ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
CS Úřední věstník Evropské unie C 66/4

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení (1)

COMP/M.6314 – Telefónica UK/Vodafone UK/Everything Everywhere/JV

2013/C 66/03

Evropská komise obdržela dne 6. března 2012 oznámení o navrhovaném spojení podle článku 4 nařízení o spojování (2), kterým podniky Telefónica UK Limited, Vodafone Group plc a Everything Everywhere Limited (společně kontrolované podniky France Télécom a Deutsche Telekom) získávají ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení o spojování společnou kontrolu v nově založené společnosti tvořící společný podnik, která bude podnikům ve Spojeném království nabízet různé mobilní komerční služby. Dne 13. dubna 2012 přijala Komise rozhodnutí o zahájení řízení podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení o spojování.

Dne 14. června a 10. července 2012 jsem obdržel žádosti podniků Hutchinson 3G UK Limited („Three UK“) a Lloyds Banking Group o jejich slyšení jako zúčastněných třetích osob podle čl. 18 odst. 4 nařízení o spojování. Podniky Three UK a Lloyds Banking Group prokázaly o řízení dostatečný zájem. Je pravděpodobné, že oznámené spojení bude mít dopad na jejich konkurenční postavení, pokud jde o nabízení služeb mobilní peněženky ve Spojeném království. Podnik Lloyds Banking Group je rovněž možným zákazníkem budoucího společného podniku. Kromě toho obě strany předložily v průběhu řízení několik připomínek. Oznamující strany jsem tedy informoval o svém rozhodnutí uznat podniky Three UK a Lloyds Banking Group za zúčastněné třetí osoby.

Na základě dodatečných údajů, které byly získány během fáze hloubkového šetření, došly útvary Komise k závěru, že navrhovaná transakce významně nenaruší účinnou hospodářskou soutěž na vnitřním trhu, a je tedy s vnitřním trhem slučitelná, jakož i s fungováním Dohody o EHP. Zúčastněným stranám tedy nebylo zasláno prohlášení o námitkách.

Návrh rozhodnutí stanoví bezpodmínečné schválení navrhovaného spojení. Od oznamujících ani jiných stran jsem neobdržel žádnou stížnost ohledně účinného výkonu procesních práv. Návrh rozhodnutí neobsahuje žádné námitky, ke kterým by dané strany neměly možnost vyjádřit své stanovisko. Vzhledem k výše uvedenému se domnívám, že všichni účastníci řízení byli v této věci s to účinně uplatnit svá procesní práva.

V Bruselu dne 8. srpna 2012. Michael ALBERS

(1) Podle článků 16 a 17 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, 20.10.2011, s. 29).

(2) Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1).
Rumunsko (na osobu) Rodinní příslušníci pracovníků do 60 let Důchodci do 60 let Rodinní příslušníci důchodců do 60 let

505,84 RON
50.

Evropský inspektor ochrany údajů vítá návrh Komise, protože může přispět ke vzájemnému uznávání (a příjímání) elektronických důvěryhodných služeb a identifikačních systémů na evropské úrovni. Také vítá zavedení společného souboru podmínek, které musí splnit distributoři prostředků elektronické identifikace a poskytovatelé důvěryhodných služeb. I když evropský inspektor ochrany údajů návrh v zásadě podporuje, doporučuje následující obecný přístup: — ustanovení o ochraně údajů obsažená v návrhu by se neměla omezovat jen na poskytovatele důvěryhodných služeb, ale měla by se týkat také zpracování osobních údajů v systémech elektronické identifikace popsaných v kapitole II návrhu, — návrh nařízení by měl zavést společný soubor bezpečnostních nároků na poskytovatele důvěryhodných služeb a pro distributory elektronické identifikace; pokud se tak nestane, měl by Komisi umožnit v potřebných případech prostřednictvím selektivního využití aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích opatření stanovit kritéria a podmínky bezpečnosti a nároky na ni, které se týkají provozu elektronických důvěryhodných služeb a systémů identifikace, — poskytovatelé elektronických důvěryhodných služeb a distributoři elektronické identifikace by měli povinně svým zákazníků poskytnout: i) odpovídající informace o sběru, předávání a uchovávání jejich osobních údajů a také ii) prostředky ke kontrole jejich osobních údajů a k výkonu jejich práv na ochranu údajů, — evropský inspektor ochrany údajů doporučuje do návrhu selektivněji začlenit opatření opravňující Komisi k upřesnění a rozpracování ustanovení pomocí aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty i po přijetí navrhovaného nařízení.
92.

