Přestože specifického závazku pro konec roku 2018, tj. personálního obsazení Nezávislého úřadu pro veřejné příjmy (IAPR) v počtu 12 000 stálých zaměstnanců, nebylo dosaženo, existuje prostor pro další nábory zaměstnanců v příštích měsících. Celkový počet zaměstnanců v IAPR se v roce 2018 snížil z 11 682 na 11 492. Důvodem nesplnění závazku byla mimo jiné zpoždění v probíhajícím náboru daňových/celních úředníků a více odchodů, než se očekávalo (zejména odchodů do důchodu), ale také relativně vysoký počet odmítnutých nabídek, které IAPR poskytl úspěšným kandidátům. Nedávno zavedený režim mobility navíc dosud nevedl k očekávanému počtu přesunů do IAPR. Orgány poskytly záruky ohledně konkrétních opatření, která mají být přijata k zajištění toho, že bude splněn specifický závazek pro konec roku 2019 spočívající v dosažení počtu 12 500 stálých zaměstnanců. Patří mezi ně opatření, jejichž cílem je dále usnadnit přesuny zaměstnanců do IAPR z režimu mobility, a řízení pro dokončení reformy lidských zdrojů, jež umožní IAPR přilákat a udržet si své zaměstnance.

Řecké orgány zahájily přípravné práce na posuzování fiskálního dopadu a rizik vyplývajících z rozhodnutí soudu o reformách přijatých v rámci programů finanční pomoci. Na základě informací poskytnutých orgány obnáší rozhodnutí Státní rady z roku 2015 proti důležitým prvkům důchodové reformy z roku 2012 pouze zanedbatelné fiskální náklady, jelikož počet způsobilých žadatelů je velmi malý. Tato otázka však dosud nebyla vyřešena, jelikož některé soudy nižšího stupně vydaly rozhodnutí proti omezení způsobilosti pro vyrovnávací platby a konečné rozhodnutí o nejdůležitějších prvcích důchodové reformy z roku 2016 dosud nebylo vydáno. Další důležité rozhodnutí týkající se obnovení sezónních mzdových odměn pro úředníky Státní rada ještě nevydala. Kdyby Státní rada rozhodla ve prospěch tohoto obnovení, výsledkem by mohly být značné fiskální náklady ve výši 1,3 % HDP, z nichž 1,1 % HDP se týká závazku se zpětným účinkem a 0,2 % HDP opakujících se nákladů. Bez ohledu na nedávné pozitivní úsilí řeckých orgánů je zapotřebí v tomto úsilí a v dohledu pokračovat. Řecké orgány by měly nadále sledovat fiskální rizika, včetně soudních rozhodnutí, a vyzývají se, aby přijaly potřebná kompenzující opatření ke splnění střednědobých fiskálních cílů v kontextu střednědobé fiskální strategie (MTFS) a jejích ročních aktualizací. Kdyby soudní rozhodnutí zrušila zásadní strukturální prvky reforem dohodnuté v rámci programu, opakující se fiskální důsledky takových rozhodnutí by bylo nutné z velké části řešit pomocí reforem/opatření v téže oblasti politiky.

Rozpočet na rok 2019 přijatý v prosinci 2018 by měl zajistit dosažení cíle primárního přebytku ve výši 3,5 % HDP, a tedy splnění specifického závazku pro konec roku 2018. Dopad opatření přijatých po přijetí rozpočtu na rok 2019 bude muset být zohledněn ve střednědobé fiskální strategii (MTFS), jež bude aktualizována v květnu 2019 a posouzena v rámci třetí zprávy o posíleném dohledu. Ačkoli již uzákoněné zvýšení minimální mzdy platné od února 2019 vzbuzuje určité obavy, pokud jde o širší dopad na hospodářství, očekává se, že bude mít v roce 2019 krátkodobý pozitivní čistý fiskální dopad. Naproti tomu orgány prodloužily platnost slevy na DPH na pěti ostrovech v Egejském moři, kde se nacházejí střediska pro uprchlíky, a odstranění této slevy v budoucnu dávají do souvislosti se zmírněním migračních tlaků. Zatímco odstranění slevy představovalo závazek v programu ESM, fiskální náklady na prodloužení jsou omezeny na něco málo přes 50 milionů EUR. Kromě toho existují náznaky dalších tlaků na mzdové náklady ve veřejném sektoru směrem nahoru v důsledku nadměrného náboru, jimiž je třeba se zabývat.

