Akt o jednotném trhu již v roce 2011 stanovil, že revize směrnice o obecné bezpečnosti výrobků a revize nařízení (ES) č. 765/2008 jsou klíčová opatření pro „zlepšení bezpečnosti produktů prodávaných v EU zajištěním lepší soudržnosti a prosazováním bezpečnosti produktů a pravidel pro dohled nad trhem“. Tato revize byla navržena v roce 2013 v balíčku, který obsahoval revizi obou právních nástrojů a jeho účelem bylo zavést jednotný legislativní rámec pro harmonizované a neharmonizované výrobky. Mělo se za to, že přesahy pravidel pro dozor nad trhem s povinnostmi hospodářských subjektů stanovenými v různých právních předpisech EU (směrnice o obecné bezpečnosti výrobků, nařízení (ES) č. 765/2008 a odvětvové harmonizační právní předpisy EU) vedly ke zmatení na straně hospodářských subjektů i vnitrostátních orgánů a omezily účinnost dozoru nad trhem v Unii. Jednání o přijetí navrhovaného balíčku se zastavila a balíček byl vzat zpět. Mezitím v roce 2017 Komise v návaznosti na sdělení z roku 2015 s názvem Zlepšování jednotného trhu: více příležitostí pro lidi a podniky přijala návrh revize nařízení (ES) č. 765/2008 s cílem posílit soulad výrobků s právními předpisy a prosazování harmonizačních právních předpisů EU týkajících se výrobků, a to v rámci tzv. „balíčku týkajícího se zboží“, tedy balíčku iniciativ, jež měly zajistit lepší fungování jednotného trhu se zbožím. To vedlo k přijetí nařízení (EU) 2019/1020 v roce 2019.

Především došlo ke snížení účinnosti směrnice o obecné bezpečnosti výrobků v důsledku nárůstu elektronického obchodování. Směrnice se vztahuje na všechny spotřební výrobky bez ohledu na to, zda jsou prodávány v kamenných obchodech nebo on-line. Skutečnost, že tato směrnice neobsahuje výslovná ustanovení, která by řešila zvláštní aspekty on-line prodeje, zejména výskyt nových účastníků v on-line dodavatelském řetězci, však negativně ovlivnila bezpečnost spotřebitelů v EU a rovné podmínky pro podniky v EU, které dodržují právní předpisy.

Tento návrh nařízení vychází z hodnocení směrnice o obecné bezpečnosti výrobků, které bylo provedeno současně s posouzením dopadů připojeným k návrhu. Směrnice o obecné bezpečnosti výrobků má dvojí cíl. Má zlepšit fungování jednotného trhu zavedením společného legislativního rámce, aby se předešlo rozdílům mezi členskými státy, které by mohly vzniknout, pokud by neexistoval právní předpis na úrovni EU. Současně má směrnice o obecné bezpečnosti výrobků dosáhnout vysoké úrovně ochrany spotřebitele zavedením požadavku na obecnou bezpečnost výrobků a dalších opatření. Oba cíle jsou navzájem provázány: harmonizovaný požadavek na bezpečnost spotřebních výrobků, který stanoví směrnice o obecné bezpečnosti výrobků, předchází rozdílům, které by vedly ke vzniku překážek obchodu a narušení rovných podmínek na jednotném trhu.

Jediným vhodným nástrojem k dosažení cíle, který spočívá ve zlepšení prosazování a dodržování právních předpisů EU týkajících se bezpečnosti výrobků při zajištění soudržnosti provádění příslušného právního rámce, je nařízení. Směrnice by daných cílů nedosáhla dostatečným způsobem, jelikož hranice a případné konflikty mezi jednotlivými jurisdikcemi by přetrvávaly i po jejím provedení ve vnitrostátním právu. Volba nařízení namísto směrnice také umožňuje lépe dosáhnout cíle spočívajícího v zajištění souladu s legislativním rámcem pro dozor nad trhem u harmonizovaných výrobků, kde je použitelným právním nástrojem rovněž nařízení (nařízení (EU) 2019/1020). A konečně taková volba dále sníží regulační zátěž důsledným uplatňováním pravidel bezpečnosti výrobků v celé EU.