Evropský inspektor ochrany údajů doporučuje: — jasně formulovat, že je zakázáno poskytovat údaje systému EURODAC třetím zemím, a to i v případě, že mají být použity pro účely vymáhání práva (viz body 43–44), — připojit k informacím, které jsou poskytovány osobě, o níž údaje vypovídají, že jsou případně použity pro účely vymáhání práva (viz bod 45), — jednoznačně zaručit, že přístup určených orgánů k údajům systému EURODAC se bude omezovat pouze na účely vymáhání práva (viz bod 49), — podmínit přístup k údajům systému EURODAC za účelem vymáhání práva předběžným souhlasem soudu nebo alespoň zajistit, že kontrolní orgán bude vykonávat svoje povinnosti a úkoly nezávisle a nebude přijímat pokyny týkající se provádění kontrol (viz body 50–51), — zařadit kritérium „za účelem zabránit hrozícímu nebezpečí spojenému se závažnými trestnými a teroristickými činy“ mezi výjimečné případy, kdy bude konzultace údajů systému EURODAC ospravedlnitelná bez předcházejícího prověřování; a zavést konkrétní lhůtu pro následnou kontrolu (viz body 53–54), — k podmínkám pro přístup připojit následující podmínky: i) předcházející konzultace s Vízovým informačním systémem, ii) odůvodněné podezření, že pachatel teroristického nebo jiného závažného trestného činu požádal o azyl, a iii) podstatný přínos pro účely vymáhání práva a objasnění formulace „oprávněné důvody“ (viz body 56–57), — rozvést v bodech odůvodnění, jaký druh situací odůvodňuje přímý přístup Europolu k ústřední jednotce systému EURODAC, a zajistit, že přísné podmínky pro přístup, které se vztahují na vnitrostátní určené orgány, budou platit také pro Europol (viz body 58–59), — zajistit, že porovnání otisků prstů pro účely vymáhání práva bude vždy podléhat přinejmenším týmž zárukám, jaké jsou stanoveny pro účely dublinského nařízení (viz bod 62), — blíže a přesněji určit pravidla o uchovávání a výmazu údajů (viz bod 64), — objasnit, jaké další informace kromě shody budou případně předány Europolu (viz body 65–66), — blíže určit, z jakého konkrétního důvodu (konkrétních důvodů) může správní rada agentury požádat, aby donucovací orgány některého členského státu porovnaly údaje s údaji systému EURODAC, a rovněž stanovit, aby donucovací orgány anonymizovaly údaje předtím, než je předají správní radě; a také znovu zavést pravidla o služebním tajemství (viz body 67–68), — poskytnout evropskému inspektorovi ochrany údajů a orgánu dozoru v rámci Europolu přístup k záznamům uchovávaným agenturou, resp. Europolem; a zavést povinnost uchovávat záznamy také pro účely pravidelného interního auditu systému EURODAC (viz body 79 a 85), — upřesnit pravidla dozoru nad činnostmi Europolu týkajícími se zpracování údajů (viz bod 81).
31.

