SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Příprava víceletého finančního rámce ve vztahu k financování spolupráce EU s africkými, karibskými a tichomořskými státy a zámořskými zeměmi a územími na období 2014–2020 (11. ERF) /* KOM/2011/0837 v konečném znění */





Toto sdělení a jeho příloha jsou součástí balíčku návrhů v oblasti vnější činnosti EU, které Komise předkládá v souvislosti s víceletým finančním rámcem na období 2014–2020. Očekává se, že do 1. ledna 2014 přistoupí k EU Chorvatsko a začne přispívat do 11. ERF. Bude-li to nutné, bude znění navrhované vnitřní dohody pozměněno v souladu s jejími články 1.7 a 8.4. Evropská unie si zachovává privilegované vztahy se skupinou afrických, karibských a tichomořských rozvojových zemí na základě dohody o partnerství AKT–EU[1]. Dvacet pět zámořských zemí a území (ZZÚ) s ústavními vazbami na členské státy je k EU přidruženo režimem založeným na ustanoveních části IV Smlouvy o fungování EU (SFEU) a podrobných pravidlech a postupech stanovených v rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území ze dne 27. listopadu 2001[2]. Hlavním nástrojem pro poskytování pomoci EU na rozvojovou spolupráci na základě dohody z Cotonou uzavřené se státy AKT a pro financování spolupráce EU se zámořskými zeměmi a územími na základě rozhodnutí o přidružení ZZÚ je Evropský rozvojový fond (ERF). ERF je financován mimo rozpočet EU příspěvky členských států EU vypočítanými podle specifického klíče. Každá vnitřní dohoda o ERF[3] se uzavírá na několik let. Vnitřní dohoda o 10. ERF, v níž byly stanoveny zdroje 10. ERF a jejich podíl v širších podkategoriích, se týkala období 2008–2013 a zahrnovala ustanovení o provádění a finančních kontrolách. Komise ve svém sdělení „Rozpočet – Evropa 2020“[4] zdůraznila, že v současné době není vhodné navrhnout začlenění ERF do rozpočtu EU. Předpokládá se, že rozvojová spolupráce EU se státy AKT bude do rozpočtu EU začleněna v roce 2020, tedy na konci víceletého finančního rámce pro období 2014–2020 a v době, kdy vyprší platnost dohody z Cotonou. Toto sdělení popisuje hlavní prvky, které by mohly být součástí vnitřní dohody o 11. ERF na období 2014–2020. O obsahu a znění vnitřní dohody rozhodnou zástupci vlád členských států EU. Po přijetí vnitřní dohody by Rada přijala prováděcí nařízení a finanční nařízení 11. ERF. 1. Právní a Politický Rámec Rozvojová spolupráce EU Hlavní politické cíle vnější činnosti EU jsou popsány v Lisabonské smlouvě (článek 21 SEU). Mimo to je hlavním cílem rozvojové spolupráce EU (článek 208 SFEU) snížit a v dlouhodobém horizontu vymýtit chudobu. V této souvislosti musí EU plnit své závazky a přihlížet k cílům schváleným v rámci Organizace spojených národů a jiných mezinárodních organizací. Politický rámec tvoří „Evropský konsensus“, společné prohlášení k rozvojové politice Evropské unie, který přijala dne 22. prosince 2005 Rada a zástupci vlád členských států zasedajících v Radě, Evropský parlament a Komise[5], sdělení „ Zvyšování dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změny“, které přijala Komise dne 13. října 2011[6] a které vytváří aktualizovaný politický rámec pro rozvojovou spolupráci EU obecně, i všechna budoucí sdělení o základní orientaci a zásadách rozvojové politiky Unie. Do politického kontextu patří rovněž odvětvové priority a strategie Unie s vnějším rozměrem a začlenění průřezových politik, jakou je například činnost v oblasti klimatu. V případě spolupráce se státy AKT je tento právní a politický rámec EU doplněn dohodou z Cotonou uzavřenou mezi členy skupiny států AKT na jedné straně a Evropskou unii a jejími členskými státy na straně druhé. Dohoda byla uzavřena na dobu dvaceti let, od března roku 2000 do února roku 2020, a vstoupila v platnost v dubnu 2003. Jejím účelem je vytvořit komplexní partnerství založené na třech vzájemně se doplňujících pilířích: rozvojové spolupráci, hospodářské a obchodní spolupráci a politickém rozměru. Partnerství AKT-EU se soustřeďuje na dosažení cíle omezení a případného vymýcení chudoby v souladu s cíli udržitelného rozvoje a postupného začleňování států AKT do světové ekonomiky (článek 1 dohody z Cotonou). Dohoda z Cotonou obsahuje ustanovení o přezkumu, podle něhož se reviduje jednou za pět let. Druhá revize byla provedena v červnu 2010 Radou ministrů AKT-EU a prozatímně se provádí od listopadu 2010. Rada rozhodne o uzavření revidované dohody po obdržení souhlasu Evropského parlamentu. Přidružení ZZÚ/EU Přidružení ZZÚ/EU vychází