Usnesení Evropského parlamentu o Bílé knize Komise o službách obecného zájmu (2006/2101(INI))



Úřední věstník 306 E , 15/12/2006 S. 0277 - 0283



P6_TA(2006)0380 Služby obecného zájmu Usnesení Evropského parlamentu o Bílé knize Komise o službách obecného zájmu (2006/2101(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na sdělení Komise pod názvem "Bílá kniha o službách obecného zájmu" (KOM(2004)0374), - s ohledem na sdělení Komise pod názvem "Provádění lisabonského programu Společenství — Sociální služby obecného zájmu v Evropské unii" (KOM(2006)0177), - s ohledem na rozhodnutí Komise 2005/842/ES ze dne 28. listopadu 2005 o použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby poskytované určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu [1], - s ohledem na článek 36 Listiny základních práv Evropské unie, který se týká přístupu ke službám obecného hospodářského zájmu, - s ohledem na články 2, 5, 16, 73, 86, 87, 88 a 295 Smlouvy o ES, - s ohledem na svá usnesení ke službám obecného zájmu, zejména na své usnesení ze dne 13. listopadu 2001 ke sdělení Komise "Služby obecného zájmu v Evropě" [2] a své usnesení ze dne 14. ledna 2004 k Zelené knize Komise o službách obecného zájmu [3]a své usnesení ze dne 22. února 2005 o státní podpoře formou vyrovnání za služby v obecném zájmu [4], - s ohledem na svůj postoj ze dne 16. února 2006 k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o službách na vnitřním trhu [5], - s ohledem na závěry předsednictví Evropské rady v Lisabonu ve dnech 15. a 16. března 2000, v Nice ve dnech 7., 8. a 9. prosince 2000, v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001 a v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002 ke službám obecného zájmu, - s ohledem na judikaturu Soudního dvora Evropských společenství v oblasti služeb obecného zájmu, zejména rozsudek ze dne 19. května 1993, Corbeau, C-320/91 [6]; rozsudek ze dne 27. dubna 1994, Almelo, C-393/92 [7]; rozsudek ze dne 18. listopadu 1999, Teckal, C-107/98 [8]; rozsudek ze dne 3. července 2003, Chronopost, C-83/01 P, C-93/01 P a C-94/01 P [9]; rozsudek ze dne 24. července 2003, Altmark, C-280/00 [10]; rozsudek ze dne 27. listopadu 2003, Enirisorse, C-34/01 až C-38/01 [11]; rozsudek ze dne 11. ledna 2005, Město Halle, C-26/03 [12], - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanoviska Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, Výboru pro kulturu a vzdělávání, Výboru pro právní záležitosti, Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, Výboru pro dopravu a cestovní ruch, Výboru pro mezinárodní obchod, Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a Výboru pro regionální rozvoj (A6-0275 /2006) A. vzhledem k tomu, že Smlouvy zakládají otevřené sociální tržní hospodářství a vzhledem k tomu, že mezi jiným jsou v tomto kontextu důležitým základem následující zásady: - solidarita, která sdružuje a spočívá na cílech sociální, hospodářské a územní soudržnosti a udržitelného rozvoje, - spolupráce, která má umožnit realizaci transnacionálních a evropských snah obsažených ve Smlouvách a programech, - otevřené hranice a vnitřní trh s volným pohybem osob, zboží, služeb a kapitálu, s cílem integrovat hospodářství a společnosti a zlepšit blahobyt a sociální jistoty evropských občanů, - hospodářská soutěž, která má umožnit dokončení vnitřního trhu na základě pravidel sociálního tržního hospodářství a je upravena soutěžním právem, které je základní oblastí demokratického práva, jež má především zabránit monopolům a hospodářským silám ve zneužití moci a zajistit inovaci, vysokou kvalitu za dostupné ceny, rozmanitost nabídky pro spotřebitele a právní ochranu spotřebitelů, - subsidiarita, která se zakládá na článku 5 Smlouvy o ES, aby byla respektována pluralita členských států a odlišnost tradic v EU a aby činnost EU byla maximálně účinná a blízká občanům v případě, a