EIOÚ dále doporučuje: — v příloze I upřesnit „důvod likvidace“ v rámci předdefinovaných polí, z nichž se vybere konkrétní možnost, — v čl. 4 odst. 3 vysvětlit, že povinnost orgánu příslušného pro registraci vozidel získat informace stanovené v příloze I od jiného příslušného orgánu a zanést údaje do svého vlastního registru se může vztahovat pouze na ty údaje, k jejichž zpracování je přijímající příslušný orgán zmocněn podle práva EU a/nebo vnitrostátního práva svého státu, — do článku 9 doplnit, že orgány příslušné pro registraci vozidel by měly veřejnosti poskytnout snadný přístup k pravidlům, podle nichž se zpracovávají údaje v souvislosti s novou registrací vozidel a která by měla obsahovat informaci o maximální době, po niž se tyto údaje uchovávají, a nezbytné informace podle článků 10 a 11 směrnice 95/46/ES, — v návrhu vyjasnit, co je softwarová aplikace uvedená v příloze II, která bude využita pro elektronickou výměnu údajů, a jaká by měla být případná role Komise při usnadňování interoperability mezi vnitrostátními registry, — zajistit, aby údaje, pokud se vyměňují mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro registraci vozidel v rámci stávající celoevropské infrastruktury, byly dostatečně odděleny od jiných údajů, k jejichž výměně může docházet, — do čl. 7 odst. 4 doplnit, že by Komise měla pravidelně vyhodnocovat přiměřenost bezpečnostních opatření, berouc v úvahu technologický pokrok a vývoj rizik, a že by měla v případě potřeby bezpečnostní opatření aktualizovat.
CS Úřední věstník Evropské unie C 283/4

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení (1)

Kabelové svazky pro automobilový průmysl

(AT.39748)

2013/C 283/04

Dne 3. srpna 2012 zahájila Evropská komise řízení na základě čl. 11 odst. 6 nařízení (ES) č. 1/2003 (2) proti podnikům Sumitomo Electric Wiring Systems (Europe), Ltd A Sumitomo Electric Industries, Ltd („Sumitomo“), Yazaki Europe Ltd a Yazaki Corporation („Yazaki“), Furukawa Automotive Systems Inc. a Furukawa Electric Co. Ltd („Furukawa“), S-Y Systems Technologies France SAS a S-Y Systems Technologies Europe GmbH („S-Y“) a Leoni Wiring Systems France SAS a Leoni AG („Leoni“) (společně „strany“).

Po jednáních o narovnání a po předložení návrhů na narovnání v souladu s čl. 10a odst. 2 nařízení (ES) č. 773/2004 (3) Evropská komise přijala prohlášení o námitkách určené podnikům Sumitomo, Yazaki, Furukawa, S-Y a Leoni, v němž bylo uvedeno, že se uvedené strany podílely na jednom či více z pěti samostatných případů protiprávního jednání porušujícího článek 101 Smlouvy o fungování Evropské unie. Těchto pět případů protiprávního jednání je popsáno jako dohody a/nebo jednání ve vzájemné shodě, které se týkají území Evropského hospodářského prostoru, jimiž účastníci koordinovali své chování při stanovování cen a přidělovaly dodávky kabelových svazků určitým výrobcům motorových vozidel, konkrétně společnostem Toyota, Honda, Nissan a Renault. Strany ve svých příslušných odpovědích na prohlášení o námitkách potvrdily, že v prohlášení o námitkách, které jim bylo zasláno, byl zohledněn obsah jejich návrhů na narovnání.

V souladu s článkem 16 rozhodnutí 2011/695/EU jsem přezkoumal, zda se návrh rozhodnutí zabývá pouze těmi námitkami, u nichž byla stranám poskytnuta příležitost vyjádřit své názory, a dospěl jsem ke kladnému závěru.

S ohledem na výše uvedené a s přihlédnutím k tomu, že mi strany nezaslaly žádnou žádost či stížnost (4), se domnívám, že byl v tomto případě zajištěn účinný výkon procesních práv všech účastníků řízení.

V Bruselu dne 5. července 2013. Wouter WILS

(1) Podle článků 16 a 17 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, 20.10.2011, s. 29).

(2) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1).

(3) Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 18).

