/* KOM/2010/0580 konecném znení */ ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtem Stav ke dni 31. prosince 2009





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 20.10.2010 KOM(2010) 580 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtemStav ke dni 31. prosince 2009 SEK(2010) 1218 ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtemStav ke dni 31. prosince 2009 OBSAH 1. Úvod 4 2. Druhy operací krytých rozpočtem EU 4 3. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 30. června 2009 5 3.1. Podpora platební bilance určená členským státům mimo eurozónu 5 3.2. Makrofinanční pomoc 6 3.3. Euratom 6 3.4. Záruka rozpočtu EU za vnější financování ze strany EIB 6 3.5. Evropský mechanismus finanční stabilizace 6 4. Informace o rizicích krytých rozpočtem 7 4.1. Definice rizika 7 4.2. Rizika související s členskými státy 8 4.3. Rizika související se třetími zeměmi 9 4.4. Globální riziko kryté rozpočtem 10 4.5. Vývoj rizika 10 5. Nesplácení, aktivace rozpočtových záruk a nedoplatky 12 5.1. Platby z peněžních zdrojů 12 5.2. Platby z rozpočtu 12 5.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy 12 6. Záruční fond pro vnější vztahy 12 6.1. Zpětné získávání prostředků 12 6.2. Aktiva 12 6.3. Cílová částka 12 7. Hodnocení rizik: hospodářská a finanční situace třetích zemí s největší expozicí 13 7.1. Cíle 13 7.2. Metody posouzení rizik 13 1. Úvod Účelem této zprávy je zmapovat rozsah úvěrového rizika, kterému je vystaven rozpočet Evropské unie a které plyne z poskytnutých záruk a z úvěrových operací prováděných přímo Evropskou unií nebo nepřímo prostřednictvím vnějších mandátů EIB. Tato zpráva je předkládána v souladu s článkem 130 finančního nařízení, který ukládá, aby Komise „podávala Evropskému parlamentu a Radě dvakrát ročně zprávy o rozpočtových zárukách a jim odpovídajících rizicích“[1]. Je doplněna pracovním dokumentem útvarů Komise, který obsahuje podrobné tabulky a vysvětlující poznámky. 2. Druhy operací krytých rozpočtem EU Rizika krytá rozpočtem Evropské unie (dále jen „rozpočet“) jsou odvozena od různých úvěrových a záručních operací, které je možné rozdělit do dvou kategorií: - úvěry, které Evropská unie poskytuje s makroekonomickými cíli, tzn. úvěry v rámci makrofinanční pomoci[2] (dále jen „MFA“) třetím zemím a ve spojení s brettonwoodskými institucemi úvěry na podporu platební bilance (dále jen „PB“) poskytované členským státům, které nejsou členy eurozóny a které se potýkají s obtížemi v oblasti platební bilance[3]; a - úvěry s mikroekonomickými cíli, tj. úvěry Euratomu a zejména operace v nečlenských státech kryté zárukami EU[4] a financované ze strany Evropské investiční banky (EIB) („vnější financování ze strany EIB“)[5]. Vnější financování ze strany EIB, úvěry Euratomu a MFA jsou od roku 1994 kryty Záručním fondem pro vnější vztahy (dále jen „fond“)[6], zatímco úvěry na podporu PB jsou kryty přímo rozpočtem. Fond kryje případy nesplácení a záruky u úvěrů poskytnutých nečlenským státům nebo na projekty v nečlenských státech. Byl zřízen za účelem: - poskytování „likvidní rezervy“ s cílem zabránit požadavkům na rozpočet pokaždé, když dojde k nesplacení či prodlení se splácením zaručeného úvěru, a - vytvoření nástroje rozpočtové kázně tím, že je stanoven finanční rámec pro rozvoj politiky EU v oblasti záruk za úvěry Komise a EIB nečlenským státům[7]. V návaznosti na změny[8] nařízení o záručním fondu z roku 2004 je v případě, že se třetí země stane členským státem, krytí fondem ukončeno, riziko z fondu přechází na rozpočet a je přímo kryto rozpočtem. Fond je dotován z rozpočtu a musí být udržován v určité procentní výši dlužných částek úvěrů a úvěrových záruk krytých tímto fondem. Tato procentní výše, takzvaná cílová sazba, v současné době činí 9 %. Pokud nejsou ve fondu dostatečné zdroje, budou použity prostředky z rozpočtu. V