ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 98 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

Bělorusko uložilo dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 12. ledna 1998. Úmluva vstoupila v Bělorusku v platnost dne 1. dubna 1998.

Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Běloruskem a 24 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Lucembursko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Běloruska k úmluvě dosud nepřijaly.

Uzbekistán uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 31. května 1999. Úmluva vstoupila v Uzbekistánu v platnost dne 1. srpna 1999.

Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Uzbekistánem a 24 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Lucembursko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Uzbekistánu k úmluvě dosud nepřijaly.

Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Běloruska a Uzbekistánu, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Lucembursko, Rakousko a Rumunsko by tudíž měly učinit prohlášení, že přistoupení Běloruska a Uzbekistánu v zájmu Evropské unie přijímají.

Přijetím ze strany Lucemburska, Rakouska a Rumunska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Běloruskem, Uzbekistánem a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 98 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

Ekvádor uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 22. ledna 1992. Úmluva vstoupila v Ekvádoru v platnost dne 1. dubna 1992.

Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Ekvádorem a 26 členskými státy EU. Pouze Dánsko a Rakousko přistoupení Ekvádoru k úmluvě dosud nepřijaly.

Ukrajina uložila dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 2. června 2006. Úmluva vstoupila na Ukrajině v platnost dne 1. září 2006.

Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Ukrajinou a 26 členskými státy EU. Pouze Dánsko a Rakousko přistoupení Ukrajiny k úmluvě dosud nepřijaly.

Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Rakousko by tudíž mělo učinit prohlášení, že přistoupení Ekvádoru a Ukrajiny v zájmu Evropské unie přijímají.

Přijetím ze strany Rakouska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Ekvádorem, Ukrajinou a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Účelem Haagské úmluvy o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí ze dne 25. října 1980 (dále též „úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 98 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

Vzhledem k tomu, že zabránit únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

Honduras uložil dokument o přistoupení k úmluvě z roku 1980 dne 20. prosince 1993. Úmluva vstoupila v Hondurasu v platnost dne 1. března 1994.

Úmluva z roku 1980 je již v platnosti mezi Hondurasem a 25 členskými státy EU. Pouze Dánsko, Rakousko a Rumunsko přistoupení Hondurasu k úmluvě dosud nepřijaly.

Ustanovení čl. 38 odst. 4 úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Hondurasu, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Rakousko a Rumunsko by tudíž měly učinit prohlášení, že přistoupení Hondurasu v zájmu Evropské unie přijímají.

Přijetím ze strany Rakouska a Rumunska by byla úmluva z roku 1980 použitelná mezi Hondurasem a všemi členskými státy EU s výjimkou Dánska.
POZNÁMKY: Tento návrh nemá žádné důsledky pro rozpočtové výdaje. Teoretická ztráta vlastních zdrojů se zohledněním odečtení 20 % nákladů na výběr činí 8,2 milionu EUR. Vychází se z předpokladu, že celkové množství v rámci udělených koncesí (11 720 tun) by bylo dovezeno rovněž s uplatněním plné celní sazby ve výši 86,7 EUR/100 kg, přičemž by celková částka vlastních zdrojů bez nákladů na výběr činila 11,2 milionu EUR. V důsledku udělení koncesí by částka vlastních zdrojů bez nákladů na výběr měla činit 3 miliony EUR.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

Nařízením Rady (EU) 2017/1970 stanovila Rada rybolovná práva pro sledě obecného v Botnickém zálivu (subdivize 30–31) pro rok 2018, jež vycházejí z víceletého plánu řízení v Baltském moři a jsou s ním v souladu (nařízení (EU) 2016/1139). Kvóta EU byla stanovena na 84 599 tun, což odpovídá úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni maximálního udržitelného výnosu, tj. 0,15 pro příslušnou část populace za plného analytického posouzení ze strany ICES.

