[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 15.7.2009 KOM(2009) 372 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Ochrana finančních zájmů Společenství – Boj proti podvodům – Výroční zpráva 2008 {SEC(2009) 1002} {SEC(2009) 1003} OBSAH Shrnutí … 4 Úvod….. 6 1. Výsledky boje proti podvodům: statistiky podvodů a jiných nesrovnalostí 7 1.1. Statistiky podvodů a jiných nesrovnalostí oznámených členskými státy a útvary Komise v roce 2008 7 1.1.1. Tradiční vlastní zdroje 9 1.1.2. Výdaje na zemědělství (EZZF a EZFRV) 9 1.1.3. Strukturální opatření 10 1.1.4. Předvstupní fondy 11 1.1.5. Statistiky výdajů přímo řízených Komisí 12 1.2. Statistiky činnosti úřadu OLAF 13 2. Hlavní legislativní opatření přijatá Evropskou unií v roce 2008 na ochranu jejích finančních zájmů 14 2.1. Vývoj průřezových právních předpisů 14 2.1.1. Institucionální vývoj – reforma Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) 14 2.1.2. Mezinárodní rozměr ochrany finančních zájmů Společenství – spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi 14 2.1.3. Proces ratifikace nástrojů na ochranu finančních zájmů 16 2.1.4. Ochrana eura proti padělání 16 2.2. Pokroky v celní oblasti 17 2.2.1. Vzájemná pomoc v rámci prvního pilíře 17 2.2.2. Boj proti pašování a padělání cigaret 17 3. Hlavní správní opatření přijatá Komisí v oblasti transparentnosti a předcházení podvodům 18 3.1. Opatření v oblasti transparentnosti 18 3.2. Další úsilí k posílení řídích a kontrolních systémů a pokrok směrem ke kladnému prohlášení o věrohodnosti (DAS) 19 3.3. Společná strategie pro předcházení podvodům v rámci strukturálních opatření 20 3.4. Program Hercule II 20 4. Spolupráce s členskými státy v boji proti podvodům a nesrovnalostem 20 4.1. Institucionální a legislativní iniciativy přijaté v roce 2008 některými členskými státy na ochranu finančních zájmů EU 20 4.2. Vnitrostátní orgány určené pro spolupráci s úřadem OLAF v boji proti podvodům 21 4.2.1. Ústřední koordinační orgán 22 4.2.2. Vnitrostátní orgány s odpovědností rozšířenou na oblast přímých výdajů 22 4.3. Oznamování nesrovnalostí 23 4.3.1. Včasné oznamování nesrovnalostí v oblasti zemědělství a strukturálních opatření 23 4.3.2. Odhady finančního dopadu nesrovnalostí 24 4.3.3. Klasifikace nesrovnalostí 25 5. Zpětné získávání 26 5.1. Vlastní zdroje 26 5.2. Zemědělství 27 5.3. Strukturální fondy 28 5.4. Přímé výdaje 29 5.5. Zpětné získání v důsledku případu úřadu OLAF 30 SHRNUTÍ Rozpočet EU není anonymním zdrojem financování. Společným úsilím a závazkem členských států EU a občanů je zajistit, aby se jejich vize stala skutečností, od podpory hospodářské a sociální solidarity po podporu výzkumu, technologického rozvoje a odborné přípravy a podporu udržitelného rozvoje na celém světě. V souladu s tím Smlouva požaduje, aby Komise a členské státy koordinovaly svá opatření na ochranu rozpočtu EU a v boji proti podvodům a jiným nezákonným činnostem, které jej poškozují. Členské státy by měly být při ochraně rozpočtu EU stejně důsledné, jako jsou při kontrole výdajů z národních rozpočtů. Členské státy mají k plnění této úlohy vhodné postavení. Vnitrostátní orgány jsou pověřeny každodenním řízením a kontrolou největší části ročního rozpočtu EU, a to přibližně 80 %. Komise vykonává úlohu v oblasti celkového dohledu, stanovování norem a ověřování shody. Významné reformní úsilí v minulých letech zlepšilo jasnost, pokud jde o příslušné úlohy dotčených orgánů, a prostřednictvím větší ostražitosti na všech úrovních se postupně celkově zlepšuje řádné finanční řízení fondů EU. Tuto výroční zprávu o ochraně finančních zájmů Společenství, jak ji vyžaduje Smlouva, předkládá Komise v úzké spolupráci s členskými státy. Zpráva obsahuje podrobné statistiky případů nahlášených nesrovnalostí a podezření na podvod, jakož i informace o kvalitě a rychlosti výměny informací o nesrovnalostech, které poškozují rozpočet EU. Tyto statistiky je nutno číst a využívat s velkou obezřetností: ve většině případů není oznámená nesrovnalost možným podvodem (který představuje úmyslný čin). Oznámené podezření na podvod není nezbytně podvodem potvrzeným rozhodnutím soudu. Veškeré nesrovnalosti uvedené v této zprávě prošetřují členské státy a/nebo Komise. Čím větší je kontrolní úsilí, tím je pravděpodobnější, že nesrovnalosti budou zjištěny a oznámeny. Jako takový může být nárůst počtu nesrovnalostí první známkou provádění důsledných kontrol. Statistiky podvodů a jiných nesrovnalostí Celkové údaje za rok 2008 prokazují, že se počet nesrovnalostí zvýšil v oblasti strukturálních fondů a Fondu soudržnosti, předvstupních fondů a přímých výdajů a snížil u zemědělství a vlastních zdrojů. Celkový počet nesrovnalostí v oblasti výdajů se zvýšil z 6 047 v roce 2007 na 6 595 v roce 2008. Současně se odhadovaný finanční dopad nesrovnalostí snížil z 1 024 milionů EUR v roce 2007 na 783,2 milionu EUR v roce 2008. Dopad se snížil ve všech oblastech s výjimkou přímých výdajů a předvstupních fondů. V posledně uvedené oblasti jsou počet nových případů i dotčené částky nejvyššími dosud nahlášenými údaji. Nárůst může být výsledkem lepších kontrol na konci projektového cyklu, rostoucího počtu zemí, které předkládají zprávy, a velké rozmanitosti programů předvstupní pomoci, tj. první případy týkající se přechodového nástroje, CARDS a více případů u nástroje předvstupní pomoci pro Turecko. V oblasti tradičních vlastních zdrojů se počet nesrovnalostí snížil z 6 097 v roce 2007 na 5 344 v roce 2008 a stejně tak se snížil finanční dopad z 401 milionů EUR v roce 2007 na 351 milionů EUR v roce 2008. Celkový odhadovaný finanční dopad případů podezření na podvod se v oblasti výdajů i tradičních vlastních zdrojů snížil. Je nutno objasnit, že zde jsou zahrnuty oznámené případy podezření na podvod, a nikoli případy, které byly potvrzeny soudy. Skutečný finanční dopad po zpětném získání částek a uložení finančních oprav je znám teprve na konci soudních a správních řízení. Nejdůležitější vývoj v oblasti ochrany finančních zájmů před podvody Byla obnovena diskuse o reformě Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF); Evropský parlament se aktivně zabýval návrhem na změnu nařízení (ES) č. 1073/1999[1] o vyšetřování prováděném úřadem OLAF. Tato reforma by měla dále posílit nezávislost úřadu a současně poskytnout silné procesní záruky a zajistit náležitý dohled na jeho operace. Společenství nadále podporovalo mezinárodní spolupráci s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi v boji proti podvodům a jiným nezákonným činnostem. V prosinci 2008 předložila Komise návrh nařízení Rady o podpisu dohody o spolupráci při boji proti podvodům s Lichtenštejnským knížectvím jménem Společenství. Společenství se stalo plnohodnotnou stanou Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci (UNCAC). V úzké spolupráci s dotčenými útvary Komise úřad OLAF aktivně zlepšuje spolupráci při předcházení podvodům a jejich vyšetřování se svými operativními partnery, zejména s africkými zeměmi a zeměmi na Blízkém východě. Na úrovni EU provádějí Komise a členské státy rozhodnutí k zajištění transparentnosti s ohledem na příjemce finančních prostředků EU. Ačkoli cílem tohoto opatření je především zlepšit demokratickou odpovědnost a politické diskuse založené na informacích, pomáhá rovněž odrazovat od podvodů. Příspěvky členských států k této zprávě prokazují, že členské státy přijaly různá institucionální a legislativní opatření na ochranu finančních zájmů Společenství, například zřízení nových subjektů pro boj proti podvodům; přijetí nebo změny vnitrostátních právních předpisů týkajících se řízení fondů EU k zajištění větší transparentnosti správních postupů a lepší finanční kontroly; přijetí nových právních předpisů v boji proti podvodům v oblasti DPH. ÚVOD Tato zpráva se skládá z pěti částí: První část shrnuje výsledky statistik nesrovnalostí oznámených členskými státy v oblastech, v nichž členské státy plní rozpočet (zemědělská politika, strukturální opatření a předvstupní fondy, tj. přibližně 80 % rozpočtu), a pro výběr vlastních zdrojů Společenství. Uvádí rovněž odhad nesrovnalostí v oblasti výdajů řízených přímo Komisí a přehled operativních činností Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). Druhá část obsahuje hlavní legislativní opatření přijatá Společenstvím a členskými státy v roce 2008 na ochranu finančních zájmů Společenství . Zpráva uvádí rovněž správní opatření, která Komise přijala v oblasti transparentnosti a předcházení podvodům. Čtvrtá část pojednává o spolupráci s členskými státy a podává přehled