CS 
 
 
STANOVISKO EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY 
ze dne 18. října 2005 
na žádost Ministerstva spravedlnosti České republiky  
k návrhu zákona o úpadku a zp ůsobech jeho řešení (insolven ční zákon) a k návrhu zákona, kterým 
se mění některé zákony v souvislosti s p řijetím insolven čního zákona 
(CON/2005/36)  
 1. Dne 29. července 2005 obdržela Evropská centrální ba nka (ECB) od Ministerstva spravedlnosti 
České republiky (dále jen „ministerstvo“) žádos t o stanovisko k návrhu zákona o úpadku a 
způsobech jeho řešení (insolven ční zákon) (dále jen „navrhovaný insolven ční zákon“) a k návrhu 
zákona, kterým se m ění některé zákony v souvislosti s p řijetím zákona o úpadku a zp ůsobech jeho 
řešení (insolven ční zákon) (oba návrhy zákon ů dále jen „navrhovaná právní úprava“). 
2. Pravomoc ECB zaujmout stanovisko je založena na t řetí a šesté odrážce čl. 2 odst. 1 rozhodnutí 
Rady 98/415/ES ze dne 29. června 1998 o konzultacích vnitrostátních orgán ů s Evropskou 
centrální bankou k návrh ům právních p ředpisů
1, neboť navrhovaná právní úprava se týká 
pravomoci České národní banky ( ČNB) a obsahuje pravidla pro finan ční instituce, jež významn ě 
ovlivňují stabilitu finan čních institucí a trh ů. V souladu s čl. 17.5 první v ětou jednacího řádu 
Evropské centrální banky p řijala toto stanovisko Rada guvernér ů. 
Navrhovaná právní úprava  
3. Navrhovaná právní úprava nahrazuje stávající právní úpravu obsaženou v zákon ě č. 328/1991 Sb., 
o konkursu a vyrovnání, ve zn ění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o konkursu a vyrovnání“). 
Hlavním ú čelem navrhované prá vní úpravy je zásadn ě změnit a modernizovat úpadkové právo 
v České republice tím, že se vedle konkursu zavedou nové zp ůsoby řešení úpadku, jako nap říklad 
reorganizace, oddlužení a další zvláštní řízení pro ur čité druhy subjekt ů včetně finančních institucí. 
Zejména právní úprava reorganizace je inspirována kapitolou 11 US Bankruptcy Code  (amerického 
zákona o úpadku) z roku 1978 a obdobnými re formami úpadkového práva, k nimž došlo v řadě 
členských stát ů EU, včetně Německa a Francie2. Navrhovaný insolven ční zákon rovn ěž obsahuje 
                                                      
1 Úř. věst. L 189, 3.7.1998, s. 42. 
2 Viz n ěmecký Insolvenzordnung  (zákon o úpadku) ze dne 5. října 1994 a francouzský Code de commerce  (obchodní 
zákoník), čl. L. 610-1 a násl., ve zn ění Loi n° 2005-845 du 26 Juillet 2005 de sauvegarde des entreprises  (zákona 
č. 2005-845 ze dne 26. července 2005 o zachování podnik ů). 
2 ustanovení o zvláštním insolven čním řízení pro finan ční instituce3, jejichž cílem je transpozice řady 
směrnic ES v této oblasti4. Navrhovaná právní úprava tak p ředstavuje zejména reformu 
insolvenčního řízení pro spole čnosti, ale týká se též bank a ostatních finan ční institucí. Navrhovaná 
právní úprava by m ěla nabýt ú činnosti dnem 1. ledna 2006.  
