Zvláštní zpráva č. 9/2010 „Je využití výdajů na zásobování vodou pro spotřebu v domácnostech v rámci strukturálních opatření EU maximálně efektivní?“





GLOSÁŘ Analýza nákladů a přínosů : Postup, kterým se srovnávají veškeré náklady a přínosy určitého opatření, aby se tak stanovilo, zda přínosy převažují nad náklady, a pokud ano, v jakém poměru. Efektivnost : Měřítko vztahu mezi použitými zdroji a dosaženými výsledky. V této zprávě vztah mezi investičními náklady a například zvýšeným množstvím dodávané vody nebo zlepšením jakosti vody. Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) : Finanční nástroj, který má posilovat hospodářskou a sociální soudržnost mezi regiony EU. Intervence z EFRR se provádějí hlavně prostřednictvím operačních programů, které zahrnují velké množství projektů. Fond soudržnosti (FS) : Finanční nástroj, který má posilovat hospodářskou a sociální soudržnost financováním projektů v oblasti životního prostředí a dopravy v členských státech, jejichž HNP na obyvatele je nižší, než je 90 % průměru dosahovaného EU. Hm3 : Hektokubický metr, rovná se 1 milionu m3. Nefakturovaná voda : Rozdíl mezi odebraným množstvím vody a fakturovanou spotřebou. Označuje se též jako voda nezaplacená. Zahrnuje úniky, nepovolenou spotřebu, nepřesné měření a bezplatné využívání vodohospodářských služeb. I když úniky lze jen odhadovat, nefakturovaná voda je měřitelný parametr, pro nějž jsou k dispozici údaje v téměř všech vodovodních sítích. V této zprávě se používá jako ukazatel efektivnosti vodovodní sítě. Operační program (OP) : Dokument schválený Komisí, který má podobu uceleného souboru priorit, jenž zahrnuje víceletá opatření. Poplatky za vodu : Cena vody, kterou poskytovatelé služeb účtují uživatelům. Poplatky za vodu se liší podle jednotlivých uživatelů: domácností, průmyslu a zemědělství. Poplatky za vodu se obvykle účtují spolu s poplatky za odpadní vody. Programové období : Víceletý rámec pro plánování a provádění výdajů ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti. Rok časového horizontu : Rok v budoucnosti, pro který se na základě odhadované poptávky plánují investice do zásobování vodou. Rozvodná síť : Veškeré činnosti a infrastruktury umožňující rozvod vody z obecních či místních vodojemů uživatelům v domácnostech a dalším uživatelům. Sociální dostupnost : Zásada, která vyžaduje, aby se při stanovení cen za vodu, které mají pokrýt náklady na služby, zohledňovala schopnost obyvatelstva platit za vodu. Lze ji měřit jako poměr výdajů domácností za vodu a jejich disponibilních příjmů. Spotřeba na hlavu : Objem vody v litrech na den a osobu nutný pro běžné činnosti domácností a průmyslu na úrovni oblasti, obce či regionu. Hodnoty spotřeby na hlavu jsou stanoveny v dokumentech hydrologického plánování na základě charakteristik místního osídlení a průmyslového rozvoje. Strukturální opatření : V této zprávě se jedná o intervence z Evropského fondu pro regionální rozvoj a Fondu soudržnosti. Systém hromadného zásobování vodou : Všechny infrastruktury, které umožňují zásobovat vodou obecní či místní vodojemy, včetně odběru a výroby vody, dálkové dopravy surové vody, úpravy a dopravy do vodojemů. Poté se vodou prostřednictvím rozvodné sítě zásobují uživatelé. Účelnost : Měřítko vztahu mezi stanovenými cíli a dosaženými výsledky. Vodní kanál : Otevřená nebo uzavřená vodní cesta z betonu nebo jiného materiálu. V této zprávě se tento pojem používá pouze pro vodní cesty, kterými se dopravuje voda pro smíšené použití, tj. zavlažování a zásobování domácností vodou. Vodní nádrž : Umělé jezero vytvořené přehrazením řeky nebo vodního toku. Vodojem : Nádrž z betonu nebo jiného materiálu, která slouží jako zásobník vody. Vodovodní řad : Potrubí různého průměru a materiálu sloužící k dopravě vody v systému hromadného zásobování vodou. Zásada návratnosti nákladů : Zásada, podle níž musí být náklady na určité zboží nebo službu pokryty výnosy. V oblasti vodní politiky jsou členské státy povinny přijmout takovou politiku poplatků v oblasti vody, která bere v úvahu návratnost všech nákladů, aby tak byly vytvořeny podněty k efektivnímu využívání vodních zdrojů (viz článek 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1)). SHRNUTÍ I. Voda je jedním z nejdůležitějších zdrojů potřebných pro sociální a hospodářský rozvoj. Zásobování vodou pro spotřebu v domácnostech má zásadní význam pro zdraví a kvalitu života lidí. II. Investice do zásobování vodou řeší různé potřeby, například: zvýšit dostupnost vody kvůli vyšší poptávce, rozšířit zeměpisné pokrytí, zlepšit jakost dodávané vody, zvýšit efektivnost systémů zásobování vodou a zlepšit kvalitu služeb. III. Audit Účetního dvora se zaměřil na infrastruktury určené výhradně k zásobování domácností vodou, které byly spolufinancovány z Fondu soudržnosti a z EFRR a dokončeny během programového období 2000–2006 ve Španělsku, Řecku, Portugalsku a Itálii, což jsou hlavní příjemci financování v této oblasti. Auditní zjištění vycházejí z přímého přezkumu 29 projektů – 11 schválených Komisí a 18 schválených řídícími orgány v členských státech – a ze zkoumání systémů Komise a členských států pro řízení a monitorování fondů EU. IV. Hlavním cílem auditu bylo posoudit, zda je využití výdajů EU na zásobování vodou maximálně efektivní. Za tímto účelem hledal Účetní dvůr odpovědi na otázky, zda: - pro potřeby dotčených oblastí byla přijata ta nejvhodnější řešení, - spolufinancované projekty úspěšně splnily svůj cíl zlepšit zásobování vodou, - cílů bylo dosaženo s nejnižšími náklady pro rozpočet EU. V. Účetní dvůr zjistil, že výdaje na strukturální opatření sice přispěly ke zlepšení zásobování vodou pro použití v domácnostech, avšak mohlo být dosaženo lepších výsledků s nižšími náklady pro rozpočet EU. Zejména: - odhady budoucí potřeby vody nezohledňovaly klesající trendy poptávky po vodě ani všechny již dostupné zdroje. Pozornost se zaměřovala na využívání nových zdrojů, aniž se zvažovala alternativní řešení jako snižování ztrát vody a využívání blízkých zdrojů. Posouzení prováděné Komisí a řídícími orgány členských států vytvořilo jen omezenou přidanou hodnotu, - bylo dosaženo měřitelného zlepšení, pokud jde o zvýšený objem dostupné vody, rozšířené pokrytí veřejnou sítí, lepší jakost vody, vyšší účinnost sítě a kontinuitu služeb. Některé projekty však nebyly připraveny k provozu, protože chyběla doplňková infrastruktura. Monitorování výsledků mělo proměnlivou kvalitu. Pokud byly v rozhodnutích o grantu uloženy podmínky, nevěnovala se dostatečná pozornost tomu, zda byly splněny, - u všech projektů docházelo k překročení nákladů a zpožděním. Bylo zjištěno, že při poměření dvěma hlavními parametry efektivnosti (míra využití kapacity a nefakturovaná voda) fungovalo několik projektů s omezenou efektivností. Byly zaznamenány významné nedostatky v postupu stanovování výše grantů a Komise a řídící orgány členských států nevěnovaly dostatečnou pozornost schopnosti projektů vytvářet příjmy. VI. Účetní dvůr předkládá tato doporučení: - členské státy by měly zlepšit své analýzy ex ante a prognózy budoucí potřeby tím, že zohlední aktuální a přesné údaje a zlepší svou evidenci všech dostupných zdrojů vody. Větší pozornost by se měla věnovat alternativám k řešením na straně nabídky (jako jsou opatření vedoucí ke snižování ztrát vody) a opatřením na ochranu jakosti vody, - Komise by měla členské státy vést k tomu, aby s vodními zdroji hospodařily efektivně a účinky svého hospodaření zohlednily při plánování spolufinancovaných infrastruktur pro zásobování vodou, - členské státy by již ve fázi plánování měly zajistit, aby doplňkové infrastruktury nutné pro uvedení projektů do provozu byly včas k dispozici. Je třeba zavést lepší nástroje pro monitorování výsledků a uložených podmínek, - členské státy by během fáze plánování měly více pozornosti věnovat činitelům, které často způsobují zdržení. Při navrhování nových infrastruktur by se měly brát v úvahu výsledky lepších analýz ex ante, - Komise a členské státy by měly zlepšit kvalitu analýz nákladů a přínosů a odhadů mezery ve financování a patřičně zohlednit schopnost projektů vytvářet příjmy. ÚVOD ZÁSOBOVÁNÍ VODOU V EU 1. Voda má zásadní význam pro lidské zdraví a je jedním z nejdůležitějších přírodních zdrojů potřebných pro sociální a hospodářský rozvoj. Rozvod dostatečného množství kvalitní vody pro spotřebu v domácnostech je důležitým předpokladem rozvoje. 