V roce 2018 vstoupila v platnost změna nařízení (EU) 2016/1139, která se týkala hodnot maximálního udržitelného výnosu pro populaci sledě obecného v Botnickém zálivu v souladu s nejnovějším doporučením Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES). Touto změnou se zvyšují číselné hodnoty rozmezí úmrtnosti z 0,11–0,15 na 0,15–0,21 a je poskytnut právní základ pro změnu příslušných rybolovných práv stanovených v nařízení Rady (EU) 2017/1970.

Tímto návrhem se kvóta EU pro sledě obecného v Botnickém zálivu stanovuje na 95 566 tun, což odpovídá úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni maximálního udržitelného výnosu, tj. 0,21.

2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Tato otázka byla vznesena a projednána příslušnými členskými státy na zasedání Rady pro zemědělství a rybolov ve dnech 9. a 10. října 2017. Komise souhlasila s tím, že zváží urychlené předložení vhodného návrhu na úpravu rozmezí v případě sledě obecného v Botnickém zálivu ve víceletém plánu řízení v Baltském moři, jenž by měl následně za cíl změnu příslušných rybolovných práv v Baltském moři pro rok 2018.

Poradní sbor pro Baltské moře předložil své stanovisko Komisi dne 15. ledna 2018 a uvedl v něm, že by uvítal urychlenou změnu rybolovných práv s ohledem na nejnovější vědecké poradenství po přijetí pozměněného víceletého plánu řízení v Baltském moři. Sbor dále konstatoval, že díky včasným změnám rybolovných práv v Baltském moři, pokud jde o populaci sledě obecného v Botnickém zálivu, by mohly správní orgány v členských státech přidělit rybářům kvóty ještě před zahájením sezóny rybolovu pomocí vězencových sítí v květnu, a nevznikly by tak žádné ztráty ani přerušení.

3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU

Účelem navrhované úpravy je změna nařízení Rady (EU) 2017/1970, jak je popsáno níže.

Číselné údaje v tabulce týkající se sledě obecného v oblasti subdivize 30–31 (HER/30/31.), jak jsou stanoveny v příloze nařízení (EU) No 2017/1970, bude nutno zvýšit, aby se zohlednily změny úmrtnosti způsobené rybolovem stanovené v nařízení (EU) 2016/1139, naposledy pozměněném nařízením (EU) 2018/YYYY.

2018/0264 (NLE)

Návrh

NAŘÍZENÍ RADY,

kterým se mění nařízení (EU) 2017/1970, kterým se pro rok 2018 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Dohoda mezi Evropským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o partnerství v odvětví rybolovu vstoupila v platnost dne 18. dubna 2008. Poslední protokol k této dohodě vstoupil v platnost dne 1. července 2013 a jeho platnost skončí dne 30. června 2018. Na základě příslušných směrnic pro jednání vedla Komise jednání s vládou Pobřeží slonoviny za účelem uzavření nového protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o partnerství v odvětví rybolovu. Po těchto jednáních byl dne 16. března 2018 parafován nový protokol. Protokol se vztahuje na období šesti let od data jeho prozatímního provádění, tj. od data jeho podpisu, jak je uvedeno v jeho článku 13.

•Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky

Hlavním cílem nového protokolu je zajistit rybolovná práva pro plavidla Unie ve vodách Pobřeží slonoviny na základě nejlepších dostupných vědeckých doporučení a na základě doporučení Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Tento nový protokol zohlední výsledky hodnocení posledního protokolu (2013–2018) a do budoucnosti zaměřeného posouzení toho, zda by měl být uzavřen nový protokol. Obě hodnocení byla provedena externími odborníky. Protokol Evropské unii a Republice Pobřeží slonoviny rovněž v zájmu obou stran umožní užší spolupráci při podpoře odpovědného využívání rybolovných zdrojů ve vodách Pobřeží slonoviny a podpoře úsilí Pobřeží slonoviny v oblasti rozvoje modré ekonomiky. Protokol stanoví rybolovná práva v těchto kategoriích: – 28 mrazírenským plavidlům lovícím tuňáky vlečnou sítí, – 8 plavidlům pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru.

