PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE

SOUHRN POSOUZENÍ DOPADŮ

Průvodní dokument k

Návrh rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady

o účasti Unie na programu výzkumu a vývoje v oblasti aktivního a asistovaného žití (AAL), který společně provádí několik členských států

1. Vymezení problému

Demografické stárnutí přinese bezprostřední a výraznou změnu ve společnosti a ekonomice, na kterou EU dosud není dobře připravena. Prudce narůstající náklady, kterým vlády v důsledku stárnutí čelí, jsou ještě umocňovány nevyužitými či málo využívanými příležitostmi na rostoucích trzích s produkty a službami založenými na informačních a komunikačních technologiích (IKT) a zaměřenými na aktivní a zdravé stárnutí.

V souvislosti s těmito trhy vyvstávají tři hlavní problémy. Prvním problémem je nízká dostupnost inovativních produktů a služeb IKT způsobená roztříštěností trhů v EU. Druhým je nejednotnost výzkumu, vývoje a inovací na evropské úrovni a vysoké překážky pro účast malých a středních podniků. Třetí problém pramení z omezeného přijímání inovací, které je spojeno s nedostatečným získáváním a sdílením faktických údajů.

K řešení těchto problémů byl v roce 2008 spuštěn stávající společný program Asistované žití v přirozeném prostředí (Ambient Assisted Living Joint Programme, dále jen „společný program AAL“). Účastní se ho dvacet členských států a tři země přidružené k sedmému rámcovému programu, z něhož je společný program AAL financován. Jeho účelem bylo vytvořit na úrovni EU kritický objem aplikovaného výzkumu, vývoje a inovací (s obdobím dvou až tří let potřebným k uvedení na trh) v oblasti produktů, služeb a systémů využívajících IKT a zaměřených na aktivní a zdravé stárnutí.

Řešení v oblasti asistovaného žití mohou starším lidem pomoci přizpůsobit s postupujícím věkem svůj osobní život, péči o zdraví a svou práci tak, aby mohli přispívat ekonomice a účastnit se života společnosti po delší dobu a zároveň žít déle ve svém vlastním domově.

Do každého projektu AAL jsou zapojeny alespoň tři země, jeden malý či střední podnik, jeden výzkumný subjekt a jedna organizace zastupující starší občany. Realizace je organizována na vnitrostátní úrovni, což podstatně snižuje překážky pro účast místních organizací a malých a středních podniků. Stávající společný program AAL je financován zúčastněnými zeměmi (zhruba 25 %), EU (zhruba 25 %) a zúčastněnými organizacemi (přibližně 50 %). Stávající program (na období 2008–2013) má minimální celkový veřejný rozpočet ve výši 300 milionů EUR, z čehož až 150 milionů plyne na základě článku 185 Smlouvy o fungování Evropské unie ze sedmého rámcového programu.

Z průběžného hodnocení (v roce 2010) vyplynulo, že společný program AAL úspěšně plní své cíle. V únoru 2012 došla valná hromada společného programu AAL k závěru, že pokračování tohoto programu má strategický význam a rovněž představuje významný příspěvek evropskému inovačnímu partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí (EIP AHA).

2. Analýza subsidiarity

Iniciativy navazující na společný program AAL by vyžadovaly přípravu nového spolurozhodnutí Evropského parlamentu a Rady podle článku 185 SFEU, které by zajistilo kontinuitu financování mezi sedmým rámcovým programem / rámcovým programem pro konkurenceschopnost a inovace a programem Horizont 2020.

Navazující program (společný program AAL 2) by splňoval zásadu proporcionality, neboť za strategický pracovní program a všechny provozní aspekty budou odpovědné členské státy samy. Komise poskytne pouze pobídky k lepší koordinaci a zajistí součinnost s ostatními akcemi, které v této oblasti financuje.

Dopad na rozpočet a příspěvek EU na tuto iniciativu jsou součástí návrhu a rozpočtu programu Horizont 2020. Budou podmíněna výsledkem rozhodnutím o programu Horizont 2020 a finančními závazky zúčastněných zemí. Přidaná hodnota za zapojení EU je zřejmá vzhledem k řešeným problémům: roztříštěnost trhu a výzkumných aktivit, nedostatečné zaměření na uvedení na trh v celé EU a chybějící sdílená evropská vize na trzích s IKT zaměřenými na podporu aktivního a zdravého stárnutí.

3. Cíle

K obecným cílům programu navazujícího na společný program AAL patří zlepšit podmínky pro konkurenceschopnost EU, pokud jde o produkty a služby založené na IKT a zaměřené na aktivní a zdravé stárnutí, přispět ke zdravým veřejným financím a inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění, přispět k navýšení výdajů na výzkum a vývoj na 3 % HDP do roku 2020 a budoucí programy financované EU více zaměřit na priority, jež si EU vytyčila do roku 2020, a to řešením společenských problémů, zejména v oblasti zdraví a demografického stárnutí.

