mělo odstranit byrokracii a výrazně usnadnit 
usazování poskytovatelů služeb doma i v zahraničí. Mělo by usnadnit přeshra -
niční poskytování služeb. Z tohoto důvodu mají členské státy povinnost zřizovat 
jednotná kontaktní místa, která by měla pomáhat podnikům poskytováním 
komplexních informací o postupech potřebných k nabízení a poskytování služeb 
a tím, že jim umožní vyřídit potřebné formality on-line. Směrnice rovněž posiluje 
práva příjemců služeb, zejména spotřebitelů, a to tím, že zakazuje diskriminaci na 
základě státní příslušnosti nebo místa pobytu.
07	
Překážky, které má směrnice odstranit, zahrnují10:
a) diskriminační požadavky založené přímo nebo nepřímo na státní příslušnosti 
nebo v případě společností na umístění jejich sídla;
b) zákaz usazení poskytovatele ve více než jednom členském státě nebo zákaz 
registrace či zápisu u profesních subjektů nebo sdružení ve více než jednom 
členském státě;
10 Úvod	
c) povinnost poskytovatele zvolit si hlavní provozovnu na území příjemce;
d) podmínky reciprocity s členským státem, ve kterém je poskytovatel již 
usazen;
e) podmínky stanovování požadavků hospodářské potřeby či poptávky na trhu, 
jimiž je podmíněno udělení povolení, nebo hodnocení potenciálních či sou -
časných hospodářských vlivů dané činnosti, nebo hodnocení vhodnosti dané 
činnosti ve vztahu k cílům hospodářského plánování stanoveným příslušným 
orgánem;
f) zapojení konkurenčních hospodářských subjektů, mimo jiné v rámci porad -
ních orgánů, do udělování povolení nebo do přijímání jiných rozhodnutí 
příslušných orgánů;
g) finanční záruky, včetně povinnosti uzavřít pojištění od poskytovatele nebo 
subjektu usazeného na území příjemce;
h) povinnost být po určitou dobu předběžně registrován v rejstřících vedených 
v daném členském státě nebo již dříve po určitou dobu vykonávat danou 
činnost na jejich území.
Úlohy	a povinnosti
08	
Směrnice stanoví úlohy a povinnosti Komise a členských států.
09	
Mezi povinnosti členských států se řadí provedení směrnice ve vnitrostátním prá -
vu a řada úkolů zahrnujících postupy spojené s následným sledováním provedení 
ve vnitrostátním právu prostřednictvím vzájemných hodnocení (viz body 21 až 
29) a usnadnění pomoci poskytované podnikům zřízením jednotných kontakt -
ních míst. Je to poprvé, kdy byly členské státy vázány zákonnou povinností zavést 
služby elektronické veřejné správy a zpřístupnit je přeshraničním uživatelům.
11 Úvod	
10	
Systém SOLVIT je mechanismus alternativního řešení sporů, který byl vytvořen na 
pomoc občanům a podnikům EU, jimž byla upřena možnost výkonu práv v rámci 
evropského vnitřního trhu v důsledku nesprávného používání právních předpisů 
v oblasti vnitřního trhu ze strany orgánů veřejné moci v jiném členském státě. 
Tento systém využívá sítě středisek SOLVIT působících v rámci státních správ jed -
notlivých členských států. SOLVIT je praktická alternativa formálních mechanismů 
řešení problémů, jako jsou vnitrostátní soudní řízení nebo stížnosti u Evropské 
komise.
11	
Generální ředitelství pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky 
(dříve známé jako GŘ pro vnitřní trh a služby) koordinuje politiky Komise v oblasti 
jednotného trhu v Evropě a usiluje o odstranění neodůvodněných překážek ob -
chodu, zejména v oblasti služeb a finančních trhů. Mělo by sledovat, jak je právo 
EU uplatňováno v praxi, pomáhat členským státům a v případě potřeby zahajovat 
řízení o nesplnění povinnosti.
12
 Rozsah	a koncepce	auditu
12	
Hlavní otázkou Účetního dvora v rámci auditu bylo, zda Komise zajistila účinné 
provádění směrnice. Tato obecná otázka byla dále rozdělena na dvě dílčí otázky:
a) Monitorovala a zhodnotila Komise odpovídajícím způsobem provádění 
směrnice?
b) Usnadňovala a prosazovala Komise provádění směrnice dostatečně?
13	
V Komisi byly prováděny pohovory a přezkum dokumentace. Audit rovněž zahr -
noval zjišťovací návštěvy u řady odpovědných ministerstev, obchodních orga -
nizací, obchodních komor a spotřebitelských organizací sedmi členských států, 
jejichž cílem bylo shromáždit informace o přetrvávajících překážkách obchodu 
a účinnosti stávajících mechanismů k jejich odstranění. Účetní dvůr vybral člen -
ské státy s rozsáhlým přeshraničním obchodem: Německo, Spojené království, 
Rakousko, Slovensko, Francii, Nizozemsko a Portugalsko. Kromě toho proběhla 
řada konzultací s evropskými organizacemi.
13
 Připomínky
11 Ke dni 30. července 2007 byla 
dostupná pouze anglická 
jazyková verze, všechny 
jazykové verze byly zveřejněny 
na internetu v listopadu 2007.14	
Po skončení postupů provádění do vnitrostátního práva v roce 2009 se Komise 
pokusila zjistit, ve kterých oblastech nedošlo k provedení směrnice, přičemž 
stanovila řadu mechanismů k omezení zbývajících překážek. Překážky však 
přetrvávají, přičemž některé jsou zapříčiněny vágními formulacemi obsažený -
mi ve směrnici. Komise nebyla dosud příliš ochotna přijímat opatření v případě 
nesplnění povinnosti, zčásti v důsledku nedostatečně pevného právního základu 
a zčásti kvůli délce řízení, které prosazování souladu s předpisy vyžaduje (několik 
let i v případě, že jsou výměny provedeny včas).
15	
Zatím není možné vyhodnotit, do jaké míry byly očekávané hospodářské přínosy 
směrnice zrealizovány. Ačkoli Komise zveřejnila odhady potenciálního nárůstu 
HDP díky směrnici, tyto odhady vycházely z přibližných údajů. Do roku 2014 Ko -
mise nepodnikla žádné systematické kroky za účelem shromáždění údajů o pře -
shraničním obchodu se službami, na které se směrnice vztahuje. Navíc ani v roce 
2015 nejsou tyto údaje dostupné, takže nelze posoudit nárůst přeshraničních 
služeb nebo zvýšení HDP v důsledku provádění směrnice.
Provedení	ve	vnitrostátním	právu	a sledování 	
provádění
Komise	pomáhala	s provedením	ve	vnitrostátním	právu 	
a sledovala 	provádění
16	
Směrnice vstoupila v platnost ke dni 28. prosince 2006 a stanovila lhůtu pro 
provedení ve vnitrostátním právu na 28. prosince 2009. Provedení ve vnitrostát -
ním právu bylo pro členské státy náročné a zahrnovalo právní předpisy týkající 
se značného počtu hospodářských činností, proto směrnice stanovila tři roky 
namísto obvyklých dvou.
17	
Komise zveřejnila Pokyny k provedení směrnice o službách, jejichž cílem je 
poskytnout členským státům technickou pomoc skrze popis vhodných přístupů 
k provádění. Ve všech jazycích však byla k dispozici až téměř rok po schválení 
směrnice11. Zástupci navštívených členských států uváděli, že pokyny jsou užiteč -
ným nástrojem, byť se domnívají, že by jejich dopad byl větší, kdyby byly k dis -
pozici dříve po vstupu směrnice v platnost. Kromě těchto pokynů Komise posky -
tovala poradenství členským státům prostřednictvím monitorovacích návštěv 
a odpovědí na dotazy.
14 Připomínky 	
12 COM (2012) 261 final ze dne 
8. června 2012, Partnerství pro 
nový růst ve službách na 
období 2012–2015.
13 Česká republika, Estonsko, 
Chorvatsko, Litva, Maďarsko, 
Malta, Nizozemsko, Švédsko.
14 Německo (uzavřeno 
k 26. lednu 2012), Rakousko 
(uzavřeno k 26. dubnu 2012), 
Řecko (uzavřeno 
k 31. květnu 2012).
15 První generace jednotných 
kontaktních míst splňuje 
omezené požadavky 
stanovené ve směrnici. Podle 
Charty jednotných 
kontaktních míst by druhá 
generace jednotných 
kontaktních míst „měla nejen 
splňovat požadavky 
vyplývající ze směrnice 
o službách, ale měla by je 
přesahovat co do rozsahu 
i funkčnosti“.18	
Prostřednictvím dvoustranné spolupráce a podpory poskytované členským 
státům provedla Komise potřebná opatření za účelem monitorování pokroku 
provádění směrnice ve vnitrostátním právu a informovala o něm Radu pro kon -
kurenceschopnost. V červnu 2012 vydala komplexnější zprávu ve formě „balíčku 
předpisů v oblasti služeb“12.
Ve	dvaceti	členských	státech	se	provedení	ve	vnitrostátním 	
právu	zpozdilo
19	
Lhůtu stanovenou pro provedení ve vnitrostátním právu splnilo pouze osm 
členských států13. Členským státům, které neoznámily provedení ve vnitrostátním 
právu, byly zaslány výzvy upozorňující na zahájení řízení o nesplnění povinnosti. 
Ke dni 27. října 2011 byly Soudnímu dvoru postoupeny tři případy14, které do té 
doby nebyly vyřešeny. Tyto případy však byly dořešeny dříve, než bylo zahájeno 
jejich projednání před soudem. Poslední členský stát, který dokončil provádění 
do vnitrostátního práva, bylo Řecko dne 31. května 2012.
20	
Komise předpokládala, že jednotná kontaktní místa (viz body 44–55) při pro -
vádění směrnice sehrají významnou úlohu. Komise jim proto přiznává ve svých 
zprávách o pokroku provádění v členských státech významné postavení, přičemž 
vychází z vlastních analýz a ze studií vypracovaných obchodními organizace -
mi. V rámci stanovené lhůty do roku 2009 zřídilo 21 z 27 členských států „první 
generaci“ jednotných kontaktních míst15, i když se liší v míře, do jaké lze správní 
postupy vyřídit on-line, či v míře přeshraničního využití.
Vzájemná	hodnocení	byla	inovativním	postupem,	který 	
Komise	dobře	zvládla	a následně	použila	pro	jiné	směrnice
21	
V rámci vzájemného hodnocení, jak je stanoví směrnice, je každý členský stát po -
vinen posoudit odůvodněnost vnitrostátních požadavků na poskytovatele služeb 
a sdělit svá zjištění ostatním členským státům. Cílem tohoto hodnocení je lépe 
porozumět důvodům, na nichž se zakládají platné požadavky, a podpořit členské 
státy, aby srovnávaly své právní přístupy a sdílely osvědčené postupy a následně 
odstranily požadavky, které považují za neodůvodněné.
15 Připomínky 	
16 KOM(2011) 20 v konečném 
znění ze dne 27. ledna 2011, 
sdělení s názvem „Cesta k lépe 
fungujícímu jednotnému trhu 
služeb vycházející z výsledků 
postupu vzájemného 
hodnocení podle směrnice 
o službách“, s. 6.
17 SEK(2011) 102 v konečném 
znění ze dne 27. ledna 2011, 
pracovní dokument útvarů 
Komise o postupu 
vzájemného hodnocení 
směrnice o službách, který je 
připojen k dokumentu 
KOM(2011) 20 v konečném 
znění, s. 10.22	
Směrnice stanoví postupy a požadavky pro vzájemné hodnocení právního rámce 
v oblasti služeb v členských státech. Do 28. prosince 2009 měly členské státy 
předložit Komisi zprávu s informacemi o: i) povolovacích režimech, ii) specific -
kých vnitrostátních požadavcích, které mají členské státy v úmyslu zachovat, 
a iii) víceoborových činnostech. Členské státy měly předložit vysvětlení doklá -
dající slučitelnost zbývajících povolovacích režimů nebo požadavků s obsahem 
směrnice, uvést, jak tyto požadavky splňují zásady nepřípustnosti diskriminace, 
nezbytnosti a proporcionality a na které poskytovatele se tyto požadavky nadále 
vztahují.
23	
Komise předložená vysvětlení týkající se požadavků sdělí ostatním členským 
státům, které na ně mohou do šesti měsíců reagovat. Komise měla reakce člen -
ských států koordinovat a do 28. prosince 2010 vypracovat zprávu o postupu 
vzájemného hodnocení, případně doplněnou o návrhy na dodatečné iniciativy. 
Komise měla provádět následné sledování každoročně. Poprvé tak učinila ve 
formě balíčku předpisů v oblasti služeb, který byl zveřejněn v červnu 2012, a dále 
prostřednictvím iniciativ, jako je např. vzájemné hodnocení zaměřené na právní 
formu a požadavky týkající se držení kapitálových podílů a sazeb, hodnocení 
vnitrostátních předpisů týkajících se přístupu k povolání a přístupu k seminářům 
pro zainteresované strany v oblasti pojištění.
24	
Vzájemné hodnocení při prověřování právních předpisů více členských států bylo 
natolik úspěšné, že stejný postup byl uplatněn při revizi směrnice o uznávání 
odborných kvalifikací.
25	
Metodika vzájemného hodnocení spočívala v těchto krocích16: sebehodnocení 
jednotlivých členských států, rozprava ve skupinách pěti členských států a ple -
nární zasedání všech členských států. Komise konstatovala, že došlo k určitým 
zlepšením, jako je nahrazení průřezových povolovacích režimů méně zatěžujícími 
metodami, např. prohlášeními, či zrušení odvětvových režimů, minimálních kapi -
tálových požadavků, zákazu vlastnit více než jednu provozovnu, povinných sazeb 
a množstevních či územních omezení17.
16 Připomínky 	
18 J. Monteagudo, A. Rutkowski, 
D. Lorenzani, The economic 
impact of the Services Directive: 
A first assessment following 
implementation  (Hospodářský 
dopad směrnice o službách: 
první hodnocení po 
provedení), Economic Papers  
č. 456, červen 2012, Evropská 
komise, Brusel, 2012, s. 30.26	
Byly učiněny významné kroky k odstranění překážek. Úředníci navštívených 
členských států považovali proces vzájemného hodnocení za jeden z vrcholů pro -
vádění směrnice, protože členské státy byly při prověřování značného množství 
vnitrostátních a regionálních právních předpisů nuceny intenzivně spolupraco -
vat, aby tak mohly posoudit jejich slučitelnost se směrnicí a platnou judikaturou 
Soudního dvora.
27	
Navštívené členské státy uznávají, že Komise na praktické úrovni poskytla výraz -
nou podporu při provádění směrnice tím, že pořádala rozpravy ve skupinách za 
účelem vzájemného hodnocení a poskytovala poradenství v rámci pravidelných 
setkání tematických skupin odborníků.
K úspěšnému	provedení	ještě	zbývá	dlouhá	cesta
28	
Ze zpráv o procesu vzájemného hodnocení vyplývá, že překážky byly odstraně -
ny jen zčásti. Podle odhadů Komise ze všech překážek, které hodlá směrnice ve 
vztahu k cílovým profesním skupinám odstranit, bylo 10 % překážek odstraněno 
zcela, 60 % zčásti a 30 % překážek přetrvává18. Z toho vyplývá, že k dokončení 
provedení ještě zbývá dlouhá cesta.
29	
Vzhledem k tomu, že vzájemná hodnocení vyžadovala spolupráci při prověřování 
značného počtu vnitrostátních a regionálních právních předpisů, úředníci v řadě 
navštívených členských států měli kritické výhrady k výsledné účinnosti toho -
to postupu. Domnívají se, že Komise nevyvinula dostatečné úsilí k odstranění 
potenciálně neodůvodněných překážek, které byly odhaleny v průběhu vzájem -
ného hodnocení. Kromě toho skupina šesti členských států vyjádřila názor, že 
Komise nezhodnotila dostatečně kriticky odůvodnění na základě proporcionality. 
Tyto státy žádaly, aby byly zveřejněny konkrétní pokyny s příklady toho, co je a co 
není proporcionální. Tímto způsobem by se zajistilo společné chápání proporcio -
nality a Komisi by to poskytlo měřítko pro posuzování jak stávajících, tak nových 
požadavků.
17 Připomínky 	
19 KOM(2011) 20 v konečném 
znění, s. 9.
20 SWD(2012) 147 final ze dne 
8. června 2012, pracovní 
dokument útvarů Komise 
o výsledcích kontrol fungování 
vnitřního trhu služeb 
(stavebnictví, služby 
poskytované podnikům 
a cestovní ruch).
21 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2013/55/EU 
ze dne 20. listopadu 2013, 
kterou se mění směrnice 
2005/36/ES o uznávání 
odborných kvalifikací 
a nařízení (EU) č. 1024/2012 
o správní spolupráci 
prostřednictvím systému pro 
výměnu informací o vnitřním 
trhu („nařízení o systému IMI“) 
(Úř. věst. L 354, 28.12.2013, 
s. 132).Byly	provedeny	kontroly	fungování	právních	předpisů	EU	ve 	
scénářích	běžné	podnikové	praxe
30	
V letech 2011 a 2012 se Komise zavázala provést „kontroly fungování“, aby posou -
dila, „jak jsou jednotlivé právní předpisy EU uplatňovány a jak fungují v praxi“19 
z hlediska jednotlivých uživatelů jednotného trhu. Kromě směrnice byly zohled -
něny i další nástroje EU. Komise se rozhodla provést kontroly založené na přípa -
dových studiích ve vybraných odvětvích podnikání a pro vybrané činnosti.
