Sdělení komise Radě a Evropskému parlamentu - Hodnocení politiky v oblasti životního prostředí za rok 2007 {SEC(2008)2150} /* KOM/2008/0409 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 2.7.2008 KOM(2008) 409 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Hodnocení politiky v oblasti životního prostředí za rok 2007{SEC(2008)2150} Úvod V roce 2007 došlo v politice životního prostředí EU k zásadním změnám. Hlavní závazky v rámci šestého akčního programu pro životní prostředí na období 2002–2012 byly splněny, jak vyplývá z jeho přezkoumání v polovině období, a nyní je zapotřebí dalšího soustředěného úsilí při jeho provádění. Témata související s životním prostředím se nyní pravidelně objevují na předním místě politického programu a přitahují pozornost politických činitelů, médií a veřejnosti. 80 % občanů EU se domnívá, že životní prostředí je důležitým faktorem ovlivňujícím kvalitu jejich života. Výstižným příkladem je změna klimatu, zejména od přijetí balíčku opatření v oblasti energie a změny klimatu v březnu 2007 hlavními představiteli států a vlád. V rámci iniciativy lepší právní úpravy byly co nejlépe doladěny právní nástroje. Na mezinárodní úrovni si EU zachovala svou vedoucí pozici v oblasti ochrany životního prostředí, přičemž se mohla opřít o solidní výsledky dosažené v rámci EU a o dobré dvoustranné a vícestranné vztahy s klíčovými partnery. Pokud jde o jednání na globální úrovni, dosáhla významného pokroku v několika oblastech, zejména v oblasti změny klimatu na konferenci na Bali. Je však nezbytné se připravit na řešení hlavních problémů, s nimž se budeme v dohledné době potýkat: stanovit dlouhodobou strategii pro udržitelnou spotřebu a výrobu, přizpůsobit se nevyhnutelným změnám klimatu a chránit rozmanitost druhů. Abychom při řešení těchto otázek dosáhli pokroku, měli bychom využít toho, že pro roky 2008 a 2009 není plánováno příliš mnoho právních předpisů. Na mezinárodní úrovni nás čekají náročná jednání týkající se budoucích mezinárodních dohod o klimatu a zachování a řízení biologické rozmanitosti. V roce 2007 byly učiněny některé rozhodné kroky Politický rámec již existuje Evropa od přijetí balíčku opatření pro energii a změnu klimatu schváleného Evropskou radou v roce 2007 především důsledně směřuje k nízkouhlíkovému hospodářství. EU přijala závazek 30% snížení emisí skleníkových plynů pod podmínkou, že bude uzavřena mezinárodní dohoda. Ale i v případě, že taková dohoda uzavřena nebude, slibuje EU do roku 2020 jednostranné snížení ve výši nejméně 20 %. Pro energii z obnovitelných zdrojů stanovila EU cíle ve výši 20 % a pro biopaliva v dopravě 10 %. V lednu 2008 Komise závazkům vtiskla podobu konkrétních opatření přijetím balíčku prováděcích opatření pro oblast ochrany klimatu a obnovitelné energie. Tento balíček opatření zahrnoval rovněž návrhy na a) vylepšený systém pro obchodování s emisemi (ETS), b) společné úsilí v oblastech, které nejsou napojeny na systém ETS, mezi něž patří silniční doprava, stavebnictví, sektor služeb a zemědělství, c) směrnici s právně závaznými cíli pro obnovitelnou energii včetně souboru kritérií udržitelnosti pro biopaliva, d) nové pokyny Společenství týkající se státní podpory na ochranu životního prostředí a e) právní rámec k zajištění bezpečného používání technologií pro zachycování a geologické ukládání uhlíku. Vzhledem k tomu, že zvýšení výroby biopaliv je jednou z příčin nedávného celosvětového nárůstu cen potravin, bude Komise sledovat environmentální a sociální dopady své politiky a případně navrhne nápravná