roce 2007 byl změnou[9] nařízení Rady zaveden nový dotační mechanismus. Funguje prostřednictvím ročních převodů z rozpočtu a zahrnuje vyrovnávací mechanismus k omezení dopadu požadavků na fond (viz též oddíl 5.3 níže). V souvislosti s přezkumem vnějšího mandátu EIB v polovině období[10] bylo během druhého pololetí roku 2009 provedeno externí vyhodnocení s cílem posoudit fungování fondu a jeho parametry včetně cílové sazby. Hodnotící zpráva[11] potvrdila, že nový dotační mechanismus plní své cíle a že současná úroveň hlavních parametrů fondu, především cílové sazby, je vhodná. 3. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 30. června 2009 3.1. Podpora platební bilance určená členským státům mimo eurozónu Během druhého pololetí roku 2009 byla finanční podpora platebním bilancím opět aktivována ve smyslu vyplácení prostředků. V červenci proběhly tři dodatečné operace v celkové výši 4,2 miliardy EUR. Třetí tranše ve výši 1,5 miliardy EUR poskytnutá Maďarsku byla vyplacena 6. července 2009. Dále byla 27. července 2009 vyplacena první tranše ve výši 1,5 miliardy EUR poskytnutá Rumunsku a druhá tranše ve výši 1,2 miliardy EUR poskytnutá Lotyšsku. Všechny tyto úvěry byly financovány způsobem „back-to-back“ prostřednictvím emise referenčních dluhopisů EU. V roce 2009 byla v rámci finančního programu podpory platební bilance vyplacena celková částka 7,2 miliardy EUR, což EU umožnilo obnovit důvěru ve finanční situaci tří členských států mimo eurozónu (Maďarska, Lotyšska a Rumunska), které byly postiženy finanční krizí. V průměru již bylo provedeno 63 % schválených úvěrových operací[12]. Zbývající částka by měla být vyplacena v letech 2010[13] a 2011. 3.2. Makrofinanční pomoc Ve druhém pololetí rozhodla Rada dne 30. listopadu 2009 o nových operacích MFA pro Arménii[14], Bosnu a Hercegovinu[15] a Srbsko[16] ve formě úvěrů v kombinaci s grantovou finanční pomocí Arménii. Některé tranše úvěrů a grantu budou pravděpodobně vyplaceny během druhého pololetí roku 2010. 3.3. Euratom Třetí tranše úvěru Euratomu Ukrajině[17] ve výši 10,335 milionu USD byla vyplacena 15. října 2009. Úvěr byl financován způsobem „back-to-back“ prostřednictvím výpůjční operace soukromého umisťování. 3.4. Záruka rozpočtu EU za vnější financování ze strany EIB Ve druhém pololetí 2009 probíhala na základě vnějšího mandátu na období 2007–2013 aktivní činnost co do počtu podpisů i objemu vyplacených úvěrů. Mezi 30. červnem a 31. prosincem 2009 bylo podepsáno financování ve výši 3 317 milionů EUR (+39 %). Lze pozorovat i zrychlení tempa vyplácení úvěrů, jelikož ve stejném období byla vyplacena částka 1 855 milionů EUR. Ke konci roku 2009 činí celková částka vyplacených úvěrů na základě současného mandátu 3 044 miliony EUR. 3.5. Evropský mechanismus finanční stabilizace Po krizi v Řecku rozhodla v květnu 2010 Rada a členské státy o balíčku opatření na zachování finanční stability v Evropě, mezi něž patří přijetí evropského mechanismu finanční stabilizace[18]. Jeho základem je čl. 122 odst. 2 Smlouvy[19]. Aktivace mechanismu podléhá přísným podmínkám v rámci společné podpory EU a MMF a na základě pravidel podobných pravidlům MMF (riziko spojené s operacemi na základě tohoto mechanismu bude kryto rozpočtem EU). Ostatní opatření poskytují přímo zúčastněné členské státy a pro rozpočet EU z nich tedy neplyne riziko: – finanční podpora Řecku, kterou tvoří sdružené dvoustranné úvěry poskytnuté členskými státy eurozóny o celkovém objemu 80 miliard EUR. Dalších 30 miliard EUR poskytne MMF v rámci společné podpory EU a MMF; celková suma tedy činí 110 miliard EUR. – byl zřízen evropský nástroj finanční stability s finanční kapacitou 440 miliard EUR. Je zaručen zúčastněnými členskými státy poměrným dílem. 