to pouze v případě, že tím bude dosaženo lepších výsledků než činností na národní nebo nadnárodní úrovni, - proporcionalita, podle níž činnost Společenství nesmí překročit meze toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy, - demokracie, podle níž je všeobecné volební právo zdrojem oprávnění vnitrostátních a místních veřejných orgánů určovat a organizovat cíle, provozování a financování služeb obecného zájmu, B. vzhledem k tomu, že služby obecného zájmu nejsou jenom významnou částí sociální a hospodářské soudržnosti, ale také podstatně přispívají ke konkurenceschopnosti evropského hospodářství, C. vzhledem k tomu, že hospodářská soutěž, jež má usnadnit dokončení vnitřního trhu založeného na pravidlech sociálního tržního hospodářství a má být řízena soutěžním právem, představuje podstatné demokratické právo, jež má omezit nejen moc byrokracie, ale také především zneužití dominantního postavení a zajistit právní ochranu spotřebitele, D. vzhledem k tomu, že judikatura Soudního dvora Evropských společenství je nyní rozsáhlá, průběžně se rozvíjí a zabývá se různými aspekty služeb obecného zájmu, včetně státní podpory, rovného přístupu nebo narušení hospodářské soutěže, E. vzhledem k vývoji případů, které byly předloženy Soudnímu dvoru v souvislosti se slučitelností služeb obecného zájmu s pravidly vnitřního trhu a evropskými pravidly hospodářské soutěže, a vzhledem k potřebě na tuto situaci reagovat objasněním pozitivního evropského práva v této oblasti, F. vzhledem k tomu, že vývoj trhu a způsoby, jakými se společnosti organizují, podléhají dynamickému vývoji, který je v různých členských státech odlišný, by použití přísných pravidel a definicí vytvořilo překážku při dosahování optimálních hospodářských a sociálních výsledků, G. vzhledem k tomu, že nelze služby obecného zájmu definovat jednotně v sociálním a hospodářském prostředí tak různorodém, jaké je v EU, H. vzhledem k tomu, že dostupnost efektivních služeb obecného zájmu je pevnou součástí hospodářského, společenského a sociálního systému všech členských států a že se tato dostupnost v členských státech významně odlišuje, a že cíl úspěšného dokončení vnitřního trhu by měl členským státům umožnit zavedení výkonných a účinných služeb obecného zájmu, při úplném respektování zájmů občana v jeho dvojí úloze spotřebitele služeb a plátce daně i povinností členských států a bez neodůvodněného zasahování do svobody místních a regionálních orgánů stanovit a zajistit vysokou kvalitu, četnost, cenovou dostupnost a přístupnost těchto služeb, I. vzhledem v tomu, že služby obecného zájmu a služby obecného hospodářského zájmu by měly být poskytovány v celé EU stejně, a vzhledem k tomu, že cílem hospodářské a sociální soudržnosti je zmenšení rozdílů v úrovni vývoje různých regionů a prosazování všeobecně harmonického rozvoje EU, zvláště v nových členských státech, J. vzhledem k tomu, že se zřetelem na zásadu subsidiarity podle čl. 5 odst. 2 Smlouvy o ES je úkolem členských států a jejich regionálních nebo místních orgánů definovat služby obecného zájmu, určit, kterých služeb by se to mělo týkat a jak by měly být organizovány, financovány, dodávány, oceňovány a kontrolovány, a to by mělo být respektováno při navrhování dalších právních předpisů, K. vzhledem k tomu, se zřetelem na slučitelnost pravidel o vnitřním trhu a hospodářské soutěži s řádným fungováním služeb obecného zájmu musí vzniknout právní jistota, aby příslušné národní, regionální a místní orgány získaly potřebný prostor pro rozhodování a zamezilo se konfliktům a soudním řízením, s plným ohledem na vnitřní trh a výše zmíněný postoj Parlamentu o službách na vnitřním trhu i jasné provádění pravidel o vnitřním trhu a hospodářské soutěži, L. vzhledem k tomu, že odvětvové směrnice ES pro služby obecného hospodářského zájmu v síťových hospodářských odvětvích a v jiných sektorech, v nichž