Konkrétními cíli je zlepšit kvalitu života starších občanů a jejich pečovatelů, zvýšit udržitelnost pečovatelských systémů zajištěním větší dostupnosti produktů a služeb založených na IKT a zaměřených na aktivní a zdravé stárnutí, vytvořit kritický objem celoevropského výzkumu a inovací v oblasti produktů a služeb založených na IKT, zvláště se zapojením malých a středních podniků a uživatelů, a zachovat soukromé investice a zlepšit potenciál průmyslového růstu poskytnutím rámce pro evropské přístupy a řešení přizpůsobená různým vnitrostátním a regionálním sociálním preferencím a vyhovující regulačním aspektům.

4. Možnosti politiky

Zvažovány a podrobně posouzeny byly následující možnosti:

· Možnost č. 1 – společný program AAL 2 totožný se společným programem AAL 1

· Možnost č. 2 – neprovádět společný program AAL 2

· Možnost č. 3 – společný program AAL 2 v podobě posíleného a vylepšeného společného programu AAL 1.

Dostane se tím více pozornosti zapojení uživatelů a přenesení výsledků aplikovaného výzkumu blíže k trhu. Rozsah společného programu by byl přizpůsoben rozsahu EIP AHA, čímž by se společný program AAL přeměnil na společný program pro aktivní a asistované žití.

Následující možnosti byly zvažovány, ale vyloučeny:

· EU by na IKT zaměřené na stárnutí obyvatel nijak finančně nepřispívala.

· EU by nepřispívala finančně, ale zajišťovala v menší míře koordinaci.

· Společný program AAL 2 by byl kombinován s iniciativou společného plánování „Delší a lepší život“.

· Společný program AAL 2 by byl kombinován s navazující iniciativou EUROSTARs založenou na článku 185.

První dvě možnosti by výrazně omezily vývoj rozvíjejícího se trhu EU v oblasti AAL. Poslední dvě možnosti vzhledem ke své povaze a rozsahu nenabízejí žádnou alternativu k programu aplikovaného výzkumu.

5. Posouzení dopadů

Dopady byly posuzovány z různých hledisek. U různých scénářů bylo provedeno porovnání nákladů a přínosů. V rámci možnosti č. 2 by neexistovala koordinace na úrovni EU v oblasti inovačních IKT spojených s aktivním a zdravým stárnutím a neplynuly by žádné příspěvky od členských států. V rámci této možnosti by roční investice EK ve výši 23 milionů EUR přilákaly celkem částku cca 33 milionů EUR. Na druhé straně v možnostech č. 1 a 3 by stejné investice EK přilákaly mnohem větší objem prostředků, až ve výši 91 milionů EUR.

Skladba účastníků projektu by byla nejvhodnější v případě možnosti č. 3, neboť ta navrhuje více než ztrojnásobit zapojení uživatelů či jejich organizací, které je podle průběžného hodnocení a konzultací nezbytné. Doba potřebná k uvedení produktů na trh by v rámci možnosti č. 1 činila dva až tři roky, zatímco v případě možnosti č. 2 by nejspíše bylo třeba delší období. V případě možnosti č. 3 je doba potřebná k uvedení výsledků projektu na trh nejkratší, a to rovněž z důvodu sladění s EIP AHA.

Hlavní ekonomické, sociální a environmentální dopady společného programu AAL 2 by se nejlépe projevily v případě možnosti č. 3. Vlády by měly přínos z nákladově efektivních řešení založených na IKT, která by přispěla k dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí. Díky programu by se vytvořil specializovaný okruh výzkumných pracovníků a dodavatelů nových řešení. Koneční uživatelé by byli do vývoje produktů více zapojeni, což by vedlo k větší nabídce produktů. Součinnost s oblastí veřejného zdraví a bezpečnosti by byla nejlépe možná prostřednictvím EIP AHA. Počet účastnících se členských států by tak mohl růst a navýšené finanční prostředky by v porovnání s možností č. 1 byly k dispozici ve větším rozsahu. V případě možností č. 1 a 3 by pacienti a pečovatelé nebyli nuceni se tolik přesouvat díky řešením založeným na domácím monitoringu.

6. Srovnání možností

Na základě porovnání nákladů a přínosů, skladby účastníků projektu, dostupnosti výsledků projektů na trhu, dopadu na EIP AHA a plnění cílů byla za nejvhodnější zvolena možnost č. 3. Tato možnost by navázala na dobré výsledky stávajícího společného programu AAL a zlepšila by je, jelikož by využila konzultace a doporučení uvedená v průběžném hodnocení z roku 2010 a sladila rozsah programu s rozsahem EIP AHA.

7. Monitorování a hodnocení

V roce 2017 proběhne hodnocení v polovině programu, které se zaměří na kvalitu a efektivitu provádění. Společný program AAL bude průběžně monitorovat sdružení AAL a jednou za rok také Evropská komise. Výsledky monitorování budou sděleny Komisi a valné hromadě společného programu AAL. Budou použity mimo jiné následující ukazatele:

· příspěvek projektů v rámci společného programu AAL 2 ke strategickému prováděcímu plánu pro EIP AHA,

· procento projektů, které přinesly nové produkty, systémy a služby na trh,

· počet zúčastněných členských států, počet účastníků společného programu AAL 2 a výročního fóra společného programu AAL,

· počet členských států schopných financovat všechny kategorie účastníků, včetně organizací zastupujících konečné uživatele a poskytovatelů služeb,

· objem důkazů o opatřeních vedoucích k úsporám nákladů plynoucím z využívání IKT pro aktivní a zdravé stárnutí.