Tato zpráva by mohla sloužit jako základ pro Euroskupinu při rozhodování o uvolnění prvního souboru politicky podmíněných dluhových opatření v hodnotě 970 milionů EUR. Euroskupina se na zasedání dne 22. června 2018 shodla na tom, že balíček opatření ke snížení dluhového břemene Řecka by měl obsahovat pobídky, které povedou k rozhodnému a průběžnému provádění reformních opatření dohodnutých v rámci programu. Řecku tak budou určitá dluhová opatření uvolňována až do poloviny roku 2022 v půlročních intervalech, a to pod podmínkou, že Řecko bude plnit své závazky týkající se kontinuity a dokončování reforem, na základě pozitivních zpráv v rámci posíleného dohledu. Uvedená dluhová opatření zahrnují: i) vrácení výnosu odpovídajících částek plynoucích z toho, že centrální banky v rámci programu pro trhy s cennými papíry a dohody o čistých finančních aktivech drží řecké státní dluhopisy, a ii) zrušení navýšené úrokové marže u určitých půjček poskytnutých Evropským nástrojem finanční stability.

Orgány sdělily své legislativní návrhy na nový systém na ochranu hlavního bydliště, ale přetrvává značný počet nevyřešených otázek. Ochrana hlavního bydliště podle rámce pro platební neschopnost domácností byla dohodnuta jako dočasné krizové opatření, které vyprší na konci roku 2018. Tato ochrana však byla v prosinci 2018 jednostranně prodloužena o dva měsíce, během nichž orgány předložily nový režim ochrany, který nabízí rovněž omezenou složku státních dotací pro dlužníka. Na základě předběžného posouzení vzbuzuje tento návrh závažné obavy, pokud jde o jeho dopad na platební morálku a rozvahy bank, a jeho obecná koncepce by umožňovala strategická selhání. Jedná se konkrétně o tyto problémy: i) navrhovaný rozsah způsobilosti by byl mnohem širší, než jak tomu bylo u stávající ochrany hlavního bydliště, a zahrnoval by i podnikatelské úvěry; ii) návrh by vytvořil dodatečný režim ochrany, který by se používal souběžně se stávajícím právním předpisem o platební neschopnosti domácností; iii) zdá se, že náhradní systém by vyžadoval, aby banky akceptovaly povinné předem definované restrukturalizace dluhu pro velkou skupinu způsobilých dlužníků; iv) návrh není dostatečně zaměřen na nejzranitelnější osoby a je v přímé interakci s několika dalšími postupy, jako je úpadek / zvláštní správa, mimosoudní řešení, uzavřené prodeje úvěrů v selhání a sekuritizace; v) hrozí riziko, že návrh způsobí další zpoždění pro dlužníky, jejichž žádosti v rámci stávajícího režimu ochrany dosud nebyly vyřízeny a kteří podají žádost podle nového režimu, jelikož veškeré nevyřízené postupy by byly pozastaveny, dokud nebude dokončen nový postup restrukturalizace; vi) pro tento nový návrh nebylo provedeno žádné posouzení dopadů, například ohledně možného dopadu na kapitál bank; vii) široký záběr představuje riziko pro závazek orgánů odstranit zpoždění u nevyřízených žádostí ohledně platební neschopnosti domácností do konce roku 2021; viii) očekává se, že nová zdržení při vymáhání zavedená návrhem by ovlivnila budoucí postupy pro dražby a propadnutí hypotéky; ix) je nutné více vyjasnit fiskální aspekty režimu. Ohledně řešení neuzavřených otázek probíhají diskuse s institucemi. Orgány rovněž zahájily formální konzultaci s ECB o svém právním návrhu, ale jakýkoliv nový režim bude vyžadovat schválení státní podpory ze strany Komise.

