ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ VÝROČNÍ ZPRÁVA ZA ROK 2011 O PROVÁDĚNÍ NAŘÍZENÍ (ES) Č. 300/2008 O SPOLEČNÝCH PRAVIDLECH V OBLASTI OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY /* COM/2012/0412 final */





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Zpráva se týká období od 1. ledna do 31. prosince 2011. ÚVOD Rok 2011 byl prvním rokem, v jehož celém průběhu se uplatňovalo nařízení (ES) č. 300/2008 a jeho prováděcí předpisy poté, kdy v dubnu 2010 vstoupila v platnost přepracovaná pravidla v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy. Komise po celý rok soustavně spolupracovala s členskými státy a odvětvím na jednotném provádění tohoto nového právního rámce. Systém inspekcí zavedený Komisí poskytl užitečnou zpětnou vazbu o hlavních problémech spojených s prováděním a bylo díky němu možno určit oblasti, v nichž je zapotřebí provést drobné změny, aby byl nový právní rámec ještě jasnější. Ve zprávě je popsána inspekční činnost Komise během roku 2011 a připomíná se v ní vývoj v oblasti právních předpisů, zkoušek a studií a v mezinárodních vztazích. ČÁST PRVNÍ Inspekce 1. Obecně V souladu s nařízením (ES) č. 300/2008 je Komise povinna provádět inspekce správních orgánů členských států v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy („příslušné orgány“) a letišť EU, provozovatelů a subjektů. Program Unie se vztahuje také na Švýcarsko, zatímco v Norsku a na Islandu (a v Lichtenštejnsku) se inspekce provádějí na základě paralelních ustanovení Kontrolního úřadu ESVO (ESA). K výkonu svých inspekcí má Komise tým deseti inspektorů ochrany letectví před protiprávními činy. Inspekční činnost podporuje řada národních inspektorů, jichž je momentálně 87, jmenovaných členskými státy, Islandem, Norskem a Švýcarskem. Příloha uvádí přehled veškeré dosavadní činnosti Komise a ESA spojené s kontrolou dodržování předpisů. 2. Inspekce vnitrostátních příslušných orgánů Komise během roku 2011 sledovala deset příslušných orgánů, které již dříve podrobila inspekcím. U některých členských států inspekce ukázaly, že ve srovnání s minulostí došlo k výraznému zlepšení. Nejběžněji zjištěné nedostatky v roce 2011 byly podobné nedostatkům roku 2010 a týkaly se doposud neúplného sladění národních programů ochrany letectví před protiprávními činy a národních programů řízení kvality s novým právním rámcem nařízení (ES) č. 300/2008. Pokud jde o provádění opatření, bylo stále zjevné, že některé členské státy nejsou schopny rychle odhalit a napravit nastalá selhání. Některé členské státy nedokázaly sledovat všechny požadované aspekty právních předpisů a následné kroky nebyly vždy přiměřené. V legislativě všech členských států jsou sice uvedeny sankce, ale neuplatňují se vždy, když se napravování nedostatků protáhne. V některých členských státech byly vnitrostátní kontroly dodržování předpisů rovněž ovlivněny finanční krizí a z ní vyplývajícím tlakem na veřejné rozpočty. 3. Počáteční inspekce na letištích V průběhu roku 2011 bylo na letištích provedeno devatenáct (19) počátečních inspekcí, tedy stejný počet jako v roce 2010. Zahrnuty byly všechny kapitoly (ne však do každé inspekce). Celkový podíl hlavních opatření, u nichž bylo v roce 2011 prokázáno dodržení předpisů, činil téměř 80 %, což je stejný poměr jako v roce 2010. Nedostatky, které byly zjištěny v oblasti tradičních opatření[1], byly zpravidla způsobeny lidským faktorem a v porovnání s uplynulými roky se výrazně nezměnily. Případy nedodržení předpisů v oblasti tradičních opatření na letištích podrobených inspekci během roku 2011 se