Zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu o používání nařízení (ES) č. 2111/2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES SEK(2009)1735 /* KOM/2009/0710 konecném znení */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 11.1.2010 KOM(2009)710 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU o používání nařízení (ES) č. 2111/2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES SEK(2009)1735 ZPRÁVA KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU o používání nařízení (ES) č. 2111/2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES ÚVOD Nařízení (ES) č. 2111/2005[1] o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství (dále jen „seznam ES“), a o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce vstoupilo v platnost dne 16. ledna 2006. V souladu s nařízením (nařízení Komise (ES) č. 473/2006)[2], kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství, byl první takový seznam založený na společně stanovených kritériích schválen dne 22. března 2006 a vstoupil v platnost dne 24. března 2006 (nařízení Komise (ES) č. 474/2006)[3]. Od té doby byl seznam dvanáctkrát aktualizován. Tato zpráva analyzuje používání nařízení (ES) č. 2111/2005 o vytvoření seznamu ES podle ustanovení článku 14 uvedeného nařízení. Podrobnosti týkající se používání společných kritérií pro rozhodování o uložení zákazu provozování letecké dopravy (úplného nebo částečného) leteckým dopravcům jsou uvedeny v pracovním dokumentu útvarů Komise SEK(2009) 1735. 2006–2009: TřI ROKY PROVÁDěNÍ A PROSAZOVÁNÍ Používání nařízení (ES) č. 2111/2005 vedlo do současné doby k 12 aktualizacím[4] seznamu ES. Tyto aktualizace byly výsledkem neustálého sledování výkonnosti leteckých dopravců bez ohledu na jejich státní příslušnost a zeměpisné rozložení jejich provozu. Od vytvoření prvního seznamu v březnu 2006 Komise vyšetřovala přes 400 leteckých dopravců z více než 30 zemí. V souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 2111/2005 obsahuje seznam dvě přílohy: přílohu A, zahrnující letecké dopravce, jejichž obchodní provoz podléhá úplnému zákazu na území členských států, a přílohu B, zahrnující letecké dopravce, jejichž obchodní provoz podléhá částečnému zákazu nebo omezením provozu na území členských států. V době dvanácté aktualizace (dne 25. listopadu 2009) seznam ES obsahoval 5 jednotlivých dopravců[5], a také všechny dopravce (nejméně 228), kteří získali osvědčení v 15 nečlenských zemích EU[6], v příloze A a 8 leteckých dopravců[7] v příloze B. Vytvoření a vedení seznamu Rozhodnutí a stanoviska týkající se návrhů Komise vycházejí výlučně z bezpečnostních hledisek a vždy byla přijímána jednomyslně. Na základe spolehlivé spolupráce Evropského parlamentu a vnitrostátních leteckých orgánů členských států Komise poté vždy schvalovala dohodnutou předlohu v co nejkratší době a zkrátila na minimum veškerá procedurální a administrativní prodlení, neboť si byla vědoma přímého a bezprostředního významu těchto opatření pro leteckou bezpečnost a pro občany EU, kteří cestují po celém světě. V souladu s ustanovením článku 7 nařízení (ES) č. 2111/2005 a článku 4 prováděcího nařízení (ES) č. 473/2006 se dotyčným dopravcům (a jejich příslušnému regulačnímu orgánu) oznamuje záměr navrhnout jejich zahrnutí do seznamu ES a skutečnosti, které k tomuto rozhodnutí vedou. Tito letečtí dopravci (a jejich příslušný regulační orgán) jsou vyzváni, aby ve stanovené lhůtě deseti dnů předložili jakékoli další připomínky nebo dokumenty, které považují za vhodné na svoji obhajobu. Tím se zajišťuje nestrannost a plná transparentnost postupu. Většina dopravců reagovala na tyto žádosti rychle a dokonce požádala o osobní předložení a projednání daného případu s příslušnými útvary Komise a zástupci členských států (podle článku 3 nařízení (ES) č. 473/2006). Kromě toho se těmto dopravcům poskytuje možnost slyšení před Výborem pro leteckou bezpečnost dřív, než se přijme konečné rozhodnutí o jejich zahrnutí do seznamu ES. Až doposud se před přijetím rozhodnutí uskutečnilo slyšení všech leteckých dopravců navržených k zahrnutí do seznamu ES. Dosud nebyl uložen žádný zákaz