Očekávané pozbytí platnosti ochrany hlavního bydliště podle právního předpisu o platební neschopnosti domácností a spekulace o možných nových režimech na ochranu dlužníků způsobily prudký nárůst počtu nových žádostí podaných ve čtvrtém čtvrtletí roku 2018. Zatímco míra zpracování případů rovněž vzrostla, nárůst počtu žádostí znamená, že míra nevyřízených případů se ve čtvrtém čtvrtletí nijak významně nesnížila. To bude nutně mít nepříznivý vliv na rychlost zpracovávání nevyřízených případů ze strany soudů. V tomto ohledu by bylo třeba aktualizovat akční plán pro snížení počtu nevyřízených případů v souvislosti s právním předpisem o platební neschopnosti domácností a upřesnit jej o konkrétní prvky, čímž by se podpořila důvěryhodnost dobře vymezeného postupu vedoucího k odstranění zpoždění do konce roku 2021, jak je uvedeno v závazcích Řecka po ukončení programu. Zároveň bylo dosaženo určitého pokroku při posilování kapacity soudů pro zpracovávání případů prostřednictvím přijetí nových zaměstnanců a školení soudců v oblasti financí, přičemž posledně uvedený prvek představuje specifický závazek pro konec roku 2018.

Využívání mechanismu mimosoudního řešení vykazuje po pomalém začátku známky pokroku. Infrastruktura se modernizuje, aby zajistila nerušené a stále více automatizované operace. V prosinci 2018 prodloužily orgány platnost právního předpisu ohledně uvedeného mechanismu o jeden rok, tj. do konce roku 2019. Toto prodloužení je sice vítáno, ale orgány přijaly rovněž několik změn tohoto rámce, které vzbuzují obavy, pokud jde o jejich dopad na mnohostrannou restrukturalizaci a na dobu trvání postupů restrukturalizace veřejného sektoru, a měly by být znovu posouzeny.

Reformy sítí sociálního zabezpečení pokračují. Přezkum systému dávek v invaliditě (specifický závazek pro polovinu roku 2019) dosahuje pokroku, i když s určitými zpožděními v realizaci pilotního projektu kvůli některým počátečním překážkám, které bylo třeba překonat. Systém dávek sociální solidarity dosahuje své konečné podoby, přičemž pokroku bylo dosaženo při provádění prvků týkajících se sociálního začleňování a (opětovného) začleňování do trhu práce, a má být dokončen do konce roku 2019 (specifický závazek). Koncepce systému dávek na bydlení byla ve srovnání s původními plány revidována tak, aby tyto dávky pokrývaly pouze příspěvky na nájem. Podle nového rámce na ochranu proti platební neschopnosti domácností se zvažuje zvláštní dotace pro držitele hypoték, kteří se potýkají s těžkostmi. Ačkoli její koncepce zatím nebyla specifikována, na základě předběžných diskusí se zdá, že tato dotace by se týkala pouze nesplácených hypoték. Tím by byly penalizovány domácnosti s nízkými příjmy, které stále ještě dokážou své hypotéky splácet, a vytvořily by se tak demotivační prvky pro řádné splácení úvěrů.

·Zavedené zařazování do platových tříd, odměňování a hodnocení výkonnosti přizpůsobené IAPR se považuje za zásadní předpoklad k tomu, aby se zvýšily šance IAPR na přilákání vysoce kvalifikovaných pracovníků a umožnil se jejich rozvoj a růst. V současnosti probíhají intenzivní jednání s orgány. Pokud budou tato jednání úspěšně uzavřena, očekává se, že parlament přijme legislativní změnu právního předpisu upravujícího IAPR do začátku března 2019. Uvedená změna poté umožní přijmout sekundární právní předpisy, jimiž bude zaveden nový režim zařazování do platových tříd přímo provázaný s popisem náplně práce. Poslední krok nutný pro zavedení specifického režimu odměňování pro IAPR bude vyžadovat primární právní předpis, kterým se stanoví ustanovení pro doplňkovou mzdovou tabulku a který by měl být přijat do konce roku 2019. Tato reforma úzce souvisí s reformami veřejné správy, a zejména se jmenováním vedoucích pracovníků ve veřejném sektoru.

Reformy trhu práce a výrobkového trhu

Reformy institucí trhu práce a rámce vyjednávání o mzdách v posledních letech pomohly Řecku znovu získat nákladovou konkurenceschopnost a přispívají ke zvyšování zaměstnanosti a poklesu nezaměstnanosti. Provádění uvedených reforem v dlouhodobém horizontu má zásadní význam pro to, aby Řecko dosáhlo udržitelného hospodářského růstu. Fungování trhu práce je podporováno prováděním akčního plánu o nehlášené práci a pokračujícím úsilím o posílení aktivních politik na trhu práce.