týkaly zejména kvality detekční kontroly zaměstnanců, jakož i určitých požadavků na ochranu nákladu před protiprávními činy. Problém i nadále představuje zejména neadekvátní kvalita ruční prohlídky zaměstnanců. Pokud jde o náklad, většina případů nedodržení předpisů se týkala výběru nejvhodnějších metod detekční kontroly s ohledem na povahu zásilky a norem pro jejich použití. Tyto problémy způsobené lidským faktorem vyžadují zvláštní pozornost, a než nebudou k dispozici nové technologické možnosti a/nebo postupy, měl by je řešit intenzivnější výcvik a dohled. Kromě toho dosud nebyla v úplnosti provedena některá dodatečná opatření zavedená podle nového předpisového rámce na letištích podrobených inspekci v roce 2011. Případy nedodržení předpisů se objevily v souvislosti s metodami a normami detekční kontroly palubních zásob a letištních dodávek (pokud nebyl dosud plně zaveden bezpečný dodavatelský řetězec) a s chybějícím posouzením rizik, pokud jde o způsoby a četnost hlídek na letištích. Příslušné orgány členských států by se o provádění těchto nových ustanovení měly aktivně zasazovat. 4. Následné inspekce V souladu s článkem 13 nařízení č. 72/2010 Komise soustavně vykonává omezený počet následných kontrolních inspekcí. Takové následné inspekce se často provádějí v případě, kdy během počáteční inspekce bylo zjištěno několik vážných nedostatků, ale také v menší míře jako namátkové kontroly, jejichž cílem je ověřit správnost vnitrostátních kontrol dodržování předpisů a předkládání zpráv. Během roku 2011 bylo provedeno pět takových kontrol a většina jich potvrdila, že zjištěné nedostatky byly přiměřeně napraveny. 5. Neuzavřené spisy, případy podle článku 15 a soudní řízení Spisy z inspekcí se uzavřou teprve v okamžiku, kdy je Komise přesvědčena, že byla přijata vhodná nápravná opatření. V roce 2011 bylo uzavřeno 30 spisů (18 spisů se týkalo letišť a 12 příslušných orgánů). Na konci roku nebylo uzavřeno celkem 12 spisů z prohlídek příslušných orgánů a 12 spisů z prohlídek letišť. Jsou-li nedostatky zjištěné na letišti považovány za tak závažné, že představují významnou hrozbu pro celkovou úroveň ochrany civilního letectví před protiprávními činy v Unii, Komise uplatní článek 15 nařízení (EU) č. 72/2010[2]. To znamená, že na situaci upozorní všechny ostatní příslušné orgány a u letů z dotčeného letiště případně zváží přijetí dodatečných opatření. V průběhu roku 2011 to však nebylo nutné. V nejzávažnějších případech nebo v případech dlouhodobého nepřikročení k nápravě nebo opětovného výskytu nedostatků je další možnou sankcí zahájení řízení o nesplnění povinnosti. V roce 2011 byla v návaznosti na inspekce vnitrostátních správních orgánů zahájena dvě řízení o nesplnění povinnosti. V obou případech dotčený členský stát nedodržel svůj národní program ochrany letectví před protiprávními činy. Během roku 2011 byly uzavřeny další tři případy nesplnění povinnosti poté, co byly zjištěné nedostatky napraveny. 6. Hodnocení prováděná členskými státy Bod 18 přílohy nařízení Komise č. 18/2010[3] ukládá členským státům povinnost předložit Komisi do konce března každého roku výroční zprávu o výsledcích vnitrostátní kontroly dodržování předpisů za období od ledna do prosince předcházejícího roku. Příspěvky členských států za vykazované období od ledna do prosince 2010 byly všechny předloženy včas a všechny byly v souladu se šablonou Komise. Analýza těchto zpráv ukázala, že některé členské státy se plně nedržely požadavků týkajících se rozsahu a četnosti vnitrostátních kontrol. Navíc celá řada členských států uvedla, že dosud nevypracovaly