[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 9.11.2010 KOM(2010) 680 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Stanovisko Komise k žádosti Albánie o členství v Evropské unii {SEK(2010) 1335 v konečném znění} SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Stanovisko Komise k žádosti Albánie o členství v Evropské unii A. ÚVOD a) Žádost o členství Albánie podala žádost o členství v Evropské unii 28. dubna 2009. Rada Evropské unie 16. listopadu 2009 požádala Komisi o předložení stanoviska k této žádosti podle postupu stanoveného v článku 49 Smlouvy o Evropské unii, kde se uvádí: „Každý evropský stát, který uznává hodnoty uvedené v článku 2 a zavazuje se k jejich podpoře, může požádat o členství v Unii. O této žádosti je informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty. Žadatelský stát podává svou žádost Radě, která rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Komisí a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů. Kritéria pro přistoupení, na nichž se dohodne Evropská rada, budou zohledněna.“ Článek 2 stanoví, že „Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin . Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.“ Toto je právní rámec, v němž Komise předkládá své stanovisko. Evropská rada na zasedání v Santa Maria da Feira v červnu 2000 potvrdila, že země západního Balkánu, které se účastní procesu stabilizace a přidružení, jsou potenciálními kandidáty na členství v EU. Evropská perspektiva těchto zemí byla dále potvrzena na soluňském zasedání Evropské rady v červnu 2003, kde byla schválena „Soluňská agenda pro západní Balkán“. Tato agenda je základním kamenem politiky EU pro balkánský region. V prosinci 2006 obnovila Evropská Rada závazek EU, že „ budoucnost západního Balkánu je v Evropské unii “ a zopakovala, že „ pokrok každé země na cestě k Evropské unii závisí na jejím úsilí o splnění kodaňských kritérií a podmínek procesu stabilizace a přidružení . Dobré výsledky země při naplňování svých závazků podle dohody o stabilizaci a přidružení, včetně obchodních ustanovení, jsou základním předpokladem pro to, aby EU zvážila případnou žádost o členství.“ Na setkání ministrů ze zemí EU a západního Balkánu dne 2. června 2010 v Sarajevu EU znovu potvrdila svůj jednoznačný závazek, pokud jde o evropskou perspektivu zemí západního Balkánu, a zdůraznila, že budoucnost těchto zemí leží v Evropské unii. V souladu s požadavky Smlouvy se probíhající hodnocení provádí na základě kritérií pro přistoupení stanovených Evropskou radou. V Kodani dospěla Evropská rada v červnu 1993 k následujícímu závěru: „K přistoupení může dojít, jakmile země prokáže svou schopnost převzít závazky vyplývající z členství tím, že splní požadované ekonomické a politické podmínky. Podmínkou členství je: aby kandidátská země dosáhla takové institucionální stability, která zaručuje demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, existence funkčního tržního hospodářství, stejně jako schopnost odolat konkurenčnímu tlaku a tržním silám v rámci Unie, schopnost převzít závazky spojené s členstvím, včetně dodržování cílů politické, hospodářské a měnové unie.