Zvláštní zpráva Boj proti eutrofizaci 
v Baltském moři: jsou 
zapotřebí další a účinnější 
opatřeníCS 2016  č. 03
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR

EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Lucemburk  
LUCEMBURSKO
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.  
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa ( http://europa.eu ).
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2016
Print ISBN 978-92-872-4431-4 ISSN 1831-0788 doi:10.2865/327769 QJ-AB-16-005-CS-C
PDF ISBN 978-92-872-4418-5 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/769304 QJ-AB-16-005-CS-N
EPUB ISBN 978-92-872-4426-0 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/20630 QJ-AB-16-005-CS-E
© Evropská unie, 2016
Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.
Boj proti eutrofizaci 
v Baltském moři: jsou 
zapotřebí další a účinnější 
opatření
podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce SFEUZvláštní zprávaCS 2016  č. 03
02
 Auditní tým
Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměře -
ných na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich 
dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů 
či výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.
Tento audit výkonnosti provedl auditní senát II, jemuž předsedá člen EÚD Henri Grethen a který se zaměřuje na výdajové 
oblasti strukturálních politik, dopravy a energetiky. Audit vedl člen EÚD Ville Itälä s podporou vedoucího svého kabine -
tu Tura Hentily a tajemnice kabinetu Outi Grönlundové, vyššího manažera Alaina Vansillietta, vedoucí úkolu Maríi del 
Carmen Jiménezové a auditorů Krzysztofa Zalegy, Nilse Odinse, Zuzany Gullové, Tomasze Plebanowicze, Jeana-Françoise 
Hyndericka a Vivi Niemenmaaové.
Zleva doprava:  T. Hentilä, V. Niemenmaaová, A. Vansilliette, V. Itälä, M. d. C. Jiménezová, T. Plebanowicz, K. Zalega,  
J.-F. Hynderick.

03
 Obsah
Body
 Glosář a zkratky
I – IX Shrnutí
1 – 14 Úvod
1 – 5 Baltské moře a eutrofizace
6 – 11 Právní nástroje EU pro řešení znečištění vod živinami
12 – 14 Rozpočtové nástroje EU dostupné pro řešení znečištění vod živinami
15 – 17 Rozsah a koncepce auditu
18 – 112 Připomínky
18 – 41 Provádění snížení vstupu živin do Baltského moře ze strany členských států
23 – 25 Omezený pokrok při snižování vstupu živin do Baltského moře
26 – 31 Plánům členských států na snížení živin chybí ambice a vhodné ukazatele
32 – 36 Členské státy, z nichž byla navštívena pouze část, zohledňují doporučení Helsinské komise ve svých plánech 
nebo právním rámci
37 – 41 Není zajištěna spolehlivost údajů z monitorování o vstupu živin do Baltského moře
42 – 69 Účinnost opatření ke snížení znečištění živinami z městských odpadních vod
46 – 54 Většina členských států dosud plně nedodržuje směrnici o čištění městských odpadních vod
55 – 57 Čistírny městských odpadních vod spolufinancované z prostředků EU jsou účinné, ale není vždy zajištěna 
udržitelnost
58 – 64 Sledování toho, jak členské státy provádějí uvedenou směrnici, nebylo ze strany Komise včasné
65 – 69 Podpora Ruska a Běloruska ze strany EU má potenciál být nákladově efektivní, ale její rozsah je v porovnání 
s potřebami velmi omezený a provádění projektů trvá dlouho
04 Obsah 
70 – 102 Účinnost opatření ke snížení znečištění vod živinami ze zemědělství
75 – 83 Směrnice o dusičnanech není účinně provedena navzdory poměrně úspěšnému sledování ze strany Komise
84 – 90 Mechanismus podmíněnosti pomáhá prosazovat směrnici o dusičnanech a další požadavky ohledně hnojiv, 
ale není zcela účinný
91 – 102 Opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná z prostředků EU v období 2007–2013 mají 
v navštívených členských státech jen malý dopad na snížení znečištění vodních útvarů živinami
103 – 112 Přidaná hodnota strategie EU pro region Baltského moře, pokud jde o snížení vstupu živin do 
Baltského moře
105 Složitá správní síť a přidaná hodnota, kterou je obtížné posoudit
106 – 108 Stěžejní projekty pomáhají šířit osvědčené postupy, ale jejich dopad na snížení živin se neprokázal
109 – 112 Je třeba, aby operační programy lépe zohlednily strategii EU pro region Baltského moře
113 – 128 Závěry a doporučení
 Příloha I — Cíle v oblasti snížení vstupu živin
 Příloha II —  Tendence v oblasti vstupu dusíku a fosforu do Baltského moře v jednotlivých 
zemích
 Příloha III — Dosažení horních limitů vstupů v jednotlivých dílčích povodích
 Příloha IV —  Koncentrace živin v odtokových vodách z čistíren odpadních vod ve velkých 
městech členských států EU okolo Baltského moře (2013)
 Příloha V —  Stěžejní projekty a další projekty významné pro provedení strategie EU pro region 
Baltského moře
 Odpověď  Komise
05
 Glosář a zkratky
BSAP : akční plán pro Baltské moře (viz bod 8)
EUSBSR : strategie EU pro region Baltského moře (viz bod 11)
HELCOM : Helsinská komise (viz bod 8)
Povodí : území, ze kterého veškerý povrchový odtok odtéká sítí potoků, řek a případně i jezer do moře v jediném 
vyústění, ústí nebo deltě toku. Oblast je část povodí v konkrétním členském státě.
