DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

Toto rozhodnutí se týká mobilizace prostředků ve výši 1 651 834 EUR z Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) v návaznosti na zemětřesení, k němuž došlo v Řecku. K financování celé této mobilizace se využije část z 50 000 000 EUR v prostředcích na závazky a platby, které již byly zapsány do rozpočtu na rok 2016, čímž není zapotřebí opravný rozpočet.

2.INFORMACE A PODMÍNKY

Dne 5. února 2016 Komise obdržela žádost o finanční pomoc z fondu v souvislosti s katastrofou v Řecku, k níž došlo dne 17. listopadu 2015 (zemětřesení, které postihlo oblast Jónských ostrovů, zejména ostrovy Lefkada a Kefalonia). Komise žádost důsledně posoudila podle nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „nařízení“), a zejména podle jeho článků 2, 3 a 4. Nejdůležitější fakta, která z tohoto posouzení vyplynula, jsou shrnuta v níže uvedených bodech.

1)Řecko podalo žádost o finanční příspěvek z fondu dne 5. února 2016, tedy ve lhůtě dvanácti týdnů po zaznamenání prvních škod dne 17. listopadu 2015 (ostrov Lefkada). Žádost byla předložena s odvoláním na „regionální katastrofu“ podle čl. 2 odst. 3 nařízení. V reakci na dotaz Komise byly dne 9. března 2016 prezentovány aktualizované informace.

2)Řecko při podávání žádosti vyjádřilo zájem, aby mu byla část předpokládaných příspěvků z fondu vyplacena předem. Komise v předběžném posouzení žádostí dospěla k závěru, že byly splněny podmínky stanovené v článku 4a nařízení.

3)Rozhodnutím Komise C(2016) 1772 ze dne 18. března 2016 byla Řecku poskytnuta záloha ve výši 164 798 EUR, což odpovídalo 10 % předpokládaného finančního příspěvku z fondu.

4)Řecké orgány zpočátku odhadovaly celkové přímé škody na 65 919 000 EUR. Dne 9. března 2016 řecké orgány předložily aktualizaci žádosti, zvyšující celkové přímé škody na 66 073 345 EUR. Aktualizovaná částka škod představuje 2,1 % regionálního HDP zasaženého regionu NUTS 2 – Jónské ostrovy (3 137 milionů EUR, na základě údajů Eurostatu za rok 2014 pro EL62) a tudíž překračuje prahovou hodnotu ve výši 1,5 % regionálního HDP stanovenou v nařízení, od které se katastrofa považuje za regionální katastrofu.

5)Celkové přímé škody jsou základem pro výpočet výše finančního příspěvku z fondu. Finanční příspěvek lze využít pouze na financování základních záchranných opatření a opatření na obnovu ve smyslu článku 3 nařízení.

6)Pokud jde o dopad a následky katastrofy, řada katastrofálních zemětřesení dosahujících síly 6,1 stupně Richterovy škály zasáhla ostrov Lefkada ráno dne 17. listopadu 2015. Škody byly rovněž zaznamenány v severních částech ostrovů Ithaka a Kefalonia. Po hlavním zemětřesení následovalo několik dalších otřesů. Dvě osoby přišly o život a osm bylo zraněno. Podle seismologů zemětřesení posunulo ostrov Lefkada o 36 cm na jih. Okamžitě bylo aktivováno řecké operační středisko civilní ochrany a zasaženému obyvatelstvu bylo poskytnuto dočasné ubytování, přístřeší a jídlo. Zemětřesení poškodilo 120 bytových jednotek, z nichž 20 bylo shledáno neobyvatelnými. Kromě toho byly také oznámeny rozsáhlé škody provinční a komunální infrastrukturní sítě, soukromých i veřejných budov (včetně místní nemocnice), jiné infrastruktury (přístavů, biologických sítí) a kulturních míst (hlavně kostelů). Sesuvy půdy pohřbily a zničily několik turisticky významných pláží na západě ostrova.

7)Náklady na základní záchranná opatření, která jsou způsobilá pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, byly řeckými orgány odhadnuty na 52,374 milionu EUR a byly rozčleněny podle druhu opatření. Nejvíce nákladů (více než 38 milionů EUR) vzniklo v odvětví dopravy. Druhý největší podíl představují náklady na ochranu kulturního dědictví přesahující 7 milionů EUR.

8)Zasažená oblast je „méně rozvinutým regionem“ ve smyslu klasifikace pro účely evropských strukturálních a investičních fondů (2014–2020). Řecké orgány Komisi neoznámily, že by měly v úmyslu přesunout na obnovu postižených oblastí prostředky z programu v rámci ESI fondů.

9)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, s Řeckem se v současné době nevede žádné řízení o nesplnění povinnosti. Řecko, jedna ze seismicky nejaktivnějších zemí v Evropě, usiluje o vytvoření rámce pro prevenci a řízení rizika přírodních katastrof. První řecké nařízení o zemětřesení (EAK-2000) vstoupilo v platnost v roce 1959 a od té doby doznalo několika změn. Nařízení bylo doplněno v roce 2003 přidáním nové mapy seismických rizikových oblastí. Organizace pro prognózy zemětřesení a ochranu proti němu (OASP) je veřejnoprávním subjektem pod dohledem ministerstva pro infrastrukturu, dopravu a sítě a snaží se minimalizovat ničivé následky zemětřesení.

10)Ke dni podání žádosti nebylo proti Řecku vedeno řízení o nesplnění povinnosti ohledně právních předpisů Unie souvisejících s charakterem předmětné katastrofy.

11)Řecké orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.

3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Nařízení Rady (EU, EURATOM) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020, a zejména článek 10 uvedeného nařízení, umožňuje mobilizaci prostředků z Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) v mezích ročního stropu 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011) nad rámec příslušných okruhů finančního rámce. Podmínky způsobilosti pro příspěvek z fondu jsou podrobně uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 661/2014 ze dne 15. května 2014. Způsoby mobilizace prostředků z fondu jsou stanoveny v bodě 11 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení.

Jelikož hlavním důvodem pro zřízení fondu byla solidarita, Komise je názoru, že pomoc z fondu by měla být progresivní. To znamená, že v souladu s dosavadní praxí by na část škody, která přesahuje strop pro mobilizaci fondu v případě „závažné katastrofy“ (tj. 0,6 % HND nebo 3 miliardy EUR v cenách roku 2011, podle toho, která částka je nižší), měla být poskytnuta pomoc vypočítaná podle vyšší sazby než na část škody do výše uvedeného stropu. V minulosti se při stanovování příspěvků na závažné katastrofy používala sazba 2,5 % z objemu celkových přímých škod, jenž byl pod úrovní stropu, a 6 % z objemu škod, jenž strop převyšoval. U regionálních katastrof a katastrof uznávaných v rámci ustanovení o „sousední zemi“ činí sazba 2,5 %.