(4) Podle čl. 15 odst. 2 rozhodnutí 2011/695/EU se účastníci řízení v případech kartelů, kteří vstupují do jednání o narovnání podle článku 10a nařízení (ES) č. 773/2004, mohou obrátit na úředníka pro slyšení v kterékoli fázi postupu při narovnání v zájmu zajištění účinného výkonu svých procesních práv. Viz rovněž odstavec 18 sdělení Komise 2008/C 167/01 o postupu při narovnání s cílem přijmout rozhodnutí podle článků 7 a 23 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 v případech kartelů, Úř. věst. C 167, 2.7.2008, s. 1.
Roční Čisté měsíční

Estonsko (na osobu) Rodinní příslušníci pracovníků do 63 let Důchodci do 63 let Rodinní příslušníci důchodců do 63 let 384,49 EUR 25,63 EUR

Lotyšsko 245,21 LVL 16,35 LVL

Malta 879,42 EUR 58,63 EUR

Polsko (na osobu) Rodinní příslušníci pracovníků do 65 let Důchodci do 65 let Rodinní příslušníci důchodců do 65 let 1 216,84 PLN 81,12 PLN

Rumunsko (na osobu) Rodinní příslušníci pracovníků do 60 let Důchodci do 60 let Rodinní příslušníci důchodců do 60 let 674,48 RON 44,97 RON
33.

Evropský inspektor ochrany údajů vydává tato doporučení: — v článku 89 navrhovaného nařízení upřesnit odkaz na směrnici 95/46/ES tak, že se uvede, že ustanovení se použijí v souladu s vnitrostátními pravidly, kterými se zmíněná směrnice provádí, — pokud jde o zpracování osobních údajů týkajících se zdraví v článku 89, odkázat v navrhovaném nařízení přímo na článek 8 směrnice 95/46/ES a na článek 10 nařízení (ES) č. 45/2001, — v článku 78 upřesnit, budou-li v databázi EU zpracovávány osobní údaje týkající se zdraví, a pokud ano, za jakým účelem, — začlenit do článku 78 právo subjektů údajů zablokovat své osobní údaje, — v souvislosti s databází EMA vložit do navrhovaného nařízení ustanovení, které jasněji definuje, v jakých případech a s jakými zárukami budou informace obsahující údaje pacientů zpracovávány a uchovávány, — v článku 39 navrhovaného nařízení výslovně uvést, že pro účely výročních zpráv budou použity pouze anonymizované údaje, — v prováděcích opatřeních, která mají být přijata v rámci navrhovaného nařízení, podrobně specifikovat dopady funkčních a technických vlastností databáze EU a databáze EMA na ochranu údajů a nutnost konzultovat evropského inspektora ochrany údajů ohledně uvedených opatření, a — v článku 55 navrhovaného nařízení nahradit minimální dobu uchovávání údajů v délce pěti let maximální dobou uchovávání údajů či ji o maximální dobu uchovávání údajů doplnit.
123.