Poznámky k obecnému právnímu rámci pro úpadek spole čností a práva v ěřitelů 
4. Právní rámec pro úpadek spole čností v České republice byl v posledních letech detailn ě sledován 
ze strany mezinárodního finan čního spole čenství. ECB si je v ědoma toho, že i p řes určité 
konstruktivní zm ěny, které byly v zákon ě o konkursu a vyrovnání v roce 2000 provedeny, 
kritizovaly mezinárodní finan ční instituce, jako Sv ětová banka5 a Mezinárodní m ěnový fond 
(MMF)6 úpadkové řízení podle zákona o konkursu a vyrovnání jako pomalé, neefektivní a 
disfunkční7. ECB si všímá skute čnosti, že zákon o konkursu a vyrovnání je i v sou časné době 
všeobecně považován za nevhodný pro stávající tržní podmínky; české banky a ostatní 
veřejnoprávní podniky byly privatizovány a nyní sout ěží se svými protistranami z ostatních 
členských stát ů, jejichž úpadkové právo je vysp ělejší8. ECB si je rovn ěž vědoma toho, že stávající 
právní úprava úpadku je považována za nep řátelskou v ůči právům věřitelů a vymáhání dluh ů. ECB 
si všímá skute čnosti, že míra uspokojení v ěřitele ze zajišt ění je obzvlášt ě nízká, zejména kv ůli 
nedostate čnému vymáhání dluh ů a vzhledem k tomu, že v ěřitelé mohou jen v malé mí ře účinně 
ovlivňovat úpadkové řízení, které je ovládáno zejména soudem (v první instanci samosoudcem)9 a 
                                                      
3 Je t řeba poznamenat, že tato  ustanovení v zásad ě přejímají ustanovení obsažená v poslední tzv. „harmoniza ční“ novele 
zákona o konkursu a vyrovnání, která nabyla ú činnosti dnem 29. zá ří 2005 a která je obsažena v zákon ě č. 377/2005 Sb., 
o finančních konglomerátech. 
4 Jedná se zejména o sm ěrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci 
úvěrových institucí (Ú ř. věst. L 125, 5.5.2001, s. 15) a o sm ěrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/17/ES ze dne 
19. března 2001 o reorgani zaci a likvidaci pojiš ťoven (Úř. věst. L 110, 20.4.2001, s. 28), jakož i o ur čité změny 
vyžadované v d ůsledku na řízení Rady (ES) č. 1346/2000 ze dne 29. kv ětna 2000 o úpadkovém řízení (Úř. věst. L 160, 
30.6.2000, s. 1), ve zn ění nařízení Rady (ES) č. 603/2005 ze dne 12. dubna 2005, kterým se m ění seznamy úpadkových 
řízení, likvida čních řízení a správc ů podstaty v p řílohách A, B a C na řízení (ES) č. 1346/2000 o úpadkovém řízení 
(Úř. věst. L 100, 20.4.2005, s. 1). 
5 Viz nap ř. studie Sv ětové banky, Czech Republic: Completing the Transformation of Banks and Enterprises  (Česká 
republika: Ukon čení transformace bank a podnik ů) (zejména oddíl 3 nazvaný The need to reform the legal framework  
(Potřeba reformovat právní úpravu), s. 24-55), listopad 2000. Viz rovn ěž Report on Observance of Standards & Codes – 
Insolvency and Creditor Rights Systems: Czech Republic  (Zpráva o dodržování standard ů – Úprava úpadku a práv 
věřitelů: Česká republika), duben 2001. Tyto a další zprávy Sv ětové banky uvedené v tomto stanovisku jsou  dostupné na 
webové stránce Sv ětové banky (www.worldba nk.org) nebo se na n ě na této webové stránce odkazuje. 
6 Viz zpráva MMF č. 04/4, Czech Republic – Report on the Observance of  Standards and Codes – Banking Supervision – 
Update  (Česká republika – Zpráva o dodržování standard ů – bankovní dohled – aktualizace), s. 3, oddíl III.3 (nazvaný 
Preconditions for effect ive banking supervision (Podmínky pro ú činný bankovní dohled)), odstavec ii), leden 2004, jež je 
dostupná na webové strá nce MMF (www.imf.org). 
7 Viz rovn ěž dřívější studie Sv ětové banky: Czech Republic: Toward EU Accession – Main Report (Česká republika: Na 
cestě k přistoupení k EU – Hlavní zprá va), s. 118 a 119 (oddíl nazvaný Reform of the collateral and bankruptcy 
framework  (Reforma právní úpravy zajišt ění a konkursu), zá ří 1999. 
8 Srovnávací studie Sv ětové banky Doing Business, Topic reports: Bankruptcy (Podnikání: tématické zprávy: konkurs) 
z ledna 2003 ukázala, že pr ůměrná délka konkursního řízení v České republice (9,2 roku) je p řibližně čtyřnásobkem 
průměru EU včetně přistupujících členských stát ů.  
9 Předmětem kritiky byla též neexistence časových omezení pro pln ění procesních požadavk ů ze strany soudu 
v insolven čních věcech (viz sd ělení Světové banky Czech Republic: Insolvency and Creditor Rights Systems (Česká 
republika: Úprava úpadku a práv v ěřitelů), s. 20, odst. 49 (v oddílu nazvaném Recommendations and Next Steps  
(Doporučení a další kroky)) a s. 9, únor 2004). 