“ Schopnost Unie přijímat nové členy a zároveň zachovat dynamiku evropské integrace je také důležitým faktorem, jenž je v obecném zájmu Unie i kandidátských zemí. Evropská rada na svém zasedání v Madridu v prosinci 1995 poukázala na nutnost „ vytvořit podmínky postupného, harmonického začleňování [kandidátských] zemí, zejména prostřednictvím rozvoje tržního hospodářství, přizpůsobení jejich správní struktury a vytvoření stabilního ekonomického a měnového prostředí “. Všeobecné podmínky procesu stabilizace a přidružení Rada vymezila 31. května 1999. Patří mezi ně spolupráce s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii a regionální spolupráce. Tyto podmínky jsou zásadním prvkem procesu stabilizace a přidružení a byly začleněny do dohody o stabilizaci a přidružení s Albánií, jež vstoupila v platnost v dubnu 2009. V prosinci 2006 se Evropská rada dohodla na tom, že „základem obnovené shody v oblasti rozšíření je strategie rozšíření založená na konsolidaci, podmíněnosti a komunikaci a na schopnosti Evropské unie integrovat nové členy “. V předkládaném stanovisku analyzuje Komise žádost Albánie z hlediska toho, jak je země schopna plnit kritéria stanovená Evropskou radou na zasedání v Kodani v roce 1993 i jak plní podmínky procesu stabilizace a přidružení. Posuzuje rovněž výsledky Albánie při plnění povinností podle dohody o stabilizaci a přidružení, včetně obchodních ustanovení. Stanovisko bylo vypracováno na základě obdobné metodiky, jaká byla použita v předcházejících stanoviscích, ale s některými úpravami zohledňujícími obnovenou shodu v oblasti rozšíření z roku 2006. Komise vyslala do Albánie několik misí odborníků, které se zaměřily především na oblasti, pro něž byla stanovena politická kritéria. S využitím této metodiky bylo možno důkladně vyhodnotit správní kapacitu albánských orgánů a způsob provádění právních předpisů. Přispěla také k lepšímu vymezení zbývajících úkolů a priorit pro budoucí činnost. Komise analyzovala současnou situaci i vyhlídky ve střednědobém horizontu. Aniž bychom předjímali případné budoucí datum přistoupení, pro účely tohoto stanoviska považujeme za střednědobý horizont období pěti let. Podrobný rozbor, na němž je toto stanovisko založeno, je zveřejněn v samostatné zprávě ( Analytická zpráva ke Stanovisku k žádosti Albánie o členství v EU[1] ). V souladu s obnovenou shodou v otázce rozšíření tato analytická zpráva udává počáteční odhad dopadu přistoupení Albánie na hlavní politiky a odvětví (svobodu pohybu pracovních sil, zemědělství a rozvoj venkova, regionální politiku a finanční a rozpočtová ustanovení). Podrobnější posouzení dopadů na hlavní oblasti politik provede Komise v pozdější fázi předvstupního procesu. Smlouva o přistoupení Albánie by navíc předpokládala technické přizpůsobení orgánů EU s ohledem na Lisabonskou smlouvu. b) Vztahy mezi EU a Albánií V březnu 1991 se Albánie stala parlamentní republikou a v červnu téhož roku s ní Evropské společenství navázalo vztahy. V roce 1992 vstoupila v platnost dohoda o obchodu a spolupráci mezi EU a Albánií. Hospodářská spolupráce byla prohloubena v roce 1999, kdy EU zavedla autonomní obchodní preference pro dovoz z Albánie a albánské produkty získaly bezcelní přístup na trh EU. V dubnu 2009 vstoupila v platnost dohoda o stabilizaci a přidružení mezi EU a Albánií[2], a nahradila tak prozatímní dohodu o obchodu a obchodních záležitostech, jež vstoupila v platnost v prosinci 2006. Celkově Albánie bez problémů plní povinnosti plynoucí z dohody o stabilizaci a přidružení, včetně obchodních ustanovení. Pokud se objevily nějaké problémy, země hledala otevřeným a konstruktivním způsobem cesty k jejich vyřešení. Od roku 2001 mezi EU a Albánií probíhá politický dialog na úrovni ministrů. Smíšený výbor zřízený podle prozatímní dohody se v letech 2006 až 2008 sešel třikrát. Setkání Rady pro stabilizaci a přidružení se uskutečnila v květnu 2009 a v květnu 2010. První setkání Výboru pro stabilizaci a přidružení se konalo v březnu 2010. Podvýbory se sešly v roce 2009 a 2010. V roce 2004 Rada přijala první rozhodnutí o evropském partnerství