·Strategie EU pro plasty a připravovaná iniciativa EU týkající se mikroplastů, jejichž cílem je splnit cíle Akčního plánu nulového znečištění, tedy snížit do roku 2030 množství odpadu, plastového odpadu v mořích a mikroplastů uvolňovaných do životního prostředí,

·Strategie v oblasti biologické rozmanitosti a Strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, jejichž cílem je do roku 2030 snížit používání pesticidů, hnojiv, ztráty živin a prodej antimikrobiálních látek. Snížení používání pesticidů má být z velké části dosaženo návrhem nařízení Evropského parlamentu a Rady o udržitelném používání přípravků na ochranu rostlin a změně nařízení (EU) 2021/2115, který předložila Komise. Svou roli by mohl sehrát i budoucí přezkum nařízení (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh,

Tento návrh je rovněž v souladu s nedávno revidovanou směrnicí o pitné vodě, která musí být provedena ve všech členských státech EU do ledna 2023. Řešením znečištění povrchových a podzemních vod bude tento návrh chránit životně důležité zdroje pitné vody a sníží náklady na její úpravu. Směrnice o pitné vodě a tento návrh se týkají široké škály znečišťujících látek, zejména pesticidů, léčivých přípravků a skupiny per- a polyfluoroalkylových látek (PFAS). Pokud jde o látky PFAS, je třeba poznamenat, že na rozdíl od revidované směrnice o pitné vodě tento návrh čerpal z nejnovějšího doporučení Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) k per- a polyfluoroalkylovým látkám přijatého 9. července 2020. Stejně jako směrnice o pitné vodě se i tento návrh zaměřuje na mikroplasty, a to nikoli okamžitě, ale až po vypracování metodiky monitorování. Tento návrh bude zohledněn v probíhajícím hodnocení směrnice o vodách ke koupání, a pokud bude směrnice o vodách ke koupání revidována, bude součástí výchozího stavu sestaveného pro posouzení dopadů směrnice o vodách ke koupání.

Povrchové a podzemní vody v EU jsou znečištěny řadou znečišťujících látek. Znečištění se šíří po proudu vodního toku a pod zemí a 60 % evropských povodí je mezinárodních (buď sdílených mezi členskými státy, nebo mezi členským státem a zemí mimo EU). Z tohoto důvodu je k řešení znečištění a dalších přeshraničních dopadů zásadně důležitá a nezbytná spolupráce mezi členskými státy a opatření na úrovni EU, a to prostřednictvím stanovení harmonizovaných norem a vytvoření harmonizovaných systémů sběru a sdílení údajů. Bez opatření na úrovni EU by se řešení znečištění stalo neúnosně nákladným, zejména pro členské státy ležící po proudu vodního toku.

Pokud jde o podzemní vody, nejvýznamnější náklady pravděpodobně vzniknou z doplnění norem kvality pro látky PFAS. Náklady mohou souviset s omezením používání pesticidů nebo průmyslových chemikálií, například s nakládáním s kontaminovaným pevným biologickým odpadem a s intenzivnějším čištěním odpadních vod. Náklady na upřednostňovanou digitalizaci, zefektivnění administrativy a lepší řízení rizik jsou administrativní povahy, zpočátku by se projevily na úrovni EU a obecně by byly nízké, s možnou výjimkou mechanismu automatizovaného poskytování údajů. Náklady nelze přiřadit pouze k této iniciativě vzhledem k nevyhnutelným interakcím a synergiím s mnoha dalšími politikami EU, které se zabývají stejnými látkami. Náklady v důsledku znečištění jsou většinou internalizovány prostřednictvím směrnice o průmyslových emisích a směrnice o čištění městských odpadních vod, budoucího zákazu všech látek PFAS s výjimkou nezbytných použití, provádění připravované iniciativy týkající se mikroplastů a dalších. Například revize směrnice o čištění městských odpadních vod podpoří modernizaci mnoha čistíren odpadních vod a zavede rozšířenou odpovědnost výrobců za krytí nákladů, což výrazně sníží zatížení povrchových a podzemních vod mikroskopickými znečišťujícími látkami.