Program opatření : část plánu povodí, která uvádí opatření, jež jsou nezbytná k obnově vodních útvarů za účelem 
dosažení jejich dobrého stavu s ohledem na charakteristiku oblasti povodí. Je třeba připravit podobné programy 
opatření za účelem obnovy kvality mořských vod.
Stav vod : obecné vyjádření stavu útvaru vnitrozemské povrchové vody určené jeho ekologickým a chemickým 
stavem. V případě mořských vod jejich stav odpovídá stavu prostředí, který vychází z jiných kritérií, než je stav 
vnitrozemské povrchové vody.
Vodní útvar : samostatný a významný prvek povrchové vody. Zahrnuje jezera, nádrže, potoky, řeky, kanály, brakické 
vodní útvary a úseky pobřežních vod.
Zásada „znečišťovatel platí“ : zásada stanovená ve Smlouvě o fungování Evropské unie (čl. 191 odst. 2). Ve vztahu 
k odpadním vodám tato zásada nařizuje, že subjekty vypouštějící odpadní vody by měly za způsobené znečištění 
platit (například domácnosti by měly platit za čištění odpadních vod v rámci stočného, čistírny odpadních vod pak 
platí poplatek za znečištění).
Zdroje znečištění : existují dva hlavní typy zdroje znečištění přenášené vodou:
Difuzní zdroje, u kterých neexistuje konkrétní bod vypouštění; mezi největší přispěvatele patří zemědělská 
a lesnická činnost a obydlí, jež nejsou napojena na kanalizační síť.
Bodové zdroje, u nichž existuje konkrétní bod vypouštění; jde o vypouštění z čistíren městských odpadních vod 
a z průmyslu a farem s chovem ryb.
06
 Shrnutí
I
Baltské moře sousedí s osmi členskými státy EU (Dánsko, Estonsko, Finsko, Litva, Lotyšsko, Německo, Polsko a Švéd -
sko) a Ruskem. Je jedním z nejvíce znečištěných moří na světě. Boj proti eutrofizaci je považován za významný pro -
blém. Cílem rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí z roku 2008 je dosáhnout dobrého stavu prostředí 
mořských vod EU do roku 2020. Podle této směrnice jsou členské státy povinny pro dosažení cílů směrnice spolu -
pracovat v rámci regionu či subregionu, přičemž pokud je to proveditelné a vhodné, měly by například využívat 
struktury, které již existují v rámci regionální úmluvy pro mořské prostředí. Pro Baltské moře je příslušnou úmluvou 
Helsinská úmluva (za niž odpovídá Helsinská komise (HELCOM)) a její akční plán pro Baltské moře, který od signatář -
ských zemí vyžaduje snížení zátěže živinami.
II
V roce 2009 Evropská rada přijala makroregionální strategii, konkrétně strategii EU pro region Baltského moře, která 
je zaměřena zejména na podporu ochrany životního prostředí, včetně snížení zátěže živinami, pomocí prosazování 
zvýšené spolupráce mezi sousedními zeměmi a inovativních řešení.
III
Hlavními zdroji zátěže živinami způsobujícími eutrofizaci jsou zemědělství a městské odpadní vody. V období 
2007 až 2013 přispěla EU na projekty v oblasti odvádění odpadních vod a jejich čištění v pěti členských státech 
hraničících s Baltským mořem, které dostávají podporu z EU, částkou ve výši 4,6 miliardy EUR. Opatření v oblasti 
rozvoje venkova, včetně ochrany vod, dosáhla ve všech osmi členských státech hraničících s Baltským mořem výše 
9,9 miliardy  EUR.
IV
Audit Účetního dvora měl za cíl odpovědět na otázku, zda opatření EU účinně napomohla členským státům snížit 
znečištění Baltského moře živinami. Celkový závěr je takový, že tato opatření vedla jen k omezenému pokroku při 
snižování živin v Baltském moři.
V
Plány členských států na dosažení snížení živin, jak je stanovuje HELCOM, vycházejí z plánů povodí připravených na 
základě rámcové směrnice o vodě. Těmto plánům chybí ambice, neboť se zaměřují na „základní opatření“ za účelem 
provedení směrnic EU v souvislosti s konkrétními činnostmi způsobujícími znečištění živinami, zejména s městskými 
odpadními vodami a zemědělstvím. Opatřením na omezení difuzních zdrojů živin a „doplňkovým opatřením“, která 
jsou stanovena v rámcové směrnici o vodě, je věnována menší pozornost. Opatření jsou stanovena na základě 
nedostatečných informací. Chybí jim také cíle a vhodné ukazatele pro posouzení výsledků dosažených při snižování 
zátěže vod živinami.