2. Pokud jde o podíl obyvatelstva s přístupem k vodovodním sítím pro veřejnou potřebu a spotřebu vody na hlavu, jsou v EU mezi členskými státy i mezi regiony v tomtéž státě výrazné rozdíly. Výrazné rozdíly jsou i v efektivnosti vodovodních sítí, ceně vody a podílu výdajů na vodu na celkových příjmech domácností (viz tabulka 1). TABULKA 1 HLAVNÍ CHARAKTERISTIKY ZÁSOBOVÁNÍ VODOU PRO POUŽITÍ V DOMÁCNOSTI V EU – PRŮMĚRNÉ HODNOTY NA ÚROVNI ČLENSKÝCH STÁTŮ [1] | Minimum | Maximum | Pokrytí obyvatelstva (% z celkové populace) | 70 | 100 | Spotřeba na hlavu (litry/den) | 70 | 270 | Nefakturovaná voda (% z celkového množství odebrané vody) | 7 | 55 | Cena vody (EUR/m3) | 0 | 2,1 | Podíl výdajů na dodávky vody na celkových příjmech domácností (%) | 0 | 2,5 | 3. Podle smluv je jedním z cílů politiky v oblasti životního prostředí obezřetné a racionální využívání přírodních zdrojů. Klíčovým právním nástrojem pro vodu je rámcová směrnice o vodě, jejímž cílem je zajistit ochranu a udržitelné užívání vod. Směrnice vstoupila v platnost v roce 2000 a do roku do 2003 měla být provedena ve vnitrostátních právních předpisech. Stanovila klasifikační systémy pro jakost vody a požadovala zřízení monitorovací sítě do roku 2006, zveřejnění plánů povodí v roce 2009 a v zásadě dosažení cílů v oblasti životního prostředí do roku 2015. Také požadovala, aby členské státy přijaly politiku poplatků v oblasti vody vytvářející dostatečné pobídky k efektivnímu využívání vody s tím, že k tomuto cíli by měly přiměřeně přispívat jednotlivé kategorie uživatelů vody (zásada návratnosti nákladů). Tato povinnost má být splněna do roku 2010 [2]. 4. Kromě toho byla ještě přijata směrnice Rady o jakosti pitné vody, která má chránit lidské zdraví, především stanovením maximálních hodnot některých mikrobiologických, chemických a organoleptických parametrů [3]. SPOLUFINANCOVÁNÍ INFRASTRUKTUR PRO ZÁSOBOVÁNÍ VODOU ZE STRUKTURÁLNÍCH OPATŘENÍ EU 5. Do systémů pro zásobování vodou se investuje kvůli jedné či více konkrétním potřebám. Jedná se o potřebu: a) zvýšit objem dostupné vody buďto kvůli nárůstu počtu obyvatel nebo kvůli hospodářskému růstu; b) rozšířit zeměpisné pokrytí na části obyvatelstva, které byly z veřejných vodohospodářských služeb vyloučeny; c) zlepšit jakost dodávané vody buďto vytvořením nových zdrojů vody, nebo úpravou dostupných zdrojů, například když byly stávající zdroje znečištěny průmyslem nebo zemědělstvím; d) zvýšit efektivnost systémů zásobování vodou tím, že se odstraní ztráty vody nebo nahradí zastaralé zařízení; e) zlepšit kvalitu služeb snížením počtu a délky omezení a přerušení dodávek. 6. Náklady na výstavbu systémů zásobování vodou jsou v rámci politiky soudržnosti způsobilé pro poskytnutí podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Fondu soudržnosti (FS). Podpora může být v rozsahu od 25 % až do 85 % způsobilých výdajů [4]. 7. V programovém období 2000–2006 dosáhla finanční podpora EU na projekty věnované výhradně zásobování domácností vodou a spolufinancované z těchto fondů celkem 4,05 miliardy EUR [5], přičemž na čtyři členské státy – Španělsko, Řecko, Portugalsko a Itálii – připadlo 3,62 miliardy EUR čili 89,4 % celkové částky. Výdaje v této oblasti pravděpodobně budou významné i v programovém období 2007–2013: odhaduje se, že 15 členských států způsobilých k získání podpory z FS musí do zásobování vodou investovat ještě 25 miliard EUR [6]. 8. Spolufinancované projekty se provádějí v rámci sdíleného řízení Komise a členských států, přičemž konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu [7] nese Komise. Jejich role závisí na tom, z kterého fondu se poskytuje podpora, a také na rozsahu nákladů projektu: a) u projektů spadajících pod FS a velkých projektů [8] spadajících pod EFRR zkoumá Komise kvalitu projektů, které mají být spolufinancovány, podle jejich souladu s příslušnými evropskými směrnicemi a prioritami fondů, potenciálu dosáhnout výsledků, pokud jde o regionální rozvoj, a podle potřebného finančního příspěvku od EU. Komise ve svém rozhodnutí spolufinancovat určitý projekt stanoví rozsah grantu a podmínky, kterým podléhá jeho vyplacení. V případě projektů v rámci FS musí být Komisi [9] předložena závěrečná zpráva s popisem provedených prací a prvním posouzením, zda bylo dosaženo plánovaných výsledků. V případě velkých projektů v rámci EFRR se zvláštní závěrečné zprávy nevyžadují; b) u ostatních projektů spadajících pod EFRR se úloha Komise omezuje na posouzení a schválení operačních programů, do nichž projekty patří a k jejichž obecným cílům by měly přispívat. Řídící orgány v členských státech odpovídají za posouzení žádostí o grant, rozhodují o výši grantu a sledují provádění projektů. 9. K provádění fondů vydává Komise na každé programové období pokyny. V pokynech na období 2000–2006 vydaných v roce 1999 se jako priorita stanoví podpora dodržování norem v oblasti životního prostředí stanovených v příslušných směrnicích EU. Uvádí se v nich, že projekty v oblasti vody by měly být v souladu se zásadami navrhované rámcové směrnice o vodě a že větší důraz by se měl klást na zvyšování efektivnosti stávající infrastruktury s cílem omezovat ztráty [10]. Kromě toho se v pokynech pro FS se stanoví, že "veškeré investice na zajištění dodávky vody by měly být doprovázeny konkrétním akčním plánem na omezení ztrát v rozvodné soustavě na úroveň optimální pro efektivní fungování soustavy" [11]. 10. Spolufinancují se infrastruktury různých typů. Ve schématu "Systémy zásobování vodou" v příloze I jsou popsány jednotlivé složky vodních systémů od odběru (systémy hromadného zásobování vodou) po rozvod ke konečným uživatelům (rozvodné sítě) a v rámečku 1 je uvedeno několik příkladů spolufinancovaných projektů. Nejběžnějšími prvky systémů zásobování vodou jsou: přehrady, odsolovací stanice, úpravny vody, vodovodní řady, čerpací stanice, nádrže, vodojemy, rozvodné sítě a systémy dálkové kontroly a detekce úniků a poruch. RÁMEČEK 1 PŘÍKLADY PROJEKTŮ SPOLUFINANCOVANÝCH EU Cílem jednoho projektu bylo rozšířit vodovodní síť pro veřejnou potřebu tak, aby pokrývala i obyvatelstvo venkovských oblastí, které využívalo soukromé a rozptýlené zdroje. Projekt se skládal z 11 vodojemů, 32,6 km potrubí pro připojení nové sítě k systému hromadného zásobování vodou, 10 čerpacích stanic a asi 87 km potrubí nové rozvodné sítě. Náklady na projekt způsobilé pro podporu EU činily 4,28 milionu EUR, přičemž 3,21 milionu EUR bylo spolufinancování z EFRR. Byla navržena řada projektů, jejichž cílem bylo vytvořit nové zdroje vody a zlepšit úpravu vody v systému hromadného zásobování vodou, který pokrýval rozlohu 11000 km2 a 2,5 milionu obyvatel. Jde o různé spolufinancované projekty: odsolovací stanici o kapacitě 65000 m3 vody za den se způsobilými náklady 55,10 milionu EUR a spolufinancováním z FS ve výši 46,86 milionu EUR, modernizaci úpravny o kapacitě 116640 m3 vody za den se způsobilými náklady 5,38 milionu EUR a spolufinancováním z EFRR ve výši 3,50 milionu EUR a výstavbu vodovodního řadu o délce 27 km a tří souvisejících vodojemů, připojujících systém hromadného zásobování vodou k další odsolovací stanici se způsobilými náklady 19,71 milionu EUR a spolufinancováním z EFRR ve výši 12,81 milionu EUR. NĚKTERÉ PROJEKTY SPOLUFINANCOVANÉ EU +++++ TIFF +++++ Fotografie 1: Čerpací stanice v Portugalsku +++++ TIFF +++++ Fotografie 2: Odsolovací stanice ve Španělsku +++++ TIFF +++++ Fotografie 3: Přehrada ve Španělsku +++++ TIFF +++++ Fotografie 4: Úpravna v Řecku ROZSAH A CÍLE AUDITU 11. Hlavním cílem auditu bylo posoudit, zda je využití výdajů na zásobování vodou pro spotřebu v domácnostech v rámci strukturálních opatření EU maximálně efektivní. 12. Účetní dvůr hledal odpověď na tyto dílčí otázky: a) Byla pro potřeby dotčených oblastí přijata ta nejvhodnější řešení? b) Splnily projekty svůj cíl, kterým bylo zlepšit zásobování vodou pro spotřebu v domácnostech? c) Bylo cílů dosaženo s nejnižšími náklady pro rozpočet EU? 13. Audit byl proveden v Komisi a ve čtyřech členských státech, na něž připadá většina výdajů na infrastruktury výhradně určené na zásobování vodou pro použití v domácnostech: Španělsku, Řecku, Portugalsku a Itálii. 14. Audit probíhal od února 2009 do března 2010 na základě vzorku 29 projektů financovaných v programovém období 2000–2006, které byly fyzicky dokončeny. Tři z nich Komise schválila před rokem 2000, ale všechny tři byly během období 2000–2006 rozhodnutími Komise zásadně upraveny. Projekty byly vybrány v poměru k rozsahu celkové finanční podpory poskytnuté každému z uvedených čtyř členských států. Devět bylo spolufinancováno z FS a 20 z EFRR, přičemž ve dvou případech se jednalo o velké projekty [8] (viz příloha II). 15. Byla přezkoumána projektová dokumentace na všech úrovních a uskutečnila se setkání se zástupci různých místních orgánů a veřejných či smíšených společností, které odpovídaly za návrh, realizaci a řízení infrastruktur v rámci vybraných projektů. Účetnímu dvoru pomáhali odborníci v oblasti vodárenství. PŘIPOMÍNKY BYLA PRO POTŘEBY DOTČENÝCH OBLASTÍ PŘIJATA TA NEJVHODNĚJŠÍ ŘEŠENÍ? 16. Závazku poskytnout finanční zdroje na vybudování nové infrastruktury, u níž se často předpokládá, že se bude používat po desetiletí, by měla předcházet analýza s cílem najít nejlepší řešení pro místní potřeby zásobování vodou. Hlavními součástmi takové analýzy jsou prognóza poptávky, vypočtená především podle velikosti obyvatelstva a předpokládané spotřeby na hlavu, a dostupnost a jakost existujících vodních zdrojů. Některé tyto faktory, jako spotřeba na hlavu a jakost stávajících vodních zdrojů, mohou být ovlivněny opatřeními na straně poptávky a opatřeními na ochranu vodních zdrojů. 