bylo zahájeno nebo již dosaženo otevření trhu byly úspěšné při poskytování lepších služeb za nižší ceny a představují spolehlivý rámec, M. vzhledem k tomu, že mnohé odvětvové podněty k otevření vnitřního trhu v oblasti služeb i výše zmíněný postoj Parlamentu o službách na vnitřním trhu zvětšují příležitosti k hospodářské soutěži a lepším službám také v oblasti služeb obecného hospodářského zájmu, což zdůrazňuje potřebu právní srozumitelnosti, pokud jde o služby obecného zájmu, N. vzhledem k tomu, že služby obecného hospodářského zájmu mají přímý vliv na vnitřní trh služeb a že mnoho odvětví, která poskytují služby obecného hospodářského zájmu, se úspěšně modernizovalo a integrovalo do příslušných trhů služeb; vzhledem k tomu, že tato integrace byla provázena opatřeními na ochranu obecného zájmu, obzvláště koncepcí univerzálních služeb, O. vzhledem k tomu, že článek 16 Smlouvy o ES uznává význam služeb obecného hospodářského zájmu a vzhledem k tomu, že články 43 až 49 Smlouvy o ES poskytují právní rámec pro formulaci postupu Společenství, pokud jde o volné poskytování služeb; vzhledem k tomu, že články 86 a 87 Smlouvy o ES a judikatura Soudního dvora jasně ukazují, jakým způsobem nakládat s veřejnou podporou, formami a úrovněmi financování služeb obecného hospodářského zájmu; vzhledem k tomu, že článek 95 Smlouvy o ES je vhodným právním základem pro nakládání s otázkami týkajícími se zadávání veřejných zakázek a otázkami s tím spojenými, P. vzhledem k tomu, že Smlouva o ES v článku 16 a čl. 86 odst. 2 sice odkazuje na služby obecného hospodářského zájmu, nenabízí však žádnou jejich definici, a vzhledem k tomu, že Smlouva o ES vůbec nezmiňuje služby obecného zájmu, ale zavedla je pouze Komise v rámci sdělení a že podle výše zmíněného postoje Parlamentu o službách na vnitřním trhu by měly být služby obecného hospodářského zájmu vyňaty z působnosti článku 16 navržené směrnice o službách a služby obecného zájmu by měly být úplně vyňaty z této směrnice, Q. vzhledem k tomu, že mezi hospodářskými subjekty poskytujícími služby obecného zájmu a služby obecného hospodářského zájmu jsou podporovány různé formy správy a partnerství a že by při tom měla zůstat zachována odpovědnost členských států za poskytování a zadávání těchto služeb v zájmu účinnosti a vysoké kvality, R. vzhledem k tomu, že cíl Společenství týkající se vysoké úrovně ochrany spotřebitele by měl být při přísném dodržení zásady subsidiarity více na zřeteli, S. vzhledem k tomu, že Listina základních práv Evropské unie uznává a respektuje hodnocení služeb obecného hospodářského zájmu s ohledem na prosazování sociální a územní soudržnosti Unie, 1. konstatuje, že jeho usnesení ke službám obecného zájmu ze dne 13. listopadu 2001, 14. ledna 2004 a 22. února 2005 zůstávají nadále platná, obzvláště s ohledem na: - zásadu subsidiarity, - deregulaci, a - dokončení vnitřního trhu a potřebu poskytovat vysoce kvalitní služby; připomíná, že není důležité, kdo poskytuje služby obecného zájmu, ale spíše to, aby byly zachovány normy vysoké kvality a spravedlivá sociální rovnováha při jejich poskytování a aby kritéria byla založena na spolehlivosti a kontinuitě dodávek; připomíná, že podle názoru Parlamentu pokrývají služby obecného hospodářského zájmu velmi širokou oblast hospodářských odvětví; 2. konstatuje, že pro plné využití možností, které nabízí vnitřní trh, je obzvlášť důležité, aby podmínky a ustanovení upravující modernizaci trhů zaručily spravedlivou, průhlednou a účinnou konkurenci při zachování sociální soudržnosti a všeobecné dostupnosti služeb a aby vyloučily zneužití dominantního postavení a vytvoření nových monopolů, které by bránily novým účastníkům proniknout na trh; 3. zdůrazňuje, že služby obecného zájmu by měly mít vysokou kvalitu, měly by zahrnovat všeobecnou dostupnost, měly by být poskytovány za optimální cenu, měly by respektovat