31	
Členské státy byly vyzvány, aby poskytly informace o tom, jak se jejich vnitro -
státní právní předpisy použijí v praxi na potenciální poskytovatele služeb, kteří 
budou chtít na jejich území založit podnik nebo poskytovat přeshraniční služby.
32	
Pracovní dokument útvarů Komise20 shrnuje výsledky kontrol fungování tří od -
větví důležitých z hlediska přeshraničního obchodování v EU: stavebnictví (podíl 
na HDP 6,3 %), služby poskytované podnikům (11,7 %) a cestovní ruch (4,4 %).
Z výsledků	těchto	kontrol	vzešly	další	legislativní	návrhy 	
Komise
33	
Kontroly ukázaly, že existuje velmi úzká souvislost mezi touto směrnicí a směrnicí 
o uznávání odborných kvalifikací. Pokud chce fyzická osoba poskytovat služby 
nebo založit přeshraniční podnik, často musí nejprve dosáhnout uznání odbor -
ných kvalifikací. Výsledky kontrol fungování přispěly k tomu, že Komise předložila 
pozměňovací návrh ke směrnici o uznávání odborných kvalifikací a k nařízení 
o správní spolupráci prostřednictvím systému IMI21.
18 Připomínky 	
22 SWD(2013) 402 final ze dne 
2. října 2013, pracovní 
dokument útvarů Komise 
o výsledku vzájemného 
hodnocení požadavků na 
právní formy, kapitálových 
podílů a sazby podle směrnice 
o službách.
23 SWD(2014) 130 final ze dne 
31. března 2014, pracovní 
dokument útvarů Komise – 
Přístup k pojištění u služeb 
poskytovaných v jiném 
členském státě.34	
Kontroly fungování odhalily překážky ve vnitrostátních právních předpisech ve 
formě požadavků na zvláštní struktury držení kapitálových podílů a pojištění. 
Podniky, které chtěly působit v jiném členském státě, byly často nuceny přizpů -
sobovat své právní formy nebo struktury kapitálových podílů zřízením vedlejší 
provozovny, což mohlo vést k dodatečným nákladům. Dalším společným zjiš -
těným problémem bylo pojistné krytí. Ve značném počtu členských států není 
pojistné krytí uzavřené v členském státě usazení uznáváno členskými státy, ve 
kterých podnik hodlá poskytovat služby, což opět vede k dodatečným nákladům 
pro poskytovatele. Pracovní dokumenty útvarů Komise byly zveřejněny v říjnu 
201322 a v březnu 201423.
Komise	mohla	využít	tyto	výsledky	lépe	k systematickému 	
prosazování	směrnice	o službách
35	
Kontroly fungování odhalily, že v členských státech nadále existují značné pře -
kážky a bariéry, z nichž některé jsou společné všem třem odvětvím (průřezové 
překážky) a některé jsou specifické pro jednotlivá odvětví.
36	
Ačkoli to nebylo jejich hlavním cílem, kontroly fungování opětovně potvrdily zá -
věry vzájemných hodnocení, tj. že značný počet překážek nadále přetrvává. Tyto 
výsledky mohly podpořit další systematické prosazování směrnice Komisí, které 
by se mělo zaměřit na hospodářsky nejvýznamnější problémy.
Nebyl	dostatečně	posouzen	hospodářský	dopad
37	
Komise provedla pouze prediktivní posouzení hospodářských přínosů směrnice, 
a to v době jejího zavádění, kdy neměla ani dostatečně podrobné ekonomické 
údaje na to, aby pokryla činnosti dotčené touto směrnicí.
19 Připomínky 	
24 J. Monteagudo, A. Rutkowski, 
D. Lorenzani, The economic 
impact of the Services Directive: 
A first assessment following 
implementation  (Hospodářský 
dopad směrnice o službách: 
první hodnocení po 
provedení), Economic Papers  
č. 456, červen 2012, Evropská 
komise, Brusel, 2012.
25 Služby: využití potenciálu pro 
růst a zaměstnanost, 
příspěvek Komise na zasedání 
Evropské rady ve dnech 
20. – 21. března 2014.
26 Viz členění NACE rev. 2 
v národních účtech na 64 
odvětví. Podle nedávno 
dokončeného programu pro 
předávání údajů v rámci ESA 
2010 nebudou členské státy 
toto členění předkládat. Viz 
nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU) 
č. 549/2013 ze dne 21. května 
2013 o Evropském systému 
národních a regionálních účtů 
v Evropské unii (Úř. věst. L 174, 
26.6.2013, s. 1).38	
Podle odhadů Komise měl v roce 2012 díky provádění směrnice vzrůst HDP 
o dalších 1,6 %, nepočítaje v to nárůst o 0,8 %, kterého již bylo údajně dosaženo24. 
Tato studie předpovídá účinky odstranění překážek na základě ekonomického 
modelu a údajů o překážkách existujících před lhůtou pro provedení v roce 2009 
a shromážděných v průběhu procesu vzájemného hodnocení v kombinaci s eko -
nomickými údaji o dotčených odvětvích. Nejednalo se proto o následné vyčíslení 
dopadů provádění směrnice.
39	
Komise byla nucena odhadnout velikost hospodářských odvětví dotčených 
směrnicí, protože nejsou k dispozici podrobnější přehledy ze stávajících zdrojů 
národních účtů a platebních bilancí.
40	
Komise se až v roce 201425 zavázala Evropské radě, že „posílí své monitorovací 
nástroje prostřednictvím hloubkových kvantitativních a kvalitativních zpráv 
o odvětvových a vnitrostátních reformách v oblasti služeb“. Zejména přislíbila, 
že za léta 2012, 2013 a 2014 shromáždí údaje související se službami, které budou 
rozlišeny na údaje pro odvětví, na která se vztahuje směrnice, a pro odvětví mimo 
rámec směrnice. Vzhledem k tomu, že tyto údaje nebudou zahrnovat období 
před provedením směrnice, nebudou umožňovat posouzení jejího celkového 
účinku.
41	
V květnu 2014 předložila Komise pracovní skupině pro národní účty dokument 
obsahující ekonomickou analýzu provedenou v souvislosti se směrnicí a údaje, 
které bude v budoucnosti potřebovat s ohledem na přijaté závazky v oblasti pro -
vádění analýz. Zejména klade důraz na potřebu údajů, které rozlišují mezi hos -
podářskými činnostmi, na něž se vztahuje směrnice, a hospodářskými činnostmi, 
které do působnosti směrnice nespadají. Komise konstatuje, že „dostupnost 
údajů v současnosti závažným způsobem omezuje rozsah hloubkových analýz 
a zpráv o pokroku“ a hledá řešení problémů zastaralých nebo chybějících údajů26, 
v některých případech až za posledních 10 let.
42	
Členové pracovní skupiny pro národní účty souhlasili s tím, že se v reakci na žá -
dost Komise pokusí vyřešit konkrétní problémy a pokud možno poskytnou údaje, 
které nejsou veřejně dostupné. Nepřijali však žádný závazek, že poskytnou údaje 
potřebné k řádnému hodnocení směrnice.
20 Připomínky 	
27 Článek 7 směrnice.Provádění
Nástroje	a podpora	Komise	pro	provádění	směrnice 	
o službách	nebyly	využívány	v plné	míře,	a jejich	účinnost 	
byla	proto	jen	částečná
43	
K usnadnění úplného provedení směrnice slouží řada nástrojů, informačních slu -
žeb a mechanismů spolupráce, které buď zavádí sama směrnice, nebo které jiným 
způsobem vytvořila Komise. Jedním z nejvýznamnějších nástrojů jsou jednotná 
kontaktní místa, která přímo vyplývají ze směrnice. Další, jako např. systém pro 
výměnu informací o vnitřním trhu a síť evropských spotřebitelských center, byly 
vytvořeny se záměrem zlepšit obchodování se službami v rámci EU. Účinnost 
těchto nástrojů pro směrnici však nebyla tak vysoká, jak se předpokládalo.
44	
Podle směrnice jsou členské státy povinny zajistit, aby jednotná kontaktní místa 
umožňovala poskytovatelům služeb splnit veškeré postupy a formality, které 
příslušné orgány vyžadují v rámci povolování, elektronicky a na jednom místě. 
Měla by rovněž poskytovat informace potenciálním dodavatelům a uživatelům. 
Členské státy by měly zajistit, aby byly informace a služby „dostupné na dálku 
a pomocí elektronických prostředků“27 a měly by podpořit poskytování těchto 
informací v dalších jazycích Společenství.
45	
Zřizování jednotných kontaktních míst se ukázalo jako náročný úkol, přičemž 
členské státy mají při výběru svého přístupu značnou volnost, díky čemuž jsou 
jednotná kontaktní místa do struktur orgánů státní správy členských států začle -
ňována různým způsobem.
Došlo	ke	zpožděním	při	zřizování	jednotných	kontaktních 	
míst	a jejich	kvalita	v jednotlivých	členských	státech	je 	
rozdílná
46	
V době skončení lhůty pro provedení směrnice (28. prosince 2009) neměly mnohé 
členské státy stále ještě plně fungující jednotná kontaktní místa. S cílem pomoci 
členským státům vytvořila Komise dvě odborné skupiny doplňující obecnou od -
bornou skupinu pověřenou prováděním směrnice o službách. Odborná skupina 
EUGO se zabývá jednotnými kontaktními místy obecně a nese název sítě jed -
notných kontaktních míst, který má rovněž sloužit k vytvoření společné značky 
po celé Evropě (viz obrázek 1 ). Odborná skupina pro elektronické postupy se 
zaměřuje na technickou stránku toho, jak umožnit poskytovatelům služeb splnit 
administrativní postupy on-line.
21 Připomínky 	
28 –  Services Directive 
implementation survey – The 
Chambers’ perspective on the 
Points of Single Contact  
(Průzkum provádění 
směrnice o službách – 
jednotná kontaktní místa 
z hlediska komor), 
Eurochambres, průzkum 
týkající se politik, 7. vydání, 
leden 2011,
 –  Are the points of Single 
Contact truly making things 
easier for European 
companies?  (Skutečně 
jednotná kontaktní místa 
usnadňují život evropským 
společnostem?) – zpráva 
o provádění směrnice 
o službách, BusinessEurope, 
listopad 2011,
 –  The functioning and usability 
of the Points of Single 
Contact under the Services 
Directive – State of Play and 
Way Forward  (Fungování 
a používání jednotných 
kontaktních míst v rámci 
směrnice o službách – 
současný stav a budoucí 
vývoj), závěrečná zpráva, 
kterou pro Evropskou 
komisi a GŘ pro vnitřní trh 
a služby, vypracovaly 
Deloitte a tech4i2, DG 
MARKT/2010/22/E (SMART 
2007/035, LOT 4), 21.1.2012,
 –  J. Monteagudo, 
A. Rutkowski, D. Lorenzani, 
Part 2: Assessing the 
economic impact of setting 
up Points of Single Contact: 
an approximation based on 
the Doing Business  (2. část: 
Posouzení hospodářského 
dopadu vytvoření 
jednotných kontaktních 
míst), in: The economic 
impact of the Services 
Directive: a first assessment 
following implementation  
(Hospodářský dopad 
směrnice o službách: první 
hodnocení po provedení), 
Economic Papers  č. 456, 
červen 2012.
29 COM(2012) 261 final, s. 12.47	
Jednotná kontaktní místa jsou zahrnuta do srovnávacího přehledu výsledků 
v oblasti vnitřního trhu Komise a v souvislosti s nimi vypracovala Komise spolu 
s řadou externích organizací několik studií28. Z analýzy vyplývá, že úroveň ambicí, 
kterých se správní orgány jednotlivých členských států snažily dosáhnout, se 
značně liší, a proto se liší i kvalita jednotných kontaktních míst. Nedostatky se 
týkají jazyků, v nichž je možné splnit správní požadavky, uživatelské přívětivosti, 
přijímání elektronických podpisů a rozsahu, v němž skutečně fungují jako portály 
elektronické veřejné správy. Propagace a „nalezitelnost“ jednotných kontaktních 
míst se liší, přičemž ne všechna jednotná kontaktní místa používají logo EUGO, 
které Komise vytvořila.
48	
Jak bylo oznámeno v balíčku předpisů v oblasti služeb v roce 201229 a s cílem za -
jistit, aby jednotná kontaktní místa lépe odpovídala potřebám podniků, vypraco -
vala Komise Chartu elektronických jednotných kontaktních míst podle směrnice 
o službách (dále jen „Charta jednotných kontaktních míst“), která má sloužit jako 
vodítko pro země, které chtějí, aby jejich jednotná kontaktní místa splňovala 
kritéria nad rámec zákonných požadavků. Charta jednotných kontaktních míst má 
za cíl podpořit rozvoj druhé generace jednotných kontaktních míst. Obrázek 1Celoevropské	logo	určené	pro	k označování	webových	
stránek 	jednotných 	kontaktních 	míst
22 Připomínky 	
30 The Performance of the Points of 
Single Contact An Assessment 
against the PSC Charter  
(Výkonnost jednotných 
kontaktních míst: posouzení 
na základě Charty jednotných 
kontaktních míst), studie 
vypracovaná pro Evropskou 
komisi, GŘ pro vnitřní trh, 
průmysl, podnikání a malé 
a střední podniky, 2015.49	
Charta jednotných kontaktních míst poskytuje pokyny členským státům, které 
chtějí a mají ambice rozvíjet svá jednotná kontaktní místa, a umožňuje jim, aby 
jejich vývoj postupoval podobným směrem. Charta může posloužit jako rámec 
pro diskusi, jak co nejlépe zajistit provádění, a k výměně osvědčených postupů.
50	
Vytvoření charty bylo ze strany Komise pozitivním krokem určeným k překonání 
omezeného rámce souboru právních závazků jednotných kontaktních míst vůči 
podnikům a občanům, kteří očekávají podstatně víc.
51	
Na základě Charty jednotných kontaktních míst se může členský stát rozhodnout, 
podle jakých kritérií má své jednotné kontaktní místo posuzovat. Ambicióznějším 
členským státům pomůže uplatnění dobrovolných kritérií k nezávislému posou -
zení stavu. Členské státy, které mají naopak menší ambice, pokud jde o jednotná 
kontaktní místa, se mohou inspirovat k rozvoji jednotných kontaktních míst 
v souladu s chartou.
52	
Studie zveřejněná v roce 2015, kterou zadala Komise30, uvádí, že fungování 
jednotných kontaktních míst je „průměrné se značným prostorem ke zlepšení“, 
a uvádí podrobný seznam konkrétních doporučení.
Jednotná	kontaktní	místa	není	snadné	nalézt,	existuje	jen 	
nízká	úroveň	povědomí	mezi	podniky
53	
Pokud mají jednotná kontaktní místa přispět k rozšiřování přeshraničního obcho -
du a poskytování služeb, musejí podniky vědět, jaké informace a služby nabízejí. 
Dobrý on-line přístup by umožnil, aby podniky hledající informace nebo podporu 
mohly být přesměrovány na jednotné kontaktní místo.
23 Připomínky 	
31 Například v dokumentu 
SWD(2012) 148 final ze dne 
8. června 2012, pracovní 
dokument útvarů Komise 
s názvem „Podrobné 
informace o provádění 
směrnice 2006/123/ES 
o službách na vnitřním trhu“, 
s. 20.54	
Řada organizací během konzultací s Účetním dvorem uvedla, že úroveň pově -
domí o jednotných kontaktních místech je mezi podniky nadále nízká. Orgány 
členských států i skupiny podniků uvedly, že Komise by měla vyvinout větší úsilí 
v souvislosti s propagací jednotných kontaktních míst.
55	
Komise uvádí, že důvodem omezeného rozsahu propagace jednotných kontakt -
ních míst z její strany je nedostatek zdrojů31. Dále uvádí, že největší účinek by 
měla on-line cílená propagace, avšak úroveň povědomí by mohlo zvýšit i aktiv -
nější zapojení obchodních organizací do propagace jednotných kontaktních míst 
mezi vlastními členy.
Správní	spolupráce	v záležitostech	týkajících	se	směrnice 	
o službách	je	nedostatečná
56	
Se svobodou poskytovat přeshraniční dodávky jsou spojeny dodatečné úkoly 
pro orgány související s prováděním potřebných kontrol dodavatelů z jiných 
členských států. Směrnice nabízí prostředky umožňující provádění těchto kontrol 
prostřednictvím správní spolupráce, která probíhá elektronicky prostřednictvím 
systému IMI (viz rámeček 1 ). Jedná se o formu vzájemné pomoci, kdy jeden člen -
ský stát může požádat jiný členský stát o dodání informací, například v souvis -
losti s povoleními a dodržováním obchodních norem, nebo o provádění kontrol, 
inspekcí a šetření.
Systém	IMI
Podle směrnice je Komise ve spolupráci s členskými státy povinna zavést elektronický systém pro výměnu 
informací o správní spolupráci mezi členskými státy, a to s ohledem na stávající informační systémy. Podle roz -
hodnutí Komise 2009/739/ES32 se k tomuto účelu použije systém pro výměnu informací o vnitřním trhu (IMI). 
Systém IMI byl zahájen už v únoru 2008 na podporu směrnice 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací33. 
Od prosince 2009 se systém IMI stal nástrojem pro výměnu informací v oblasti služeb. Počet oblastí, v nichž se 
systém IMI od té doby používá, se rozrostl na osm: odborné kvalifikace, služby, vyslaní pracovníci, přeshraniční 
silniční přeprava eurohotovosti, SOLVIT, práva pacientů v přeshraniční zdravotní péči, elektronické obchodo -
vání (pilotní projekt) a osvědčení strojvedoucích (pilotní projekt).