•Soulad s ostatními politikami Unie

Jednání o novém protokolu k dohodě o partnerství v odvětví rybolovu s Pobřežím slonoviny je v souladu s vnější činností EU ve vztahu k africkým, karibským a tichomořským zemím a zohledňuje zejména cíle Unie v oblasti dodržování demokratických zásad a lidských práv.

2.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Komise v roce 2017 provedla hodnocení ex post protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o partnerství v odvětví rybolovu, jakož i hodnocení ex ante týkající se případného obnovení protokolu. Závěry těchto hodnocení jsou uvedeny v samostatném pracovním dokumentu.

Hodnocení dospělo k závěru, že unijní odvětví lovu tuňáka má o rybolov v Pobřeží slonoviny silný zájem a že obnovení protokolu by pomohlo posílit monitorování, kontrolu a dohled a přispělo by k lepšímu řízení rybolovu v tomto regionu. Význam zamýšleného nového protokolu, a to jak pro unijní odvětví lovu tuňáka, tak pro předmětnou partnerskou zemi, je o to větší, že Abidžan je jedním z hlavních západoafrických přístavů, kde probíhá vykládka a zpracování.

•Konzultace se zúčastněnými stranami

V rámci hodnocení byly konzultovány členské státy, zástupci odvětví, mezinárodní organizace občanské společnosti, jakož i správa rybolovu a občanská společnost Pobřeží slonoviny. Konzultace se konaly také v rámci poradního sboru pro dálkový rybolov.

3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

Hlavním cílem nového protokolu je zajistit rybolovná práva pro plavidla Unie ve vodách Pobřeží slonoviny na základě nejlepších dostupných vědeckých doporučení a na základě doporučení Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Tento nový protokol zohlední výsledky hodnocení posledního protokolu (2014–2018) a do budoucnosti zaměřeného posouzení toho, zda by měl být uzavřen nový protokol. Obě hodnocení byla provedena externími odborníky. Protokol Evropské unii a Republice Pobřeží slonoviny rovněž v zájmu obou stran umožní užší spolupráci při podpoře odpovědného využívání rybolovných zdrojů ve vodách Pobřeží slonoviny a podpoře úsilí Pobřeží slonoviny v oblasti rozvoje modré ekonomiky.

Na základě příslušných směrnic pro jednání vedla Komise jednání s vládou Pobřeží slonoviny za účelem uzavření nového protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o partnerství v odvětví rybolovu. Po těchto jednáních byl dne 16. března 2018 parafován nový protokol. Protokol se vztahuje na období šesti let od data jeho prozatímního provádění, tj. od data jeho podpisu, jak je uvedeno v jeho článku 15.

2.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

Během hodnocení ex post a ex ante ohledně možnosti nového protokolu mezi Evropskou unií a Republikou Pobřeží slonoviny byly konzultovány zainteresované strany. Odborníci z členských států a daného odvětví byli také konzultováni na technických schůzkách. Tyto konzultace vedly k závěru, že uzavření nového protokolu k dohodě o partnerství v odvětví rybolovu by pro Evropskou unii a Republikou Pobřeží slonoviny bylo přínosné.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.PŘEDMĚT NÁVRHU

2.SOUVISLOSTI NÁVRHU

2.1. Úmluvy

2.2. Smíšené výbory

2.3. •Zamýšlené akty smíšených výborů

•Volba nástroje

Sdělení Evropské komise Evropskému parlamentu a Radě z roku 2001 o strategii přípravy na přistoupení kandidátských zemí k úmluvám z roku 1987 mezi Evropským společenstvím a státy ESVO o společném tranzitním režimu a o zjednodušení formalit ve zbožovém styku následované sdělením Evropské komise Evropskému parlamentu a Radě z roku 2010 o strategii přípravy na přistoupení některých sousedních zemí k oběma úmluvám, jakož i závěry Rady ze dne 14. dubna 2011 stvrzující přístup přijatý ve dvou výše uvedených sděleních podporuje úsilí řady zemí přistoupit k oběma úmluvám.