3 soudem ustaveným správcem konkur sní podstaty. Tato situace tíží zejména banky a další finan ční 
instituce, jež mají zajišt ěné pohledávky v ůči dlužníkovi. Pokud zajišt ění věřitelé nemají d ůvěru v 
to, že jejich práva ze zajišt ění budou poté, co se dlužník ocitl v úpadku, chrán ěna, ovlivní to 
negativně podmínky, za kterých banky poskytují úv ěry, přičemž se zvýší i systémová rizika v 
rámci bankovního systému. S ohledem na výše uvedené ECB v obecné rovin ě vítá navrhovanou 
právní úpravu, která p ředstavuje závažný pokus reformovat české úpadkové právo a která 
zohledňuje výše uvedené nedostatky. 
5. Jednou z klí čových reforem, kterou zavádí navrhovaný insolven ční zákon, je to, že dlužníci, kte ří 
jsou velkými podniky10 a jsou v úpadku nebo jimž úpadek hr ozí, jsou vedle konkursu oprávn ěni 
požádat o povolení reorganizace11 svého podniku (tj. soudem schválený plán ochrany v ůči 
věřitelům). Jedná se o významnou právní reformu, nebo ť je-li v České republice v sou časné době 
zahájeno konkursní řízení, dochází jen k likvidaci dlužníkova podniku a k prodeji majetku za 
účelem uspokojení pohledávek v ěřitelů, přičemž není dána možnost podnik dlužníka zachovat. 
ECB bere na v ědomí, že podle zákona o konkursu a vyrovnání dochází v p řípadě převážné většiny 
úpadků k prohlášení konkursu a že vyrovnání, jež je jediným alternativním úpadkovým řízením, 
které dlužník ům umožňuje uzavřít dobrovolná ujednání s jejich v ěřiteli, se v praxi používá jen 
zřídka12. ECB si všímá skute čnosti, že ve stávajícím systému p ředstavuje konkurs obvykle pomalý 
proces rozprodávání majetku konkursní pods taty pod dohledem soudu a bez aktivní ú časti věřitelů. 
Tím, že se spole čnostem v úpadku, jež jednají v dobré ví ře, umožní dohodnout se s v ěřiteli na 
reorganiza čním plánu, který soud schvá lí, a dále zavedením lh ůt, do kterých musí soud u činit 
jednotlivá rozhodnutí v rámci insolven čního řízení, by se spole čnosti měly dostat z úpadku rychleji 
než podle stávající právní úpravy. Tím, že se spole čnostem povolí reorganizace namísto prohlášení 
konkursu, by m ělo postupn ě dojít ke snížení po čtu konkurs ů projednávaných soudy, jež se již nyní 
zabývají zna čným počtem nevyřízených návrh ů na prohlášení konkursu13. 
6. Další soubor klí čových reforem v navrhovaném insolven čním zákon ě se týká navrhovaného 
posílení práv v ěřitelů. Například za podmínek stanovených navrhovaným insolven čním zákonem 
bude soud oprávn ěn odmítnout rozhodnutí sch ůze věřitelů jmenovat nového insolven čního správce 
jen z omezených d ůvodů uvedených v navrhovaném insolven čním zákon ě. Dále bude soud povinen 
svolat sch ůzi věřitelů, jež je základním v ěřitelským orgánem, neje n na žádost insolven čního 
správce či věřitelského výboru (složeného ze zástupc ů věřitelů), ale též požádají-li o to alespo ň dva 
                                                      
10 Velkými podniky se zde rozumí podnikatelé s ro čním obratem ve výši alespo ň 100 milión ů Kč a s nejmén ě 100 
zaměstnanci (§ 221 odst. 4 navrhovaného insolven čního zákona), kte ří nejsou subjekty, v jejichž p řípadě není 
reorganizace p řípustná, jako nap ř. obchodníci s komoditami, obchodníci s cennými papíry a právnické osoby v likvidaci.  
11 Jinými slovy, opat ření k ozdrav ění podniku v úpadku. Reorganizace je vymezena jako „postupné uspokojování 
pohledávek v ěřitelů při zachování provozu dlužníkova podniku, zajišt ěné opatřeními k ozdrav ění hospoda ření tohoto 
podniku podle soudem schváleného reorganiza čního plánu s pr ůběžnou kontrolou jeho pln ění ze strany v ěřitelů“ (§ 221 
odst. 1 navrhovaného insolven čního zákona). 