V tomto ohledu by navrhované nařízení o ochraně údajů tak, jak bylo předloženo, mnohé aspekty vyjasnilo a přineslo by řadu nástrojů, které by pomohly zajistit, že poskytovatelé služeb nabízející služby zákazníkům usídleným v Evropě dodržují uspokojivou úroveň ochrany údajů. Jde zejména o následující: — článek 3 by vyjasnil územní působnost pravidel EU pro ochranu údajů a rozšířil by jejich rozsah i na služby cloud computingu, — čl. 4 bod 5 by zavedl nový prvek správcovství, kterým jsou „podmínky“; to by bylo v souladu s vývojovým trendem, podle kterého je s ohledem na technickou složitost informačních technologií, které tvoří základ pro poskytování služeb cloud computingu, nezbytné rozšířit okolnosti, za kterých je možné považovat poskytovatele služeb cloud computingu za správce. To by lépe odráželo skutečnou míru vlivu na zpracování, — navrhované nařízení by zvýšilo odpovědnost správců údajů a zpracovatelů údajů tím, že by zavedlo konkrétní povinnosti, jako je ochrana údajů již od návrhu a standardní nastavení ochrany údajů (článek 23), ohlašování případů narušení bezpečnosti údajů (článek 31 a 32) a posuzování dopadu na ochranu údajů (článek 33). Dále by vyžadovalo, aby správci a zpracovatelé údajů zavedli mechanismy pro ověření účinnosti uskutečněných opatření na ochranu údajů (článek 22), — články 42 a 43 navrhovaného nařízení by umožnily pružněji používat mezinárodní mechanismy předávání údajů, aby zákazníci a poskytovatelé služeb cloud computingu mohli snáze přijmout vhodné záruky pro ochranu údajů při předávání osobních údajů datovým centrům nebo serverům umístěným ve třetích zemích, — články 30, 31 a 32 navrhovaného nařízení by objasnily povinnosti správců a zpracovatelů ohledně bezpečnosti zpracovávání a požadavků na informace v případě narušení bezpečnosti údajů; tím by položily základ komplexnímu a kooperativnímu přístupu k řízení bezpečnosti uplatňovanému mezi jednotlivými aktéry v prostředí cloud computingu, — články 55 až 63 navrhovaného nařízení by posílily spolupráci orgánů dozoru a jejich koordinovaný dozor nad přeshraničním zpracováváním, což je zvláště důležité v prostředí, jako je cloud computing.
58.

Doporučuje však zlepšit toto: — objasnit ve 22. a 23. bodě odůvodnění návrhu, na které případy se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001 a na které směrnice 95/45/ES, a vypustit nebo upřesnit odst. 6 až 8 čl. 25 návrhu, jelikož současné znění pouze opakuje povinnosti podle směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001, — doplnit do znění 19. bodu odůvodnění slovo „písemný“ za účelem jeho uvedení tohoto bodu odůvodnění do souladu s čl. 24 odst. 2 a zajištění soudržnosti návrhu, — vyjasnit zveřejňování jmen přispěvatelů u částek převyšujících hodnotu 1 000 EUR za rok podle čl. 24 odst. 1 písm. f) návrhu bez jejich výslovného písemného souhlasu podle čl. 24 odst. 2 návrhu, — s ohledem na rozsudek ve věci Schecke vysvětlit v bodech odůvodnění, zda byly zváženy jiné prostředky, jak dosáhnout transparentnosti, a lépe odůvodnit, proč byla pro zveřejňování jmen dárců a přispěvatelů zvolena prahová hodnota 1 000 EUR za rok, — upřesnit, že povinnost poskytovat informace o zveřejnění a zpracování osobních údajů, jak ji stanovuje čl. 24 odst. 3 návrhu v případě potenciálních členů a dárců, se vztahuje také na potenciální (právní) zástupce stran a nadací, — v čl. 24 odst. 1 písm. g) výslovně uvést, že ze zveřejňování na webových stránkách jsou vyňaty osobní údaje, nebo alespoň vyjasnit podrobnosti a způsob zveřejňování sankcí a to, zda se přímo či nepřímo předpokládá zveřejňování osobních údajů fyzických osob, — vysvětlit v bodě odůvodnění, která ustanovení nařízení (ES) č. 45/2001 jsou v dané souvislosti obzvláště významná, — pokud jde o menší strany, v čl. 24 odst. 1 písm. g) výslovně uvést, že je třeba řádně zohlednit dopad, jejž toto zveřejnění může mít na členy dotčené strany nebo nadace, — v bodě odůvodnění zdůvodnit, proč byly pro uchovávání shromážděných osobních údajů zvoleny příslušné maximální lhůty uvedené v čl. 25 odst. 3 a 5, — doplnit do článku 24 návrhu povinnost Evropského parlamentu zajistit, že informace zveřejněné na webových stránkách rejstříku, jejichž součástí jsou osobní údaje, budou prostřednictvím internetových vyhledávačů dostupné pouze tehdy, bude-li to nezbytné pro účely návrhu, — posoudit, zda je pro zajištění kvality osobních údajů dostatečná každoroční aktualizace seznamu členů politické strany a nadace, jak předpokládá čl. 6 odst. 7 návrhu, — zvážit, zda by alespoň v případě členů vystupujících ze strany nebo nadace nebylo pro účely zajištění kvality údajů přínosnější okamžité oznámení zaslané rejstříku.
29.