provozování letecké dopravy, aniž by se leteckému dopravci poskytla možnost prvního slyšení, dokonce ani v naléhavých případech – podle čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 2111/2005 a čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 473/2006 – kdy rozhodnutí aktualizovat seznam ES lze přijmout bez předchozího slyšení. Dochází k tomu zejména tehdy, když se zjistí, že pokračování provozování letů leteckým dopravcem ve Společenství bude pravděpodobně znamenat vážné bezpečnostní riziko. Je nutné konstatovat, že i když to pravidla nevyžadují, stejné možnosti se poskytují leteckým dopravcům, kterým je provozování letecké dopravy úplně nebo částečně zakázáno. V takovém případě se používá postup pravidelného hodnocení jejich způsobilosti zajistit bezpečný provoz s konečným výhledem na jejich vymazání ze seznamu na základě ověření plné shody s příslušnými bezpečnostními normami. Za poslední tři roky bylo uspořádáno několik misí pro zjišťování faktů na místě, které provedly týmy odborníků vyslaných členskými státy, Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (EASA) a Komisí s cílem ověřit situaci orgánů civilního letectví (včetně leteckých dopravců s osvědčeními od těchto orgánů) ve více než deseti zemích. Tyto mise byly organizovány s ohledem jak na zahrnutí leteckých dopravců do seznamu, tak i na jejich případné vymazání ze seznamu. Kritéria pro uložení úplného nebo částečného zákazu provozování letecké dopravy Společná kritéria pro uložení úplného nebo částečného zákazu provozování letecké dopravy a pro aktualizaci seznamu vymazáním jednotlivého leteckého dopravce nebo skupiny leteckých dopravců jsou stanovena v příloze nařízení (ES) č. 2111/2005. Každé jednotlivé kritérium samo o sobě nebo ve spojení s jinými kritérii lze použít jako základ návrhu na zahrnutí leteckého dopravce nebo řady leteckých dopravců do seznamu nebo na jeho/jejich vymazání ze seznamu. Samotná kritéria vycházejí z příslušných mezinárodních bezpečnostních norem vymezených v článku 2 nařízení (ES) č. 2111/2005 – zejména těch, které byly stanoveny Chicagskou úmluvou a jejími přílohami pod záštitou ICAO (Mezinárodní organizace pro civilní letectví), pokud jde o mimoevropské letecké dopravce, a acquis ES v oblasti letecké bezpečnosti, pokud jde o letecké dopravce Společenství. Podle ustanovení článků 1 a 2 se nařízení vztahuje na všechny letecké dopravce, kterým byl uložen zákaz provozování letecké dopravy ve Společenství z důvodů bezpečnosti nehledě na jejich státní příslušnost a provozní síť. Nařízení se také vztahuje pouze na letecké dopravce provozující obchodní leteckou dopravu. Nařízení se tedy nevztahuje na letecké dopravce, kteří neprovozují leteckou dopravu ve Společenství, jelikož rovněž vyžaduje, aby cestující na cestách v rámci Společenství a mimo Společenství byli informováni (článek 11), zda letecká společnost, se kterou cestují, nemá zákaz provozování letecké dopravy ve Společenství. Nařízení takto sleduje dvojí cíl: zajistit, aby leteckým společnostem, které nesplňují společná kritéria, byl uložen zákaz provozování letecké dopravy ve Společenství, a informovat evropské cestující o leteckých společnostech, kterým byl zákaz uložen, a tím je chránit, když cestují v rámci Společenství a mimo něj. Společná kritéria jsou seskupena do třech oblastí: a) objektivní důkazy prokazující nedostatky na straně leteckého dopravce; b) nedostatečná způsobilost nebo ochota leteckého dopravce řešit nedostatky v bezpečnosti a c) nedostatečná způsobilost nebo ochota úřadu pro civilní letectví s odpovědností za dohled nad dotyčným leteckým dopravcem (leteckými dopravci) řešit nedostatky v bezpečnosti. Aktualizace seznamu Článek 4 nařízení (ES) č. 2111/2005 umožňuje Komisi, aby z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu aktualizovala seznam Společenství, jakmile je to požadováno. Podle článku 4 má Komise rovněž nejméně každé tři měsíce rozhodnout, zda je třeba seznam Společenství aktualizovat. Na tomto pravidelném cyklu bylo založeno deset aktualizací. Článek 6 nařízení v naléhavých případech umožňuje, aby členský stát reagoval na nepředvídatelný bezpečnostní problém