Vláda s účinností od 1. února 2019 zvýšila zákonem stanovenou minimální mzdu o 10,9 % a zrušila subminimální mzdu pro osoby mladší 25 let (což u této skupiny znamená zvýšení o 27 %). Při revizi dodržovaly orgány formálně postup (specifický závazek pro konec roku 2018) stanovený v článku 103 zákona č. 4172/2013, který spočívá ve shromažďování analýz různých institucí, konzultaci se sociálními partnery a zveřejnění zprávy s doporučeními, kterou vypracovává výbor nezávislých odborníků jmenovaný zvlášť pro tento účel. Komise se nicméně domnívá, že pro příští revizi minimální mzdy, která se má uskutečnit v červnu 2020, je třeba významně se poučit z dosavadních zkušeností. Kvalita dialogu se sociálními partnery by mohla být zlepšena a výbor odborníků by měl zohlednit obavy institucí, pokud jde o významné analytické nedostatky ohledně odhadu podílu pracovníků s minimální mzdou. Transparentnost a důvěryhodnost tohoto procesu by se navíc dále zlepšila, kdyby existovala povinnost poskytnout vysvětlení v případě, že se konečné zvýšení podle rozhodnutí vlády bude lišit od doporučení vydaných výborem odborníků.

Dvouciferný procentní nárůst vzbuzuje obavy, pokud jde o střednědobé dopady na růst a konkurenceschopnost. Určité zvýšení zákonné minimální mzdy se očekávalo a skutečně je vítané, jelikož úroveň minimální mzdy byla od roku 2012 zmrazena. V blízké budoucnosti může mít toto zvýšení pozitivní dopady v podobě vyššího disponibilního příjmu a spotřeby. Mohou jím však být negativně ovlivněny vyhlídky na získání zaměstnání pro některé skupiny a střednědobé dopady vyžadují velmi pečlivé zvážení z několika důvodů:

·ještě před uzákoněným velkým zvýšením byla úroveň minimální mzdy v Řecku již na úrovni zaznamenané v mnoha zemích eurozóny, a to jak v absolutním vyjádření, tak i v poměru ke mzdě mediánové. Navýšení o téměř 11 % je značně vyšší než předpokládaná míra růstu produktivity pro Řecko v nadcházejících letech, a bude tedy představovat významnou ztrátu v relativní nákladové konkurenceschopnosti ve srovnání s eurozónou a ostatními srovnatelnými zeměmi.

·Ačkoli odhady se v jednotlivých ekonomických studiích liší, rozsah tohoto zvýšení spolu se skutečností, že v Řecku vydělává minimální mzdu poměrně velká část pracovníků, zvyšuje riziko negativních vlivů na zaměstnanost, zejména u osob s nízkou kvalifikací a mladých pracovníků. Je třeba připomenout, že Řecko má nižší míry zaměstnanosti a mnohem vyšší míry nezaměstnanosti (mladých lidí) než ostatní země eurozóny a že jiné země, s nimiž byl v minulosti sjednán ozdravný program, přijaly k revizi výše své minimální mzdy brzy po vystoupení z programu obezřetnější a postupný přístup. Nárůst minimální mzdy může zvýšit výskyt nehlášené a částečně nehlášené práce, která je v Řecku zjevně stále rozšířená.

·Zásadní otázkou zůstává, do jaké míry bude mít zvýšení minimální mzdy vedlejší účinky na širší rozložení mezd, zejména prostřednictvím kolektivního vyjednávání o mzdách a prodlužování odvětvových kolektivních smluv. Bude důležité, aby vláda vyhodnotila přímé důsledky zvýšení minimální mzdy na trh práce, ale také sledovala širší vývoj kolektivně vyjednaných minimálních mezd. Patří sem jak podpis nových odvětvových smluv, které by poté mohly být rozšířeny, tak i výsledky rozhodčích výroků.

