CS    CS  
 EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 11.11.2011 
SEK(2011) 1333 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Průvodní dokument k 
návrhu sm ěrnice Rady o spole čném systému zdan ění úroků a licenčních poplatk ů mezi 
přidruženými spole čnostmi z r ůzných členských stát ů  
(přepracované zn ění) 
{KOM(2011) 714 v kone čném znění} 
{SEK (2011 ) 1332 v kone čném znění}  
 
CS    CS SHRNUTÍ 
Toto posouzení dopad ů doprovází návrh p řepracované sm ěrnice Rady 2003/49/ES 
o společném systému zdan ění úroků a licenčních poplatk ů mezi přidruženými spole čnostmi 
z různých členských stát ů (dále jen „sm ěrnice“). Sm ěrnice byla zm ěněna směrnicemi 
2004/66/ES, 2004/76/ES a 2006/98/ES a p řílohami VI a VII smlouvy o p řistoupení Bulharska 
a Rumunska, jež rozší řily použitelnost sm ěrnice na spole čnosti a dan ě z nových členských 
států a některým z nich ud ělily u jistých ustanovení do časné odchylky1. V zájmu zjednodušení 
použitelných pravid el je vhodné slou čit všechny uvedené právní p ředpisy do jediného 
právního textu. 
Výhody plynoucí ze sm ěrnice se ud ělují spole čnostem, které podléhají dani z p říjmu 
právnických osob v EU, mají své da ňové sídlo v jednom z členských stát ů EU a mají jednu 
z právních forem uvedených v p říloze této sm ěrnice. Sm ěrnice se vztahuje na platby mezi 
přidruženými spole čnostmi, t.j. pokud jedna ze spole čností drží na základním kapitálu druhé 
společnosti přímý podíl nejmén ě 25 %, nebo t řetí společnost drží p římý podíl nejmén ě 25 % 
na základním kapitálu spole čnosti-plátce i spole čnosti-příjemce. 
Podle článku 8 m ěla Komise povinnost p ředložit Rad ě zprávu o fungování této sm ěrnice 
s ohledem na rozší ření její oblasti p ůsobnosti. Komise zprávu p ředložila 23. dubna 2009 
(KOM(2009) 179) a v jejím záv ěru uvedla, že by bylo možné provést právní zm ěny, které by 
přispěly k lepšímu fungování sm ěrnice a v d ůsledku toho k pln ějšímu dosažení jejích cíl ů. 
Popis problému 
Hlavním tématem, jímž se tento právní p ředpis zabývá, je vyšší zdan ění přeshraničního toku 
kapitálu oproti vnitrostátním transakcím. V p řípadě mezinárodních plateb platí p říjemce da ň 
z příjmu právnických osob ve stát ě, kde je usazen, a navíc da ň vybíranou srážkou ve stát ě, 
odkud platba pochází (stát zdroje). Da ňové vztahy mezi členskými státy se obecn ě řídí 
úmluvami o dvojím zdan ění, v nichž m ůže být upraveno osvobození nebo snížení od daní 
vybíraných srážkou. Členský stát, v n ěmž daňový poplatník sídlí, mu m ůže rovněž snížit da ň 
z příjmu právnických osob tím, že mu ud ělí úlevu na dani odpovídající výši dan ě vybrané 
srážkou. Dan ě vybírané srážkou a správní postupy po žadované pro získání úlevy narušují 
hladké fungování vnit řního trhu. Na za čátku devadesátých let byl da ňový režim použitelný na 
rozdělování zisku v EU harmonizován sm ěrnicí týkající se mate řských a dce řiných 
společností2. Až v roce 2003 harmonizovala Rada systém zdan ění přeshraničních úrok ů 
a licenčních poplatk ů mezi přidruženými spole čnostmi a stanovila osvobození od dan ě 
vybírané srážkou u zdroje, aby tyto platby postavila narove ň platbám vnitrostátním. Jelikož 
byly použity odlišné legi slativní postupy a sm ěrnice týkající se mate řských a dce řiných 
společností byla v roce 2003 ješt ě následně změněna, oblasti p ůsobnosti t ěchto dvou nástroj ů 
se liší. 