o pravomocích a organizaci vnitrostátních orgánů v oblasti boje proti podvodům, které jsou určeny pro spolupráci s úřadem OLAF. Analyzuje rovněž kázeň při oznamování nesrovnalostí . Závěrečná část zprávy, pro níž platí stejný druh výhrad jako u první části, se zabývá částkami, které byly v roce 2008 získány zpět ve všech rozpočtových oblastech. Ke zprávě jsou připojeny dva pracovní dokumenty útvarů Komise[2]. VÝSLEDKY BOJE PROTI PODVODůM: STATISTIKY PODVODů A JINÝCH NESROVNALOSTÍ Statistiky podvodů a jiných nesrovnalostí oznámených členskými státy a útvary Komise v roce 2008 V oblastech, v nichž členské státy plní rozpočet, a pro výběr vlastních zdrojů Společenství vyžadují právní předpisy Společenství, aby členské státy oznámily případy podezření na podvod a jiné zjištěné nesrovnalosti, které poškozují finanční zájmy Společenství. Rozlišování mezi podvody a jinými nesrovnalostmi je důležité. Nesrovnalostí je jakékoli porušení právního předpisu Společenství hospodářským subjektem, v důsledku kterého jsou nebo by mohly být poškozeny finanční zájmy Společenství[3]. Podvod je úmyslně způsobenou nesrovnalostí představující trestný čin[4]. Členské státy určí nesrovnalosti, u nichž mají podezření na podvod. Skutečný finanční dopad podvodu lze posoudit až po ukončení soudního řízení. Pracovní dokument útvarů Komise Statistické vyhodnocení nesrovnalostí [5] předkládá hloubkovou analýzu informací poskytnutých členskými státy a obsahuje statistiky podvodů a jiných nesrovnalostí, které útvary Komise zjistily v oblastech rozpočtu s centralizovaným přímým řízením. Tabulka 1: Počet nesrovnalostí a částky – 2008 Oblast | Počet oznámených nesrovnalostí | Celkový odhadovaný finanční dopad nesrovnalostí, včetně podezření na podvod (v mil. EUR) | Odhadovaný finanční dopad pouze případů podezření na podvod (v mil. EUR) | 2007[6] | 2008 | 2007[7] | 2008 | 2007 | 2008 | Zemědělství (EZZF a EZFRV) | 1 548 | 1 133 | 155 | 102,3 | 44,8 (~0,1 % přidělených částek) | 4 (0,01 % přidělených částek) | Strukturální fondy a Fond soudržnosti | 3 756 | 4 007 | 804 | 585,2 | 141 (~0,31 % přidělených částek) | 57 (~0,11 % přidělených částek) | Předvstupní fondy | 332 | 523 | 32 | 61 | 5 (~0,38 % přidělených částek) | 13 (~0,9 % přidělených částek) | Přímé výdaje | 411 | 932 | 33 | 34,7 | 18,1 (~0,17 % přidělených částek) | 3,2 (~0,03 % přidělených částek) | Celkové výdaje | 6 047 | 6 595 | 1 024 | 783,2 | 208,9 (~0,22 % výdajů ve čtyřech oblastech) | 77,2 (~ 0,07 % výdajů ve čtyřech oblastech) | Vlastní zdroje[8] | 6 097 | 5 344 | 401 | 351 | 130,78 (~0,81 % celkové částky vlastních zdrojů[9]) | 75 (~0,46 % celkové částky vlastních zdrojů) | Tradiční vlastní zdroje Počet případů nesrovnalostí oznámených v roce 2008 se v porovnání s rokem 2007 snížil o 12,5 % (5 344 případů v roce 2008 ve srovnání s 6 097 případy v roce 2007), přičemž odhadovaná částka je o 12,5 % nižší (z 401 milionů EUR v roce 2007 na 351 milionů EUR v roce 2008). Podezření na podvod představují přibližně 20 % oznámených případů nesrovnalostí s odhadovaným finančním dopadem ve výši 75 milionů EUR, což představuje přibližně 0,46 % celkových vlastních zdrojů v roce 2008 (ve srovnání s částkou ve výši 130,78 milionů EUR, tj. zhruba 0,81 % v roce 2007). Je nutno připomenout, že se zde jedná o oznámená podezření na podvod, a nikoli o případy potvrzené soudem. Skutečný finanční dopad lze zjistit až po ukončení soudního řízení. Nejvíce dotčenými výrobky byly stejně jako v předchozích letech televizory a monitory. Nejčastějšími nesrovnalostmi byla nepravdivá prohlášení (chybný popis, nesprávná hodnota, původ a preferenční režimy) a formální nedostatky (nesplnění povinností nebo závazků). Druhým nejdotčenějším produktem byl tabák. Komise nadále věnuje těmto odvětvím zvláštní pozornost. Vzrostl význam oděvů stejně jako strojů, plastů a masa, zatímco význam automobilů (jejich dílů) a motorů zůstal poměrně stálý. Snížil se význam zeleniny (zejména česneku). Graf 1: Počet oznámených nesrovnalostí a odhadovaný finanční dopad – tradiční vlastní zdroje – roky 2004–2008 [pic] Výdaje na zemědělství (EZZF[10] a EZFRV[11]) Počet oznámených nesrovnalostí se snížil o 27 % (1 133 případů v porovnání s 1 548 v roce 2007). Dotčená částka (102,3 milionu EUR, tj. přibližně 0,21 % celkových výdajů bez zálohových plateb pro zemědělské odvětví) se snížila o 34 %. Na podezření na podvod připadalo v roce 2008 přibližně 7 % případů oznámených nesrovnalostí s odhadovaným finančním dopadem ve výši 4 miliony EUR, tj. 0,01 % celkových přidělených částek (ve srovnání s částkou ve výši 44,8 milionu EUR, tj. přibližně 0,1 % celkových přidělených částek v roce 2007). Je nutno připomenout, že se zde jedná o oznámená podezření na podvod, a nikoli o případy potvrzené soudem. Skutečný finanční dopad lze zjistit až po ukončení soudního řízení. Nejvyšší částky souvisejí s odvětvím ovoce a zeleniny, rozvojem venkova (programové období 2000–2006) a odvětvím vína. Tyto čtyři oblasti představují společně více než 70 % celkové částky dotčené nesrovnalostmi. Graf 2: Počet oznámených nesrovnalostí a odhadovaný finanční dopad – výdaje na zemědělství – roky 2004–2008 [pic] Strukturální opatření Počet oznámených nesrovnalostí týkajících se strukturálních fondů a Fondu soudržnosti se zvýšil o 6,7 % (4 007 případů ve srovnání s 3 756 v roce 2007). Jejich odhadovaný finanční dopad (585,2 milionu EUR, tj. přibližně 1,25 % položek závazků) se snížil o 27 %. Na podezření na podvod připadalo přibližně 7,4 % případů oznámených nesrovnalostí s odhadovaným finančním dopadem ve výši 57 milionů EUR, tj. přibližně 0,11 % celkových položek závazků (ve srovnání s částkou ve výši 141 milionů EUR, tj. 0,31 %, v roce 2007). Je nutno připomenout, že se zde jedná o oznámená podezření na podvod, a nikoli o případy potvrzené soudem. Skutečný finanční dopad lze zjistit až po ukončení soudního řízení. Stejně jako v předchozích letech připadalo nejvíce nesrovnalostí na EFRR[12] a ESF[13] (přibližně 88 %). Počet nesrovnalostí oznámených pro záruční sekci EZOZF a FNOR[14] se snížil o 17 %; počet nesrovnalostí týkajících se ESF se rovněž snížil, a to o 4 %. Počet nesrovnalostí oznámených za EFRR se zvýšil o 18,7 % a za Fond soudržnosti o 63 %. Graf 3: Počet oznámených nesrovnalostí a odhadovaný finanční dopad – strukturální opatření – roky 2004–2008 [pic] Předvstupní fondy Počet oznámených nesrovnalostí v souvislosti s fondy PHARE, SAPARD a ISPA – včetně CARDS, přechodového nástroje a nástroje předvstupní pomoci pro Turecko v roce 2008 – se zvýšil o 58 % (523 případů ve srovnání s 332 v roce 2007). Předpokládaný finanční dopad se zvýšil z částky ve výši 32 milionů EUR v roce 2007 na 61 milionů EUR v roce 2008 (přibližně 5,4 % celkové přidělené částky). Na podezření na podvod připadalo přibližně 21,7 % neoprávněných částek oznámených v roce 2008 s odhadovaným finančním dopadem ve výši 13 milionů EUR, tj. přibližně 0,94 % celkového ročního rozpočtu. Je nutno připomenout, že se zde jedná o oznámená podezření na podvod, a nikoli o případy potvrzené soudem. Skutečný finanční dopad lze zjistit až po ukončení soudního řízení. Graf 4: Počet oznámených nesrovnalostí a odhadovaný finanční dopad – předvstupní fondy – roky 2004–2008 [pic] V červenci 2008 vydala Komise zprávu o správě fondů v Bulharsku[15]. Na základě tvrzení o nesrovnalostech, případech podezření na podvod a o možném střetu zájmů při udělování zakázek zahájila Komise (OLAF) vyšetřování týkající se správy fondů EU ze strany bulharských orgánů. Komise rozhodla o dočasném přerušení plateb z předvstupních fondů a zmrazení plateb v rámci různých jiných finančních nástrojů až do provedení nezbytných nápravných opatření k zajištění řádného finančního řízení fondů EU ze strany bulharských orgánů. Komise poskytla konkrétní pokyny ke zlepšení prováděcích struktur a postupů u agentur, které v Bulharsku spravují fondy EU, a úřad OLAF navázal úzkou spolupráci s bulharským státním zastupitelstvím. V červenci 2008 se Komise na základě pracovních cest v souvislosti s programem SAPARD v Rumunsku, které zjistily významné nedostatky v řídících a kontrolních systémech, rozhodla přerušit proplácení výdajů v rámci programu SAPARD. Až poté, co Komise dospěje na základě zpráv příslušných vnitrostátních orgánů potvrzených nezávislými kontrolními orgány k závěru, že byl náležitě proveden akční plán k odstranění zjištěných nedostatků vypracovaný rumunskými orgány, uváží proplácení dotčených výdajů. Statistiky výdajů přímo řízených Komisí Letošní analýza nesrovnalostí v této oblasti