s Albánií[3]. Nové rozhodnutí o evropském partnerství s Albánií přijala v únoru 2008[4]. V rámci dialogu o uvolnění vízového režimu učinila Albánie významný pokrok v různých oblastech svého plánu. Komise proto 27. května 2010 předložila návrh na zrušení vízové povinnosti pro albánské občany, který byl podmíněn splněním zbývajících kritérií. Tento návrh přijal 7. října 2010 Evropský parlament a 8. listopadu 2010 Rada. Od roku 2006 je v platnosti dohoda mezi Evropskou unií a Albánií o zpětném přebírání osob. Po podpisu smlouvy o Energetickém společenství v říjnu 2005 a jejím vstupu v platnost 1. července 2006 se Albánie stala řádným členem Energetického společenství pro jihovýchodní Evropu. V červnu 2006 podepsala dohodu o vytvoření společného evropského leteckého prostoru. Albánie se aktivně podílí na činnostech EU v oblasti hospodářského a fiskálního dozoru a plní ujednání o podávání zpráv platná pro potenciální kandidátské země od roku 2006. Hlavním strategickým politickým dokumentem albánské vlády je národní strategie rozvoje a integrace (2007–2013), která stanoví cíle dlouhodobého rozvoje této země a evropské integrace. Evropská unie je hlavním obchodním partnerem Albánie – v roce 2009 měla 80% podíl na celkovém objemu jejího zahraničního obchodu. Od roku 1991 je Albánie příjemcem finanční pomoci od EU . V letech 1999 až 2010 se EU zavázala poskytnout této zemi celkem více než 565,7 milionu EUR. V období 1999 až 2006 Albánie vyčerpala 259,6 milionu EUR z evropského programu CARDS. V roce 2007 byl tento program nahrazen nástrojem předvstupní pomoci (IPA), z nějž v období 2007–2010 obdržela 306,1 milionů EUR. Cílem tohoto nástroje je v rámci evropské integrace podporovat proces reforem v dané zemi. Zaměřuje se přitom na budování institucí, zavedení acquis EU, zlepšení sociální a hospodářské situace, ochranu životního prostředí a udržitelný rozvoj. Finanční a institucionální podpora je poskytována také občanské společnosti. V květnu 2005 byla ratifikována rámcová dohoda mezi Evropským společenstvím a Albánií o účasti v programech EU. Země se dosud aktivně účastní tří programů EU: 7. rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (2007–2013), programu pro podnikání a inovace, jenž je součástí rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace (2007–2013), a programu „Evropa pro občany“. Prostředky z IPA se využívají k částečné úhradě nákladů na účast v těchto programech. B. KRITÉRIA PRO čLENSTVÍ POLITICKÁ KRITÉRIA Toto hodnocení bylo vypracováno na základě kodaňských kritérií týkajících se dosažení institucionální stability, která zaručuje demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, a plnění podmínek procesu stabilizace a přidružení. Albánie je parlamentní demokracií založenou na ústavním a právním řádu, jenž je do velké míry v souladu s evropskými zásadami a standardy. O cíli dosáhnout členství v EU panuje všeobecná shoda. Přesto nebylo v dostatečné míře dosaženo efektivity a stability demokratických orgánů. Parlamentní instituce a postupy nefungují správně. V důsledku toho parlament nevykonává účinný dohled a kontrolu nad vládou a nedostatečně sleduje legislativní vývoj. Politický dialog je veden konfrontačně a nekonstruktivně, mimo jiné kvůli patové politické situaci od voleb v červnu 2009. Tato situace klade překážky práci parlamentu a brání nutným politickým reformám založeným na shodě. Vláda má spolu s opozicí odpovědnost za nalezení takových řešení, jež transparentním způsobem a v plném souladu s ústavou umožní zemi pokročit v její integraci do EU. Projevují se též nedostatky v provádění právních předpisů. Právní