6.

Článek 18 se mění takto: a) vkládají se nové odstavce, které znějí: „2a. Eurostat shromažďuje a zveřejňuje podrobné obchodní informace o biopalivech vyráběných z potravinářských plodin, jako jsou biopaliva na bázi obilovin a dalších plodin bohatých na škrob, cukronosných plodin a olejnin. Dostupné informace v podobě obchodních údajů musí být rozčleněny pro etanol a bionaftu, neboť stávající údaje jsou zveřejňovány souhrnně, takže dovozy a vývozy etanolu a bionafty jsou sloučeny do jednoho souboru údajů označeného jako biopaliva. Údaje o dovozu a vývozu musí uvádět typ a objem biopaliv dovážených a spotřebovávaných v členských státech. Musí také obsahovat informace o zemi původu nebo zemi vyvážející tyto produkty do Unie. Údaje o dovozu a vývozu surovin pro výrobu biopaliv nebo částečně zpracovaných produktů jsou dále zdokonalovány tím, že Eurostat shromažďuje a zveřejňuje informace o dovozu a vývozu vstupních surovin, typu a zemi původu, včetně informací o vstupních surovinách, s nimiž se obchoduje na vnitřním trhu nebo s nimiž se obchoduje částečně. [pozm. návrh 98] 2b. Eurostat shromažďuje a zveřejňuje podrobné informace o počtech zaměstnanců, dobách trvání pracovního poměru a platech spojených s přímou, nepřímou a vyvolanou zaměstnaností, kterou přináší průmysl Unie v oblasti biopaliv. Komise by měla vypracovat dohodnutou metodiku pro měření počtu pracovních míst, na jejímž základě by se systematicky posuzovala a sledovala úroveň zaměstnanosti v členských státech a na úrovni Unie. Údaje o zaměstnanosti by měly být rozčleněny pro odvětví etanolu a bionafty a mělo by se vyjasnit určování pozice pracovního místa v rámci dodavatelského řetězce biopaliv. Údaje o zaměstnanosti v odvětví biopaliv nejsou v současné době součástí oficiálních statistik, což znamená, že odhady týkající se zaměstnanosti, které mají tvůrci politik k dispozici, se liší v závislosti na základní definici nebo metodice přijaté v rámci konkrétní studie, na přístupu použitém k počítání pracovních míst a na tom, do jaké míry dávají studie do souvislosti zemědělskou činnost a odvětví biopaliv. Formální postup vyžadující, aby se údaje o zaměstnanosti opíraly o podkladové údaje a transparentní předpoklady, by zlepšil dostupnost informací.“ [pozm. návrh 99] b) v odstavci 4 se první a druhý pododstavec nahrazují tímto: „4. Unie usiluje o uzavření dvoustranných nebo mnohostranných dohod s třetími zeměmi, které obsahují povinné závazky týkající se ustanovení o kritériích udržitelnosti odpovídajících kritériím podle této směrnice. Takové dohody by také měly stanovit pravidla zajišťující, že celní postupy třetích zemí nepovedou k podvodům v souvislosti s dovozem a vývozem biopaliv a biokapalin, i ustanovení o usnadnění obchodu. Unie rovněž usiluje o uzavření dohod se třetími zeměmi, které tyto země zaváží k ratifikaci a prosazování úmluv Mezinárodní organizace práce a vícestranných dohod v oblasti životního prostředí uvedených v čl. 17 odst. 7. Pokud Unie uzavře dohody, které obsahují povinné závazky týkající se ustanovení, jejichž obsah souvisí s kritérii udržitelnosti uvedenými v čl. 17 odst. 2 až 7, může Komise rozhodnout, že tyto dohody prokazují, že biopaliva a biokapaliny vyrobené ze surovin vypěstovaných v těchto zemích splňují daná kritéria udržitelnosti. Při uzavírání těchto dohod je třeba brát náležitě v úvahu přijatá opatření na ochranu oblastí