byla založena na údajích obsažených v účetním systému Komise ABAC, který obsahuje podrobnější informace o zpětně získaných částkách. Jelikož však příslušná funkce byla přidána teprve v roce 2008, bylo nutné omezit rozsah analýzy pro rok 2008 na výdaje spravované Komisí na základě centralizovaného přímého řízení (viz bod 7.1. pracovního dokumentu Statistické vyhodnocení nesrovnalostí ). S předkládanými údaji je tedy nutno zacházet se zvláštní obezřetností, a nikoli jako s empirickými důkazy úrovně podvodů a nesrovnalostí. Počet inkasních příkazů v souvislosti s případy nesrovnalostí a podezření na podvod v této oblasti dosáhl 932 s předpokládaným finančním dopadem ve výši 34,7 milionu EUR, přičemž částka ve výši 3,2 milionu EUR připadala na 19 oznámených případů podezření na podvod. Nesrovnalosti v oblasti vnějších vztahů představovaly 6,8 milionu EUR a v oblasti vnitřních politik 27,9 milionu EUR. Odhadovaný finanční dopad možných případů podvodu představuje 0,03 % celkové roční hodnoty závazků přímo řízených Komisí. Statistiky činnosti úřadu OLAF Po předběžném posouzení obdržených informací je na úřadu OLAF, aby zahájil vyšetřování jedním ze čtyř způsobů: vnitřní vyšetřování, vnější vyšetřování, koordinace nebo pomoc v trestních věcech. Každoroční počet otevřených případů je stálý (204 v roce 2008 ve srovnání s 210 v roce 2007 a 195 v roce 2006). Od roku 2004 počet zahájených vlastních šetření úřadu OLAF (vnitřní a vnější vyšetřování) vyrovnal a poté překročil počet případů, při nichž úřad OLAF poskytuje pomoc a koordinaci vnitrostátním orgánům (koordinace a pomoc v trestních věcech). Od roku 2005 představují vlastní vyšetřování úřadu OLAF přibližně 75 % celkového počtu otevřených případů. Počet neuzavřených případů se zvýšil (425 na konci roku 2008 ve srovnání s 408 na konci roku 2007), což je způsobeno zejména snahou úřadu OLAF zabývat se starými nevyřešenými případy. Tabulka 2: Neuzavřené případy ke dni 31. prosince 2008 podle oblastí a jejich finanční dopad Oblast | Neuzavřené případy k 31. prosinci 2008 | Finanční dopad vyplývající z vyšetřování (v mil. EUR) | Zemědělství | 68 | 125 | Cigarety | 18 | 5 | Cla | 47 | 852 | Přímé výdaje | 40 | 54 | Orgány a instituce EU | 107 | 27 | Vnější pomoc | 102 | 129 | Strukturální fondy | 43 | 171 | Celkem | 425 | 1361,7 | Podrobnosti a srovnání s předchozími léty – viz zpráva úřadu OLAF[16]. HLAVNÍ LEGISLATIVNÍ OPATřENÍ PřIJATÁ EVROPSKOU UNIÍ V ROCE 2008 NA OCHRANU JEJÍCH FINANčNÍCH ZÁJMů Vývoj průřezových právních předpisů V roce 2008 došlo k významnému vývoji jak v institucionálním rámci, jelikož diskuse o reformě Evropského úřadu pro boj proti podvodům získala novou dynamiku, tak v mezinárodní spolupráci Společenství se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi při boji proti podvodům a korupci. Důležitá legislativní opatření byla přijata rovněž k zajištění lepší ochrany eura. Institucionální vývoj – reforma Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) Úřad OLAF byl zřízen v roce 1999 na ochranu finančních zájmů Evropských společenství a pověsti evropských orgánů. V roce 2008 byl v Evropském parlamentu aktivně projednáván návrh Komise z roku 2006[17] na změnu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném úřadem OLAF. Právní iniciativa týkající se lepšího řízení a zlepšení efektivity činností úřadu OLAF prošla v listopadu 2008 v Evropském parlamentu prvním čtením s řadou pozměňovacích návrhů. Pozměňovací návrhy Parlamentu[18] navazující na návrh Komise, které usilovaly o lepší právní rámec pro úřad a vyšetřování a následná opatření (včetně spolupráce s příslušnými orgány členských států) a lepší ochranu základních práv osob, jichž se vyšetřování týká, získaly celkovou podporu Komise s určitými výhradami v souvislosti s institucionálními a právními omezeními stávající struktury úřadu OLAF. Lepší ochrana základních práv zahrnuje možnost, aby osoba, jíž se vyšetřování týká, podala stížnost nezávislému poradci kontrolorovi ohledně údajného porušení svých procesních práv. Diskuse o reformě bude pokračovat i v roce 2009. Zvažuje se rovněž další zjednodušení a konsolidace veškerých právních předpisů v oblasti boje proti podvodům. Mezinárodní rozměr ochrany finančních zájmů Společenství – spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi Společenství podporuje spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi prostřednictvím mezinárodních dohod a správních ujednání s cílem chránit své finanční zájmy a bojovat proti podvodům a veškeré jiné nezákonné činnosti. Dvoustranné dohody o boji proti podvodům V prosinci 2008 předložila Komise návrh[19] rozhodnutí Rady o podpisu jménem Společenství dohody o spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Lichtenštejnským knížectvím při boji proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím jejich finanční zájmy. Komise vedla jednání na základě mandátu, který jí byl udělen v roce 2006. Návrh zahrnuje rovněž daňové úniky v oblasti přímých daní, což v Lichtenštejnsku nepředstavuje trestný čin. Strany dohody budou mít povinnost poskytovat si vzájemně pomoc v případech podvodného jednání v rozporu s právními předpisy v oblasti přímých daní, což zahrnuje podání neúplného daňového přiznání. Na základě závěrů Evropské rady ze dne 10. února 2009 a prohlášení summitu G20 z dubna 2009[20] byla jednání týkající se dohody vedena v souladu s nejnovějším vývojem v oblasti ochrany veřejných financí, bankovního tajemství a spolupráce v daňové oblasti. Jednáním o dohodě s Lichtenštejnskem předcházela dohoda o spolupráci mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací v boji proti podvodům[21]. Tato dohoda obsahuje ustanovení týkající se správní pomoci a vzájemné právní pomoci v trestních věcech při ochraně finančních zájmů; zahrnuje protiprávní jednání v oblasti nepřímých daní (DPH a spotřební daně) a celních poplatků, korupci a praní peněz. Dokud nebude tato dohoda ratifikována všemi členskými státy, může být prozatímně uplatňována prostřednictvím prohlášení smluvních stran (smluvní strana může dohodu uplatňovat ve vztahu k jiné smluvní straně, která učinila stejné prohlášení). V prosinci 2008 učinily takovéto prohlášení řada členských států[22] a Švýcarsko a dohoda bude mezi nimi platit ode dne 8. dubna 2009. Mnohostranné dohody o boji proti korupci Evropské společenství ratifikovalo Úmluvu Organizace spojených národů proti korupci (UNCAC)[23]. V oblasti své působnosti je proto Společenství plnohodnotnou stranou Úmluvy a je jedinou organizací pro regionální hospodářskou integraci s tímto postavením. Úmluva UNCAC se zabývá především opatřeními v oblasti prevence ve veřejném a soukromém sektoru, například zřízením protikorupčních útvarů, a transparentností a odpovědností v záležitostech týkajících se veřejných financí. Dalším důležitým aspektem je mezinárodní spolupráce. Strany musí rovněž přijmout opatření, která podpoří sledování, zmrazení, zadržení a zabavení výnosů pocházejících z korupce. Základní zásadou Úmluvy je účinné vymáhání majetku, jež úplatným úředníkům vysílá jasné poselství, že nebude existovat prostor pro ukrytí majetku pocházejícího z nezákonné činnosti. Nelegislativní akty: správní ujednání V oblasti vnější pomoci úřad OLAF nadále úzce spolupracoval s dotčenými útvary Komise k posílení výměny operativních odborných znalostí mezi vyšetřovateli podvodů a útvary, které spravují finanční prostředky určené na pomoc v Africe a dohlížejí na ně. Správci fondů a vyšetřovatelé navazují úzké kontakty a je-li to možné, jsou uzavírána správní ujednání o spolupráci[24] s orgány v zemích, které jsou příjemci finančních prostředků EU, s cílem zlepšit řízení a kontrolu veřejných financí a optimalizovat účinnost vnější pomoci. Proces ratifikace nástrojů na ochranu finančních zájmů Dne 19. května 2009 vstoupil v platnost druhý protokol k Úmluvě o ochraně finančních zájmů Evropských společenství[25] poté, co jej dne 18. února 2009 ratifikovala Itálie. Úmluva a její protokoly[26] byly v roce 2008 ratifikovány Polskem. V únoru 2008 zveřejnila Komise druhou zprávu[27] o provádění výše uvedených právních nástrojů členskými státy[28]. Slovinsko pozměnilo svůj trestní zákoník zařazením článku o trestech za podvody vůči Evropským společenstvím, jež ve slovinském právu nebyly dříve výslovně stanoveny jako trestný čin. Ochrana eura proti padělání V prosinci 2008 přijala Rada Evropské unie čtyři návrhy Komise[29] k posílení ochrany eura proti padělání. Nové právní předpisy ukládají finančním institucím povinnost zajistit, aby byly bankovky a mince