Shrnutí 07
VI
Opatření určená ke snížení zátěže živinami z městských aglomerací vedla ke snížení živin. Několik aglomerací čistí 
městské odpadní vody za uplatnění vyšších norem, než jsou normy stanovené ve směrnici o čištění městských 
odpadních vod. I přes významné finanční prostředky poskytnuté ze strany EU se však provádění směrnice zpozdilo 
v těch členských státech, které přistoupily k EU v roce 2004. Kromě toho ne všechny členské státy z oblasti Baltského 
moře, které měly povinnost směrnici do roku 2012 dodržet, tak učinily. Sledování toho, jak členské státy provádějí 
uvedenou směrnici, nebylo ze strany Komise včasné. V Rusku a Bělorusku mají opatření EU týkající se městských 
odpadních vod potenciál být nákladově efektivní, ale jejich rozsah je v porovnání s potřebami velmi omezený a pro -
vádění projektů trvá velmi dlouho.
VII
Provedení směrnice o dusičnanech členskými státy z oblasti Baltského moře není zcela účinné. Nejsou vhodně defi -
novány relevantní oblasti a požadavky stanovené členskými státy v jejich akčních programech nejsou dostatečně 
přísné. Pokud jde o požadavky na hnojení živinami, odrazující účinek mechanismu podmíněnosti není dostatečný, 
neboť míra nedodržování pravidel je nadále vysoká. Ačkoli všechny plány povodí zahrnují dodatečná opatření, 
která mají řešit zatížení živinami ze zemědělství, nebyla dostatečně zacílena na oblasti, pro něž byla stanovena jako 
potřebná. Kromě toho žádné členské státy nevyužily možnost, kterou jim dávají právní předpisy EU a jež spočívá 
v zavedení některých těchto opatření jako povinných pro zemědělské podniky umístěné v těchto oblastech.
VIII
Strategie Evropské unie pro region Baltského moře zvyšuje politický význam stavu prostředí Baltského moře a regi -
onální spolupráce, ale její dosavadní přidanou hodnotu, pokud jde o snížení vstupu živin, je obtížné posoudit.
IX
Předkládáme několik doporučení ke zlepšení účinnosti opatření pro boj proti eutrofizaci v Baltském moři.
08
 Úvod
Baltské moře a eutrofizace
01 
Baltské moře je jedním z nejvíce znečištěných moří na světě a eutrofizace je po -
važována za jeho největší problém1. Baltské moře sousedí s devíti zeměmi: osmi 
členskými státy EU (Dánsko, Německo, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Polsko, Finsko 
a Švédsko) a Ruskem. Další velkou zemí ležící v oblasti povodí Baltského moře je 
Bělorusko.
02 
Eutrofizace je proces, k němuž dochází při vstupu nadměrného množství živin 
vytvářených především lidskou činností, zejména dusíku a fosforu, do vodního 
útvaru. Vysoká koncentrace živin vede k intenzivnímu výskytu potenciálně toxic -
kých vodních řas (viz obrázek 1 ).1 Evropská agentura pro životní 
prostředí, Nutrients in 
transitional, coastal and marine 
waters  (Živiny v brakických, 
pobřežních a mořských 
vodách) (CSI 021)“. Posouzení 
zveřejněno v březnu 2013.
Obrázek 1 — Eutrofní mořské vody
Zdroj:  HELCOM, foto Samuli Korpinen.
09 Úvod 
03 
Eutrofizace může významně snížit užitečnost moře tím, že snižuje biologickou 
rozmanitost, narušuje vzhled pobřeží a ztenčuje rybí populace. Nejvíce posti -
ženými dílčími mořskými povodími jsou Finský záliv, Rižský záliv a střední část 
Baltského moře (viz graf 1 ).Graf 1Eutrofizace v Baltském moři
Zdroj:  HELCOM. What was the eutrophication status of the Baltic Sea in 2003-2007?  (Jaký byl stav eut -
rofizace Baltského moře v období 2003–2007?), Pyhälä Minna, Frias Vega Manuel, Laamanen Maria, 
Fleming-Lehtinen Vivi, Nausch Günther a Norkko Alt (2010).
Swed enFinland
Russia
Norway
PolandBelarusLatvia
Lithuani a
GermanyEstonia
Denmark
HELCOM 2 010Eutrophication status
GOOD
BADGulf of Finland
Gulf of RigaGulf of Riga
Baltic Proper
10 Úvod 
04 
Hlavním zdrojem živin vstupujících do moře je zátěž přenášená vodou přicházejí -
cí z vnitrozemí skrze řeky a přímé vypouštění na pobřeží. Zátěž přenášená vodou 
odpovídá za 78 % celkového množství dusíku a 95 % celkového množství fosforu, 
jež vstupují do Baltského moře2. Dvěma nejvýznamnějšími zdroji zátěže živin 
přenášených vodou jsou difuzní zdroje, zejména zemědělství (45 % celkového 
množství dusíku a 45 % celkového množství fosforu), a bodové zdroje, zejména 
městské odpadní vody (12 % celkového množství dusíku a 20 % celkového množ -
ství fosforu)3.
05 
Změna klimatu přispívá dvěma dalšími problémy. Předvídá se, že kratší a vlhčí 
zimy povedou k menšímu množství sněhu a ledové pokrývky, a tudíž k většímu 
odtoku z povodí řek. V důsledku toho bude do moře vstupovat stále větší objem 
znečištění, což eutrofizaci zhorší4. Zvyšující se teploty moře dále zajistí lepší pod -
mínky pro růst vodních řas a povedou k delším obdobím růstu.