uložením okamžitého zákazu provozování letecké dopravy na svém území. Pokud členský stát uloží (úplné nebo částečné) zákazy na svém území, je na základě nařízení povinen neprodleně informovat Komisi a požádat o aktualizaci seznamu s cílem posoudit, zda by se tyto částečné nebo úplné zákazy provozování letecké dopravy měly rozšířit na celé Společenství. Mimořádná opatření ve formě částečných nebo úplných zákazů na vnitrostátní úrovni byla uložena desetkrát s jednou aktualizací seznamu schválenou v září 2007[8] v souladu s tímto mimořádným postupem a další zákazy byly rozšířeny na celé Společenství během pravidelných aktualizací. Článek 5 nařízení se týká situace, kdy je zřejmé, že pokračování provozování letů leteckým dopravcem ve Společenství bude pravděpodobně znamenat vážné bezpečnostní riziko. Pokud toto riziko nebylo úspěšně vyřešeno za pomoci naléhavých opatření učiněných dotyčným členským státem (dotyčnými členskými státy) v souladu s článkem 6, Komise může leteckému dopravci prozatímně uložit zákaz provozování letecké dopravy nebo upravit podmínky zákazu provozování letecké dopravy, který mu již byl uložen. Do současné doby nebyly žádné takové situace zjištěny, a proto nebyla uložena žádná prozatímní opatření. Komunikace s cestujícími a jejich informování Nařízení (ES) č. 2111/2005 přikládá stejnou důležitost komunikaci s cestujícími a jejich informování o leteckých dopravcích, aby byli obeznámeni se situací, když si zajišťují cestu letadlem. Nařízení stanoví, že všichni cestující musí být informováni o totožnosti leteckého dopravce provozujícího (nebo leteckých dopravců provozujících) leteckou linku, na kterou si cestující zajišťují rezervaci, jestliže se místo odletu nebo příletu nachází na letišti Společenství, nebo leteckou linku, která je součástí cesty začínající a končící na území členského státu. Kromě toho kdykoliv se letecký dopravce nebo letečtí dopravci provozující leteckou dopravu po rezervaci změní, cestující musí být co nejdříve informováni o totožnosti nového leteckého dopravce provozujícího (nebo nových leteckých dopravců provozujících) leteckou dopravu na jakékoli části dotyčné trasy. Komise vyvinula různé iniciativy pro informování cestujících o jejich právu na informace stanovené podle nařízení (ES) č. 2111/2005 – např. prostřednictvím vývěsek a letáků distribuovaných na letištích v celém Společenství. Kromě toho za účelem poskytnutí konkrétních informací o totožnosti leteckého dopravce podléhajícího zákazu ES vytvořila Komise vyhrazenou internetovou stránku[9], která je aktualizována pokaždé, když se aktualizuje samotný seznam. Vnitrostátní letecké orgány členských států vyvíjejí rovněž různé iniciativy, jak je k tomu zavazuje nařízení, s cílem informovat cestující o jejich právech a samozřejmě zajišťují různá spojení s podrobnějšími informacemi obsaženými na internetové stránce Komise. Dále se více než 40 000 cestovním kancelářím v EU neprodleně oznamují všechny změny v seznamu ES, aby mohly náležitě informovat své zákazníky v souladu s požadavky práva ES. Tyto informace jim rovněž umožňují nabídnout vhodné alternativy svým klientům, jejichž plán cesty byl dotčen zákazem uloženým leteckému dopravci. Podobná spojení byla navázána se zájmovými skupinami mezinárodních cestovních kanceláří, regionálními a mezinárodními leteckými společnostmi a organizacemi letišť, mimoevropskými vnitrostátními leteckými orgány a různými složkami veřejných sdělovacích prostředků, které se zaměřují na leteckou dopravu (včetně řady dobrovolných internetových stránek provozovaných fanoušky letecké bezpečnosti), na turistiku a práva spotřebitelů. Komise znovu vyjadřuje svou vděčnost všem těmto stranám za jejich podporu v zajišťování co nejrozsáhlejšího šíření seznamu ES v celkovém zájmu bezpečnosti evropského a mezinárodního letectví. Kromě toho nové nařízení o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů (CRS) přijaté v lednu 2009 také doplňuje tato ustanovení a zajišťuje, že a) letecké linky provozované leteckými dopravci uvedenými v seznamu ES musí být na obrazovkách CRS jasně a výslovně označeny a b) prodejci systému CRS musí na obrazovku