EIOÚ zejména doporučuje: — zahrnout samostatné ustanovení, které objasní, že cílem návrhu není stanovit všeobecné výjimky ze zásad ochrany údajů a že příslušné právní předpisy týkající se ochrany osobních údajů (tj. vnitrostátní pravidla provádějící směrnici 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001) zůstávají v souvislosti s dozorem nad trhem plně použitelné. Kromě toho by bylo vhodné přepracovat 30. bod odůvodnění, — změnit články 19 a 21 návrhu s cílem zajistit, že v systémech RAPEX i ICSMS budou zpracovávány pouze osobní údaje, které jsou pro účely dozoru nad trhem nezbytně nutné, a to v souladu se zásadami proporcionality a minimalizace údajů, — stanovit v navrhovaném nařízení (tj. v článcích 19 a 21) pevně dané lhůty pro uchovávání osobních údajů zpracovaných v systémech RAPEX and ICSMS a zohlednit přitom skutečnost, že neomezená lhůta pro uchovávání osobních údajů by byla v rámci právních předpisů EU o ochraně údajů obtížně odůvodnitelná (ačkoliv by mohla být odůvodnitelná v případě informací o výrobcích), — zachovat přístup, kdy je veřejnost informována o nebezpečných výrobcích (prostřednictvím internetové stránky RAPEX), aniž by byly zveřejňovány osobní údaje hospodářských subjektů odpovědných za tyto výrobky, a použít obdobný přístup ve všech případech, kdy v souvislosti s návrhem orgány dozoru nad trhem údaje zveřejňují, — pokud by bylo záměrem zákonodárce zajistit zveřejnění osobních údajů hospodářských subjektů (například jako sankci v případech opakovaných porušení předpisů nebo jako doplňkový odstrašující prostředek), začlenit jednoznačná samostatná ustanovení, která by alespoň určila, jaké osobní údaje mohou být zveřejňovány a za jakým účelem. V této souvislosti je zapotřebí upozornit na to, že je nutné zvážit takové způsoby zveřejňování informací, které by způsobily co nejmenší zásah do práva jednotlivce na ochranu soukromí a na ochranu osobních údajů, a to v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Schecke (6), — doplnit ustanovení o účasti kandidátských zemí, třetích zemí nebo mezinárodních organizací v systému RAPEX (čl. 19 odst. 4), jakož i o mezinárodní výměně důvěrných informací (článek 22) o jednoznačné odkazy na specifická ustanovení o ochraně osobních údajů odpovídající ustanovením použitelným v Unii, jak požaduje článek 25 směrnice 95/46/ES a článek 9 nařízení (ES) č. 45/2001.
(18)

Ve své odpovědi jsem uvedl, že se domnívám, že pokud by byly oznamující straně sděleny objemy nákupů jednotlivých zákazníků, jak je uvedeno v žádosti, bylo by potenciálně možné identifikovat zákazníky, kteří odpovídali na dotazníky a požádali o zachování anonymity (což bylo akceptováno (10)). Konstatoval jsem navíc, že informace požadované oznamující stranou patří do kategorie obchodních tajemství a jiných důvěrných informací. Oznamující strana rovněž nepředložila žádný důvod, proč by měla hodnotit relativní význam odpovědi každého zákazníka. Po přezkumu informací, které poskytlo GŘ pro hospodářskou soutěž oznamující straně 23., 24. a 26. září 2011, jsem dospěl k závěru, že tyto informace oznamující straně umožňují vhodně se vyjádřit ke zjištěním Komise, jež jí byly předloženy na jednání o aktuálním stavu dne 20. září. Oznamující straně jsem nicméně poskytl některé další informace, abych ji ujistil o reprezentativnosti odpovědí zákazníků shromážděných Komisí.
(10)