opatření. Komise také v jiných oblastech politiky téměř beze zbytku splnila všechny své hlavní závazky v rámci šestého akčního programu pro životní prostředí. Všech sedm tématických strategií (ovzduší, předcházení vzniku odpadu a jeho recyklace, mořské prostředí, půda, pesticidy, přírodní zdroje a městské prostředí) bylo předloženo společnému zákonodárci. Průvodní návrhy právních předpisů byly přijaty Radou a Parlamentem nebo jsou jimi v současné době posuzovány. Zároveň byly zahájeny další významné iniciativy. Komise předložila návrh nové směrnice o průmyslových emisích, v níž se slučuje a jejímž prostřednictvím se reviduje směrnice o integrované prevenci a omezování znečištění a šest dalších odvětvových směrnic. Touto navrhovanou směrnicí se zpřísňují emisní limity v určitých odvětvích, stanoví normy pro environmentální inspekce a rozšiřuje oblast působnosti na spalovací zařízení střední velikosti. Dlouho očekávané nařízení REACH o registraci, hodnocení, povolování a omezení chemických látek, které přináší reformu ve způsobu zacházení s chemickými látkami, bylo schváleno a Evropská agentura pro chemické látky zahájila svou činnost. Rovněž vstoupila v platnost směrnice o odpovědnosti za životní prostředí. Tyto klíčové právní předpisy tvoří základ udržitelného průmyslu v Evropě. Pokud jde o řízení zdrojů, bylo dosaženo dohody o rámcové směrnici o strategii pro mořské prostředí, přičemž členské státy musí přijmout veškerá opatření nezbytná k dosažení dobrého environmentálního stavu mořského prostředí do roku 2020. Nové právní předpisy EU v oblasti přepravy odpadů, které zahrnují také zákaz vývozu nebezpečného odpadu do rozvojových zemí, jsou v platnosti od července. Ve všech odvětvích však nedošlo ke stejnému pokroku. Komise například vyjadřuje politování nad tím, že Rada nedosáhla politické dohody o návrhu rámcové směrnice o půdě. Při přezkoumání šestého akčního programu pro životní prostředí v polovině období byly potvrzeny hlavní priority programu – změna klimatu, příroda a biologická rozmanitost, životní prostředí a zdraví a přírodní zdroje a odpad a zároveň byl posouzen pokrok učiněný v těchto oblastech. Bylo zjištěno, že EU ještě není na cestě k udržitelnému vývoji; její politiky přinesou, budou-li provedeny v plné míře, výsledky teprve časem, neboť tlak na životní prostředí nadále roste a zároveň je zapotřebí vyvinout další úsilí. K tomuto závěru dospěla s ohledem na klima a energii také zpráva o pokroku v rámci obnovené Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Nové finanční nástroje již fungují Finanční nástroje politiky životního prostředí podle stávajícího víceletého finančního rámce jsou funkční od roku 2007. Program LIFE+, na němž se dohodly Rada a Parlament v březnu 2007, poskytne s rozpočtem 2 143 milionů EUR na období 2007–2013 finanční prostředky pro všechny čtyři prioritní oblasti šestého akčního programu pro životní prostředí, přičemž 50 % prostředků je vyhrazeno pro přírodu a biologickou rozmanitost. První ze tří nástrojů plánovaných podle rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovaci na podporu ekologicky inovativních malých a středních podniků byl zahájen v roce 2007. V období 2007–2013 je na ekologické inovace vyhrazeno 228 milionů EUR. Komise rovněž zahájila tématický program pro životní prostředí a udržitelné řízení přírodních zdrojů, včetně energie, s počátečním rozpočtem ve výši 889 milionů EUR na období 2007–2013, jehož prostřednictvím má být pokryt environmentální aspekt politiky rozvoje a jiné oblasti zahraniční politiky a také podporována