CRS vložit specifický symbol, který je identifikovatelný ze strany uživatelů pro účely informování cestujících o totožnosti leteckého dopravce provozujícího leteckou dopravu uvedenou v nařízení (ES) č. 2111/2005. Komise v této souvislosti vytvořila komunikační kanály, tak aby systémy CRS byly podrobně, jasně a včas informovány pokaždé, když se seznam ES aktualizuje. POSOUZENÍ FUNGOVÁNÍ NAřÍZENÍ V PRAXI Vytvoření a vývoj seznamu ES za poslední tři roky lze charakterizovat jako úspěšnou akci ze všech hledisek. V současné době se na něj v mezinárodním rámci pohlíží jako na účinný nástroj v zajišťování vysoké úrovně bezpečnosti ve prospěch cestující veřejnosti prosazováním příslušných norem letecké bezpečnosti. Dočasná povaha zákazu Vyskytla se řada případů, kdy letečtí dopravci podléhající zákazu uznali, že jejich bezpečnost klesla pod mezinárodně přijaté normy, a zahájili a prokázali úspěšné splnění prostředků a opatření k nápravě. V důsledku toho byli tito letečtí dopravci vymazáni ze seznamu. To ukazuje, že zákaz je dočasné a přiměřené opatření udržované pouze dokud letecký dopravce se zákazem (nebo omezením) provozování letecké dopravy neprokáže, že udržitelným způsobem vyřešil všechny závažné nedostatky v oblasti bezpečnosti zjištěné dřív, a že leteckou dopravu provozuje v souladu s příslušnými bezpečnostními normami. Rovněž tak tomu bylo v případech, kdy letecké dopravce zahrnul do seznamu ES úřad pro civilní letectví jejich státu po zjištění nedostatků v oblasti bezpečnosti. V těchto případech pokrok dosažený jak leteckými dopravci, tak i jejich orgány, v udělování osvědčení a provádění dohledu nad provozováním jejich letecké dopravy vedl ke zrušení úplného zákazu provozování jejich letecké dopravy a v některých případech k jejich převedení do přílohy B. Dočasná povaha úplného nebo částečného zákazu je zajištěna průběžným sledováním výkonnosti zakázaných leteckých dopravců. Toho se dosahuje pomocí pravidelných oznámení od zakázaných leteckých dopravců a jejich orgánů, výměny informací s orgány jiných mimoevropských zemí a mezinárodních organizací a také misí zaměřených na zjišťování faktů, aby se ověřilo splnění opatření stanovených v plánech opatření k nápravě. Všechny tyto informace jsou neustále dávány k dispozici Výboru pro leteckou bezpečnost, který tak může dospět k plně kvalifikovaným stanoviskům o úrovni bezpečnosti dotyčných dopravců a také jejich orgánů. Na základě dalších, ale přesto souvisejících oznámení se řada dopravců pravidelně „vymazává“ ze seznamu ES, protože tito dopravci ukončili provozování letecké dopravy a jejich regulační orgány jim – v mnoha případech jako přímý důsledek zákazu ES – zrušily osvědčení provozovatele letecké dopravy. Preventivní a odrazující účinek V řadě případů, kdy Komise předložila ověřené důkazy o závažných nedostatcích v oblasti bezpečnosti týkající se jednoho nebo více jejich leteckých dopravců, jednaly státy aktivně a buď příslušnému leteckému dopravci odebraly osvědčení provozovatele letecké dopravy, nebo mu uložily přísná omezení v provozování letecké dopravy ve vzdušném prostoru členských států. Tyto státy poté iniciovaly komplexní prostředky a opatření k nápravě, dokud si neověřily, že letečtí dopravci zavedli odpovídající opatření k nápravě, které zamezují opakovanému výskytu nedostatků zjištěných dříve v oblasti bezpečnosti. V této fázi byla pozastavení nebo přísná omezení zrušena. Tento postup, kterým se řeší případy za pomoci výměny zkušeností na základě spolupráce mezi Komisí a dotčenými stranami, aniž by bylo nutné uchýlit se k zákazu jako represivnímu opatření poslední instance, měl vzestupný trend. Celosvětový význam Jasnou známkou významu, který se připisuje seznamu ES mimo Evropu, je rozhodnutí řady mimoevropských států dobrovolně dodržovat seznam tak, jak ho aktualizuje a vydává Komise. V důsledku toho jsou dopravci zahrnutí do seznamu také považováni za dopravce, kteří nedodržují příslušné bezpečnostní normy, a uvedené státy jim proto rovněž ukládají zákaz provozování letecké dopravy na svém území. Zvyšující se důležitost výsledků zpráv z auditů uskutečněných v rámci programu pro audit