17. Účetní dvůr zkoumal, zda: a) odhady potřeby vody, z nichž vycházely spolufinancované infrastrukturní projekty, byly založeny na odůvodněných předpokladech o vývoji poptávky a dostupnosti vody v dotyčné oblasti; b) byla dostatečně analyzována různá možná řešení, včetně kroků ovlivňujících poptávku nebo zachovávajících či zlepšujících jakost nyní využívaných zdrojů vody, aby se vybralo to nejlepší z nich; c) orgány posuzující žádosti a schvalující granty vytvořily k navrhovaným projektům přidanou hodnotu. TÉMĚŘ VE VŠECH PŘÍPADECH NEPŘIHLÍŽELY PROGNÓZY POTŘEB KE KLESAJÍCÍM TRENDŮM VE SPOTŘEBĚ VODY NA HLAVU A V NĚKTERÝCH PŘÍPADECH NEBYLY ZOHLEDNĚNY VŠECHNY JIŽ DOSTUPNÉ ZDROJE 18. Rozhodnutí vybudovat novou infrastrukturu pro zásobování vodou bylo ve všech případech kromě tří založeno na odhadech budoucí poptávky a potřeby doplňkových zdrojů vody. V těchto třech výjimkách nebyly takové odhady potřebné, neboť investice spočívala pouze v přidání či nahrazení součásti již existujícího systému. 19. Ve 21 případech byla poptávka vzhledem k nedostatku údajů o spotřebě a ztrátách ze sítí v minulosti odhadnuta na základě teoretické spotřeby na hlavu, jež byla doporučena v dokumentech hydrologického plánování. Takto odhadnutá poptávka byla někdy upravena směrem nahoru pomocí různých faktorů, které se obtížně vyčíslují, jako vliv dočasného obyvatelstva [12] a míry industrializace. 20. V pěti ostatních případech byly odhady poptávky po vodě stanoveny na základě skutečné spotřeby v minulosti, avšak za použití rozdílných metod. Ve třech z těchto případů je spotřeba na hlavu, kterou se projekt zdůvodňoval, vyšší než spotřeba doporučená v dokumentech hydrologického plánování. 21. Navíc téměř u všech projektů neodrážejí odhady poptávky klesající trend spotřeby na hlavu a někdy i ztrát vody, jenž se ve většině oblastí, kterých se projekty [13] týkaly, projevuje od konce 90. let nebo od počátku 21. století. Tento trend je výsledkem zdokonalení sítí [14], zavedení domácích měřidel a informačních kampaní organizovaných vodohospodářskými orgány a provozovateli. Jelikož taková opatření na straně poptávky se provádějí stále častěji, stoupající trend spotřeby na hlavu je nepravděpodobný [15]. 22. Ze srovnání mezi předpověďmi budoucí poptávky a skutečné spotřeby velmi často vyplývá, že (několik příkladů viz tabulka 2): a) skutečná spotřeba na hlavu v roce 2008 [16] je výrazně nižší než odhad na rok časového horizontu a v několika případech nedosahuje ani poloviny odhadu; b) skutečná celková spotřeba v roce 2008 je mnohem nižší, než se odhadovalo. TABULKA 2 ODHADY SPOTŘEBY VODY A SKUTEČNÉ HODNOTY V ROCE 2008 U NĚKTERÝCH ZKOUMANÝCH PROJEKTŮ Projekt | Spotřeba na hlavu v l/obyv./den | Celková spotřeba v hm3/rok | Země | Rok časového horizontu | Odhadovaná ex ante na rok časového horizontu [1001] | Skutečná v roce 2008 [1001] | Odhadovaná ex ante | Skutečná | na rok časového horizontu | na rok 2008 [1002] | v roce 2008 | ES | 2027 | 530 | 286 | 26 | 24 | 14 | GR | 2020 | 375–609 | 197 | 219 | 180 | 90 | IT | 2040 | 432 | 360 | 178 | 149 | 90 | PT | 2030 | 154–300 | 34–66 | 25 | 15 | 6 | PT | 2038 | 150 | 74 | 0,6 | 0,4 | 0,1 | ES | 2030 | 350 | 201–291 | 8,5 | údaje chybí | 4,3 | 23. Když se navrhovaly nové infrastruktury, nebyly v šesti případech plně zohledněny zdroje, které již byly k dispozici (viz rámeček 2). Zejména tam, kde byla voda nízké jakosti, například kvůli vysokému obsahu dusičnanů či síranů, se nezkoumalo, zda by tato voda, místo aby se plně nahradila vodou z jiného zdroje, nemohla být smíchána s vodou dobré jakosti, aby se tak dodržely zákonné normy pro pitnou vodu [19]. 24. Díky lepšímu odhadu budoucí poptávky a nedostatku vody by bývalo bylo možné posoudit alternativní zdroje, které nebyly zohledněny, a vybudovat infrastrukturu o nižší kapacitě. RÁMEČEK 2 PŘÍKLADY, KDY SE V PLÁNOVACÍ FÁZI OPOMÍJELY DOSTUPNÉ ZDROJE Ve Španělsku se z EFRR spolufinancoval projekt na zlepšení jakosti vody dodávané do různých sousedních obcí, neboť současné zásobování vodou nesplňovalo zákonné parametry. Odhady objemu vody, který měly dodávat nové infrastruktury, vycházely z odhadu celkové budoucí poptávky pro oblast. Některé obce však měly vodu vynikající jakosti a netrpěly nedostatkem. Kromě toho mohl projekt vycházet z odhadovaného objemu vody dobré jakosti, kterou by bylo třeba vhodně smísit s již dostupnou vodou nízké kvality. Čtyři roky po uvedení do provozu se nová kapacita využívá na přibližně 16 %. V jiném případě ve Španělsku, který byl spolufinancován z FS, byla na pokrytí budoucí poptávky odhadované na 13,9 hm3/rok zbudována přehrada, aniž se v úvahu vzaly zdroje, které již byly k dispozici (8 hm3/rok). V době auditu nebyla přehrada na pokrytí současné poptávky v oblasti (8 hm3/rok) zapotřebí, protože dostupné zdroje již dostačovaly. Spolufinancovaná infrastruktura se bude využívat jako rezerva nebo pro jiné oblasti, a nikoli jak se původně plánovalo. POZORNOST SE ZAMĚŘUJE HLAVNĚ NA BUDOVÁNÍ INFRASTRUKTUR VYUŽÍVAJÍCÍCH NOVÝCH VODNÍCH ZDROJŮ A POZORNOST SE ZŘÍDKAKDY VĚNUJE JINÝM ŘEŠENÍM, NAPŘÍKLAD SNIŽOVÁNÍ ZTRÁT VODY… 25. Ve všech případech, které Účetní dvůr zkoumal, bylo jako řešení odhadovaného nedostatku vody zvoleno využití nových zdrojů vody a její doprava do příslušných oblastí [20]. 26. Tam, kde byl vysoký poměr nefakturované vody, se jako způsob snížení budoucí potřeby vody málokdy zvažovala možnost zlepšit rozvodné sítě, a vylučovala se tak možná řešení s nižší kapacitou (viz rámeček 3). 27. Ve dvou případech však obce opatření na snížení poptávky přijaly. V těchto případech byly výsledky tak výrazné, že se spolufinancovaná infrastruktura stala v krátkodobém výhledu zbytečnou nebo je naddimenzovaná (viz rámeček 4). RÁMEČEK 3 MOŽNÝ DOPAD SNÍŽENÍ OBJEMU NEFAKTUROVANÉ VODY NA POTŘEBU VODY Zvýšení objemu vody pro jedno italské město, což byl jeden z cílů spolufinancovaného projektu, bylo možno dosáhnout snížením nefakturované vody ve vodovodní síti města z 44,5 % na 11,5 %, což je dosažitelná míra, která již byla v některých částech města uskutečněna. Projekt infrastruktury hromadného zásobování vodou v Řecku vycházel z odhadů budoucí poptávky, včetně vysokých ztrát vody (30 %). Přes určité investice do zlepšení rozvodné sítě, rovněž spolufinancovaného z fondů EU, zůstávají ztráty kolem 30 %. Kdyby se účelnými opatřeními ztráty vody snížily, nová infrastruktura pro zásobování vodou mohla mít menší rozsah. … NEBO VYUŽÍVÁNÍ PŘÍSTUPNĚJŠÍCH ZDROJŮ 28. V poptávce po zdrojích vody může být konkurence například mezi potřebami zemědělství a spotřebou domácností. Možnost využívat vodní zdroje vyhrazené pro použití v zemědělství pro lidskou spotřebu se v auditovaných projektech nezkoumala (viz rámeček 5). Přesto byly v některých španělských regionech zaznamenány osvědčené postupy: pokud jde o práva užívat vodu, je tam zaveden pružný výměnný systém, takže vodu určenou k zavlažování lze dle potřeby použít pro spotřebu v domácnostech. RÁMEČEK 4 PŘÍKLADY PŘIJÍMAJÍCÍCH OBCÍ, KTERÉ ZAVEDLY OPATŘENÍ NA SNÍŽENÍ ZTRÁT VODY Z FS se spolufinancovala výstavba přehrady, která má zajišťovat 34 hm3/rok vody pro španělské město a jeho okolí. Výstavba přehrady byla zdůvodněna na základě odhadované potřeby 158 hm3/rok v roce 2012. Současně město vypracovalo akční plán včetně instalace individuálních měřidel v bytech a zdokonalení dopravní a rozvodné sítě. To byla také podmínka, kterou při schvalování grantu v roce 2000 stanovila Komise. Díky akčnímu plánu bylo dosaženo lepších výsledků, než Komise požadovala: objem nefakturované vody je v současnosti kolem 20 % ve srovnání s dřívějšími 36 %. Mimoto se celková poptávka přes výrazný nárůst obyvatelstva snížila z 142 hm3 v letech 1997–1998, kdy byl projekt schválen, na asi 120 hm3 v roce 2008. V jiném španělském městě se z FS spolufinancoval systém hromadného zásobování vodou. V projektu se budoucí potřeby města odhadovaly na 113 hm3. Komise ve svém rozhodnutí o spolufinancování z roku 2001 uložila provést plán na snížení úniků, díky němuž objem nefakturované vody klesl z 50 % na 30 %. I když se počet obyvatel zvýšil, celková poptávka klesla z 81 hm3 v roce 1996 na 61 hm3 v roce 2008. RÁMEČEK 5 VYUŽITÍ BLÍZKÝCH ZDROJŮ VODY V oblastech odpovídajících dvěma spolufinancovaným projektům ve Španělsku rozváděly obce vodu, která měla kvůli znečištění ze zemědělství výrazně vyšší obsah dusičnanů než maximum stanovené ve směrnici o jakosti pitné vody. Možnost využívat pro spotřebu v domácnostech místo vody nízké jakosti blízkou povrchovou vodu dobré jakosti navrhovatel projektu nebral v úvahu, protože práva užívat tuto vodu dobré jakosti byla udělena zemědělcům. V rámci každého projektu se vybudovaly studny na podpovrchovou vodu a dopravní potrubí v délce asi 50 km. Vodohospodářské orgány však zatím pro jeden z projektů neudělily povolení k odběru vody a uložily místním orgánům, aby hledaly řešení, které by umožňovalo využívat povrchovou vodu vyhrazenou zemědělcům. To by však vyžadovalo vybudování dodatečné infrastruktury. POSOUZENÍ ŽÁDOSTÍ O GRANT PROVÁDĚNÉ KOMISÍ A ŘÍDÍCÍMI ORGÁNY ČLENSKÝCH STÁTŮ VYTVOŘILO JEN OMEZENOU PŘIDANOU HODNOTU 29. Auditní vzorek obsahuje devět projektů v rámci FS a dva velké projekty v rámci EFRR, které zkoumala a schválila Komise. Ostatních 18 projektů bylo spolufinancováno z EFRR a schválily je řídící orgány členských států (viz bod 8). 