standardní protokoly ke skrytému testování požadavků na ochranu letectví před protiprávními činy. Komise začlenila tyto otázky na pořad jednání pracovní skupiny k inspekcím, jež byla v rámci regulačního výboru pro ochranu letectví před protiprávními činy zřízena, aby pomáhala členským státům dosáhnout souladu s obecnými požadavky. ČÁST DRUHÁ Právní předpisy a doplňující nástroje 1. Obecně Nové předpisy v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy přijaté v roce 2011 se týkaly zejména zavedení bezpečnostních skenerů a nových požadavků pro náklady a poštu ze třetích zemí. Po vypracování kompletního posouzení dopadů byly přijaty právní předpisy, které zavedení bezpečnostních skenerů upravují. Díky nim se bezpečnostní skenery používají jednotným způsobem, který zajišťuje vysokou úroveň bezpečnosti a zároveň respektuje základní práva cestujících, zejména s ohledem na zdraví, soukromí a ochranu údajů a zároveň cestujícím umožňuje kontrolu bezpečnostním skenerem odmítnout. Komise bude bedlivě sledovat, zda členské státy tato pravidla zcela dodržují. V návaznosti na událost s jemenským nákladem na konci října 2010 Komise spolu se členskými státy a zúčastněnými stranami rychle vytvořila příslušné zákonné požadavky pro náklady, které se do EU letecky přepravují ze třetích zemí. Kromě toho si očekávané problémy se zavedením detekčních kontrol kapalin vyžádaly změny v termínu pro zahájení první fáze povinných detekčních kontrol kapalin na letištích v EU. Za účelem rozboru všech relevantních faktorů spojených se zavedením zařízení na detekční kontrolu kapalin na letištích v EU byla zřízena pracovní skupina a zadána studie. Zároveň bylo nutné prodloužit lhůtu pro používání systémů detekce výbušnin Standard 2 a toto prodloužení bylo schváleno na podzim roku 2011. 2. Přijaté doplňující právní předpisy V roce 2011 byly přijaty tyto nové právní dokumenty: · nařízení (EU) 720/2011[4], kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy, pokud jde o postupné zavádění detekčních kontrol kapalin, aerosolů a gelů na letištích EU · nařízení (EU) č. 859/2011[5], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, pokud jde o letecký náklad a poštu · nařízení (EU) č. 1087/2011[6], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, pokud jde o systémy detekce výbušnin · nařízení (EU) č. 1141/2011[7], kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy, pokud jde o používání bezpečnostních skenerů na letištích EU · nařízení (EU) č. 1147/2011[8], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, pokud jde o používání bezpečnostních skenerů na letištích EU · rozhodnutí (EU) č. 5862/2011[9], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, pokud jde o letecký náklad a poštu · rozhodnutí (EU) č. 8042/2011[10], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, pokud jde o systémy detekce výbušnin Tyto dokumenty byly vypracovány během šesti pravidelných zasedání a dvou zvláštních zasedání regulačního výboru pro ochranu letectví před protiprávními činy a během šesti zasedání poradní skupiny zúčastněných subjektů pro ochranu civilního letectví před protiprávními činy. 3. Databáze schválených agentů a známých odesílatelů Za účelem posílení ochrany dodavatelského řetězce před protiprávními činy v oblasti leteckého nákladu a letecké pošty a s cílem usnadnit jeho jednotné zavedení v EU byla vytvořena databáze schválených agentů a známých odesílatelů (RAKC), která je od svého úplného spuštění dne 1. června 2010 spravována na základě rámcové smlouvy Komise. Databáze RAKC obsahovala na konci roku 2011 asi 8 500 záznamů o schválených agentech a (nezávisle ověřených) známých odesílatelích. Databáze je jediným legálním nástrojem, v němž mohou schválení agenti primárně vyhledávat při přijímání zásilek od jiného schváleného agenta nebo známého odesílatele. Po té, co vstoupily v platnost nové požadavky na letecké dopravce přepravující náklad do EU ze třetích zemí, bylo zahájeno rozšiřování databáze, aby v ní byli zahrnuti i tito dopravci. 