dohledu nad bezpečností provozu (USOAP) organizace ICAO pro aktualizaci seznamu ES rovněž ukázala, že Společenství ukládá zákazy provozování letecké dopravy leteckým dopravcům ze států, jejichž výkonnost se vyznačuje vysokou mírou nedodržování standardů a doporučených postupů ICAO (SARPS), nebo těm, u nichž audity ICAO vedly ke zveřejnění vážných pochybností o bezpečnosti podle článku 54 Chicagské úmluvy. Používání nařízení (ES) č. 2111/2005 prokázalo, že Společenství usiluje o prosazování mezinárodních bezpečnostních norem tím, že od leteckých dopravců a orgánů odpovědných za dohled nad bezpečností vyžaduje, aby nedostatky v oblasti bezpečnosti zjištěné ve zprávách z auditu USOAP uspokojivě vyřešily dřív, než obnoví (nebo zahájí) provozování letecké dopravy v Evropském společenství. Je třeba uvést, že státy, u nichž se v rámci postupu USOAP ICAO ukázalo, že mají značné problémy s plněním závazků týkajících se dohledu nad bezpečností (tj. více než 75% neplnění SARPS ICAO), včetně těch států, u nichž ICAO vyslovilo vážné pochybnosti o bezpečnosti, zaznamenaly uložení úplného zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství pro jejich letecké dopravce. V tomto smyslu tam, kde zprávy USOAP ICAO ukazují značné neplnění bezpečnostních norem spojené s vážnými pochybnostmi o bezpečnosti, představuje zahrnutí do seznamu ES společnou odezvu členských států EU, pokud jde o používání těch ustanovení Chicagské úmluvy, které vyžadují, aby smluvní státy uznaly osvědčení, licence a vybavení, pokud byly vydány v souladu s požadavky, jež odpovídají minimálním normám (ICAO), nebo jež rámec těchto norem přesahují. Na základě pravidelné výměny informací o bezpečnosti s ICAO je Komise schopna lépe pochopit situaci v oblasti bezpečnosti v různých oblastech světa a v případě potřeby přizpůsobit své projekty technické pomoci. Od sestavení prvního seznamu ES, kdy neustálé sledování situace v oblasti bezpečnosti v každé dotyčné zemi ukázalo, že nedostatky v bezpečnosti přetrvávají nehledě na plnění projektů technické pomoci ze strany ICAO, jiných regionálních organizací nebo Komise, zůstalo uložení zákazu provozování letecké dopravy leteckým dopravcům i nadále preventivním opatřením představujícím krajní řešení. Užší spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi Seznam ES podpořil užší spolupráci mezi Společenstvím a nečlenskými zeměmi EU a také mezinárodními organizacemi s cílem ověřit dodržování příslušných bezpečnostních norem ze strany leteckých dopravců a tím obecně zvýšit dohled nad mezinárodní leteckou bezpečností. Kromě toho Komise v této souvislosti úzce spolupracuje se sekretariátem ICAO a Leteckou navigační komisí, aby se zajistilo lepší pochopení projektů, které ICAO uskutečňuje v různých oblastech světa (projekty COSCAP). Tato spolupráce rovněž umožňuje Komisi lépe pochopit hodnocení ICAO týkající se bezpečnostní situace různých států auditovaných v rámci programu USOAP a zejména získat přehled o výsledcích průběžného sledování vývoje v těchto státech na základě jejich spolupráce s regionálními kancelářemi ICAO. Od roku 2005 Komise také finančně přispívala na různé projekty rozvíjené pod vedením organizace ICAO (projekty COSCAP). Z obecného hlediska jsou projekty určeny hlavně na zvýšení letecké bezpečnosti, podporu přijímání mezinárodních norem letecké bezpečnosti a harmonizaci/sbližování předpisů, zajišťování školení pro pracovníky správ civilního letectví a další pomoc týkající se provozování letecké dopravy, letišť, uspořádání letového provozu (ATM) a životního prostředí. Komise celkově uskutečňuje projekty technické pomoci s přihlédnutím k cílům ICAO v oblasti bezpečnosti na roky 2008–2011 a také aby pomohla orgánům civilního letectví jiných členských států ICAO důsledně zavádět mezinárodní normy vytvářením kapacit pro účinné vykonávání regulačního dohledu. POUčENÍ DO BUDOUCNA Používání seznamu ES na jedné straně prokázalo, že seznam je úspěšným nástrojem přispívajícím k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti ve Společenství. Na druhé straně nelze na tento nástroj pohlížet jako na všeobecnou záruku bezpečnosti leteckých společností. Má