Tento návrh dosahuje propracované rovnováhy mezi regulační autonomií zemí EU při stanovování úrovně ochrany spotřebitele a dozoru nad trhem, kterou tyto země považují za nezbytnou, a nutností zabývat se problematikou bezpečnosti výrobků, kterou je třeba řešit centrálně. Jak je zdůrazněno v kapitole 7 posouzení dopadů, nadále přetrvávají velké výzvy z důvodu vysokého výskytu nebezpečných spotřebních výrobků na trhu EU. Náklady a regulační zátěž spojené s tímto návrhem jsou zachovány na co nejnižší úrovni. Celkové náklady pro podniky v zemích EU-27 se v prvním roce provádění tohoto nařízení odhadují na 0,02 % z obratu společností z EU v oblasti výroby neharmonizovaných výrobků a souvisejícího velkoobchodu a maloobchodu. Opatření uvedená v tomto návrhu nepřekračují rámec toho, co je nezbytné k vyřešení zjištěných problémů a dosažení stanovených cílů. Očekávané náklady pro Komisi a členské státy se považují za přijatelné a budou kompenzovány úsporami podniků a přínosy pro podniky, spotřebitele i členské státy.

Řešení padělaných výrobků: Organizace vlastníků značek zdůraznily, že směrnice o obecné bezpečnosti výrobků by měla být pozměněna tak, aby řešila padělané nebezpečné výrobky. Tato otázka byla řádně zvážena, nebyla však do tohoto návrhu zahrnuta, neboť padělané výrobky již jsou předmětem právních předpisů EU a na nebezpečné výrobky se směrnice o obecné bezpečnosti výrobků a tento návrh vztahují bez ohledu na jejich pravost. Jakkoli mohou padělané výrobky představovat bezpečnostní rizika, musí být bezpečnost konkrétního výrobku analyzována na základě posouzení rizik.

Zlepšení sledovatelnosti v celém dodavatelském řetězci: Velká většina zúčastněných stran souhlasila s tím, že ve směrnici o obecné bezpečnosti výrobků by měl být posílen systém sledovatelnosti výrobků (82 % kladných odpovědí v otevřené veřejné konzultaci). Byla zdůrazněna i úloha on-line tržišť při zlepšování sledovatelnosti výrobků, přičemž respondenti zejména tvrdili, že tržiště by měla před zařazením výrobku do nabídky zkontrolovat, zda jsou k dispozici údaje zajišťující sledovatelnost.

Zlepšení rámce pro stahování z výrobků oběhu: Zúčastněné strany opakovaně zdůraznily zásadní význam přímého kontaktování dotčených spotřebitelů v případě stažení výrobku z oběhu, kdykoli je to možné, například pokud byl výrobek zaregistrován, zakoupen on-line nebo s využitím věrnostní karty. Několik zúčastněných stran uvedlo, že spotřebitelé by měli mít možnost zvolit si, že budou dostávat pouze bezpečnostní upozornění (při registraci výrobku nebo při přihlášení do věrnostního programu). Panovala široká shoda na tom, že některé klíčové prvky a základní pravidla použitelná na všechna oznámení o stažení výrobku z oběhu je třeba standardizovat a stanovit jako povinné, jak je tomu i v případě navrhovaného nařízení. Několik zúčastněných stran zmínilo potřebu učinit účast na stahování výrobku z oběhu méně zatěžující a pro spotřebitele atraktivnější.

Zahrnutí výrobků napodobujících potraviny do oblasti působnosti revidované směrnice o obecné bezpečnosti výrobků: Většina zúčastněných stran byla pro začlenění právních předpisů týkajících se napodobování potravin do revidované směrnice o obecné bezpečnosti výrobků. Velká většina respondentů v otevřené veřejné konzultaci uvedla, že výrobky, které se podobají potravinám, by měly být začleněny do právního nástroje pro obecnou bezpečnost výrobků (69 % respondentů se vyjádřilo kladně). V rámci konzultace o prvotním posouzení dopadů respondenti upřednostňovali zahrnutí tohoto prvku do posouzení rizik týkajících se bezpečnosti výrobků. Tento přístup je v návrhu zohledněn. Úplný zákaz výrobků napodobujících potraviny podpořen nebyl.