32 Úř. věst. L 263, 7.10.2009, s. 32.
33 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací (Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22).Rámeček 1
24 Připomínky 	
57	
Počet požadavků souvisejících se směrnicí (viz obrázek 2 ) závisí na činitelích, 
jako jsou např. počet poskytovatelů služeb působících přeshraničně, příslušné 
právní předpisy v hostitelské zemi, příslušné orgány, které budou o systému IMI 
informovány a budou na něj napojeny, a potřeba obrátit se na příslušné orgány 
v jiném členském státě. Vyhodnocení počtu žádostí zaslaných prostřednictvím 
systému IMI je proto obtížné, Komise však uznává, že ve spojitosti se směrnicí 
je v porovnání se směrnicí o odborných kvalifikacích málo využíván. Za účelem 
podpory většího využívání systémů IMI pro záležitosti související se směrnicí 
pořádá Komise konference a odborná školení. Obrázek 2Celkový	počet	požadavků	v rámci	systému	IMI	ve	spojitosti	se	směrnicí	o službách	
podle	jednotlivých 	čtvrtletí
Zdroj: http://ec.europa.eu/internal_market/scoreboard/performance_by_governance_tool/internal_market_information_system/index_en.htm  
http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/statistics/index_en.htm
58	
Systém IMI slouží také jako komunikační nástroj pro mechanismus varování 
zavedený směrnicí, pokud je třeba varovat orgány v jiných zemích před konkrét -
ními poskytovateli služeb v souvislosti s obavami v oblasti zdraví, bezpečnosti 
nebo životního prostředí. Orgány v navštívených členských státech však využívají 
mechanismus varování jen zřídka a uvádějí, že příslušná funkce v systému IMI 
je zbytečná. Celkem byla zaslána tři varování, z toho jedno omylem, které bylo 
zrušeno.140
120
100
80
60
40
20
0
1. čtvrtletí
2. čtvrtletí
3. čtvrtletí
4. čtvrtletí
1. čtvrtletí
2. čtvrtletí
3. čtvrtletí
4. čtvrtletí1. čtvrtletí
2. čtvrtletí
3. čtvrtletí
4. čtvrtletí1. čtvrtletí
2. čtvrtletí
3. čtvrtletí
4. čtvrtletí1. čtvrtletí
2. čtvrtletí
3. čtvrtletí
4. čtvrtletí1. čtvrtletí
2. čtvrtletí2010 2011 2012 2013 2014 2015
25 Připomínky 	
34 Údaje do 1. června 2015 
poskytnuté Komisí.
35 Směrnice Evropského 
Parlamentu a Rady 98/34/ES 
ze dne 22. června 1998 
o postupu při poskytování 
informací v oblasti norem 
a technických předpisů (Úř. 
věst. L 204, 21.7.1998, s. 37).
36 Přijetí vnitrostátních právních 
předpisů se odkládá do konce 
odkladné lhůty.
37 V článku 18 směrnice je 
stanoveno, že odchylně od 
článku 16 a pouze ve 
výjimečných případech může 
členský stát ve vztahu 
k poskytovateli usazenému 
v jiném členském státě 
přijmout opatření týkající se 
bezpečnosti služeb.59	
Prostřednictvím systému IMI zajištuje směrnice o službách oznamování nových 
vnitrostátních požadavků týkajících se poskytování přeshraničních služeb a svo -
body usazování. V září 2013 byl v systému IMI spuštěn modul pro zasílání ozná -
mení, který nahradil oznamování prostřednictvím elektronické pošty. Oznámení 
zaslaná prostřednictvím systému IMI obdrží Komise a vnitrostátní koordinátoři 
systému IMI v členských státech, aby se mohla stát předmětem vzájemného hod -
nocení ze strany ostatních členských států.
60	
Orgány státní správy v navštívených členských státech nepovažují tento postup 
oznamování za účelný. Kritika souvisí s pracovní zátěží orgánů státní správy člen -
ských států a nedostatečnou zřetelností obdržených oznámení.
61	
Od doby, kdy je systém IMI k tomuto účelu používán, bylo jeho prostřednic -
tvím zasláno 310 oznámení34. Ačkoli je vydávání oznámení právně závazné, z 31 
členských států EU a EHP napojených na systém IMI sedm nikdy žádné oznámení 
nezaslalo. Ve zbývajících 24 členských státech se počet oznámení za období 20 
měsíců pohyboval v rozmezí 1 až 73.
62	
Oznamování nových požadavků je povinnost, kterou má směrnice společnou se 
směrnicí 98/34/ES35, jež zavazuje členské státy, aby informovaly o svých technic -
kých předpisech týkajících se výrobků a služeb informační společnosti Komisi už 
ve stadiu návrhu. Směrnice však nestanoví tříměsíční odkladnou lhůtu, která platí 
pro oznámení podle směrnice 98/34/ES36 před jejich přijetím nebo pro veřejné 
konzultace týkající se oznámení. Podle útvarů Komise se otázka zveřejňování 
oznámení podle směrnice na otevřené webové stránce projednává. Mnozí dotá -
zaní v členských státech uvedli, že by podobnou odkladnou lhůtu uvítali.
63	
Celkově je využívání systému IMI pro směrnici střední až nízké: objevují se poža -
davky na informace, stejně jako oznámení, avšak varování a konkrétní odchylky37 
jen vzácně.
26 Připomínky 	
64	
Vzhledem k tomu, že směrnice stanoví povinnost členských států oznamovat 
veškeré nové požadavky, používání systému IMI k tomuto účelu je logické. Jako 
komunikační platforma nabízí systém IMI potřebné funkce. Rozšíření systému IMI 
tak, aby zahrnoval odkladnou lhůtu a veřejně přístupné webové stránky s ozná -
meními požadavků, by umožnilo zúčastněným stranám lepší přístup k oznáme -
ním a zkoumání nových požadavků.
Spotřebitelé	se	i nadále	potýkají	s problémy,	pokud	jde 	
o přístup	na	jednotný	trh	služeb
65	
Podle článku 20 směrnice by měly členské státy zajistit, aby příjemci (včetně spo -
třebitelů) nepodléhali diskriminačním požadavkům na základě své státní přísluš -
nosti nebo místa bydliště a stejně neomezený by měl být i přístup ke službám. 
Typickým příkladem takového omezení může být například nadnárodní společ -
nost pro maloobchodní prodej on-line, která neumožňuje zákazníkovi uskutečnit 
nákup přímo z jedné webové stránky, ale automaticky jej přesměruje do interne -
tového obchodu v jeho vlastní zemi, kde platí odlišné ceny a podmínky. Dalším 
příkladem porušení pravidel může být, když obchodník bez odůvodnění odmítne 
dodat výrobek zákazníkovi v jiné zemi. Směrnice umožňuje „rozdíly v podmín -
kách přístupu, pokud jsou tyto rozdíly přímo opodstatněné objektivními kritérii“.
66	
Komisi a členské státy jsou povinny vytvořit síť evropských spotřebitelských 
center (síť ESC), jejichž úkolem je poskytovat informace a pomoc příjemcům 
služeb, kteří se potýkají s problémy s obchodníky v jiných zemích. Střediska v této 
síti, která je tvořena členskými státy EU, Norskem a Islandem, jsou financována 
z rozpočtu EU a vnitrostátních prostředků. V každém členském státě je zřízeno 
středisko, které reaguje na dotazy spotřebitelů, poskytuje poradenství v oblasti 
zjednávání nápravy a v případě potřeby používá kontakty na střediska sítě ESC 
v jiných zemích.
67	
Síť zveřejnila zprávu obsahující analýzu stížností spotřebitelů v období mezi led -
nem 2010 a prosincem 2012. V tomto období obdržela síť 222 stížností v souvis -
losti s článkem 20. Během svých návštěv u evropských spotřebitelských středisek 
a dalších subjektů v sedmi členských státech zjistil Účetní dvůr, že toto číslo 
nevystihuje rozsah problému, protože evropská spotřebitelská centra / členské 
státy mají za to, že spotřebitelé jsou nedostatečně informováni o svých právech, 
zejména pokud jde o práva vyplývající z této směrnice. Navíc ani v případech, kdy 
jsou si spotřebitelé vědomi, že mohlo dojít k porušení jejich práv, mají často za 
to, že úsilí, které vyžaduje vyřízení stížnosti, se jim, ať už s ohledem na hodnotu 
dotčené služby, nebo proto, že potřebují okamžité řešení, nevyplatí.
27 Připomínky 	
38 Zveřejněno 7. prosince 2009.
39 Zveřejněno v září 2011.
40 Mezi zakoupené zboží patřily 
oděvy, sportovní zboží, 
domácí potřeby, knihy, 
hudební nosiče, video- nebo 
počítačové hry, software, 
elektronická zařízení 
a prostředky osobní hygieny.
41 Bylo například obtížné nalézt 
dostatek internetových 
prodejců ochotných prodávat 
přes hranice, vyskytly se 
problémy spojené se sazbami 
za řádné doručení, zrušením 
nabídky bezplatného 
doručení zboží a rozdílnými 
částkami účtovanými při 
platbě kreditní kartou, které 
byly zdůvodňovány „sazbou 
DPH, celním odbavením či 
problémy s měnou“. Řada 
prodejců neposkytla dostatek 
informací o právech zákazníků 
na vrácení zboží.68	
Byly zveřejněny dvě zprávy týkající se uplatňování diskriminačních požadavků: 
studie o obchodních praktikách uplatňujících odlišné podmínky přístupu založe -
né na státní příslušnosti nebo místě bydliště příjemce služeb38 a zpráva o on-line 
přeshraničních zkušebních nákupech – zprávu o stavu elektronické Unie, které 
vypracovala síť evropských spotřebitelských center (síť ESC)39.
69	
První zpráva se snažila zjistit, zda existují rozdíly v zacházení se zákazníky na 
základě státní příslušnosti nebo místa bydliště. Studie zahrnovala čtyři odvětví – 
pronájem vozidel, stahované digitální soubory, on-line prodej elektronického 
zboží a cestovní ruch. Dospěla k závěru, že ve čtyřech sledovaných odvětvích 
existují jednoznačné důkazy, že dochází k systematickému rozlišování na základě 
místa bydliště zákazníka, nikoli však na základě státní příslušnosti. Rozlišování 
bylo zjištěno zejména u služeb poskytovaných on-line, kdy docházelo k automa -
tickému přesměrování na základě adresy nebo existence paralelních webových 
stránek pro různé země.
70	
Studie uvádí, že k tomuto rozlišování mohou vést právní a regulační stejně jako 
obchodní důvody. Právní a regulační důvody pro rozlišování mohou zahrnovat fi -
nanční náklady, náklady spojené s dosažením souladu s předpisy a rozdíly v práv -
ních předpisech členských států, zatímco obchodní důvody mohou představovat 
náklady na dopravu a doručení, marketingové náklady a podnikové struktury, 
včetně franšíz.
71	
Druhá zpráva se zaměřuje na odhalení překážek pro přeshraniční nakupování on-
line. S pomocí 17 členů sítě evropských spotřebitelských center v rámci EU bylo 
provedeno 305 on-line přeshraničních nákupů zahrnujících deset příslušných 
kategorií výrobků40. Podle údajů evropských spotřebitelských středisek se ve 173 
případech z celkových 305 (56 %) vyskytly problémy41 související se smluvními 
podmínkami a právy zákazníků, z čehož vyplývá, že spotřebitelé se stále potýkají 
s překážkami v souvislosti s přeshraničním přijímáním služeb.
28 Připomínky 	
Poskytovatelé	služeb	stále	nespravedlivě	diskriminují
72	
Zatímco čl. 20 odst. 2 směrnice stanoví požadavek, že jakákoli diskriminace musí 
být „přímo opodstatněná objektivními kritérii“, bod odůvodnění 95 vytváří 
právní mezeru, když se zmiňuje o objektivních důvodech, „které se v jednotlivých 
zemích mohou lišit, jako jsou dodatečné náklady vzniklé v důsledku vzdálenosti 
nebo v důsledku technické povahy poskytování služby, nebo rozdílné tržní pod -
mínky, například vyšší nebo nižší poptávka ovlivněná sezónními výkyvy, rozdílná 
období dovolených v členských státech a stanovování cen jinými účastníky hos -
podářské soutěže, nebo vyšší rizika vyplývající z pravidel odlišných od pravidel 
platných v členském státě usazení“.
73	
To vedlo k neodůvodněné diskriminaci, jak dokládá příklad v  rámečku 2 .
Diskriminační	praktiky	vůči	spotřebitelům
Při on-line rezervaci zájezdu do jednoho zábavního parku ve Francii uvedla bulharská spotřebitelka omylem 
jako zemi svého bydliště Spojené království. Brzy svůj omyl odhalila a zvolila namísto toho Bulharsko. Spotře -
bitelka zjistila, že rozdíl v ceně byl téměř 40 % a že měla zaplatit o 500 EUR více než spotřebitelé v Británii.
Na dovolené v jednom rakouském lyžařském středisku německý spotřebitel zjistil, že pořizovací cena lístků na 
vleky byla vyšší pro zahraniční turisty než pro obyvatele Rakouska.
Zdroj: Posílená ochrana spotřebitele – směrnice o službách 2006/123/ES. Analýza stížností spotřebitelů ohlášených v souvislosti s čl. 20 odst. 2 
a článkem 21 síti ESC v letech 2010 až 2012, s. 20–21.Rámeček 2
74	
Zpráva o síti ESC uvádí řadu podobných příkladů diskriminačního zacházení, 
které se častěji zakládají na místě bydliště než na státní příslušnosti a často k nim 
dochází nepřímo v závislosti na zemi, v níž byla vydána platební karta, nebo v zá -
vislosti na místě doručení zásilky.
29 Připomínky 	
42 SWD(2012) 146 final ze dne 
8. června 2012, pracovní 
dokument útvarů Komise – 
s cílem stanovit pokyny pro 
používání čl. 20 odst. 2 
směrnice 2006/123/ES 
o službách na vnitřním trhu 
(směrnice o službách).
43 Závěrečná zpráva (externího) 
hodnocení nařízení 
o spolupráci v oblasti ochrany 
spotřebitele předložená 
konsorciem pro hodnocení 
politik v oblasti ochrany 
spotřebitele (CPEC), 17.12.2012.75	
Ustanovení čl. 20 odst. 2 je rovněž zdrojem znepokojení a nejistoty pro podniky, 
které nevědí, jaké povinnosti se na ně mohou vztahovat při prodeji zboží na dlou -
hé vzdálenosti spotřebitelům v jiných zemích. Podle zástupců maloobchodních 
prodejců v členských státech dosud vydané pokyny42 neposkytují ujištění ani 
jistotu ohledně toho, za jakých okolností musí podniky doručovat přes hranice.
Řešení	problémů
76	
Komise přijala tematický přístup k řešení nejvýznamnějších typů problémů 
týkajících se poskytovatelů služeb. Prostřednictvím sítě pro spolupráci na ochra -
nu spotřebitele provádí kontrolní akce, které spočívají v prověřování webových 
stránek, zejména v on-line odvětví, na celoevropské úrovni. Probíhají souběžné 
koordinované kontroly, které mají odhalovat případy porušení práv spotřebitelů 
a následně zajistit jejich prosazování. V návaznosti na tato vyšetřování by přísluš -
né vnitrostátní orgány měly přistoupit k řádnému prosazování, navázat kontakt 
s podniky podezřelými z nesrovnalostí a vyzvat je, aby přijaly nápravná opatření, 
pokud nemá být zahájeno soudní projednávání. Kontrolní akce byly provedeny 
v těchto oblastech: letecké společnosti, obsah mobilních telefonů, elektronické 
zboží, on-line prodej vstupenek, spotřebitelské úvěry, digitální obsah a on-line 
cestovní rezervace.
77	
Podle externího hodnocení43 provedeného v roce 2012 byla výsledná míra prosa -
zování vysoká ve všech odvětvích, ačkoli dopad kontrolních akcí mohl být posílen 
větší informovaností a prostřednictvím následných opatření s cílem zajistit trvalé 
dodržování. Požadavky směrnice však bohužel přímo netvořily součást těchto 
hodnocení, protože – jak uvádí Komise – právní předpisy na ochranu spotřebitele 
byly přijaty dříve, než směrnice vstoupila v platnost. Na základě externích hodno -
cení byla vydána doporučení k rozšíření kontrolních akcí, začlenění směrnice však 
bylo odmítnuto, byť závěry připouští, že směrnice „zaručuje příjemcům služeb 
určitá práva, jako např. nepřípustnost diskriminace, práva na informace a pojiš -
tění profesní odpovědnosti či obchodní sdělení. V této souvislosti jsou důležitá 
kritéria přeshraniční relevance a konzistentnosti.“ Hodnocení nicméně dospělo 
k závěru, že „směrnice o službách se výrazně zaměřuje na povinnosti členských 
států a nikoli na činnosti jednotlivých poskytovatelů služeb a za druhé, že směrni -
ce také pokrývá hledisko vztahů mezi podniky (to znamená, že pojmem, příjem -
ci služeb‘ se nerozumí pouze spotřebitelé), což není v souladu s cíli koncepce 
spolupráce na ochranu spotřebitele, která se zaměřuje na spotřebitele.“ Tento 
pohled je v rozporu s důkazy uvedenými ve zprávě o síti ESC, která upozorňuje na 
významný vliv nedodržování této směrnice na spotřebitele.
30 Připomínky 	
44 Doporučení Komise ze dne 
7. prosince 2001 o zásadách 
využívání sítě SOLVIT – sítě pro 
řešení problémů vnitřního 
trhu (Úř. věst. L 331, 
15.12.2001), s. 79.
