Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Litevské republice povoluje prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2012/0409 final - 2012/0200 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Podle článku 395 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ([1]) (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup výběru daně nebo zabránit určitým druhům daňových úniků či vyhýbání se daňovým povinnostem. Litevská republika (dále jen „Litva“) požádala dopisem, který Komise zaevidovala dne 8. února 2012, o povolení nadále uplatňovat opatření odchylující se od článku 193 směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o DPH informovala Komise dopisem ze dne 4. dubna 2012 o žádosti Litvy ostatní členské státy. Dopisem ze dne 11. dubna 2012 uvědomila Komise Litvu, že již má k dispozici všechny údaje, které jsou podle jejího názoru k posouzení žádosti potřebné. Obecné souvislosti Litevská vláda žádá o prodloužení stávajícího uplatňování mechanismu přenesení daňové povinnosti, pokud jde o dodání dřeva a dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani, na které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod soudním dohledem. V případě dodání dřeva byla Litva v situaci, kdy značný počet obchodníků neplnil své povinnosti. Podniky v tomto odvětví jsou běžně malí přeprodejci a zprostředkovatelé, kteří často zaniknou, aniž by správci daně odvedli daň uloženou za jejich dodání, přičemž zákazníkům zanechají platnou fakturu, která je opravňuje k odpočtu DPH. Osoby povinné k dani, na které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod soudním dohledem, často správci daně neodvedly DPH, kterou obdržely od svých zákazníků. Kupující si však jako obchodník plnící povinnosti mohl vzniklou DPH odpočítat. Odchylně od obecného pravidla uvedeného v článku 193 směrnice o DPH je v rámci mechanismu přenesení daňové povinnosti povinen odvést DPH z domácích plnění zákazník (je-li osobou povinnou k dani). Toto odchylující se opatření bylo původně povoleno rozhodnutím Rady 2006/388/ES ze dne 15. května 2006 ([2]) (zahrnovalo rovněž dodání železného odpadu a šrotu a poskytování stavebních prácí, což je nyní obsaženo v článku 199 směrnice o DPH). Účinnost odchylujícího se opatření v případě dodání dřeva a dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani, na které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod soudním dohledem, byla prodloužena prováděcím rozhodnutím Rady 2010/99/EU ze dne 16. února 2010([3]). Komisi je zřejmé, že situace, z níž vycházela původní odchylka, nadále přetrvává. Litva tvrdí, že na základě výsledků daňových šetření se odchylka ukázala jako účinná jak pro dodání dřeva, tak pro dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani, na které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod soudním dohledem. Tato odchylka by proto měla být poskytnuta na další omezené období. Pokud by Litva uvažovala o dalším prodloužení odchylujícího se opatření i na období po roce 2015, Komisi by spolu s uvedenou žádostí o prodloužení měla být nejpozději do 1. dubna 2015 předložena hodnotící zpráva. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Obdobné odchylky ve vztahu k článku 193 směrnice o DPH byly povoleny dalším členským státům. Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace se zúčastněnými stranami Nevztahuje se na tento návrh. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Posouzení dopadů Cílem návrhu rozhodnutí Rady je zjednodušit postup vyměřování daně a zabránit případným daňovým únikům nebo vyhýbání se daňovým povinnostem, a má proto potenciální pozitivní hospodářský dopad. Z důvodu malé oblasti působnosti odchylky bude její dopad v každém případě omezený. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Rozhodnutím se Litvě povoluje nadále uplatňovat opatření odchylující se od článku 193 směrnice o DPH, pokud jde o použití mechanismu přenesení daňové povinnosti v případě dodání dřeva a v případě dodání zboží a poskytování služeb osobami povinnými k dani, na které se vztahuje úpadkové řízení nebo restrukturalizační řízení pod soudním dohledem. Právní základ Článek 395 směrnice o DPH. Zásada subsidiarity Podle článku 395 směrnice o DPH musí členský stát, který chce zavést opatření odchylující se od uvedené směrnice, získat povolení Rady, které bude uděleno v podobě rozhodnutí Rady. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: Toto rozhodnutí se týká povolení uděleného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a nepředstavuje žádnou povinnost. Vzhledem k omezené oblasti působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému cíli. Volba nástrojů Podle článku 395 směrnice o DPH je odchylka od společných pravidel pro DPH možná pouze v případě, že ji jednomyslně schválí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je kromě toho nejvhodnějším nástrojem, neboť může být určeno jednotlivým členským státům. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti Návrh obsahuje ustanovení o skončení platnosti. 2012/0200 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Litevské republice povoluje prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 291 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty ([4]), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Litevská republika (dále jen „Litva“) požádala dopisem, který Komise zaevidovala dne 8. února 2012, o povolení nadále uplatňovat opatření odchylující se od ustanovení směrnice 2006/112/ES týkajících se osoby povinné odvést daň z přidané hodnoty (DPH) správci daně. (2) V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES informovala Komise dopisem ze dne 4. dubna 2012 o žádosti Litvy ostatní členské státy. Dopisem ze dne 11. dubna 2012 uvědomila Komise Litvu, že má k dispozici všechny údaje, které jsou podle jejího názoru k posouzení žádosti potřebné. (3) Rozhodnutím Rady 2006/388/ES ze dne 15. května 2006, kterým se Litevské republice povoluje uplatňovat opatření odchylující se od článku 21 šesté směrnice Rady 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu ([5]), bylo Litvě mimo jiné povoleno učinit příjemce povinným k DPH, která se vztahuje na dodání zboží a poskytování služeb v případě úpadkových řízení nebo restrukturalizačních řízení pod soudním dohledem a na dodání dřeva. (4) Prováděcím rozhodnutím Rady 2010/99/EU ze dne 16. února 2010, kterým se Litevské republice povoluje prodloužit účinnost opatření odchylujícího se od článku 193 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty ([6]), byla prodloužena účinnost uvedeného odchylujícího se opatření. (5) Daňová šetření a analýzy provedené litevským správcem daně prokázaly účinnost dotčeného odchylujícího se opatření. (6) Komisi je zřejmé, že právní a skutkový stav, který odůvodnil nynější uplatňování dotčeného odchylujícího se opatření, se nezměnil a nadále přetrvává. Litvě by proto mělo být povoleno uplatňovat toto opatření v dalším omezeném období. (7) Pokud by Litva uvažovala o dalším prodloužení odchylujícího se opatření i na období po roce 2015, Komisi by spolu s uvedenou žádostí o prodloužení měla být nejpozději do 1. dubna 2015 předložena hodnotící zpráva. (8) Odchylka nebude mít nepříznivý dopad na vlastní zdroje Evropské unie vycházející z DPH, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Článek 2 rozhodnutí 2010/99/EU se nahrazuje tímto: „Článek 2 Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení. Použije se od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2015. Každá žádost o rozšíření opatření stanoveného tímto rozhodnutím se předloží Komisi nejpozději do 1. dubna 2015 a připojí se k ní zpráva, která obsahuje přezkum uplatňování tohoto opatření.“ Článek 2 Toto rozhodnutí je určeno Litevské republice. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] Úř. věst. L 150, 3.6.2006, s. 13–14. [3] Úř. věst. L 45, 20.2.2010, s. 10–11. [4] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1. [5] Úř. věst. L 150, 3.6.2006, s. 13–14. [6] Úř. věst. L 45, 20.2.2010, s. 10–11.