30. Jak již Účetní dvůr upozornil v jiných svých zprávách [21], absence pokynů a kontrolních seznamů pro posuzování žádostí o granty na programové období 2000–2006 vedla k tomu, že nebylo možno určit, jaké kontroly Komise provedla. 31. V žádném z případů Komise nezpochybnila předpovědi budoucí poptávky nebo zvolená řešení a ani nepožadovala informace o jiných možných řešeních, jako je například využití nebo úprava vody nacházející se poblíž namísto jejího odběru z větší vzdálenosti. 32. Po svém přezkumu uložila Komise čtyřem projektům podmínky, které se týkaly snížení ztrát vody. V jednom případě ovšem Komise příslušné cíle nevyčíslila, v jiném byly lhůty pro jejich splnění stanoveny až na dobu po datu dokončení projektu, přičemž k tomuto datu by však již byl zůstatek grantu vyplacen. Při výpočtu potřeby vody nebyl účinek požadovaného snížení ztrát vody vzat v úvahu v žádném z případů. 33. Ve dvou z těchto případů obsahovalo rozhodnutí o grantu také ustanovení, že orgány jsou povinny sledovat uplatňování směrnice o ochraně povrchových a podpovrchových vod [22] a informovat monitorovací výbor FS. Zásluhou těchto ustanovení vznikla zvláštní vazba mezi výplatou grantu a požadovanou činností. Znečištění dusičnany nebo odpadními vodami však ovlivnilo i další projekty, které měly zčásti nahradit znečištěné zdroje a které Komise schválila bez jakékoli podmínky. Další opatření s cílem urychlit obnovu životního prostředí nebyla jako podmínka grantu EU nikdy uložena. 34. Účetní dvůr při svém přezkumu v členských státech zjistil, že řídící orgány v žádném případě nenavrhly ani neprovedly změny projektových návrhů. Nikdy nebyly uloženy podmínky ohledně ztrát a úspor vody ani opatření na ochranu jakosti surové vody. 35. Způsob, jakým jsou projekty zásobování vodou řízeny, se v období 2007–2013 změnil: a) v Komisi se zkoumají jen projekty, jejichž celková hodnota přesahuje 50 milionů EUR. Byly vytvořeny nové postupy pro posuzování projektů: projektové žádosti musí obsahovat výsledky studií proveditelnosti, včetně posouzení alternativ; byl vypracován kontrolní seznam pro posuzování projektových žádostí, zejména pokud jde o efektivnost hospodaření s vodními zdroji (například opatření na snížení spotřeby nebo opětovné využití odpadních vod) v oblastech dotčených projekty. Pokud by se však použila kritéria pro posuzování projektů, účelnost těchto postupů a konzistentnost jejich výsledků se mohla zvýšit; b) pokud se jedná o navštívené členské státy, byly podniknuty některé pozitivní iniciativy: ve třech regionech spočívalo jedno z kritérií pro přidělení podpory z EFRR v tom, že navrhovaný projekt měl být součástí strategického plánu pro příslušnou oblast a měl doplňovat již existující nebo naplánované systémy hromadného zásobování vodou. V Itálii nové postupy stanoví, že se zvýší rozpočty těch regionálních operačních programů, které dosáhly lepších výsledků ve snižování ztrát vody. SPLNILY PROJEKTY SVŮJ CÍL, KTERÝM BYLO ZLEPŠIT ZÁSOBOVÁNÍ VODOU PRO SPOTŘEBU V DOMÁCNOSTECH? 36. Pro výstavbu nových infrastruktur může být mnoho důvodů (viz bod 5), takže cíle projektů se mohou značně lišit. Aby bylo možno projekty účelně monitorovat a hodnotit, měly by být cíle projektů, pokud jde o výstupy a výsledky, definovány a vyčísleny v žádostech o grant a rozhodnutích o financování. 37. Do jaké míry bylo cílů dosaženo, lze posuzovat pomocí řady ukazatelů. Zatímco ukazatele výstupů by měly být definovány ve vztahu k fyzickým výsledkům jako kilometry potrubí, počet vodojemů atd., ukazatele výsledků by se měly stanovit proto, aby vyjadřovaly, do jaké míry byly uspokojeny zvláštní potřeby, které projekt řeší: a) dostupnost: dodatečný objem vody vstupující díky nové infrastruktuře do vodovodní sítě; b) pokrytí: zvýšení počtu osob a podílu obyvatelstva, které je vodou z rozvodné sítě zásobováno; c) jakost vody: procento testů, v nichž byla voda hodnocena jako nevyhovující normám EU nebo vnitrostátním či místním normám, a zlepšení hodnot parametrů, které byly dříve nevyhovující; d) efektivnost systémů: snížení objemu nefakturované vody; e) kvalita služeb: snížení počtu a délky omezení a přerušení dodávek. 38. Účetní dvůr zkoumal, zda: a) byly cíle definovány a vyčísleny; b) byly cíle splněny; c) orgány, které schválily granty, výsledky monitorovaly. CÍLE PROJEKTŮ NEBYLY VŽDY VYČÍSLENY VE VZTAHU K OČEKÁVANÝM VÝSLEDKŮM 39. Žádosti o granty a rozhodnutí o grantech obsahovaly měřitelné výstupy, kterých má být dosaženo. Protože u některých zkoumaných projektů neexistovaly zvláštní žádosti a rozhodnutí, byly výstupy stanoveny a vyčísleny v projektových studiích. 40. Většina zkoumaných projektů obsahovala celkové měřitelné cíle stanovené ve vztahu k pokrytí obyvatelstva a objemu dodávané vody. Ne všechny očekávané výsledky (jako snížení množství nefakturované vody a zlepšení kontinuity služeb a jakosti vody) však byly vyčísleny. DÍKY PROJEKTŮM SE MĚŘITELNĚ ZLEPŠILO ZÁSOBOVÁNÍ OBČANŮ EU VODOU, AVŠAK… 41. Všechny kontrolované projekty byly přes zdržení a překročení nákladů (viz body 51–52) fyzicky dokončeny dle plánu s menšími změnami, například v délce potrubí nebo v kapacitě či umístění vodojemů, které byly dohodnuty během výstavby. 42. Pokud jde o výsledky, přispěly projekty ke zlepšení dodávky vody pro použití v domácnostech buď tím, že se zvýšil dostupný objem vody a veřejná síť se rozšířila i do oblastí, které na ni nebyly dříve napojeny, nebo tím, že se zlepšila jakost vody, efektivnost sítí či kontinuita služeb (viz rámeček 6). +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ Fotografie 5: Voda, která napájí nový vodovodní řad zvyšující dostupnost vody v italském regionu | Fotografie 6: Nová úpravna zlepšující jakost vody ve velkém řeckém městě | RÁMEČEK 6 PŘÍKLADY POZITIVNÍCH VÝSLEDKŮ Aby se vyřešil nedostatek vody v jedné oblasti Španělska, z FS se spolufinancovala odsolovací stanice s výrobní kapacitou 22 hm3 pitné vody ročně. Stanice je od roku 2006 v provozu na přibližně 90 % svého výkonu a zmírňuje nedostatek vody ve třech největších zásobovaných obcích. Ve srovnání s předchozím stavem se výrazně zlepšila i jakost vody dodávané obyvatelstvu, pokud jde o některé normy ve směrnici EU (vodivost a obsah trichlormetanů a síranů). Aby se uspokojily potřeby městské oblasti v Itálii trpící nedostatkem vody, z EFRR se spolufinancoval vodovodní řad, který do několika obcí dopravuje vodu z nové přehrady. V období 2004–2008 činil roční objem dodávek v oblasti 14,5 hm3. Nový vodovodní řad zajistil obcím dodatečné nové zdroje vody a uvolnil jiné zdroje, které byly přetíženy. ... NĚKTERÉ PROJEKTY NEBYLY KVŮLI CHYBĚJÍCÍMU NAPOJENÍ V PROVOZU... 43. Pět projektů, které byly sice v letech 2005 až 2008 fyzicky dokončeny, nepřineslo do doby auditu [23] žádné výsledky. Další dva projekty dokončené v tomtéž období byly částečně provozuschopné, avšak s omezenými výsledky. Hlavním důvodem byla chybějící doplňková infrastruktura, jejíž výstavba nebo uvedení do provozu se opozdilo (viz rámeček 7). ... A JINÉ PROJEKTY OBSAHOVALY INHERENTNÍ OMEZENÍ 44. V některých případech je dosažení výsledků ovlivněno inherentními omezeními projektů: například u jednoho projektu na zlepšení jakosti vody rozváděné ve velkém městě závisí to, zda bude dosaženo maximální jakosti, na dalších ekologicky sporných projektech. V dalších dvou případech jsou postavené úpravny napájeny otevřenými kanály, takže vtok vody je náchylný ke znečištění. V jiném případě se voda vyráběná v jedné odsolovací stanici dostává do městských nádrží s příliš vysokou teplotou pro použití v domácnostech (někdy přes 30 stupňů). RÁMEČEK 7 PŘÍKLADY PROJEKTŮ, KTERÉ KVŮLI CHYBĚJÍCÍMU NAPOJENÍ NEBYLY V PROVOZU Ve Španělsku se odsolovací stanice čtyři roky po svém dokončení využívala na méně než 20 % své kapacity. Ačkoli poptávka po zvýšené výrobě vody byla dostatečná, systém dopravy a městská rozvodná (a zavlažovací) síť, rovněž spolufinancované z fondů EU, nebyly v době auditu vybudovány. Čtyři roky po vybudování přehrady v Řecku musí být projekt na vybudování doplňkové úpravny vody, která je nutná pro fungování projektu, přepracován a úpravna musí být vybudována, čímž se fungování systému zdrží. ZPRÁVY O VÝSLEDCÍCH MĚLY OMEZENOU HODNOTU 45. U projektů v rámci FS, které řídí Komise (viz bod 29), je při dokončení třeba jako podmínku konečné platby předložit závěrečnou zprávu. U velkých projektů spadajících pod EFRR nařízení pouze stanoví, že informace se předkládají ve zprávách o operačních programech, pod něž tyto projekty spadají. 46. Tyto zprávy poskytují částečně užitečné informace o dosažených výsledcích. Pouze u jednoho projektu jsou výsledky popsány co do objemu vyráběné vody, která je dodávána obcím. Ve dvou případech závěrečné zprávy pouze uvádějí, že výsledků bylo dosaženo, a v jednom případě nejsou poskytnuty informace žádné. U pěti projektů nebylo možno poskytnout žádné informace, neboť přestože projekty byly dokončeny, nebyly v době, kdy se závěrečná zpráva předkládala, dosud funkční. 