4. Inspekce letišť EU – příručky Nařízení (ES) č. 300/2008 a nařízení (EU) č. 72/2010 požadují, aby kontrola dodržování předpisů prováděná útvary Komise v souvislosti s požadavky na ochranu letectví před protiprávními činy byla objektivní a opírala se o standardní metodiku. Aby Komise tomuto cíli napomohla, vytvořila a spravuje dvě obsáhlé příručky s podrobnými nápovědami a pokyny pro inspektory EU v této oblasti. Tyto příručky se pravidelně přezkoumávají. ČÁST TŘETÍ Zkoušky a studie 1. Zkoušky „Zkouška“ ve smyslu předpisů EU v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy[11] se provádí tehdy, pokud se členský stát dohodne s Komisí na používání zvláštních prostředků nebo metod, které nejsou uznány právními předpisy, aby na omezenou dobu nahradily jednu z uznávaných bezpečnostních kontrol, a to zejména pod podmínkou, že tyto zkoušky neohrozí celkovou dosahovanou úroveň ochrany před protiprávními činy. Tato podmínka se v právním smyslu nepoužije, pokud členský stát nebo subjekt provádí hodnocení nové bezpečnostní kontroly zavedené za účelem doplnění jedné nebo více kontrol, které již právní předpisy upravují. Během roku 2011 byly zahájeny nové zkoušky ve Španělsku a ve Spojeném království. Týkaly se stopové detekce výbušnin a ručních detektorů kovů pro detekční kontroly pokrývek hlavy, které cestující nosí z náboženských důvodů. Navíc před oficiálním přijetím předpisů EU, pokud jde o zavedení bezpečnostních skenerů, pokračovala během roku 2011 řada zkoušek těchto bezpečnostních skenerů. Jedna ze zkoušek stale probíhá ve Velké Británii. 2. Studie Podle předpisů EU v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy musí být všechny kapaliny ode dne 29. dubna 2013 (z bezcelních obchodů a přinesené z domova) podrobeny detekční kontrole (a ne vyhozeny). Aby bylo zajištěno, že s ohledem na termín v roce 2013 budou přijaty vhodné a konkrétní kroky, zřídila Komise na konci roku 2011 pracovní skupinu „Kapaliny 2013“ a zadala vypracování studie, jež má za úkol zhodnotit, jaký dopad mají detekční kontroly kapalin na letištích v EU na provoz letišť. V průběhu roku se zároveň prováděla studie o technologii obrazového promítání nebezpečných předmětů používané při detekční kontrole kabinových zavazadel a zapsaných zavazadel. Závěrečná zpráva očekávaná v roce 2012 bude vycházet z analýzy výsledků skrytých testů na letištích, která tuto technologii využívají nebo naopak nevyužívají. Kromě toho dala Komise na konci roku 2011 vypracovat studii o dopadu nových pravidel EU pro ochranu letectví na nákladních letech do EU. Závěrečná zpráva očekávaná na konci roku 2012 má zavčas poskytnout informace, a to před uplynutím přechodného období pro nezávislé validace leteckých dopravců přepravujících náklad do EU ze třetích zemí, jež vyprší dne 30. června 2014. ČÁST ČTVRTÁ Dialog s mezinárodními subjekty a třetími zeměmi 1. Obecně Komise plně spolupracuje s mezinárodními subjekty a klíčovými partnery ze třetích zemí, připravuje mezinárodní zasedání týkající se ochrany letectví a účastní se jich. Komise se významně podílí na usměrňování postoje EU a často vystupuje s prezentacemi a předkládá dokumenty. Zároveň podle potřeby zahajuje dialogy s jednotlivými třetími zeměmi o záležitostech bilaterálního významu nebo společného zájmu. Prohlubování takovýchto vztahů s mezinárodními subjekty a s klíčovými třetími zeměmi zajišťuje, aby byla EU dostatečně informována a zaujímala pozici umožňující ovlivňování globální politiky ochrany letectví před protiprávními činy, a to jak z perspektivy vytváření pravidel, tak s ohledem na jejich provádění, přičemž v některých částech světa je důležité také budování kapacit. 