sociální vyrovnanost a měly by být poskytovány na základě trvalého zajištění dodávek a zdůrazňuje, že většinu služeb obecného zájmu lze poskytovat za podmínek spravedlivé hospodářské soutěže, přičemž je zásadně nutno přistupovat k soukromým a veřejným podnikům stejně; 4. žádá Komisi, aby mu poskytla komplexní analýzu dopadu dosavadní liberalizace, zejména na situaci spotřebitelů a zaměstnanců, kterých se to týká; 5. zdůrazňuje, že služby obecného hospodářského zájmu jsou z velké části poskytovány na vnitřním trhu a proto v zásadě podléhají pravidlům o vnitřním trhu, veřejných zakázkách, hospodářské soutěži a státní podpoře i dozoru Komise pro případ zneužití do té míry, v jaké použití těchto pravidel nebrání, právně nebo fakticky, v plnění cílů služeb obecného hospodářského zájmu podle čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES; zdůrazňuje, že podle článku 16 Smlouvy o ES týkajícího se služeb obecného hospodářského zájmu se mají Společenství a členské státy v rámci svých pravomocí starat o to, aby byly zásady a podmínky pro fungování těchto služeb vytvořeny tak, aby mohly plnit své cíle; 6. domnívá se, že se legitimních požadavků obecného zájmu nesmí používat jako záminky k nepřípustnému uzavírání trhů služeb, pokud jde o mezinárodní poskytovatele, kteří se zavázali k tomu, že budou legitimní požadavky respektovat a kteří jsou schopni svému závazku dostát; 7. konstatuje, že zejména po rozšíření Evropské unie je třeba zaručit soudržnost v oblasti služeb obecného hospodářského zájmu a že v rámci strukturální politiky musí být propojeny infrastruktury členských států pro síťové služby obecného hospodářského zájmu a posílena přeshraniční spolupráce, aby se vytvořil skutečný vnitřní trh a usnadnila standardizace; 8. zohledňuje hospodářskou váhu těchto služeb a jejich význam pro výrobu dalšího zboží a poskytování dalších služeb; zdůrazňuje, že způsob organizace služeb obecného hospodářského zájmu může ovlivnit vnitřní trh, například v případě zákazu pobočky v zemi, kde je služba poskytována; 9. je toho názoru, že cílem pravidel hospodářské soutěže by mělo být zlepšení kvality poskytování služeb, volby zákazníka, dostupné ceny a uskutečnění dalších cílů veřejného zájmu, včetně udržitelného rozvoje; 10. vyzývá Komisi, aby objasnila rozdíl mezi službami obecného zájmu a službami obecného hospodářského zájmu a vypracovala provozní kritéria při zohlednění národních tradic členských států, spočívající v povaze obecného blaha a ve financování služeb obecného zájmu z veřejných zdrojů nebo mechanismů solidarity; zdůrazňuje, že pro mnoho služeb obecného zájmu je rozdělení na hospodářskou a nehospodářskou povahu příliš obtížné z důvodu jejich dynamické povahy a rychlého rozvoje; vítá proto skutečnost, že Komise v Bílé knize o službách obecného zájmu uvádí, že "účinné provádění úkolů obecného zájmu má v případě neshody přednost před uplatňováním pravidel Smlouvy"; uznává, že široké oblasti služeb obecného zájmu nesmí být, pokusem o definici služeb obecného zájmu, vyjmuty z pravidel o vnitřním trhu a hospodářské soutěži; poznamenává, že přesná definice služeb obecného hospodářského zájmu a služeb obecného zájmu by byla v rozporu se svobodou členských států definovat své služby obecného zájmu; 11. domnívá se, že čl. 86 odst. 2 Smlouvy o ES poskytuje členským státům záruky, které zajišťují poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v souladu se závazky všeobecně prospěšných služeb, jež stanoví právo Společenství nebo členské státy; řídí se výkladem Soudního dvora, tedy že existuje paralela mezi tímto hodnocením a přezkoumáním proporcionality v rámci článku 49 Smlouvy o ES; 12. připomíná skutečnost, že pravidla platná pro tuto oblast vymezuje Soudní dvůr svou judikaturou a Komise svým výkladem v jednotlivých případech a že proto nebyla zatím dosažena ani potřebná právní jistota, ani