47. Pokud jde o dodatečné podmínky týkající se snížení ztráty vody uložené Komisí (viz bod 32), v jednom ze čtyř případů neobsahuje zpráva žádné informace o tom, do jaké míry se podmínku uloženou Komisí podařilo splnit. Komise nicméně provedla konečnou platbu. Ve dvou případech, kdy Komise uložila zvláštní následné požadavky, zejména pokud jde o provádění opatření proti znečištění ze zemědělství nebo odpadních vod (viz bod 33), nebyly poskytnuty žádné informace. 48. Pokud se jedná o projekty podléhající pouze schválení členských států, jen ve dvou auditovaných členských státech měli příjemci povinnost předložit spolu s žádostí o konečnou platbu také závěrečnou zprávu. Tyto zprávy sice popisují hlavní změny s dopadem na projekt co do nákladů a zpoždění, ale o dosažených výsledcích podrobnosti neuvádějí. V druhých dvou členských státech jsou žádosti o platbu doprovázeny jen doklady o vzniklých výdajích. BYLO CÍLŮ DOSAŽENO S NEJNIŽŠÍMI NÁKLADY PRO ROZPOČET EU? 49. Většina spolufinancovaných projektů přispěla ke zlepšení zásobování občanů EU vodou. Aby Účetní dvůr posoudil, zda bylo možno tohoto výsledku dosáhnout s nižšími náklady pro rozpočet EU, zkoumal, zda: a) byly spolufinancované infrastruktury vybudovány hospodárně; b) infrastruktury efektivně fungují, tj. zda je jejich využití uspokojivé a poměr nefakturované vody v závislé rozvodné síti je přijatelný; c) byl grant EU stanoven v přiměřené výši s přihlédnutím ke skutečnosti, že spolufinancované projekty vytvářejí příjmy. HOSPODÁRNOST JE OVLIVNĚNA ZPOŽDĚNÍMI A PŘEKRAČOVÁNÍM NÁKLADŮ 50. V několika případech bylo zjištěno, že postupy udílení zakázek nebyly v souladu s evropskými pravidly. Avšak když tato situace nastala, uplatnila Komise a vnitrostátní kontrolní orgány na spolufinancované výdaje příslušné opravy. 51. U všech projektů došlo při výstavbě ke zpožděním od několika měsíců do více než tří let. Ve většině případů bylo možno se zpožděním způsobeným dodatečnými požadavky vyplývajícími z posouzení dopadů na životní prostředí, obtížemi se získáváním správních povolení a nepřesnými odhady či výpočty částečně vyhnout lepším plánováním. 52. U všech projektů také došlo ke zvýšení nákladů, které ve 20 % případů představovaly více než 30 % původní ceny, s maximálním zvýšením ceny o 80 % v jednom případě. Nejčastěji byly náklady překročeny kvůli nedostatečnému plánování, které způsobovalo zpoždění vedoucí k pokutám, které platili navrhovatelé projektů, a ke zvýšení cen. NĚKOLIK PROJEKTŮ FUNGUJE S OMEZENOU EFEKTIVNOSTÍ 53. Hlavními ukazateli efektivnosti, které byly při auditu použity, byla míra využívání infrastruktury a podíl nefakturované vody v závislých rozvodných sítích: a) nízká míra využívání kapacity znamená, že menší a méně nákladná infrastruktura mohla zajistit tutéž úroveň služeb; b) vysoký podíl nefakturované vody v závislých rozvodných sítích znamená především ztráty. Kdyby se investice úspěšně zaměřila na ztráty, nová infrastruktura by nemusela odebírat, upravovat a dopravovat tolik vody, a měla by tudíž menší rozsah nebo by dokonce nebyla zapotřebí vůbec. 54. V době auditu bylo v provozu po dobu jednoho roku až čtyř let 21 spolufinancovaných projektů, tři s provozem začínaly a pět bylo fyzicky dokončených, avšak nebyly v provozu. V tabulce 3 se tyto projekty posuzují podle dvou hlavních ukazatelů efektivnosti. 55. U zprovozněných projektů jsou velké rozdíly v míře využívání spolufinancovaných infrastruktur – mezi 100 % a 16 % – a v podílu nefakturované vody v závislých rozvodných sítích – od 13 % do 55 %. Pro potřeby této analýzy byly projekty s podobnými charakteristikami zařazeny do tří kategorií (viz tabulka 4). 56. Předpoklady týkající se projektů s delší životností jsou ze své podstaty méně spolehlivé než předpoklady o projektech s kratší životností. U projektů, které lze realizovat ve fázích, se může realizace vyvíjet v závislosti na potřebách. TABULKA 3 POSOUZENÍ ZPROVOZNĚNÝCH PROJEKTŮ PODLE HLAVNÍCH UKAZATELŮ EFEKTIVNOSTI +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ +++++ TIFF +++++ | Vysoká míra využívání (x ≥ 70 %) nebo nízký podíl nefakturované vody (x ≤ 25 %). | | Střední míra využívání (40 % ≤ x < 70 %) nebo střední podíl nefakturované vody (25 % < x ≤ 40 %). | | Nízká míra využívání (x < 40 %) nebo vysoký podíl nefakturované vody (x > 40 %). | – = irelevantní: projekty, u nichž minimální rozměry potrubí stanoví technické normy. Typ projektu | Datum skutečného uvedení do provozu | Rok časového horizontu | Míra využívání spolufinancované infrastruktury (%) | Podíl nefakturované vody v závislých rozvodných sítích (%) | A | 2006 | 2018 | 91,3 | 21,0 | A / B | 2004 | 2020 | 82,4 | 20,6 | 26,0 | A | polovina r. 2008 | 2028 | 63,2 | 16,8 | A | 2005 | 2015 | 73,0 | 55,5 | A | 2005 | 2021 | 65,9 | vysoký [1003] | A | částečně v polovině r. 2005 | 2012 | 16,8 | údaje chybí | | B | konec r. 2000 | 2020 | 100,0 | 26,0 | B | polovina r. 2006 | 2027 | 52,8 | 27,0 | B | 2008 | 2030 | 50,6 | 25,8 | B | listopad 2008 | 2015 | 58,3 | vysoký [1003] | B | 2004 | 2015 | 31–64 | 43,5 | B / A | 2004 | 2030 | 22,7 | 50,0 | 29,6 | B / C | 2006–2009 | 2038 | 20,0 | – | 13,0 | B | 2005 | 2016 | 16,2 | 39,0 | B / C | polovina r. 2008 | 2040 | 32,6 | – | 55,3 | B | 2004 | 2040 | 20–34 | 43,5 | B | polovina r. 2008 | 2029 | 20,3 | údaje chybí | B | 2008 | 2028 | 34,8 | údaje chybí | | C | 2006 | 2038 | – | 33,0 | C | 2003 | 2040 | – | 43,5 | C | 2005 | 2022 | – | údaje chybí | TABULKA 4 TYPOLOGIE PROJEKTŮ PRO POSOUZENÍ EFEKTIVNOSTI | Popis | Doba životnosti | Možnost realizace ve fázích | Typ A | Úpravny a odsolovací stanice | 15–20 let | ano | Typ B | Infrastruktura pro odběr a dopravu | 30–50 let | ne | Typ C | Rozvodné sítě | 30–50 let | ne | +++++ TIFF +++++ Fotografie 7: Odsolovací stanice (typ A) +++++ TIFF +++++ Fotografie 8: Infrastruktura pro dopravu vody (typ B) +++++ TIFF +++++ Fotografie 9: Rozvodná síť (typ C) 57. Pokud jde o sedm projektů typu A nebo o projekty obsahující prvky typu A, které jsou v provozu nejméně jeden rok: a) kapacita: tři projekty jsou kapacitně dobře vytíženy, tři jsou vytíženy středně a jeden je vytížen málo. Jelikož životnost tohoto typu infrastruktury je relativně krátká, u projektů, které jsou v současnosti využívány nedostatečně, je pravděpodobnost, že dosáhnou přijatelné míry využití, menší. Tomu bylo možno předejít, kdyby se kapacita odsolování a úpravy vody realizovala ve fázích; b) nefakturovaná voda: u dvou projektů je podíl nefakturované vody velmi vysoký. V jednom případě je to přes 50 % a v jiném, kde se voda rozváděná spotřebitelům neměří, je spotřeba 550 litrů za den na hlavu, což znamená, že ztráty v síti jsou pravděpodobně velmi vysoké [24]. 58. Pokud jde o 13 projektů typu B nebo o projekty obsahující prvky typu B, které jsou v provozu déle než jeden rok: a) kapacita: jeden projekt je kapacitně maximálně vytížen, čtyři projekty jsou vytíženy středně a osm je vytíženo málo. Důvodem této výkonnosti jsou vysoké odhady budoucí poptávky (viz tabulka 2) a nedostatečná koordinace mezi různými orgány odpovědnými za systémy zásobování vodou (viz rámeček 8). V několika případech se také přes podepsané dohody poskytované dodávky nevyužívají nebo obce odvolaly svůj závazek vodu využívat; b) nefakturovaná voda: kromě jednoho případu je také efektivnost vážně ovlivněna střední nebo nízkou výkonností; ve dvou jiných případech nebyly k dispozici žádné údaje. 59. Konečně u pěti projektů typu C nebo u projektů obsahujících prvky typu C se míra využívání kapacity neposuzuje, neboť možnosti upravit rozměry potrubí jsou z technických důvodů omezené. Pokud se jedná o rozsah ztrát, nově instalované části sítě dosahují dobrých výsledků kolem 10 %. Nicméně podíl nefakturované vody v celé městské rozvodné síti je ve třech případech i nadále vysoký nebo střední (v rozmezí asi 30 % až 45 %), protože byla renovována pouze omezená část sítě. POSTUP, KTERÝM SE STANOVÍ VÝŠE GRANTŮ, VYKAZUJE VÝZNAMNÉ NEDOSTATKY… 60. Pravidla pro stanovení finanční pomoci Společenství jsou upravena nařízeními o strukturálních fondech a o FS. Granty EU nesmí překročit určité stropy [25]. V hranicích těchto stropů se míra pomoci Společenství poskytovaná na projekty vytvářející příjmy určuje metodou mezery ve financování: grant nemůže přesáhnout rozdíl mezi diskontovanými investičními náklady a diskontovanými čistými příjmy projektu. Cílem tohoto přístupu je, aby byly na projekt poskytnuty takové zdroje, aby se mohl uskutečnit a nedošlo přitom k jeho neoprávněnému nadměrnému financování. RÁMEČEK 8 PŘÍKLADY NÍZKÉ MÍRY VYUŽÍVÁNÍ INFRASTRUKTUR KVŮLI NEDOSTATEČNÉ KOORDINACI MEZI ORGÁNY Jeden regionální orgán byl navrhovatelem projektu obnovy vodovodního řadu pro vodovodní síť, která hromadně zásobovala několik obcí a byla rovněž spolufinancována z EFRR. Současně postavila hlavní zúčastněná obec odsolovací stanici, která byla též spolufinancována z EFRR. V prvním roce provozu se vodovodní řad využíval jen na 58 %. Bylo rozhodnuto, že provoz odsolovací stanice bude v květnu 2010, tedy pouhé čtyři roky po uvedení do provozu, ukončen. V jiném členském státě byl státní podnik navrhovatelem projektu nového systému hromadného zásobování vodou, který byl spolufinancován z FS. Avšak obce, které měl systém zásobovat, požadovaly, aby byly do systému začleněny i jejich místní infrastruktury. Navíc největší obec nakonec zásobování z nového systému odmítla. Míra využívání spolufinancované infrastruktury je tak v současné době menší než 25 %. 