před opětovným uvedením do oběhu zkontrolovány s ohledem na pravost. Zároveň bylo v zájmu snížení rizika záměny mezi medailemi/žetony a pravými euromincemi na nejnižší možnou míru dále objasněno, jaké vzory nelze na medailích a žetonech reprodukovat. Na operativní úrovni Komise nadále spolupracovala s členskými státy, Evropskou centrální bankou a Europolem při řízení programu Pericles pro odbornou přípravu a technickou pomoc v boji proti padělání. V rámci rozpočtu na rok 2008 bylo zahájeno jedenáct akcí a přiděleno bylo více než 90 % celkové částky rozpočtu ve výši 1 milionu EUR. Většina dotovaných projektů souvisela s činnostmi v oblasti odborné přípravy a výměny zaměstnanců, na nichž se podíleli účastníci z většiny členských států a řady třetích zemí. Cílem bylo zvýšit informovanost o padělání bankovek a mincí, zajistit technickou odbornou přípravu pro účastníky a sdílet osvědčené postupy. Celkový počet padělaných euromincí stažených z oběhu v roce 2008 činil 195 900, což představuje pokles oproti 211 100 kusům euromincí o rok dříve (-7 %). Tento úspěch je výsledkem společného úsilí Evropské komise a orgánů členských států o stažení padělaných mincí z oběhu a vyzdvihuje nutnost, aby všechny členské státy používaly za tímto účelem vhodné metody. Pokroky v celní oblasti Vzájemná pomoc v rámci prvního pilíře V oblasti vzájemné pomoci bylo dosaženo významného pokroku přijetím nařízení (ES) č. 766/2008[30] dne 9. července 2008. Tímto právním předpisem se mění nařízení Rady (ES) č. 515/97[31] o vzájemné pomoci v oblasti celních a zemědělských předpisů. Nová ustanovení rozšiřují stávající výměnu informací o podezření na podvod na soustavné sdělování předem určených obchodních informací a zřizují identifikační databázi celních spisů (FIDE), která obsahuje vyšetřovací spisy a pomáhá členským státům lépe koordinovat jejich kontroly, odhalovat podezřelý pohyb zboží a dopravní prostředky a shromažďovat informace v „evropském rejstříku“. Databáze začala plně fungovat dne 15. září 2008. V červnu 2008 vstoupil v platnost Modernizovaný celní kodex[32], který zavedl důkladnou reformu celních předpisů a režimů Společenství, zjednodušil je a umožnil jejich provádění elektronickou cestou. Modernizovaný celní kodex začne fungovat, jakmile budou vypracovány a budou platné prováděcí předpisy, a to nejpozději do června 2013. Boj proti pašování a padělání cigaret Nedovolený obchod s pašovanými a padělanými cigaretami způsobuje každoročně rozpočtu EU a rozpočtům jednotlivých členských států významné ztráty. S cílem předcházet těmto důsledkům a snížit je se v roce 2008 Komise, která uzavřela dvě dohody s výrobci tabáku Philip Morris International a Japan Tobacco International[33], aktivně účastnila dvou zasedání mezivládního grémia pro jednání za účelem projednání předlohy protokolu k Rámcové úmluvě WHO o kontrole tabáku, který se zabývá úsilím v boji proti nedovolenému obchodu s tabákovými výrobky. Probíhají jednání s cílem schválit normu, která stanoví všeobecné povinnosti při sledování, a navrhnout zvláštní rámec pro spolupráci mezi celními a soudními orgány. HLAVNÍ SPRÁVNÍ OPATřENÍ PřIJATÁ KOMISÍ V OBLASTI TRANSPARENTNOSTI A PřEDCHÁZENÍ PODVODůM Opatření v oblasti transparentnosti Jako součást Evropské iniciativy pro transparentnost[34] získala Komise podporu Rady a Evropského parlamentu, pokud jde o úplné zveřejnění příjemců finančních prostředků EU. Největší podíl fondů EU (téměř 80 %) spravují vnitrostátní správní orgány, které jako takové odpovídají za zveřejnění jmen příjemců. Tato povinnost se vztahuje na společnou zemědělskou politiku, strukturální opatření, včetně Fondu soudržnosti, a Evropský fond pro uprchlíky. Evropská komise spravuje granty a veřejné zakázky ve výši přibližně 20 % rozpočtu EU v oblastech jako výzkumná politika, vzdělávání a odborná příprava, dopravní a energetické sítě. Podle čl. 30 odst. 3 revidovaného finančního nařízení z roku 2006[35] je povinna zveřejnit jména příjemců. Aby splnila tento právní požadavek, vytvořila Komise v roce 2008 nový centrální systém pro finanční transparentnost s cílem usnadnit přístup ke konsolidovaným informacím, které byly až dosud zveřejňovány na internetových stránkách jednotlivých útvarů Komise. Jeho stávající verze zahrnuje podporu ve výši přibližně 10 miliard EUR a systém bude rozšířen tak, aby zahrnoval vlastní správní výdaje Komise. Přístup k údajům o příjemcích vnější pomoci umožňuje zvláštní vyhledávač. Dne 17. prosince 2008 bylo přijato nařízení Komise č. 1302/2008[36] o ústřední databázi pro vyloučení. Toto nařízení zřizuje ústřední databázi („databázi pro vyloučení“) uvedenou v článku 95 finančního nařízení, která obsahuje informace o zájemcích a uchazečích, kteří se nacházejí v jedné ze situací pro vyloučení popsaných v článcích 93 a 94 finančního nařízení (např. byl na ně prohlášen konkurs nebo se dopustili vážného profesního pochybení). Informace jsou dostupné pro všechny subjekty spravující fondy EU. Dne 16. prosince 2008 bylo přijato revidované rozhodnutí Komise č. 2008/969/ES, Euratom[37] o systému včasného varování pro používání schvalujícími osobami Komise a výkonnými agenturami. Toto rozhodnutí zřizuje systém včasného varování pro souhrnný rozpočet Evropské unie a veškeré další fondy spravované Společenstvími. Systém včasného varování je interním informačním nástrojem, který má Komisi pomoci určit právnické subjekty, které představují finanční či jiné hrozby, a tudíž umožnit Komisi přijetí potřebných bezpečnostních opatření. Další úsilí k posílení řídích a kontrolních systémů a pokrok směrem ke kladnému prohlášení o věrohodnosti (DAS) V lednu 2006 byl přijat akční plán Komise na zřízení integrovaného rámce vnitřní kontroly[38] v souladu se strategickým cílem předsedy Komise Barrosa dosáhnout kladného prohlášení o věrohodnosti ze strany Účetního dvora. Tento akční plán odrážel doporučení uvedená Účetním dvorem ve stanovisku č. 2/2004[39] a stanovil šestnáct konkrétních opatření. Akční plán byl zcela proveden a jeho dopady se již začínají projevovat. Jako součást akčního plánu předložila Komise v prosinci 2008 sdělení o přijatelném riziku výskytu chyb[40]. Ačkoliv zůstává zachována politika nulové tolerance vůči podvodům, přijetí přístupu založeného na přijatelném riziku znamená stanovení úrovní, u nichž lze přiměřeně očekávat, že Komise a provádějící partneři, včetně členských států, omezí výskyt chyb a budou účelně používat kontrolní zdroje. Toto je rozhodnutí, které musí přijmout zákonodárný orgán, a Komise usiluje o obnovení diskuse o této záležitosti s Evropským parlamentem a Radou. Sdělení stanoví koncepci přijatelného rizika výskytu chyb, uvádí ilustrativní příklady dvou hlavních oblastí výdajů – EFRR a EZFRV – a udává první odhad přijatelného rizika v těchto oblastech výdajů. V současnosti Účetní dvůr uplatňuje u všech oblastí politiky 2% úroveň významnosti za účelem posouzení legality a správnosti uskutečněných operací. Z analýzy Komise vyplývá, že 2% úroveň významnosti, kterou v současnosti Evropský účetní dvůr používá pro každoroční prohlášení o věrohodnosti, nemusí být u některých politik vhodným měřítkem hospodárné kontrolní strategie. To znamená, že přijatelné riziko výskytu chyb je nutno analyzovat a rozhodnout o něm zvlášť pro každou oblast politiky. Zprávy Účetního dvora za roky 2006 a 2007 prokazují, že míra chyb je u strukturálních opatření nadále vysoká. Na základě doporučení Účetního dvora uvedených ve výroční zprávě za rok 2006 a v jeho stanovisku č. 6/2007[41], které vyzdvihlo nedostatky ve sdíleném řízení strukturálních fondů v členských státech, zahájila Komise dne 19. února 2008 akční plán[42] na posílení kontrolní úlohy Komise v rámci sdíleného řízení strukturálních opatření, zabývá se tedy vysokou mírou chyb v platbách pro strukturální opatření a nedostatky v řídících a kontrolních systémech členských států. Komise se zaměřuje na posílení účelnosti kontrol prováděných členskými státy a auditů Komise s cílem zajistit, aby v době uzavírání programů a projektů na období 2000–2006 bylo zbytkové riziko chybovosti co nejnižší. V období 2007–2013 preventivní opatření zajistí, aby systémy členských států fungovaly od počátku provádění programu účelně, a pokud tomu tak nebude, aby byly případné nedostatky zjištěny co nejdříve. V únoru 2009 předložila Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému účetnímu dvoru zprávu[43] o provádění akčního plánu za rok 2008. Co se týká přímých výdajů Komise, útvar interního auditu Komise (IAS) provedl audity v oblasti zadávání veřejných