Vzhledem k tomu, že v případech fúzí je třeba věci řešit rychle, jsem přezkoumal pravidla za použití následujících zásad. Adresátu prohlášení o námitkách musí být poskytnut plný přístup ke všem důkazům svědčícím v jeho neprospěch. Pokud jsou důkazy důvěrné, musí být poskytnut přístup do míry nezbytné pro obhajobu adresáta. V případě kvantitativních důkazů, které byly předmětem žádostí subjektu Universal, to znamená, že Universal by měl mít možnost provést tři postupy. Za prvé musí být schopen získat kopii analýzy CET (tzn. je třeba poskytnout přístup k údajům a použité metodice). Zadruhé musí mít možnost prověřit analýzu Komise (tzn. je třeba poskytnout přístup k vyřazeným údajům, alternativním proměnným a informacím vysvětlujícím extrémy atd.). A za třetí musí mít možnost ověřit spolehlivost údajů alespoň formou namátkových kontrol. Mohou-li externí poradci subjektu Universal s ohledem na tento poslední bod poukázat na konkrétní a specifické chyby vyplývající z náhodných kontrol, je možné, že v závislosti na rozsahu chyb a údajů, které jsou skutečně obsaženy ve spisu, by se poskytnul další přístup. V této souvislosti a s ohledem na často důvěrnou povahu údajů se zdá oprávněné stanovit omezení, zejména taková, která po subjektu Universal vyžadují, aby a) Komisi vysvětlil, co hodlají podniknout jeho externí poradci, a b) provedl tyto výpočty pod dohledem úředníků Komise.
8.

Poradní výbor souhlasí s posouzením Komise, že oznámené spojení by vedlo k výraznému narušení účinné hospodářské soutěže na 46 trasách, na kterých se činnosti stran překrývají, a to: — na 28 trasách, kde by došlo k monopolu: Dublin–Alicante/Murcia; Dublin–Berlín; Dublin–Bilbao/Santander; Dublin–Birmingham/East Midlands; Dublin–Brusel/Charleroi; Dublin–Budapešť; Dublin–Edinburgh/Glasgow; Dublin–Fuerteventura; Dublin–Glasgow/Prestwick; Dublin–Manchester/Liverpool/Leeds; Dublin–Marseille; Dublin–Milán/Bergamo; Dublin–Nice; Dublin/Řím; Dublin–Tenerife; Dublin–Toulouse/Carcassonne; Dublin–Benátky/Treviso; Dublin–Vídeň/Bratislava; Dublin–Varšava/Modlin; Cork–Alicante; Cork–Faro; Cork–Londýn; Cork–Manchester/Liverpool; Cork–Tenerife; Knock–Birmingham/East Midlands; Knock–Londýn; Shannon–Manchester/Liverpool a Shannon–Londýn, — na 7 trasách, na nichž by subjekt vzniklý spojením působil spolu s dalšími provozovateli pravidelných linek: Dublin–Bristol/Cardiff/Exeter (bez ohledu na přesné vymezení trhu); Dublin–Frankfurt; Dublin–Londýn; Dublin–Madrid; Dublin–Mnichov; Dublin–Paříž a Dublin–Stockholm, a — na 11 trasách, na nichž by subjekt vzniklý spojením působil spolu s charterovými dopravci: Dublin–Barcelona, Dublin–Faro, Dublin–Gran Canaria, Dublin–Ibiza, Dublin–Lanzarote, Dublin–Malaga, Dublin–Palma, Cork–Barcelona, Cork–Lanzarote; Cork–Malaga a Cork–Palma. Menšina členů se zdržela hlasování.