Právní nástroje EU pro řešení znečištění vod živinami
06 
Kvalita mořských vod EU se řídí rámcovou směrnicí o strategii pro mořské prostře -
dí z roku 20085, jejímž cílem je zajistit, aby mořské vody EU dosáhly do roku 2020 
dobrého stavu prostředí. Směrnice je stále v rané fázi provádění: do října 2012 
měly členské státy podat Komisi zprávu o svém vymezení dobrého stavu pro -
středí pro mořské vody na základě deskriptorů navržených ve směrnici (jedním 
z nichž je eutrofizace) a počáteční posouzení stavu svých mořských vod a své 
environmentální cíle a související ukazatele.
07 
Za provedení směrnice jsou odpovědné členské státy. Do konce roku 2015 byly 
povinny připravit program opatření k dosažení cíle dobrého stavu prostředí. Tyto 
programy musí být Komisi zaslány do března 2016. Jako obecná zásada platí, že 
by členské státy měly v největší možné míře navazovat na cíle a činnosti stávají -
cích regionálních úmluv pro mořské prostředí.2 HELCOM, aktualizovaný Pátý 
soubor o zatížení Baltského 
moře znečištěním (PLC-5.5) – 
2015 (údaje z roku 2010).
3 HELCOM, Pátý soubor 
o zatížení Baltského moře 
znečištěním (PLC-5) – 2011 
(údaje z roku 2006).
4 Second Assessment of Climatic 
Change for the Baltic Sea 
Basin (Druhé posouzení změny 
klimatu pro oblast Baltského 
moře), Kolektiv autorů BACC II, 
Regionální studie klimatu , 
Springer International 
Publishing, 2015.
5 Směrnice Evropského 
Parlamentu a Rady 2008/56/ES 
ze dne 17. června 2008, kterou 
se stanoví rámec pro činnost 
Společenství v oblasti mořské 
environmentální politiky 
(Úř. věst. L 164, 25.6.2008, 
s. 19).
11 Úvod 
08 
Regionální úmluva pro Baltské moře byla podepsána již v roce 1974: Helsinská 
úmluva o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře. Současnými 
signatáři jsou Dánsko, Estonsko, Evropská unie, Finsko, Litva, Lotyšsko, Německo, 
Polsko, Rusko a Švédsko. V roce 2007 Helsinská komise (HELCOM) spravující tuto 
úmluvu navrhla akční plán pro Baltské moře, jehož účelem je obnovit do roku 
2021 dobrý stav prostředí Baltského moře. Signatáři tento plán přijali.
09 
Pro dosažení dobrého stavu prostředí mořských vod je zásadní dobrá kvalita vod 
vlévajících se z řek do moří. Rámcová směrnice o vodě z roku 20006 poskytuje 
rámec pro ochranu vnitrozemských, brakických a pobřežních vod. Jejím cílem je 
zajistit do roku 2015 nebo v určitých výjimečných případech do roku 2021 či 2027 
dobrý stav povrchových vod a podzemních vod. Členské státy měly nejdříve za 
úkol vypracovat do prosince 2009 plány povodí, ve kterých by určily vodní útvary, 
u nichž hrozí riziko, že daný cíl do roku 2015 nesplní, a upřesnily nejvýznamnější 
tlaky, které na ně mají dopad. Podobně jako v případě rámcové směrnice o stra -
tegii pro mořské prostředí tyto plány povodí zahrnují program opatření, který má 
přispět k dosažení cílů rámcové směrnice o vodě.
10 
Tyto programy musí zahrnovat alespoň opatření nezbytná k plnému provedení již 
existujících směrnic zaměřených na ochranu kvality vody a dalších opatření, která 
se stala povinná na základě rámcové směrnice o vodě (obzvláště pak opatření na 
omezení difuzních zdrojů znečištění)7. Jedná se zejména o tyto směrnice:
– směrnice o čištění městských odpadních vod8 z roku 1991 týkající se odvádě -
ní odpadních vod u aglomerací a jejich čištění,
– směrnice o dusičnanech9 z roku 1991 týkající se přijetí opatření, která zajis -
tí, aby zemědělci v zemědělských oblastech způsobujících znečištění vody 
(nebo u nichž je riziko, že znečištění způsobí) dusičnany (označovaných jako 
„oblasti ohrožené dusičnany“) dodržovali minimální požadavky ohledně pou -
žívání dusíkatých hnojiv.
11 
V roce 2009 Evropská rada přijala strategii EU pro region Baltského moře. Strate -
gie se zabývá různými cíli v rámci tří témat: „záchrana moře“, „propojení regionu“ 
a „zvýšení prosperity“. Jeden z dílčích cílů tématu „záchrana moře“ nazvaný „čistá 
voda v Baltském moři“ přijal cíle stanovené v akčním plánu pro Baltské moře, po -
kud jde o snížení vstupu živin. Opatření EU je navrženo za účelem podpory spolu -
práce mezi sousedními zeměmi, jak členskými státy EU, tak zeměmi mimo EU.6 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2000/60/
ES ze dne 23. října 2000, 
kterou se stanoví rámec pro 
činnost Společenství v oblasti 
vodní politiky (Úř. věst. L 327, 
22.12.2000, s. 1).
7 Čl. 11 odst. 3 písm. h) rámcové 
směrnice o vodě.