Spojené království jakožto členský stát Evropské unie uplatňovalo úmluvy od jejich vstupu v platnost v roce 1988. Proto má dostatečné zkušenosti s uplatňování ustanovení úmluv a splňuje jakožto členský stát Unie technické podmínky stanovené ve sděleních z roku 2001 a roku 2010.

Až Spojené království vystoupí z Evropské unie, úmluvy se na Spojené království automaticky přestanou uplatňovat, protože smluvní stranou je pouze Unie (a nikoli její členské státy). Přistoupení Spojeného království jakožto samostatné smluvní strany úmluv významně usnadní pohyb zboží mezi Unií, Spojeným královstvím a dalšími zeměmi společného tranzitního režimu.

Pokud by jako součást dohody o vystoupení, o níž se momentálně podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii jedná, vstoupila v platnost přechodná ustanovení dohodnutá mezi vyjednavači EU a Spojeného království, pak by se mezinárodní smlouvy včetně úmluv, jejichž smluvní stranou Unie je, uplatňovaly ve Spojeném království a pro něj ode dne vystoupení do 31. prosince 2020. Přistoupení Spojeného království k úmluvám má proto být účinné až v okamžiku, kdy se právní předpisy Unie (včetně uvedených úmluv) přestanou uplatňovat ve Spojeném království a pro něj.

Komise se vyzývá, aby tento návrh rozhodnutí přijala a aby jej předala Radě.

Rozhodnutí smíšených výborů, kterými bude Spojené království vyzváno, aby přistoupilo k úmluvám, se stane pro smluvní strany závazné v souladu s článkem 2 obou uvedených rozhodnutí, který stanoví, že rozhodnutí vstoupí v platnost dnem jejich přijetí „Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí“.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Nařízení Rady (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (dále jen „Úřad“), bylo přijato dne 12. října 2017 a v platnost vstoupilo dne 20. listopadu 2017. V souladu s článkem 20 zmíněného nařízení odpovídá Komise za zřízení a počáteční administrativní fungování Úřadu až do doby, než bude mít Úřad kapacitu k plnění vlastního rozpočtu. Komise vyvíjí veškeré úsilí, které je nezbytné k zajištění rychlého zřízení Úřadu. V souladu s článkem 120 nařízení usiluje Komise o to, aby po tříleté fázi budování Úřad začal fungovat do konce roku 2020.

Klíčový aspekt při zřizování Úřadu a zajištění jeho fungování se týká výběru a jmenování jeho zaměstnanců, zejména evropského nejvyššího žalobce a evropských žalobců. Za účelem výběru evropského nejvyššího žalobce a evropských žalobců Úřadu je v čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939 uvedeno, že Rada stanoví pravidla fungování výběrové komise a přijímá rozhodnutí o jmenování jejích členů na návrh Komise. Za tímto účelem přijala Komise dne 25. května 2018 návrh prováděcího rozhodnutí Rady s přílohou, který stanoví pravidla fungování výběrové komise.

Za účelem zřízení výběrové komise stanovené v čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939 Komise navrhuje prováděcí rozhodnutí Rady o jmenování členů výběrové komise. Podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) 2017/1939 Komise navrhuje dvanáct členů výběrové komise vybraných mezi bývalými členy Soudního dvora a Účetního dvora, bývalými národními členy Eurojustu, členy nejvyšších vnitrostátních soudů, státními zástupci na vysoké úrovni a obecně uznávanými právníky. Jednu z vybraných osob navrhl dne 31. května 2018 Evropský parlament. Komise vzala v úvahu potřebu zajistit vyváženost, pokud jde o zeměpisné rozložení, gender a znalosti o právních systémech členských států, které se účastní projektu Úřadu.
•Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Cílem návrhu je odstranit právní nejistotu vytvořenou vystoupením Spojeného království ve vztahu k zachování platnosti uznání subjektů, u nichž Spojené království jedná jako „podporující“ členský stát účastnící se hodnocení ze strany Komise. To by umožnilo pokračovat v současných ujednáních mezi uvedenými subjekty a členskými státy EU-27, které podepsaly dohody o pověření, a tak umožnit těmto organizacím provádět inspekce a prohlídky lodí jménem členských států a zachovat nepřetržitě bezpečnost.