61. U všech projektů spadajících pod FS a u velkých projektů spadajících pod EFRR, které byly zkoumány, obsahovaly žádosti, jež členské státy předložily Komisi (viz bod 8), finanční analýzu nákladů a přínosů. Ve všech žádostech se žádalo o poskytnutí pomoci na základě rozsahu mezery ve financování vyplývající z analýzy nákladů a přínosů [26]. Příspěvek EU se pohyboval od 40 % do 85 % celkových způsobilých nákladů na projekt. 62. U ostatních zkoumaných projektů spadajících pod EFRR (jež nebyly ke schválení individuálních grantů předloženy Komisi) se pouze v Řecku a Portugalsku požadovalo, aby navrhovatelé projektů předložili jako součást dokumentace k žádostem i analýzu nákladů a přínosů. Míra spolufinancování však byla stanovena bez ohledu na analýzy nákladů a přínosů. Ve většině případů získaly projekty maximální míru spolufinancování poskytovanou na opatření operačního programu, do něhož spadaly. Výše grantů se u těchto projektů pohybovala od 40 % do 80 % celkových způsobilých nákladů. 63. Během auditu zjistil Účetní dvůr ve finančních analýzách, které členské státy předkládaly spolu s žádostmi o grant, významné nedostatky [27]: a) ve čtyřech z 11 analýz nákladů a přínosů předložených Komisi byly v rozporu s metodou mezery ve financování do výpočtu provozních výdajů zahrnuty i odpisy. Ve dvou případech tak byla stanovená výše grantu zhruba dvojnásobkem správné hodnoty a ve dvou jiných případech byla asi o 50 % vyšší než tato hodnota; b) ve většině případů, kdy byly projekty součástí širšího systému zásobování vodou, nebyl předložen žádný přehled celého systému, ačkoli to bylo pro finanční hodnocení části předložené k spolufinancování nutné. Kromě toho byly provozní náklady a výnosy použité v analýzách odvozeny jako poměrné hodnoty širších systémů zásobování vodou, do nichž spolufinancované projekty patřily. Pouze v jednom případě vycházely předpoklady ze skutečných údajů o systému zásobování vodou; c) některé číselné údaje v analýzách nákladů a přínosů byly nerealistické. V téměř všech případech byly například použity konstantní objemy a ceny. Nadto Komise neposuzovala spolehlivost odhadů provozních nákladů obsažených v analýzách nákladů a přínosů. ... A DOSTATEČNĚ NEZOHLEDŇUJE SCHOPNOST PROJEKTŮ VYTVÁŘET PŘÍJMY 64. Příjmy v odvětví zásobování vodou představují poplatky za vodu a další poplatky, které platí jednotlivé typy uživatelů. Příjmy ovlivňují výši pomoci Společenství, protože přispívají ke snižování mezery ve financování daného projektu. K posouzení, zda je výše grantu stanovena tak, aby nedošlo k nadměrnému financování a zdroje EU se využívaly efektivně, je nutno přihlédnout ke schopnosti projektu vytvářet příjmy. 65. V roce 2000 Komise rozhodla, že výše pomoci by se měla upravit tak, aby podporovala zavedení systémů účtování poplatků, které by pokrývaly náklady na provoz, údržbu a obnovu infrastruktur a také náklady na omezování znečištění [28]. 66. Účetní dvůr při přezkumu projektů vybraných do vzorku zjistil, že ve většině případů byl grant prostě poskytnut ve výši uvedené v žádosti. Kromě jednoho případu (viz rámeček 9) se nevěnovala pozornost systémům účtování poplatků, které umožňovaly jen velmi nízkou míru návratnosti. Ve většině případů poplatky pokrývaly pouze provozní náklady, a nikoli celkové investiční náklady financované z vnitrostátních veřejných prostředků a prostředků EU. RÁMEČEK 9 PŘÍPAD, KDY BYLA ZÁSADA NÁVRATNOSTI NÁKLADŮ UPLATNĚNA V jedné žádosti o grant členský stát uvedl, že vytvořil systém umožňující navrácení významné části nákladů od uživatelů. Komise, která ocenila vyvinuté úsilí, rozhodla, že poskytne spolufinancování ve výši 75 %, přestože mezera ve financování vyplývající z finanční analýzy byla stanovena na 52 %. Finanční přebytek měl být použit na zlepšení jiné infrastruktury pro zásobování vodou. Komise svým rozhodnutím chtěla podpořit používání osvědčených postupů, což však nebylo ve shodě s metodou mezery ve financování pro stanovení finanční pomoci EU. 67. Účetní dvůr při přezkumu poplatků za vodohospodářské služby rovněž zjistil, že: a) členské státy mají sklon maximalizovat finanční pomoc EU tím, že poplatky udržují na nízké úrovni. V jednom případě nebyly poplatky aktualizovány od 90. let 20. století. V některých případech stanovily vnitrostátní orgány poplatky za vodu až poté, co byla určena maximální předpokládaná částka finanční pomoci EU. Výše předpokládaného grantu se tak v analýzách nákladů a přínosů předložených Komisi zdůvodňuje dodatečně místo toho, aby byla vymezena na základě provedené analýzy; b) v poměrném vyjádření připadá na poplatky stanovené v oblastech zásobovaných díky auditovaným projektům méně než 1 % disponibilních příjmů domácností. Komise nikdy nezpochybnila možnost získat náklady zpět od uživatelů, jak byla prezentována v žádostech, ani nenavrhla konkrétní referenční hodnotu, pomocí níž by se posuzovalo, zda jsou předkládané ceny za vodu přiměřené. Navíc mezi částkou příjmů domácností použitou na úhradu vodohospodářských služeb a výší spolufinancování není zjevně žádný vzájemný vztah. Vyšší míry spolufinancování jsou zaznamenány jak v oblastech, kde jsou výdaje uživatelů za vodu v poměru k jejich příjmům nižší, tak v oblastech, kde je tento poměr vyšší, aniž by to bylo nějak zdůvodněno (viz graf 1 a příloha III). GRAF 1 POMĚR MEZI VÝDAJI DOMÁCNOSTÍ ZA VODU A DISPONIBILNÍMI PŘÍJMY A MÍROU SPOLUFINANCOVÁNÍ +++++ TIFF +++++ Poznámka: Výdaje za vodu byly vypočteny na základě spotřeby vody v domácnostech ve výši 120 m3 za rok pro všechny obce v oblasti zásobované díky projektu. 68. Zásada účtovat náklady za vodu uživatelům je posílena rámcovou směrnicí o vodě, která stanoví povinnost týkající se návratnosti nákladů na vodohospodářské služby jako pobídku k udržitelné poptávce ze strany uživatelů. Tato povinnost má být splněna do roku 2010. Návratnost nákladů lze však přizpůsobit tak, že se přihlédne k různým činitelům, jako "sociálním, environmentálním a ekonomickým důsledkům úhrady, jakož i ke geografickým a klimatickým podmínkám" dotčených oblastí [29]. Jinými slovy, cílem není nutně dosáhnout 100 % návratnosti nákladů od uživatelů [30]. 69. V roce 2006 [31] stanovila Komise v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1083/2006 o strukturálních fondech [32] jasnější pravidla. V nových pokynech bylo stanoveno, že poplatky "by měly pokrývat přinejmenším náklady na provoz a údržbu, jakož i významnou část odpisů aktiv". Měla by být navržena přiměřená struktura poplatků, aby se maximalizovaly příjmy projektu před poskytnutím veřejné podpory, a zároveň by se měla zohlednit cenová dostupnost. Běžně přijímaná míra cenové dostupnosti pro dodávky vody a kanalizaci je 4 % příjmů domácností [33]. 70. Pokud jde o nové programové období, stanovily všechny čtyři členské státy, kterých se audit týkal, postupy, podle nichž musí návrhy na vybudování infrastruktur pro zásobování vodou, jejichž celkové náklady přesahují jeden milion EUR, obsahovat finanční analýzu nákladů a přínosů. Ve třech z navštívených regionů nové vnitrostátní postupy vyžadují, aby analýzy nákladů a přínosů obsahovaly zvláštní analýzu poplatků za vodu. Avšak pouze v Portugalsku byla stanovena jasná pravidla, podle nichž se částka grantu určuje na základě toho, jak dotčené obce zásadu návratnosti nákladů uplatňují. Dostupnost vodohospodářských služeb byla definována jak v poměrném (poplatky jako procento příjmů domácností), tak v absolutním vyjádření (maximální cena za m3). ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ 71. Výdaje na strukturální opatření sice přispěly ke zlepšení zásobování vodou pro použití v domácnostech, avšak mohlo být dosaženo lepších výsledků s nižšími náklady pro rozpočet EU. PŘIJATÁ ŘEŠENÍ 72. Všechny zkoumané projekty byly navrženy na základě studií současné a budoucí potřeby vody. Nicméně lepší analýza by byla umožnila vybudovat infrastruktury s menší kapacitou a zvážit alternativní řešení, která mohla přinést lepší výsledky: a) odhady budoucí potřeby vody nezohledňovaly klesající trendy spotřeby vody ani všechny dostupné zdroje (viz body 18–24); b) analýzy možných řešení se obecně omezovaly na opatření na straně nabídky a malou pozornost věnovaly snižování ztrát vody a využívání dostupnějších zdrojů (viz body 25–28); c) přezkum Komise někdy vedl k tomu, že k rozhodnutí o grantech přidala určité podmínky (jež se většinou týkaly snižování ztrát vody). Její intervence však mohla být účelnější. Řídící orgány členských států vytvořily jen malou přidanou hodnotu. V období 2007–2013 bude méně projektů zkoumat Komise a více jich budou zkoumat řídící orgány (viz body 29–35). DOPORUČENÍ 1 a) Členské státy by měly: i) zlepšit své analýzy ex ante a prognózy budoucí potřeby vody tím, že zohlední aktuální a přesné údaje (zejména přihlédnou ke klesajícím trendům ve spotřebě na hlavu) a zlepší svou evidenci a ověřování dostupných zdrojů vody; ii) věnovat větší pozornost alternativám k řešením na straně nabídky, například tím, že zohlední možnosti snižování ztrát vody, podniknou kroky na straně poptávky či provedou opatření na ochranu jakosti vody. b) Komise by měla: i) při rozhodování, zda projektům poskytnout finanční podporu, systematicky posuzovat, zda jsou v dotčených oblastech provedena všechna nutná opatření pro efektivní hospodaření se zdroji vody. Měla by též dbát o to, aby účinky těchto opatření byly zohledněny v prognózách potřeby vody a v posouzení alternativ, z nichž projekty vycházejí; ii) vést řídící orgány členských států k tomu, aby řádně zvažovaly efektivní hospodaření se zdroji vody v oblastech, jichž se spolufinancované infrastruktury týkají. PLNĚNÍ CÍLŮ 73. Spolufinancované projekty přispívají k tomu, že se zásobování občanů EU vodou v dotčených oblastech zlepšuje. Je však třeba uvést, že ačkoli některé projekty byly dokončeny několik let před provedením auditu, nebyly kvůli chybějícím napojením v systému zásobování vodou v provozu (viz body 41–44). 