8 Směrnice Rady 91/271/EHS ze 
dne 21. května 1991 o čištění 
městských odpadních vod 
(Úř. věst. L 135, 30.5.1991, s. 40).
9 Směrnice Rady 91/676/EHS ze 
dne 12. prosince 1991 
o ochraně vod před 
znečištěním dusičnany ze 
zemědělských zdrojů 
(Úř. věst. L 375, 31.12.1991, s. 1).
12 Úvod 
Rozpočtové nástroje EU dostupné pro řešení 
znečištění vod živinami
12 
Ke spolufinancování projektů infrastruktury v oblasti odpadních vod coby sou -
části operačních programů členských států lze využít Evropský fond pro regionál -
ní rozvoj a Fond soudržnosti v rámci politiky soudržnosti10. V období let 2007 až 
2013 přispěla EU na projekty týkající se odvádění odpadních vod a jejich čištění 
v členských státech EU hraničících s Baltským mořem11 celkovou částkou ve výši 
4,6 miliardy EUR: Polsko obdrželo 3,4 miliardy EUR, Lotyšsko 0,6 miliardy EUR, 
Litva 0,4 miliardy EUR, Estonsko 0,2 miliardy EUR a Německo 0,04 miliardy EUR.
13 
Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova12 lze použít k financování řady 
programových opatření pro rozvoj venkova, která mohou mít buď přímý, nebo 
nepřímý dopad na kvalitu vody (zejména opatření spojených se „zlepšením 
životního prostředí a krajiny“13). Na tento typ opatření byla v období 2007–2013 
všem osmi členským státům ležícím na pobřeží Baltského moře přidělena částka 
ve výši 9,9 miliardy EUR14. Částka, která byla určena konkrétně na ochranu vody, 
není k dispozici.
14 
Pokud jde o státy, jež nejsou členy EU, evropská politika sousedství nabízí Rusku 
a Bělorusku řadu příležitostí ke spolupráci v oblasti životního prostředí. Patří mezi 
ně nejaderné hledisko partnerství Severní dimenze pro životní prostředí, na nějž 
EU dosud přispěla 44 miliony EUR, a bilaterální/regionální pomoc a přeshranič -
ní spolupráce, na něž EU během období 2003–2013 přispěla 14,5 milionu, resp. 
3,5 milionu EUR15.10 Nařízení Rady (ES) 
č. 1083/2006 ze dne 
11. července 2006 o obecných 
ustanoveních o Evropském 
fondu pro regionální rozvoj, 
Evropském sociálním fondu 
a Fondu soudržnosti 
a o zrušení nařízení (ES) 
č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 
31.7.2006, s. 25) a nařízení 
Evropského parlamentu 
a Rady (EU) č. 1303/2013 ze 
dne 17. prosince 2013 
o společných ustanoveních 
o Evropském fondu pro 
regionální rozvoj, Evropském 
sociálním fondu, Fondu 
soudržnosti, Evropském 
zemědělském fondu pro 
rozvoj venkova a Evropském 
námořním a rybářském fondu, 
o obecných ustanoveních 
o Evropském fondu pro 
regionální rozvoj, Evropském 
sociálním fondu, Fondu 
soudržnosti a Evropském 
námořním a rybářském fondu 
a o zrušení nařízení Rady (ES) 
č. 1083/2006 (Úř. věst. L 347, 
20.12.2013, s. 320).
11 Pro čtyři z členských států, 
které přistoupily k EU v roce 
2004, a německé spolkové 
země v oblasti Baltského 
moře. Další tři členské státy 
ležící na pobřeží Baltského 
moře (Dánsko, Finsko 
a Švédsko) žádné finanční 
prostředky EU na projekty 
týkající se odpadních vod 
neobdržely.
12 Nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) 
(Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s. 1) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova 
z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487).
13 Osa 2 programů rozvoje venkova na období 2007–2013. V rámci této osy patří k hlavním aspektům, které je třeba zohlednit, biologická 
rozmanitost, správa lokalit Natura 2000, opatření spojená s rámcovou směrnicí o vodě, ochrana vody a půdy a zmírňování změny klimatu.
14 Polsko (4,4 miliardy EUR), Finsko (1,5 miliardy EUR), Švédsko (1,3 miliardy EUR), Německo (1,1 miliardy EUR), Litva (0,6 miliardy EUR), Lotyšsko 
(0,4 miliardy EUR), Dánsko (0,3 miliardy EUR) a Estonsko (0,3 miliardy EUR).
15 Zdroj: Evropský účetní dvůr (EÚD). Částky přidělené z fondů EU Rusku a Bělorusku prostřednictvím programů TACIS a evropského nástroje 
sousedství a partnerství do konce roku 2013.
13
 Rozsah a koncepce auditu
15 
Účetní dvůr při tomto auditu prověřoval, do jaké míry bylo sníženo zatížení Balt -
ského moře živinami, a posuzoval účinnost opatření EU provedených členskými 
státy za účelem dosažení snížení živin. Zabývali jsme se těmito otázkami:
a) Byly členské státy celkově úspěšné při snižování vstupu živin do Baltského 
moře?
b) Byla opatření EU týkající se městských odpadních vod účinná při snižování 
znečištění Baltského moře živinami?
c) Byla opatření EU týkající se zemědělství účinná při snižování znečištění Balt -
ského moře živinami?
d) Zajistila strategie EU pro region Baltského moře přidanou hodnotu, pokud 
jde o stávající opatření ke snížení vstupu živin do Baltského moře?