Reformy výrobkového trhu pokročily. V rámci reformy udělování investičních licencí byly společným ministerským rozhodnutím přijaty základní právní předpisy týkající se zavedení a fungování postupů udělování licencí pro environmentální infrastruktury, čímž byl splněn specifický závazek pro konec roku 2018. Orgány již provedly přípravné práce pro závazky s lhůtami v následujících letech. Pokračuje práce na katastru a lesních mapách. Nicméně ustavení nové řecké katastrální agentury zaznamenalo určité zpoždění, pokud jde o jmenování vedoucích pracovníků a integraci hypotečních úřadů. Uvedeným opatřením (která jsou specifickým závazkem pro nadcházející roky) by mělo být věnováno větší úsilí. Obecněji řečeno, existuje také prostor pro ambicióznější a širší reformy výrobkového trhu s cílem zlepšit postavení Řecka v podnikání a přilákat investice.

Reforma trhu s energií pokračuje, i když pomalým tempem a zbývá dokončit určité otázky. Odprodej společnosti Public Power Corporation (specifický závazek pro konec roku 2018) byl zpožděn, jelikož nabídkové řízení nepřineslo žádné úspěšné nabídky. Kroky k nápravě této situace musí být dohodnuty s Komisí a orgány daly najevo svůj záměr předložit nový návrh do začátku března 2019. Komise orgány vyzývá, aby zajistily, že nový návrh bude dostatečně podrobný, aby umožňoval informované posouzení toho, že dochází k přiměřenému pokroku směrem ke splnění antimonopolních nápravných opatření a specifického závazku pro konec roku 2018. Vláda učinila důležité první kroky k realizaci cílového modelu pro elektřinu (specifický závazek pro polovinu roku 2019), a sice zveřejněním souboru pravidel pro spotový (denní a vnitrodenní) a vyrovnávací trh. Projekt má sice zpoždění oproti původním plánům, jež byly schváleny v červnu 2018, ale cílový model je zřejmě na dobré cestě ke spuštění do října 2019, kdy bude úplně zprovozněn vnitrodenní, denní a vyrovnávací trh. Je třeba zabránit dalším zpožděním. Aukce s elektřinou (NOME) pokračují v souladu s přijatým mechanismem oprav množství, jež mají být vydražena. Vzhledem k úzké vazbě opravy dražených množství na odprodej hnědouhelných elektráren bude plánované společné posouzení zahájeno později, než se plánovalo, a v této souvislosti bude zvážena případná potřeba alternativních opatření politiky nebo strukturálních opatření.

HCAP a privatizace

Provádění strategického plánu Řecké společnosti pro majetek a účasti (HCAP) postupuje podle plánu (trvalý specifický závazek). HCAP přistoupila v prosinci 2018 k přípravě svého podnikatelského plánu na období 2019–2021, provádění strategického plánu a ke stanovení kvantitativních a kvalitativních klíčových ukazatelů výkonnosti pro své přímé dceřiné společnosti a jiné nekótované dceřiné společnosti. HCAP také dosáhla dalšího pokroku u svých portfolií aktiv a v restrukturalizaci svých dceřiných společností. Restrukturalizace nemovitostní dceřiné společnosti (ETAD), což byl specifický závazek pro konec roku 2018, byla dokončena podle plánu.

HCAP pokračuje ve své činnosti týkající se správy státních podniků, zejména pokud jde o přezkum (a v případě potřeby nahrazení) správních rad státních podniků a zlepšování kapacity interního a externího auditu. Bylo zahájeno provádění mechanismu koordinace, který vymezuje postupy a výstupy pro interakci mezi státem, HCAP a státními podniky. Orgány se dohodly na řešení legislativního stropu pro odměňování členů správních rad státních podniků, které povede ke vzniku překážek pro přilákání žadatelů, prostřednictvím přijetí legislativní změny v dostatečném časovém předstihu před třetí zprávou o posíleném dohledu. Převod olympijského střediska OAKA (specifický závazek pro konec roku 2018) však bude trvat podstatně déle, než se původně plánovalo. To je částečně důsledkem složitosti projektu a částečně kvůli zpoždění, jimž mohla zabránit vláda. Orgány vypracovaly plán pro konkrétní opatření, jež mají být přijata v průběhu roku 2019 k řešení otevřených technických otázek, který se zdá být vhodným s ohledem na složitost projektu.