74. Současné monitorovací postupy a nástroje se k informování Komise a řídících orgánů členských států o výsledcích projektů hodí pouze částečně. Pokud Komise uložila konkrétní podmínky, jejich plnění ne vždy dostatečně kontrolovala (viz body 45–48). DOPORUČENÍ 2 a) Členské státy by měly: i) již ve fázi plánování zajistit, aby doplňkové infrastruktury nutné pro uvedení projektů do provozu byly včas k dispozici; ii) vytvořit lepší monitorovací nástroje pro hodnocení výsledků projektů. b) Komise by měla: i) vymezit informace, které od členských států potřebuje, aby mohla vyhodnotit dopad souvisejících projektů; ii) pečlivě posuzovat plnění podmínek uložených v rozhodnutích o grantu. NÁKLADY PRO ROZPOČET EU 75. Cílů mohlo být dosaženo s menšími náklady pro rozpočet EU: a) u několika projektů došlo ke zpoždění a překročení nákladů, kterým bylo možno alespoň do určité míry zabránit (viz body 50–52); b) několik projektů je v provozu na příliš nízký výkon – protože poptávka po vodě je nižší než prognózy – a má vysoký poměr nefakturované vody v závislých vodovodních sítích (viz body 53–59); c) postup stanovování grantů vykazoval výrazné nedostatky a možnosti návratnosti nákladů od uživatelů nebyly nijak posouzeny (viz body 60–70). DOPORUČENÍ 3 a) Členské státy by měly: i) během fáze plánování věnovat více pozornosti činitelům, které často způsobují zdržení, jako jsou hodnocení dopadu na životní prostředí, správní povolení a odhady a výpočty pro projekty; ii) zkvalitnit analýzy projektů ex ante a jejich výsledky brát v úvahu při stanovení rozsahu nových infrastruktur; iii) systematicky analyzovat klady a zápory výstavby infrastruktur ve fázích s cílem lépe využít vybudovanou kapacitu a rozvíjet ji podle vývoje potřeb. b) Komise by měla: i) věnovat větší pozornost kvalitě finanční analýzy přikládané k žádosti o grant a požadovat informace, které potřebuje, aby mohla grant stanovit v přiměřené výši; ii) dbát o to, aby se řádně uplatňovala zásada návratnosti nákladů, a prostředky EU se tak využívaly efektivněji. Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá pan Morten LEVYSOHN, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 8. září 2010. Za Účetní dvůr +++++ TIFF +++++ předseda Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] Údaje byly získány z různých zdrojů: EUREAU, Eurostat, OECD, International Benchmarking Network for Water and Sanitation Utilities a Evropská komise (GŘ pro regionální politiku). [2] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 1). Návratností nákladů na vodohospodářské služby se zabývá článek 9. Tato rámcová směrnice byla přijata až po přijetí zvláštních směrnic, například směrnice o jakosti pitné vody. [3] Směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě (Úř. věst. L 330, 5.12.1998, s. 32). Tato směrnice nahrazuje směrnici Rady 80/778/EHS. [4] Více informací naleznete v článku 29 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 1) a v článku 7 nařízení Rady (ES) č. 1164/94 ze dne 16. května 1994 o zřízení Fondu soudržnosti (Úř. věst. L 130, 25.5.1994, s. 1), ve znění nařízení (ES) č. 1265/1999 (Úř. věst. L 161, 26.6.1999, s. 62). [5] Částky odhadl Účetní dvůr. Kromě toho poskytla EU značnou finanční podporu projektům zásobování vodou, které rovněž zahrnují kanalizaci. [6] Strategické hodnocení ochrany životního prostředí a ochrany před riziky v rámci strukturálních fondů a Fondu soudržnosti na období 2007–2013, souhrnná zpráva, 7.11.2006, s. 19. Zprávu si nechalo vypracovat GŘ pro regionální politiku. [7] Článek 274 Smlouvy o založení Evropského společenství (dříve článek 205). [8] V programovém období 2000–2006 byly "velké projekty" takové projekty, "jejichž celkové náklady brané v úvahu při určování příspěvku z fondů překračují částku 50 milionů eur" (viz článek 25 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999). Další informace k tématu najdete ve zvláštní zprávě Účetního dvora č. 1/2008 o procesu vyřizování a schvalování žádostí o pomoc a hodnocení velkých investičních projektů za programová období 1994–1999 a 2000–2006. [9] Čl. F odst. 4 přílohy II nařízení (ES) č. 1164/94, ve znění nařízení (ES) č. 1265/1999. [10] Strukturální fondy a jejich koordinace s pokyny pro Fond soudržnosti pro programy v období 2000–2006. Sdělení Komise (Úř. věst. C 267, 22.9.1999, s. 2). Citováno na straně 6. [11] Příručka k Fondu soudržnosti 2000–2006, příloha A, EK, verze 1.0, únor 2000, s. 9–10. [12] Dočasným (přechodným) obyvatelstvem se rozumí turisté a dojíždějící a sezónní pracovníci, tj. osoby, jež nejsou rezidenty. [13] Například ve čtyřech velkých městech je klesající trend spotřeby na hlavu tak prudký, že přes nárůst obyvatelstva klesla celková spotřeba vody od konce 90. let v rozmezí od 1 % do 29 %. Tentýž trend je pozorován od počátku 21. století i v hustě osídlené pobřežní oblasti. Osm zkoumaných projektů se nachází právě v těchto oblastech. [14] Zdokonalením sítí se snižují ztráty. Ty se pokládají za součást poptávky, neboť musí být pokryty celkovou výrobou vody. [15] Viz též sdělení Komise o řešení problému nedostatku vody a sucha v Evropské unii, KOM(2007) 414 v konečném znění a zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu o následných opatřeních ke sdělení Komise o nedostatku vody a suchu v Evropské unii, KOM(2008) 875. [16] Nejnovější dostupné údaje v době auditu. [1001] Spotřeba na hlavu zahrnuje špičky spotřeby, ztráty a průmyslový koeficient. [1002] Odhady celkové spotřeby na rok 2008 byly uvedeny v projektových studiích nebo vypočteny Účetním dvorem na základě populačních trendů a trendů spotřeby na hlavu uvedených v těchto studiích. [19] Směrnice 98/83/ES stanoví parametrické hodnoty látek jako dusičnanové a síranové soli ve vodě určené pro lidskou spotřebu. Když koncentrace solí překročí tyto hodnoty, voda se běžně ředí jinou (dostupnou) vodou ze zdrojů s nízkou salinitou. [20] Navíc je třeba zdůraznit, že dopravovat vodu na vzdálenost větší než 100 km je velmi nákladné. Kromě vysokých investičních nákladů představují až 50 % celkových nákladů na zásobování vodou provozní náklady (A. Gee, EC Competition Policy Newsletter č. 2, léto 2004). [21] Viz zejména bod 41 zvláštní zprávy č. 3/2009 "Účelnost výdajů na čištění odpadních vod v rámci strukturálních opatření v programových obdobích 1994–1999 a 2000–2006". [22] Směrnice Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany a směrnice Rady 91/271/EHS ze dne 21. května 1991 o čištění městských odpadních vod. [23] Podobný případ byl zjištěn při práci na prohlášení o věrohodnosti (viz výroční zpráva za rok 2008, bod 6.19). Týká se vodovodního řadu, který byl fyzicky dokončen v roce 2004, ale na začátku roku 2009 nebyl kvůli nedostatku vody v nádrži, z níž se má napájet, v užívání. [1003] Údaje o nefakturované vodě kvůli chybějícím měřidlům neexistují. Z jiných informací však vyplývá, že efektivnost rozvodných sítí je nízká. [24] Mezinárodní standard pro použití v domácnostech je 120–150 m3 na domácnost a rok, což odpovídá 132–164 litrům na obyvatele a den. [25] Článek 7 nařízení (ES) č. 1164/94 a článek 29 nařízení (ES) č. 1260/1999. [26] Kromě dvou projektů předložených před rokem 1999, na něž se metoda mezery ve financování nevztahovala. [27] Na tento stav již Účetní dvůr upozornil ve své předchozí zprávě. Viz především body 21–34 zvláštní zprávy č. 1/2008 o procesu vyřizování a schvalování žádostí o pomoc a hodnocení velkých investičních projektů za programová období 1994–1999 a 2000–2006. [28] Viz Příručka Fondu soudržnosti, 2000–2006, verze 1, únor 2000, příloha C. [29] Čl. 9 odst. 1 rámcové směrnice o vodě (směrnice 2000/60/ES). [30] Viz Společná strategie provádění rámcové směrnice o vodě, pokyn č. 1, 2004. [31] Evropská komise, Nové programové období 2007–2013 – Metodické pokyny pro provedení analýzy nákladů a přínosů – pracovní dokument 4, 8/2006. Tyto pokyny byly vypracovány podle čl. 40 písm. e) nařízení (ES) č. 1083/2006. Viz též Guidance note on Article 55 of Council Regulation (EC) no 1083/2006: Revenue Generating Projects (Pokyny k článku 55 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006: projekty vytvářející příjmy). [32] Viz článek 55 nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25). [33] Ve studii, kterou vypracovala EBRD, se uvádějí referenční hodnoty od 2,5 % v USA po 5 % u Světové banky. Viz Fankhauser, S. a Tepic, S., 2007, Can poor consumers pay for energy and water? An affordability analysis for transition countries (Jsou chudí spotřebitelé schopni zaplatit energii a vodu? Analýza cenové dostupnosti pro země v procesu transformace), pracovní dokument č. 92, EBRD 2005. Energetická politika. 