politika EU pro životní prostředí a energii v zahraničí. V roce 2007 bylo na projekty v oblasti životního prostředí vyhrazeno 74 milionů EUR. Politika životního prostředí je podporována rovněž prostřednictvím externích finančních nástrojů, které byly uvedeny do provozu v roce 2007 a mezi něž patří např. nástroj rozvojové spolupráce, nástroj evropského sousedství a partnerství a nástroj předvstupní pomoci. Finanční nástroj pro civilní ochranu přijatý Radou v roce 2007 poskytne s rozpočtem 189,8 milionů EUR na období 2007–2013 finanční prostředky na veškeré činnosti v oblasti civilní ochrany. Lepší právní úprava se stala prioritou při tvorbě politiky životního prostředí Úsilí o zjednodušení právních předpisů pokračuje všude, kde je to možné a smysluplné. Například návrh Komise pro novou směrnici o průmyslových emisích předkládá jasnější a soudržnější právní rámec pro průmysl a měl by vést ke snížení administrativních nákladů. Dalším rozhodnutím Komise přijatým v roce 2007 se objasní monitorování systému ETS a omezí ohlašovací povinnosti pro zařízení s nízkými emisemi. Komise rovněž předložila zelenou knihu o tržně orientovaných nástrojích s cílem podnítit diskusi o způsobu, jak dále podporovat jejich používání na úrovni Společenství i na úrovni jednotlivých států, neboť tyto nástroje nezřídka představují nákladově nejefektivnější možnost pro splnění cílů v oblasti životního prostředí. Lepší právní úprava vyžaduje důkladné znalosti potřebné k posouzení hybných sil, tlaků, stavu a dopadů na životní prostředí. Vstupem směrnice INSPIRE o zpřístupnění a interoperabilitě prostorových údajů v platnost EU zajistila zpřístupnění a sdílení příslušných prostorových dat, a tím podnikla významný krok kupředu. Komise nadále u všech svých důležitých politických návrhů provádí posouzení dopadů. Rok 2007 byl prvním rokem, kdy byl plně činný Výbor pro posouzení dopadu, který tato posouzení dopadů prověřuje. Otázky životního prostředí se více začleňují do jiných politik Další začleňování otázky životního prostředí ukazuje, že postupně začíná panovat shoda ohledně nutnosti zohlednění boje proti změně klimatu ve většině oblastí politiky. Čtvrtá hodnotící zpráva Mezivládního panelu o změně klimatu potvrdila, že oteplení klimatického systému je jednoznačné a že lze očekávat závažné důsledky vyžadující opatření v mnoha oblastech politiky. K pokroku při začleňování aspektů životního prostředí do dopravy došlo zčásti v souvislosti s tímto problémem. Jedná se přitom o jeden z nejobtížnějších problémů v boji proti změně klimatu a jiným formám znečištění životního prostředí. Komise v roce 2007 předložila návrh právního rámce s cílem dosáhnout do roku 2012 emisí ve výši 120 g/km CO2 u nových automobilů a Rada a Parlament zároveň formálně přijaly nové normy (Euro 5 a 6) s přísnějšími stropy pro emise částic a oxidů dusíku. Komise také navrhla nové normy pro emise z těžkých nákladních vozidel (Euro VI), po jejichž přijetí bude čistší provoz nákladních vozidel a autobusů. Navrhovanou revizí směrnice o jakosti pohonných hmot se docílí snížení obsahu síry a omezí znečišťující emise, jakož i intenzita emisí skleníkových plynů u paliv v poměru k jejich životnímu cyklu. Směrnicí o kvalitě vnějšího ovzduší a čistějším vzduchu, která byla přijata v dubnu 2008, se sníží vystavení malým částicím (PM2.5) v městském prostředí. Komise rovněž přijala zelenou knihu o městské mobilitě a zahájila veřejnou konzultaci o návazných opatřeních, jež bude představena v rámci akčního plánu pro městskou mobilitu na podzim 2008. Dále navrhla