45 Doporučení Komise ze dne 
17. září 2013 o zásadách, 
kterými se řídí síť SOLVIT, 
Brusel, C(2013) 5869 final.
46 Doporučení Komise ze dne 
17. září 2013 o zásadách, 
kterými se řídí síť SOLVIT, 
17.9.2013, s. 2.
47 http://ec.europa.eu/solvit/
index_cs.htmProsazování
Komise	využívá	řadu	nástrojů	určených	k prosazování 	
právních	předpisů
78	
Dodržování směrnice je důležité z právního i hospodářského hlediska. Pokud 
dojde k porušení práv EU, jsou zapotřebí rychlá a účinná řešení pro poskytovatele 
služeb i příjemce služeb.
79	
Vůči členskému státu, který nesplnil závazek vyplývající ze Smlouvy, může Komi -
se zahájit řízení o nesplnění povinnosti. Komise dále vytvořila mechanismus EU 
Pilot, který se uplatňuje před zahájením řízení o nesplnění povinnosti, a mecha -
nismus SOLVIT, který je specificky koncipován pro řešení otázek vnitřního trhu. 
Na politické úrovni může Komise navíc řešit problémy na vysoké úrovni tím, že 
přijme doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru.
Síť	SOLVIT	je	pro	směrnici	o službách	málo	využívána
80	
Síť SOLVIT je bezplatná, primárně on-line služba členských států poskytovaná 
vnitrostátními veřejnými správami. Byla zřízena v roce 200144 a aktualizována 
v roce 201345. Síť SOLVIT nabízí řešení v celé řadě praktických situací, jako jsou 
např. uznávání odborných kvalifikací, práva související s vydáním víz či povolení 
k pobytu, obchod a služby (podnikání), vozidla a řidičská oprávnění, rodinné 
dávky, důchodová práva, práce v zahraničí, dávky v nezaměstnanosti, zdravotní 
pojištění, přístup ke vzdělání, přeshraniční pohyb kapitálu nebo plateb a vracení 
DPH. V roce 2013 vydala Komise brožuru s příklady praktických řešení jednotli -
vých problémů pomocí středisek sítě SOLVIT.
81	
Obecně je většina případů úspěšně vyřešena v průměru za 9 týdnů46 (stanovený 
cíl je 10 týdnů47). Systém obvykle přijme kolem 1 400 případů ročně, avšak v roce 
2014 byl zaznamenán nárůst na 2 368.
31 Připomínky 	
48 Nordic Innovation Report: 
Delivering a stronger Single 
Market  (Zpráva o inovacích: 
Dosažení silnějšího 
jednotného trhu), červen 2012, 
s. 50.
49 Tamtéž.
50 M. Kaeding a F. Voskamp, 
Better Implementation of EU 
Legislation is not just a question 
of taking Member States to 
Court  (Lepší provádění 
právních předpisů EU není 
pouze otázkou soudních řízení 
s členskými státy), pracovní 
dokument, 2011/w/01 EIPA, 
s. 10.82	
Ve vztahu ke směrnici však síť SOLVIT sehrává méně významnou úlohu. V roce 
2014 se směrnicí souviselo pouze 17 případů z 2 368 (6 v roce 2013 a v roce 2012 
stejně jako v předchozím roce 2011 jich bylo 16).
83	
Síť SOLVIT má omezené personální a technické kapacity pro řešení složitých 
obchodních případů48. Ve velkých zemích, jako je Německo, Francie a Spojené 
království, mají střediska SOLVIT nedostatek pracovníků49 a nedostatečný je 
i počet pracovníků s právnickým vzděláním50. Komise však pořádá pro pracovníky 
středisek SOLVIT pravidelná školení v právních otázkách.Řešení	SOLVIT
Díky	síti	SOLVIT	si	mohou	turisté	najímat	německé	jachty	v Itálii
Německý podnik pronajímal turistům v Itálii čtyři jachty plující pod německou vlajkou. Majiteli podniku byla 
udělena pokuta, protože své komerčně pronajímané jachty v souladu s novými italskými předpisy nezaregist -
roval u místních přístavních orgánů. Po pěti měsících bylo majiteli podniku po opakovaných snahách o získání 
registrace sděleno, že registraci může získat pouze podnik usazený v Itálii. Do věci se vložila síť pro řešení 
problémů vnitřního trhu SOLVIT a vyjasnila, že tato podmínka je v rozporu s právem EU a že by úřady měly 
přijmout registraci německé obchodní a průmyslové komory. Všechny čtyři jachty byly zaregistrovány a byly 
jim vydány licence k pronajímání.
Vyřešeno za 9 týdnů
Díky	síti	SOLVIT	se	dostalo	rovného	zacházení	raftingovým	společnostem	ve	Slovinsku
Maďarské a slovenské společnosti provozující rafting si stěžovaly, že na jedné slovinské řece mají slovinské 
společnosti vyhrazen levnější a celoroční přístup. Zahraniční společnosti nejenže musely platit víc, ale byly 
také nuceny každodenně kupovat vstupenky. Díky síti SOLVIT byla tato diskriminační pravidla změněna 
a zahraniční společnosti mohou nyní provozovat svou živnost na slovinských řekách na stejném základě jako 
místní společnosti. Vzhledem k tomu, že vyřešení tohoto případu si vyžádalo změnu pravidel, trvalo déle, než 
je průměr sítě SOLVIT.
Vyřešeno za 10 měsíců
Zdroj: Evropská komise, SOLVIT — Success stories  (Úspěchy sítě SOLVIT), 2013.Rámeček 3
32 Připomínky 	
51 Česká republika, Dánsko, 
Finsko, Německo, Irsko, Itálie, 
Litva, Maďarsko, Nizozemsko, 
Portugalsko, Rakousko, 
Slovinsko, Spojené království, 
Španělsko a Švédsko.84	
Většinu případů předložily soukromé osoby, pouze přibližně 20 případů předloži -
ly společnosti, protože mají obecně možnost řešit problémy vzniklé při podnikání 
v zahraničí jinými prostředky. Jedna ze studií, kterou v roce 2011 provedla Komi -
se, uvádí, že podniky k nalezení řešení raději využívají formální postupy.
85	
Řešení, která nabízí síť SOLVIT, nejsou legislativní a informace, jak byly jednotlivé 
případy vyřešeny, nejsou veřejně dostupné, takže nemohou případně pomoci 
dalším dotčeným stranám. Stejný problém navíc může, např. v případě různých 
členských států a regionálních orgánů, vyžadovat odlišná řešení.
Projekt	EU	Pilot,	který	stanoví	postupy	předcházející	řízení 	
o nesplnění	povinnosti,	si	členské	státy	chválí
86	
Systém EU Pilot je mechanismus pro důvěrnou výměnu informací mezi Komi -
sí a členskými státy. Projekt byl Komisí zahájen v roce 2008 a zpočátku se ho 
dobrovolně účastnilo 15 členských států EU51. V červenci 2013 už bylo do projektu 
zapojeno všech 28 členských států. Projekt EU Pilot je určen k vyjasňování nebo 
řešení problémů tak, aby se pokud možno předešlo zahájení formálního řízení 
o nesplnění povinnosti podle článku 258 Smlouvy o fungování EU.
87	
V roce 2013 Komise zahájila v rámci projektu EU Pilot 1 502 případů zahrnujících 
všechny oblasti a v roce 2014 otevřela 1 208 případů. Od začátku roku 2015 bylo 
zahájeno 84 případů souvisejících se směrnicí.
Vyřešení	případu	týkajícího	se	směrnice	o službách	v rámci	
projektu	EU	Pilot	v průměru	trvá	něco	málo	přes	16	měsíců
88	
Komise předkládá jednotlivé případy dotčeným členským státům prostřednic -
tvím aplikace EU Pilot. Orgány členských států mají desetitýdenní lhůtu na odpo -
věď a na to, aby navrhly řešení.
33 Připomínky 	
52 http://ec.europa.eu/
internal_market/scoreboard/
performance_by_
governance_tool/eu_pilot/
index_
en.htm#maincontentSec
53 SEC(2011) 1629/2 ze dne 
21. prosince 2011, druhá 
hodnotící zpráva projektu EU 
Pilot.89	
Komise zveřejňuje průměrnou míru odpovědí členských států na veškeré dopisy 
v rámci projektu EU Pilot, přičemž stanovila lhůtu 70 dnů. Ve srovnávacím přehle -
du výsledků v oblasti vnitřního trhu (07/14)52 je většina zemí označená zeleně, což 
znamená, že stanovenou lhůtu dodržují. Česká republika, Irsko, Itálie, Lotyšsko, 
Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Spojené království, Španělsko a Švédsko jsou 
označeny žlutě, tj. jako země, které téměř dodržují stanovenou lhůtu (s prů -
měrnou dobou odpovědi za 71 až 77 dnů). Nicméně průměrná doba odpovědi 
Francie je 93 dnů. Doba odpovědi ze strany Komise není v přehledu výsledků uve -
dena, ale podle druhé hodnotící zprávy projektu EU Pilot53, kde Komise rovněž 
stanoví lhůtu 70 dnů k posouzení odpovědí a rozhodnutí o dalším postupu, činí 
průměrná doba odpovědi 102 dny.
90	
U většiny případů řešených v rámci projektu EU Pilot v souvislosti se směrnicí do -
chází v případě potřeby k opakované výměně korespondence, což zvyšuje časové 
nároky. Průměrná délka případu souvisejícího se směrnicí je 16,6 měsíců.
V některých	případech	trvalo	příliš	dlouho,	než	Komise	zahájila	
postup
91	
Účetní dvůr projednával šest případů v rámci projektu EU Pilot týkajících se 
směrnice. V tomto vzorku trval postup 5 až 8 měsíců, pokud byl případ vyřešen 
prostřednictvím projektu EU Pilot. Avšak u složitějších případů, které později pře -
šly do fáze řízení o nesplnění povinnosti, řešení trvalo od 9 do 30 měsíců.
92	
Odpovědi členských států byly zasílány včas. V  rámečku 4  jsou nicméně uvedeny 
příklady zpoždění při řízení v rámci projektu EU Pilot.
Příklady	zpoždění	při	řízení	v rámci	projektu	EU	Pilot
V případě jedné země trvalo Komisi 16 měsíců, než po zjištění problému zaslala členskému státu úřední dopis, 
a dalších 6 měsíců, než zahájila řešení případu v rámci projektu EU Pilot.
V případě jiného členského státu trvalo Komisi téměř 20 měsíců od obdržení stížnosti, než zahájila řízení 
v rámci projektu EU Pilot.
Jeden z případů v rámci projektu EU Pilot byl zahájen v roce 2012 a dosud nebyl uzavřen, protože je třeba 
provést ověření správného provádění uskutečněných legislativních změn.Rámeček 4
34 Připomínky 	
54 Všechny stížnosti týkající se 
jakékoli věci, včetně stížností, 
které vedou k zahájení 
postupů v rámci projektu EU 
Pilot nebo řízení o nesplnění 
povinnosti, jsou registrovány 
v databázi CHAP (registrační 
systém stížností a dotazů). 
Údaje v databázi CHAP 
zahrnují upozornění, pokud se 
stížností týkají článku 56 (volný 
pohyb služeb) nebo článku 49 
(svoboda usazování) SFEU.93	
Informace o případech v rámci projektu EU Pilot se nezveřejňují ani v průbě -
hu řešení, ani po uzavření případu. Takže v i v případě, kdy tyto postupy zajistí 
nápravu v některé zemi, nemohou pomoci dalším dotčeným stranám ani přispět 
k vytvoření zavedené právní praxe EU v této oblasti.
Komise	řízení	o nesplnění	povinnosti	téměř	nevyužívá
94	
Jestliže Komise po předchozích konzultacích v rámci projektu EU Pilot dojde 
k závěru, že evropská pravidla nejsou správně uplatňována, může vůči dotčené -
mu členskému státu zahájit řízení o nesplnění povinnosti. Komise má pravomoc 
pokusit se zastavit protiprávní jednání, v případě potřeby i postoupením případu 
Soudnímu dvoru Evropské unie. Může tak učinit buď na základě stížnosti, kterou 
obdržela54, nebo z vlastního podnětu.
95	
Případ může být vyřešen, pokud členské státy poskytnou nezbytné dodatečné 
informace, které přesvědčí Komisi, že k žádnému protiprávnímu jednání nedošlo, 
nebo pokud přijmou stanovisko Komise a dotčené protiprávní jednání ukončí.
96	
V rámci balíčku předpisů v oblasti služeb v roce 2012 Komise ohlásila „politiku 
nulové tolerance“. Rozhodla se však, že do tohoto rámce „nulové tolerance“ bude 
zahrnuta pouze omezená část požadavků (viz rámeček 5 ).
35 Připomínky 	
97	
Tato politika se zaměřuje pouze na nejrestriktivnější požadavky v oblasti pů -
sobnosti směrnice. Nevztahuje se na další překážky a bariéry, u nichž je třeba 
posoudit a případně kriticky zhodnotit odůvodnění proporcionality poskytnuté 
členským státem. Komise zaujímá postoj, podle něhož se nemůže vyjadřovat ke 
konkrétním případům, o kterých může rozhodnout pouze Soudní dvůr. Komise se 
však zdráhá postupovat případy Soudnímu dvoru, pokud si není naprosto jista, že 
rozsudek potvrdí porušení právních předpisů.
98	
V některých případech poskytla Komise formou prezentací na zasedání odbor -
ných skupin pokyny k novým požadavkům založeným na oznámeních týkajících 
se legislativních opatření prostřednictvím systému IMI. Politika „nulové toleran -
ce“ se však nevztahuje na požadavky stanovené členskými státy, které Komise 
považuje za neodůvodněné.„Nulová	tolerance“	vůči	porušování	pravidel
Komise se rozhodla, že svou politiku „nulové tolerance“ bude prosazovat pouze v případě porušování pravidel 
souvisejících s následujícími závazky stanovenými ve směrnici o službách:
Směrnice zakazuje řadu diskriminačních a zvláště zatěžujících požadavků, které jsou uvedeny v článku 14.
Směrnice zavádí konkrétní povinnosti určené ke zjednodušení povolovacího postupu:
1) tichý souhlas, tj. pokud orgány státní správy neodpoví, považuje se povolení za udělené, podle čl. 13 
odst. 4,
2) celostátní platnost povolení podle čl. 10 odst. 4.
Směrnice zakazuje absolutní zákazy obchodních sdělení pro regulovaná povolání podle článku 24.
Požadavky na usazení znemožňují poskytování přeshraničních služeb. Jedná se o jeden z nejrestriktivnějších 
požadavků uvedených v čl. 16 odst. 2 směrnice o službách (doložka o volném pohybu služeb) a členské státy 
jej nesmí poskytovatelům služeb ukládat.
Zdroj: COM(2012) 261 final, Partnerství pro nový růst ve službách na období 2012–2015, s. 4.Rámeček 5
36 Připomínky 	
55 Stav ke dni 1. dubna 2015.99	
Po zavedení směrnice bylo zahájeno pouze devět řízení pro nesplnění povinnosti 
týkajících se nesouladu vnitrostátních právních předpisů se směrnicí. Toto číslo 
je malé v porovnání s počtem problémů oznámených v průběhu vzájemných 
hodnocení, kontrol fungování a ve zprávě o provádění (balíček předpisů v oblasti 
služeb) a není v souladu s politikou „nulové tolerance“ ohlášenou Komisí.
Případy	nesplnění	povinnosti	se	řeší	příliš	dlouho
100	
Podle údajů poskytnutých Komisí byla průměrná doba trvání 18 případů, které 
nebyly vyřízeny k 1. říjnu 2014 a které se týkaly směrnice, 19,6 měsíce. Již v této 
době tak byl překročen cíl 18 měsíců stanovený Komisí na vyřízení takovýchto 
případů nesplnění povinnosti. Ke konci roku 2015 – tedy zhruba o patnáct měsíců 
později – bylo z těchto případů nevyřízeno stále jedenáct. Komise systematicky 
neshromažďuje ani nezveřejňuje informace o délce uzavřených řízení o nesplnění 
povinnosti, která se týkají směrnice o službách.
101	
Kromě 20 případů týkajících se pozdního provedení směrnice (viz bod 19) a devíti 
případů nesouladu právních předpisů se směrnicí (viz bod 99) bylo projednáváno 
55 případů55 týkajících se nesprávného uplatňování či provedení směrnice o služ -
bách a 20 podobných případů nesplnění povinnosti souvisejících s články 49 
(svoboda usazování) a 56 (volný pohyb služeb) SFEU. Jedná se o případy, kdy byla 
směrnice provedena ve vnitrostátním právu správně, avšak ustanovení právních 
předpisů nebyla v praxi správně provedena či uplatňována.
Jednotlivé 	stížnosti 	v souvislosti 	se	službami 	se	řeší	
pravidelně, 	během	řízení	o nesplnění 	povinnosti 	však	
dochází	k dlouhým	obdobím	nečinnosti
102	
Soudní dvůr projednával deset případů protiprávního jednání, které buď souvi -
sely s překážkami zjištěnými během návštěv a oznámenými Komisi a členským 
státům, nebo u nichž postupy trvaly příliš dlouho.
37 Připomínky 	
56 Články 14, 15 a 16.