                                                 
1 Ú ř. věst. L 157, 26.6.2003, s. 49, Ú ř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 35, Ú ř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 106, Ú ř. 
věst. L 363, 20.12.2006, s. 129 a Ú ř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 278 a s. 311. 
2 Sm ěrnice Rady 90/435/EHS o spole čném systému zdan ění mateřských a dce řiných spole čností z 
různých členských stát ů (Úř. věst. L 225, 20.8.1990, s. 6), ve zn ění směrnice 2003/123/ES, Ú ř. věst. L 
7, 13.1.2004, s. 41. 
 
CS    CS Pokud jde o rozsah tohoto problému, v 82 % p řípadů mají mate řská i dce řiná spole čnost 
právní formu, jež spadá do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice, a dále se sm ěrnice vztahuje na tém ěř 
95 % licen čních poplatk ů a přibližně 90 % úrokových plateb. Co se tý če požadavku 
přidruženosti, nep řidružené spole čnosti (0 až 25 % podílu) p ředstavují 12 % podílnických 
vztahů. Tato iniciativa se snaží vy řešit některé problémy spojené s p řeshraničními platbami, 
jež spadají mimo její oblast p ůsobnosti: 
– Firmy snižující své náklady se sn aží vyhnout srážkovým daním pomocí da ňového 
plánování. Skupiny spole čností mohou v jiném členském stát ě vytvořit zprostředkovatelský 
subjekt, aby p řijatá platba byla osvobozena od dan ě, které by jinak podléhala. Výsledkem 
mohou být horší rozhodnutí u činěná na základ ě daňových faktor ů namísto efektivnosti. 
Členské státy naprot i tomu ztrácejí da ňové příjmy. 
– Srážkové dan ě se liší v závislosti na dvoustranných vztazích mezi členskými státy. Da ňové 
dohody tak stanoví odlišné sazby dan ě. Tím se narušují ekonomická rozhodnutí a investice 
plynou do zemí s nižší úrovní zdan ění. 
– Podmínky pro osvobození od srážkové dan ě podle této sm ěrnice týkající se organiza ční 
formy, vztah ů mezi stranami transa kce, vlastnických podíl ů, minimálních období vlastnictví 
podílů atd. motivují firmy, aby se rozhodovaly na základ ě daňových faktor ů namísto kritérií 
efektivnosti. 
– Požadavky pro dosažení výhod plynoucích ze sm ěrnice jsou p řísnější než požadavky 
uvedené ve sm ěrnici týkající se mate řských a dce řiných spole čností pro osvobození od dan ě u 
dividend. Odlišné režimy zdan ění dividend, úrok ů a licenčních poplatk ů mohou narušit 
kapitálovou strukturu spole čností a alokaci nehmotných aktiv. 
– Uplatňování úlev od srážkových daní u zd roje, jež jsou stanoveny v dvoustranných 
daňových úmluvách, vyžaduje správní postupy, jež pro firmy znamenají velkou 
administrativní zát ěž a značné náklady. V mnoha p řípadech jsou úlevy poskytovány až 
později prostřednictvím náhrady. Vznika jí tak náklady likvidity. I když jsou poskytovány 
slevy na dani ve stát ě, kde spole čnost sídlí, dochází k prodlevám mezi vybráním srážkové 
daně a odpočtem při daňovém přiznání. Rovn ěž zde vznikají náklady likvidity. Náklady, jež 
společnosti v EU každoro čně vynaloží na dodržování p ředpisů, se odhadují na 126 milion ů 
EUR. 
– Společnosti budou podléhat dvojímu zdan ění, jelikož platí da ň u zdroje i da ň z příjmu 
právnických osob ve stát ě, kde sídlí. Stát, ve kterém mají sídlo, m ůže poskytnout úlevu od 
dvojího zdan ění osvobozením takového p říjmu od dan ě nebo povolením ode číst daň 
zaplacenou u zdroje. Pokud je však srážková da ň z hrubé částky platby vyšší než da ň z příjmu 
právnických osob (nízké nominální sazby) vypo čtená z čistého příjmu pocházejícího z dané 
platby, znamená to pro spole čnosti vyšší zdan ění než v p řípadě rovnocenných vnitrostátních 
plateb. 
Další problém souvisí s podmínka mi pro osvobození od srážkové dan ě v případě, že platbu 
provedla spole čnost prost řednictvím stálé provozovny, tedy pobo čky. Taková platba musí být 
totiž pro tohoto da ňového poplatníka da ňově odpočitatelným výdajem. Ve stávajícím zn ění by 
 
CS    CS se směrnice nevztahovala na p řípady, kdy je odpo čet zamítnut nap říklad z důvodu nedodržení 
všech formálních požadavk ů, ačkoli transakce s činností stálé provozovny skute čně souvisí. 
Směrnice rovn ěž nevyžaduje, aby osvobození od dan ě u zdroje bylo spojeno se zdan ěním 
platby ve stát ě sídla příjemce. To by mohlo zp ůsobit, že n ěkteré platby nebudou zdan ěny 
vůbec. V dob ě, kdy byla sm ěrnice přijata, vyzvala Rada Komisi , aby navrhla nezbytné zm ěny. 
Komise p řijala pozm ěňovací návrh (KOM(2003) 841), kter ým z osvobození od srážkové dan ě 
vyloučila společnosti, které již požív ají osvobození od dan ě z úroků a licenčních poplatk ů ve 
státě, kde sídlí. A čkoli ohledn ě kompromisního zn ění panovala všeobecná shoda, diskuse 
pracovních skupin Rady v letech 2004 a 2006 jednomyslný souhlas nep řinesly. Komise sv ůj 
návrh stáhla, jelikož p řijala sdělení „Pracovní program  Komise na rok 2010 – Čas jednat“, 
KOM(2010) 135 v kone čném znění, v němž plánovala p ředložit toto nov ě přepracované zn ění 
směrnice. 
Zachování sou časného stavu by narušování obchodního chování, náklady vynaložené 
společnostmi na dodržování p ředpisů i riziko dvojího zdan ění nadále udržovalo. V d ůsledku 
toho by se omezil p řeshraniční tok kapitálu, a tím by se snížilo p řevádění kapitálu a 
technologie. M ělo by to nep říznivý vliv na proces p řeshraničního rozd ělování zdroj ů. Ve 
výsledku by to bránilo vy užití potenciálu vnit řního trhu. 
Tato situace se v zásad ě dotýká spole čností všech velikostí ze všech odv ětví, i když náklady 
na dodržování p ředpisů představují velkou část celkových náklad ů zejména u malých 
podniků. Pokud jde o úroky, zmín ěné problémy se týkají zvlášt ě finančního odvětví. Nicmén ě 
kapitálová struktura skupin spole čností v kterémkoli odv ětví činnosti se skládá z kapitálu a 
dluhů. Z toho plyne, že tento pr oblém se týká všech odv ětví. U licen čních poplatk ů čelí 
tomuto da ňovému zatížení častěji odvětví, jež zna čně využívají technologie a duševní práva. 
Daňové orgány jsou rovn ěž dotčeny, jelikož jim bu ď plyne příjem ze srážkových daní, nebo 
jsou jejich da ňové příjmy omezeny da ňovými úlevami, které da ňoví poplatníci využívají 
k vyhnutí se dvojímu zdan ění. 
Subsidiarita 
Tato iniciativa je nezbytná, jelikož členské státy zda ňují přeshraniční činnost podle svých 
dvoustranných da ňových úmluv, jež jsou výsledkem dvoustranných jednání. Každá dvojice 
zemí tak dosp ěje k jinému řešení. Pokud se na platby nevztahuje žádná dvoustranná da ňová 
úmluva, vybírají se z nich dan ě srážkou v souladu s jednost rannými pravidly stanovenými 
vnitrostátní da ňovou politikou. Členské státy nevyvíjí spontánn ě koordinovanou činnost, aby 
tyto překážky na vnit řním trhu odstranily. Je tedy t řeba opatření na úrovni EU, která by 
zajistila harmonizované a koordinované da ňové politiky v této konkrétní oblasti zdan ění. 
Opatření na úrovni EU lze od ůvodnit přeshraniční povahou tohoto problému a rovn ěž 
skutečností, že žádný z členských stát ů nemůže sám vytvo řit jednotnou da ňovou politiku pro 
sebe a celou EU. Opat ření na úrovni EU nepochybn ě zajistí, že členské státy budou povinny 
osvobodit platby od srážkové dan ě ve stejném rozsahu.  
 
CS    CS Cíle 
Cílem této iniciativy je za co nejmenších náklad ů rozšířit působnost osvobození od srážkové 
daně, které stanoví tato sm ěrnice, a tím snížit výše zmín ěné přeshraniční překážky na vnit řním 
trhu. Je zejména nutné odstranit narušení zp ůsobené odlišnými režimy, které se používají na 
tok kapitálu v podob ě dividend, úrok ů a licenčních poplatk ů. Jedním z hlavních cíl ů je tedy 
sladit oblast p ůsobnosti této sm ěrnice se sm ěrnicí týkající se mate řských a dce řiných 
společností. Mělo by to podpo řit finanční činnosti a vývoj technolog ií a posílit konkrétní 
politiky EU v této oblasti. 
Možnosti politiky 
Lze uvažovat o řadě různých politických možností:  
– Možnost 1: nep řijetí žádného zvláštního opat ření. 
– Možnost 2: výhody plynoucí ze sm ěrnice by mohly být rozší řeny na platby mezi 
nepřidruženými spole čnostmi. Navíc by mohl být rozší řen seznam typ ů společností, na které 
se tato sm ěrnice vztahuje.  
– Možnost 3: dalším řešením by bylo sladit podmínky pro získání výhod plynoucích z této 
směrnice s podmínkami stanovenými sm ěrnicí týkající se mate řských a dce řiných spole čností. 
Společnosti by tak byly považovány za p řidružené v p řípadě 10% přímého či nepřímého 
podílu na kapitálu a seznam typ ů společností, na které se sm ěrnice vztahuje, by se rozší řil. 
– Možnost 4: právní text sm ěrnice by mohl být zm ěněn tak, aby bylo z řejmé, že osvobození 
od daně se uplatní na platby provedené stálou provozovnou, které souvisí s její činností. 
– Možnost 5: mohl by být zaveden požadavek, aby p říjemce podléhal dani, což by vylou čilo 
osvobození od srážkové dan ě, pokud p říjemce platby skute čně nepodléhá dani z p říjmu, který 
z platby pochází. 
Dopady možností politiky:  
Možnost 1 by se nezabývala hospodá řskými náklady a narušeními, jež srážkové dan ě 
způsobují, ani by ne řešila výše popsané problémy. 
Možnost 2 by se dotkla da ňových příjmů členských stát ů. Pokud jde o úrokové platby, t řináct 
členských stát ů, které na odchozí úr okové platby dosud uplat ňují srážkové dan ě, a sice Belgie, 
Bulharsko, Česká republika, Řecko, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Ma ďarsko, Polsko, Portugalsko, 
Rumunsko, Slovinsko a Spojené královstv í, má na úrokových platbách uvnit ř EU podíl, který 
v roce 2008 dosáhl tém ěř 112 miliard EUR. Vezmeme-li v úvahu, že pouze 10 % hrubé 
dluhové pozice v zemích EU je mezi spole čnostmi a že pr ůměrná sazba srážkové dan ě 
v zemích, které srážkovou da ň uplatňují na přeshraniční úrokové platby, je 7,1 %, hrubý 
příjem pocházející ze srážkové dan ě z plateb mezi spole čnostmi vychází na 0,8 miliardy EUR. 
Tyto ztracené p říjmy na odchozích platbách by m ohly být vynahrazeny výnosy z menších 
úlev za srážkové dan ě zaplacené v jiných zemích. Vynahrazení tohoto ú činku by tedy velmi 
 
CS    CS pravděpodobně zanechalo jen velmi omezený dopad na čistý příjem. Ztráta by nem ěla 
překročit 200 až 300 milion ů EUR3. 
U licenčních poplatk ů dosáhla celková hodnota odchozích licen čních poplatk ů uvnitř EU 
v roce 2008 více než 31 miliard EUR. Podíl na licen čních poplatcích uvnit ř EU připadající na 
22 zemí, které uplat ňují srážkové dan ě na odchozí licen ční poplatky, činil 23,3 miliard EUR. 
Při průměrné sazbě srážkové dan ě ve výši 5,5 % dosahuje hrubý p říjem z odchozích 
licenčních poplatk ů za EU jako celek zhruba 1,3 m iliard EUR. Tyto ztracené p říjmy na 
odchozích licen čních poplatcích by mohly být vynahrazeny výnosy z menších úlev za 
srážkové dan ě zaplacené v jiných zemích. Vynahrazení tohoto ú činku by tedy velmi 
pravděpodobně zanechalo jen velmi omezený dopad na čistý příjem. Pro sedm stát ů s nejvyšší 
negativní bilancí licen čních poplatk ů v poměru k HDP, a sice Bulharsko, Českou republiku, 
Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Řecko a Slovensko, by ztráty nem ěly převýšit 100 až 200 
milionů EUR4. 
V současnosti je oblast p ůsobnosti této sm ěrnice i sm ěrnice týkající se mate řských a 
dceřiných spole čností omezena na p řidružené spole čnosti. Pokud by se výhody plynoucí z této 
směrnice rozší řily i na nep řidružené podniky, dotkla by se tato nová skute čnost daňových 
vztahů všech členských stát ů EU. 
Pro spole čnosti by tato druhá možnost zn amenala zejména snížení náklad ů na dodržování 
předpisů. Úspory by se mohly vyšplhat tém ěř na 126 milion ů EUR ro čně. Tento kladný 
účinek by pocítily zejména malé a st řední podniky, pro n ěž jsou náklady na dodržování 
předpisů v poměru vyšší. Spole čnosti tohoto typu by m ěly rovněž užitek z osvobození od 
srážkové dan ě z licenčních poplatk ů. Mají totiž tendenci ud ělovat ke svému pr ůmyslovému 
vlastnictví licence jiným, jelikož  nemají možnost využít své vynálezy samy. Naproti tomu by 
nadále přetrvávaly odlišnosti ve zdan ění dividend, úrok ů a licenčních poplatk ů a s nimi 
spojená narušení vnitropodnikové kapitálové struktury, alokace duševního vlastnictví firem 
EU a organiza ční formy. 
Možnost 3 by vyrovnala podmínky stanovené sm ěrnicemi v oblasti zdan ění dividend, úrok ů i 
licenčních poplatk ů. Tím by p řispěla k omezení výše zmín ěných daňových narušení. Navíc by 
mohla přinést užitek v podob ě větší flexibility a nižších náklad ů vynaložených podniky na 
restrukturalizaci p ři výběru organiza ční struktury, kapitálové st ruktury, struktury vlastnických 
podílů a alokace nehmotných aktiv. Úspory náklad ů na dodržování p ředpisů se dají odhadnout 
na 38,4 až 58,8 milion ů EUR. Dopady na čistý příjem členských stát ů by byly ješt ě menší než 
u předchozí možnosti politiky a dají se zhruba odhadnout na 160–310 milion ů EUR. 
Provedení t ěchto změn do vnitrostátního práva by díky zkušenostem získaným p ři provádění 
směrnice týkající se mate řských a dce řiných spole čností nem ělo být příliš náročné. 
Kromě toho lze možnosti 2 a 3 kombinovat se dv ěma dalšími iniciativami za ú čelem řešení 
dvou již popsaných konkrétních problém ů. Možnosti 4 a 5 by zajisté napomohly lepšímu 
fungování této sm ěrnice, a m ěly by proto být do návrhu zm ěn v každém p řípadě zahrnuty.  
                                                 
3 Zdroj: Copenhagen Economics, Taxation of interest and royalties — impact assessment of amendments 
to the present Directive (Zdan ění úroků a licenčních poplatk ů – posouzení dopad ů změn současné 
směrnice), říjen 2010. 
4 Zdroj: viz poznámka pod čarou č. 3. 
 
CS    CS Výše uvedené odhady by však m ěly být brány s rezervou, jelikož se zakládají na řadě 
předpokladů a statistických údaj ů, při nichž nebylo možné zohlednit právní úvahy. 
Porovnání politických možností 
Protože možnosti 4 a 5 lze s možnostmi 2 a 3 kombinovat, budeme v následujícím textu 
odkazovat na dv ě alternativy. Alternativa I by spojila možnosti 2, 4 a 5 a alternativa II by 
spojila možnosti 3, 4 a 5. 
Alternativa I by sice ú činněji snížila náklady na dodržování p ředpisů, ale nebyla by slu čitelná 
s ostatními snahami zlepšit fungování sm ěrnice a v tomto ohledu rovn ěž méně účinná. 
V kontextu nestabilních ve řejných financí by toto řešení znamenalo výrazn ější snížení p říjmů 
členských stát ů, jeho provedení by bylo obtížn ější, a navíc by se toto řešení neslu čovalo s 
cílem odstranit narušení plynoucí z rozdílu mezi oblastí p ůsobnosti této sm ěrnice a oblastí 
působnosti sm ěrnice týkající se mate řských a dce řiných spole čností. 
Dostává tak p řednost alternativa II, jelikož p ředstavuje vyvážen ější řešení. Nebyla by natolik 
účinná při snižování náklad ů na dodržování p ředpisů, ale dosáhla by všech cíl ů této iniciativy 
a méně omezila da ňové příjmy. Tuto alternativu up řednostňuje rovněž většina zúčastněných 
stran, jež zaslaly odpov ědi do veřejné konzultace vedené Komisí. Naproti tomu možnost, na 
které se zakládá alternativa I, tedy rozší ření působnosti sm ěrnice na platby mezi 
nepřidruženými podniky, získala jen velm i malou podporu (29 % obdržených odpov ědí). 
Členské státy m ěly rovněž příležitost k t ěmto možnostem vyjád řit svá stanoviska na setkání 
konaném 23. listopadu 2009, kde se diskutovalo o zpráv ě Komise k této sm ěrnici. Obecn ě se 
více přikláněly k iniciativám navrhovaným v možnosti 3 a n ěkteré státy p řitom jasně zamítly 
jakoukoli zm ěnu na základ ě možnosti 2. Pokud jde o technické zm ěny navrhované v možnosti 
4, většina zástupc ů členských stát ů se shodla na tom, že je t řeba pro tuto otázku nalézt řešení. 
Pokud jde o možnost 5, toto téma bylo nadneseno  na zasedání Rady ECOFIN, na kterém byla 
směrnice odsouhlasena a b ěhem něhož velká v ětšina členských stát ů iniciativy Komise 
v tomto ohledu podpo řila. Je nicmén ě třeba zdůraznit, že setkání dne 23. listopadu 2009 bylo 
technické povahy a delegace nebyly vyzvány, aby k t ěmto iniciativám zaujaly politický 
postoj. Řada delegací se b ěhem debaty k tématu v ůbec nevyjád řila.