přiměřená průhlednost; 13. požaduje dále vysvětlení Komise, zejména u dvou závažných otázek: důsledky judikatury Soudního dvora založené na odvětvovém přístupu a uplatňování soutěžního práva na služby obecného zájmu a služby obecného hospodářského zájmu, obzvláště pokud jde o financování těchto služeb; 14. konstatuje, že místní a regionální samosprávné celky dokázaly, že jsou s to poskytovat služby obecného zájmu blízko svým občanům a že jsou v rámci těchto služeb i nadále vhodnou instancí pro zajištění práv spolurozhodování, poskytnutí ochrany spotřebitele a společného blaha; zdůrazňuje, že na evropské úrovni je důležité dbát o to, aby nebyla ohrožena schopnost nabízet služby tohoto druhu na místní a regionální úrovni; 15. je toho názoru, že v zájmu: - orgánů na místní, regionální a vnitrostátní úrovni, aby tam, kde je potřeba, mohly v zájmu všech občanů nabídnout a zajistit vhodné služby při respektování vnitřního trhu a výše zmíněného postoje Parlamentu o službách na vnitřním trhu, - podniků (veřejných, na zisk orientovaných nebo nevýdělečných), které takové služby poskytují nebo nabízejí jejich poskytování, aby věděly, jaké podmínky a povinnosti jim mohou uložit orgány v rámci vnitřního trhu a podle platného práva vzhledem k úkolům obecného zájmu, kterými byly pověřeny, a - uživatelů těchto služeb, aby měli jistotu, že služby určené a vypracované členskými státy a jejich místními orgány v souladu s místními podmínkami mohou být poskytnuty za přiměřených podmínek konkurence, a kde je to možné, přístupnosti, kvality, cenové dostupnosti, inovativnosti, přizpůsobivosti, plynulosti, stálosti, rovnosti přístupu, dlouhodobého plánování, bezpečnosti, univerzálnosti atd., by měla Komise předložit právní vysvětlení, metodické pokyny a zásady k řadě problematických otázek, zejména použití pravidel týkajících se vnitřního trhu a hospodářské soutěže v oblasti služeb obecného zájmu a služeb obecného hospodářského zájmu při zajištění demokratické odpovědnosti členských států, regionálních a místních orgánů za použití pravidel na služby obecného zájmu a služby obecného hospodářského zájmu; konstatuje, že je potřeba objasnit rozdělení povinností mezi EU a členské státy a domnívá se, že odvětvový přístup, který zohledňuje konkrétní situaci v příslušných odvětvích, by měl být v tomto ohledu významných prvkem; zdůrazňuje v této souvislosti, že po řádném hodnocení Smlouvy a judikatury Soudního dvora členské státy musí určit služby obecného zájmu; konstatuje dále, že neexistuje právní základ pro návrh usilující o to, aby se pro konkrétní služby neuplatňovala příslušná ustanovení Smlouvy o ES; 16. zdůrazňuje potřebu stávajících nebo budoucích odvětvových předpisů spočívajících na pravidlech vnitřního trhu a dodržování subsidiarity a zdůrazňuje, že pravidla těchto odvětví nesmí být zpochybňována; připomíná úspěch těchto odvětvových předpisů a doporučuje, aby byl odvětvový přístup rozšířen i na jiná odvětví; 17. vyzývá Komisi, aby pro oblast sociálních služeb a zdravotních služeb obecného zájmu vytvořila větší právní jistotu a předložila návrh odvětvové směrnice Rady a Parlamentu pro oblasti, v nichž je to vhodné; 18. vyzývá proto Radu, aby co nejdříve přijala společný postoj k přepracování nařízení (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách [13]; 19. navrhuje, aby příslušný orgán, který stanovuje poskytování služby jako služby obecného hospodářského zájmu, provedl pověření povinnostmi týkajícími se veřejné služby buď způsobem spravedlivého a průhledného výběrového řízení založeného na rovných podmínkách pro všechny soutěžitele nebo úředním aktem, který musí splňovat kritéria průhlednosti; 20. vítá navržený právní rámec Společenství pro státní pomoc ve formě vyrovnávacích plateb za uložené závazky veřejné služby a úmysl Komise přepracovat svou směrnici 80/723/EHS ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků [14]; 21. doporučuje, aby se příslušný orgán, který plánuje financovat služby obecného hospodářského zájmu jiným způsobem než pomocí přímého financování z vlastního rozpočtu, rozhodl pro formu financování, která je v souladu s ustanoveními Smlouvy o ES, zejména čl. 86 odst. 2, zejména v případě přiznání výlučných nebo zvláštních práv, přiznání náhrady za poskytování veřejných služeb nebo zapojení fondu pro poskytování veřejných služeb; konstatuje, že všechny tyto případy si žádají průhledný tarifní systém a vhodný a průhledný způsob financování; 22. doporučuje, aby v případě, že příslušný orgán zamýšlí poskytnout náhradu za služby veřejného zájmu, aby zajistil financování nějaké služby obecného zájmu, nebyla tato náhrada považována za státní podporu ve smyslu článku 87 Smlouvy o ES, pokud: - příjemce je pověřen jasně definovaným úkolem veřejné služby, - parametry pro výpočet výše náhrady byly stanoveny předem objektivním a průhledným způsobem, - výše náhrady nepřesáhne náklady vzniklé při plnění povinností vyplývajících ze služby veřejného zájmu, s výjimkou oprávněného zisku, - příjemce byl vybrán ve veřejné soutěži nebo výše náhrady nepřesahuje náklady na kvalitní fungování podniku, který je přiměřeně vybavený prostředky pro poskytování služby veřejného zájmu, a - byl dodržen průhledný postup, zdůrazňuje však, že výše náhrady nesmí přesáhnout hranici potřebnou pro provozování služby a nesmí být využívána k financování aktivit mimo rozsah dotyčné služby (tzv. křížové dotace); zdůrazňuje, že náhrada musí být dostupná všem provozovatelům pověřeným poskytováním služeb obecného zájmu bez ohledu na jejich právní statut; 23. zdůrazňuje, že je důležité, aby byla jasně používána ustanovení výše uvedeného rozhodnutí 2005/842/ES; zdůrazňuje nicméně, že poskytnutí pouhé finanční náhrady za závazek veřejné služby nesmí být považováno za státní podporu a právní předpisy by měly být v souladu s tím změněny; 24. zdůrazňuje, že je na uvážení příslušného orgánu, zda poskytuje služby obecného zájmu přímo nebo prostřednictvím na zisk orientovaných nebo neziskových externích poskytovatelů služeb, nad nimiž provádí kontrolu srovnatelnou s kontrolou, kterou provádí nad vlastními útvary; v případě, že se příslušný orgán rozhodne zadat službu jinému subjektu, musí vyhlásit veřejné výběrové řízení; kromě toho by měla být respektována zásada místní a regionální samosprávy, která příslušný orgán opravňuje k výběru nejlepšího způsobu dodávání každé služby, s ohledem na veřejný zájem; 25. domnívá se, že poskytovaní služby obecného zájmu jiným subjektem obvykle vede dotyčné orgány k nutnosti zadat takovou službu jako veřejnou zakázku na základě veřejného výběrového řízení; konstatuje, že zásada veřejného řízení pro zakázky na služby by měla příslušným orgánům umožnit zadat zakázku na veřejnou službu v naléhavých případech; vyzývá Komisi, aby společně s členskými státy a Parlamentem objasnila příslušná kritéria ve směrnicích o veřejných zakázkách nebo v nařízení; v tomto kontextu potvrzuje, že místní orgány by měly mít možnost pověřit poskytováním služby přímo interkomunální společnost, obdobné formy společných uspořádání nebo společnosti, které vlastní nebo kontrolují, za předpokladu, že provádějí zásadní část své činnosti pro kontrolující orgán či orgány a nesoutěží na vnějších trzích, ale představují pouze domácí organizační akt, a musí být nalezeno uspořádání, které předem kategoricky nevylučuje účast soukromých subjektů; 26. žádá v této souvislosti a v zájmu možných zvýšení účinnosti prostřednictvím zapojení nových provozovatelů a forem poskytování služeb obecného zájmu, aby rozličné interkomunální organizační formy (interkomunální spolupráce, veřejně-soukromé partnerství, udělování koncesí) neodkladně získaly více právní jistoty, jasné stanovení oblastí uplatnění evropského soutěžního práva, práva