57 Věc C-179/14, Komise v. 
Maďarsko, 2012/4083.103	
Případy uvedené v registračním systému stížností Komise (CHAP) byly pravidelně 
sledovány. Případy týkající se směrnice byly postoupeny GŘ pro vnitřní trh a služ -
by, které následně vypracovalo odpověď nebo zahájilo případ v rámci projektu EU 
Pilot a postupy předcházející řízení o nesplnění povinnosti. Ve všech případech 
probíhala opakovaná komunikace mezi Komisí a členskými státy. Jakmile však 
bylo zahájeno řízení pro nesplnění povinnosti, docházelo ke značným zpožděním 
a v jednotlivých případech nastávala dlouhá období nečinnosti a zpoždění na stra -
ně členských států. Například v jednom případě trvalo období nečinnosti od února 
2012 do března 2014, a v jiném případě trvala přestávka v korespondenci Komise 
od listopadu 2012 do května 2015, ačkoli poté bylo rozhodnutí přijato rychle.
104	
Přestože uzavírání případů trvá déle, než se očekávalo nebo plánovalo, všechna 
uzavřená řízení o nesplnění povinnosti vedla k tomu, že dotčený členský stát 
změnil své právní předpisy, takže došlo k nápravě zjištěných problémů. Lze tedy 
učinit závěr, že pokud jsou řízení o nesplnění povinnosti zahájena, vedou nako -
nec k legislativním změnám v členských státech. Jejich počet je však stále velmi 
nízký. Kromě toho jakmile Komise oznámí zahájení řízení o nesplnění povinnosti, 
podrobná dokumentace se ani po uzavření případu nezveřejní, což snižuje trans -
parentnost řízení a má nepříznivý dopad na vývoj obecné právní praxe.
Soudnímu	dvoru	byl	předložen	pouze	jeden	případ
105	
Jestliže Komise postoupí případ některého členského státu Soudnímu dvoru, je 
úkolem Komise, aby předložila důkazy o porušení práva EU. Pokud nejsou předlo -
žené důkazy dostatečně přesvědčivé, je Soudní dvůr oprávněn vynést rozsudek 
proti Komisi a prohlásit případ za nepřípustný nebo neodůvodněný. Na základě 
směrnice56 Komise předložila Soudnímu dvoru pouze jeden případ porušení prá -
va57 (viz rámeček 6 ).
38 Připomínky 	
106	
Ve zprávách Komise, Evropského parlamentu a dalších orgánů, zejména v balíčku 
předpisů v oblasti služeb (červen 2012), byly přezkoumány nástroje pro prosazo -
vání a byla vydána doporučení pro budoucí činnost. Účetní dvůr zjistil, že všech -
ny navštívené členské státy se shodují na tom, že veškeré problémy porušování 
pravidel by měly být důsledně řešeny a že by měla být používána řízení o nespl -
nění povinnosti.
107	
Komise dosud nevytvořila žádnou systematickou strategii pro posílení jednot -
ného trhu v oblasti služeb, zejména v oblastech, na které se vztahuje směrnice. 
Stávající činnosti v oblasti prosazování se ne vždy soustřeďují na hospodářsky 
nejvýznamnější průmyslová odvětví vybraná pomocí přístupu založeného na 
riziku.Případ	porušení	práva	předložený	Soudnímu	dvoru
Evropská komise se rozhodla předložit případ Maďarska Soudnímu dvoru Evropské unie s návrhem na zrušení 
právních předpisů v oblasti vydávání stravenek a volnočasových a rekreačních poukázek. Komise se domnívá, 
že omezení zavedená maďarskou právní úpravou s účinností od 1. ledna 2012 jsou v rozporu se základními 
zásadami svobody usazování a volného pohybu služeb zakotvenými ve Smlouvě o fungování EU (články 49 
a 56 Smlouvy o fungování EU) i se směrnicí o službách (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/123/ES 
ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu).
V roce 2011 změnilo Maďarsko právní úpravu vydávání stravenek na (studená a teplá) jídla, stejně jako vol -
nočasových a rekreačních poukázek poskytovaných zaměstnavateli zaměstnancům, jež se považují za věcné 
dávky, a tudíž se na ně vztahuje výhodnější daňový režim i režim odvodů do systému sociálního zabezpečení. 
Tato právní úprava nabyla účinnosti dne 1. ledna 2012, a to bez přiměřeně dlouhého přechodného období 
nebo přechodných opatření. Před tímto datem nestanovila vnitrostátní právní úprava v souvislosti s vydává -
ním uvedených stravenek či s jejich podobou žádné zvláštní podmínky.
Tato nová právní úprava vytvořila monopol pro státní nadaci odpovědnou za vydávání stravenek na studená 
jídla (v listinné a elektronické podobě) a stravenek na teplá jídla (v listinné podobě) poskytovaných zaměstna -
vateli zaměstnancům. Kromě toho zavádí velmi přísné podmínky pro vydávání stravenek na teplá jídla, stejně 
jako volnočasových a rekreačních poukázek, které jsou považovány za věcné dávky a které již nemohou být 
vydávány v elektronické podobě.
V důsledku této nové právní úpravy je řada provozovatelů, kteří na trhu se stravenkami (poukázkami) na teplá 
i studená jídla působí už řadu let, nyní vyloučena z trhu s poukázkami, jež jsou považovány za věcné dávky.
Vzhledem k tomu, že Maďarsko neuvedlo svou právní úpravu do souladu s odůvodněným stanoviskem 
zaslaným v listopadu 2012, Komise se rozhodla případ postoupit Soudnímu dvoru. V říjnu 2015 projednávání 
případu stále probíhá.Rámeček 6
39 Připomínky 	
58 http://ec.europa.eu/
europe2020/pdf/csr2014/
overview_
recommendations_2014_by_
member_state_en.pdf .
59 Například v oblasti 
regulovaných povolání, 
zejména co se týče lékáren 
a provozoven oční optiky, 
prostřednictvím podpory 
hospodářské soutěže v oblasti 
služeb, snížením regulační 
zátěže ovlivňující 
maloobchodní sektor 
zákonem „Loi relative 
à l’artisanat, au commerce et 
aux très petites entreprises“ 
(ACTPE), jehož cílem je 
zjednodušit postup pro 
zřizování maloobchodních 
prodejen, a návrhem zákona 
o hospodářské činnosti, který 
posiluje pravomoci orgánu 
pro hospodářskou soutěž.Doporučení	pro	jednotlivé	země	nebyla	zcela	úspěšná
108	
Kromě řízení o nesplnění povinnosti se Komise snaží ovlivňovat členské státy 
prostřednictvím doporučení pro jednotlivé země související se směrnicí o služ -
bách, která jsou vydávána v rámci evropského semestru. Tato doporučení jsou 
schvalována Radou. Komise se domnívá, že doporučení pro jednotlivé země mají 
větší politický dopad než řízení o nesplnění povinnosti, protože jsou schvalována 
a přijímána vládami členských států.
109	
V červnu 2014 byly problémy související s „hospodářskou soutěží v odvětví slu -
žeb“ zahrnuty do 14 doporučení pro jednotlivé země58. Komise například dopo -
ručila vládě Francie „odstranit neodůvodněná omezení v přístupu k regulovaným 
povoláním a jejich výkonu, snížit náklady spojené se vstupem na trh a podporo -
vat hospodářskou soutěž v odvětví služeb“. V roce 2015 byl v této oblasti zazna -
menán určitý pokrok59. V některých zemích však buď nedošlo k žádnému pokro -
ku, dosažený pokrok byl pouze omezený, nebo doporučení pro jednotlivé země 
nebyla řešena vůbec. Viz rámeček 7 .
110	
Přestože se Komise domnívá, že doporučení pro jednotlivé země mají větší poli -
tický dopad než řízení o nesplnění povinnosti, ne všechny členské státy se těmito 
doporučeními odpovídajícím způsobem řídí. Neexistuje žádný důkaz o tom, že 
by doporučení pro jednotlivé země byla při odstraňování překážek účinnější než 
řízení o nesplnění povinnosti.
40 Připomínky 	
Doporučení	pro	jednotlivé	země	z roku	2014	sledovaná	v roce	2015,	u nichž	byl	
zaznamenán	pouze	omezený	nebo	žádný	pokrok
Doporučení pro Maďarsko v bodě 5 uvádí, že by Maďarsko mělo „stabilizovat regulační rámec a posílit hospo -
dářskou soutěž, mimo jiné odstraněním překážek v odvětví služeb“.
V roce 2015 však bylo zjištěno, že Maďarsko dosáhlo při řešení doporučení podle bodu 5 doporučení pro 
jednotlivé země a doporučení Rady pouze omezeného pokroku. Ve skutečnosti nebylo dosaženo v podstatě 
žádného pokroku při stabilizaci regulačního rámce a posílení hospodářské soutěže, zejména v odvětví služeb.
Doporučení pro Rakousko v bodě 4 uvádí, že by Rakousko mělo „odstranit nadměrné překážky pro poskyto -
vatele služeb, mimo jiné co se týče požadavků na právní formu a požadavků týkajících se držení kapitálových 
podílů, a překážky pro zakládání společností poskytujících služby ve více oborech“.
Rakousko během vykazovaného období neučinilo žádný pokrok v oblasti reforem, například co se týče po -
žadavků na právní formu a požadavků týkajících se držení kapitálových podílů a společností poskytujících 
služby ve více oborech. Dosud neproběhl žádný rozsáhlý přezkum stávajících omezení.
Doporučení pro Španělsko v bodě 6 uvádí, že Španělsko by mělo „do konce roku 2014 přijmout ambiciózní 
reformu služeb poskytovaných svobodnými povoláními a profesními sdruženími, určit profese vyžadující 
registraci v profesní organizaci, upravit problematiku transparentnosti a odpovědnosti profesních organizací, 
otevřít trh neodůvodněně vyhrazených činnosti a zabezpečit jednotnost trhu při přístupu ke službám posky -
tovaným svobodnými povoláními a při výkonu těchto služeb ve Španělsku, zkrátit lhůty, náklady a množství 
postupů potřebných pro zřízení podniku a odstranit neodůvodněné překážky zřizování velkoplošných malo -
obchodních prodejen, zejména prostřednictvím revize stávajících předpisů regionálního plánování“.
Pokud jde o přijetí reformy svobodných povolání a profesních sdružení, nebylo dosaženo žádného pokroku.
Určitého pokroku bylo dosaženo v úsilí o zkrácení lhůt, snížení nákladů a omezení množství postupů potřeb -
ných ke zřízení podniku.Rámeček 7
41
 Závěry	a doporučení
111	
Komise má povinnost koordinovat politiky týkající se jednotného trhu v Evropě 
a usilovat o odstranění neodůvodněných překážek obchodu v oblasti služeb. 
I několik let po uplynutí lhůty pro provedení směrnice o službách ve vnitrostát -
ním právu překážky na vnitřním trhu služeb, na který se směrnice vztahuje, stále 
přetrvávají. Komise vytvořila řadu mechanismů pro odhalování překážek, vytvo -
řila podpůrné struktury, které mají pomáhat členským státům při jejich odstra -
ňování, a přijala opatření za účelem alternativního řešení sporů. Komise se však 
zdráhá přistupovat k soudnímu projednání, dílem kvůli délce soudních řízení, ale 
také kvůli nedostatečné důvěře v sílu právních předpisů. Celkově byla Komise při 
zajišťování provedení směrnice jen zčásti úspěšná.
Provedení	ve	vnitrostátním	právu	a sledování 	
provádění
112	
Většina členských států neprovedla směrnici ve vnitrostátním právu včas. Komise 
monitorovala pokrok členských států a informovala o něm Radu pro konkuren -
ceschopnost. Navštívené členské státy uznávají, že Komise na praktické úrovni 
poskytla výraznou podporu ve formě pomoci při provádění směrnice během 
postupu provedení ve vnitrostátním právu i po jeho dokončení tím, že pořádala 
rozpravy ve skupinách za účelem vzájemného hodnocení a poskytovala pora -
denství v rámci pravidelných setkání tematických skupin odborníků. Byly vydány 
pokyny pro provedení ve vnitrostátním právu ve formě příručky pro provádění, 
která je sice považována za užitečnou, nebyla však vydána včas na počátku tříleté 
lhůty, a přispěla tak ke zpoždění úplného provedení směrnice (viz body 16–20).
Doporučení 1
Komise by měla vypracovávat pokyny pro provedení ve vnitrostátním právu, 
které by měla zveřejnit co nejdříve po přijetí.
113	
Postupy vzájemného hodnocení a následné kontroly fungování prokázaly, že 
přetrvává značný počet překážek. Členské státy se domnívají, že Komise mohla 
vyvinout větší úsilí k odstranění potenciálně neodůvodněných překážek, kte -
ré byly v průběhu tohoto procesu odhaleny. Kromě toho Komise nezhodnotila 
dostatečně kriticky odůvodnění na základě proporcionality poskytnuté některý -
mi členskými státy. Výsledky nebyly využity na podporu dalšího systematického 
prosazování směrnice Komisí se zaměřením na hospodářsky nejvýznamnější 
problémy (viz body 21–36).
42 Závěry	a doporučení 	
Doporučení 2
Výsledky vzájemných hodnocení a kontrol fungování by měly být následně 
sledovány, aby se tak řešil nesoulad s předpisy; Komise a členské státy by se měly 
zaměřovat na nejdůležitější hospodářské problémy.
114	
Možný hospodářský přínos úplného provedení směrnice neznáme, ačkoli se jako 
jeden z dopadů často uvádí odhadovaná vyšší produktivita. Vzhledem k tomu, 
že nejsou k dispozici dostatečně podrobné údaje o odvětvích dotčených touto 
směrnicí, není prozatím možné její dopad spolehlivě vyčíslit. Komise teprve ne -
dávno požádala členské státy o dostatečně podrobné členění národních účtů (viz 
body 37–42).
Doporučení 3
Komise by měla usilovat o to, aby byla otázka údajů potřebných pro posouzení 
dopadů nových právních předpisů řešena už na počátku legislativního procesu.
Provádění
115	
Velmi významným rysem směrnice jsou jednotná kontaktní místa. Při jejich zřizo -
vání docházelo ke zpožděním a jejich kvalita se v jednotlivých členských státech 
výrazně liší, přičemž některé neprojevují dostatek ambicí ve snaze přizpůsobit 
jednotná kontaktní místa více potřebám podniků. Komise vypracovala chartu, 
která požaduje, aby členské státy k dosažení tohoto cíle vyvinuly významné úsilí, 
doposud se však nepodařilo dosáhnout uspokojivých výsledků (viz body 46–52).
116	
Povědomí o jednotných kontaktních místech není velké a ne všechna jednotná 
kontaktní místa jsou dostatečně viditelná (viz body 53–55).
Doporučení 4
Členské státy by měly respektovat Chartu jednotných kontaktních míst, pokud 
jde například o poskytování informací ve více jazycích a umožnění dokončení 
všech správních kroků nezbytných k poskytování služeb přes hranice.
43 Závěry	a doporučení 	
117	
Správní spolupráce prostřednictvím systému IMI může být účinně využita pro 
účely směrnice, přesto je však využívána mnohem méně než např. v rámci směr -
nice o odborných kvalifikacích. Systém IMI je rovněž užitečným komunikačním 
nástrojem pro povinné oznamování, nebývá však dostatečně využíván vzhle -
dem k nespokojenosti členských států s tím, jak Komise s oznámeními zachází, 
a k nedostatečné srozumitelnosti oznámení od ostatních členských států (viz 
body 56–64).
Doporučení 5
Normotvůrce by měl zavést odkladné lhůty pro oznámení návrhu požadavků 
a zajistit, aby byly zveřejněny na veřejně přístupných webových stránkách, čímž 
by byl umožněn lepší přístup a včasné podrobné zkoumání.
118	
Existují doklady o tom, že řada spotřebitelů se nadále potýká s problémy při pří -
stupu na jednotný trh služeb, ačkoli si formálně nestěžují. Komise by však mohla 
navrhnout rozšířit rozsah nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele tak, 
aby toto nařízení zahrnovalo článek 20 směrnice o službách (viz body 65–77).
Doporučení 6
Komise by měla pozměnit přílohu nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotře -
bitele tak, aby zahrnovala článek 20 směrnice o službách.
Prosazování
119	
I když je projekt EU Pilot užitečným nástrojem pro spolupráci mezi členskými stá -
ty a Komisí, zahájení případu často trvá příliš dlouho a informace o jejich vyřešení 
se nezveřejňují. Takže v i v případě, kdy projekt EU Pilot zajistí v některém přípa -
dě nápravu, nepomůže to dalším dotčeným stranám ani to nepřispěje k vytvoření 
zavedené právní praxe EU v této oblasti (viz body 86–93).
44 Závěry	a doporučení 	
Doporučení 7
Komise by neměla odkládat zahájení řízení v rámci projektu EU Pilot, pokud je 
zjištěn problém. Informace o problémech vyřešených prostřednictvím projektu 
EU Pilot by měly být sdíleny (v případě nutnosti se zachováním anonymity), což 
by přispělo k šíření osvědčených postupů.
120	
Navzdory politice „nulové tolerance“ bylo zahájeno pouze devět řízení pro nespl -
nění povinnosti týkajících se nesouladu vnitrostátních právních předpisů se směr -
nicí. Vyřešení těchto řízení trvá příliš dlouho (v průměru dva roky) a pouze jediný 
případ nesplnění povinností vyplývajících ze směrnice o službách se ve skuteč -
nosti dostal až k Soudnímu dvoru. Komise dosud nevytvořila žádnou systematic -
kou strategii pro posílení jednotného trhu v oblasti služeb, zejména v oblastech, 
na které se vztahuje směrnice. Stávající činnosti v oblasti prosazování ne vždy 
používají přístup založený na riziku, aby se tak mohly soustředit na hospodářsky 
nejvýznamnější průmyslová odvětví (viz body 94–107).