zakázek, včetně služeb informačních technologií a grantových programů. Zprávy IAS zaznamenaly určitá zlepšení v systémech vnitřní kontroly Komise. Podrobnosti jsou k dispozici ve výroční zprávě pro orgán příslušný pro udělení absolutoria o interních auditech provedených v roce 2008. Společná strategie pro předcházení podvodům v rámci strukturálních opatření Komise vypracovala pro EFRR, ESF a Fond soudržnosti společnou strategii pro předcházení podvodům na základě doporučení IAS vyplývajícího z auditu. Dokument stanoví opatření k předcházení podvodům v zájmu dosažení cílů jak v oblasti řízení rizik, tak i informovanosti o podvodech. Komise již některá z těchto opatření provedla, včetně semináře v Bruselu pro řídící a platební orgány a zasedání skupiny auditorů jednotlivých členských států a auditorů Společenství v Cardiffu v říjnu 2008. Program Hercule II Účelem programu Hercule II je podporovat činnosti na ochranu finančních zájmů Společenství. Pro období 2007–2013 se jeho rozpočet zvýšil o 6 milionů EUR ročně s cílem financovat nákup vybavení a činnosti v oblasti odborného vzdělávání při boji proti pašování cigaret. Toto navýšení je rovněž výsledkem dodatečných peněžních prostředků[44], které byly poskytnuty podle dohod o boji proti pašování cigaret, jež byly uzavřeny s výrobci cigaret PMI a JTI (viz bod 2.2.2). V roce 2008 bylo podpořeno 10 výzkumných opatření v právní oblasti, 9 projektů týkajících se odborné přípravy a 25 projektů technické pomoci a stanovený rozpočet ve výši 13,8 milionu EUR byl téměř zcela přidělen. SPOLUPRÁCE S čLENSKÝMI STÁTY V BOJI PROTI PODVODůM A NESROVNALOSTEM Tato kapitola podává – na základě odpovědí členských států na dotazník[45] – přehled o legislativním a institucionálním vývoji v členských státech v roce 2008 a o vnitrostátních útvarech pro boj proti podvodům, které jsou určeny pro spolupráci s úřadem OLAF s ohledem na kontroly na místě. Pojednává rovněž o některých aspektech oznamování nesrovnalostí členskými státy. Institucionální a legislativní iniciativy přijaté v roce 2008 některými členskými státy na ochranu finančních zájmů EU Belgi e zřídila kolegium pro boj proti podvodům, včetně daňových podvodů. Spojené království zřídilo National Fraud Strategic Authority (NFSA), subjekt, který není upraven zákonem a k jehož hlavním prioritám patří větší odrazování podvodníků prostřednictvím důsledného trestního stíhání a regulačních opatření ze strany více orgánů a budování větší důvěry veřejnosti, pokud jde o reakci na podvody. Řada členských států[46] přijala nebo pozměnila své vnitrostátní právní předpisy týkající se správy fondů EU a postupů při zadávání veřejných zakázek s cílem zajistit větší transparentnost správních postupů a lepší finanční kontrolu. Pro rok 2008 předloží Švédsko poprvé vnitrostátní osvědčení o správě fondů EU, které zajišťuje zavedení rámce vnitřní kontroly a zaručení uspokojivé vnitřní kontroly fondů EU řízených v partnerství s Komisí. Malta přijala národní strategii pro boj proti podvodům a korupci, jejímž cílem je vytvořit normativní, institucionální a operativní rámec. Česká republika přijala národní strategii na ochranu finančních zájmů EU a doprovodný akční plán. Některé členské státy[47] přijaly právní předpisy a pravidla pro boj proti podvodům v oblasti DPH a ke zlepšení koordinace činností ze strany příslušných vnitrostátních orgánů v této oblasti. Řecko přijalo zákon o předcházení praní peněz a jeho potlačování a financování teroristů a další předpisy. Obdobně Kypr nahradil své předchozí právní předpisy z období 1996–2004 nově přijatým zákonem o boji proti praní peněz. V oblasti nesrovnalostí a zpětného získávání částek přijalo několik málo členských států[48] nová opatření k určování a oznamování nesrovnalostí a lepší postupy a mechanismy pro zpětné získávání přeplatků. Lotyšsko pozměnilo svůj trestní zákon s ohledem na odpovědnost za šíření úmyslně nepravdivých údajů nebo informací o stavu lotyšského finančního systému. Členské státy oznámily řadu dalších legislativních nebo správních opatření[49], která byla přijata v průběhu roku 2008. Tato opatření byla přijata z podnětu členských států, a nikoli pouze k provedení právních předpisů Společenství do vnitrostátního práva. Vnitrostátní orgány určené pro spolupráci s úřadem OLAF v boji proti podvodům Článek 4 nařízení (ES) č. 2185/96[50] vyžaduje, aby úřad OLAF připravil a provedl kontroly na místě v úzké spolupráci s příslušnými orgány dotyčného členského státu. Je proto nezbytné předem určit příslušný vnitrostátní orgán. U společné zemědělské politiky a strukturálních fondů, u nichž jsou zavedena ujednání o sdíleném řízení (mezi Komisí a členskými státy), usnadnilo jednoznačné určení příslušných orgánů provádění kontrol na místě. U přímých výdajů však nedostatečná jasnost, pokud jde o určení příslušných orgánů a vymezení působnosti v jednotlivých členských státech, způsobuje problémy při uplatňování nařízení č. 2185/96. Ve svém usnesení ze dne 19. února 2008 o ochraně finančních zájmů Společenství[51] Evropský parlament rovněž požadoval více informací o příslušných vnitrostátních orgánech. Výsledné informace budou sloužit rovněž k lepšímu provádění nařízení č. 2185/96 a k určení nedostatků v právních předpisech v zájmu možné konsolidace právních předpisů v oblasti boje proti podvodům[52]. Ústřední koordinační orgán Většina členských států[53] oznámila, že má ústřední koordinační orgán odpovědný za operativní podporu úřadu OLAF a že se na něj úřad OLAF může obrátit při provádění kontrol na místě. V některých členských státech[54] je ústředním koordinačním orgánem útvar pro koordinaci boje proti podvodům, zatímco v ostatních členských státech[55] byl určen jiný vnitrostátní orgán. Některé členské státy[56] uvedly, že je možno se obrátit na jeden či více koordinačních orgánů podle druhu finančních zdrojů (např. fondy, cla nebo daně). Členské státy[57] mimoto uvedly, že pravomoci a povinnosti těchto koordinačních orgánů zahrnují hlavně oznamování nesrovnalostí Komisi a zprostředkování kontaktu úřadu OLAF s příslušným vnitrostátním vyšetřovacím orgánem. V některých členských státech[58] má určený orgán rovněž různé vyšetřovací pravomoci (např. výslech hospodářských subjektů, přístup k dokumentům a do obchodních prostor, prohlídky a zabavení, přístup k informacím o probíhajících trestních nebo správních vyšetřováních, sledování osob, telefonů a pošty), které lze využít na podporu vyšetřování úřadu OLAF a jeho kontrol na místě. Nizozemsko, Portugalsko a Slovinsko uvedly, že určený orgán funguje na základě ročního programování. Itálie, Nizozemsko, Portugalsko a Spojené království sdělily, že orgán je povinen vypracovat zprávu o cílech své monitorovací činnosti. Vnitrostátní orgány s odpovědností rozšířenou na oblast přímých výdajů Je rovněž důležité objasnit, zda mají členské státy ústřední orgán v oblasti přímých výdajů, který může úřad OLAF kontaktovat v případě kontrol na místě. Řada členských států[59] (bez útvaru pro koordinaci boje proti podvodům) oznámila, že má ústřední orgán, na nějž je možno se obrátit. Ve většině případů se místo o správní orgán jedná o donucovací orgán se stanoveným právním základem. Kromě oznamování nesrovnalostí Komisi a zprostředkování kontaktu úřadu OLAF s jinými příslušnými vyšetřovacími orgány má určený orgán v některých členských státech[60] různé výše uvedené vyšetřovací pravomoci, které lze využít na podporu vyšetřování úřadu OLAF a jeho kontrol na místě v oblasti přímých výdajů. Oznamování nesrovnalostí Podle právních předpisů Společenství[61] musí členské státy oznamovat Komisi podezření na podvod a jiné nesrovnalosti, které jsou předmětem prvotního zjištění správního nebo soudního orgánu. Pokud jde o výdaje, toto oznamování se týká zemědělství, strukturálních opatření a předvstupních fondů, a pokud jde o příjmy, oblasti vlastních zdrojů. Členské státy musí Komisi informovat o všech nesrovnalostech zahrnujících částku vyšší než 10 000 EUR[62]. Analýza a statistické vyhodnocení nesrovnalostí ze strany Komise závisí na přesnosti, úplnosti, kvalitě a včasnosti oznámení členských států. V těchto oblastech se vnitrostátní orgány dosud liší, ačkoli v důsledku harmonizace jejich přístupů k oznamování bylo dosaženo zlepšení. Tato kapitola analyzuje postupy členských států při oznamování nesrovnalostí a zabývá se třemi aspekty: včasným oznámením nesrovnalostí, odhadem jejich finančního dopadu a klasifikací nesrovnalostí. Členské státy byly požádány, aby poskytly informace pro zemědělství, strukturální fondy a předvstupní