směrnici, kterou mají být zapracovány aspekty životního prostředí do zadávání veřejných zakázek u vozidel. Integrace environmentálních otázek byla úspěšná i v jiných oblastech politiky. Zemědělství: Společná zemědělská politika (SZP) zahrnuje řadu nástrojů, které přispívají k ochraně životního prostředí a zachování přírody (např. oddělení plateb od produkce, podmíněnost, agroenvironmentální opatření a platby v rámci programu Natura 2000), a v roce 2007 Komise rovněž schválila 57 z 94 programů rozvoje venkova na období 2007–2013 s celkovým rozpočtem 68 miliard EUR. Téměř polovina tohoto rozpočtu je vyhrazena na opatření „zlepšování životního prostředí a krajiny“. Politika soudržnosti: Komise do roku 2007 přijala téměř všechny operační programy členských států, přičemž na období 2007–2013 byly přiděleny finanční prostředky ve výši 34 miliard EUR. Přibližně 28 % těchto prostředků je plánováno na investice do projektů v oblasti životního prostředí a infrastruktury, zejména na udržitelnou dopravu (okolo 34 miliard EUR) a vodohospodářství (okolo 22 miliard EUR), kromě toho také na obnovitelnou energii a energetickou účinnost, nakládání s odpady, předcházení rizik, ochranu přírody a čisté technologie. Vývoj: Komise nadále zapracovávala do svých dohod o rozvojové spolupráci úvahy o udržitelnosti, přičemž se zaměřila na konkrétní environmentální témata a začlenila aspekt životního prostředí do všech činností rozvojové spolupráce. Zdraví: Z přezkoumání akčního plánu pro životní prostředí a zdraví na období 2004–2010 v polovině období vyplynulo, že byla posílena spolupráce mezi politikou životního prostředí, zdravotní politikou a odpovídajícími oblastmi výzkumu. Průmyslová politika: Komise při přezkoumání průmyslové politiky v polovině období oznámila svůj záměr podporovat příležitosti představující pro evropské společnosti ekologické výzvy, je-li s nimi správně naloženo. Tento záměr se odrazí v opatřeních týkajících se udržitelné průmyslové politiky, spotřeby a výroby. Výzkum: Komise pokračovala v začleňování environmentální udržitelnosti do svých výzkumných programů. V sedmém rámcovém programu na období 2007–2013 je vývoj a provádění politiky životního prostředí podporováno prostřednictvím témat týkající se životního prostředí a energie (s rozpočtem ve výši 1 890 milionů a 2 350 milionů EUR), včetně výzkumu v oblasti energie a změny klimatu. Obchod: Komise nadále pokračovala v začleňování kapitol o udržitelném vývoji do regionálních a dvoustranných dohod o přidružení a volném obchodu, které v současné době projednává v různých částech světa. Práce v této oblasti jsou zčásti usměrňovány posouzeními dopadů týkajících se obchodu, které Komise provádí před uzavřením dohod o volném obchodu. Mezinárodní vedoucí úloha EU v oblasti politiky životního prostředí je potvrzena Iniciativy v rámci EU týkající se životního prostředí podtrhují úsilí EU o celosvětovou podporu vysokých environmentálních standardů. Mezinárodní jednání o změně klimatu v roce 2007 vyústily v rozhodnutí, které bylo přijato na konferenci na Bali a jehož cílem je rozsáhlá globální dohoda o účinných opatřeních po roce 2012 a ukončení jednání v roce 2009. Cílem EU je dosáhnout dohody o závazných cílech pro absolutní snížení emisí pro vyspělé země a o zvýšených příspěvcích rozvojových zemí, zejména nově industrializovaných zemí. Pokroku bylo dosaženo i v jiných oblastech. Na 14. zasedání Konference smluvních stran Úmluvy o mezinárodním obchodu ohroženými druhy bylo dohodnuto devítileté moratorium na prodej slonoviny po jednorázovém