4. Informace o rizicích krytých rozpočtem 4.1. Definice rizika Riziko, které rozpočet nese, je odvozeno od dlužné částky jistiny a úroků u operací, na něž byla poskytnuta záruka. Nesplácené operace související se třetími zeměmi kryje fond (ke dni 31. prosince 2009 činily 55 % celkové dlužné částky, na niž byla poskytnuta záruka), zatímco zahrnují-li operace účast členských států, jsou kryty přímo rozpočtem (na úvěry na podporu platební bilance a na úvěry na projekty nebo ve prospěch projektů v členských státech připadá zbývajících 45 % celkové dlužné částky zaručené rozpočtem). Velký podíl zaručených úvěrů souvisejících s členskými státy je výsledkem nedávných kol rozšíření[20] a aktivace systému střednědobé finanční pomoci EU členským státům, které nepřijaly euro (nástroj na podporu platební bilance). Pro účely této zprávy se pro ocenění rizik, která nese rozpočet (přímo nebo nepřímo prostřednictvím fondu), používají dvě metody: - Metoda výpočtu celkové částky dlužné jistiny dotčených operací k danému datu včetně naběhlého úroku. Tato metodika umožňuje určit celkovou úroveň rizika, které rozpočet k danému datu kryje pro všechny budoucí platební závazky bez ohledu na to, kdy v budoucnu budou tyto platby splatné a zda jsou kryty fondem, či nikoli (viz tabulka 1 níže). - Rozpočtový přístup definovaný jako „roční riziko, které rozpočet nese“ vychází z výpočtu maximální částky ročních splatných plateb, které by EU musela v rozpočtovém roce zaplatit za předpokladu, že by žádné splátky zaručených úvěrů nebyly uhrazeny[21]. Roční riziko, které rozpočet nese, je uvedeno v tabulce A2 pracovního dokumentu útvarů Komise. Tabulka č. 1: Celkové dlužné částky kryté ke dni 31. prosince 2009 (v milionech EUR) | Dlužná jistina | Naběhlý úrok | Celkem | % | Členské státy* | MFA | 90 | 0 | 90 | <1 % | Euratom | 427 | 3 | 430 | 2 % | PB | 9 200 | 104 | 9 304 | 31 % | EIB | 3 533 | 36 | 3 570 | 12 % | Mezisoučet za členské státy | 13 250 | 143 | 13 393 | 45 % | Třetí země** | MFA | 495 | 2 | 497 | 2 % | Euratom | 54 | 0 | 54 | <1 % | EIB | 15 691 | 119 | 15 810 | 53 % | Mezisoučet za třetí země | 16 239 | 122 | 16 361 | 55 % | Celkem | 29 489 | 265 | 29 754 | 100 % | * Toto riziko je přímo kryto rozpočtem. Zahrnuje rovněž úvěry MFA, Euratomu a EIB poskytnuté před přistoupením k EU. ** Toto riziko je kryto fondem. | Podrobnější informace o těchto dlužných částkách, zejména co se týče stropu, vyplacených částek nebo míry zajištění zárukou, jsou uvedeny v tabulkách A1, A2, A3 a A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. Celková dlužná částka jistiny a úroků krytá rozpočtem se v porovnání se stavem ke dni 30. června 2009 zvýšila o 6 077 milionů EUR na 29 754 milionů EUR. Toto zvýšení se vysvětluje zejména částkou 4,2 miliardy EUR vyplacenou nástrojem na podporu platební bilance a taktéž rychlejším tempem výplat od EIB (1,8 miliardy EUR během druhého pololetí 2009). 4.2. Rizika související s členskými státy Současná rizika spojená s členskými státy vyplývají z úvěrů poskytnutých před přistoupením a z aktivace nástroje na podporu platební bilance. Na začátku roku 2010 ponese rozpočet maximální riziko související s členskými státy ve výši 890,1 milionu EUR (to představuje částky splatné v roce 2010 za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu). Tabulka 2 ukazuje, že první a druhé místo mezi členskými státy z hlediska dlužné částky zaujímají Rumunsko a Maďarsko. Tabulka č. 2: Pořadí členských států podle expozice z hlediska maximálního rizika krytého rozpočtem k začátku roku 2010 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko (mil. EUR, zaokrouhleno) | % celkového maximálního rizika | 1 | Rumunsko | 279,6 | 31,4 % | 2 | Maďarsko | 196,3 | 22,1 % | 3 | Bulharsko | 88,0 | 9,9 % | 4 | Česká republika | 82,0 | 9,2 % | 5 | Polsko | 80,5 | 9,0 % | 6 | Slovensko | 65,6 | 7,4 % | 7 | Lotyšsko | 60,2 | 6,8 % | 8 | Slovinsko | 20,8 | 2,3 % | 9 | Kypr | 9,7 | 1,1 % | 10 | Litva | 5,7 | 0,6 % | 11 | Estonsko | 1,0 | 0,1 % | 12 | Malta | 0,7 | 0,1 % | Celkem | 890,1 | 100,0 % | Riziko členských států se týká úvěrů EIB, MFA a Euratomu poskytnutých před přistoupením k EU a úvěrů poskytnutých nástrojem na podporu platební bilance. 