fondy. Tyto oblasti jsou proto případně uvedeny v dalším textu. Včasné oznamování nesrovnalostí v oblasti zemědělství a strukturálních opatření Podle zprávy o ochraně finančních zájmů – boji proti podvodům za rok 2007 se v posledních letech včasné oznamování zlepšilo, ačkoliv časová prodleva mezi okamžikem, kdy je nesrovnalost zjištěna, a okamžikem, kdy je oznámena, je i nadále značná. Právní předpisy Společenství vyžadují, aby členské státy oznámily veškeré nesrovnalosti nejpozději do dvou měsíců od skončení čtvrtletí, v němž byla nesrovnalost předmětem prvotního zjištění správního nebo soudního orgánu a/nebo se objevily nové informace o oznámené nesrovnalosti. Prodleva mezi zjištěním nesrovnalosti a jejím oznámením by neměla činit více než pět měsíců. V roce 2007 bylo v zemědělství ve stanovené lhůtě oznámeno pouze 33 % nesrovnalostí, zatímco v roce 2008 tento údaj činil 84 %. Průměrná doba mezi zjištěním nesrovnalosti a jejím oznámením v roce 2007 činila 1,2 roku. V roce 2008 nebyla tato prodleva kvůli zavedení nového elektronického modulu sledována. V roce 2007 bylo u strukturálních opatření oznámeno včas 75 % nesrovnalostí, zatímco v roce 2008 tento údaj činil 86 %. V roce 2007 činila prodleva mezi zjištěním a oznámením 0,9 roku a v roce 2008 pak 1,1 roku. U zemědělství i strukturálních opatření udávají členské státy velký počet důvodů pozdního oznámení. Řada členských států[63] zmínila složitost vnitrostátních správních postupů spolu s pozdním oznamováním nesrovnalostí zprostředkujícími subjekty. Oznamování někdy brání struktura samotného oznamovacího/řídícího orgánu[64], která zahrnuje značný počet správních úrovní. V jiných případech nejsou nesrovnalosti oznámeny, dokud se správní orgán nepřesvědčil, že dotyčné okolnosti představují nesrovnalost a již probíhají řízení o zpětném získání částek nebo bylo vydáno správní rozhodnutí[65]. Česká republika, Maďarsko a Spojené království (Skotsko) uvedly, že prodlevy při oznamování mohou někdy způsobit odvolací a přezkumná řízení, zatímco další dva členské státy[66] podotkly, že k pozdnímu oznamování mohou vést rovněž rozdílné výklady poskytnuté vnitrostátními orgány s ohledem na „nesrovnalost“ a „předběžné oznámení“. Nepřiměřená podpora informačních technologií[67] či nedostatečná odborná příprava nebo personální zajištění[68] byly dalšími uváděnými důvody. Prodlevy mohou vyplývat rovněž z nevyužívání informačního systému pro boj proti podvodům (AFIS)[69]. V zájmu zlepšení včasnosti oznamování přijala většina členských států opatření k zpřísnění vnitrostátních správních postupů[70], včetně přijetí vnitřních pravidel nebo pokynů. Cílem dalších opatření je zlepšit průběh práce se zprostředkujícími subjekty[71] (upomínky, schůzky ad hoc , výměna informací mezi jednotlivými subjekty a přímý kontakt se subjekty, které oznamují nesrovnalosti pozdě). Mnoho členských států pořádá pravidelná školení pro pracovníky[72]. V roce 2008 dokončilo Spojené království (Skotsko) osmiměsíční nezávislý přezkum odvolacího řízení. Maďarsko vypracovalo pokyny k oznamování, které jsou v souladu se systémem AFIS. Itálie vypracovala prvotní správní nebo soudní dokumenty, které stanoví oznamovací povinnost. Polsko předložilo seznam dokumentů, které lze považovat za předběžná správní zjištění. Odhady finančního dopadu nesrovnalostí Odvětvová nařízení upravující oznamování nesrovnalostí Komisi vyžadují, aby členské státy vyhodnotily a oznámily rovněž finanční dopad nesrovnalostí. Ten lze v mnoha případech vyhodnotit obtížně vzhledem k mnoha faktorům, které je nutno vzít v úvahu. K těmto faktorům mohou patřit neúplné informace při provádění hodnocení nebo neexistence předem stanoveného souboru kritérií, který by hodnotitelům pomohl určit finanční dopad nesrovnalosti. V případě zemědělství i strukturálních opatření přijal velký počet členských států[73] pokyny k vyhodnocení individuálního finančního dopadu nesrovnalosti. Z členských států, které dostávají podporu z předvstupních fondů, má takovéto pokyny sedm států[74]. Hlavním používaným kritériem je neoprávněná částka s dopadem na rozpočet Společenství, která má být uhrazena nebo která byla vyplacena neoprávněně[75]. Dalším kritériem je způsobilost nahlášených výdajů[76]. Používají se rovněž doplňková kritéria týkající se samotné nesrovnalosti: rozsah a závažnost nesrovnalosti, existence záměrného/úmyslného jednání, kategorie/povaha nesrovnalosti, předchozí výskyt nesrovnalosti. Dalšími kritérii[77] – zejména v oblasti strukturálních opatření – mohou být porušený právní předpis, druh projektu a výdajů, postup použitý při spáchání nesrovnalosti, sankce použitelné v případě nesplnění požadavků stanovených v právních aktech nebo dopad, který může nesrovnalost mít na jiné projekty, jež jsou financovány u téhož příjemce[78]. Pokud se několik jednotlivých nesrovnalostí s finančním dopadem nižším než prahová hodnota pro oznámení týká téhož příjemce, který řídí jeden či více projektů v rámci stejného programu/opatření, sděluje velký počet členských států tuto skutečnost úřadu OLAF[79]. Členské státy využívají informace o nesrovnalostech rovněž pro účely analýzy rizik[80]. V případech, kdy byla nesrovnalost s finančním dopadem původně odhadnuta ve větší výši, než je prahová hodnota pro oznámení, následně však byla přepočítána na hodnotu nižší, členské státy uvedly, že s ohledem na jakékoliv takové snížení bude Komisi zaslána aktualizace. Klasifikace nesrovnalostí Členské státy musí zařadit nesrovnalosti do zvláštních kategorií – nesrovnalost[81], podezření na podvod[82] a podvod[83]. Podle zprávy o ochraně finančních zájmů Společenství za rok 2007 klasifikovaly členské státy v zemědělství pouze 68 % oznámených nesrovnalostí, přičemž u strukturálních opatření tento údaj činil 67 % a u předvstupních fondů 57 %. Ačkoli většina členských států považuje rozlišování mezi nesrovnalostí a zjištěným podvodem za poměrně snadné, některé považují za obtížnější určit případy podezření na podvod kvůli potížím při stanovení podvodného nebo úmyslného jednání[84]. Potíže při klasifikaci nesrovnalostí vyplývají z nedostatečných informací nebo důkazů, které mají orgány k dispozici v počáteční fázi řízení[85], nebo z omezených praktických zkušeností či nedostatečných odborných znalostí pracovníků, kteří se nesrovnalostí zabývají[86]. Klasifikaci brání rovněž zdlouhavá správní a soudní řízení[87], jelikož může být nezbytné následně překvalifikovat nesrovnalost, která byla původně zařazena do určité kategorie. V případě zemědělství členské státy[88] uvedly, že by nesrovnalost hodnotily jako případ podezření na podvod, pokud by to vyplývalo ze zjištění vnitrostátního řídícího a kontrolního systému (např. interní a externí audity, vnitřní kontrolní postupy, kontroly na místě). Ve stejném odvětví by pouze dva členské státy nesrovnalost hodnotily jako případ podezření na podvod, pokud by byl případ předložen soudu. V případě strukturálních fondů většina[89] členských států používá první kritérium a pouze čtyři druhé kritérium. První kritérium se používá velkou měrou rovněž u předvstupních fondů. ZPěTNÉ ZÍSKÁVÁNÍ Vlastní zdroje Členské státy musí získat zpět zjištěné částky, včetně těch, které evidují ve společné databázi OWNRES. Částka, která má být získána zpět na základě nesrovnalostí zjištěných v roce 2008, činí přibližně 351 milionů EUR. Je možné, že navzdory úsilí členských států nebude moci být zjištěná částka získána zpět v plné výši. Zjištěné částky se mohou měnit v důsledku dodatečných informací nebo soudních řízení, nebo může být dluh prohlášen za nedobytný z důvodu finančních problémů dlužníka. V současnosti činí míra zpětného získání částek u nesrovnalostí, které se vyskytly v roce 2008, 37,5 % (přibližně 132 milionů EUR). Jedná se o průměrný výchozí stav, ačkoliv je nižší než v minulém roce (40 %). V posledním desetiletí míra zpětného získání částek kolísala mezi 40 % a 55 %. Jestliže skutečnost, že nedojde ke zpětnému získání, nelze přičíst členskému státu, může tento členský stát požádat o odepsání nedobytné částky. V roce 2008 Komise zamítla žádosti členských států o odpis v 32 případech v celkové výši přibližně 17,4 milionu EUR, jelikož usoudila, že členské státy byly odpovědné za skutečnost, že nedošlo ke zpětnému získání. Některé členské státy byly mimoto považovány za finančně odpovědné za celkovou částku ve výši více než 43 milionů EUR, jelikož nezjistily existující celní dluhy. Zemědělství Článek 32 nařízení (ES) 1290/2005 stanoví automatický mechanismus schvalování v případě nenavrácení neoprávněně vyplacených