35:1038–1049. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I SYSTÉMY ZÁSOBOVÁNÍ VODOU +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II PROJEKTY VYBRANÉ K AUDITU Země | Název projektu | Fond EU | Celkové způsobilé náklady (v mil. EUR) | Příspěvek z EFRR/FS (v mil. EUR) | Řecko | Zásobování Soluně vodou z řeky Aliakmon, ΥΔΡΕΥΣΗ ΘΕΣΣΑΛΟΝΙΚΗΣ ΑΠΟ ΤΟN ΠΟΤΑΜΟ ΑΛΙΑΚΜΟΝΑ | FS | 79,42 | 60,88 | Řecko | Obnova vnějšího vodovodu obcí v regionu Pieria, ΑΝΑΚΑΙΝΙΣΗ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟΥ ΥΔΡΑΓΩΓΕΙΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΣΥΝΔΕΣΜΟΥ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ ΝΟΜ. ΠΙΕΡΙΑΣ | EFRR – OP Střední Makedonie | 4,69 | 3,75 | Řecko | Zásobování Litochora vodou, ΥΔΡΕΥΣΗ - ΑΠΟΧΕΤΕΥΣΗ ΛΙΤΟΧΩΡΟΥ | EFRR – OP Střední Makedonie | 1,48 | 1,11 | Řecko | Vnější a vnitřní vodovodní síť v Kozani, ΕΣΟΤΕΡΙΚΑ ΕΣΩΤΕΡΙΚΑ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΑ ΔΙΚΤΥΑ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΔΗΜΟΥ ΚΟΖΑΝΗΣ, ΤΗΛΕΕΛΕΓΧΟΣ, ΤΗΛΕΧΕΙΡΙΣΜΟΣ ΚΑΙ ΕΛΕΓΧΟΣ ΔΙΑΡΡΟΩΝ | FS | 18,60 | 13,90 | Řecko | Zásobování Deskati vodou, ΥΔΡΕΥΣΗ ΔΕΣΚΑΤΗΣ | EFRR – OP Západní Makedonie | 4,02 | 3,21 | Řecko | Vnitřní síť pro rozvod vody v Ptolemaidě a vnější síť pro rozvod vody v Mavropigi, Asvestopetře a Proastiu, ΤΡΟΦΟΔΟΤΙΚΟΣ ΑΓΩΓΟΣ ΕΣΩΤΕΡΙΚΟΥ ΔΙΚΤΥΟΥ ΥΔΡΕΥΣΗΣ Δ.Δ. ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ ΚΑΙ ΕΞΩΤΕΡΙΚΟ ΔΙΚΤΥΟ ΥΔΡΕΥΣΗΣ ΟΙΚΙΣΜΩΝ ΜΑΥΡΟΠΗΓΗΣ, ΑΣΒΕΣΤΟΠΕΤΡΑΣ ΚΑΙ ΠΡΟΑΣΤΙΟΥ ΤΟΥ ΔΗΜΟΥ ΠΤΟΛΕΜΑΪΔΑΣ | EFRR – OP Západní Makedonie | 2,40 | 1,92 | | | | | | Itálie | Adduttrice Acque Grezze Rosamarina | EFRR – OP Sicílie | 13,69 | 6,16 | Itálie | Completamento collegamenti esterni tra i serbatoi di Palermo | EFRR – OP Sicílie | 12,34 | 5,14 | Itálie | Rete di distribuzione, sottorete 5 Libertà | EFRR – OP Sicílie | 13,00 | 5,42 | Itálie | Rifacimento Acquedotto Favara di Burgio | EFRR – OP Sicílie (velký projekt) | 32,96 | 13,28 | Itálie | 5o modulo bis Dissalatore di Gela | EFRR – OP Sicílie | 32,86 | 14,79 | | | | | | Portugalsko | 2a Fase do Sistema multimunicipal de abastecimento de água à Área Sul do Grande Porto - Grupo I: Alargamento à região do Vale do Sousa | FS | 49,88 | 42,40 | Portugalsko | Abastecimento de água ao Sector Norte do concelho e reforço do abastecimento à sede do concelho de Arcos de Valdevez | EFRR – OP Norte | 4,28 | 3,21 | Portugalsko | Abastecimento de água da Área a Sul da cidade de Barcelos - 4a Fase | EFRR – OP Norte | 3,54 | 2,30 | Portugalsko | Abastecimento de Água a Guimarães - Sistemas de Adução e Reservas - Fase II | EFRR – OP Norte | 2,43 | 1,58 | Španělsko | Abastecimiento a Zaragoza y corredor del Ebro | FS | 79,86 | 67,88 | Španělsko | Abastecimiento a Lleida y su zona desde el embalse de Santa Ana | FS | 24,50 | 12,24 | Španělsko | Abastecimiento y planta potabilizadora de Jaca | EFRR – OP Aragonie | 4,73 | 2,36 | Španělsko | Desaladora de Cartagena (también conocida como San Pedro del Pinatar 1) | FS | 55,10 | 46,90 | Španělsko | Conexión de la desaladora del Campo de Cartagena (también conocida como Valdelentisco) con el Canal de Cartagena | EFRR – OP Murcia | 19,71 | 12,81 | Španělsko | Mejora de la potabilizadora de Campotejar | EFRR – OP Murcia | 5,38 | 3,50 | Španělsko | Abastecimiento al Alfoz de Murcia, conducción Este | EFRR – OP Murcia | 1, 89 | 1,23 | Španělsko | Abastecimiento a Sevilla (presa de Melonares) | FS | 64,60 | 54,90 | Španělsko | Abastecimiento a la zona Norte de Córdoba (presa de La Colada) | FS | 20,60 | 15,48 | Španělsko | Norte de Córdoba | EFRR – OP Andalusie (velký projekt) | 22,20 | 15,54 | Španělsko | Desaladora de Carboneras | EFRR – OP Andalusie | 115,30 | 57,60 | Španělsko | Abastecimiento a las comarcas de la Ribera (parcial no 2) | FS | 15,13 | 12,10 | Španělsko | Depósito de agua potable de Carcaixent (Ribera) | EFRR – OP Valencie | 0,49 | 0,31 | Španělsko | Abastecimiento de la Plana Baixa de Castellón | EFRR – OP Valencie | 10,08 | 6,55 | -------------------------------------------------- PŘÍLOHA III VÝDAJE DOMÁCNOSTÍ ZA VODU A DISPONIBILNÍ PŘÍJMY V OBLASTECH ZÁSOBOVANÝCH DÍKY PROJEKTŮM Projekt | Oblast/obec | Míra spolufinancování projektu (%) | Výdaje za obvyklou roční spotřebu domácnosti 120 m3, vč. DPH [1] [2] | Cena za m3 (na základě spotřeby 120 m3 za rok) v EUR, vč. DPH | Roční disponibilní příjem domácností [3] | Výdaje za vodu (vč. DPH) v % disponibilních příjmů domácností | GR 1 | Soluň | 77 | 97,30 | 0,81 | 30168 | 0,32 | GR 2 | Pidna | 80 | 89,02 | 0,74 | 30168 | 0,30 | Elafina | 77,62 | 0,65 | 30168 | 0,26 | Methoni | 62,23 | 0,52 | 30168 | 0,21 | GR 3 | Litochoro | 75 | 35,21 | 0,29 | 30168 | 0,12 | GR 4 | Kozani – město [4] | 75 | 149,76 | 1,25 | 31665 | 0,47 | Kozani – oblast [4] | 105,61 | 0,88 | 31665 | 0,33 | GR 5 | Deskati | 80 | 44,60 | 0,37 | 31665 | 0,14 | GR 6 | Ptolemaida [4] | 80 | 159,96 | 1,33 | 31665 | 0,51 | Mavropigi | 72,11 | 0,60 | 31665 | 0,23 | Asvestopetra | 90,90 | 0,76 | 31665 | 0,29 | Proastio | 55,20 | 0,46 | 31665 | 0,17 | | | | | | | | IT 1 | Palermo – oblast | 45 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 | IT 2, 3 | Palermo – město | 42 | 85,84 | 0,72 | 40617 | 0,21 | IT 4, 5 | Agrigento | 40 | 176,88 | 1,47 | 32725 | 0,54 | IT 4, 5 | Caltanissetta | 45 | 197,27 | 1,64 | 37288 | 0,53 | | | | | | | | PT 1 | Felgueiras | 85 | 88,83 | 0,74 | 33086 | 0,27 | Lousada | 134,97 | 1,12 | 24557 | 0,55 | Paços de Ferreira | 202,73 | 1,69 | 26928 | 0,75 | Paredes | 113,27 | 0,94 | 27446 | 0,41 | PT 2 | Arcos de Valdevez | 75 | 101,68 | 0,85 | 17548 | 0,58 | PT 3 | Barcelos | 65 | 165,94 | 1,38 | 29066 | 0,57 | PT 4 | Guimarães | 65 | 145,26 | 1,21 | 31672 | 0,46 | Vizela | 145,26 | 1,21 | 28337 | 0,51 | ES 1 | Zaragoza | 85 | 71,07 | 0,59 | 43738 | 0,16 | ES 2 | Lleida | 50 | 70,66 | 0,59 | 44839 | 0,16 | ES 3 | Jaca | 50 | 63,56 | 0,53 | 48494 | 0,13 | ES 4 | Cartagena | 85 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 | Torre Pacheco | 150,54 | 1,25 | 34597 | 0,44 | San Javier | 164,80 | 1,37 | 34597 | 0,48 | ES 5 | Cartagena | 65 | 219,36 | 1,83 | 34597 | 0,63 | Mazarrón | 97,98 | 0,82 | 34597 | 0,28 | ES 6, 7 | Murcia | 65 | 207,47 | 1,73 | 34597 | 0,60 | ES 8 | Sevilla | 85 | 119,56 | 1,00 | 36201 | 0,33 | ES 9 | Severní Córdoba | 75 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 | ES 10 | Severní Córdoba | 70 | 92,91 | 0,77 | 34257 | 0,27 | ES 11 | Carboneras | 50 | 122,69 | 1,02 | 40619 | 0,30 | ES 12 | Alzira | 80 | 45,56 | 0,38 | 37178 | 0,12 | Cuillera | 98,46 | 0,82 | 37178 | 0,26 | ES 13 | Carcaixent | 80 | 53,25 | 0,44 | 37178 | 0,14 | ES 14 | Moncofa | 65 | 194,78 | 1,62 | 39618 | 0,49 | Burriana | 108,82 | 0,91 | 39618 | 0,27 | Vila-real | 73,50 | 0,61 | 39618 | 0,19 | Vall d'Uixo | 132,83 | 1,11 | 39618 | 0,34 | Nules | 92,73 | 0,77 | 39618 | 0,23 | Betxi | 157,02 | 1,31 | 39618 | 0,40 | Onda | 53,59 | 0,45 | 39618 | 0,14 | [1] Podle mezinárodních studií lze za obvyklou spotřebu považovat 120 m3/rok/domácnost (přibl. 132 l/den/osoba). Výpočet vychází z cen za rok 2008 a v Řecku za rok 2009. [2] Sazba DPH 10 % v Itálii , 7 % ve Španělsku a Portugalsku, v Řecku podléhají sazbě DPH 9 % poplatky za vodu, sazbě 19 % pevný a zvláštní poplatek. [3] Vypočtený jako disponibilní příjem na hlavu (na úrovni NUTS 2, v případě dostupnosti NUTS 3) vynásobený průměrným počtem osob v domácnosti.IT: Průměrný počet osob v domácnosti. Zdroj: Složení rodiny na Sicílii, ISTAT 2003. Disponibilní příjem na hlavu. Zdroj: Přidaná hodnota na obyvatele, ISTAT 2006.GR: Disponibilní příjem soukromých domácností v roce 2006 (na úrovni NUTS 2, ve standardech kupní síly). Zdroj: Eurostat 2009. Průměrná velikost domácnosti. Zdroj: Průzkum rozpočtů domácností 2004, Řecký statistický úřad.PT: Průměrná velikost domácnosti vychází z údajů ze sčítání obyvatelstva v roce 2001. Disponibilní příjmy vychází z kupní síly na hlavu v roce 2005 v regionech a průměrné úrovně příjmů (1032 = 100). Zdroj: Portugalský statistický úřad.ES: Průměrná velikost domácnosti na úrovni NUTS 3. Zdroj: Průběžný průzkum rodinných rozpočtů, údaje za rok 2005. Hrubý disponibilní příjem domácností v roce 2006, španělské regionální účty, Národní statistický úřad.Jaca. Zdroj: Instituto Aragonés de Estadística (údaje za rok 2005). [4] Pro výpočet celkových výdajů za vodu se v případě Kozani a Ptolemaidy kromě pevného poplatku a poplatku za odebraný objem brala v úvahu polovina zvláštního poplatku (zákon o DEYA stanoví zvláštní poplatek ve výši 80 % poplatků za vodu na budoucí investice do vodovodní a kanalizační infrastruktury). --------------------------------------------------