2. Mezinárodní organizace Komise se jako zástupce EU každoročně účastní panelu ICAO pro ochranu letectví před protiprávními činy. Na zasedání panelu v roce 2011 (Montreal, 21. – 25. března) předložila Evropská komise a členské státy panelu podklady k ochraně leteckého nákladu před protiprávními činy – týkaly se nových předpisů EU i potřeby přísnějších mezinárodních pravidel – a k předpisům EU o detekčních kontrolách kapalin. Komise se také pravidelně účastní zasedání Evropské konference pro civilní letectví (ECAC), zejména pak bezpečnostního fóra a technické pracovní skupiny ECAC, která se zabývá technologickými otázkami. Práce Evropské konference pro civilní letectví (ECAC) v některých případech pomohla regulačnímu výboru EU pro ochranu letectví před protiprávními činy. 3. Třetí země Komise aktivně pokračovala v dialogu o otázkách ochrany letectví před protiprávními činy se Spojenými státy na řadě fór, zejména ve skupině pro spolupráci EU a USA v oblasti ochrany dopravy před protiprávními činy, která směřovala k jednorázové bezpečnostní kontrole platné od 1. dubna 2011. Díky ní by cestující a jejich zavazadla přilétající z letišť Spojených států mohla být přeposílána přes letiště v EU na navazujících letech, aniž by nutně musela být znovu podrobena bezpečnostní kontrole[12]. V souvislosti s jednorázovou bezpečnostní kontrolou se Komise v roce 2011 zúčastnila prohlídek letišť ve Spojených státech. Komise rovněž zasáhla v několika případech, kdy členské státy vyjádřily obavy z dodatečných bezpečnostních opatření zavedených Spojenými státy pro letecké dopravce z EU, zejména pokud jde o ochranu leteckého nákladu před protiprávními činy, protože vzhledem k bezpečnostním kontrolám v režimu EU pro ochranu letectví by požadavky Spojených států znamenaly zdvojení práce. V této souvislosti souhlasila Komise s programem pro uznávání nákladu, jenž má vést k tomu, aby Spojené státy uznávaly bezpečnostní opatření EU místo odpovídajících opatření USA. Práce na této iniciativě se zintenzivnila v průběhu druhé poloviny roku 2011 a v roce 2012 by měla být dokončena. ZÁVĚR Přestože je v EU trvale zajištěna celkově vysoká úroveň ochrany před protiprávními činy, odhalily inspekce prováděné Komisí některé nedostatky. V rámci tradičních opatření byly nedostatky zjištěné v oblasti detekční kontroly zaměstnanců a nákladu z velké části způsobeny lidským faktorem. V rámci dodatečných opatření zavedených podle nového právního rámce nařízení (ES) č. 300/2008 byly zjištěny další případy nedodržení předpisů v souvislosti s hlídkami na letištích, posouzením rizik a detekční kontrolou palubních zásob a letištních dodávek. Doporučení Komise ohledně nápravných opatření byla vcelku uspokojivě provedena a potvrzují, že komplexní systém prohlídek ze strany EU a zajištění odpovídající kvality na úrovni členských států jsou velmi důležité. Komise bude i nadále usilovat o zajištění toho, aby byly všechny zákonné požadavky prováděny plně a správně, a v případě potřeby za tímto účelem přistoupí k procesu vzájemného hodnocení a zahájí formální řízení pro