Orgány nadále prováděly plán rozvoje aktiv a bylo dosaženo značného pokroku u transakcí plánovaných jako specifické závazky pro dokončení do konce roku 2018. Plán rozvoje aktiv byl aktualizován v prosinci 2018, jak bylo původně plánováno. Transakce provozovatele řecké plynárenské přenosové soustavy (DESFA) a koncese na Aténské mezinárodní letiště byly úspěšně dokončeny a vygenerovaly kombinované výnosy z privatizace ve výši přibližně 1,4 miliardy EUR. Orgány pokračovaly v úsilí o dokončení předběžných podmínek pro převod akcií Hellinikon na developera. V projektu však došlo k určitým zpožděním v důsledku faktorů, které vláda nemohla ovlivnit, jako například zpoždění v postupu udílení licencí na kasina a schvalování některých studií o rozvoji měst a environmentálních studií. Zásadní mezistupně představovalo vyhlášení výzvy k předkládání návrhů pro licence na kasina a předložení studií o rozvoji měst a environmentálních studií investorem.

Pokrok ohledně dalších transakcí v souvislosti s privatizací, které mají být dokončeny do konce roku 2019, je vítán, ale celkový obrázek poněkud kazí opakující se zpoždění u jiných transakcí. Uspokojivého pokroku bylo dosaženo v rámci nabídkového řízení na dlouhodobou koncesi na přístav Alimos a byly učiněny další kroky s cílem připravit společný prodej (spolu s dalším strategickým akcionářem, společností PanEuropean Oil and Industrial Holdings S.A.) většinového podílu ve společnosti Hellenic Petroleum. Kromě toho již byly vyřešeny překážky privatizace regionálních přístavů, jež byly uvedeny v první zprávě o posíleném dohledu. Naproti tomu koncese na dálnici Egnatia nadále čelí přetrvávajícím překážkám: v lednu 2019 se orgány dohodly na řadě opatření, jež mají spolu se společností Egnatia S.A. za účelem vyřešení těchto překážek urychleně provést. Avšak do dnešního dne byl proveden jen malý počet těchto opatření, zatímco řadu podstatných opatření k odstranění překážek stále zbývá dokončit, zejména s cílem poskytnout společnosti Egnatia S.A. odpovídající finanční a lidské zdroje.

Veřejná správa a justiční systém

Pokrok při prosazování reforem veřejné správy byl nerovnoměrný. Pokud jde o specifický závazek pro konec roku 2018 ohledně přijímání vedoucích pracovníků ve veřejné správě, byl dokončen cyklus jmenování 90 generálních ředitelů. Avšak dosud nedošlo k žádnému z očekávaných 69 jmenování administrativních tajemníků. S ohledem na toto velmi významné nesplnění cíle přijaly orgány soubor doplňkových opatření, která mají zajistit, že se bude i nadále pracovat na splnění hlavních cílů reformy. Tato opatření zahrnují přijetí kriticky potřebných právních předpisů, aby se zavedlo dlouhodobější plánování náboru pracovníků a bylo úzce propojeno se střednědobou finanční strategií (MTFS). Orgány navíc rozhodly o podmínkách nezávislého posouzení výběrového řízení, které má být dokončeno do poloviny roku 2019, a vydaly doporučení, která budou zohledněna do září 2019. V srpnu 2018 byl zahájen třetí cyklus režimu mobility, který má být dokončen jakožto specifický závazek do poloviny roku 2019, zatímco čtvrtý cyklus mobility má být zahájen do konce února 2019. Ačkoliv režim mobility se využívá stále intenzivněji, přesuny týkající se předchozích dvou cyklů je ještě nutno dokončit. Orgány pokračovaly v pokroku na cestě k vytvoření integrovaného systému řízení lidských zdrojů, což je specifický závazek pro konec roku 2019. Orgány navíc pokročily v důležité reformě lidských zdrojů v souvislosti se správou veřejných příjmů, která zahájila realizaci propojování zařazení do platových tříd s popisem náplně práce. To bude fungovat jako první fáze provádění pilotního projektu pro širší reformu veřejné správy, jež propojí dovednosti a úkoly s doplňkovým systémem odměňování.