rámec veřejné správy a systém státní služby jsou z velké části v souladu s evropskými normami a obvyklou praxí. Obavy však vzbuzuje řádné provádění právního rámce, protože veřejná služba je velmi zpolitizována a trpí neprůhledným jmenováním činitelů a vysokou fluktuací zaměstnanců. Podle OBSE/ODIHR splnily parlamentní volby v červnu 2009 většinu mezinárodních standardů a oproti minulým volbám došlo ke zlepšení. Byly však zjištěny nedostatky, a proto byla vyslovena řada doporučení pro příští volby, mimo jiné vyřešit politizaci postupů (např. sčítání hlasů). Tato doporučení se dosud nepromítla do uspokojivé reformy volebního systému, jež je pro nadcházející volby nezbytná. V posledních letech Albánie posílila právní stát , zejména provedením legislativních a institucionálních reforem v soudnictví a v boji proti korupci a organizované trestné činnosti. Byla posílena zejména správní kapacita donucovacích orgánů. Reformy však nebyly dokončeny a projevují se výrazné nedostatky v nezávislosti, transparentnosti a odpovědnosti soudnictví. Také nebyly vykázány dobré výsledky, pokud jde o účinný boj proti korupci a organizované trestné činnosti Probíhá reforma soudnictví. Stále však chybí souhrnná a koordinovaná strategie reformy tohoto systému a ještě nebyly přijaty klíčové právní předpisy, například zákon o správních soudech nebo zákon o Vysoké soudní radě. Přetrvávají závažné obavy ohledně celkového fungování, účinnosti a nezávislosti soudního systému. Jmenování, povyšování a hodnocení soudců a jejich převádění na jiná místa je neprůhledné a v kontrolním systému soudnictví existují značné nedostatky. Obavy vzbuzují též případy, kdy vláda v posledních letech nerespektovala nálezy Ústavního soudu, a politizace volby členů Ústavního soudu a Nejvyššího soudu jmenovaných prezidentem, které zpochybňují základní zásady, např. nezávislost soudnictví a dodržování zásad právního státu. Lidské a finanční zdroje ani infrastruktura nevyhovují a aby bylo zajištěno účinné fungování soudů, je třeba je zlepšit. V posledních letech se Albánie snažila vypracovat právní a institucionální rámec pro boj s korupcí, který je nyní v podstatě hotov. Navzdory tomuto úsilí však korupce výrazně prostupuje mnoha oblastmi a představuje zvlášť závažný problém. Zvláštní obavy vzbuzuje korupce v soudnictví, při restitucích a při poskytování náhrad za porušení majetkových práv, jakož i široce rozšířené uplácení ve zdravotnictví. Značným problémem je neprůhledné financování politických stran, které nepatřičně ovlivňuje politiku. Albánie musí dokončit právní rámec pro boj s korupcí a vyřešit překážky pro účinné vyšetřování veřejných činitelů (především soudců, ministrů a poslanců), jež vznikly v důsledku jejich neomezené imunity. Je třeba zajistit důsledné provedení protikorupční strategie a akčního plánu. Zároveň je nutno dosáhnout prokazatelných výsledků, pokud jde o vedení aktivního vyšetřování, trestní stíhání i průkazné obžaloby a odsuzující rozsudky v případech korupce na všech úrovních. V oblasti boje s organizovanou trestnou činností Albánie vytvořila právní a institucionální rámec, jenž ve velké míře vyhovuje. K potlačování tohoto jevu přispěla reforma donucovacích orgánů i skutečnost, že jim byly poskytnuty odpovídající zdroje a vybavení. V praxi je však nezbytné dále potvrzovat účinné provádění nových právních předpisů a profesionalizaci nových struktur a systémů. Je třeba zajistit, aby byla vyšetřování vedena aktivně a aby úspěšně vyšetřené případy skončily usvědčujícím rozsudkem. Předmětem závažných obav zůstává činnost organizovaných kriminálních skupin, které působí i