12 Viz d ůvodová zpráva k navrhovanému insolven čnímu zákonu. 
13 Viz. sd ělení Světové banky Czech Republic: Insolvency and  Creditor Rights Systems (Česká republika: Úprava úpadku a 
práv věřitelů), únor 2004.  
4 významní v ěřitelé14. V rámci reorganizace musí sch ůze věřitelů rovněž schválit reorganiza ční plán 
předložený dlužníkem. Zajišt ění věřitelé, kteří dlužníkovi poskytli úv ěr oproti zajišt ění z majetku 
dlužníka, budou mít zásadn ě podle svého po řadí a po ode čtení náklad ů zpeněžení, nárok na 
uspokojení v rozsahu 100% svého zajišt ění15. Obecná zásada, že ú čelem insolven čního řízení je 
uspokojení pohledávek v ěřitelů16, je v navrhovaném insolven čním zákon ě uvedena explicitn ěji než 
v zákoně o konkursu a vyrovnání. V souladu s touto zásadou se vypouští ustanovení zákona o 
konkursu a vyrovnání, jež omezuje maximální částku, kterou lze použít k uspokojení v ěřitele ze 
zajištění, na 70% hodnoty zpen ěženého zajišt ění17. ECB v obecné rovin ě vítá toto posílení práv 
věřitelů. ECB si je však v ědoma toho, že navrhovaná právní úprava sama o sob ě nezlepší efektivitu 
úpadkových řízení v České republice. Ú činné řešení jakéhokoli insolven čního řízení i nadále závisí 
například na vysoké úrovni bezúhonnosti a odborné zp ůsobilosti insolven čních správc ů. ECB bere 
na vědomí, že ministerstvo zamýšlí navrhovanou právní úpravu doplnit samostatným zákonem o 
insolvenčních správcích a o z řízení komory insolven čních správc ů, jenž by zakotvil postupy ke 
zvýšení profesních požadavk ů na insolven ční správce. ECB zám ěry ministerstva v tomto ohledu 
obecně podporuje. 
Zvláštní právní úprava pro úpadek bank  
7. Podle navrhovaného insolven čního zákona je uplatn ění insolven čního řízení ve vztahu k bankám18 
výrazně omezeno. Zaprvé, navrhovaný insolven ční zákon se vztahuje pouze na banky, jimž ČNB 
odňala licenci19. Zadruhé, navrhovaný insolven ční zákon stanoví, že jedinou formou insolve čního 
řízení, kterou soud m ůže aplikovat ve vztahu k bankám po odn ětí licence, je konkursní řízení20. 
Použití všech dalších forem insolven čního řízení nebo souvisejících postup ů zakotvených v 
navrhovaném insolven čním zákon ě, jako je reorganizace, oddlužení, moratorium a p ředběžné 
moratorium, je ve vztahu k bankám po odn ětí licence výslovn ě vyloučeno. Navrhovaná právní 
úprava nem ění regulatorní a správní pravomoc ČNB ve vztahu k bankám v p ředúpadkové fázi21 
s výjimkou zm ěn, jež bylo t řeba učinit podle sm ěrnice 2001/24/ES. 
                                                      
14 § 31 odst. 1 navrhovaného insolven čního zákona. 
15 Podle zákona o konkursu a vyrovnání se odd ělení věřitelé uspokojují do výše 70% výt ěžku zpen ěžení, přičemž 
zbývajících 30% se považuje za b ěžnou pohledávku. Oproti tomu je podle § 1 odst. 2 navrhovaného insolven čního 
zákona účelem insolven čního řízení „ dosáhnout [...] co nejvyššího [...] us pokojení [pohledávek] dlužníkových v ěřitelů, a 
to za podmínek stanovených tímto zákonem “. 
16 § 1 odst. 2 navrhovaného insolven čního zákona (viz poznámka pod čarou 15 výše).  
17 § 28 odst. 4 zákona o konkursu a vyrovnání, který se  nahrazuje ustanoveními § 112 a 204 navrhovaného insolven čního 
zákona.  
18 A k ostatním druh ům finančních institucí vymezených v tomto zákon ě (viz § 272 odst. 1 a § 284 odst. 1 navrhovaného 
insolvenčního zákona). 
19 § 6 odst. 2 písm. a) navrhovaného insolven čního zákona. 
20 § 272 odst. 3 a § 273 odst. 3 navrhovaného insolven čního zákona. 
21 Část šestá až jedenáctá (§ 25 – 36) zákona č. 21/1992 Sb., o bankách ve zn ění pozdějších předpisů, zejména nucená 
správa podle § 27 a násl. tohoto zákona. 