prodeji zásob surové slonoviny vlastněných vládami dotčených zemí. Aby se zaručila zákonnost dovezených lesnických produktů ze signatářských zemí do EU, zahájila Komise formální jednání s cílem uzavřít dobrovolné dohody o partnerství v oblasti vymahatelnosti práva, správy a obchodu v lesnictví s Indonésií, Ghanou a Kamerunem a pokračovala ve vyjednávání s Malajsií. Ve spolupráci s UNEP Komise založila Mezinárodní skupinu pro udržitelné řízení zdrojů s cílem poskytovat politickým činitelům na celém světě spolehlivé vědecké poradenství týkající se řízení zdrojů. Komise rovněž pokračovala v diskusích s kandidátskými zeměmi a možnými kandidátskými zeměmi, aby podpořila jejich postupné přizpůsobení normám EU a připravila budoucí přístupová jednání. S partnerskými zeměmi v rámci politiky evropského sousedství a strategického partnerství EU–Rusko byly posíleny dialog a spolupráce. Zvýšená legitimita politiky životního prostředí EU Nejnovější průzkum Eurobarometru týkající se postoje evropských občanů z konce roku 2007 potvrzuje, že občané politiku životního prostředí EU podporují. V téměř každém členském státě dotázaní upřednostňují společné přijímání rozhodnutí o ochraně životního prostředí v rámci EU (67 %) před rozhodováním na úrovni jednotlivých států. Považují harmonizované evropské zákonodárství za důležité (82 %), domnívají se, že EU by měla rozšířit svou podporu na třetí země, aby jim pomohla při zdokonalování jejich standardů v oblasti životního prostředí (80 %) a souhlasili by s tím, aby EU vyhradila na ochranu životního prostředí více finančních prostředků, a to i na úkor jiných oblastí politiky (78 %). Nová Lisabonská smlouva podepsaná v prosinci 2007 zvyšuje akceschopnost EU. Výslovně zavádí téma změny klimatu do politiky životního prostředí EU a uznává vedoucí úlohu na mezinárodní scéně, které se EU v rámci boje proti změně klimatu ujala. Smlouva rovněž poskytuje jasnější právní základ pro opatření EU v oblasti energie a civilní ochrany a zdůrazňuje přitom solidaritu mezi členskými státy. K řešení globálních problémů v roce 2008 a poté je však zapotřebí nového impulsu… I přes veškerý dosažený pokrok však nesmíme v našem úsilí polevovat; za prvé protože pokrok bude hmatatelný, pouze pokud jsou výsledky plně realizovány, a za druhé neboť problémy, s nimž se ještě musíme vypořádat, vyžadují ještě závažnější opatření. To bylo zdůrazněno v první zprávě o pokroku v rámci strategie EU pro udržitelný rozvoj. Provádění bylo dále posíleno Zatímco politický rámec již existuje a většina opatření již byla dohodnuta, provádění právních předpisů EU v oblasti životního prostředí členskými státy probíhá často pomalu nebo jen zčásti. Na konci roku 2007 bylo zaznamenáno 479 otevřených případů porušování práva EU v této oblasti, což představuje 22 % celkových případů. Většina případů se týká chybného uplatňování právních předpisů EU v oblasti životního prostředí, některé se však týkají neprovedení nebo nedostatečného provedení směrnic do vnitrostátního práva. Komise nadále přijímala opatření ke zlepšení provádění, přičemž zvolila dvojí přístup a zaměřila se jak na podpůrná opatření, tak i na sankce. Předložila návrhy zahrnující několik oblastí, které se týkají lepších informací, pomoci při řešení problémů, zvýšené transparentnosti a účinnějšího řízení případů porušování právních předpisů. V členských státech se konaly akce ke zvýšení informovanosti v rámci různých témat, zejména v souvislosti s nařízením o přepravě odpadu a směrnicí o skládkách, neboť v jejich případě došlo k výraznému zpoždění