z několika právních základů. V primárním právu EU je založeno na části IV Smlouvy o fungování EU (SFEU). Účelem přidružení je podporovat hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ (zámořské země a území) a navazovat úzké hospodářské vztahy mezi ZZÚ a EU jako celkem (článek 198 SFEU). Podrobná pravidla a postupy byly stanoveny v postupně přijímaných rozhodnutích Rady, z nichž posledním je rozhodnutí Rady 2001/822/ES. Toto rozhodnutí se vztahuje na všechny ZZÚ uvedené v příloze II Smlouvy s výjimkou Bermud a je financováno z prostředků ERF. Rozhodnutí pozbývá platnosti dnem 31. prosince 2013 a Komise připravuje návrh nového rozhodnutí Rady, které by mělo vstoupit v platnost dne 1. ledna 2014 a které vytvoří politický a právní rámec pro provádění 11. ERF ve vztahu k ZZÚ. 2 Hlavní změny ve srovnání s vnitřní dohodou pro 10. ERF Ve srovnání se strukturou 10. ERF nebyly navrženy žádné zásadní změny. Hlavní změny se týkají těchto oblastí: 2.1 Příspěvky členských států Jak bylo oznámeno ve sdělení „Rozpočet – Evropa 2020“, navrhuje se dále sbližovat klíče pro výpočet příspěvků členských států do ERF s klíči, které se používají pro rozpočet EU. Navrhované klíče v čl. 1 odst. 2 písm. a) se tedy více blíží klíčům pro výpočet příspěvků do rozpočtu, než tomu bylo při vypracování 10. ERF. 2.2 Finanční balíčky Celkové částky navržené v čl. 1 odst. 2 písm. a) pro spolupráci se zeměmi AKT a ZZÚ v rámci 11. ERF byly uvedeny ve sdělení „Rozpočet – Evropa 2020“, v cenách roku 2011. V návrhu vnitřní dohody přiložené k tomuto sdělení jsou finanční balíčky ERF vyjádřeny v běžných cenách, aby přesněji odrážely inflaci během celého období, na které se vztahuje víceletý finanční rámec. Požaduje se, aby 5 % prostředků ERF, které bude spravovat Komise, bylo vyčleněno na financování podpůrných výdajů. Tento požadavek odráží přání Komise lépe zohlednit výdaje, které se skutečně vynakládají na plánování a provádění ERF, včetně nákladů spojených s převedením pravomocí při provádění podpory a s rozsáhlejším monitorováním. V čl. 2 písm. b) je navrženo, aby se na spolupráci mezi státy AKT a meziregionální spolupráci vyčlenil stejný podíl zdrojů AKT jako u 10. ERF. Tato částka bude částečně použita na financování nového systému absorpce otřesů podle druhé revize dohody z Cotonou (viz níže). Po konzultaci s Evropskou investiční bankou se zdá, že není třeba navýšit prostředky investiční facility, protože je již k dispozici dostatek prostředků ze zpětných toků z přídělů 9. a 10. ERF, v důsledku „revolvingové“ povahy tohoto nástroje. Toto konstatování se však netýká grantů na financování úrokových subvencí a technické pomoci související s projekty, v jejichž případě je zvýšení přídělu (oproti 10. ERF) navrženo v čl. 2 písm. d) a čl. 3 odst. 1 s cílem vyřešit nedostatečnou úroveň financování v 10. ERF, zvýšit rozsah stávajících činností a umožnit využívání dalších druhů mechanismů slučování zdrojů. 2.3 Regionální balíčky B a systém absorpce otřesů Druhá revize dohody z Cotonou předpokládá vytvoření regionálních balíčků B pro krytí nepředvídaných potřeb s regionálním rozměrem (čl. 9 odst. 2 přílohy IV revidované dohody z Cotonou). Rovněž stanoví, že budou vytvořeny systémy absorpce otřesů, které nahradí současný systém Flex a další ad hoc systémy. Tyto nové systémy by měly vycházet ze zkušeností nástroje V-Flex a Potravinového nástroje (články 60 a 68 revidované dohody z Cotonou) a zaměřit se na vnější otřesy s nadnárodním rozměrem. V čl. 2 písm. c) se proto navrhuje zahrnout tyto změny do vnitřní dohody pro 11. ERF. 2.4 Výbor ERF V čl. 8 odst. 2 je navržen systém vážení hlasů ve výboru 11. ERF, který vychází z navrhovaného klíče pro výpočet příspěvků. 3. ZÁVĚR Na základě výše uvedeného vyzývá Komise členské státy, aby zvážily přiložený návrh vnitřní dohody týkající se provádění pomoci EU pro státy AKT a ZZÚ na období 2014 – 2020. PŘÍLOHA: PŘEDLOHA VNITŘNÍ DOHODY mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce pro období 2014–2020 v souladu s dohodou o partnerství AKT–EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE ZASEDAJÍCÍ V RADĚ, s ohledem na Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o fungování Evropské unie, po konzultaci s Komisí, po konzultaci s Evropskou investiční bankou, vzhledem k těmto důvodům: (1) Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000[7] (dále jen „ dohoda o partnerství AKT-ES “), stanoví, že se pro každé pětileté období vymezí finanční protokol. (2) Dne 17. července 