Zlepšení pravidel dozoru nad trhem a vymáhání práva: Pokud jde o dozor nad trhem a vymáhání práva, zúčastněné strany ze všech kategorií se vyslovily pro sblížení pravidel dozoru nad trhem mezi harmonizovanými a neharmonizovanými výrobky. To je začleněno do návrhu. Pokud jde o zavedení koncepce „odpovědné osoby“ v revidované směrnici o obecné bezpečnosti výrobků, velká většina respondentů v otevřené veřejné konzultaci uvedla, že výrobky, na které se zmíněná směrnice vztahuje, by měly být uváděny na trh EU pouze za předpokladu, že existuje hospodářský subjekt usazený v EU, který nese odpovědnost pro účely bezpečnosti výrobku (70 % respondentů se vyjádřilo kladně).

Řešení výzev, které představují nové technologie: Všechny zúčastněné strany potvrdily, že nové technologie přinášejí mnoho výzev, ale navrhly odlišné přístupy k jejich řešení. V rámci konzultací vyjádřili zástupci spotřebitelů a několik orgánů členských států podporu rozšíření definice „bezpečnosti“ tak, aby zahrnovala aspekty (kybernetické) bezpečnosti, které mají dopad na bezpečnost. V rámci konzultace o plánu / prvotním posouzení dopadů se však technologicky orientované podniky dosti zdráhaly zahrnout do směrnice o obecné bezpečnosti výrobků nové technologie a nová rizika s nimi spojená. Daly by přednost tomu, aby směrnice o obecné bezpečnosti výrobků zůstala technologicky neutrální a aby byla rizika spojená s novými technologiemi upravena jinými, konkrétnějšími právními předpisy. Návrh nařízení nicméně takové aspekty obsahuje, aby se zajistilo, že rizika představovaná novými technologiemi budou spadat do oblasti působnosti bezpečnostní sítě, nevztahují-li se na ně konkrétnější právní předpisy EU.

Nejvíce zasaženými sektory podnikání by byly on-line prodej a činnost výrobců v některých odvětvích nových technologií. Díky harmonizovaným požadavkům EU by to však nemělo mít zásadní dopad na jejich konkurenceschopnost.

Orgány členských států pro dozor nad trhem mohou potřebovat dodatečné prostředky, aby zvládly rozšíření povinností v oblasti dozoru nad trhem a nové pravomoci, které by jim byly svěřeny. Například nové nástroje on-line dozoru nad trhem rozšiřují možnosti vnitrostátních orgánů a mohou vyžadovat další zdroje a dovednosti. Avšak vzhledem k tomu, že tyto nové pravomoci jsou do značné míry sladěny se stávajícími ustanoveními v oblasti dozoru nad trhem použitelnými na harmonizované výrobky podle nařízení (EU) 2019/1020, jsou s nimi orgány dozoru nad trhem často obeznámeny, a to zejména v těch členských státech, kde se tytéž vnitrostátní orgány dozoru nad trhem již harmonizovanými i neharmonizovanými výrobky zabývají. Praktické důsledky pro členské státy tedy spočívají spíše v lepší synergii a lepším využití stávajících struktur a zdrojů než v nových dodatečných potřebách. Očekává se, že rozšířené pokrytí rizik vyplývajících z nových technologií (např. rizik z hlediska kybernetické bezpečnosti, která mají dopad na obecnou bezpečnost) zvýší potřebu odborného personálu a externích odborných znalostí v členských státech při kontrole bezpečnosti nových technologických výrobků.

Celkové náklady pro podniky v EU (působící ve výrobě neharmonizovaných výrobků a velkoobchodu a maloobchodu s těmito výrobky) se odhadují na 196,6 milionu EUR, což odpovídá 0,02 % obratu těchto podniků v prvním roce provádění. V následujících letech by opakující se náklady pro podniky v EU dosáhly 177,8 milionu EUR. Tyto náklady souvisejí se zvýšenými povinnostmi podniků, zejména pokud jde o on-line prodej, prodej nových technologických výrobků a stahování nebezpečných výrobků z oběhu, a se sladěním pravidel dozoru nad trhem s pravidly pro harmonizované výrobky. Orgánům dozoru nad trhem v členských státech by podle tohoto návrhu vznikly celkové dodatečné opakující se náklady ve výši přibližně 6,7 milionu EUR ročně kvůli jejich zvýšeným pravomocím v oblasti dozoru nad nebezpečnými výrobky na trhu a pouze relativně mírné jednorázové náklady na přizpůsobení se a provedení.