mimo zemi. Je nezbytné dále prohloubit spolupráci na mezinárodní úrovni, zejména se sousedními zeměmi. Právní a politický rámec Albánie pro lidská práva a respektování a ochranu menšin v podstatě funguje a ve velké míře odpovídá evropským a mezinárodním normám. O institucionálním rámci lze říci, že vyhovuje. Objevily se však některé nedostatky v právních předpisech a provádění stávajících strategií a akčních plánů. Je třeba zvýšit informovanost a vnímavost státní správy, justičních a donucovacích orgánů ve vztahu k lidskoprávním normám. Lidská práva jsou v Albánii obecně dodržována. Některé obavy ale přetrvávají. Restitucemi, legalizací a náhradou majetku se zabývá mnoho agentur, jejichž pravomoci se překrývají a které se řídí nesystematickou právní úpravou. Situace dosahuje takové složitosti, že ohrožuje účinné vykonávání lidských práv v této oblasti. Evropský soud pro lidská práva vynesl několik rozsudků proti Albánii za porušení zásady řádného procesu v této oblasti. Další závažnou obavu vzbuzují podmínky v celách předběžného zadržení a zacházení se zadrženými na policejních stanicích, ve vazbě a věznicích. Je ohrožena nezávislost sdělovacích prostředků v důsledku politických tlaků a obchodních zájmů. Domácí násilí je trvalým jevem, který zasahuje mnoho rodin a systematicky se neřeší. Právní a institucionální rámec pro boj proti diskriminaci se výrazně zlepšil, zejména díky vytvoření Úřadu komisaře pro ochranu vůči diskriminaci. Romové, zdravotně postižené osoby a lesbické ženy, homosexuálové, bisexuálové a transsexuálové jsou nicméně stále diskriminováni. Rovnost žen a mužů není v praxi plně zaručena, zejména ne v oblasti zaměstnanosti a v přístupu k peněžní pomoci. V právních předpisech upravujících lidská práva jsou určité mezery, zejména protože ještě nebyl přijat souhrnný zákon o právech dětí. Kromě toho je fungování vnitrostátních orgánů pro lidská práva narušeno zpožděním ve jmenování nového veřejného ochránce lidských práv, které mělo být provedeno na začátku roku 2010. Přestože Albánie nemá žádný rámcový právní předpis pro menšiny, respektování a ochrana menšin jsou obecně zaručeny. V praxi jsou uznávána zvláštní práva tří „národních“ a dvou „etnickojazykových“ menšin, jak je vymezila země. V uplatňování těchto práv se však objevuje nekonzistentnost. Nedostatek přesných údajů o menšinách brání vypracování odpovídajících politik. Tento problém má být vyřešen dalším sčítáním obyvatelstva v roce 2011, jež proběhne podle mezinárodních standardů. Je třeba zvýšit míru zastoupení příslušníků menšin ve státní správě a politice. Stávající politický rámec pro zlepšení života Romů je nedostatečně prováděn. Romská menšina se potýká s velmi obtížnými životními podmínkami a s omezeným přístupem k zaměstnání, vzdělání a sociálním službám. Podmínky procesu stabilizace a přidružení Albánie v zásadě plní. Země je velmi oddána regionální spolupráci, v regionu hraje konstruktivní úlohu a aktivně se účastní regionálních iniciativ. Dvojstranné vztahy se sousedy má celkově dobré. Albánie je smluvní stranou Římského statutu. Země ale ratifikovala dvojstrannou dohodu o imunitě s USA týkající se Mezinárodního soudního dvora, což není v souladu se společnými stanovisky EU a s hlavními zásadami. Země proto potřebuje sladit svůj postoj s EU. HOSPODÁřSKÁ KRITÉRIA Toto hodnocení bylo vypracováno na základě kodaňských kritérií týkajících se existence funkčního tržního hospodářství , stejně jako schopnosti odolat konkurenčnímu tlaku a tržním silám v rámci Unie. V Albánii panuje obecná shoda ohledně základů hospodářské politiky a země má prokazatelné výsledky při provádění