při provádění, a lze proto očekávat závažné dopady na životní prostředí. Komise navrhla program, který se zaměří na pomoc malým a středním podnikům, aby mohly vyhovět stanoveným požadavkům v oblasti životního prostředí, a to prostřednictvím školení, technického poradenství a posílení podpůrných sítí. Komise rovněž zahájila soudní řízení proti několika členským státům kvůli nesprávnému uplatňování nebo provádění klíčových právních předpisů v oblasti životního prostředí do vnitrostátního práva. Navíc byl předložen návrh směrnice, jejímž cílem je zajistit trestní stíhání závažných přestupků v oblasti životního prostředí ve všech členských státech. Komise v roce 2008 vystupňuje své úsilí na podporu členských států a jejich orgánů při provádění právních předpisů lepší výměnou informací, vydáváním pokynů a školením. Prostřednictvím programů vnější pomoci bude EU nadále poskytovat partnerským zemím finanční a technickou podporu, aby jim pomohla přizpůsobit jejich politiku životního prostředí acquis EU, a to zejména kandidátským zemím a možným kandidátským zemím. Komise se také rozhodla předložit sdělení, v němž budou uvedeny dostupné prostředky pro předcházení porušování právních předpisů v oblasti životního prostředí a stanovena kritéria pro určení těch případů porušování, které vyžadují okamžité a intenzivní právní kroky Komise. Dále provede přezkum doporučení z roku 2001 týkajícího se stanovení minimálních kritérií pro environmentální inspekce. V polovině roku 2008 bude zahájena kampaň na zvýšení informovanosti mezi zúčastněnými stranami a širokou veřejností a zajištění maximální podpory pro všechny klíčové politiky a iniciativy. Pokračující úsilí o zjednodušení a zlepšení politik a nástrojů Vzhledem k tomu, že politika životního prostředí a její začleňování do jiných oblastí politiky získává na významu, je zapotřebí neustále zvyšovat její účinnost, nákladovou efektivitu a transparentnost. Komise proto bude v této oblasti pokračovat v uplatňování zásad lepší právní úpravy. Za tímto účelem bude v roce 2008 revidována směrnice o odpadních elektrických a elektronických zařízeních a směrnice o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních. Nařízení o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, bude aktualizováno a zjednodušeno. Systémy ekoznačky a EMAS (systém řízení a auditu z hlediska ochrany životního prostředí) budou revidovány za účelem zdokonalení postupů a snížení administrativní zátěže pro zúčastněné společnosti. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí (EEA) společně vypracovaly Evropský systém informací o vodě (WISE), jenž by měl do roku 2010 pokrýt veškeré předkládání zpráv v rámci směrnic o vodě. Komise bude rovněž dále vyvíjet Evropský sdílený systém informací o životním prostředí (SEIS) a posilovat program GMES (globální monitorování životního prostředí a bezpečnosti). Ze zpráv o posuzování dopadů na životní prostředí a směrnice o strategickém posouzení vlivů na životní prostředí vyplývá, že největší potenciál zlepšení účinnosti mají členské státy. Komise v současné době připravuje pokyny pro řešení dosud otevřených otázek v souvislosti s výkladem a pro jednotnější používání. Klíčové úkoly v budoucnosti Udržitelnost Současné světové hospodářství není udržitelné. Poškozujeme životní prostředí a zároveň vyčerpáváme zdroje. Úměrně k našemu rostoucímu materiálnímu bohatství rostou naše nároky na životní prostředí, v němž se nacházíme, a na životní prostředí našich obchodních partnerů. Mezitím narůstající populace nově industrializovaných zemí brzy