16 
Otázky byly zodpovězeny na základě důkazů shromážděných pomocí níže uvede -
ných prostředků:
– Opatření EU ke snížení znečištění ze zemědělství byla prověřena ve Finsku, 
Lotyšsku a Polsku, zatímco opatření EU ke snížení znečištění z městských 
odpadních vod byla prověřena pouze v Lotyšsku a Polsku (konkrétně šlo o tři 
čistírny odpadních vod v Lotyšsku a sedm čistíren v Polsku), neboť Finsko 
k tomuto účelu neobdrželo prostředky EU (viz poznámka pod čarou 11). Pod -
pora EU poskytnutá na projekty související s vodou v Rusku a Bělorusku byla 
prověřena na základě dokumentů v držení Komise.
– Přezkum údajů o výkonnosti týkajících se dalších 18 čistíren městských od -
padních vod v největších městech oblasti Baltského moře.
– Pěti členským státům z oblasti Baltského moře, které nebyly navštíveny (Dán -
sko, Estonsko, Litva, Německo a Švédsko), byly zaslány dotazníky týkající se 
jejich plánů na prosazování cílů Helsinské komise v oblasti snížení živin.
– Analýza dokumentů a pohovory se zaměstnanci Komise, sekretariátem Hel -
sinské komise a odborníky ze sdružení Baltic Nest Institute16.
– Pohovory se zástupci estonského kontrolního úřadu, který provedl podobný 
audit v Estonsku.
17 
Kritéria, která používáme pro zodpovězení otázek, byla vytvořena na základě 
právních předpisů, pokynů Komise a dohod Helsinské komise a předchozích au -
ditů v oblasti ochrany vod17. Jsou podrobněji vysvětlena v různých oddílech této 
zprávy.16 Baltic Nest Institute je 
mezinárodní výzkumná 
aliance Střediska pro Baltské 
moře Stockholmské univerzity, 
Švédské agentury pro správu 
moří a vod, Aarhuské 
univerzity a Finského institutu 
pro životní prostředí. Spojuje 
kompetence v rámci všech 
vědních oborů příslušných pro 
řízení mořských ekosystémů. 
Své produkty vytváří 
především ve spolupráci 
s Helsinskou komisí.
17 Zejména: zvláštní zpráva 
č. 3/2009 o účelnosti výdajů na 
čištění odpadních vod v rámci 
strukturálních opatření 
v programových obdobích 
1994–1999 a 2000–2006; 
zvláštní zpráva č. 4/2014 
s názvem „Začlenění cílů 
vodní politiky EU do SZP: 
částečný úspěch“, zvláštní 
zpráva č. 2/2015 s názvem 
„Financování EU určené na 
čistírny městských odpadních 
vod v povodí Dunaje: je třeba 
vyvinout další úsilí, aby 
členské státy mohly splnit cíle 
politiky EU v oblasti 
odpadních vod“ a zvláštní 
zpráva č. 23/2015 s názvem 
„Kvalita vod v povodí Dunaje: 
provádění rámcové směrnice 
o vodě zaznamenalo určitý 
pokrok, ještě však není 
dovršeno“ ( http://eca.europa.
eu).
14
 Připomínky
18 SWD(2014) 49 final ze dne 
20. února 2014 – Příloha 
zprávy Komise Radě 
a Evropskému parlamentu 
s názvem „První etapa 
provádění rámcové směrnice 
o strategii pro mořské 
prostředí (2208/56/ES) – 
posouzení a pokyny Evropské 
komise“.
19 Model SANBALT, vytvořený 
výzkumným programem 
MARE ve Švédsku (profesor 
Wulff a kol. z aliance Baltic 
Nest Institute, 2007).
20 Prohlášení ze schůzky ministrů 
Helsinské komise, Kodaň, říjen 
2013.
21 Nesignatářskými zeměmi, jež 
významně přispívají ke vstupu 
živin do Baltského moře, jsou: 
Bělorusko, Česká republika 
a Ukrajina. Očekávané snížení 
ze strany těchto zemí je 
odvozeno z Göteborského 
protokolu.Provádění snížení vstupu živin do Baltského moře ze 
strany členských států
18 
Podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí musí členské státy do 
prosince 2015 vypracovat program opatření. Komise ve svém posouzení zpráv 
členských států ležících na pobřeží Baltského moře18 došla k závěru, že pouze 
jeden z nich (Finsko) stanovil kvantifikované cílové hodnoty týkající se zátěže 
živinami, která je hlavní příčinou eutrofizace (viz bod 6). Tam, kde tyto cíle chybí, 
Komise považuje za osvědčený postup použití cílů akčního plánu pro Baltské 
moře Helsinské komise (viz bod 7 a 8). Prověřili jsme současnou fázi provádění 
této úmluvy, neboť může být použita jako základ, na němž by měly být vybudo -
vány budoucí programy opatření.