2006 zástupci vlád členských států zasedající v Radě přijali vnitřní dohodu o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje část čtvrtá Smlouvy o ES[8]. (3) Rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství[9] (dále jen „ rozhodnutí o přidružení zámoří “) ve znění rozhodnutí Rady 2007/249/ES (Úř. věst. L 109, 26.4.2007, s. 33) je použitelné do 31. prosince 2013. Před tímto datem by mělo být přijato nové rozhodnutí. (4) Za účelem provádění dohody o partnerství AKT-EU a rozhodnutí o přidružení zámoří by měl být zřízen 11. ERF a měl by být stanoven postup pro přidělování prostředků a pro stanovení příspěvků členských států na tyto prostředky. (5) V souladu s odstavcem 7 přílohy Ib dohody o partnerství AKT-EU provedly Unie a její členské státy spolu se státy AKT přezkum výkonnosti, při němž posuzovaly například stupeň uskutečňování závazků a plateb. (6) Měla by být stanovena pravidla správy finanční spolupráce. (7) V Komisi by měl být zřízen výbor zástupců členských států (dále jen „ výbor ERF “) a podobný výbor by měl být zřízen také v EIB. Je třeba sladit práci Komise a EIB při uplatňování dohody o partnerství AKT-EU a odpovídajících ustanovení rozhodnutí o přidružení. (8) Politika Unie v oblasti rozvojové spolupráce se řídí rozvojovými cíli tisíciletí přijatými Valným shromážděním OSN dne 8. září 2000 a všemi jejich následnými změnami. (9) Rada a zástupci vlád členských států zasedající v Radě přijali operační rámec pro účinnost pomoci[10], v němž znovu potvrdili dohody uvedené v Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci (2005), Kodexu chování EU pro doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové politiky (2007) a Pokynech EU pro akční program z Akkry (2008). Rada dále v roce 2011 přijala společný postoj EU pro čtvrté fórum na vysoké úrovni, na němž se v jihokorejském Busanu jednalo o účinnosti pomoci, a EU a její členské přijaly výsledný dokument z jednání v Busanu. (10) Cíle oficiální rozvojové pomoci (ODA) stanovené ve výše uvedených závěrech by se měly zohlednit. Při vykazování výdajů ERF členským státům a Výboru pro rozvojovou pomoc OECD by Komise měla rozlišovat mezi oficiální rozvojovou pomocí a činnostmi, které do ní nespadají. (11) Rada a zástupci vlád členských států zasedající v Radě, Evropský parlament a Komise přijali dne 22. prosince 2005 společné prohlášení k rozvojové politice Evropské unie nazvané Evropský konsensus[11]. (12) Dne 13. října 2011 Komise přijala sdělení nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“[12]. (13) Dne 22. prosince 2009 Rada a zástupci vlád členských států zasedající v Radě přijali závěry o vztazích EU se zámořskými zeměmi a územími (ZZÚ). (14) Organizace a fungování Evropské služby pro vnější činnost jsou popsány v rozhodnutí Rady 2010/427/EU. (15) Pro snadnější budoucí začlenění spolupráce se státy AKT do souhrnného rozpočtu EU a proto, aby se zabránilo přerušení financování od března do prosince roku 2020, je vhodné, aby doba použitelnosti víceletého finančního rámce ERF byla stejná jako doba použitelnosti souhrnného rozpočtu EU na období 2014 – 2020. Je proto vhodné, aby se závazky z prostředků ERF mohly přijímat až do 31. prosince 2020, spíše než do 28. února 2020, kdy přestane platit dohoda z Cotonou. (16) S cílem posílit sociálně-ekonomickou spolupráci nejvzdálenějších regionů EU se zeměmi AKT, jakož i zámořskými zeměmi a územími, v Karibiku, západní Africe a oblasti Indického oceánu, zahrnují nařízení o Evropském fondu pro regionální rozvoj a Evropskou územní spolupráci navýšení prostředků přidělených na období 2014 – 2020 pro spolupráci mezi těmito regiony a partnery mimo Unii, SE DOHODLI TAKTO: KAPITOLA 1 FINANČNÍ PROSTŘEDKY Článek 1 Prostředky 11. ERF 1. Členské státy zřizují jedenáctý Evropský rozvojový fond, dále jen „ 11. ERF “. 2. 