částek. Nezíská-li členský stát od příjemce neoprávněně vyplacenou částku zpět ve lhůtě čtyř let následujících po dni prvotního zjištění správním nebo soudním orgánem (nebo osmi let, jestliže je zpětné získání předmětem vnitrostátního soudního řízení), nese finanční důsledky z 50 % rozpočet dotyčného členského státu v rámci schválení roční účetní závěrky EZZF a EZFRV. I po použití tohoto mechanismu jsou členské státy povinny pokračovat v řízení o zpětném získání částek a připsat 50 % částek účinně získaných zpět do rozpočtu Společenství. Pokud tak neučiní s potřebnou péčí, může Komise rozhodnout, že celou dlužnou částku zaúčtuje k tíži dotyčného členského státu. Od rozpočtového roku 2008 je v případě, jsou-li neoprávněné platby výsledkem správních chyb, jichž se dopustily vnitrostátní orgány, celá dotyčná částka odečtena z roční účetní závěrky dotčených platebních agentur, a tudíž vyňata z financování Společenství. U EZZF byl tento mechanismus použit podruhé v rozhodnutí o schválení finančních výkazů pro rozpočtový rok 2007[90], v němž byly schváleny všechny dosud neuzavřené případy nenavrácení částek pocházející z roku 2003 nebo 1999 (případy, které byly staré čtyři, resp. osm let), a to zaúčtováním částky ve výši 131,4 milionu EUR k tíži členských států. U platebních agentur, jejichž účetní závěrky za rok 2007 byly vyňaty z rozhodnutí o schválení finančních výkazů, byla další částka ve výši 0,05 milionu EUR zaúčtována následným rozhodnutím[91] a dosud zbývá zaúčtovat částku ve výši 6,2 milionu EUR. Co se týká rozpočtového roku 2008, členské státy získaly zpět částku ve výši 108 milionu EU, částka ve výši 32,2 milionu EUR byla prohlášena za nedobytnou a částka, která ještě měla být získána zpět od příjemců na konci rozpočtového roku, činila 1 246 milionů EUR u EZZF. Finanční důsledky nenavrácení částek u případů pocházejících z roku 2004 nebo 2000 byly stanoveny podle výše uvedeného „pravidla 50:50“ zaúčtováním částky ve výši 31,4 milionu EUR k tíži členských států v rozhodnutí o schválení finančních výkazů pro rok 2008, které Komise přijala dne 29. dubna 2009[92]. Další částka ve výši 0,8 milionu EUR bude zaúčtována na základě následných rozhodnutí. Vzhledem k tomuto mechanismu schvalování „50:50“, který byl v posledních letech uplatňován zaúčtováním určitých částek, jež nebyly získány zpět, k tíži členských států, se dlužná částka, která má být uhrazena do rozpočtu EU, snížila na 900 milionů EUR. Pokud jde o EZFRV a přechodný nástroj pro financování rozvoje venkova, výše uvedený mechanismus schvalování se dosud nepoužíval. U těchto fondů činila na konci rozpočtového roku 2008 dlužná částka 7,9 milionu EUR. Částka ve výši 17,2 milionu EUR byla získána zpět a částka ve výši 0,2 milionu EUR byla v průběhu rozpočtového roku 2008 prohlášena za nedobytnou. Strukturální fondy U strukturálních fondů je zpětné získávání částek neoprávněně vyplácených v důsledku nesrovnalosti nebo podvodu od příjemců rovněž záležitostí členských států. Na úrovni Komise lze tyto částky získat zpět snížením či zrušením finančního příspěvku. Programy spolufinancované ze strukturálních fondů jsou víceleté a založené na průběžných platbách. K zpětnému získání neoprávněně vyplacených částek lze přistoupit před uzavřením programu či posléze. Konečným datem pro předložení žádosti o konečnou platbu Komise za programové období 1994–1999 byl 31. březen 2003. V průběhu tohoto období Společenství spolufinancovalo okolo 1 000 programů v celkové částce přibližně 159 miliard EUR[93]. Řídící a správní útvary Komise za pomoci úřadu OLAF odpovídají za správní a finanční následná opatření po uzavření těchto programů. Za programové období 1994–1999 oznámily členské státy 11 035 případů nesrovnalostí (62 v roce 2008) s odhadovaným finančním dopadem ve výši 1,51 miliardy EUR[94] z příspěvku Společenství (10,95 milionu EUR za rok 2008). Z těchto případů bylo 5 944 s konečnou platností uzavřeno na úrovni Komise a částka ve výši 697 milionů EUR byla vzata v úvahu při konečné platbě nebo uvolněna po uzavření či vrácena do rozpočtu Společenství. Členské státy uvedly, že správní a soudní řízení byla na vnitrostátní úrovni ukončena v dalších 861 případech s finančním dopadem ve výši 59 milionů EUR za totéž období. Komise zahájila postupy odsouhlasení v zájmu uzavření těchto případů. V roce 2008 přijala Komise tři rozhodnutí o vyřízení 24 případů nesrovnalostí, u nichž dotčené členské státy Komisi požádaly, aby nesla finanční důsledky nedobytných částek. Jedno rozhodnutí týkající se 20 případů financovaných z FNOR v celkové výši 3 851 988 EUR a dvě rozhodnutí týkající se ESF s celkovou částkou ve výši 120 359 EUR byla připsána k tíži rozpočtu Společenství. Za programové období 2000–2006 oznámily členské státy dosud 15 574 případů nesrovnalostí (3 791 v roce 2008) s finančním dopadem ve výši přibližně 2,30 miliard EUR z příspěvku Společenství (516,3 milionu EUR za rok 2008). Členské státy Komisi informovaly, že správní nebo soudní řízení byla na vnitrostátní úrovni ukončena u 7 389 těchto případů a že byla získána zpět částka ve výši přibližně 704 milionů EUR. Na konci roku 2008 dosahovala celková částka finančních oprav týkajících se programového období 1994–1999 výše 1 995 milionů EUR (414 milionů EUR v roce 2008) a programového období 2000–2006 výše 3 313 milionů EUR (1 173 milionů EUR v roce 2008). Tyto finanční opravy vycházejí z auditů Komise a Účetního dvora, vyšetřování úřadu OLAF a řízení o ukončení programů za obě programová období. Zahrnují výdaje, u nichž byly zjištěny nesrovnalosti a které musí být z tohoto důvodu vyloučeny ze spolufinancování z rozpočtu EU. Členské státy mimoto ukládají opravy rovněž na základě vlastních auditů nebo auditů Komise a Evropského účetního dvora. Tyto nejsou zaevidovány v účetním systému Komise, členské státy však tyto informace sdělují Komisi jednou ročně. Přímé výdaje V oblastech, v nichž jsou finanční prostředky řízeny přímo institucemi, získávají tyto instituce zpět neoprávněně vyplacené částky bez zásahu členských států. Finanční nařízení a jeho prováděcí pravidla stanoví různé etapy postupu při zpětném získávání částek: – odhad a zjištění pohledávky schvalující osobou (která musí zajistit, že pohledávka je jistá, pevně stanovená a splatná), – vystavení inkasního příkazu (pokyn schvalující osoby pro účetního k zahájení zpětného získání částky) s následným oznámením o dluhu zaslaným dlužníkovi, – inkasování účetním, který pokud možno přistoupí na splacení vyrovnáním, má-li dlužník sám jistou, pevně stanovenou a splatnou pohledávku za Společenstvími. Jestliže po odeslání upomínek a oficiálního oznámení dlužník svůj dluh nevyrovnal a nemohl-li účetní inkasovat pohledávku vyrovnáním nebo použitím bankovní záruky poskytnuté dlužníkem, rozhodne schvalující osoba bezodkladně o způsobu vymáhání pohledávky vhodnými donucovacími prostředky. Existují dva možné, navzájem se vylučující způsoby, jak dosáhnout exekučního titulu: – rozhodnutí představující exekuční titul ve smyslu článku 256 Smlouvy o ES (potvrzuje zjištění pohledávky v rozhodnutí, které představuje exekuční titul); – příkaz vydaný vnitrostátními soudy nebo soudy Společenství. Toto zahrnuje rovněž občanskoprávní žalobu v rámci trestního řízení v právních řádech, kde je to možné. U inkasních příkazů týkajících se nesrovnalostí a případů podvodů vydaných v průběhu roku 2008 bylo již úplné nebo částečné získání zpět oznámeno v 679 nahlášených případech. Komise získala zpět částku ve výši 22 milionů EUR. V 670 případech byla získána zpět celá neoprávněná částka. Zbývá ještě získat zpět částku ve výši 13 milionů EUR v souvislosti s 262 případy. Zpětné získání v důsledku případu úřadu OLAF Dojde-li závěrečná zpráva o případu úřadu OLAF k závěru, že určité částky byly příjemcům pravděpodobně vyplaceny neoprávněně nebo nebyly získány zpět, ačkoli měly být, příslušné orgány (obvykle orgány členských států nebo dotyčných třetích zemí) jsou povinny uvedené částky získat zpět. Úřad OLAF sleduje průběh těchto řízení o zpětném získání částek. V roce 2008 úřad OLAF formálně uzavřel následná finanční opatření s částkou více než 146,8 milionu EUR. V oblasti strukturálních fondů byla získána zpět částka ve výši 128 milionů EUR. V roce 2008 úřad OLAF přezkoumal rovněž postupy následných finančních opatření týkajících se případů úřadu OLAF. To vedlo k novému projednání případů a přijetí kritérií se stanovením prahových hodnot de minimis, jež mají být používány od 1. ledna 2009. Zavedení těchto prahových hodnot úřadu OLAF umožní, aby byly