Doporučení 8
Komise by měla maximálně zkrátit délku řízení o nesplnění povinnosti. Měla by 
uplatňovat přístup k zahajování řízení o nesplnění povinnosti založený na riziku 
a hospodářském významu dotčeného problému. Vzhledem k tomu, že se Ko -
mise sama domnívá, že o závažných problémech týkajících se provádění může 
rozhodovat pouze Soudní dvůr, měla by je v případě potřeby Soudnímu dvoru 
postupovat.
Tuto zprávu přijal senát IV, jemuž předsedá Milan Martin CVIKL, člen Účetního 
dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 3. února 2016.
 Za Účetní dvůr
 předseda
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

45 Odpovědi 		
Komise
Shrnutí
IV
Komise vymezila své priority ve sdělení o provádění směrnice o službách z roku 20121. Ve svém sdělení Komise 
vysvětluje, že se zaměřuje na prosazování, není to však jediná její oblast činnosti. Komise rovněž určila prioritní 
odvětví a stanovila opatření pro nadcházející roky, včetně akčního plánu pro obchod, reformy směrnice o uznávání 
odborných kvalifikací a vzájemného hodnocení zaměřeného na právní formu a držení podílů na kapitálu. Evropská 
rada tento soubor opatření přivítala ve svých závěrech ze dne 23. října 2013. Členské státy, jak zdůraznila Evropská 
rada, mají při provádění směrnice o službách ústřední úlohu.
Komise v první polovině roku 2015 zahájila několik řízení o nesplnění povinnosti, u nichž je zapotřebí posoudit při -
měřenost vnitrostátního opatření. Komise například zahájila osm řízení o nesplnění povinnosti týkajících se právní 
formy a držení podílů na kapitálu či sazeb (což jsou podmíněné povinnosti, které stanoví článek 15 směrnice o služ -
bách). Řada řízení byla zahájena i na základě množstevních nebo územních omezení (článek 15 směrnice o službách) 
a na základě čl. 20 odst. 2 (nepřípustnost diskriminace v přístupu ke službám). Ve druhé polovině roku 2015 bylo 
zahájeno deset případů v rámci projektu EU Pilot ve věci nesplnění článku 8 směrnice o službách týkajícího se jed -
notných kontaktních míst, u nichž je opět nutné posouzení přiměřenosti.
V
Komise přistupuje k soudnímu projednání, je-li to zapotřebí. Komise určila svá prioritní odvětví a přijala opatření pro 
tato odvětví.
Část směrnice se opírá o posouzení přiměřenosti, která mají individuálně provádět členské státy a k nimž musí 
Komise přihlížet. (Například článek 15 a článek 39 požadují, aby členské státy vyhodnocovaly určité požadavky.) Roz -
hodnutí o opatřeních tudíž nejsou určena mírou důvěry, ale právním základem. Délka soudního řízení nikdy nebyla 
aspektem, který by bránil zahájení řízení o nesplnění povinnosti. Ve věci nepodmíněných povinností obsažených ve 
směrnici Komise reagovala neprodleně, a to formou velmi odpovídajícího počtu šetření z vlastního podnětu. Z prů -
měrného počtu 80 případů v rámci projektu EU Pilot ročně Komise více než 30 případů zahajuje ze svého vlastního 
podnětu.
1 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm .
Odpovědi	Komise	 46
VI
Pokud jde o hospodářský dopad směrnice o službách, studie z roku 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/
publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) se opírala o posouzení překážek v odvětvích služeb ve 
dvou okamžicích: před zavedením směrnice a po jejím zavedení (konec roku 2011). Komise rovněž provedla aktu -
alizaci této studie, aby zohlednila vnitrostátní reformy, které byly provedeny v letech 2012 až 2014 (k dispozici na 
adrese: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/renditions/native ). Kromě 
toho byla v nedávné době provedena podrobnější posouzení zbývajících překážek a hospodářského potenciálu 
jejich odstranění v prioritních odvětvích podnikatelských služeb a maloobchodu. Tato posouzení byla zveřejněna 
v pracovním dokumentu útvarů Komise o strategii pro jednotný trh (viz oddíly 2.3 a 2.4: http://ec.europa.eu/
DocsRoom/documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
VII	První	odrážka
Komise v návaznosti na provedení vzájemných hodnocení z roku 2013 zahájila více než 30 případů (případy s nulo -
vou tolerancí). Na základě vzájemného hodnocení zaměřeného na právní formu, držení podílů na kapitálu a sazby 
v roce 2014 zahájila patnáct případů v rámci projektu EU Pilot. V pěti z těchto patnácti případů byla dotčeným 
členským státům zaslána výzva, což znamená celkově zhruba 80 případů v rámci projektu EU Pilot ročně. Jedná se 
o jeden z nejvyšších počtů případů, které Komise zahájila ve věci jediného sekundárního právního předpisu. Tato 
činnost znamená obrovské úsilí ze strany členských států a Komise, neboť provedení směrnice si vyžádalo 1 584 
vnitrostátních právních předpisů, což je nejvyšší počet opatření přijatých za účelem provedení směrnice do vnitro -
státního práva, který byl kdy pro jediný sekundární právní předpis EU zapotřebí.
VII	Druhá	odrážka
EU Pilot je systém, jehož prostřednictvím Komise a členské státy v rané fázi projednávají možná porušení práva EU. 
Tato jednání podléhají zachování důvěrnosti; Komise nezveřejňuje, zda je/bylo vedeno řízení EU Pilot vůči konkrét -
nímu členskému státu v konkrétní věci. Komise si s členskými státy v rámci specializovaných fór vyměňuje osvěd -
čené postupy v oblasti uplatňování práva Unie, včetně fungování projektu EU Pilot. Komise zveřejňuje informace 
o projektu EU Pilot souhrnně ve výroční zprávě o kontrole uplatňování práva EU (COM(2015) 329). Pokud by Komise 
měla zveřejňovat konkrétní informace o určitém případu v rámci projektu EU Pilot, musela by dodržovat své povin -
nosti zachování důvěrnosti vůči členským státům, které se musí posuzovat individuálně. Praxi Komise spočívající 
v důvěrném režimu probíhajících šetření v rámci projektu EU Pilot již potvrdil Soudní dvůr Evropské unie (rozsu -
dek ve věci Petrie, T-191/99, rozsudek ve věci Spirlea, T 306/12, věc ClientEarth v. Komise, T-424/14 a T-425/14). Tyto 
rozsudky byly vydány ohledně žádostí o přístup k dokumentům, které podaly externí třetí strany. S ohledem na výše 
uvedené se Komise domnívá, že její současná politika šíření informací dosahuje řádné vyváženosti mezi nutností 
prosazovat osvědčené postupy týkající se uplatňování práva EU a nutností dodržovat povinnost důvěrnosti vůči 
členským státům. Komise je odhodlána šířit o projektu EU Pilot informace v souhrnné podobě.
VII	Třetí	odrážka
Komise má za to, že cílem řízení o nesplnění povinnosti je ukončit porušování práva EU a zajistit soulad v nejra -
nější možné fázi. Dobu potřebnou k dosažení tohoto cíle se snaží maximálně omezit. Nejúčinnější cesta k dosažení 
uvedeného cíle však není vždy vázána na rychlost řízení o nesplnění povinnosti, neboť v některých případech by 
postup v řízení o nesplnění povinnosti bez zohlednění podmíněných situací mohl mít i protichůdné účinky.
Odpovědi	Komise	 47
VII	Čtvrtá	odrážka
Skutečnost, že případy nebyly postoupeny Soudnímu dvoru, nezbytně neznamená, že Komise nebyla při svém 
postupu týkajícím se nesplnění povinnosti aktivní; znamená to, že souladu bylo dosaženo ještě před postoupením 
případu. Účelem řízení o nesplnění povinnosti je zajistit soulad v nejranější možné fázi. V tomto ohledu je nástroj 
EU Pilot účinným nástrojem pro řešení problémů před zahájením formálního řízení o nesplnění povinnosti, přičemž 
v případě potřeby lze věc nakonec postoupit Soudnímu dvoru. Po zavedení projektu EU Pilot obecně počet řízení 
o nesplnění povinnosti, a tudíž i počet postoupení Soudnímu dvoru, drasticky poklesl. Jak je uvedeno v odpovědi, 
toto tvrzení platí pro řízení o nesplnění povinnosti obecně.
VIII	První	odrážka
Komise je nápomocna členským státům při provádění právních předpisů Unie a využívá k tomu komplexní 
škálu nástrojů prosazujících soulad s předpisy (prováděcí plány pro zásadní legislativní podněty, sítě a zasedání 
odborných výborů a pokyny). Balíček předpisů ke zlepšování právní úpravy, který byl přijat v květnu 2015, potvr -
dil podporu Komise pro členské státy v jejich úsilí o provedení předpisů (pokyny pro zlepšování právní úpravy, 
strany 33–35). V této souvislosti jsou návrhy významných směrnic doprovázeny prováděcími plány, které popisují 
problémy v oblasti provádění a příslušné podpůrné kroky, k nimž má Komise přistoupit.
Příručka k provádění směrnice o službách byla k dispozici sedm měsíců po přijetí směrnice o službách a 29 měsíců 
před koncem lhůty pro provedení směrnice. Před zveřejněním příručky se uskutečnily rozsáhlé konzultace a diskuse 
s členskými státy, obsah příručky byl tudíž členským státům dobře znám předem. Zveřejnit příručku bez řádné kon -
zultace by znamenalo větší problém než prodlení při tomto zveřejnění.
VIII	Druhá	odrážka
V rámci nové agendy pro zlepšování právní úpravy Komise posiluje svůj přístup k posouzením a hodnocením 
dopadů s cílem zlepšit důkazní základnu, o kterou se opírají veškeré legislativní návrhy, aniž budou dotčena poli -
tická rozhodnutí. Komise otevřela svůj proces tvorby politik další veřejné kontrole a vstupům ze strany veřejnosti 
prostřednictvím internetového portálu, na němž lze sledovat iniciativy a nové veřejné konzultace v době, kdy 
Komise hodnotí stávající politiky nebo posuzuje možné nové návrhy.
VIII	Čtvrtá	odrážka
Strategie pro jednotný trh zboží a služeb, kterou Komise zveřejnila dne 28. října 2015, oznámila několik opatření, 
která mají zlepšit realizaci směrnice o službách, včetně reformy postupu oznamování. Komise zvažuje několik legis -
lativních variant, včetně prvků, jako je odkladná lhůta a poskytnutí přístupu k oznámením pro zúčastněné subjekty 
v zájmu zajištění větší transparentnosti. Strategie pro jednotný trh poukazuje na skutečnost, že dosud není k dispo -
zici poskytování informací na veřejně dostupné internetové stránce. Odpovídající návrh se plánuje na rok 2016.
VIII	Pátá	odrážka
Strategie pro jednotný trh ohlašuje takovouto revizi právních předpisů v oblasti ochrany spotřebitele, rovněž však 
také právní předpisy, které nabízejí konkrétnější rámec než článek 20 směrnice o službách.
Odpovědi	Komise	 48
Úvod
11
Komise upozorňuje, že GŘ pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky vzniklo sloučením předcho -
zích generálních ředitelství pro vnitřní trh a služby pro podniky a průmysl.
Připomínky
14
Komise určila oblasti, v nichž nedošlo k provedení směrnice, a přijala odpovídající opatření, např. politiku nulové 
tolerance a zahájení případů v oblastech právní formy, držení kapitálových podílů a sazeb. Členské státy jsou 
povinny zjistit omezení a překážky na svém území.
Komise shledala, že systematické uplatňování projektu EU Pilot je užitečné jakožto účinný způsob předcházení 
zdlouhavým právním řízením a rychlého zajišťování souladu členských států s právními předpisy.
Některá důležitá ustanovení směrnice vyžadují posouzení přiměřenosti, které má individuálně provést členský 
stát, a Komise musí k tomuto prvku přihlížet a musí dát pozor na to, aby nepřekročila oblast působnosti směrnice 
o službách.
15
Pokud jde o hospodářský dopad směrnice o službách, studie z roku 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/
publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) se opírala o posouzení překážek v odvětvích služeb ve 
dvou okamžicích: před zavedením směrnice a po jejím zavedení (konec roku 2011).
Komise provedla aktualizaci této studie, aby zohlednila vnitrostátní reformy, které byly provedeny v letech 2012 
až 2014 (k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/
renditions/native ). Kromě toho byla v nedávné době provedena také podrobnější posouzení zbývajících překážek 
a hospodářského potenciálu jejich odstranění v prioritních odvětvích podnikatelských služeb a maloobchodu. Tato 
posouzení byla zveřejněna v pracovním dokumentu útvarů Komise o strategii pro jednotný trh (viz oddíly 2.3 a 2.4: 
http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
17
Příručka byla k dispozici sedm měsíců po přijetí směrnice o službách a 29 měsíců před koncem lhůty pro provedení 
směrnice. Před zveřejněním příručky se uskutečnily rozsáhlé konzultace a diskuse s členskými státy, obsah příručky 
byl tudíž členským státům dobře znám předem. Zveřejnit příručku bez řádné konzultace by znamenalo větší pro -
blém než malé prodlení při jejím zveřejnění.
Odpovědi	Komise	 49
28
Komise zastává názor, že je třeba učinit více, aby se náročné provádění směrnice o službách zlepšilo. V roce 2015 
provedly útvary Komise šetření, které navázalo na posouzení z roku 2012 a zkoumalo pokrok dosažený v období 
let 2012–2014. Šetření zjistilo, že opatření provedená v uvedeném období dodatečně přinesou jen 0,1 % HDP EU 
(z potenciálních 1,8 % HDP , která určila studie z roku 2012).
Komise je toho názoru, že by měla být provedena další opatření s cílem dále snížit omezení v oblasti právní formy, 
jak je zjevné například z doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru, rovněž s využitím nedáv -
ných opatření Komise, která se zaměřovala na takováto omezení v několika členských státech.
29
Komise vymezila své priority ve sdělení o provádění směrnice o službách z roku 20122. Ve svém sdělení Komise 
vysvětluje, že se zaměřuje na prosazování, není to však jediná její oblast činnosti. Komise rovněž určila prioritní 
odvětví a stanovila opatření pro nadcházející roky, včetně akčního plánu pro obchod, reformy směrnice o uznávání 
odborných kvalifikací a vzájemného hodnocení zaměřeného na právní formu a držení podílů na kapitálu. Evropská 
rada tento soubor opatření přivítala ve svých závěrech ze dne 23. října 2013. Členské státy, jak zdůraznila Evropská 
rada, mají při provádění směrnice o službách ústřední úlohu.
V létě 2012 se Komise obrátila na členské státy s dotazem, jak hodlají odstranit zjevná neplnění právních předpisů 
(případy nulové tolerance).
36
Cílem kontrol fungování nebylo určit překážky neslučitelné se směrnicí o službách. Po provedení kontrol fungování 
byla v roce 2013 pozměněna směrnice o uznávání odborných kvalifikací (viz původní návrh KOM(2011) 883 v koneč -
ném znění, oddíl 4.11, a sdělení Komise z roku (KOM (2011) 20, oddíl 4.2) a v roce 2015 je projednávána pozměněná 
směrnice o souborných cestovních službách (viz původní návrh Komise COM(2013) 512, oddíl 1.4 návrhu).
37
Podrobné posouzení reforem prováděných členskými státy od zavedení směrnice o službách do konce roku 2011 
a jejich potenciálního hospodářského dopadu bylo zveřejněno v roce 2012.
Studie  (http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) nabízí 
podrobné vysvětlení ekonomických údajů použitých k provedení posouzení, jakož i jejich zdrojů (viz strany 19–20 
a 67–68). U jednoho či více členských států mohou některé údaje scházet nebo být nedostupné. To je však u jakého -
koli druhu ekonomické studie nebo ekonometrické analýzy velmi běžný problém.
38
Viz odpověď Komise k bodu 15.
2 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm .
Odpovědi	Komise	 50
39
Viz též odpovědi Komise k bodům 37 a 38.
40
Viz odpovědi Komise k bodům 37 až 39.
Společná	odpověď	k bodům	41	a 42
Komise zahájila iniciativu, jež se pokouší dosáhnout úplnějšího a včasnějšího předkládání údajů z národních účtů, 
které zveřejňuje Eurostat. Existuje však i několik dalších druhů statistických údajů týkajících se sektorů služeb, které 
umožňují hloubkovou analýzu trhů služeb (například strukturální statistiky podnikání, které má k dispozici Eurostat).
43
V oblasti informačních služeb nebo mechanismů spolupráce stanovila směrnice o službách jen jednotná kontaktní 
místa. Pokud jde o systém pro výměnu informací o vnitřním trhu, je v systému pro oblast služeb registrováno více 
než 6 000 příslušných orgánů. Počet výměn informací mezi orgány je dosud poměrně nízký, neboť členské státy 
podceňují potenciál systému (a existuje nedostatečné povědomí o právních povinnostech vyplývajících ze směrnice 
o službách, zejména na místní úrovni).
Síť evropských spotřebitelských center nebyla zřízena pro účely směrnice o službách. Zajišťuje celou škálu činností. 
Jednou z jejích hlavních úloh je prosazovat práva spotřebitelů v přeshraničních souvislostech. Evropská spotřebi -
telská centra se rovněž podílejí na prosazování práv spotřebitelů podle směrnice o službách, a to v míře, kterou jim 
umožňují jejich zdroje.
46
Zřizování jednotných kontaktních míst a zajišťování jejich řádného fungování je povinností členských států. Komise 
v průběhu celého tohoto procesu poskytuje podporu. Činí tak prostřednictvím dvou odborných skupin:
– EUGO – tato skupina nabídla platformu pro výměnu osvědčených postupů a pro organizaci a srovnávání s cílem 
poskytnout členským státům zpětnou vazbu ve věci výsledků a potřebných zlepšení (probíhá jednou ročně 
formou srovnávacích studií nebo uživatelského testování).