nesplnění povinnosti. Pokud jde o otázku právních předpisů, byly během roku 2011 přijaty další prováděcí předpisy, jejichž cílem je zejména za určitých podmínek umožnit zavedení bezpečnostních skenerů a zvýšit bezpečnost u nákladu a pošty přepravovaných v EU. Tato a další opatření se rovněž projednávají na mezinárodní úrovni ve spolupráci s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi s cílem zlepšit celosvětové normy ochrany letectví před protiprávními činy. Příloha Inspekce provedené Komisí ke dni 31. prosince 2011 Stát || Počet inspekcí v období leden–prosinec 2011 (včetně následných inspekcí) || Celkový počet inspekcí v období 2004–2011 (včetně následných inspekcí) Rakousko || 0 || 9 Belgie || 1 || 10 Bulharsko || 1 || 6 Kypr || 1 || 6 Česká republika || 2 || 7 Dánsko || 2 || 9 Estonsko || 1 || 5 Finsko || 1 || 8 Francie || 3 || 15 Německo || 3 || 17 Řecko || 1 || 13 Maďarsko || 2 || 7 Irsko || 0 || 8 Itálie || 3 || 15 Lotyšsko || 1 || 5 Litva || 0 || 4 Lucembursko || 0 || 6 Polsko || 0 || 3 Nizozemsko || 0 || 7 Polsko || 2 || 9 Portugalsko || 0 || 8 Rumunsko || 0 || 3 Slovensko || 0 || 4 Slovinsko || 1 || 5 Španělsko || 2 || 14 Švédsko || 2 || 11 Spojené království || 4 || 17 Non EU Members : Státy, které nejsou členy EU: Švýcarsko || 1 || 5 CELKEM || 34 || 236 Inspekce provedené Kontrolním úřadem ESVO ke dni 31. prosince 2011 Stát || Počet inspekcí v období leden–prosinec 2011 (včetně následných inspekcí) . || Celkový počet inspekcí v období 2004–2011 (včetně následných inspekcí) Island || 2 || 9 Norsko || 4 || 35 CELKEM || 6 || 44 [1] Opatření jsou označována za „tradiční“, pokud byla uplatňována již podle právního rámce nařízení (ES) č. 2320/2002. [2] Nařízení Komise (EU) č. 72/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komisí v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 1. [3] Nařízení Komise (EU) č. 18/2010 ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokud jde o specifikace národních programů řízení kvality v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, Úř. věst. L 7, 12.1.2010, s. 3. [4] Nařízení Komise (EU) č. 720/2011 ze dne 22.7.2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 272/2009, Úř. věst. L 193, 4.6.2011, s. 19–21. [5] Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 859/2011 ze dne 25. srpna 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 185/2010, Úř. věst. L 220, 26.8.2011, s. 9–15. [6] Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1087/2011 ze dne 27. října 2011, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, Úř. věst. L 281, 28.10.2011, s. 12–13. [7] Nařízení Komise (EU) č. 1141/2011 ze dne 10 listopadu 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 272/2009, Úř. věst. L 293, 11.11.2011, s. 22–23. [8] Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1147/2011 ze dne 11. listopadu 2011, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, Úř. věst. L 294, 12.11.2011, s. 7–11. [9] Rozhodnutí Komise 2011/5862/EU ze dne 17. srpna 2011 určeno všem členským státům; nezveřejněno v Úř. věst. (obsahuje utajované a důvěrné informace). [10] Rozhodnutí Komise 2011/8042/EU ze dne 14. listopadu 2011 určeno všem členským státům; nezveřejněno v Úř. věst. (obsahuje utajované a důvěrné informace). [11] Viz bod 12.8 „Metody detekční kontroly využívající nové technologie“ přílohy nařízení Komise (EU) č. 185/2010, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 1. [12] Nařízení Komise (EU) č. 983/2010 ze dne 3. listopadu 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 185/2008, Úř. věst. L 286, 4.11.2010, s. 1.