Podle sjednaného znění by čl. 2 bod B byl nahrazen a zahrnoval by oblasti, kde by se spolupráce mohla uskutečnit na základě příslušných příloh této dohody, a to:

Na základě zkušeností a přínosů získaných v průběhu tří let od vstupu dohody v platnost a s náležitým ohledem na jednání Dvoustranného dozorčího výboru týkající se možností další spolupráce v rámci rozšířené působnosti dohody Komise dne 3. září 2014 předložila doporučení pro rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k jednání o změně dohody. Na základě příslušného rozhodnutí Rady přijatého dne 25. září 2014 byla zahájena formální jednání se Spojenými státy. Výsledky jednání, které jsou uvedeny níže, byly začleněny do návrhu změny 1 dohody připojené k tomuto návrhu.

6)letiště; a

7)letové provozní služby nebo uspořádání letového provozu.

Z technického hlediska je třeba poznamenat, že z nového navrhovaného znění čl. 2 bod B vyplývá následná změna článku 5. Přepracováním čl. 2 bodu B dochází k tomu, že rozlišení mezi oblastmi podle stávajících ustanovení čl. 5 bodu A a čl. 5 bodu B již není platné. V zájmu hladkého fungování článku 5 v kombinaci s novým zněním čl. 2 bodu B se navrhuje zachovat pouze podstatu čl. 5 bodu B s úpravami, které jej přemění na obecné pravidlo. Výsledkem bude další zjednodušení stávajících ustanovení, zejména proto, že bude možná konsolidace bodů A a B tohoto článku. Stávající přílohy, které spolupráci konkretizují, zůstanou samozřejmě nedotčeny. Ustanovení čl. 5 bodu C již nejsou považována za nutná.

1.3.Harmonogram dokončení změny

Časový rámec pro dokončení této změny má zásadní význam v souvislosti s přípravnými pracemi, které byly dokončeny s cílem přijmout a začlenit do dohody novou přílohu „Vydávání průkazů způsobilosti pilotům“.

Podle nařízení (ES) č. 216/2008 musí pilot, který je rezidentem Evropské unie, obdržet průkaz způsobilosti pilota, který vydal členský stát. Nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 stanovilo řešení pro držitele průkazů způsobilosti pilota třetích zemí, podle kterého může pilot buď validovat zahraniční průkaz způsobilosti na jeden rok, nebo jej trvale převést. Během jednání o nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 však vyšlo najevo, že vnitrostátní pravidla se i přesto, že jsou na určité úrovni harmonizována, dosti liší, pokud jde o zacházení s průkazy způsobilosti třetích zemí. To by mohlo potenciálně způsobit to, že vysoký počet držitelů průkazu způsobilosti soukromého pilota (více než 10 000) bude mít zahraniční průkaz, který by nevyhovoval evropského systému. Je třeba poznamenat, že potenciálně se věc týká hlavně držitelů amerického průkazu způsobilosti soukromého pilota (dále jen „PPL“), kteří jsou rezidenty v Evropě. V důsledku převodu těchto průkazů způsobilosti v souladu s nařízením Komise (EU) č. 1178/2011 by mohly držitelům průkazu PPL vzniknout další významné finanční náklady a náklady na organizaci.

Proto bylo po dohodě s členskými státy, Evropským parlamentem a daným odvětvím nařízením Komise (EU) č. 1178/2011 zavedeno přechodné období s cílem zajistit dostatek času ke sjednání přílohy BASA, jejímž cílem bude usnadnit převod průkazů způsobilosti soukromého pilota vydaných ve Spojených státech.

S náležitým zohledněním příslušných ustanovení a lhůt uvedených v nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 (8. dubna 2017) se začlenění nové přílohy o vydávání průkazů způsobilosti pilotům považuje za naléhavé. V důsledku toho je třeba dohodu urychleně změnit, přičemž do dne přijetí této změny by měla být změna 1 dohody prováděna prozatímně.

2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Změna 1 dohody byla sjednána mezi Komisí a úřadem FAA v kontextu čl. 2 bodu C a čl. 19 bodu B dohody.

Obecně se odvětví letectví důsledně zasazuje o užší spolupráci, uznávání a harmonizaci mezi dvěma největšími trhy, tzn. USA a EU, s cílem omezit zbytečné transakční náklady, které přinášejí malé nebo nulové bezpečnostní hodnoty, nicméně snižují celkovou konkurenceschopnost tohoto odvětví. Tyto přínosy jsou zvláště důležité v době, kdy se v jiných částech světa objevují noví účastníci trhu.

Ze srovnání mezi regulačními rámci EU a USA vyplynulo, že by bylo vhodné dále zjednodušit právní požadavky a postupy na obou stranách Atlantiku ve všech oblasti uvedených v bodě 1.2 výše. Sblížení těchto dvou systémů přinese výrazné úspory, pokud jde o organizační struktury, zdroje, programy odborné přípravy, interní postupy i programy dohledu.

Další přílohy této dohody, které jsou nezbytné pro to, aby se v dané oblasti vzájemné uznávání efektivně uplatňovalo, budou vypracovány a přijaty podle zvláštních postupů stanovených v dohodě a v rozhodnutí 2011/719/EU. Komise tyto přílohy předloží jako samostatné a doplňující návrhy rozhodnutí Rady.

3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

Shrnutí navrhovaných opatření

Navrhovaná změna 1 dohody by vytvořila možnost spolupracovat v dalších oblastech, které obě strany považují za vhodné, s výhradou přijetí příslušných příloh ze strany Dvoustranného dozorčího výboru pro každou novou oblast v souladu s návrhem revidovaného článku 5 a s čl. 19 bodem B dohody.

Právní základ

Ustanovení čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie

Jako kontext návrhu je třeba také uvést čl. 12 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví. Stanoví možnost dohod o uznávání uzavřených mezi Evropskou unií a třetími zeměmi, podle kterých orgány členského státu mohou vydávat osvědčení na základě osvědčení vydaných leteckými orgány dané třetí země.

4.Rozpočtové důsledky