19 
V roce 2007 se signatářské země Helsinské komise dohodly na dvou hlavních 
nástrojích pro boj proti eutrofizaci:
– Akční plán pro Baltské moře, který zahrnuje projekt na snížení živin přidělující 
každé zemi cíle v oblasti snížení živin, jež byly stanoveny na úrovni dílčích 
povodí v souvislosti s jejich průměrnými vstupy v referenčním období 1997 až 
2003. Všechny země byly požádány, aby do konce roku 2009 vypracovaly svůj 
vlastní plán snížení živin s cílem dosáhnout do roku 2021 svých cílů. Čísla, 
považovaná za provizorní, byla stanovena na základě vědeckého modelu19.
– Provádění postupů, které doporučuje Helsinská komise na ochranu vod před 
znečištěním z různých činností, včetně odvádění odpadních vod a jejich čiště -
ní, používání fosforečnanů v detergentech a používání hnojiv v zemědělství.
20 
V roce 2013 byl projekt na snížení živin akčního plánu pro Baltské moře revidován 
na základě nových a úplnějších souborů údajů a zlepšeného přístupu k mode -
lování20. Signatářské země souhlasily s tím, že sníží roční vstup dusíku do moře 
o 13 % (118 134 tun/rok) a vstup fosforu o 41 % (15 178 tun/rok) oproti vstupům 
v referenčním období (910 344 tun/rok, resp. 36 894 tun/rok). Signatářské země 
souhlasily s tím, že k tomuto cíli přispějí pomocí snížení svých vlastních vstupů 
dusíku a fosforu o 89 260 tun za rok, resp. o 14 374 tun/rok v členění podle dílčích 
povodí, zatímco ke zbývajícímu nezbytnému snížení by přispěla zejména přepra -
va a nesignatářské země21.
15 Připomínky 
22 Prohlášení ze schůzky ministrů 
Helsinské komise z roku 2013, 
„Souhrnná zpráva o vytvoření 
revidovaných nejvyšších 
přípustných vstupů 
a aktualizovaných cílových 
snížení přidělených 
jednotlivým zemím v rámci 
akčního plánu pro Baltské 
moře“.
23 Údaje předložené na 
48. schůzce vedoucích 
delegací Helsinské komise 
konané ve dnech 10. 6. 
2015–11. 6. 2015 v Tallinu. 
Správce údajů se domnívá, že 
údaje o vstupech živin z roku 
2012 jsou ovlivněny nejistotou 
(zkušební hodnota).21 
Míra úsilí vyžadovaná od různých zemí je velmi závislá na jejich poloze (tj. na tom, 
zda hraničí s dílčími povodími Baltského moře, která jsou více či méně postižena 
eutrofizací) a na sníženích dosažených v minulosti22. To znamená, že snížení poža -
dovaná po Dánsku, Finsku a Švédsku byla malá a vysoce koncentrovaná v dílčích 
povodích, v nichž jsou snížení nejvíce potřebná, zatímco po Litvě, Polsku a Rusku 
byla požadována významná snížení (viz příloha I ).
22 
Prověřovali jsme, zda členské státy:
– dosáhly pokroku při snižování vstupu živin do Baltského moře,
– přijaly vhodné plány na snížení živin s odpovídajícími ukazateli pro monitoro -
vání dosaženého pokroku,
– využily doporučení Helsinské komise pro snížení živin,
– připravily spolehlivé údaje z monitorování.
Omezený pokrok při snižování vstupu živin do Baltského 
moře
23 
Nedávné údaje o celkových ročních vstupech do Baltského moře během období 
1995–201223 ukazují u vstupů dusíku (9 %) a fosforu (14 %) sestupnou tendenci. 
Grafy 2 a 3  znázorňují srovnání mezi vstupy dusíku a fosforu v roce 2012 a vstupy 
v referenčním období pro jednotlivé země. Tři země vykazují u obou látek sestup -
nou tendenci (Dánsko, Polsko a Švédsko), zatímco dvě země své vstupy u obou 
živin zvýšily (Lotyšsko a Rusko). U ostatních zemí lze sestupnou tendenci pozoro -
vat pouze u jedné z živin. Podrobné údaje jsou uvedeny v  příloze II .
16 Připomínky Graf 2 Graf 3Srovnání vstupů dusíku v referenčním období a v roce 
2012
Srovnání vstupů fosforu v referenčním období a v roce 
2012
Zdroj:  EÚD na základě údajů předložených na 48. schůzce vedoucích delegací Helsinské komise 
konané ve dnech 10. 6. 2015–11. 6. 2015 v Tallinu.

17 Připomínky 
24 HELCOM, Pátý soubor 
o zatížení Baltského moře 
znečištěním (PLC-5) – 2011.
25 COM(2013) 683 final ze dne 
4. října 2013 – Zpráva Komise 
Radě a Evropskému 
parlamentu o provádění 
směrnice Rady 91/676/EHS 
o ochraně vod před 
znečištěním dusičnany ze 
zemědělských zdrojů na 
základě zpráv členských států 
za období 2008–2011.
26 Obsah živin v zemědělské 
půdě se snížil ve všech 
členských státech v oblasti 
Baltského moře s výjimkou 
Německa a Polska. 
Koncentrace dusičnanů 
v povrchových vodách se 
snížila nebo ustálila ve všech 
členských státech v oblasti 
Baltského moře s výjimkou 
Lotyšska, ačkoli novější údaje 
ukazují, že k poklesu došlo 
i v tomto členském státě.