4.3. Rizika související se třetími zeměmi Na začátku roku 2010 ponese fond maximální roční riziko související se třetími zeměmi ve výši 1 234 miliony EUR (to představuje částky splatné v roce 2010 za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu). Níže je uvedeno prvních deset zemí podle celkové výše dlužných částek. Připadá na ně 64 % rizika, které fond nese. Hospodářská situace těchto zemí je analyzována a komentována v pracovním dokumentu útvarů Komise. Tabulka č. 3: Pořadí 10 nejdůležitějších třetích zemí podle expozice z hlediska maximálního rizika krytého fondem k začátku roku 2010 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko (mil. EUR, zaokrouhleno) | % celkového maximálního rizika | 1 | Turecko | 343,9 | 21,8 % | 2 | Egypt | 202,8 | 12,9 % | 3 | Maroko | 152,2 | 9,7 % | 4 | Tunisko | 149,1 | 9,5 % | 5 | Jihoafrická republika | 89,3 | 5,7 % | 6 | Libanon | 70,6 | 4,5 % | 7 | Brazílie | 63,1 | 4,0 % | 8 | Srbsko | 61,5 | 3,9 % | 9 | Sýrie | 56,9 | 3,6 % | 10 | Jordánsko | 44,2 | 2,8 % | 10 zemí celkem | 1 233,6 | 78,3 % | Fond kryje zaručené úvěry 44 zemí se splatností až do roku 2039. Podrobné údaje podle jednotlivých zemí jsou uvedeny v tabulce A2 pracovního dokumentu útvarů Komise. 4.4. Globální riziko kryté rozpočtem Rozpočet bude v roce 2010 celkem krýt částku 2 465 milionů EUR, která představuje částky splatné během tohoto období, z nichž 36 % připadá na členské státy (viz tabulka A2 v pracovním dokumentu útvarů Komise). 4.5. Vývoj rizika - Nástroj na podporu platební bilance Po období výrazného poklesu se v druhém pololetí 2009 začala světová ekonomika stabilizovat. Finanční podmínky na finančních trzích se postupně zlepšují. Intenzita mezinárodní krize však nadále ovlivňovala situaci všech členských států a především těch, které dosud nepřijaly euro. Aktivace střednědobé finanční pomoci EU (nástroje na podporu platební bilance) v prosinci 2008 pomohla některým z těchto zemí obnovit důvěru investorů. Celkový strop nástroje byl zvýšen v prosinci 2008[22] a v květnu 2009[23] na 50 miliard EUR, aby EU byla nadále schopna rychle reagovat na potenciální další požadavky na pomoc pro platební bilance. - Evropský mechanismus finanční stabilizace - Finanční pomoc na základě evropského mechanismu finanční stabilizace může mít podobu úvěru nebo úvěrové linky zaručené rozpočtem EU. Podle závěrů Rady ECOFIN je celkový strop mechanismu omezen na 60 miliard EUR[24], avšak právní limit je stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Rady, podle něhož je dlužná částka omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů[25]. Mechanismus zatím nebyl aktivován. - Úvěry pro makrofinanční pomoc O úvěrech MFA třetím zemím rozhodovala Rada samostatně[26], od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pak Evropský parlament a Rada. - Úvěry Euratomu Úvěry Euratomu členským státům nebo určitým způsobilým nečlenským zemím (Ruské federaci, Arménii, Ukrajině) mají strop ve výši 4 miliard EUR, z něhož bylo využito již zhruba 85 %. Zbývající rozpětí činí přibližně 600 milionů EUR. Výplata třetí (a poslední) tranše v rámci úvěrové smlouvy pro projekt K2R4 (10,3 milionu USD) na Ukrajině proběhla 12. října 2009. - Úvěry EIB Předchozí obecný mandát EIB na období 2000–2007 uplynul dne 31. července 2007. K tomuto dni byly podepsány smlouvy odpovídající celkem 98 % celkového stropu v rámci tohoto mandátu (20 060 milionů EUR – viz tabulka A5 pracovního dokumentu útvarů Komise). Ke dni 31. prosince 2009 zbývalo v rámci tohoto mandátu vyplatit celkovou částku 3 988 milionů EUR, kterou však lze vyplatit se zárukou EU do 10 let od ukončení mandátu, kdy záruka EU pro veškeré nevyplacené částky vyprší. Komise navrhuje změnit právní základ vnějšího mandátu EIB pro zbytek současného finančního výhledu 2007–2013[27], k čemuž musí Parlament a Rada přijmout příslušné rozhodnutí před 31. říjnem 2011. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek, s maximálním stropem ve výši 27 800 milionů EUR[28]. Ke dni 31. prosince 2009 byla v rámci tohoto mandátu podepsána celková částka ve výši 11 928 milionů EUR, z čehož zůstávalo k uvedenému dni 8 884 milionů EUR nevyplaceno (viz tabulka A6 pracovního dokumentu útvarů Komise). 5. Nesplácení, aktivace rozpočtových záruk a nedoplatky 5.1. Platby z peněžních zdrojů Pokud je dlužník v prodlení s platbami Unii, čerpá Komise ze svých peněžních zdrojů, aby zabránila zpožděním a souvisejícím nákladům na obsluhu svých výpůjčních operací[29]. 5.2. Platby z rozpočtu Z článku rozpočtu 01 04 01 (položky p. m.) „Záruky Evropského společenství za úvěrové operace“ nebyly požadovány žádné prostředky, protože v druhé polovině roku 2009 nebyla zaznamenána žádná nesplacená částka. 5.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy Pokud je příjemce úvěru poskytnutého nebo zaručeného třetí zemi ze strany EU v prodlení se splácením, je fond vyzván k pokrytí neprovedené platby, a to do tří měsíců ode dne splatnosti této platby[30]. Během druhé poloviny roku 2009 nebyl fond vyzván ke krytí žádných plateb. 6. Záruční fond pro vnější vztahy 6.1. Zpětné získávání prostředků Ke dni 31. prosince 2009 neevidoval fond žádné nedoplatky, u nichž by měl zahájit zpětné získávání. 6.2. Aktiva Ke dni 31. prosince 2009 činila čistá aktiva[31] fondu 1 333 590 221 EUR. 6.3. Cílová částka Fond musí dosáhnout přiměřené úrovně (cílové částky) stanovené na 9 % celkových neuhrazených kapitálových závazků vyplývajících z každé operace plus naběhlé úroky. Poměr mezi zdroji fondu (1 333 590 221 EUR) a neuhrazenými kapitálovými závazky[32] (16 360 727 665 EUR) ve smyslu nařízení o fondu se mírně snížil z 8,39 % ke dni 30. června 2009 na 8,15 % ke dni 31. prosince 2009. Ke konci roku 2009 byly zdroje fondu nižší než cílová částka. Podle dotačních pravidel dle nařízení o záručním fondu byla do předběžného návrhu rozpočtu na rok 2011 vložena dotace ve výši 138 880 000 EUR. Tato částka bude převedena z rozpočtu do fondu začátkem ledna 2011. 7. HODNOCENÍ RIZIK: HOSPODÁřSKÁ A FINANčNÍ SITUACE TřETÍCH ZEMÍ S NEJVěTšÍ EXPOZICÍ 7.1. Cíle Předcházející oddíly této zprávy podávají informace o kvantitativních aspektech rizika, které nese rozpočet a které se vztahuje k třetím zemím. Měla by však být posouzena i kvalita rizik, která se odvíjejí od druhu operace a situace dlužníků (viz oddíl 4.3 výše). 7.2. Metody posouzení rizik Posouzení rizik nastíněné v pracovním dokumentu útvarů Komise vychází z informací o hospodářské a finanční situaci, ratingu a jiných známých skutečnostech týkajících se zemí, které získaly zaručené úvěry. Toto posouzení nezahrnuje odhady předpokládaných ztrát a částek, které budou získány zpět, jež nutně zůstávají značně nejisté. Ukazatele rizika jednotlivých zemí uvedené v tabulkách pracovního dokumentu útvarů Komise naznačují vývoj rizika nesplacení. Tato analýza je uvedena v oddílu 2 pracovního dokumentu útvarů Komise u zemí, které v roce 2009 vykazují nejvyšší úvěrové riziko a expozici pro rozpočet, a u zemí, které vykazují přímou expozici pro rozpočet (úvěry MFA a Euratomu). [1] KOM(2010) 188 a SEK(2010) 479 tvoří předchozí zprávu o zárukách krytých rozpočtem ke dni 30. června 2009. [2] MFA mohou mít i podobu grantů třetím zemím. Pro více informací o MFA viz zpráva Komise KOM(2009) 514 a SEK(2009) 1279. [3] Dne 11. května 2010 byl zaveden podobný mechanismus vztahující se na všechny členské státy eurozóny – evropský mechanismus finanční stabilizace (zatím neaktivován). Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [4] Nejnověji stanovené na období 1. února 2007 až 31. října 2011 rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 (Úř. věst. L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutí o vnějším mandátu“), kterým se nahrazuje rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006. [5] Údaje o mandátech EIB jsou uvedeny v tabulce A1 a odkazy na právní základy v tabulce A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. [6] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění), „nařízení o záručním fondu“ (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10). [7] Ačkoli jsou vnější rizika nakonec kryta zárukou rozpočtu EU, představuje záruční fond nástroj na ochranu rozpočtu EU před rizikem nesplácení. Souhrnná zpráva o činnosti fondu viz KOM(2006) 695 a doprovodný pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2006) 1460). [8] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2273/2004 (Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 28). [9] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 ze dne 30. ledna 2007 (Úř. věst. L 22, 31.1.2007, s. 1). [10] Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o přezkumu mandátu EIB pro poskytování úvěrů třetím zemím v polovině období (KOM(2010) 173) a průvodní pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2010) 442). [11] http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm#external. [12] Viz tabulka A3a v pracovním dokumentu útvarů Komise. [13] Během prvního pololetí bylo vyplaceno celkem 1,5 miliardy EUR, z čehož 500 milionů EUR bylo poskytnuto Lotyšsku a 1 miliarda EUR Rumunsku. [14] Rozhodnutí Rady 2009/890/ES ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 320, 5.12.2009, s. 3–5). [15] Rozhodnutí Rady 2009/891/ES ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 320, 5.12.2009, s. 6–8). [16] Rozhodnutí Rady 2009/892/ES ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 320, 5.12.2009, s. 9–11). [17] Rozhodnutí Rady 94/179/Euratom ze dne 21. března 1994 (Úř. věst. L 84, 29.3.1994, s. 41–43). [18] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [19] Čl. 122 odst. 2 Smlouvy stanoví finanční pomoc členským státům v obtížích způsobených mimořádnými událostmi, které členský stát nemůže ovlivnit. [20] Podle čl. 1 odst. 3 nařízení o záručním fondu přechází riziko vyplývající z úvěrů z fondu na rozpočet, jakmile se země stane členským státem. [21] Pro účely tohoto výpočtu se předpokládá, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu, tzn. berou se v úvahu pouze splatné částky (viz rovněž oddíl 1 pracovního dokumentu útvarů Komise). [22] Nařízení Rady (ES) č. 1360/2008 ze dne 2. prosince 2008, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 352, 31.12.2008, s. 11). [23] Nařízení Rady (ES) č. 431/2009 ze dne 18. května 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 128, 27.5.2009, s. 1–2). [24] Viz tisková zpráva o mimořádném zasedání Rady ECOFIN, 9. a 10. května 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [25] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [26] Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost se řádným legislativním postupem stává postup spolurozhodování. [27] KOM(2010) 174 ze dne 21. dubna 2010. [28] V členění na základní strop o pevné maximální výši 25 800 milionů EUR a doplňkový mandát ve výši 2 000 milionů EUR. O aktivaci doplňkového mandátu mohou rozhodnout Evropský parlament a Rada v souvislosti s přezkumem v polovině období. [29] Viz článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1–12). [30] Více podrobností viz oddíl 1.4.3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [31] Celková aktiva fondu po odečtení kumulovaných závazků (poplatků EIB a poplatků za audit). [32] Včetně naběhlých úroků.