5 8. ECB vítá skute čnost, že navrhovaný insolven ční zákon nelze použít na banky, dokud mají licenci 
k provozování své činnosti22. Tím, že odn ětí bankovní licence ze strany ČNB je podmínkou pro 
zahájení insolven čního řízení (tj. subjekt již není bankou), uznává navrhovaný insolven ční zákon 
skutečnost, že ČNB je jediným orgánem zodpov ědným za dohled nad bankami, jež mají finan ční 
potíže, a rovn ěž jediným orgánem, který má odpov ědnost rozhodnout, kdy má v ůči takovým 
bankám být zahájeno insolven ční řízení. Stanovením této podmínky navrhovaný insolven ční zákon 
dále účinně odděluje bankovní dohled, za který odpovídá ČNB, od obecné úpadkové úpravy, která 
zůstává v pravomoci soud ů. Riziko, že by se tyto dva právní režimy p řekrývaly a rozporovaly svou 
pravomoc, je tak malé23.  
9. ECB poznamenává, že otázka, zda by se na banky m ěla vztahovat zvláštní insolven ční úprava či 
zda by se na n ě měla vztahovat obecná insolven ční úprava pod kontrolou soud ů, je předmětem 
legitimní debaty expert ů v oblasti úpadku bank. Mnoho členských stát ů přijalo s ohledem na své 
zvláštní ústavní a právní tradice posledn ě uvedený p řístup. ECB je toho názoru, že a ť už bude 
zvolen jakýkoli p řístup, jsou dány opodstatn ěné důvody pro jednozna čné oddělení pravomoci 
orgánu bankovního dohledu a soud ů, pokud jde o úpadek bank. Obecn ě se akceptuje, že banky 
mají v hospodá řství zvláštní úlohu, a jejich úpadek proto nelze řešit stejně jako úpadek ostatních 
dlužníků, kteří jsou obchodními spole čnostmi. S cílem zajistit d ůvěru veřejnosti v bankovní systém 
a s obecným cílem p ředejít systémovým rizik ům pro ostatní banky musí být orgán bankovního 
dohledu v p řípadě obtíží banky schopen jednat rychle a rozhodn ě nejen v zájmu vkladatel ů (kteří 
by měli být chrán ěni v rámci systému pojišt ění vkladů) a dalších v ěřitelů banky, ale též v zájmu 
zajištění stability bankovního a finan čního systému jako celku.  
10. V mnoha p řípadech bude orgán bankovního dohledu nejlépe  povolán k tomu, aby posoudil, zda je 
banka v krizi schopná nadále vyvíjet svou činnost či zda musí být zlikvidována. Ve 
specifickém českém kontextu je pro takové posouzení pravd ěpodobně lépe vybavena ČNB než 
civilní soudy. ČNB disponuje širokou regulatorní a správní pravomocí podle českého práva24, 
kterou může využít k sankcionování banky či k tomu, aby od banky vyžadovala zjednání nápravy 
jakýchkoli nedostatk ů v činnosti banky v p ředúpadkové fázi. Navrhovaný insolven ční zákon 
správně předpokládá, že když se použití t ěchto zákonných pravomocí ukáže jako neú činné, měla by 
ČNB mít možnost rozhodnout, zda banku v krizi postoupí soudu. Rozhodne-li se ČNB takto 
postupovat, bude pak soud p říslušným k tomu, aby rozhodl o úpa dku banky, vykonával dohled nad 
insolvenčním řízením, v četně prodeje majetku banky a uspokojení vkladatel ů a dalších v ěřitelů 
banky25, jakož i k zajišt ění spravedlivého pr ůběhu řízení.  
                                                      
22 § 6 odst. 2 písm. a) navrhovaného insolven čního zákona.  
23 Ačkoli ECB bere na v ědomí, že insolven ční návrh jsou oprávn ěni podat ČNB, banka po odn ětí licence nebo kterýkoli 
z věřitelů banky (§ 273 odst. 1 a § 60 navrhovaného insolven čního zákona). 
24  Zákon č. 21/1992 Sb., o bankách, ve zn ění pozdějších předpisů. 
25 Ačkoli i v rámci insolven čního řízení bude úloha orgánu bankovního dohledu pro nalezení řešení pro banku a její 
vkladatele zásadní. 
6 11. Toto stanovisko bude zve řejněno na webové stránce ECB. 
  Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 18. října 2005. 
 
[podpis] 
 
Prezident ECB 
Jean-Claude TRICHET