Nedávná oznámení orgánů o náboru vyvolávají obavy, pokud jde o dosahování cílů personálního obsazení orgánů a mzdových nákladů. Stropy pro nábor stálých zaměstnanců stanovené v roce 2018 pravidlem přirozeného úbytku počtu zaměstnanců 1:3 byly mírně překročeny o přibližně 1 000 zaměstnanců. Tato malá odchylka sice odráží nepředvídaný vývoj (hlavně méně odchodů do důchodu, než se očekávalo) a mohla by být absorbována v průběhu času, ale oznámení orgánů o náboru stálých zaměstnanců v roce 2019, pokud bude plně realizováno, by vedlo k dalšímu porušení pravidla přirozeného úbytku počtu zaměstnanců o téměř 1 800 zaměstnanců. Nárůst počtu dočasných zaměstnanců byl výraznější, jelikož strop pro rok 2018 byl překročen o 1 500 pracovních míst, přičemž u jiných kategorií, které se do tohoto stropu nezapočítávají, především veřejných subjektů soukromého práva, došlo od roku 2016 ke značnému nárůstu počtu zaměstnanců. Pro orgány proto bude zásadní, aby i nadále věnovaly velkou pozornost vývoji počtu zaměstnanců ve veřejném sektoru, dodržovaly pravidlo nahrazování zaměstnanců (1:1 od roku 2019) u náboru na stálá pracovní místa, ale i usměrňovaly trend zvyšování počtu dočasných zaměstnanců, aby se zabránilo návratu k předkrizovému nadměrnému počtu zaměstnanců a souvisejícímu tlaku na fiskální cíle.

V úsilí o zvýšení účinnosti soudního systému bylo dosaženo smíšeného pokroku. První fáze integrovaného systému správy soudních případů (OSDDY/PP), což je specifický závazek pro konec roku 2018, byla dokončena včas a druhá fáze bude následovat. Nicméně překážky pro fungování nového rámce pro mimosoudní mediaci, který představuje důležitou reformu přijatou v rámci ekonomického ozdravného programu ESM, musí být odstraněny co nejdříve. Zásadní je rovněž zajistit, aby se úsilí zaměřilo na rychlé a úplné provedení všech opatření projektu a obecněji probíhajícího tříletého strategického plánu pro spravedlnost.

Orgány pokračovaly ve svém úsilí v boji proti korupci v řadě oblastí, jež jsou součástí národního protikorupčního akčního plánu na období 2018–2021. V současnosti dokončují práci na legislativních návrzích, které musí být předloženy parlamentu v průběhu příštích tří měsíců a týkají se: i) vytvoření právního rámce na ochranu oznamovatelů ve veřejném a soukromém sektoru; ii) interních auditů ve veřejné správě; a iii) aktualizace mandátu protikorupčního generálního sekretariátu. Vytvoření mechanismu koordinace pro případy korupce si zasluhuje zvláštní pozornost v nadcházejících měsících.

V souladu s požadavkem Euroskupiny ze dne 22. června 2018 pokračovala Komise v monitorování vývoje v souvislosti se soudními procesy proti členům výboru odborníků (CoEx) řeckého privatizačního fondu TAIPED a bývalému předsedovi a vysokým úředníkům řeckého statistického úřadu ELSTAT. Co se týče výboru CoEx, senát nejvyššího soudu připustil odvolání proti rozhodnutí, kterým byl případ postoupen k veřejnému projednání, a vrátil jej zpět k odvolacímu soudu. V lednu 2019 předložil žalobce tohoto soudu senátu svůj návrh ve prospěch zamítnutí obvinění proti obžalovaným. Případ nyní projednává odvolací soud. V případu proti bývalému předsedovi úřadu ELSTAT Georgiou v souvislosti se zveřejňováním fiskálních statistik nedošlo ve srovnání s předchozí zprávou o posíleném dohledu k žádnému dalšímu vývoji. Tento případ nadále vzbuzuje vážné obavy a zdůrazňuje, že je důležité poskytovat odpovídající ochranu úředníkům pověřeným vypracováváním statistických zpráv, aby se podpořila důvěra v integritu statistických údajů. Komise bude i nadále pečlivě sledovat vývoj v obou řízeních a podávat zprávy v rámci posíleného dohledu.