Pokud jde o ekonomické dopady, očekává se, že upřednostňovaná možnost povede k zásadním přínosům pro spotřebitele a společnost. Odhadovaná újma spotřebitelů by se měla snížit přibližně o 1,0 miliardy EUR v prvním roce provádění upřednostňované možnosti a přibližně o 5,5 miliardy EUR v následujícím desetiletí. Tato možnost by měla také omezit újmu spotřebitelů související s neúčinným stahováním výrobků z oběhu o více než 400 milionů EUR ročně. Kromě toho by navrhovaná opatření měla snížením počtu nebezpečných výrobků omezit současnou újmu, která spotřebitelům a společnosti v EU vzniká v důsledku nehod souvisejících s výrobky, jimž lze předcházet (dnes odhadovanou na 11,5 miliardy EUR ročně), a současných nákladů na zdravotní péči spojenou s úrazy souvisejícími s výrobky (aktuálně odhadovaných na 6,7 miliardy EUR ročně). Přesný dopad nebylo možné vyčíslit kvůli nedostatku údajů o újmě pro odhad trendů. Odhadované úspory nákladů způsobené zmenšením rozdílů ve vnitrostátním provádění a snížením roztříštěnosti právních předpisů se odhadují na 59 milionů EUR ročně pro podniky a 0,7 milionu EUR ročně pro orgány dozoru nad trhem.

Upřednostňovaná možnost, která zahrnuje: a) objasnění toho, jak by se tento právní předpis vztahoval na rizika spojená s novými technologiemi a on-line prodejem; b) ustanovení zvyšující účinnost stahování výrobků z oběhu; c) sladění s harmonizovanými pravidly dozoru nad trhem a zajištění lépe vymezených povinností hospodářských subjektů a on-line tržišť týkajících se bezpečnosti výrobků; d) zjednodušení postupů normalizace a e) začlenění ustanovení směrnice o výrobcích napodobujících potraviny, má mít tyto dopady:

Pokud jde o bezpečnost výrobků napodobujících potraviny, byly zváženy různé možnosti. Jednalo se o tyto postupy: i) zachovat pro tyto výrobky samostatný režim podle zvláštní směrnice (revize směrnice 87/357/EHS); ii) začlenit konkrétní ustanovení stávající směrnice 87/357/EHS do nové směrnice o obecné bezpečnosti výrobků se zvláštním právním režimem; iii) upustit od cílených ustanovení o výrobcích napodobujících potraviny a použít namísto nich obecná ustanovení k zajištění bezpečnosti těchto výrobků na základě posouzení rizik v každém jednotlivém případě. U prvních dvou možností Komise rovněž zvažovala vypracování pokynů, které by měly překonat problém rozdílného výkladu členskými státy; konzultace s členskými státy však ukázaly, že rozdíly ve výkladu směrnice o výrobcích napodobujících potraviny jsou tak velké, že k zajištění jejího rovnoměrného uplatňování je nutná právní revize pravidel. Komise zvolila jako nejlepší možnost politiky přerušení zvláštního režimu pro výrobky napodobující potraviny a hodnocení jejich bezpečnosti podle stejných zásad pro posuzování rizik jako u ostatních neharmonizovaných spotřebních výrobků (aspekt napodobování potravin bude zohledněn v hodnocení rizik daného výrobku).

Byla posouzena řada možností. Nejprve Komise zvažovala, jak by mohla reagovat na konkrétní cíle bez revize směrnice o obecné bezpečnosti výrobků (možnost 1). Bylo zváženo několik nelegislativních opatření, a to konkrétně: i) vydání pokynů k použitelnosti směrnice o obecné bezpečnosti výrobků na nové technologie a ke stahování výrobků z oběhu a ii) zkoumání možnosti rozšířit dobrovolná opatření v rámci dobrovolného závazku v oblasti bezpečnosti (Product Safety Pledge) na on-line prodej. Jednotlivé konzultace však ukázaly, že tato právně nezávazná opatření by zjištěné nedostatky nevyřešila.