U povrchových vod se očekávají významné přímé náklady například v souvislosti s doplněním ibuprofenu, glyfosátu, látek PFAS a bisfenolu A na seznam prioritních látek, jakož i se změnou norem environmentální kvality pro polyaromatické uhlovodíky (PAU), rtuť a nikl. Pravděpodobně to způsobí náklady na vývoj výrobků pro průmysl a náklady na náhradu pro uživatele těchto látek, a to i v odvětví zemědělství.

V reakci na to byly možnosti politiky zjednodušeny snížením počtu možností a jejich agregací. Dopady na malé a střední podniky byly v celém textu dále rozvedeny, stejně jako informace o dopadech na spotřebitele a členské státy. Byl vyjasněn výklad číselných údajů o nákladech a přínosech, aby se předešlo dojmu, že je lze vykládat výhradně jako související s touto iniciativou. Byl doplněn text k zásadě „jeden přijmout – jeden zrušit“. Nakonec bylo do textu doplněno posouzení účelnosti, účinnosti a soudržnosti jednotlivých možností.

Analýza pravidelnějšího monitorování a údajů o stavu bude účinně zapojena do širšího rámce pro monitorování a výhled nulového znečištění, který bude od roku 2022 zveřejňován každé dva roky. Pomůže to vyhodnotit dopady snížení znečištění vodních útvarů v důsledku širšího souboru harmonizovaných norem kvality zaváděných v celé EU.

Díky součinnosti se zdokonaleným registrem E-PRTR, který má být nahrazen novou elektronickou databází online, tj. „portálem průmyslových emisí“, budou seznamy emisí, které se v současnosti vykazují pouze každých šest let, nahrazeny mnohem pravidelnějším a ucelenějším přehledem o celkových únicích znečišťujících látek v jednotlivých odvětvích. To členským státům umožní soustředit úsilí na provádění.

Návrh je v souladu s cílem klimatické neutrality stanoveným v evropském právním rámci pro klima a s cíli Unie pro roky 2030 a 2050. Nejvýznamnější dopad na úsilí v oblasti zmírnění dopadů na klima má návrh prostřednictvím odstraňování látek v čistírnách odpadních vod, což jsou energeticky náročné procesy. V závislosti na opatřeních přijatých členskými státy ke snížení přítomnosti látek ve vodě nebo jejich postupnému odstranění by měl být dopad pozitivní (když se látky řeší u zdroje, tak nevyžadují odstraňování z odpadních vod), neutrální (v případě, že jsou látky nahrazeny náhražkami, které vyžadují stejné úsilí při odstraňování v čistírnách odpadních vod) nebo negativní, pokud se členské státy rozhodnou spoléhat převážně na čištění odpadních vod. Poslední scénář je však nepravděpodobný, protože zásahy u zdroje jsou obecně levnější a účinnější. Revize směrnice o čištění městských odpadních vod navíc požaduje klimatickou neutralitu plánů čištění odpadních vod do roku 2040, což vylučuje čisté negativní účinky tohoto návrhu vzhledem k intenzivnějšímu čištění.

Návrh má pozitivní vliv na dosažení cílů udržitelného rozvoje č. 6 (voda), 12 (spotřeba a výroba) a 14 (oceány). Pokud jde o cíl udržitelného rozvoje č. 6, očekává se nižší úroveň znečištění zdrojů pitné vody, lepší chemická kvalita povrchových a podzemních vod a podíl vodních útvarů s dobrou kvalitou prostředí by se měl časem zvýšit, protože členské státy přijmou a provedou opatření ke snížení koncentrací znečišťujících látek. V souvislosti s cílem udržitelného rozvoje č. 12 se očekává, že opatření přijatá jak na úrovni EU (například prostřednictvím iniciativy pro udržitelnou výrobu nebo připravovaného zákazu používání všech PFAS s výjimkou případů, kdy je jejich použití nezbytně nutné), tak na úrovni členských států povedou k používání jiných, méně toxických složek ve výrobcích. V neposlední řadě je u cíle udržitelného rozvoje č. 14 důležité zmínit přímý vliv na útvary brakických vod a mořské vodní útvary (jedna námořní míle od pobřeží), na které se vztahuje rámcová směrnice o vodě. Kromě toho bude sladká voda, která se prostřednictvím řek dostává do moří a oceánů, postupně obsahovat nižší koncentrace látek regulovaných prostřednictvím této iniciativy.