hospodářských reforem. Makroekonomická stabilita dosáhla takového stupně, že hospodářským subjektům umožňuje rozhodovat se v předvídatelném prostředí. Kombinace makropolitik v minulých letech se ukázala jako vhodná, protože vedla k míře růstu přesahující 5 %. Hospodářská činnost se v roce 2009 sice zpomalila, přesto však zůstala navzdory krizi pozitivní. Inflace se drží na nízké úrovni. Díky privatizaci mohou začít volně působit tržní síly. Tvorba cen a obchod byly z velké části liberalizovány. Značného pokroku bylo dosaženo v usnadňování vstupu na trh. Bankovní systém se v důsledku privatizace a vstupu zahraničních hráčů rychle rozvinul. Státní podpora byla omezena. Míra integrace v oblasti obchodu a investic s EU zůstává na vysoké úrovni. Fiskální konsolidace však byla v poslední době narušena a vysoká míra veřejného dluhu je stále zdrojem makrofinanční zranitelnosti. Úzká vývozní základna a nízké veřejné investice způsobily výraznou a setrvalou nerovnováhu běžného účtu. Existence obecně rozšířených neoficiálních forem zaměstnání nadále vážně narušuje pracovní trh a nezaměstnanost je stále vysoká (v roce 2009 činila 13,8 %). Malé podniky se stále potýkají s obtížným přístupem k financování. Nedostatky v právním státu poškozují podnikatelské prostředí a brání v převodu vlastnictví, závažným problémem zůstává uznávání majetkových práv. Systém vzdělávání stále není schopen vybavit pracovní sílu kvalifikacemi, které měnící se pracovní trh potřebuje. Infrastruktura si vyžaduje další investice. Více pozornosti si zaslouží zajištění spolehlivých dodávek energie a finanční životaschopnosti odvětví elektrické energie. Velkým problémem zůstává šedá ekonomika. SCHOPNOST PřEVZÍT ZÁVAZKY VYPLÝVAJÍCÍ Z čLENSTVÍ Schopnost Albánie převzít závazky vyplývající z členství byla posuzována na základě těchto ukazatelů: – povinností stanovených v dohodě o stabilizaci a přidružení, – pokroku v přijímání, provádění a prosazování acquis EU. Celkově Albánie bez problémů plní povinnosti plynoucí z dohody o stabilizaci a přidružení, ačkoli musí věnovat patřičnou pozornost dodržování lhůt pro plnění svých závazků. Do současnosti se také objevilo několik mezer v provádění některých obchodních ustanovení (konkrétně doložky o zachování stávajícího stavu – standstill clause , týkající se zdanění dovozu). Albánie přijala národní strategii rozvoje a integrace (2007–2013), což je souhrnný ambiciózní plán pro sbližování právních předpisů této země s acquis EU. Ke sladění svých právních předpisů s acquis EU vyvinula v minulých letech významné úsilí, zejména v některých oblastech vnitřního trhu, v obchodních ustanoveních a celní a daňové oblasti. Při jejich provádění a prosazování však čelí velkým výzvám. Správní a soudní kapacity zůstávají celkově omezené a země bude muset vyvinout vytrvalé úsilí k jejich posílení, aby byla schopna přijmout ve střednědobém horizontu závazky vyplývající z členství. Bude-li nadále vyvíjet stejné úsilí, Albánie by měla ve střednědobém horizontu dosáhnout takové kapacity, aby mohla splnit požadavky acquis v následujících oblastech: - Daně - Podnikání a průmyslová politika - Věda a výzkum - Vzdělávání a kultura - Celní unie - Vnější vztahy - Zahraniční, bezpečnostní a obranná politika - Finanční a rozpočtová ustanovení Další úsilí k dosažení souladu s acquis EU a k tomu, aby je ve střednědobém horizontu účinně provedla, musí Albánie vyvinout v těchto oblastech: - Volný pohyb pracovníků - Právo usazování a volný pohyb služeb - Volný pohyb kapitálu - Zadávání veřejných zakázek - Právo obchodních společností - Politika hospodářské soutěže - Finanční služby - Energetika - Hospodářská a měnová politika - Statistika - Transevropské sítě - Ochrana spotřebitele a zdraví Ve výše uvedených oblastech je nezbytné provést další úpravy právního a institucionálního rámce a zejména posílit správní a prováděcí kapacity. Značné a vytrvalé úsilí k dosažení souladu s acquis EU a k tomu, aby je ve střednědobém horizontu účinně provedla, musí Albánie vyvinout v těchto oblastech: - Volný pohyb zboží - Práva duševního vlastnictví - Informační společnost a média - Zemědělství a rozvoj venkova - Bezpečnost potravin, veterinární a rostlinolékařská politika - Rybolov - Dopravní politika - Sociální politika a zaměstnanost - Regionální politika a koordinace strukturálních nástrojů - Soudnictví a základní práva - Spravedlnost, svoboda a bezpečnost - Finanční kontrola V uvedených oblastech je nezbytné provést značné úpravy právního a institucionálního rámce a výrazně posílit správní a prováděcí kapacity. V oblasti životního prostředí bude nezbytné vyvinout velmi výrazné úsilí s cílem sladit tyto rámce s acquis EU a účinně je provést. To by mělo zahrnovat výrazné investice a posílení správní kapacity pro prosazování právních předpisů, aby bylo ve střednědobém horizontu dosaženo dobrého souladu v nejdůležitějších otázkách, včetně změny klimatu. Plného souladu s acquis by mohlo být dosaženo pouze v dlouhodobém horizontu a vyžadovalo by zvýšený objem investic. C. ZÁVěRY A DOPORUčENÍ ALBÁNIE UčINILA POKROK NA CESTě KE SPLNěNÍ KRITÉRIÍ STANOVENÝCH EVROPSKOU RADOU V KODANI V ROCE 1993 A TÝKAJÍCÍCH SE DOSAžENÍ INSTITUCIONÁLNÍ STABILITY, KTERÁ ZARUčUJE DEMOKRACII, PRÁVNÍ STÁT, LIDSKÁ PRÁVA A RESPEKTOVÁNÍ A OCHRANU MENšIN, A PLNěNÍ PODMÍNEK PROCESU STABILIZACE A PřIDRUžENÍ. MUSÍ VšAK VYVINOUT ZNAčNÉ DALšÍ ÚSILÍ. Co se týče hospodářských kritérií, Albánie dosáhla určitého stupně makroekonomické stability. Aby se však stala fungujícím tržním hospodářstvím ve smyslu stanoveném Evropskou radou v Kodani v roce 1993, musí země dále posílit řádnou správu věcí veřejných, zlepšit výkon trhu práce, zajistit uznávání majetkových práv a posílit právní stát. Aby byla schopna ve střednědobém horizontu vyrovnat se s konkurenčními tlaky a tržními silami v Evropské unii, musí posílit svoji fyzickou infrastrukturu a lidský kapitál a provádět další strukturální reformy. Výsledky Albánie při plnění povinností podle dohody o stabilizaci a přidružení jsou celkově pozitivní. Albánie by mohla ve střednědobém horizontu přijmout závazky vyplývající z členství ve většině oblastí acquis za předpokladu, že bude pokračovat proces sbližování s acquis a že tato země bude vyvíjet značné a trvalé úsilí s cílem zajistit provádění a prosazování právních předpisů. Pozornost by bylo třeba věnovat zejména těmto oblastem: volný pohyb zboží, právo duševního vlastnictví, informační společnost a média, zemědělství a rozvoj venkova, bezpečnost potravin, veterinární a rostlinolékařská politika, rybářství, dopravní politika, sociální politika a zaměstnanost, regionální politika a koordinace strukturálních nástrojů, soudnictví a základní práva, svoboda a bezpečnost a finanční kontrola. Plného souladu s acquis v oblasti životního prostředí by mohlo být dosaženo pouze v dlouhodobém horizontu a vyžadovalo by to výrazný objem investic, proto by bylo třeba na tomto poli zvýšit úsilí. Celkově by přistoupení Albánie mělo na politiky Evropské unie omezený dopad a neovlivnilo by schopnost Unie udržet a zesílit svůj vlastní rozvoj. Komise zastává názor, aby s Albánií byla zahájena jednání o přistoupení k Evropské unii, jakmile v potřebné míře splní kritéria pro členství a zejména politická