dvojí omezení: 1) zahrnutí do seznamu ES závisí na dostupných a ověřitelných informacích; 2) zahrnutí do seznamu ES znamená zákaz provozování letecké dopravy pouze pro Evropu, zatímco zakázané letecké společnosti nadále uskutečňují lety do jiných oblastí světa. Výměna ověřitelných a spolehlivých informací na mezinárodní úrovni se proto musí podporovat a dále posilovat. Používání seznamu ES za poslední tři roky skutečně prokázalo, že cílů vytvoření a udržování vysoké úrovně bezpečnosti na celém světě lze dosáhnout pouze pokud se bezpečnostní normy ICAO skutečně dodržují. Z toho důvodu je nutné učinit příslušná opatření k zajištění, aby tyto normy byly účinně dodržovány jak na úrovni státu, tak i na úrovni jednotlivých leteckých dopravců. Existuje tedy řada oblastí, kde Komise hodlá nadále rozvíjet svou politiku jak z hlediska vnitřních, tak i vnějších opatření. A. Vnitřní opatření 1. Zdokonalování právního rámce pro uložení/zrušení zákazů provozování letecké dopravy Cenné zkušenosti získané za poslední tři roky při používání nařízení (ES) č. 2111/2005 daly podnět k řadě případů, kdy si používání nařízení vyžaduje podrobnější ustanovení. Komise proto současně se svými činnostmi na mezinárodní úrovni zahájí zpracování podrobnějších ustanovení prostřednictvím změny prováděcích právních předpisů. Tyto návrhy vysvětlí některé aspekty nařízení, jako například opatření, která mají učinit členské státy postižené pokusem o porušení zákazu ES (včetně přeletů), definice letů, které nejsou dotčeny zákazem provozování letecké dopravy (např. technické přelety, inspekční lety, soukromé lety, lety pro účely státu, technické lety apod.), a způsob zaznamenávání rozhodnutí učiněných zeměmi po celém světě za účelem omezení osvědčení provozovatele letecké dopravy pro jejich letecké dopravce, pokud jde o lety v EU. 2. Posílení programu ES SAFA Zlepšení fungování programu posuzování bezpečnosti zahraničních letadel – SAFA (Safety Assessment of Foreign Aircraft) v roce 2008 pomohlo Komisi a členským státům lépe pochopit výkonnost různých dopravců. Tato zlepšení zahrnují pravidelné analýzy informací v databázi uskutečňované agenturou EASA, harmonizaci školení a kvalifikace inspektorů a zavádění „cílených“ inspekcí. Namátkové inspekce letadel prováděné na základě programu ES SAFA, a zejména stanovení priorit těchto inspekcí, se osvědčily jako účinný nástroj pro zjišťování nedostatků v oblasti bezpečnosti a umožňují členským státům pohotově reagovat a snižovat jakákoli rizika. Komise se proto zaměřuje na další zdokonalení existujících právních nástrojů zavedením minimálního počtu inspekcí prováděných členskými státy, aby se posílila spolehlivost výsledků těchto inspekcí. 3. Modernizace systému ES pro vyšetřování nehod Informace vyplývající z vyšetřování nehod a nahodilých událostí jsou stále častěji zdrojem údajů posuzovaných v rámci aktualizace seznamu ES. Od přijetí směrnice 94/56/ES týkající se vyšetřování nehod se ukázalo, že ve srovnání se stavem v roce 1994 existují mezi členskými státy EU mnohem větší rozdíly v jejich vyšetřovacích kapacitách. Institucionální a právní rámec pro bezpečnost letectví v EU se od přijetí směrnice značně změnil. Letadla a jejich systémy jsou čím dál tím složitější, což mimo jiné znamená, že vyšetřování nehod si vyžaduje podstatně více diverzifikované a specializované dovednosti než před deseti lety. Dne 29. října 2009 Komise přijala návrhy (KOM(2009) 611 v konečném znění) na modernizaci stávajícího právního rámce pro vyšetřování nehod a na posílení vyšetřovací kapacity Evropy navržením vytvoření sítě orgánů pro vyšetřování nehod, vysvětlení úlohy EASA v této oblasti, podporu plnění doporučení v oblasti bezpečnosti, posílení ochrany citlivých údajů o bezpečnosti a stanovení společné normy týkající se dostupnosti seznamů cestujících. 