Vedle výše uvedených úprav zohledňujících zrušení článku 16 se příloha V mění tak, aby: 1) z definic ekologického stavu byly vyňaty znečišťující látky specifické pro povodí a zahrnuty do definice chemického stavu s cílem zajistit, aby se monitorování prioritních látek i znečišťujících látek specifických pro povodí provádělo nejen tam, kde jsou tyto látky vypouštěny do vody, ale také tam, kde se ukládají prostřednictvím ovzduší; 2) Komisi byla udělena pravomoc přijímat výsledky mezikalibračního porovnání prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci; 3) bylo členským státům umožněno využívat nové monitorovací techniky, včetně pozorování a dálkového průzkumu Země.

Ustanovení čl. 8 odst. 3 o metodách analýzy a monitorování stavu vod se mění tak, aby byl postup projednávání ve výborech uveden do souladu s Lisabonskou smlouvou, a to nahrazením dřívějšího „regulativního postupu s kontrolou“ „přezkumným postupem“ stanoveným v článku 21. Kromě toho se ve stejném odstavci zavádí nové zmocnění, které umožní přijímat prováděcí akty, jež stanoví další podrobnosti, pokud jde o nové povinnosti zpřístupnit agentuře EEA údaje z monitorování, jakož i pravidelněji zpřístupňovat údaje o stavu v souladu s novými odstavci 4 a 5. Tyto změny jsou plně v souladu se stávajícími povinnostmi podle směrnice 2007/2/ES (INSPIRE), která členským státům ukládá povinnost zveřejnit soubory prostorových dat, včetně údajů o rozmístění a provozu zařízení pro sledování životního prostředí, souvisejících měřeních emisí a stavu složek životního prostředí (ovzduší, voda, půda). V zájmu snížení administrativní zátěže by se mělo dále zefektivnit i šíření údajů v souladu s Digitální strategií EU, směrnicí (EU) 2019/1024 o otevřených datech a přístupem „jedna látka, jedno posouzení“ v rámci Strategie pro udržitelnost v oblasti chemických látek.

Článek 8 se mění tak, aby: 1) byla Evropské komisi udělena přenesená pravomoc revidovat každých šest let přílohu I s cílem zvážit zařazení nových prioritních látek a souvisejících NEK na základě podkladů od agentury ECHA; 2) byla Komisi svěřena přenesená pravomoc pravidelně revidovat seznam kategorií znečišťujících látek specifických pro povodí, které jsou nyní zařazeny v části B nové přílohy II (tato příloha II nahrazuje pro tento účel bod 1.2.6 a přílohu VIII rámcové směrnice o vodě, která bude odpovídajícím způsobem upravena tak, aby byly znečišťující látky specifické pro povodí vyňaty z definice ekologického stavu a staly se součástí režimu platného pro chemický stav); 3) byla Komisi svěřena přenesená pravomoc přijímat v případě potřeby celounijní normy environmentální kvality pro znečišťující látky specifické pro povodí a zařadit je do části C přílohy II (návrh uvádí v této části C čtyři prioritní látky, které byly dříve zařazeny do přílohy I, ale byly „vyřazeny ze seznamu“, protože již nejsou považovány za látky, které by mohly vzbuzovat obavy v celé EU); 4) byla upřesněna ústřední úloha, kterou má hrát agentura ECHA při vypracovávání norem environmentální kvality v úzké spolupráci s členskými státy a zúčastněnými stranami, a její povinnost zveřejňovat vědecké zprávy týkající se změn příloh.

Příloha II o vnitrostátních prahových hodnotách pro látky znečišťující podzemní vody se mění tak, že se: 1) do seznamu syntetických látek, u nichž členské státy zváží stanovení vnitrostátních prahových hodnot, doplňuje farmaceutická látka primidon; 2) upřesňuje, že její části B a C se týkají pouze mechanismu stanovení prahových hodnot na vnitrostátní úrovni; 3) zajišťuje, aby členské státy informovaly agenturu ECHA, aby mohla tyto informace zveřejnit, a 4) doplňuje nová část D, která zahrnuje harmonizované prahové hodnoty pro skupinu látek „součet trichlorethylenu a tetrachlorethylenu“.