– Odborná skupina pro elektronické postupy – tato skupina byla zřízena, aby projednávala otázky týkající se 
interoperability elektronických postupů a specifických nástrojů, které Komise poskytuje, aby usnadnila plnění 
povinností podle článku 8 směrnice o službách. Tato technická podskupina již neexistuje. Problémy týkající se 
elektronických postupů jsou nyní řešeny podle nařízení (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách 
vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (nařízení eIDAS).
47
Srovnávací přehled výsledků v oblasti vnitřního trhu nabízí možnost podávání ročních zpráv o fungování jednot -
ných kontaktních míst. Základem této činnosti jsou externí studie, na které Účetní dvůr odkazuje, rovněž však také 
uživatelské testování, které Komise provádí společně s členskými státy. Uživatelské testování bylo s členskými státy 
provedeno v letech 2011, 2013 a 2015. V roce 2013 Komise do testování zapojila i podniky (prostřednictvím sítě 
Enterprise Europe, sdružení Eurochambers a Business Europe). Tato činnost v roce 2015 nepokračovala, neboť podni -
kové testování prováděl externí dodavatel v rámci studie.
Odpovědi	Komise	 51
51
Komise bude nadále poskytovat členským státům podporu vydáváním pokynů a doporučení na základě osvědče -
ných postupů.
52
V návaznosti na studii zaměřenou na jednotná kontaktní místa se Komise rozhodla zahájit deset šetření v rámci pro -
jektu EU Pilot vůči deseti členským státům. Tato šetření v současné době probíhají (prosinec 2015).
54
Síť EUGO byla vytvořena, aby koordinovala opatření orgánů týkající se jednotných kontaktních míst, jež mají přispět 
ke zvýšení povědomí podnikatelů a podniků o tom, jak mohou získat podrobné informace o podnikání v zahraničí 
a jak mají splnit správní formality související se založením podniku nebo s přeshraničním poskytováním služeb.
55
Komise se snaží rozšířit přístup k jednotným kontaktním místům, například prostřednictvím lepších odkazů vedou -
cích z internetové stránky pro podniky na portálu Vaše Evropa. V rámci programu COSME Komise navrhla finan -
cování projektů zvyšujících přeshraniční povědomí o jednotných kontaktních místech, zejména se zaměřením na 
on-line činnosti.
60
Zřetelnost a kvalita oznámení zasílaných prostřednictvím systému IMI, zvláště pak posouzení přiměřenosti vnitro -
státních předpisů vyžadovaného podle směrnice o službách, závisejí na oznamujícím členském státu. Aby usnadnila 
posuzování oznámení, poskytuje Komise všem členským státům překlad do angličtiny a zpřístupňuje tento překlad 
v systému IMI.
Je třeba upozornit, že vzhledem k tomu, že podle směrnice o službách neexistuje povinnost oznamovat návrhy 
opatření, jsou ve většině případů oznámená opatření již přijata. Za této situace je pro Komisi jediným účinným 
nástrojem pro řešení takových opatření řízení o nesplnění povinnosti, zatímco ve fázi návrhu by kroky Komise byly 
efektivnější. V rámci strategie pro jednotný trh Komise oznámila legislativní podnět, který má tuto problematiku 
řešit.
61
Komise si je vědoma několika požadavků na oznámení, která měly členské státy zaslat, avšak neučinily tak. Na rozdíl 
od systému zřízeného podle směrnice o transparentnosti (dříve 98/34/ES, nyní 2015/1535/EU) doplněné judikaturou 
Soudního dvora Evropské unie (věc C-194/94 CIA Security ), kde nelze uplatnit vnitrostátní opatření, není-li podáno 
oznámení, podle směrnice o službách sankce tohoto druhu neexistují. Komise zvažuje zavést v rámci svých legisla -
tivních kroků podle strategie pro jednotný trh ustanovení, podle kterého neoznámení požadavek zneplatňuje, což 
by mělo členské státy povzbudit, aby oznámení podávaly.
Odpovědi	Komise	 52
62
Ačkoli směrnice o službách i směrnice o transparentnosti stanoví povinnost oznamovat nové požadavky, směrnice 
o službách neobsahuje žádnou povinnost oznamovat návrhy opatření a neuvádí žádnou odkladnou lhůtu, což 
závažně omezuje možnost Komise zasáhnout. Číselné údaje ukazují, že velkou většinu oznámených opatření již 
členské státy přijaly. Kromě toho oznámení podle směrnice o službách nejsou pro zúčastněné subjekty a obecně pro 
podnikatelskou sféru transparentní, tudíž tyto strany nemohou na návrh opatření reagovat. S cílem zlepšit postup 
oznamování v oblasti služeb Komise zvažuje několik legislativních variant, včetně prvků, jako je odkladná lhůta 
a poskytnutí přístupu k oznámením pro zúčastněné subjekty v zájmu zajištění větší transparentnosti. Poskytování 
informací na veřejně dostupné internetové stránce lze považovat za nástroj k dosažení této transparentnosti.
66
Některá evropská spotřebitelská centra (ESC) hostí i kontaktní místo podle směrnice o službách, činnosti těchto 
kontaktních míst jsou však odděleny od činnosti evropských spotřebitelských center, což jsou struktury spolufi -
nancované Evropskou komisí a členskými státy, které mají pomáhat spotřebitelům s problémy týkajícími se jejich 
přeshraničních nákupů.
67
Na úrovni EU byly zveřejněny brožury, které mají zajistit lepší informovanost spotřebitelů, v neposlední řadě publi -
kace „Buying services everywhere in the EU“  (Nákup služeb kdekoli v EU)3, která spotřebitele jasně informuje o jejich 
právech. Hlavní osvětová činnost však musí probíhat na vnitrostátní úrovni, aby byly zohledněny zvláštní potřeby 
občanů v různých členských státech týkající se komunikace.
Sítí ESC uváděných 222 stížností v souvislosti s článkem 20 představuje jen dílčí soubor všech stížností spotřebitelů, 
neboť ne všechny tyto stížnosti jsou oznamovány síti ESC, ale mohou být podány vnitrostátním orgánům, sdru -
žením spotřebitelů nebo Komisi (například přibližně 1 000 stížností bylo podáno na internetových stránkách Vaše 
Evropa – Poradenství nebo služby Europe Direct).
75
Pokyny Komise z roku 2012 nejsou účinné, pokud jde o poskytování právní jistoty pro obchodníky a spotřebitele 
a objasňování ustanovení čl. 20 odst. 2. Jsou tudíž nezbytná další opatření, která budou uvedené zásady realizovat 
a vypracují konkrétní pravidla zamezující diskriminaci na základě státní příslušnosti nebo místa bydliště účastníků 
trhu. Ve strategii pro jednotný trh Komise oznámila, že přijme legislativní opatření s cílem bojovat s neodůvodně -
ným odlišným zacházením se spotřebiteli na základě místa bydliště nebo státní příslušnosti z hlediska přístupu, 
cen nebo jiných podmínek prodeje. Zahrnuje to i určení a zákaz konkrétních forem diskriminace na základě místa 
bydliště, které se neopírají o objektivní a ověřitelné faktory.
76
Kontrolní akce jsou prováděny podle článku 9 nařízení (EU) č. 2004/2006 o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, 
které obsahuje přílohu s výčtem dotčených hmotněprávních předpisů. Směrnice o službách v současnosti v uve -
dené příloze není zařazena, a proto nelze provádět kontroly zaměřené na to, zda podniky dodržují ustanovení této 
směrnice týkající se spotřebitelů (tj. článek 20). V rámci strategie pro jednotný trh je cílem doplnit článek 20 do pří -
lohy nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele. To by znamenalo, že uvedený článek bude podléhat všem 
ustanovením nařízení: nejen ustanovením o kontrolních akcích (článek 9), ale i obecným ustanovením, například 
pokud jde o žádosti o vzájemnou pomoc (články 6, 7 a 8).
3 http://bookshop.europa.eu/en/buying-services-everywhere-in-the-eu-pbKM0414646/?CatalogCategoryID=X0gKABstUGQAAAEjwZAY4e5L .
Odpovědi	Komise	 53
77
Externí hodnocení skutečně doporučuje rozšířit kontrolní akce, neboť představují výkonné nástroje prosazování. 
Tuto skutečnost zohledňuje přezkum nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, neboť jedním z opatření, 
která budou navržena, je zvýšení účinnosti koordinovaných opatření (podle článku 9 nařízení), například kontrol -
ních akcí. Externí hodnocení jasně rozlišilo mezi stávajícím rámcem nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotře -
bitele a tím, čeho je zapotřebí dosáhnout pro posílení jeho mechanismů spolupráce jako takových a pro rozšíření 
oblasti působnosti přílohy nařízení. Vzhledem k tomu, že v současnosti nejsou do přílohy nařízení o spolupráci 
v oblasti ochrany spotřebitele zařazena žádná ustanovení směrnice o službách, neexistuje konkrétní doporučení 
týkající se kontrolních akcí ve vztahu ke směrnici o službách.
Pokud jde o oblast působnosti přílohy, externí hodnocení nedoporučuje zohlednit v příloze celou směrnici o služ -
bách, a to z důvodů, na které Účetní dvůr odkazuje a které jsou převzaty ze zprávy o externím hodnocení. Při 
přípravě přezkumu nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele však bylo posouzení v rámci externího hod -
nocení týkající se důležitého přeshraničního aspektu této směrnice zohledněno a Komise hodlá navrhnout pouze 
zařazení článku 20 (jak je vysvětleno v odpovědi Komise k bodu 76).
82
Otázky provádění týkající se směrnice o službách představují velmi často strukturální problémy související s regu -
lací, a nikoli se správním pochybením. Navíc strategie pro jednotný trh stanoví, že síť SOLVIT bude posílena, aby byla 
schopna řešit více strukturálních problémů a problémů, které nezbytně nemusí mít přeshraniční rozměr.
83
Komise je síti SOLVIT nápomocna a podporuje její fungování takto:
a) organizace pravidelných školení a akcí sítě ve spolupráci s vnitrostátními středisky SOLVIT;
b) návrh a aktualizace příručky řešení případů v síti SOLVIT ve spolupráci s vnitrostátními středisky SOLVIT;
c) poskytování pomoci při řešení případů na žádost středisek SOLVIT. U složitých případů to může zahrnovat posky -
tování neformálního právního poradenství;
d) správa a údržba databáze SOLVIT a veřejného rozhraní a zajišťování zvláštní odborné přípravy a materiálů, které 
mají střediskům SOLVIT usnadnit používání databáze;
e) sledování kvality a výsledků středisek SOLVIT a jimi řešených případů;
f) zajišťování dobré provázanosti vyřizování stížností a sítě SOLVIT;
g) informování středisek SOLVIT (na jejich žádost) o návazných krocích Komise týkajících se nevyřešených případů, 
u nichž byla podána stížnost Komisi.
89
Projekt EU Pilot je v první řadě nástrojem, který má zajistit dosažení souladu členských států s právními předpisy 
a předcházet zahájení řízení o nesplnění povinnosti. To vyžaduje důkladnou analýzu a soustavný dialog.
Odpovědi	Komise	 54
90
Doba od registrace první stížnosti činí 16,6 měsíce. Průměrná délka případu v rámci projektu EU Pilot tudíž činí jede -
náct měsíců.
Rámeček 4 –	Příklady	zpoždění	při	řízení	v rámci	projektu	EU	Pilot
Komise zahájila řešení případu v rámci projektu EU Pilot v listopadu 2012 a výzvu (první krok v řízení o nesplnění 
povinnosti) zaslala v říjnu 2013. Fáze v rámci projektu tedy trvala jen jedenáct měsíců.
Třetí případ byl zahájen v březnu 2012 a uzavřen v květnu 2013 za účelem dalšího zpracování v rámci řízení o nespl -
nění povinnosti. Žádost Komise o doplňující informace v únoru 2013 je důvodem mírného prodlení při uzavírání 
případu v rámci projektu EU Pilot.
93
EU Pilot je systém, jehož prostřednictvím Komise a členské státy v rané fázi projednávají možná porušení práva EU. 
EU Pilot je neformální, ale strukturovaný dialog mezi Komisí a dotčeným jednotlivým členským státem, jehož cílem 
je rychle nalézt řešení a vyhnout se využití formálního řízení o nesplnění povinnosti. Jestliže tento dvoustranný 
dialog vede k uspokojivému výsledku, bude případ v rámci projektu EU Pilot uzavřen. Pokud naopak bylo zjištěno 
možné porušení práva EU, ale nebylo možné v této rané fázi najít řešení, může Komise zahájit řízení o nesplnění 
povinnosti (zasláním výzvy členskému státu). Tento dialog podléhá zachování důvěrnosti. Komise nezveřejňuje, 
zda je/bylo vedeno řízení EU Pilot vůči konkrétnímu členskému státu v konkrétní věci. Komise si s členskými státy 
v rámci specializovaných fór vyměňuje osvědčené postupy v oblasti uplatňování práva Unie, včetně fungování 
projektu EU Pilot. Komise zveřejňuje informace o případech nesplnění povinnosti, tj. případech, kdy Komise zahájila 
formální řízení pro porušení práva EU tím, že zaslala danou výzvu. Jakmile je zahájeno řízení o nesplnění povinnosti 
a zaslána výzva, Komise zveřejní název a číslo případu ( http://ec.europa.eu/atwork/applying-eu-law/infringement -
s-proceedings/infringement_decisions/?lang_code=cs ). Totéž platí pro fázi odůvodněného stanoviska, kdy je zve -
řejněna i stručná tisková zpráva. Ve fázi postoupení věci Soudnímu dvoru Komise zveřejňuje podrobnější tiskovou 
zprávu. Komise zveřejňuje informace o projektu EU Pilot souhrnně ve výroční zprávě o kontrole uplatňování práva 
EU (COM(2015) 329). Pokud by Komise měla zveřejňovat konkrétní informace o případu v rámci projektu EU Pilot, 
bylo by to v rozporu s povinnostmi zachování důvěrnosti, které má vůči členským státům v rámci kroků před řízením 
o nesplnění povinnosti (což by mohlo podkopat důvěru vnitrostátních orgánů v těchto a dalších případech). Praxi 
Komise spočívající v důvěrném režimu probíhajících šetření v rámci projektu EU Pilot potvrdil Soudní dvůr Evrop -
ské unie (rozsudek ve věci Petrie (T-191/99), rozsudek ve věci Spirlea (T 306/12), věc ClientEarth v. Komise (T-424/14 
a T-425/14)).
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že její současná politika šíření informací dosahuje řádné vyváže -
nosti mezi nutností prosazovat osvědčené postupy týkající se uplatňování práva EU a vztahy Komise k členským 
státům z hlediska dodržování důvěrnosti. Komise je odhodlána zvažovat nejlepší metody šíření souhrnných infor -
mací o projektu EU Pilot.
Odpovědi	Komise	 55
97
Komise v první polovině roku 2015 zahájila několik řízení o nesplnění povinnosti, u nichž bylo zapotřebí posoudit 
přiměřenost vnitrostátního opatření. Komise například zahájila osm řízení o nesplnění povinnosti týkajících se 
právní formy a držení podílů na kapitálu či sazeb (což jsou podmíněné povinnosti, které stanoví článek 15 směr -
nice o službách). Řada řízení byla zahájena i na základě množstevních nebo územních omezení (článek 15 směrnice 
o službách) a na základě čl. 20 odst. 2 (nepřípustnost diskriminace v přístupu ke službám). Ve druhé polovině roku 
2015 bylo zahájeno deset případů v rámci projektu EU Pilot ve věci nesplnění článku 8 směrnice o službách týkají -
cího se jednotných kontaktních míst, u nichž je opět nutné posouzení přiměřenosti. Jestliže Komise postoupí případ 
některého členského státu Soudnímu dvoru, je úkolem Komise, aby předložila důkazy o porušení práva EU a o tom, 
že před podáním žaloby u Soudního dvora poskytla členskému státu příležitost přednést své argumenty. Jestliže 
Komise takové důkazy nepředloží, je Soudní dvůr oprávněn vynést rozsudek proti Komisi a prohlásit případ za 
nepřípustný nebo neodůvodněný.
98
Politika nulové tolerance byla koncipována ihned po provedení vzájemného hodnocení jakožto politika pro řešení 
nepodmíněných povinností, tj. povinností, které nezávisely na analýze přiměřenosti. Na počátku provádění směr -
nice o službách byly tyto povinnosti považovány za prioritu Komise. Jak je však uvedeno v odpovědi Komise na bod 
97, následně Komise zahájila řízení o nesplnění povinnosti ve věci neodůvodněných požadavků.
99
Ve věci nesouladu vnitrostátních právních předpisů Komise zahájila mnohem více než devět případů a zahájila devět 
řízení o nesplnění povinnosti na základě politiky nulové tolerance, což znamená, že pokud jde o výběr opatření 
zařazených ve směrnici o službách (které může Komise označit za nepodmíněné povinnosti), neměla by být s člen -
skými státy vedena žádná řízení o nesplnění povinnosti z důvodu nesouladu s vnitrostátními právními předpisy. 
Jestliže nejsou vedena řízení o nesplnění povinnosti vůči členským státům, je tedy „nulová tolerance“ naplněna. 