4. Nárůst projektů a činností v oblasti technické pomoci Používání nařízení (ES) č. 2111/2005 ukázalo, že ačkoli zákaz provozování letecké dopravy uložený leteckému dopravci nebo skupině leteckých dopravců je nutný pro snížení bezpečnostního rizika, lze vhodná opatření zavést rovněž prostřednictvím technické pomoci s cílem podpory orgánů civilního letectví, které odpovídají za dohled nad těmito dopravci. Komise se i nadále účastní a angažuje v různých projektech technické pomoci, aby pomohla orgánům civilního letectví co nejúčinnějším způsobem překonat jejich problémy. S podporou EASA hodlá dále pokračovat v činnostech technické pomoci a dále je rozšířit zejména na africkém kontinentě. Tím by se mělo rovněž přispět k vytvoření privilegovaného partnerství s orgány civilního letectví, aby se zajistila vysoká a jednotná úroveň bezpečnosti letectví a snížily administrativní náklady spojené s odvětvím letecké dopravy. Na mezinárodní úrovni Komise hodlá podpořit úsilí ICAO zaměřené na řešení potřeb mezinárodního civilního letectví v rámci globálního plánu bezpečnosti letectví zlepšením koordinace celosvětových snah s cílem pomoci zemím posílit jejich bezpečnost, a to zejména těm, u nichž ICAO zveřejňuje vážné pochybnosti v oblasti bezpečnosti a těm, u nichž zprávy z auditu vykazují velmi nedostatečné plnění mezinárodních bezpečnostních norem. Mělo by to vést k celosvětové harmonizaci v oblasti bezpečnosti a zvýšit účinnost projektů technické pomoci důslednou koordinací, včetně hlavních regionálních programů jako je například „Komplexní regionální plán pro bezpečnost letectví v Africe“. B. Mezinárodní opatření 1. Pevnější vazby na nečlenské země EU Používání seznamu ES ukázalo, že bezpečnost lze považovat za „katalyzátor“ v rozvoji vztahů v odvětví letecké dopravy s nečlenskými zeměmi EU. Společenství mělo značný prospěch z pokračující spolupráce s partnery. Komise se proto bude snažit vytvářet pevné vazby s partnery, kteří sdílejí v oblasti bezpečnosti stejné cíle. Komise hodlá posílit probíhající spolupráci se strategickými partnery s cílem usnadnit výměnu údajů o bezpečnosti a vytvořit síť důvěryhodných partnerů pro hodnocení nejen bezpečnostních aspektů různých organizací zúčastněných na výrobě, provozování, údržbě a výcviku, ale také používání programů v oblasti bezpečnosti na státní úrovni. Tato spolupráce by měla zahrnovat rovněž výměnu srovnatelných údajů o bezpečnosti týkajících se namátkových kontrol letadel, jejichž cílem je co nejlépe uspořádat celkový formát systému hlášení údajů o bezpečnosti, aby se zvýšila spolehlivost použitých údajů. Kromě spolupráce v oblasti sdílení informací by tyto vazby měly podpořit další sbližování mezi uskutečněným posouzením a opatřeními přijatými v zájmu nápravy nedostatků zjištěných třetími zeměmi. 2. Rozšiřování výměny údajů o bezpečnosti Spolehlivé a ověřitelné údaje o bezpečnosti byly základem používání nařízení (ES) č. 2111/2005. Výměna údajů o bezpečnosti týkajících se výkonnosti leteckých dopravců, státu zápisu letadla do rejstříku a úrovně činností dohledu vykonávaného orgány často umožnily schválit ve Společenství opatření, která byla odrazem opatření přijímaných jinými zeměmi. Tyto výměny však také ukázaly, že údaje o bezpečnosti musí být sledovatelné, objektivní a kvantifikovatelné a musí být založené na jednotném chápání kritérií, na nichž závisejí, aby mohly být použity jako spolehlivé ukazatele výkonnosti. Od listopadu 2008 byly příslušné požadavky ICAO změněny (příloha 6, část I, bod 4.2.2.2), aby bylo zajištěno, že smluvní státy jsou povinny vytvořit program s postupy pro dohled nad provozováním letecké dopravy cizími leteckými dopravci na jejich území a pro přijetí příslušných opatření. Výsledky programu ES SAFA použité v uplatňování nařízení (ES) č. 2111/2005 tudíž ukazují, že Společenství je dobře připraveno na spolupráci s nečlenskými státy EU a navrhuje vypracování programu náhodných kontrol letadel na mezinárodní úrovni podle postupů, které jsou Společenství dobře známy. To by umožnilo, aby informace získané z těchto kontrol byly harmonizovány a normalizovány. Zajistilo by se tak, aby tyto důležité informace byly vzájemně vyměnitelné a podpořila by se spolupráce mezi státy ve prospěch přijímání objektivních rozhodnutí o bezpečnosti leteckých dopravců. 