kritéria z Kodaně, jež vyžadují dosažení institucionální stability zaručující zejména demokracii a právní stát. V tomto ohledu musí Albánie splnit zejména následující hlavní priority: - zajistit řádné fungování parlamentu na základě konstruktivního a trvalého dialogu mezi všemi politickými stranami; - přijmout chybějící zákony vyžadující výraznější většinu v parlamentu; - jmenovat veřejného ochránce práv a zajistit řádný postup slyšení a volby členů Ústavního a Nejvyššího soudu při jejich jmenování parlamentem; - pozměnit právní rámec pro volby tak, aby splňoval doporučení OBSE-ODIHR; - zajistit, aby se volby konaly v souladu s evropskými a mezinárodními standardy; - dokončit nezbytné kroky v reformě veřejné správy, včetně změny zákona o státní službě a posílení ministerstva pro veřejnou správu, tak aby veřejná správa byla odpolitizována a zvýšila se její profesionalita a aby jmenování a povyšování bylo prováděno transparentnějším způsobem na základě zásluh; - posílit právní stát prostřednictvím přijetí a provedení strategie pro reformu soudnictví, jež zajistí nezávislost, účinnost a odpovědnost soudních orgánů; - účinně provést vládní protikorupční strategii a akční plán, odstranit překážky ve vyšetřování, což se týká zejména vyšetřování soudců, ministrů a poslanců parlamentu; dosáhnout dobrých výsledků, pokud jde o aktivně vedená vyšetřování, trestní stíhání a počet rozsudků v případech korupce na všech úrovních; - zesílit boj proti organizované trestné činnosti prostřednictvím posuzování hrozeb a aktivně vedeného vyšetřování, prohloubené spolupráce s regionálními partnery a partnery z EU a lepší koordinace donucovacích orgánů; dosáhnout dobrých výsledků v této oblasti; - na základě široké konzultace zainteresovaných stran a s přihlédnutím k judikatuře Evropského soudu pro lidská práva připravit, přijmout a provést národní strategii a akční plán pro majetková práva zabývající se restitucemi, náhradou majetku a legalizací; - přijmout konkrétní kroky k posílení ochrany lidských práv, zejména práv žen, dětí a Romů, a účinně provádět protidiskriminační politiky; - přijmout další opatření s cílem zlepšit zacházení se zadrženými na policejních stanicích, ve vazbě a věznicích; posílit soudní stíhání případů špatného zacházení a zlepšit uplatňování doporučení, která v této oblasti vydal veřejný ochránce práv. Vyzýváme Albánii, aby pokračovala v konstruktivním zapojení do regionální spolupráce a v prohlubování dvojstranných vztahů se sousedními zeměmi. Je nutno pokračovat v hladkém plnění dohody o stabilizaci a přidružení a v této souvislosti je nutno věnovat patřičnou pozornost dodržování lhůt pro plnění závazků. Dále se země důrazně vyzývá, aby pokračovala v celkovém zvyšování své správní kapacity. Je nutno zlepšit spolupráci s občanskou společností. Albánie musí vyčlenit dostatečné prostředky na zajištění účinného fungování svých orgánů pro lidská práva a vystupňovat úsilí v oblasti ochrany menšin. Musí též posílit svobodu médií a jejich nezávislost a zmenšit široce rozšířené politické tlaky. Komise bude sledovat postup nezbytných reforem v institucionálním rámci stanoveném dohodou o stabilizaci a přidružení a bude nadále poskytovat finanční podporu prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci. V roce 2011 předloží zprávu o pokroku Albánie v balíčku rozšíření pro rok 2011. Tato zpráva se zaměří především na provádění hlavních priorit, které je nutno splnit, aby mohla být zahájena přístupová jednání. [1] SEK(2010) 1335, 9.11.2010. [2] Úř. věst. L 107, 28.4.2009, s.166. [3] Úř. věst. L 35, 7.2.2006, s.1. [4] Úř. věst. L 80, 19.3.2008, s. 1.