11. ERF je tvořen: (a) částkou až 34 275,6 milionu EUR (v běžných cenách), která se skládá z těchto příspěvků členských států: || Klíč pro výpočet příspěvků || Příspěvky v milionech EUR Belgie || 3,23 % || 1 108,55 Bulharsko || 0,22 % || 75,38 Česká republika || 0,83 % || 284,58 Dánsko || 1,97 % || 674,70 Německo || 20,54 % || 7 041,44 Estonsko || 0,08 % || 28,82 Irsko || 0,95 % || 324,16 Řecko || 1,57 % || 539,79 Španělsko || 8,06 % || 2 762,43 Francie || 17,83 % || 6 110,88 Itálie || 12,62 % || 4 324,33 Kypr || 0,12 % || 39,74 Lotyšsko || 0,11 % || 37,52 Litva || 0,18 % || 61,42 Lucembursko || 0,26 % || 90,00 Maďarsko || 0,69 % || 237,42 Malta || 0,04 % || 13,44 Nizozemsko || 4,85 % || 1 662,01 Rakousko || 2,36 % || 810,04 Polsko || 2,17 % || 743,24 Portugalsko || 1,20 % || 410,17 Rumunsko || 0,72 % || 247,40 Slovinsko || 0,23 % || 80,05 Slovenská republika || 0,38 % || 131,85 Finsko || 1,51 % || 516,47 Švédsko || 2,94 % || 1 006,82 Spojené království || 14,33 % || 4 912,95 CELKEM || 100,00 % || 34 275,6 Částka 34 275,6 milionu EUR bude k dispozici od vstupu víceletého finančního rámce v platnost, přičemž i) 32 218,4 milionu EUR bude přiděleno skupině států AKT; ii) 343,4 milionu EUR bude přiděleno zámořským zemím a územím, iii) 1713,8 milionu EUR bude přiděleno Komisi na podpůrné výdaje, které jsou uvedené v článku 6 a souvisí s plánováním a prováděním ERF. (b) Prostředky uvedené v přílohách I a Ib dohody o partnerství AKT-EU a přílohách II A a Aa rozhodnutí o přidružení zámoří, které byly v rámci 9. a 10. ERF přiděleny k financování investiční facility v souladu s podmínkami uvedenými v příloze II dohody o partnerství AKT-EU a v příloze II C rozhodnutí o přidružení zámoří (dále jen „investiční facilita“), nejsou dotčeny rozhodnutím 2005/446/ES, ve znění rozhodnutí 2007/792/ES a odstavce 5 přílohy Ib dohody z Cotonou, které stanoví datum, po němž již prostředky z 9. a 10. ERF nelze přidělovat. Budou proto převedeny do 11. ERF a spravovány podle prováděcích pravidel 11. ERF, buď na základě dohody o partnerství AKT-EU ode dne vstupu v platnost víceletého finančního rámce na období 2014–2020, nebo ode dne vstupu v platnost rozhodnutí Rady o finanční pomoci ZZÚ na období 2014–2020. 3. Po datu 31. prosince 2013 nebo po datu vstupu v platnost víceletého finančního rámce na období 2014–2020, je-li toto datum pozdější, již nelze přidělovat prostředky ze zůstatků 10. ERF nebo předcházejících ERF, s výjimkou zůstatků a prostředků uvolněných po tomto datu vstupu v platnost, které pocházejí ze systému pro stabilizaci výnosů z vývozu základních zemědělských produktů (STABEX) v rámci evropských rozvojových fondů předcházejících 9. ERF, a s výjimkou prostředků uvedených v odst. 2 písm. b). 4. Prostředky, které se uvolní z projektů prováděných v rámci 10. ERF nebo předchozích ERF po 31. prosinci 2013, již nelze přidělovat, nerozhodne-li Rada na návrh Komise jednomyslně jinak, s výjimkou prostředků uvolněných po tomto dni vstupu v platnost, ze systémů pro stabilizaci výnosů z vývozu základních zemědělských produktů (STABEX) v rámci evropských rozvojových fondů předcházejících 9. ERF a které se automaticky převedou do příslušných národních orientačních programů uvedených v čl. 2 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 1, a s výjimkou prostředků k financování investiční facility uvedených v odst. 2 písm. b) tohoto článku. 5. Veškeré prostředky 11. ERF jsou určeny pro období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020. Prostředky 11. ERF a v případě investiční facility prostředky vyplývající ze zpětných toků nelze přidělovat po 31. prosinci 2020, nerozhodne-li Rada na návrh Komise jednomyslně jinak. Avšak prostředky, které členské státy upsaly na základě 9. a 10. ERF pro financování investiční facility, budou k dispozici i po 31. prosinci 2020. 6. Úrokové výnosy z operací, které byly financovány na základě závazků přijatých v rámci předchozích ERF, a z prostředků 11. ERF, které spravuje Komise, se připisují na jeden nebo několik bankovních účtů otevřených jménem Komise a využívají se v souladu s podmínkami článku 6. O využití úrokových výnosů, které plynou z prostředků 11. ERF spravovaných EIB, rozhodne finanční nařízení uvedené v čl. 10 odst. 2. 7. V případě přistoupení dalšího státu k EU se klíče pro přidělování prostředků a pro výpočet příspěvků uvedené v odst. 2 písm. a) pozmění jednomyslným rozhodnutím Rady jednající na návrh Komise. 8. Finanční zdroje lze rovněž upravit jednomyslným rozhodnutím Rady, zejména v souladu s čl. 62 odst. 2 dohody o partnerství AKT-EU. 9. Aniž by byla dotčena rozhodovací pravidla a postupy stanovené v článku 8, může každý členský stát poskytnout Komisi nebo EIB dobrovolné příspěvky na podporu cílů dohody o partnerství AKT-EU. Členské státy mohou rovněž spolufinancovat projekty nebo programy, např. v rámci zvláštních iniciativ řízených Komisí nebo EIB. Musí být zaručeno, že si země AKT tuto iniciativu osvojí na vnitrostátní úrovni. Nezbytná ustanovení o spolufinancování z ERF i o spolufinancování prováděném členskými státy jsou obsažena v prováděcím nařízení a ve finančním nařízení přijatých podle článku 10. Členské státy předem informují Radu o svých dobrovolných příspěvcích. 10. Unie a její členské státy se mohou společně se státy AKT a v souladu s odstavcem 7 finančního protokolu v příloze Ic dohody o partnerství AKT-EU rozhodnout provést přezkum plnění, jímž vyhodnotí stupeň plnění závazků a plateb a výsledky a dopad poskytnuté pomoci. Přezkum by proběhl na základě návrhu Komise. Článek 2 Prostředky vyčleněné pro státy AKT Částka 32 218,4 milionu EUR uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) bodu i) se přiděluje na tyto nástroje spolupráce: a) 27 658,2 milionu EUR na financování vnitrostátních a regionálních orientačních programů. Tato částka bude použita k financování: i) národních orientačních programů států AKT v souladu s články 1 až 5 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU; ii) regionálních orientačních programů podpory regionální a meziregionální spolupráce a integrace států AKT v souladu s články 6 až 11 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU; b) 3 960,2 milionu EUR na financování spolupráce mezi státy AKT a meziregionální spolupráce, do níž jsou zapojeny všechny státy AKT nebo jejich velká část v souladu s články 12 až 14 přílohy IV dohody o partnerství AKT-EU. Tato částka zahrnuje strukturální pomoc Středisku pro rozvoj podnikání (CDE) a Středisku pro rozvoj zemědělství (CTA) uvedených v příloze III dohody o partnerství AKT-EU, která podléhají kontrolám podle pravidel a postupů stanovených v této příloze, a podporu Společnému parlamentnímu shromáždění podle článku 17 dohody o partnerství AKT-EU. Zahrnuje rovněž podporu na provozní výdaje sekretariátu AKT uvedené v bodech 1 a 2 Protokolu č. 1 k dohodě o partnerství AKT–EU; c) Část prostředků uvedených v písmenech a) a b) může být použita na pokrytí nepředvídaných potřeb a zmírnění nepříznivých krátkodobých následků vnějších otřesů v souladu s články 60, 66, 68, 72, 72a a 73 dohody o partnerství AKT-EU a s články 3 a 9 přílohy IV téže dohody, případně včetně doplňkové krátkodobé humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech v případech, kdy tato pomoc nemůže být financována z rozpočtu Unie. d) 600 milionů EUR přidělených na financování investiční facility EIB v souladu s podmínkami uvedenými v příloze II dohody o partnerství AKT-EU ve formě grantů na financování úrokových subvencí a projektové technické pomoci podle článků 1, 2 a 4 přílohy II dohody o partnerství AKT-EU v období 11. ERF. Článek 3 Prostředky vyčleněné pro ZZÚ 1. Částka 343,4 milionu EUR uvedená v čl. 1 odst. 2 písm. a) bodu ii) se přidělí podle rozhodnutí Rady, které bude přijato do 31. prosince 2013 pro provádění rozhodnutí o přidružení se ZZÚ, přičemž 338,4 milionu EUR bude věnováno na financování územních a regionálních programů a 5 milionů EUR bude přiděleno EIB na financování úrokových subvencí a technické pomoci v souladu s rozhodnutím o přidružení zámoří. 2. V případě, že ZZÚ získá nezávislost a přistoupí k dohodě o partnerství AKT-EU, částka uvedená v odstavci 1 se sníží a částky uvedené v čl. 2 písm. a) bodu i) se odpovídajícím způsobem zvýší jednomyslným rozhodnutím Rady na návrh Komise. Článek 4 Úvěry z vlastních zdrojů EIB 1. K částce přidělené investiční facilitě v rámci 9. ERF v čl. 1 odst. 2 písm. b) a částce uvedené v čl. 2 písm. d) se připočte orientační částka až do výše 2 600 milionů EUR v podobě úvěrů poskytnutých EIB z jejích vlastních zdrojů. Z této částky se až 2 500 milionů EUR přidělí na účely uvedené v příloze II dohody o partnerství AKT-EU a až 100 milionů EUR na účely stanovené v rozhodnutí o přidružení, v souladu s podmínkami stanovenými ve stanovách banky a s příslušnými podmínkami pro financování investic vymezenými v příloze II dohody o partnerství AKT-EU a rozhodnutí o přidružení. 2. Členské státy se ve vztahu k veškerým finančním závazkům, které vznikly věřitelům ze smluv uzavřených EIB o úvěrech z vlastních zdrojů podle čl. 1 odst. 1 přílohy II dohody o partnerství AKT-EU a odpovídajících ustanovení rozhodnutí o přidružení, zavazují jednat jako ručitel EIB v poměru ke svému podílu na jejím kapitálu a vzdávají se všech práv na námitky. 3. Záruka uvedená v odstavci 2 je omezena na 75 % celkové výše úvěrů poskytnutých EIB v rámci všech úvěrových smluv; kryje všechna rizika pro projekty veřejného sektoru. U projektů soukromého sektoru platí, že záruka kryje všechna politická rizika, ale EIB nese plné obchodní riziko. 4. Závazky uvedené v odstavci 2 podléhají záručním smlouvám mezi každým členským státem a EIB. Článek 5 Operace řízené EIB 1. Platby učiněné ve prospěch EIB v souvislosti se zvláštními úvěry poskytnutými státům AKT, ZZÚ a francouzským zámořským departementům spolu s příjmy a ziskem z operací rizikového kapitálu, které byly provedeny v rámci evropských rozvojových fondů předcházejících 9. ERF, se připisují ve prospěch členských států v poměru k jejich příspěvkům do ERF, k němuž se tyto částky vztahují, pokud Rada na návrh Komise jednomyslně nerozhodne o jejich převedení do rezerv nebo o jejich přidělení na jiné účely. 2. Veškeré provize EIB za správu úvěrů a operací uvedených v odstavci 1 se předem odečtou od částek připisovaných členským státům. 3. Zisky a příjmy, které EIB obdrží z operací investiční facility v rámci 9., 10. a 11. ERF, se využívají pro další operace této facility v souladu s článkem 3 přílohy II dohody o partnerství AKT-EU po odečtení mimořádných výdajů a závazků vzniklých v souvislosti s investiční facilitou. 4. EIB je v plné výši odměňována za řízení operací investiční facility uvedených v odstavci 3 v souladu s čl. 3 odst. 1a přílohy II dohody o partnerství AKT-EU a s příslušnými ustanoveními revidovaného rozhodnutí o přidružení zámoří. Článek 6 Prostředky vyčleněné na podpůrné výdaje Komise související s ERF 1. Ze zdrojů ERF se kryjí náklady na podpůrná opatření. Prostředky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a) bodu iii) a v čl. 1 odst. 6 pokrývají veškeré náklady spojené s plánováním a prováděním ERF, které nejsou nutně zahrnuty ve strategických dokumentech a víceletých orientačních programech uvedených v prováděcím nařízení uvedeném v čl. 10 odst. 1. 2. Prostředky vyčleněné na podpůrná opatření lze využít k pokrytí výdajů Komise souvisejících s: (a) přípravnými, návaznými, monitorovacími, účetními, auditními a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro plánování a využívání prostředků ERF; (b) dosahováním cílů ERF prostřednictvím výzkumné činnosti v oblasti rozvojové politiky, studií, jednání, informační a osvětové činnosti odborné přípravy a publikační činnosti, včetně poskytování informací a komunikační činnosti týkající se ERF. Rozpočet přidělený pro komunikaci na základě této dohody se vztahuje také na celková sdělování o politických prioritách Evropské unie ve vztahu k ERF; a (c) počítačovými sítěmi pro výměnu informací a veškerými dalšími výdaji na správní nebo technickou pomoc pro programování a provádění ERF. Pokrývají rovněž výdaje ústředí a delegací na poskytování správní podpory nezbytné pro plánování a řízení činností financovaných v rámci partnerství AKT-EU a rozhodnutí o přidružení. Nepřidělují se na hlavní úkoly evropské veřejné služby. KAPITOLA II PROVÁDĚCÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 7 Příspěvky do 11. ERF 1. Komise každý rok do 20. října sestaví a předloží Radě prohlášení o závazcích a platbách a roční částce výzvy k úhradě příspěvků, které mají být provedeny v daném a následujících dvou rozpočtových obdobích, přičemž přihlédne k prognózám EIB týkajícím se řízení a činnosti investiční facility. Částky závisí na schopnosti skutečně poskytnout navrhovanou výši zdrojů. 2. Rada na návrh Komise, v němž jsou upřesněny podíly pro Komisi a EIB, kvalifikovanou většinou, jak je stanoveno v článku 8, rozhodne o stropu pro roční příspěvek pro druhý rok následující po návrhu Komise (n + 2) a, v rámci stropu schváleného v předchozím roce, o roční částce výzvy k úhradě příspěvků pro první rok následující po návrhu Komise (n + 1). 3. Pokud by se příspěvky, o nichž bylo rozhodnuto podle odstavce 2, lišily od skutečných potřeb ERF v daném rozpočtovém období, předloží Komise Radě návrhy na změnu výše příspěvků v rámci stropu uvedeného v odstavci 2; Rada přijme rozhodnutí kvalifikovanou většinou, jak je stanoveno v článku 8. 4. Strop uvedený v odstavci 2 nesmí být překročen výzvami k úhradě příspěvků ani nesmí být zvýšen, ledaže tak rozhodne Rada kvalifikovanou většinou podle článku 8 v případě zvláštní potřeby vyplývající z mimořádných nebo nepředvídaných okolností, jako jsou například situace po krizích. V tomto případě Komise a Rada zajistí, aby příspěvky odpovídaly očekávaným platbám. 5. Komise, s ohledem na prognózy EIB, předá Radě do 20. října každého roku své odhady závazků, plateb a příspěvků na příští tři rozpočtová období. 6. U prostředků převedených z předchozích ERF do 11. ERF v souladu s čl. 1 odst. 2 písm. b) se příspěvky každého členského státu vypočítají v poměru k příspěvku každého členského státu do příslušného ERF. U prostředků z 10. ERF a předcházejících ERF, které nebyly převedeny do 11. ERF, se dopad na příspěvek každého členského státu vypočítá v poměru k příspěvku každého členského státu do 10. ERF. 7. Podrobná pravidla pro platby příspěvků členských států vymezuje finanční nařízení uvedené v čl. 10 odst. 2. Článek 8 Výbor Evropského rozvojového fondu 1. V Komisi se pro zdroje 11. ERF, které spravuje, zřizuje výbor (dále jen „výbor ERF“) složený ze zástupců členských států. Výboru ERF přesedá zástupce Komise a jeho sekretariát zajišťuje Komise. Na činnosti výboru se může podílet zástupce EIB. 2. Hlasům členských států je ve výboru ERF přidělena tato váha: Členský stát || EU-27 hlasů Belgie || 32 Bulharsko || 2 Česká republika || 8 Dánsko || 20 Německo || 205 Estonsko || 1 Irsko || 9 Řecko || 16 Španělsko || 80 Francie || 178 Itálie || 126 Kypr || 1 Lotyšsko || 1 Litva || 2 Lucembursko || 3 Maďarsko || 7 Malta || 1 Nizozemsko || 48 Rakousko || 24 Polsko || 22 Portugalsko || 12 Rumunsko || 7 Slovinsko || 2 Slovensko || 4 Finsko || 15 Švédsko || 29 Spojené království || 143 Celkem EU-27 || 998 3. Výbor ERF rozhoduje kvalifikovanou většinou 720 hlasů z celkového počtu 998 vyjadřujících kladný postoj alespoň 14 členských států. Blokační menšinu tvoří 279 hlasů. 4. Přistoupí-li k EU nový stát, změní se váha hlasů stanovená v odstavci 2 a kvalifikovaná většina uvedená v odstavci 3 jednomyslným rozhodnutím Rady. 5. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 9 Výbor investiční facility 1. Pod záštitou EIB se zřizuje výbor (dále jen „výbor investiční facility“), který je složen ze zástupců vlád členských států a zástupce Komise. EIB zajistí činnost sekretariátu výboru a podpůrné služby. Předseda výboru investiční facility je volen členy a z řad členů výboru. 2. Rada jednomyslně přijme jednací řád výboru investiční facility. 3. Výbor investiční facility rozhoduje kvalifikovanou většinou, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 2 a čl. 8 odst. 3. Článek 10 Prováděcí ustanovení 1. Aniž je dotčen článek 8 této dohody a v něm stanovená hlasovací práva členských států, zůstávají všechna příslušná ustanovení prováděcího nařízení pro 10. ERF a nařízení Komise č. 2304/2002, kterým se provádí rozhodnutí Rady 2001/822/ES o přidružení ZZÚ, v platnosti až do doby, kdy Rada přijme prováděcí nařízení pro 11. ERF a prováděcí pravidla pro revidované rozhodnutí o přidružení zámoří. Prováděcí nařízení pro 11. ERF se přijímá jednomyslně na základě návrhu Komise a po konzultaci s EIB. Prováděcí pravidla pro finanční pomoc EU zámořským zemím a územím přijme Rada jednomyslně a po konzultaci s Evropským parlamentem po přijetí revidovaného rozhodnutí o přidružení zámoří. Prováděcí nařízení 11. ERF a prováděcí pravidla revidovaného rozhodnutí o přidružení zámoří obsahují vhodné změny a zlepšení programování a rozhodovacích postupů a dále v co nejvyšší míře slaďují postupy platné v rámci Unie a v rámci ERF. Prováděcí nařízení 11. ERF kromě toho zachová zvláštní řídící postup pro mírový projekt. Vzhledem k tomu, že finanční a technická pomoc při provádění článku 11b dohody o partnerství AKT-EU bude financována zvláštními nástroji, které budou odlišné od nástrojů určených na financování spolupráce AKT-EU, činnosti vyvíjené v rámci těchto ustanovení musí být schváleny předem upřesněným postupem rozpočtového řízení. Prováděcí nařízení 11. ERF obsahuje vhodná opatření umožňující poskytnout odpovídající prostředky na financování úvěrů z ERF a Evropského fondu pro regionální rozvoj určených pro projekty spolupráce mezi nejvzdálenějšími regiony EU a zeměmi AKT, jakož i ZZÚ v Karibiku, západní Africe a Indickém oceánu, zejména zjednodušit mechanismy pro společné řízení těchto projektů. 2. Finanční nařízení přijme Rada kvalifikovanou většinou, jak je stanoveno v článku 8, na návrh Komise, poté, co EIB vydala stanovisko k záležitostem, které se jí týkají, a poté, co vydal stanovisko Účetní dvůr. 3. Komise předloží své návrhy nařízení uvedených v bodech 1 a 2 a mimo jiné v nich upraví možnost svěřit provádění úkolů třetím stranám. Článek 11 Finanční provádění, účetnictví, audit a absolutorium 1. Komise zajišťuje finanční provádění balíčků, které spravuje, a zejména finanční provádění projektů a programů v souladu s finančním nařízením uvedeným v čl. 10 odst. 2. Při vymáhání neoprávněně vyplacených částek jsou rozhodnutí Komise vymahatelná v jurisdikci EU v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování EU. 2. EIB spravuje investiční facilitu a provádí v ní operace jménem Unie v souladu s pravidly stanovenými finančním nařízením uvedeným v čl. 10 odst. 2. EIB přitom jedná na riziko členských států. Veškerá práva vyplývající z těchto operací, a zejména práva věřitele či vlastníka, náleží členským státům. 3. EIB zajišťuje finanční provádění operací v souladu se svými stanovami a osvědčenými bankovními postupy prostřednictvím úvěrů z vlastních zdrojů uvedených v článku 4, které případně doplňuje o úrokové subvence z prostředků ERF. 4. Komise za každé účetní období vypracuje a schválí účetní závěrku ERF a zašle ji Evropskému parlamentu, Radě a Účetnímu dvoru. 5. Komise poskytuje Účetnímu dvoru informace uvedené v článku 10, aby mohl na základě písemných dokladů provést kontroly pomoci poskytované ze zdrojů 9. ERF. 6. EIB každoročně zasílá Komisi a Radě výroční zprávu o provádění operací financovaných ze zdrojů ERF, které spravuje. 7. S výhradou odstavce 9 tohoto článku vykonává Účetní dvůr pravomoci, které jsou mu svěřeny článkem 287 Smlouvy o fungování EU v souvislosti s operacemi ERF. Podmínky, za kterých Účetní dvůr vykonává své pravomoci, jsou stanoveny finančním nařízením uvedeným v čl. 10 odst. 2 8. Absolutorium za finanční řízení ERF, s výjimkou operací řízených EIB, uděluje Komisi Evropský parlament na doporučení Rady kvalifikovanou většinou, jak je stanoveno v článku 8. 9. Operace financované z prostředků ERF, které řídí EIB, podléhají postupům kontroly a absolutoria uvedeným ve stanovách EIB pro všechny její operace. Článek 12 Ustanovení o přezkumu Ustanovení čl. 1 odst. 3 a článků uvedených v kapitole II, kromě článku 8, mohou být změněna jednomyslným rozhodnutím Rady na návrh Komise. K návrhu Komise se připojí EIB v případech týkajících se jejích činností a investiční facility. Článek 13 Evropská služba pro vnější činnost Uplatňování tohoto nařízení musí být v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427 EU o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost. Článek 14 Ratifikace, vstup v platnost a doba platnosti 1. Každý členský stát schválí tuto dohodu v souladu se svými vlastními ústavními požadavky. Vláda každého členského státu uvědomí generální sekretariát Rady Evropské unie o dokončení postupů vyžadovaných pro vstup této dohody v platnost. 2. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po oznámení o schválení této dohody posledním členským státem. 3. Tato dohoda se uzavírá na stejnou dobu platnosti jako víceletý finanční rámec na období 2014–2020, který tvoří přílohu Dohody o partnerství AKT-EU a jako rozhodnutí o přidružení zámoří (2014-2020). Bez ohledu na čl. 1 odst. 4 zůstává tato dohoda v platnosti po dobu nutnou pro plné provedení všech operací financovaných v rámci dohody o partnerství AKT-ES a rozhodnutí o přidružení zámoří a víceletého finančního rámce. Článek 15 Závazná znění Tato dohoda, sepsaná v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložena v archivu generálního sekretariátu Rady Evropské unie, která předá jeho ověřený opis všem vládám signatářských států. [1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. Dohoda ve znění dohod podepsaných v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4) a Ouagadougou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). [2] Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2007/249/ES (Úř. věst. L 109, 26.4.2007, s. 33). [3] Vnitřní dohoda 10. ERF (Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32) byla v červenci 20006 podepsána zástupci členských států zasedajících v Radě. Prováděcí nařízení 10. ERF (nařízení Rady č. 617/2007) bylo přijato v květnu 2007 a finanční nařízení ERF (nařízení Rady č. 215/2008) bylo přijato v únoru 2008. 10. ERF vstoupil v platnost 1.7.2008 současně se vstupem v platnost revidované dohody z Cotonou. [4] KOM(2011) 500. [5] Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1. [6] KOM(2011) 637. [7] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3. Dohoda ve znění dohody podepsané v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 287, 28.10.2005, s. 4) a dohody podepsané v Ouagadogou dne 22. června 2010 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3). [8] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32. [9] Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1. [10] Dokument Rady č. 18239/10 ze dne 11. ledna 2011. [11] Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1. [12] KOM(2011) 637.