3. Celosvětový zákaz provozování letecké dopravy leteckými dopravci, kteří nejsou bezpeční Během používání nařízení (ES) č. 2111/2005 se ukázalo, nakolik členské státy, partneři EHP a Švýcarsko ve svých rozhodnutích o bezpečnosti vycházejí z výsledků auditů bezpečnosti ICAO vykonávaných v rámci programu USOAP. Právě dodržování neustálého sledování různých opatření k nápravě, která letečtí dopravci a orgány civilního letectví učinili, vedlo k tomu, že zákazy provozování letecké dopravy se nejenom ukládaly, ale i rušily. Kromě toho v zemích, kde ICAO po auditu USOAP uveřejňuje vážné pochybnosti v oblasti bezpečnosti, nebo kde zprávy z auditu odhalují četné a závažné nedostatky, Komise hodlá pokračovat v zajišťování toho, aby leteckým společnostem s osvědčením v těchto zemích nebylo povoleno uskutečňovat lety ve Společenství, dokud jejich orgány nebudou schopny zaručit shodu s normami ICAO. Zákaz provozování letecké dopravy (částečný nebo úplný uložený některým nebo všem dopravcům, kterým byla v dotyčném státě udělena licence) zůstane nezbytným postupem v případech, kdy spolupráce na snížení bezpečnostních rizik nepostačuje. Používání nařízení (ES) č. 2111/2005 prokázalo, že mezinárodní společenství by mělo důsledně dodržovat standardy a doporučené postupy (SARPS) ICAO. S cílem podpořit dodržování těchto standardů hodlá Komise navrhnout, aby rada ICAO v rámci svých pravomocí podle článku 54 Chicagské úmluvy přistoupila k: a) otevřenému uveřejňování vážných pochybností v oblasti bezpečnosti vzniklých po auditech USOAP pro informaci široké veřejnosti; b) určení přijatelného bezpečnostního rizika, a pokud riziko překračuje tento rámec, měla by doporučit, aby státy odmítly přijetí osvědčení leteckých dopravců získaného ve státech, které nedostatečné uplatňování standardů ICAO staví mimo mezní hodnotu přijatelného rizika; c) rozhodnutí, aby ICAO hrálo aktivnější roli v koordinaci činností pomoci hlavních „dárců“ s cílem zlepšit bezpečnostní situaci po jejím auditu. Tento krok by měl podpořil dodržování mezinárodních bezpečnostních norem všemi smluvními státy ICAO a zajistit tak vysokou úroveň bezpečnosti na celém světě a nejen tam, kde se uplatňují právní nástroje, jako je například dané nařízení. Seznam by ve skutečnosti plnil úlohu mezinárodního seznamu dopravců, na které se vztahuje zákaz. Návrhy na posílení mezinárodních aktivit ve všech otázkách bezpečnosti letectví budou dále rozpracovány a předloženy na nadcházející mezinárodní konferenci o bezpečnosti jako evropský příspěvek k této akci, kterou ICAO pořádá v březnu 2010. Konference by měla připravit základ pro rozvoj nové politiky v oblasti bezpečnosti a vést k ambiciózním rozhodnutím v rámci ICAO během zasedání jejího shromáždění v září 2010. [1] Úř. věst. L 344, 27.12.2005, s. 15. [2] Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 8. [3] Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 14. [4] Červen 2006, říjen 2006, březen 2007, červenec 2007, září 2007 (po uložení zákazu provozování letecké dopravy některými členskými státy), listopad 2007, březen 2008, červenec 2008, listopad 2008, duben 2009, červenec 2009 a listopad 2009. [5] Dnem 25. listopadu 2009 je podle nařízení [--]/2009 ve Společenství zakázáno veškeré provozování letecké dopravy těchto pěti leteckých dopravců: Air Koryo z Korejské lidově demokratické republiky; Air West ze Súdánu; Ariana Afghan Airlines z Afghánistánu; Silverback Cargo Freighters z Rwandy a Siem Reap Airways International z Kambodže. [6] Benin, Džibutsko, Rovníková Guinea, Indonésie, Kyrgyzská republika, Libérie, Sierra Leone, Svazijsko, Demokratická republika Kongo (DRK), Konžská republika, Svatý Tomáš a Princův ostrov, Zambie a také Angola (s výjimkou leteckého dopravce TAAG zařazeného do přílohy B), Kazachstán (s výjimkou leteckého dopravce Air Astana zařazeného do přílohy B) a Gabon s výjimkou třech dopravců Gabon Airlines, Afrijet a SN2AG zařazených do přílohy B). [7] Letecká společnost TAAG Angola Airlines, Air Astana z Kazachstánu, Gabon Airlines, Afrijet a SN2AG z Gabonu, Air Bangladesh, Air Service Comores, Ukraine Mediterranean Airlines z Ukrajiny. [8] Itálie a Německo (ohledně Ukrainian Mediterranean Airlines – Ukrajina) a Spojené království (ohledně Mahan Air – Irán). [9] http://ec.europa.eu/transport/air-ban