poskytujících základní služby ekosystému v kritických situacích (např. ochranu vodního koryta a regulaci eroze), na ochranu půdy, vody a ovzduší, pro nepřímé změny ve využívání půdy, k obnově znehodnocené půdy a k zamezení nadměrné spotřeby vody v oblastech, kde je vody nedostatek, a otázky uvedené v čl. 17 odst. 7 druhém pododstavci. [pozm. návrh 100] Komise může rozhodnout rozhodne, zda nepovinné vnitrostátní nebo mezinárodní režimy stanovující normy pro výrobu produktů z biomasy obsahují přesné údaje pro účely čl. 17 odst. 2 nebo prokazují, že dodávky biopaliva nebo biokapaliny splňují kritéria udržitelnosti uvedená v čl. 17 odst. 3 až 5 5a, a zda materiály nebyly záměrně modifikovány tak, aby se na ně vztahovala ustanovení čl. 3 odst. 4 písm. e) bodů i) až iii) . Komise může rozhodnout, že tyto režimy obsahují přesné údaje pro účely informování o přijatých opatřeních na ochranu oblastí poskytujících základní služby ekosystému v kritických situacích (např. ochranu vodního koryta a regulaci eroze), na ochranu půdy, vody a ovzduší, pro nepřímé změny ve využívání půdy, k obnově znehodnocené půdy, k zamezení nadměrné spotřebě vody v oblastech, kde je vody nedostatek, a o otázkách uvedených v čl. 17 odst. 7 druhém pododstavci. Komise může rovněž uznat oblasti určené k ochraně ekosystémů či druhů, které byly mezinárodními dohodami uznány jako vzácné či ohrožené nebo které byly zařazeny na seznamy sestavené mezivládními organizacemi nebo Mezinárodní unií pro ochranu přírody pro účely čl. 17 odst. 3 písm. b) bodu ii). [pozm. návrh 101] Komise a členské státy zajistí vzájemné uznávání režimů ověřování, které zabezpečí dodržování kritérií udržitelnosti biopaliv a biokapalin, pokud byly tyto režimy zavedeny v souladu s touto směrnicí.“ [pozm. návrh 102] c) doplňuje se nový odstavec, který zní: „9a. Komise předloží do tří let [po vstupu této směrnice v platnost] Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž přezkoumá fungování nepovinných režimů, pro něž bylo přijato rozhodnutí podle odstavce 4, a určí osvědčené postupy. Zpráva se opírá o nejlepší dostupné informace, včetně konzultací se zúčastněnými stranami, a o praktické zkušenosti s uplatňováním režimů. Zpráva zohledňuje vývoj příslušných mezinárodně uznávaných norem a pokynů, a to včetně norem a pokynů vypracovaných Mezinárodní organizací pro normalizaci a Mezinárodní aliancí pro sociální a ekologickou akreditaci a značení (ISEAL). Zpráva u každého režimu mimo jiné analyzuje: — nezávislost, postupy a četnost auditů; — dostupnost metod pro zjišťování případů nedodržení předpisů a jejich řešení a zkušenosti s uplatňováním těchto metod; — transparentnost, zejména v souvislosti s dostupností režimu a překladů do úředních jazyků zemí a regionů, z nichž suroviny pocházejí, dostupností seznamu certifikovaných hospodářských subjektů a souvisejících certifikátů a dostupností auditorských zpráv; — zapojení zúčastněných stran, zejména do konzultací s původními a místními komunitami v průběhu vytváření a přezkumu režimu i během auditů; — celkovou stabilitu režimu, především v kontextu pravidel pro akreditaci, kvalifikace a nezávislost auditorů a příslušných orgánů režimu; — aktualizaci režimu v závislosti na trhu. Bude-li to s ohledem na zprávu vhodné, předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na změnu kritérií uvedených v čl. 18 odst. 5.“ [pozm. návrh 103]