dosáhne stejné úrovně využívání zdrojů jako EU. Globální hospodářství budoucnosti bude muset být čistší, méně náročné a promyšlenější. Národní hospodářství, kterým se tyto problémy podaří vyřešit jako prvním, budou z této změny mít spíše užitek a nebudou ji pociťovat jako nepříznivou, neboť získají na hospodářském a politickém vlivu. Komise v roce 2008 předloží akční plán pro udržitelnou spotřebu a výrobu a udržitelnou průmyslovou politiku. Jeho celkovým cílem je určit a překonat překážky pro udržitelnou výrobu a spotřebu, které dosud nebyly řešeny nebo jejichž odstranění vyžaduje posílení nebo lepší koordinaci stávajících politik. Tímto akčním plánem se rozšíří oblast působnosti směrnice o ekodesignu elektrických spotřebičů, zdokonalí se systém označování výrobků a harmonizují se podněty pro lepší výrobky a rozumnější spotřebu. Akčním plánem se také revidují systém EMAS a systém ekoznačky, podporuje se ekologické zadávání veřejných zakázek a zahrnuje se spolupráce s maloobchodníky, kteří mají působit na dodavatelský řetězec. V rámci iniciativy rozhodujících trhů budou vypracována opatření na vytvoření příznivých rámcových podmínek pro konkrétní odvětví v oblasti životního prostředí. Rámcová směrnice o odpadech, která by měla být přijata v roce 2008, přispěje k vytvoření evropské recyklační společnosti. Úspěšná politika vyžaduje vhodné měřicí nástroje a právě v této oblasti má HDP jako ukazatel pokroku svou slabou stránku. Na konferenci nazvané „Beyond GDP“ (Překročit HDP) v roce 2007 byl zahájen proces, jehož cílem je rozšířit HDP o komplexnější měřítka blahobytu a kvality života, která zahrnují také sociální a ekologickou dimenzi. Komise v roce 2008 prostřednictvím sdělení objasní, jak hodlá při realizaci těchto úvah postupovat. Přizpůsobení se změně klimatu Nyní je již jasné, že změna klimatu bude pro lidstvo během příštího století představovat jeden z největších problémů. Za účelem jeho vyřešení se političtí činitelé budou muset zabývat dvěma odlišnými, avšak ve své podstatě vzájemně propojenými, problémovými oblastmi. První oblastí je omezit stoupání teploty ve snaze předejít katastrofální změně klimatu. Řešení tohoto problému bylo započato přijetím balíčku opatření v oblasti změny klimatu v roce 2007 a na začátku roku 2008 a zahájením návazných jednání po Kjótském protokolu. EU se výrazně zasazuje o uzavření nové dohody o globální změně klimatu, která by přinesla významné snížení emisí rovněž v letecké a námořní dopravě. V rámci příprav na konferenci OSN o klimatu v prosinci 2008 v Poznani bude Komise pokračovat ve vypracovávání hlavních nosných prvků budoucí dohody, které byly určeny v akčním plánu dohodnutém na konferenci na Bali. Konference má poskytnout dodatečné politické pokyny pro jednání po roce 2012, přičemž se zohlední výsledky jiných setkání na vysoké úrovni zaměřených na změnu klimatu. Ovšem i kdyby se hned zítra zastavily emise skleníkových plynů, změna klimatu by přesto pokračovala po mnoho desetiletí. Je proto zapotřebí se přizpůsobit, abychom se s touto nevyhnutelnou situací mohli vypořádat. Přizpůsobit se znamená nalézt způsoby, jak účinněji využívat vodní zdroje, pěstovat plodiny odolné vůči suchu, zajistit odpovídající péči o zranitelné a starší osoby během období horka, ale také vymezit plochy jako pozemní koridory, aby se rostlinným a živočišným druhům usnadnila migrace, a posílit protipovodňové zábrany na pobřežích. V návaznosti na zelenou knihu z roku 2007 o přizpůsobení se změně klimatu a sdělení o nedostatku vody a suchu, v nichž byly otázky přiměřené