omezené finanční zdroje pro následná opatření zaměřeny důsledněji na nejzávažnější případy podvodů nebo nesrovnalostí zahrnujících značné peněžní částky. Bližší informace viz zpráva úřadu OLAF[95]. [1] Úř. věst. L 136, 31.5.1999. [2] Odkazy viz titulní stránka zprávy. [3] Čl. 1 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995). [4] Čl. 1 odst. 1 písm. a) Úmluvy o ochraně finančních zájmů Společenství ze dne 26. července 1995 (Úř. věst. C 316, 27.11.1995). [5] Odkaz viz titulní strana zprávy. [6] U některých oblastí byly údaje od zprávy za rok 2007 aktualizovány. [7] Totéž. [8] Cla a zemědělské dávky. [9] Toto procento vychází z odhadu tradičních vlastních zdrojů v souhrnném rozpočtu na rok 2008, nikoli z účetního základu. [10] Evropský zemědělský záruční fond. [11] Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova. [12] Evropský fond pro regionální rozvoj. [13] Evropský sociální fond. [14] Finanční nástroj pro orientaci rybolovu. [15] KOM(2008) 496 v konečném znění. [16] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html. [17] KOM (2006)244 v konečném znění. [18] Usnesení EP č. P6-TA-PROV(2008)0553. [19] KOM (2008)839 v konečném znění. [20] Viz bod 15 odstavec 7 prohlášení summitu G20. [21] Úř. věst. L 46, 17.2.2009. [22] BG, FI, FR, DE, PL, RO, SE a UK. V případě Německa je dohoda platná ode dne 9. dubna 2009, v případě Finska ode dne 15. dubna a v případě Spojeného království ode dne 20. dubna 2009. [23] Rozhodnutí Rady 2008/801/ES o uzavření Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci jménem Evropského společenství, Úř. věst. L 287, 29.10.2008. [24] Tato ujednání již byla uzavřena s Argentinou, Džibutskem, Marokem, Konžskou republikou, Senegalem a FIGE (Forum des Inspections Générales d’Etats d’Afrique) a v roce 2008 s orgány v Jižní Africe. [25] Úř. věst. C 316, 27.11.1995. [26] První protokol ze dne 27. září 1996 (Úř. věst. C 313, 23.10.1996). Protokol ze dne 29. listopadu 1996 o předběžném výkladu Úmluvy ze strany ESD (Úř. věst. C 151, 20.5.1997). Druhý protokol ze dne 19. června 1997 (Úř. věst. C 221, 19.7.1997). [27] KOM(2008) 77 v konečném znění. [28] Nástroje na ochranu finančních zájmů dosud neratifikovaly Česká republika, Maďarsko a Malta, spolu s Estonskem v případě Protokolu ESD. [29] Nařízení Rady (ES) č. 44/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 1); nařízení Rady (ES) č. 45/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1339/2001, kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, na členské státy, které nepřijaly euro jako jednotnou měnu (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 4); nařízení Rady (ES) č. 46/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 2182/2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 5); nařízení Rady (ES) č. 47/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 2183/2004, kterým se na nezúčastněné členské státy rozšiřuje použitelnost nařízení (ES) č. 2182/2004 o medailích a žetonech podobných euromincím (Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 7). [30] Úř. věst L 218, 13.8.2008. [31] Úř. věst. L 82, 22.3.1997. [32] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex), Úř. věst. L 145, 4.6.2008. [33] Tyto dvě dohody stanoví platbu uskutečněnou výrobci tabáku ve výši 1250 milionů USD (PMI) a 400 milionů USD (JTI), kterou lze použít k boji proti pašování a padělání cigaret. Do konce roku 2008 zaplatila společnost PMI částku ve výši 650 milionů USD (přibližně 503,8 milionu EUR) a společnost JTI částku ve výši 100 milionů USD ( přibližně 77,5 milionu EUR). [34] KOM(2007)127; http://ec.europa.eu/commission_barroso/kallas/work/eu_transparency/index_en.htm. [35] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1995/2006 ze dne 13. prosince 2006, kterým se mění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 390/2006, 31.12.2006). [36] Úř. věst. L 344, 20.12.2008. [37] Úř. věst. L 344, 20.12.2008. [38] KOM(2006)9 v konečném znění. [39] Úř. věst. C 107, 30.4.2004, s. 4. [40] KOM(2008)866 v konečném znění. [41] Úř. věst. C 216, 14.9.2007. [42] KOM(2008)97. [43] KOM(2009)42. [44] Evropskému společenství bylo přiděleno 9,7 % finančních prostředků uhrazených PMI a JTI. [45] Viz všechny odpovědi v pracovním dokumentu útvarů Komise „Provádění článku 280 Smlouvy členskými státy v roce 2008“. [46] BG, LV, LT, LU, HU, PT, SK, SE. [47] ES, HU, RO, IT. [48] BG, EE, IT, PL, SK, UK. [49] Viz pracovní dokument útvarů Komise „Provádění článku 280 Smlouvy členskými státy v roce 2008“. [50] Úř. věst. L 292, 15.11.1996. [51] P6_TA-PROV(2008)0052. [52] Viz bod 2.1.1. [53] BE, BG, CZ, DK, DE, EE, IT, CY, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SI, SK, SE, UK. [54] BG, CZ, DK, EE, CY, LV, HU, MT, PL, RO, SI, SK, SE. [55] BE, DE, IT, LT, NL, PT, UK. [56] BE, IE, IT, NL, AT, UK. [57] DK, HU, IT, LT, NL, PT, SI, UK. [58] DK, LT, MT, PT, RO, SI, UK. [59] BE, DK, EE, IT, LT, LU, PT, SI, SK. [60] DK, LT, PT, RO, SI. [61] Nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 ze dne 14.12.2006 (Úř. věst. L 355, 15.12.2006); nařízení Komise (ES) č. 2035/2005 ze dne 12.12.2005 (Úř. věst. L 328, 15.12.2005), kterým se mění nařízení (ES) č. 1681/94 ze dne 11.7.1994 (Úř. věst. L 178, 12.7.1994); nařízení Komise (ES) č. 2168/2005 ze dne 23.12.2005 (Úř. věst. L 345, 28.12.2005), kterým se mění nařízení č. 1831/94 ze dne 26.7.1994 (Úř. věst. L 191, 27.7.1994); nařízení Komise (ES) č. 1828/2006 ze dne 8.12.2006. [62] V případě programu SAPARD 4 000 EUR, pro program ISPA není stanovena žádná prahová hodnota. [63] BE (oblast hlavního města Brusel u strukturálních fondů a Valonský region u zemědělství), CZ, DK (zemědělství), DE (zemědělství), EE, EL (zemědělství), ES, HU, NL, AT, PL (strukturální fondy), SK, SE, UK (Severní Irsko). [64] IE, IT, ES (strukturální fondy). [65] MT, FI. [66] EE, PL. [67] PL. [68] HU. [69] FR. [70] DK, EL, ES, HU, MT, PT, SE. [71] BE, BG, CZ, FR, MT, NL, AT, SK, UK. [72] EE, IE, IT, LT, HU, PL, SE. [73] 20 členských států u zemědělských fondů: BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, IT, CY, LV, LT, LU, HU, MT, AT (vyjma vývozní náhrady), PL, PT, RO, UK; 19 u strukturálních fondů: BE (BERBC03, Valonský region, agentura ESF, francouzské společenství; ESF VL vlámské společenství), BG, CZ, DK, DE, EE, IE, ES, FR, CY, LV, HU, MT,NL, AT, PT, RO, SK,UK. [74] BG, EE, CY, LV, MT, RO, SK. [75] BG, CZ, DK, EE, IE, ES, CY, LV, LT, LU, HU, MT, PT, SK a UK. [76] BE (francouzské společenství), FR, AT, PL. [77] MT, UK (Severní Irsko), EE. [78] UK (JIU). [79] BE (kromě Valonského regionu), BG, CZ, FR (pouze u zemědělství), IT, LV, LT, HU, MT, PL, PT (pouze u zemědělství), RO, SI (pouze u zemědělství), UK (kromě Skotska). [80] U zemědělství: všechny státy kromě DK; u strukturálních fondů: všechny státy kromě EL, LT, LU, NL, FI. [81] V souladu s nařízením Evropské rady č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 se „nesrovnalostí“ rozumí jakékoli porušení právního předpisu Společenství vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v důsledku kterého je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet Společenství. [82] Vzhledem k tomu, že k oznamování nesrovnalostí dochází v počáteční fázi, odvětvová nařízení stanoví, že členské státy musí mezi oznámené nesrovnalosti zařadit nejen případy zjištěného podvodu, nýbrž rovněž případy podezření na podvod. Podle nařízení (ES) č. 1848/2006 pro zemědělství a č. 2035/2005 a č. 2168/2005 pro strukturální fondy a Fond soudržnosti se „podezřením na podvod“ rozumí nesrovnalost, která zavdává podnět k zahájení správního a/nebo soudního řízení na vnitrostátní úrovni s cílem určit, zda došlo k úmyslnému jednání. [83] Podle Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství je podvod úmyslně způsobenou nesrovnalostí a jako trestný čin je stanoven teprve na základě výsledku soudního řízení. [84] BE, ES, HU, LV, LT, PT. [85] CY, MT. [86] EE, HU, RO, FI, SE. [87] RO, SI. [88] BE, BG, CZ, DK, EE, FR, IT, LT, LU, PL, RO, SI, UK. [89] BE, BG, CZ, DK, EE, IE, IT, CY, LV, LT, LU (EFRR), NL, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE, UK. [90] Rozhodnutí 2008/396/ES (Úř. věst. L 139, 29.5.2008). [91] Rozhodnutí 2009/87/ES (Úř. věst. L 31, 3.2.2009). [92] Rozhodnutí 2009/367/ES, (Úř. věst. L 111, 5.5.2009). [93] Jedná se o víceleté programy. Toto číslo nezahrnuje projekty přímo financované v rámci strukturálních fondů a Fondu soudržnosti. [94] Stav podle údajů databáze ECR ke dni 15. dubna 2008. [95] http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html.