Navrhované legislativní opatření by změnilo čl. 8 odst. 1 nařízení tím, že by nahradilo stávající požadavek, podle něhož se pravidelného procesu hodnocení prováděného Komisí účastní pouze „podporující“ členský stát, tím, že by zavedlo účast kteréhokoli členského státu, který pověřil jeden z uznaných subjektů. Umožnilo by to, aby Komise provedla hodnocení s kterýmkoli členským státem, který pověřil příslušný uznaný subjekt, aby jednal jeho jménem pro účely čl. 3 odst. 2 směrnice 2009/15/ES, a nikoli pouze s „podporujícím“ členským státem.

Výše uvedené řešení bylo zvoleno jako nejúčinnější a nejúčelnější způsob, jak řešit právní nejistotu vytvořenou v oblasti uznaných subjektů vystoupením Spojeného království. Navrhovaný akt by odstranil uvedenou právní nejistotu nediskriminačním způsobem pro členské státy, které pověřily uznané subjekty, aby jednaly jejich jménem.

Kromě toho návrh odpovídá cíli spočívajícímu v zajištění kontinuity činností a konkurenceschopnosti vlajek členských států EU-27 spolupracujících s dotčenými organizacemi.

Toto nařízení by mělo pouze napravit případné nepříznivé důsledky způsobené vystoupením Spojeného království z Unie pro vlajky 27 členských států. Komise by měla podávat zprávy o jeho účincích po přiměřenou/dostatečnou dobu použitelnosti, zejména s cílem určit veškeré důsledky, které by mohly přesahovat rámec působnosti tohoto nařízení.
•Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)

Jelikož navržený akt by změnil obsah stávajícího aktu Unie, lze toho dosáhnout pouze opatřením na úrovni Unie.

•Proporcionalita

Návrh se považuje za přiměřený, jelikož stanoví nezbytnou právní změnu, aniž překračuje meze toho, co je nezbytné k dosažení cíle zajistit, aby bylo Irsko po vystoupení Spojeného království z Unie propojeno s kontinentální Evropou.

•Volba nástroje

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

•Konzultace se zúčastněnými stranami

V období pro poskytnutí zpětné vazby od 28. června 2018 do 12. července 2018 byly obdrženy připomínky od několika zúčastněných stran, včetně podniků, podnikatelských sdružení a veřejných orgánů. Úmysl revidovat vytyčení koridoru NSM byl v plné míře oceněn. Připomínky se týkaly převážně volby přístavů na kontinentu, s nimiž by Irsko mělo být propojeno. Zpětná vazba byla zohledněna při vypracovávání návrhu.

•Sběr a využití výsledků odborných konzultací

•Posouzení dopadů

Vzhledem k povaze navrhovaného opatření není v souladu s pokyny ke zlepšování právní úpravy plánováno žádné posouzení dopadů. K dispozici nejsou žádné jiné podstatně odlišné možnosti politiky. Zamýšlené opatření představuje jedinou reálnou možnost politiky k zajištění nepřetržitého spojení všech částí severomořsko-středomořského koridoru s ohledem na vystoupení Spojeného království z Unie.

Toto opatření bude reakcí na přetrvávající potřebu zachovat celistvost dopravního koridoru a zajistit skutečně účinná a udržitelná dopravní spojení mezi Irskem a evropskou pevninou. Opatření zdůrazňuje význam námořních spojení jako cíle, jímž je třeba se zabývat při řešení problémů vznikajících v důsledku vystoupení Spojeného království, které by rovněž nepříznivě ovlivnilo všechny další země zapojené do koridoru NSM, pokud jde o plánování a investice do infrastruktury.