týkajícího se zadávání veřejných zakázek a práva týkajícího se státní podpory, jakož i obecná a celoevropsky platná kritéria; zdůrazňuje, že je třeba právního objasnění poskytování veřejných služeb jinými subjekty, což je způsob odlišný od zadávání veřejných zakázek; vyzývá Komisi, aby objasnila pravidla týkající se takového outsourcingu v oblasti služeb a aby jasně odlišila tato pravidla od pravidel pro zadávání veřejných zakázek; 27. domnívá se, že příslušný orgán by měl zajistit, aby v odvětvích, v kterých stanovil pravidla pro závazky univerzální služby nebo zvláštní cíle, byly použity pro každé odvětví vhodné způsoby a nástroje regulace na základě průhledných pravidel; 28. domnívá se dále, že v zájmu větší průhlednosti a ochrany spotřebitele jsou na vnitrostátní a místní úrovni nezbytné metodické pokyny v těchto oblastech: - stanovení způsobu přístupu ke stávajícím sítím, jestliže je takový přístup nutný pro dodání služby, - stanovení cenových nebo tarifních podmínek pro poskytnutí služby, - zajištění hospodářské soutěže a příležitostí pro nové podnikatele, kde je to možné, - úprava smírného řešení sporů mezi poskytovatelem služby a uživatelem bez újmy na možnosti podat žalobu, a - konzultace a případně zabývání se ze strany orgánů příslušných pro hospodářskou soutěž každým prvkem, který by mohl svědčit o porušení vnitrostátních pravidel a pravidel Smlouvy o ES týkajících se hospodářské soutěže; 29. doporučuje dále v zájmu velmi kvalitních a účinných služeb obecného zájmu podpořit dobrovolný benchmarking a mechanismy na měření kvality na vnitrostátní a evropské úrovni; doporučuje rovněž podporovat výměnu zkušeností a prosazování nejlepších postupů a zapojení všech dotčených zúčastněných stran; navrhuje, že by se tato opatření měla zaměřit na tyto aspekty: - vypracování komplexních metod hodnocení, včetně hospodářských, sociálních a ekologických kritérií, - ochrana a bezpečnost uživatelů služby, - přiměřenost a úměrnost předpisu ve vztahu k cílům a nákladům služby, - co největší rozšíření a zveřejnění normy, a - snadná a účinná kontrola dodržování normy, která by mohla být stanovena na základě charty anebo kodexu chování; 30. zdůrazňuje význam posílení kontrolních funkcí členských států s cílem zajistit skutečné splnění cílů veřejné politiky, jako jsou dostupné ceny a normy kvality; zdůrazňuje dále, že příslušné veřejné orgány musí mít k dispozici vhodné nástroje a odborné znalosti, aby dokázaly prosadit hospodářskou soutěž a zajistit ochranu spotřebitele; 31. vyzývá Komisi, na základě tohoto usnesení, výše uvedeného usnesení ze dne 14. ledna 2004 a usnesení ze dne 9. března 2005 o střednědobé revizi Lisabonské strategie [15], aby předložila návrh na vhodné právní iniciativy, jak je uvedeno v tomto usnesení, a připomíná, že práva spolurozhodovat by měla být v případech předpokládaných Smlouvou plně uplatněna všemi stranami zapojenými do oblasti služeb obecného zájmu a služeb obecného hospodářského zájmu; 32. připomíná, že mezinárodní dohody uzavřené Společenstvím a závazky, které se k nim vztahují, musí být slučitelné s vnitřními politikami a pravidly Společenství; 33. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi. [1] Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 67. [2] Úř. věst. C 140 E, 13.6.2002, s. 153. [3] Úř. věst. C 92 E, 16.4.2004, s. 294. [4] Úř. věst. C 304 E, 1.12.2005, s. 117. [5] Přijaté texty, P6_TA(2006)0061. [6] Sb. rozh. 1993, s. I-2533. [7] Sb. rozh. 1994, s. I-1477. [8] Sb. rozh. 1999, s. I-8121. [9] Sb. rozh. 2003, s. I-6993. [10] Sb. rozh. 2003, s. I-7747. [11] Sb. rozh. 2003, s. I-14243. [12] Sb. rozh. 2005, s. I-1. [13] Úř. věst. L 156, 28.6.1969, s. 1. [14] Úř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2005/81/ES (Úř. věst. L 312, 29.11.2005, s. 47). [15] Úř. věst. C 320 E, 15.12.2005, s. 164. --------------------------------------------------