Tento oddíl stanoví povinnosti hospodářských subjektů s výjimkou těch, které spadají do oblasti působnosti nařízení (EU) 2019/1020. Účelem je zabránit tomu, aby povinnosti obsažené v této kapitole mohly být v rozporu s obdobnými povinnostmi obsaženými v harmonizovaných právních předpisech. Vedle obecnějších povinností hospodářských subjektů zajistit bezpečnost výrobků zavádí tento oddíl pojem podstatné změny, kdy odpovědnost za bezpečnost výrobku přechází na osobu, která změnu provádí. Rozšiřuje také oblast působnosti pojmu odpovědné osoby podle článku 4 nařízení (EU) 2019/1020 na neharmonizované výrobky. To je nezbytná podmínka pro dodání výrobků na trh a pro vyřešení otázky přímého dovozu ze třetích zemí. Tato kapitola také obsahuje základní ustanovení o sledovatelnosti, která jsou převážně převzata z rozhodnutí 768/2008/ES, a možnost přijmout v případě výrobků, které mohou představovat vážné riziko pro zdraví a bezpečnost lidí, přísnější systém sledovatelnosti, a to prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci.

Tento oddíl obsahuje povinnosti hospodářských subjektů, které se vztahují také na hospodářské subjekty spadající do oblasti působnosti nařízení (EU) 2019/1020. Jde o povinnosti, které nemají odpovídající obdobu v harmonizovaných odvětvích, a proto by jejich použitelnost také v tomto odvětví nevyvolala konflikt. Šlo o povinnosti hospodářských subjektů v případě prodeje na dálku a v případě nehod s výrobkem.

Návrh

NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY

o obecné bezpečnosti výrobků, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 a o zrušení směrnice Rady 87/357/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES







(Text s významem pro EHP)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES stanoví požadavek, že spotřební výrobky musí být bezpečné a že orgány členských států pro dozor nad trhem musí přijímat opatření proti nebezpečným výrobkům a vyměňovat si za tím účelem informace prostřednictvím systému Unie pro rychlou výměnu informací, tedy systému RAPEX.

(2)Směrnice 2001/95/ES vyžaduje revizi a aktualizaci s ohledem na vývoj týkající se nových technologií a on-line prodeje, aby byla zajištěna jednotnost s vývojem harmonizačních právních předpisů Unie a normalizačních právních předpisů, aby bylo zajištěno lepší fungování postupů stažení výrobku z oběhu a aby byl zajištěn jasnější rámec pro výrobky napodobující potraviny, které dosud upravuje směrnice Rady 87/357/EHS. V zájmu přehlednosti by směrnice 2001/95/ES, jakož i směrnice 87/357/EHS měla být zrušena a nahrazena tímto nařízením.

(3)Nařízení je vhodným právním nástrojem, neboť stanoví jasná a podrobná pravidla, jež nenechávají prostor pro rozdílné provedení jednotlivými členskými státy. Volba nařízení namísto směrnice také umožňuje lépe dosáhnout cíle spočívajícího v zajištění souladu s legislativním rámcem pro dozor nad trhem u výrobků, které spadají do oblasti působnosti harmonizačních právních předpisů Unie vymezených v nařízení (EU) 2019/1020, kde je použitelný právní nástroj stejného druhu, jmenovitě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1020. A konečně taková volba dále sníží regulační zátěž důsledným uplatňováním pravidel bezpečnosti výrobků v celé Unii.

(4)Cílem tohoto nástroje je přispět k dosažení cílů uvedených v článku 169 Smlouvy. Zejména by se měl zaměřit na zajištění zdraví a bezpečnosti spotřebitelů a fungování vnitřního trhu, pokud jde o výrobky určené pro spotřebitele.