Ačkoli bylo uzavřeno devět řízení o nesplnění povinnosti, Komise zahájila přibližně 40 šetření. Uvedených devět 
řízení o nesplnění povinnosti lze proto považovat za dobrý výsledek, neboť ostatní případy byly vyřešeny v před -
cházejících fázích šetření. Musíme přihlédnout k tomu, že Komise odvozovala případy nulové tolerance od zprávy 
o vnitrostátních překážkách, která tvoří základ prováděcího balíčku z roku 2012. Po prozkoumání této zprávy Komise 
určila nepodmíněné povinnosti, které členské státy nesplnily. Důsledkem této činnosti je uvedených 40 zahájených 
šetření.
100
Komise potvrzuje, že cílem u řízení o nesplnění povinnosti bylo osmnáct měsíců a že průměrná doba trvání činila 
u řízení týkajících se směrnice o službách 19,6 měsíce. Tato řízení zahrnují politicky velmi citlivé případy. Doba trvání 
řízení týkajících se směrnice o službách je kratší než průměrná délka řízení týkajících se jiných směrnic v oblasti 
vnitřního trhu.
101
Jak Komise vysvětlila ve své odpovědi na bod 99, tzv. řízení „týkající se nesouladu vnitrostátních právních předpisů“ 
jsou řízení v rámci nulové tolerance, která Komise zahájila ze svého podnětu.
Odpovědi	Komise	 56
104
Doba trvání řízení týkajících se směrnice o službách je kratší než průměr. Kromě toho má Komise za to, že legislativní 
změny v členských státech nejsou jen důsledkem zahajování řízení o nesplnění povinnosti: od zavedení projektu EU 
Pilot bylo mnoho případů vyřešeno před zahájením řízení o nesplnění povinnosti. Úspěch projektu EU Pilot vysvět -
luje nižší počet řízení o nesplnění povinnosti a následných postoupení věci Soudnímu dvoru. Pokud jde o dostup -
nou dokumentaci, rozhodnutí Komise týkající se řízení o nesplnění povinnosti jsou veřejně dostupná na interneto -
vých stránkách Komise. Kromě toho výroční zpráva Komise o kontrole uplatňování práva EU nabízí úplný přehled 
řízení o nesplnění povinnosti, která Komise řešila v předcházejícím roce. Jak uznal Soudní dvůr, v průběhu těchto 
řízení by mělo být zachováno ovzduší vzájemné důvěry mezi Komisí a dotčeným členským státem. Tato politika 
je uplatňována i v kontextu žádostí o přístup k dokumentům (viz čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1049/2001 o přístupu 
k dokumentům). V souladu s uvedenou judikaturou však Komise co nejdříve po uzavření šetření a za předpokladu, 
že šetření nesouvisí s jinými probíhajícími šetřeními, již tento obecný předpoklad neuplatňuje a zkoumá každou 
žádost s cílem poskytnout co nejširší možný přístup podle nařízení (ES) č. 1049/2001.
Rámeček 6 –	Případ	porušení	práva	předložený	Soudnímu	dvoru
Jak je uvedeno ve výroční zprávě o kontrole uplatňování práva EU (2014)4, celkové snížení počtu řízení o porušení 
Smlouvy lze uvést do souvislosti s výrazným nárůstem počtu rozhodnutí o předběžných otázkách podle článku 267 
SFEU od roku 2010. Přibližně v polovině svých rozsudků podle článku 267 SFEU se Soudní dvůr od roku 2010 zabýval 
otázkami souladu vnitrostátních právních předpisů s právními předpisy EU a v mnoha případech nalezl neshody. 
Ačkoli rozhodnutí o předběžných otázkách se od rozsudků o porušení Smlouvy liší, poskytují Komisi další příležitost 
systematičtěji zajišťovat nápravu porušování práva Unie vyplývajícího z vnitrostátních právních předpisů nebo jejich 
uplatňování.
Generální advokát vydal své stanovisko v září roku 2015.
107
Strategie prosazování právních předpisů v oblasti upravené směrnicí o službách se opírá o různé nástroje: nespl -
nění povinnosti, společenská odpovědnost podniků a dialog s členskými státy. Opatření Komise musí přihlížet ke 
všem jednotlivým nástrojům. Od roku 2007 Komise stanovila své priority v rámci opatření k prosazování právních 
předpisů a tyto priority vymezila ve sdělení z roku 2012. Tyto priority jsou samozřejmě prosazovány s ohledem na 
povinnost Komise jakožto strážce Smlouvy. Podrobnější politika založená na prioritách bude dále rozvíjena v rámci 
strategie pro jednotný trh.
108
Doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru se týkají otázek a problémů, které byly analyzovány 
a projednány mezi členskými státy a Komisí, jakož i na úrovni Rady. Z toho plyne silnější politická odpovědnost. Také 
řízení o nesplnění povinnosti mohou mít politické dopady.
110
Viz odpověď Komise k bodu 108.
4 COM(2015) 329 final.
Odpovědi	Komise	 57
Závěry	a doporučení
111
Komise přistupuje k soudnímu projednání, je-li to zapotřebí. Komise určila svá prioritní odvětví a zabývá se jimi.
Velká část směrnice se opírá o posouzení přiměřenosti, která mají individuálně provádět členské státy a k nimž musí 
Komise přihlížet. (Například článek 15 a článek 39 požadují, aby členské státy vyhodnocovaly určité požadavky.) Roz -
hodnutí o opatřeních tudíž nejsou určena mírou důvěry, ale právním základem. Délka soudního řízení nikdy nebyla 
aspektem, který by bránil zahajování řízení o nesplnění povinnosti. Ve věci nepodmíněných povinností obsažených 
ve směrnici Komise reagovala neprodleně, a to formou velmi odpovídajícího počtu šetření z vlastního podnětu. 
Z průměrného počtu 80 případů v rámci projektu EU Pilot ročně Komise více než 30 případů zahajuje ze svého vlast -
ního podnětu.
112
Příručka byla k dispozici sedm měsíců po přijetí směrnice o službách a 29 měsíců před koncem lhůty pro provedení 
směrnice. Před zveřejněním příručky se uskutečnily rozsáhlé konzultace a diskuse s členskými státy, obsah příručky 
byl tudíž členským státům dobře znám předem. Zveřejnit příručku bez řádné konzultace by znamenalo větší pro -
blém než malé prodlení při jejím zveřejnění.
Doporučení 	1 
Komise toto doporučení přijímá. Balíček předpisů ke zlepšování právní úpravy, který byl přijat 19. května 2015, sta -
novil obecný rámec pro zjednodušování a zvyšování účinnosti právních předpisů EU. Komise je nápomocna člen -
ským státům při provádění právních předpisů Unie a využívá k tomu komplexní škálu nástrojů prosazujících soulad 
s předpisy (prováděcí plány pro zásadní legislativní podněty, sítě a zasedání odborných výborů a pokyny). Komise 
má za to, že příprava pokynů by neměla zasahovat do politického procesu vedoucího k dohodě o nových právních 
předpisech mezi Evropským parlamentem a Radou.
113
Komise vymezila své priority ve sdělení o provádění směrnice o službách z roku 20125. Ve svém sdělení Komise 
vysvětluje, že se zaměřuje na prosazování, není to však jediná její oblast činnosti. Komise rovněž určila prioritní 
odvětví a stanovila opatření pro nadcházející roky, včetně akčního plánu pro obchod, reformy směrnice o uznávání 
odborných kvalifikací a vzájemného hodnocení zaměřeného na právní formu a držení podílů na kapitálu. Evropská 
rada tento soubor opatření přivítala ve svých závěrech ze dne 23. října 2013. Členské státy, jak zdůraznila Evropská 
rada, mají při provádění směrnice o službách rovněž svou úlohu.
Cílem kontrol fungování nebylo určit překážky neslučitelné se směrnicí o službách. Namísto toho se zaměřily na 
možné nesrovnalosti mezi jednotlivými právními předpisy EU s cílem předejít jakýmkoli možným nejednotnostem 
těchto předpisů. Po provedení kontrol fungování byla v roce 2013 pozměněna směrnice o uznávání odborných 
kvalifikací (viz původní návrh KOM(2011) 883 v konečném znění, oddíl 4.11, a sdělení Komise z roku (KOM (2011) 20, 
oddíl 4.2) a v roce 2015 je projednávána pozměněná směrnice o souborných cestovních službách (viz původní návrh 
Komise COM(2013) 512, oddíl 1.4 návrhu).
5 http://ec.europa.eu/growth/single-market/services/services-directive/implementation/evaluation/index_en.htm .
Odpovědi	Komise	 58
Doporučení 	2
Komise toto doporučení přijímá. Komise určila své priority ve sdělení z roku 2012 a na základě těchto priorit jednala. 
Ve svém sdělení z června 2012 vyzvala členské státy, aby provedly náročnější vnitrostátní reformy v oblasti služeb. 
Tuto výzvu podpořila vydáním doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru.
114
Studie z roku 2012 ( http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/pdf/ecp_456_en.pdf ) 
se opírala o posouzení překážek v odvětvích služeb ve dvou okamžicích: před zavedením směrnice a po jejím zave -
dení (konec roku 2011). Vypočtené dopady tudíž nevycházely z teoretických předběžných odhadů, ale ze skutečných 
vnitrostátních reforem, které byly provedeny. Vypočtené elasticity pro odhad hospodářského dopadu odstranění 
překážek se opíraly o srovnání v daném okamžiku dostupných ekonomických údajů mezi jednotlivými zeměmi. To 
však neznamená, že tyto elasticity jsou nepřesné nebo nespolehlivé.
Komise provedla aktualizaci této studie, aby zohlednila vnitrostátní reformy, které byly provedeny v letech 2012 
až 2014 (k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13327/attachments/1/translations/en/
renditions/native ). Kromě toho byla v nedávné době provedena také podrobnější posouzení zbývajících překážek 
a hospodářského potenciálu jejich odstranění v prioritních odvětvích podnikatelských služeb a maloobchodu. Tato 
posouzení byla zveřejněna v pracovním dokumentu útvarů Komise o strategii pro jednotný trh (viz oddíly 2.3 a 2.4: 
http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/13405/attachments/1/translations/en/renditions/native ).
Doporučení 	3
Komise toto doporučení přijímá. Dne 19. května 2015 přijala balíček předpisů ke zlepšování právní úpravy s cílem 
zajistit účinnost opatření Komise. Balíček předpisů ke zlepšování právní úpravy obsahuje i pokyny k provádění 
posouzení dopadu pro účely zkoumání potenciálních hospodářských, sociálních a environmentálních důsledků 
navrhovaných variant opatření. Komise se těmito pokyny řídí.
115
Komise bude nadále poskytovat členským státům podporu vydáváním pokynů a doporučení na základě osvědče -
ných postupů.
116
Komise se snaží rozšířit přístup k jednotným kontaktním místům, například prostřednictvím internetové stránky pro 
podniky na portálu Vaše Evropa. V rámci programu COSME Komise navrhla financování projektů zvyšujících přeshra -
niční povědomí o jednotných kontaktních místech, zejména se zaměřením na on-line činnosti.
Doporučení 	4
Komise toto doporučení přijímá. Doporučení je určeno členským státům, Komise jim však bude nadále poskytovat 
podporu vydáváním pokynů a doporučení na základě osvědčených postupů.
Odpovědi	Komise	 59
117
Zřetelnost a kvalita oznámení zasílaných prostřednictvím systému IMI, zvláště pak posouzení přiměřenosti vnitro -
státních předpisů vyžadovaného podle směrnice o službách, závisejí na oznamujícím členském státu. Aby Komise 
usnadnila posuzování oznámení, poskytuje všem členským státům překlad do angličtiny a zpřístupňuje tento 
překlad v systému IMI. Útvary Komise posuzují všechna oznámení, která členské státy v systému IMI podají. Jestliže 
posouzení vnitrostátních požadavků vyvolá pochyby týkající se slučitelnosti se směrnicí o službách, zašlou útvary 
Komise příslušnému členskému státu prostřednictvím systému IMI připomínky.
Je třeba upozornit, že vzhledem k tomu, že podle směrnice o službách neexistuje povinnost oznamovat návrhy 
opatření, jsou ve většině případů oznámená opatření již přijata. Za této situace je pro Komisi jediným účinným 
nástrojem pro řešení takových opatření řízení o nesplnění povinnosti, zatímco ve fázi návrhu by kroky Komise byly 
efektivnější.
Doporučení 	5
Komise toto doporučení přijímá.
118
V současné době nemá Komise k dispozici žádné prostředky pro lepší využití nařízení o spolupráci v oblasti ochrany 
spotřebitele. Toto nařízení musí být formálně pozměněno, aby je bylo možné využít k prosazování článku 20 směr -
nice o službách.
Doporučení 	6
Komise toto doporučení přijímá.
119
EU Pilot je systém, jehož prostřednictvím Komise a členské státy projednávají možná porušení práva EU týkající 
se nesprávného provedení nebo špatného uplatňování práva EU. Případ v projektu EU Pilot bude uzavřen, jestliže 
jednání s členským státem přinesou uspokojivý výsledek, nebo může vést k řízení o nesplnění povinnosti (zasláním 
výzvy danému členskému státu), jestliže Komise dojde k závěru, že dochází k porušení práva EU ze strany tohoto 
členského státu. EU Pilot není nástroj, který by nabízel opravné prostředky v jednotlivých případech, tento nástroj 
se zabývá obecnými otázkami uplatňování práva Unie.
Odpovědi	Komise	 60
Doporučení 	7
Komise přijímá první část doporučení. Komise usiluje o maximální možné zkrácení doby potřebné k šetření údaj -
ných porušení práva EU v rámci projektu EU Pilot. Pokud jde o druhou část doporučení, Komise nezveřejňuje, zda 
je vůči konkrétnímu členskému státu vedeno řízení EU Pilot v konkrétní věci. Komise si s členskými státy v rámci 
specializovaných fór vyměňuje osvědčené postupy v oblasti uplatňování práva Unie, včetně fungování projektu EU 
Pilot. Komise zveřejňuje informace o projektu EU Pilot souhrnně ve výroční zprávě o kontrole uplatňování práva EU 
(COM(2015) 329). Pokud by Komise měla zveřejňovat konkrétní informace o případu v rámci projektu EU Pilot, bylo 
by to v rozporu s povinnostmi zachování důvěrnosti, které má vůči členským státům v rámci kroků před řízením 
o nesplnění povinnosti (což by mohlo podkopat důvěru vnitrostátních orgánů v těchto a dalších případech). Praxi 
Komise spočívající v důvěrném režimu probíhajících šetření v rámci projektu EU Pilot potvrdil Soudní dvůr Evrop -
ské unie (rozsudek ve věci Petrie (T-191/99), rozsudek ve věci Spirlea (T 306/12), věc ClientEarth v. Komise (T-424/14 
a T-425/14)). Tyto rozsudky byly vydány ohledně žádostí o přístup k dokumentům.
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že její současná politika šíření informací dosahuje řádné vyváže -
nosti mezi nutností prosazovat osvědčené postupy týkající se uplatňování práva EU a vztahem Komise k členským 
státům z hlediska dodržování důvěrnosti. Komise je odhodlána zvažovat nejlepší metody šíření souhrnných infor -
mací o projektu EU Pilot.
120
Strategie prosazování právních předpisů v oblasti upravené směrnicí o službách se opírá o různé nástroje: nespl -
nění povinnosti, společenská odpovědnost podniků a dialog s členskými státy. Opatření Komise musí přihlížet ke 
všem jednotlivým nástrojům. Od roku 2007 Komise stanovila své priority v rámci opatření k prosazování právních 
předpisů a tyto priority vymezila ve sdělení z roku 2012. Tyto priority jsou samozřejmě prosazovány s ohledem na 
povinnost Komise jakožto strážce Smlouvy.
Doporučení 	8
Komise toto doporučení přijímá. Má za to, že cílem řízení o nesplnění povinnosti je ukončit porušování práva EU 
a zajistit soulad v nejbližší možné fázi, a snaží se co nejvíce zkrátit dobu potřebnou k dosažení tohoto cíle. Nejú -
činnější cesta k dosažení uvedeného cíle však není vždy vázána na rychlost řízení o nesplnění povinnosti, neboť 
v některých případech by postup v řízení o nesplnění povinnosti bez zohlednění podmíněných situací mohl mít 
i protichůdné účinky.
Od zavedení projektu EU Pilot se obecně počet řízení o nesplnění povinnosti, a tudíž i počet postoupení Soudnímu 
dvoru, drasticky snížil, a to díky skutečnosti, že řešení jsou často nalezena v rámci projektu EU Pilot. Prvořadým 
cílem politiky Komise je přesvědčit členské státy, aby přijaly opatření s cílem řešit problémy souladu s právními 
předpisy.
JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU
Bezplatné publikace:
  jeden výtisk:  
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  více výtisků, plakáty či pohlednice:  
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)  
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);  
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm  
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).
(*)  Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty  
nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).
Placené publikace:
 prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Pokud jde o obchodování v rámci EU, trh služeb zatím 
podle obecného mínění nedosáhl svého plného 
potenciálu. Cílem směrnice o službách je omezit právní 
a správní překážky pro poskytovatele a příjemce služeb. 
I po lhůtě pro provedení směrnice, stanovené na rok 2009, 
však stále přetrvávají neopodstatněné bariéry. Při auditu 
bylo zjištěno, že ačkoliv Komise úspěšně identifikovala 
problémy v členských státech, určitým typům překážek se 
dostatečně nepostavila a přijatá opatření nepřinesla 
výsledky dostatečně rychle. Poskytovatelé služeb 
i spotřebitelé jsou frustrováni skutečností, že stále nemají 
takový přístup k vnitřnímu trhu služeb, jakého mělo být 
podle směrnice dosaženo.
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR