Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, tj. nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování a rovněž pro hladké fungování jednotného trhu. Co se týče testu subsidiarity, není možné, aby se členské státy zabývaly těmito záležitostmi bez návrhu na změnu směrnice o DPH.

•Volba nástroje

Návrh vyžaduje změnu směrnice o DPH. Stanoví zvláštní pravidla, která jsou nezbytná pro správné uplatňování určitých ustanovení směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování, pokud sledovaných cílů nelze dosáhnout přijetím prováděcích opatření, jelikož vyžadují změnu základních ustanovení směrnice o DPH. Jedná se zejména o ustanovení týkající se elektronických rozhraní usnadňujících dodání zboží v EU uskutečněná osobami povinnými k dani, které nejsou usazeny v EU, a zvláštní režim pro přiznání a odvod DPH při dovozu v případě, že se při dovozu nepoužívá jedno správní místo.

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

•Konzultace se zúčastněnými stranami

Komise uskutečnila několik kol konzultací s orgány členských států a to z daňové i celní správy v rámci skupiny pro budoucnost DPH. Sešla se rovněž s dotčenými podniky, a to v rámci skupiny odborníků na DPH i cílených schůzek s provozovateli elektronických rozhraní a poštovních služeb. V březnu 2018 se mimoto na Maltě uskutečnilo pracovní setkání v rámci programu Fiscalis 2020, na němž zástupci daňových a celních správ a dotčených odvětví podnikání projednali společně záležitosti vyplývající z provádění směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování.

•Posouzení dopadů

Posouzení dopadů bylo provedeno u návrhu, který vedl k přijetí směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování. Tento návrh pouze mění to, co je nezbytné pro fungování některých ustanovení zmíněné směrnice.

•Účelnost právních předpisů a zjednodušení

Hlavním cílem návrhu je rozšířit oblast působnosti ustanovení, pokud jde o osoby povinné k dani, které provozují elektronická rozhraní, jako jsou elektronická tržiště, platformy a portály, usnadňující dodání zboží v EU osobami povinnými k dani, které nejsou usazeny v EU. Navrhované změny dále zjednoduší administrativní zátěž uloženou těmto osobám povinným k dani tím, že umožní vykazovat v rámci jednoho správního místa více plnění, zlepší tudíž výběr DPH. Tato ustanovení nemají proto žádný dopad na mikropodniky nebo malé a střední podniky usazené v EU.

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Tento návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet.

5.DALŠÍ PRVKY

•Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv

Na provádění bude dohlížet Stálý výbor pro správní spolupráci s podporou svého podvýboru pro IT, Stálého výboru pro informační technologie.

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Článek 14a, který byl do směrnice o DPH vložen směrnicí o DPH v oblasti elektronického obchodování, stanoví, že pokud osoba povinná k dani prostřednictvím elektronického rozhraní, jako je elektronické tržiště, platforma, portál nebo podobný prostředek, usnadňuje prodej na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí v zásilkách, jejichž skutečná hodnota nepřesahuje 150 EUR (čl. 14a odst. 1), nebo dodání zboží ve Společenství osobou povinnou k dani neusazenou ve Společenství osobě nepovinné k dani (čl. 14a odst. 2), má se za to, že osoba povinná k dani, která usnadňuje dodání, toto zboží obdržela a dodala sama. To dodání mezi podnikem a spotřebitelem od dodavatele prodávajícího zboží prostřednictvím elektronického rozhraní příjemci fakticky rozděluje na dvě dodání: dodání tímto dodavatelem elektronickému rozhraní (dodání mezi podniky) a dodání elektronickým rozhraním příjemci (dodání mezi podnikem a spotřebitelem). Je proto nutné stanovit, kterému dodání by se mělo přičíst odeslání nebo přeprava zboží, za účelem náležitého určení místa dodání. V čl. 1 bodu 1) je stanoveno, že by odeslání nebo přeprava měly být přičteny dodání z elektronického rozhraní příjemci, jak je uvedeno rovněž v prohlášení obsaženém v zápisu Rady týkajícím se přijetí směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování. Přímé uplatňování ustanovení čl. 14a odst. 2 by dotčeným společnostem uložilo dodatečnou administrativní zátěž a vedlo by rovněž k riziku výpadků příjmů z DPH vyplývajících z platby DPH elektronickým rozhraním dodavateli prodávajícímu zboží prostřednictvím elektronického rozhraní. Těmito problémy se zabývají následující změny:

–dodání mezi podniky od dodavatele prodávajícího zboží prostřednictvím elektronického rozhraní elektronickému rozhraní je od daně osvobozeno (čl. 1 bod 2)) a tento dodavatel má nárok na odpočet DPH na vstupu, kterou uhradil s ohledem na koupi nebo dovoz dodaného zboží (čl. 1 bod 3)),

–podle článku 369b směrnice o DPH ve znění směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování lze zvláštní režim jednoho správního místa použít pouze k přiznání a odvodu DPH při prodeji zboží na dálku uvnitř Společenství, a nikoli u domácího dodání zboží. Jelikož dodavatelé prodávající zboží prostřednictvím elektronického rozhraní mohou mít zásoby zboží v různých členských státech, z nichž uskutečňují domácí dodání, musela by se elektronická rozhraní, o nichž se usuzuje, že dodala toto zboží sama, zaregistrovat k DPH ve všech členských státech za účelem odvodu DPH z těchto domácích dodání. To by u elektronických rozhraní odstranilo zjednodušení zajištěné jedním správním místem, a vedlo by to tudíž k uložení dodatečných povinností těmto rozhraním. Navrhuje se proto umožnit elektronickým rozhraním používat jedno správní místo i u domácích dodání příjemcům, pokud se podle čl. 14a odst. 2 směrnice o DPH má za to, že dodávají zboží sama. To vyžaduje následující změny hlavy XII kapitoly 6 směrnice o DPH: