DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Počítačová kriminalita je podle posouzení hrozeb organizované trestné činnosti na internetu vypracovaného Europolem i nadále rostoucí hrozbou pro bezpečnost občanů a podniků v Evropské unii (EU). Jedná se o celosvětový jev, který nezná hranic, a posílení mezinárodní spolupráce v boji proti počítačové kriminalitě je již řadu let prioritou zemí po celém světě.

Úmluva o počítačové kriminalitě Rady Evropy z roku 2001 (dále též „Budapešťská úmluva“) je první mezinárodní úmluvou o počítačové kriminalitě, která definuje trestné činy související s počítačovou kriminalitou, stanoví řadu pravomocí a postupů pro vyšetřování počítačové kriminality, jako je vyhledávání počítačových sítí a zachycování informací a bezpečné elektronické důkazy v souvislosti s jakoukoli trestnou činností, a vytváří rámec pro mezinárodní spolupráci. Budapešťská úmluva je otevřena stranám, které nejsou členy Rady Evropy, a přistoupily k ní země ze všech zeměpisných oblastí. K dnešnímu dni je stranami úmluvy 66 států a k přistoupení k úmluvě bylo vyzváno dalších čtrnáct. Je základem právních předpisů zaměřených na boj proti počítačové kriminalitě v 80 % zemí světa. Přijetí druhého dodatkového protokolu k Budapešťské úmluvě Výborem ministrů Rady Evropy dne 17. listopadu 2021 ukazuje, že úmluva je jako rámec pro mezinárodní spolupráci v oblasti počítačové kriminality i nadále relevantní.

Vzestup informačních technologií a rychlý vývoj nových systémů telekomunikačních a počítačových sítí a využívání a zneužívání technologií pro účely trestné činnosti byly rovněž na pořadu jednání Organizace spojených národů (OSN). Dne 21. prosince 2010 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci 65/230, v níž žádá Komisi pro prevenci kriminality a trestní spravedlnost (CCPCJ), aby zřídila otevřenou mezivládní expertní skupinu, která by vypracovala komplexní studii týkající se problému počítačové kriminality. Mezivládní skupina odborníků na svém sedmém (a posledním) zasedání ve dnech 6–8. dubna 2021 zhodnotila všechny předběžné závěry a doporučení členských států OSN a odsouhlasila zaslání 63 dohodnutých závěrů a doporučení komisi CCPCJ. Skupina se ve své studii neshodla na potřebě nové mezinárodní úmluvy o počítačové kriminalitě.

Současně některé členské státy OSN zintenzivnily své úsilí o dosažení takové úmluvy v rámci jednání Třetího výboru Valného shromáždění OSN. Valné shromáždění OSN následně přijalo rezoluci 73/187 ze dne 17. prosince 2018 nazvanou „Countering the use of information and communications technologies for criminal purposes“ (Boj proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti). Následně dne 27. prosince 2019 přijalo Valné shromáždění OSN v téže záležitosti druhou rezoluci 74/247, kterou byl zřízen otevřený ad hoc mezivládní výbor odborníků (dále jen „výbor ad hoc“) pro vypracování komplexní mezinárodní úmluvy o boji proti využívání informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti. Rezoluce uvádí, že výbor ad hoc má plně zohlednit stávající mezinárodní nástroje a úsilí na vnitrostátní, regionální a mezinárodní úrovni v oblasti boje s využíváním informačních a komunikačních technologií pro účely trestné činnosti, zejména práci a výsledky mezivládní skupiny odborníků. Dne 26. května 2021 přijalo Valné shromáždění OSN rezoluci 75/282, která stanovila způsoby jednání. Valné shromáždění OSN mimo jiné rozhodlo, že výbor ad hoc by měl svolat nejméně šest zasedání trvajících vždy deset dní, počínaje lednem 2022, a závěrečné zasedání pro předložení návrhu úmluvy Valnému shromáždění OSN na jeho sedmdesátém osmém zasedání v roce 2024. Dále rozhodlo, že první, třetí a šesté zasedání výboru se bude konat v New Yorku a druhé, čtvrté a páté zasedání ve Vídni. Dne 20. ledna 2022 rozhodlo Valné shromáždění z důvodu pandemie COVID-19 v New Yorku o odložení prvního zasedání na pozdější datum.

Cílem tohoto návrhu je zajistit odpovídající účast Evropské unie na těchto jednáních, neboť se očekává, že se budou týkat prvků, které souvisejí s předpisy a pravomocemi EU, zejména v oblasti počítačové kriminality. Podle čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je ve výlučné pravomoci Unie „uzavření mezinárodní smlouvy, ... pokud její uzavření může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost.“ Mezinárodní smlouva může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost, pokud se oblast, které se smlouva týká, překrývá s právními předpisy Unie nebo se na ni z velké části vztahuje právo Unie.

Vzhledem k tomu, že se jednání týkají jiných záležitostí spadajících do pravomoci Unie než SZBP, u nichž se očekává, že budou hlavními složkami zamýšlené dohody, měla by být vedoucím vyjednávacího týmu jmenována Komise. V záležitostech týkajících se společné zahraniční a bezpečnostní politiky vede jednání vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku jako člen vyjednávacího týmu. Hlavní vyjednavač z Komise zajistí celkovou soudržnost dohody. Pod vedením hlavního vyjednavače budou mít útvary Komise vedoucí úlohu u částí zamýšlené dohody, které se netýkají SZBP, a ESVČ bude mít vedoucí úlohu u částí zamýšlených dohod, které spadají do oblasti SZBP.

Toto doporučení se předkládá Radě podle článku 218 SFEU s cílem získat zmocnění k jednání o budoucí úmluvě OSN jménem Evropské unie, poskytnout směrnice pro jednání a jmenovat Komisi vyjednavačem.