Příloha I o normách jakosti pro látky znečišťující podzemní vody platných v celé EU se mění tak, že se do ní vkládají nové látky znečišťující podzemní vody a související normy jakosti pro některé per- a polyfluoroalkylové látky (PFAS), léčivé přípravky a nerelevantní metabolity pesticidů (nrM).

Článek 8 o technických přizpůsobeních se mění tak, aby: 1) postup pro prováděcí akty byl nahrazen postupem pro akty v přenesené pravomoci pro přizpůsobení částí A a C přílohy II a příloh III a IV vědeckému a technickému pokroku; 2) Komisi byla udělena přenesená pravomoc zařadit do přílohy I nové látky znečišťující podzemní vody a stanovit pro ně nové normy kvality pro celou EU, jakož i zařadit do části B přílohy II znečišťující látky, u nichž musí členské státy zvážit stanovení vnitrostátních prahových hodnot; 3) Komisi byla svěřena přenesená pravomoc stanovit v případě potřeby prahové hodnoty na úrovni EU, a to i pro znečišťující látky nebo skupiny znečišťujících látek, které nejsou látkami vzbuzujícími obavy v celé EU, s cílem zvýšit úroveň ochrany lidského zdraví a životního prostředí a dosáhnout harmonizovanějšího provádění; 4) byla vyjasněna ústřední úloha agentury ECHA v tomto rámci a povinnost agentury ECHA zveřejňovat vědecké zprávy týkající se případných změn.

Doplňuje se nová příloha II, která v části A stanoví orientační seznam znečišťujících látek specifických pro povodí, u nichž musí členské státy zvážit stanovení NEK a uplatňovat je, pokud vyvolávají obavy. Část B obsahuje obecné zásady a odkazuje na pokyny jak postupovat, zatímco část C obsahuje registr harmonizovaných NEK pro znečišťující látky specifické pro povodí. Tato část C bude upravena prostřednictvím budoucích aktů v přenesené pravomoci, kterými Komise stanoví harmonizované NEK pro některé další znečišťující látky specifické pro povodí, pokud se to ukáže jako nezbytné pro zajištění dostatečné a harmonizované ochrany životního prostředí, a to i pro znečišťující látky, které nejsou nebo zatím nejsou látkami vzbuzujícími obavy v celé EU.

Článek 8b se mění tak, aby: 1) se zlepšil cyklus monitorování a přezkumu mechanismu seznamu sledovaných látek, a to stanovením tříletého cyklu namísto současného dvouletého. Poskytne to více času na zpracování údajů před revizí seznamu, společně s navrhovaným prodloužením cyklu monitorování z 12 na 24 měsíců, aby bylo možné lépe zohlednit různé četnosti u znečišťujících látek se sezónními emisními vzorci (např. pesticidy/biocidy); 2) se umožnilo zařazení mikroplastů a vybraných genů antimikrobiální rezistence do příštího seznamu sledovaných látek, s výhradou určení vhodných metod monitorování a analýzy za přispění agentury ECHA.

(2)Podle čl. 191 odst. 2 druhé věty Smlouvy o fungování Evropské unie má být politika Unie v oblasti životního prostředí založena na zásadách obezřetnosti a prevence a na zásadách, že škody na životním prostředí mají být přednostně napravovány přímo u zdroje a že za vzniklé škody má platit znečišťovatel.

(3)Zelená dohoda pro Evropu je strategií Unie, která má do roku 2050 zajistit klimaticky neutrální, čisté a oběhové hospodářství, optimalizovat hospodaření se zdroji a zároveň minimalizovat znečištění. Aspekty znečištění v rámci Zelené dohody pro Evropu se konkrétně zabývají Strategie EU pro udržitelnost v oblasti chemických látek a Akční plán nulového znečištění. K dalším obzvláště důležitým a doplňujícím politikám patří Strategie EU pro plasty z roku 2018, Farmaceutická strategie pro Evropu z roku 2021, Strategie v oblasti biologické rozmanitosti, Strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, Strategie EU pro půdu do roku 2030, Digitální strategie EU a Evropská strategie pro data.

(4)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES stanoví rámec pro ochranu vnitrozemských povrchových, brakických, pobřežních a podzemních vod. Tento rámec zahrnuje určení prioritních látek mezi těmi, které na úrovni Unie představují významné riziko pro vodní prostředí nebo jeho prostřednictvím. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/105/ES stanoví celounijní normy environmentální kvality (NEK) pro 45 prioritních látek uvedených v příloze X směrnice 2000/60/ES a osm dalších znečišťujících látek, které byly na úrovni Unie regulovány již před zavedením přílohy X rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 2455/2001/ES. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES stanoví celounijní normy jakosti podzemní vody pro dusičnany a účinné látky v pesticidech a kritéria pro stanovení vnitrostátních prahových hodnot pro ostatní látky znečišťující podzemní vody. Stanoví rovněž minimální seznam dvanácti znečišťujících látek a jejich ukazatelů, pro něž jsou členské státy povinny zvážit stanovení těchto vnitrostátních prahových hodnot. Normy jakosti podzemní vody jsou uvedeny v příloze I směrnice 2006/118/ES.

(5)Zařazení látek do přílohy X směrnice 2000/60/ES nebo do přílohy I či II směrnice 2006/118/ES se zvažuje na základě posouzení rizika, které tyto látky představují pro člověka a vodní prostředí. Klíčovými složkami tohoto posouzení jsou znalosti o koncentracích látek v životním prostředí, včetně informací získaných z monitorování látek na seznamu sledovaných látek, a o (eko)toxikologii látek, jakož i o jejich perzistenci, bioakumulaci, karcinogenitě, mutagenitě, reprodukční toxicitě a potenciálu narušovat činnost endokrinního systému.

(6)Komise provedla přezkum seznamu prioritních látek v příloze X směrnice 2000/60/ES v souladu s čl. 16 odst. 4 uvedené směrnice a s článkem 8 směrnice 2008/105/ES a přezkum seznamů látek v přílohách I a II směrnice 2006/118/ES v souladu s článkem 10 uvedené směrnice a s ohledem na nové vědecké poznatky dospěla k závěru, že je vhodné tyto seznamy změnit doplněním nových látek, stanovením norem environmentální kvality nebo norem jakosti podzemní vody pro tyto nově doplněné látky, revizí norem environmentální kvality pro některé stávající látky v souladu s vědeckým pokrokem a stanovením norem environmentální kvality pro biotu pro některé stávající a nově doplněné látky. Rovněž určila, které další látky se pravděpodobně kumulují v sedimentu nebo biotě, a objasnila, že by mělo být prováděno sledování trendů těchto látek v sedimentu nebo biotě. Přezkumy seznamů látek byly podpořeny rozsáhlými konzultacemi s odborníky z útvarů Komise, členských států, skupin zúčastněných stran a Vědeckého výboru pro zdravotní, environmentální a vznikající rizika.

(7)K účinnému řešení většiny znečišťujících látek v celém jejich životním cyklu je zapotřebí kombinace omezujících opatření u zdroje a na konci procesu, včetně případného návrhu, povolení nebo schválení chemických látek, omezování emisí během výroby a používání nebo jiných procesů a nakládání s odpady. Stanovení nových nebo přísnějších norem kvality ve vodních útvarech proto doplňuje další právní předpisy Unie, které řeší nebo by mohly řešit problém znečištění v jedné nebo více z těchto fází, a je s nimi v souladu, a to včetně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/6, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/75/EU a směrnice Rady 91/271/EHS.