(5)Cílem tohoto nařízení by měla být ochrana spotřebitelů a jejich bezpečnosti jako jedna ze základních zásad právního rámce EU zakotvená v Listině základních práv EU. Nebezpečné výrobky mohou mít velmi negativní důsledky pro spotřebitele a občany. Všichni spotřebitelé včetně těch nejzranitelnějších, jako jsou děti, starší osoby nebo osoby se zdravotním postižením, mají právo na bezpečné výrobky. Spotřebitelé by měli mít k dispozici dostatečné prostředky k uplatňování těchto práv a členské státy by měly mít odpovídající nástroje a opatření k prosazování tohoto nařízení.

(6)Navzdory rozvoji odvětvových harmonizačních právních předpisů Unie, které se týkají bezpečnostních hledisek specifických výrobků nebo kategorií výrobků, je prakticky nemožné přijmout právní předpisy Unie pro všechny spotřební výrobky, které existují nebo by mohly být vyvinuty. Je proto nutné zavést legislativní rámec horizontální povahy, aby se vyplnily mezery a zajistila ochrana spotřebitele, která není zajištěna jinak, zejména s ohledem na dosažení vysoké úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví spotřebitelů, jak vyžadují články 114 a 169 Smlouvy.

(7)Zároveň by měla být jasně stanovena oblast působnosti jednotlivých částí tohoto nařízení, pokud jde o výrobky podléhající odvětvovým harmonizačním právním předpisům Unie, aby se zabránilo překrývajícím se ustanovením a nejasnému právnímu rámci.

(8)Některá ustanovení, jako jsou ta, která se týkají většiny povinností hospodářských subjektů, by se neměla použít na výrobky, na které se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, jelikož ty jsou již do působnosti těchto právních předpisů zahrnuty, řada dalších ustanovení by se však na uvedené výrobky použít měla, aby tak doplnila harmonizační právní předpisy Unie. Zejména požadavek na obecnou bezpečnost výrobků a související ustanovení by měly být použitelné na spotřební výrobky, na které se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, pokud tyto právní předpisy neupravují určité druhy rizik. Na výrobky, na které se vztahují harmonizační právní předpisy Unie, by se měla vztahovat ustanovení tohoto nařízení týkající se povinností on-line tržišť, povinností hospodářských subjektů v případě nehod, práva na informace pro spotřebitele, jakož i stahování spotřebních výrobků z oběhu, pokud harmonizační právní předpisy neobsahují konkrétní ustanovení se stejným cílem. Obdobně se pro účely harmonizačních právních předpisů Unie již používá systém RAPEX podle článku 20 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1020, a tudíž by ustanovení upravující systém Safety Gate a jeho fungování obsažená v tomto nařízení měla být použitelná na harmonizační právní předpisy Unie.

(9)Ustanovení kapitoly VII nařízení (EU) 2019/1020, která stanoví pravidla kontroly výrobků vstupujících na trh Unie, jsou již přímo použitelná na výrobky, na které se vztahuje toto nařízení, a není záměrem tohoto nařízení tato ustanovení měnit. Stabilita těchto ustanovení je obzvláště důležitá s ohledem na skutečnost, že orgány odpovědné za tyto kontroly (kterými jsou téměř ve všech členských státech celní orgány) by měly tyto kontroly provádět na základě analýzy rizik podle článků 46 a 47 nařízení (EU) č. 952/2013 (celní kodex Unie), prováděcích právních předpisů a odpovídajících pokynů. Tento přístup založený na rizicích je pro celní kontroly stěžejní vzhledem k značnému objemu zboží, které vstupuje na celní území a toto území opouští, a vede k uplatňování konkrétních kontrolních opatření v závislosti na určených prioritách. Skutečnost, že nařízení žádným způsobem nemění kapitolu VII nařízení (EU) 2019/1020, která přímo odkazuje na přístup založený na rizicích stanovený v celních předpisech, v praxi znamená, že orgány odpovědné za kontroly výrobků vstupujících na trh Unie (včetně celních orgánů) by měly své kontroly omezit na nejrizikovější výrobky podle pravděpodobnosti a dopadu rizika, a tím by zajistily účinnost a efektivitu svých činností a ochranu své kapacity k provádění takových kontrol.