ceny za vodu a účinného nakládání s vodou posunuty na přední místa politických možností, předloží Komise bílou knihu o přizpůsobení se změně klimatu. V tomto dokumentu se bude zkoumat, jak začlenit zásady přizpůsobení do společných politik, jakými jsou zemědělství, rybolov, doprava, energetika, regionální rozvoj, výzkum a zdraví, přičemž se zároveň zohlední mezinárodní dimenze. Vzhledem k rostoucím obavám v souvislosti s dopadem změny klimatu na pohyb obyvatelstva zejména v rozvojových zemích bude Komise rovněž prohlubovat své poznatky v této oblasti. Zváží přitom nezbytnost konkrétních pokynů v kontextu agendy EU týkající se migrace a rozvoje. Ochrana biologické rozmanitosti Ztráta biologické rozmanitosti je celosvětová hrozba stejné závažnosti jako změna klimatu, která vyžaduje rovněž naléhavé řešení. V určitém ohledu je dokonce ještě znepokojivější, neboť vymírání druhů již nelze zvrátit. Zachování biologické rozmanitosti je naší životní pojistkou do budoucna. Na devátém zasedání Konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti v květnu 2008 v Bonnu byl posouzen pokrok dosažený při provádění rozhodnutí v rámci Úmluvy a dosahování jejího cíle spočívajícího ve výrazném snížení ztráty biologické rozmanitosti do roku 2010. Vzhledem k tomu, že do roku 2010 zbývají už jen dva roky, přijala Konference rozhodnutí s cílem podpořit provádění na celosvětové, regionální a vnitrostátní úrovni. Ve snaze dále zdůraznit významnost této otázky předložila Komise spolu s Německem první výsledky hospodářského hodnocení biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, jakož i nákladů v případě nečinnosti. V rámci EU bude za účelem dosažení cíle EU zastavit ztrátu biologické rozmanitosti do roku 2010 zapotřebí vyvinout další úsilí. Ze čtvrtého celoevropského hodnocení EEA vyplývá, že v Evropě je v současnosti ohroženo 700 druhů, zatímco počet invazivních nepůvodních druhů v celoevropském prostoru nadále stoupá. Komise v roce 2008 zintenzivní své úsilí v provádění akčního plánu na ochranu biologické rozmanitosti, bude nadále pracovat na rozšiřování sítě chráněných oblastí v rámci Natura 2000 – včetně mořských oblastí – a předloží soubor opatření v oblasti lesnictví v souvislosti s potíráním nezákonné těžby dřeva a odlesňování. V návaznosti na přijetí směrnice o mořské strategii budou pokračovat práce na vytvoření evropských mořských regionů a na vypracování mořských strategií s jasnými cíli. Závěr Politika životního prostředí proniká do stále více oblastí politiky a podílí se na utváření naší budoucnosti. Představuje hybnou sílu strukturálních změn. To s sebou přináší novou odpovědnost, rizika a příležitosti. Nabízí se celá řada hospodářských příležitostí: Možnosti pro ekologická průmyslová odvětví jsou obrovské a Evropa by měla využít vývoje prosperujících globálních trhů a měla by jej dokonce podporovat. Ze sociálního hlediska existuje těsná vazba mezi zdravým životním prostředím a sociální spravedlností a sociální soudržností. Některá odvětví a skupiny však mohou být dočasně postiženy více než jiné. Zohlednit a zmírnit tyto možné dopady bude úkolem rostoucího počtu přijatých opatření. Politika životního prostředí musí v rostoucí míře zohledňovat hospodářské a sociální aspekty a musí být rovněž stále více začleňována do odvětvových politik, má-li dosáhnout svých stanovených cílů. Musíme si uvědomit její možné důsledky v jiných oblastech politiky, postupovat nákladově efektivnějším způsobem a podporovat synergie všude tam, kde je to možné. Integrace je klíčem k udržitelné budoucnosti.