(8)Nové vědecké poznatky poukazují na významné riziko, které kromě již regulovaných látek představuje několik dalších znečišťujících látek vyskytujících se ve vodních útvarech. V podzemních vodách byl díky dobrovolnému monitorování zjištěn především problém s per- a polyfluoroalkylovými látkami (PFAS) a léčivými přípravky. Látky PFAS byly zjištěny na více než 70 % měřicích míst podzemních vod v Unii a stávající vnitrostátní prahové hodnoty jsou na značném počtu míst zjevně překročeny, hojně se vyskytují také farmaceutické látky. V povrchových vodách je na seznam prioritních látek již zařazena kyselina perfluoroktansulfonová a její deriváty, ale nyní se uznává, že riziko představují i další látky PFAS. Monitorování látek ze seznamu sledovaných látek podle článku 8b směrnice 2008/105/ES potvrdilo riziko v povrchových vodách, které představuje řada farmaceutických látek, jež by proto měly být zařazeny na seznam prioritních látek.

(9)Směrnice 2000/60/ES požaduje, aby členské státy určily vodní útvary využívané k odběru vody určené k lidské spotřebě, uvedené útvary monitorovaly a přijaly nezbytná opatření s cílem zabránit zhoršování jejich kvality a snížit stupeň úpravy potřebný pro výrobu vody vhodné k lidské spotřebě. V této souvislosti byly za potenciální riziko pro lidské zdraví označeny mikroplasty, ale k potvrzení potřeby stanovit normu environmentální kvality pro mikroplasty v povrchových a podzemních vodách je zapotřebí více údajů z monitorování. Mikroplasty by proto měly být zařazeny na seznamy sledovaných látek pro povrchové a podzemní vody a měly by být monitorovány, jakmile Komise určí vhodné metody monitorování. V této souvislosti by měly být zohledněny metodiky pro monitorování a posuzování rizik mikroplastů v pitné vodě vypracované podle směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/2184.

(10)Byly vyjádřeny obavy z rizika vzniku antimikrobiální rezistence v důsledku přítomnosti mikroorganismů rezistentních vůči antimikrobikům a genů antimikrobiální rezistence ve vodním prostředí, ale v této oblasti proběhlo jen omezené monitorování. Příslušné geny antimikrobiální rezistence by měly být rovněž zahrnuty do seznamů sledovaných látek v povrchových a podzemních vodách, a jakmile budou vyvinuty vhodné monitorovací metody, měly by být monitorovány. To je v souladu s Evropským akčním plánem „Jedno zdraví“ proti antimikrobiální rezistenci, který Komise přijala v červnu 2017, a s Farmaceutickou strategií pro Evropu, která se tímto problémem rovněž zabývá.

(11)Vzhledem k rostoucí informovanosti o významu směsí, a tedy i významu monitorování na základě účinku pro určení chemického stavu, a vzhledem k tomu, že pro estrogenní látky již existují dostatečně spolehlivé metody monitorování na základě účinku, by měly členské státy tyto metody používat k posouzení kumulativních účinků estrogenních látek v povrchových vodách po dobu nejméně dvou let. Umožní to porovnat výsledky na základě účinku s výsledky získanými pomocí konvenčních metod monitorování tří estrogenních látek uvedených v příloze I směrnice 2008/105/ES. Toto srovnání bude použito k posouzení, zda lze metody monitorování na základě účinku použít jako spolehlivé screeningové metody. Použití takových screeningových metod by mělo tu výhodu, že by umožnilo zahrnout účinky všech estrogenních látek s podobnými účinky, a nikoli pouze látek uvedených v příloze I směrnice 2008/105/ES. Definice norem environmentální kvality ve směrnici 2000/60/ES by měla být upravena tak, aby bylo zajištěno, že se v budoucnu bude moci vztahovat i na mezní hodnoty, které by mohly být stanoveny pro hodnocení výsledků monitorování na základě účinku.

(12)Hodnocení právních předpisů Unie v oblasti vody (dále jen „hodnocení“) dospělo k závěru, že proces identifikace a zařazení znečišťujících látek ovlivňujících povrchové a podzemní vody na seznam a stanovování nebo revize norem jejich jakosti s ohledem na nové vědecké poznatky by mohl být urychlen. Pokud by tyto úkoly prováděla Komise, a nebyly prováděny v rámci řádného legislativního postupu, jak je v současnosti stanoveno v článcích 16 a 17 směrnice 2000/60/ES a v článku 10 směrnice 2006/118/ES, mohlo by se zlepšit fungování mechanismů seznamu sledovaných látek u povrchových a podzemních vod, zejména pokud jde o načasování a posloupnost zařazování na seznam, monitorování a hodnocení výsledků, mohly by se posílit vazby mezi mechanismem seznamu sledovaných látek a přezkumy seznamů znečišťujících látek a změny seznamů znečišťujících látek by mohly rychleji zohlednit vědecký pokrok. Proto, a také vzhledem k potřebě urychleně měnit seznamy znečišťujících látek a jejich NEK s ohledem na nové vědecké a technické poznatky, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU za účelem změny přílohy I směrnice 2008/105/ES, pokud jde o seznam prioritních látek a příslušných NEK stanovených v části A uvedené přílohy, a za účelem změny přílohy I směrnice 2006/118/ES, pokud jde o seznam látek znečišťujících podzemní vody a normy jakosti stanovené v uvedené příloze. V této souvislosti by Komise měla zohlednit výsledky monitorování látek uvedených v seznamech sledovaných látek pro povrchové a podzemní vody. Proto by měly být zrušeny články 16 a 17 směrnice 2000/60/ES a příloha X uvedené směrnice, jakož i článek 10 směrnice 2006/118/ES.

(13)Hodnocení rovněž dospělo k závěru, že mezi členskými státy existují příliš velké rozdíly, pokud jde o normy jakosti a prahové hodnoty stanovené na vnitrostátní úrovni pro znečišťující látky specifické pro povodí a látky znečišťující podzemní vody. Doposud se na znečišťující látky specifické pro povodí, které nebyly identifikovány jako prioritní látky podle směrnice 2000/60/ES, vztahovaly vnitrostátní normy environmentální kvality a byly započítávány jako fyzikálně-chemické kvalitativní složky podporující hodnocení ekologického stavu povrchových vod. U podzemních vod bylo rovněž možné, aby si členské státy stanovily vlastní prahové hodnoty, a to i pro uměle vyráběné syntetické látky. Tato flexibilita vedla z hlediska srovnatelnosti stavu vodních útvarů mezi členskými státy a z hlediska ochrany životního prostředí k výsledkům, které nejsou zcela optimální. Proto je nezbytné stanovit postup, který umožní dohodu na úrovni Unie o NEK a prahových hodnotách, které se mají pro tyto látky používat, pokud jsou identifikovány jako látky vzbuzující obavy na vnitrostátní úrovni, a zřídit registry platných NEK a prahových hodnot.

(14)Začlenění znečišťujících látek specifických pro povodí do definice chemického stavu povrchových vod navíc zajišťuje koordinovanější, soudržnější a transparentnější přístup, pokud jde o monitorování a hodnocení chemického stavu útvarů povrchových vod a související informování veřejnosti. Usnadňuje také cílenější přístup k určování a provádění opatření k řešení všech problémů spojených s chemickým stavem komplexněji, účinněji a efektivněji. Proto by měly být definice „ekologického stavu“ a „chemického stavu“ upraveny a rozsah „chemického stavu“ by měl být rozšířen tak, aby zahrnoval i znečišťující látky specifické pro povodí, které byly dosud součástí definice „ekologického stavu“ v příloze V směrnice 2000/60/ES. V důsledku toho by měly být do směrnice 2008/105/ES zahrnuty pojem NEK pro znečišťující látky specifické pro povodí a související postupy.

(15)V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a rovných podmínek v Unii by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU za účelem změny části B přílohy II směrnice 2006/118/ES úpravou seznamu znečišťujících látek, u nichž musí členské státy zvážit stanovení vnitrostátních prahových hodnot.

(16)Vzhledem k potřebě rychle se přizpůsobit vědeckým a technickým poznatkům a zajistit harmonizovaný přístup a rovné podmínky v Unii, pokud jde o znečišťující látky specifické pro povodí, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU za účelem úpravy přílohy II směrnice 2008/105/ES, pokud jde o seznam kategorií znečišťujících látek uvedených v části A uvedené přílohy, a za účelem úpravy části C přílohy II, pokud jde o harmonizované NEK pro znečišťující látky specifické pro povodí nebo jejich skupiny. Tyto harmonizované NEK by měly členské státy používat při hodnocení stavu svých útvarů povrchových vod, pokud bylo zjištěno riziko způsobené těmito znečišťujícími látkami.

(17)Při přezkumu seznamu prioritních látek v části A přílohy I směrnice 2008/105/ES bylo zjištěno, že několik prioritních látek již nevzbuzuje obavy na úrovni celé Unie, a proto by již neměly být zařazeny do části A přílohy I uvedené směrnice. Tyto látky by proto měly být považovány za znečišťující látky specifické pro povodí a měly by být zařazeny do části C přílohy II směrnice 2008/105/ES spolu s odpovídajícími NEK. Vzhledem k tomu, že tyto znečišťující látky již nejsou považovány za látky, které vzbuzují obavy na úrovni celé Unie, je třeba použít NEK pouze v případech, kdy by tyto znečišťující látky mohly stále vzbuzovat obavy na vnitrostátní nebo regionální či místní úrovni.

(18)Aby byly zajištěny rovné podmínky a umožněna srovnatelnost stavu vodních útvarů mezi členskými státy, je třeba harmonizovat vnitrostátní prahové hodnoty pro některé látky znečišťující podzemní vody. Proto by měl být zaveden registr harmonizovaných prahových hodnot pro látky znečišťující podzemní vody, které vzbuzují obavy na vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni, jako nová část D přílohy II směrnice 2006/118/ES. Harmonizované prahové hodnoty stanovené v tomto registru je třeba uplatňovat pouze v těch členských státech, kde znečišťující látky, na něž se tyto prahové hodnoty vztahují, ovlivňují stav podzemních vod. Pro součet dvou syntetických znečišťujících látek trichlorethylenu a tetrachlorethylenu je třeba harmonizovat vnitrostátní prahové hodnoty, protože ne všechny členské státy, v nichž jsou tyto znečišťující látky relevantní, uplatňují prahovou hodnotu pro součet těchto znečišťujících látek a ne všechny stanovené vnitrostátní prahové hodnoty jsou stejné. Harmonizovaná prahová hodnota by měla být v souladu s hodnotou ukazatelů stanovenou pro součet těchto znečišťujících látek v pitné vodě podle směrnice (EU) 2020/2184.

(19)V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a rovných podmínek v Unii by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU za účelem změny části D přílohy II směrnice 2006/118/ES s cílem přizpůsobit registr harmonizovaných prahových hodnot, pokud jde o zahrnuté znečišťující látky a harmonizované prahové hodnoty, technickému a vědeckému pokroku.

(20)Všechna ustanovení směrnice 2006/118/ES týkající se hodnocení chemického stavu podzemních vod by měla být přizpůsobena zavedení třetí kategorie harmonizovaných prahových hodnot v části D přílohy II uvedené směrnice, a to vedle norem jakosti stanovených v příloze I uvedené směrnice a vnitrostátních prahových hodnot stanovených v souladu s metodikou uvedenou v části A přílohy II uvedené směrnice.

(21)V zájmu zajištění účinného a soudržného rozhodování a větší součinnosti s prací prováděnou v rámci jiných právních předpisů Unie o chemických látkách by Evropská agentura pro chemické látky (ECHA) měla mít stálou a jasně vymezenou úlohu při určování priority látek, které mají být zařazeny na seznamy sledovaných látek a na seznamy látek v přílohách I a II směrnice 2008/105/ES a v přílohách I a II směrnice 2006/118/ES, a při odvozování příslušných vědecky podložených norem kvality. Plnění některých úkolů svěřených agentuře ECHA by měly poskytováním stanovisek usnadnit Výbor pro posuzování rizik (RAC) a Výbor pro socioekonomickou analýzu (SEAC) agentury ECHA. Agentura ECHA by také měla zajistit lepší koordinaci mezi různými právními předpisy v oblasti životního prostředí prostřednictvím větší transparentnosti, pokud jde o znečišťující látky na seznamu sledovaných látek nebo o vypracování celounijních či vnitrostátních norem environmentální kvality nebo prahových hodnot, a to tím, že bude zveřejňovat příslušné vědecké zprávy.