27 Vnitrostátní prováděcí 
program pro akční plán pro 
Baltské moře byl připraven 
hlavním inspektorátem pro 
ochranu životního prostředí 
v roce 2010 a aktualizován 
v roce 2013, ale polská vláda jej 
dosud nepřijala.24 
Údaje Helsinské komise za rok 2012 však ukazují, že žádná ze signatářských zemí 
doposud nedosáhla požadovaných snížení ve všech dílčích povodích, která jsou 
obzvláště postižena eutrofizací (střední část Baltského moře, Finský záliv a Rižský 
záliv), zatímco část snížení vstupu živin, kterého dosáhly, se týká dílčích povodí, 
kde snížení nebylo požadováno (Dánské úžiny a Botnické moře) (viz příloha III ).
25 
Podle poslední analýzy Helsinské komise lze pozorovat sestupnou tendenci 
zátěže dusíkem a fosforem u bodových zdrojů znečištění, zatímco vstupy dusí -
ku a fosforu ze zemědělské činnosti v letech 1994 až 2008 buď zůstaly na stejné 
úrovni, nebo se zvýšily24. Novější informace předložené Evropskému parlamentu 
a Radě v poslední zprávě o provádění směrnice o dusičnanech (období 2008 až 
2011)25 ukazují na snížení živin v zemědělské půdě a drobné snížení koncentrace 
dusičnanů v povrchových vodách26. Zdá se však, že toto zlepšení zatím neovlivni -
lo eutrofizaci pobřežních vod a nevedlo dosud ke snížení vstupu živin do Balt -
ského moře. Je třeba vzít na vědomí, že snížené používání živin na půdu se může 
projevit sníženým vstupem živin do moře až po několika letech.
Plánům členských států na snížení živin chybí ambice 
a vhodné ukazatele
26 
Ve všech třech navštívených členských státech byl plán na snížení živin strategic -
kým dokumentem na vysoké úrovni a nestanovil kvantifikované cílové hodnoty 
pro snížení živin rozdělené podle typu zdroje znečištění, činnosti a zeměpisné 
oblasti. Ostatních pět členských států přijalo podobné plány na snížení živin. Pol -
sko vyjádřilo výhrady ke svým cílům pro snížení živin na úrovni země a oficiálně 
dosud nepřijalo konkrétní plán27.
27 
Všechny členské státy v oblasti Baltského moře ve svých plánech povodí vyža -
dovaných rámcovou směrnicí o vodě spoléhají na programová opatření jako na 
hlavní plánovací instrumenty za účelem dosažení cílů Helsinské komise v oblasti 
snížení živin. Dosažení dobrého stavu vnitrozemských vod v souladu s rámcovou 
směrnicí o vodě vyžaduje významné snížení zatížení řek vlévajících se do Baltské -
ho moře živinami, což přispívá k dosažení cílů Helsinské komise v oblasti snížení 
živin.
18 Připomínky 
28 
V případě některých členských států není k dosažení cílů Helsinské komise týkají -
cích se fosforu pouhé dosažení dobrého stavu požadovaného rámcovou směrnicí 
o vodě dostatečné. Odborníci a polské orgány pro životní prostředí28 se domní -
vají, že v případě Polska vyžaduje dosažení cílů Helsinské komise snížení koncen -
trace fosforu ve vodách řek Odra a Visla na úroveň 0,07–0,08 mg/l, což je zhruba 
přirozená úroveň. To znamená, že fosfor není možné vypouštět do řek vůbec. 
Podle vnitrostátních orgánů tato analýza platí také pro Německo a Litvu. Bude 
proto nezbytné vyvinout další úsilí za účelem snížení zátěže fosforu vstupující do 
moře, aby se splnily cíle stanovené HELCOM.
29 
Co se týče zatížení živinami, plány povodí z roku 2009 a odpovídající programy 
opatření29, které Účetní dvůr přezkoumával, zahrnují zejména základní opat -
ření pro provedení zvláštních směrnic EU v případech, kdy dosud nebyly plně 
provedeny. Estonsko, Lotyšsko a Polsko v době přijetí svých plánů povodí stále 
neměly plně provedenou směrnici o čištění městských odpadních vod (využily 
přechodného období (viz bod 44)). Tyto plány povodí rovněž zahrnují opatření na 
omezení difuzního znečištění (viz bod 10), která ale byla v platnosti již před při -
jetím plánů. Jejich součástí jsou také doplňková opatření, která mají být většinou 
spolufinancována z rozpočtu EU a jež přesahují požadavky těchto směrnic. Týkají 
se však téměř výhradně zemědělství.
30 
Tyto plány povodí měly několik nedostatků:
– Neúplné určení zdrojů znečištění a klasifikace stavu vod a především nedo -
statečná kvantifikace vstupů živin na úrovni vodních útvarů nebo dílčích 
povodí řek. To znamená, že tyto plány nejsou spolehlivým základem pro 
stanovení cílů a zaměření opatření.
– Neschopnost systematicky vymezit nápravná opatření na úrovni vodního 
útvaru nebo dílčího povodí, chybějící konkrétní výstupní cíle pro různá opat -
ření (počet hektarů, na něž je třeba opatření uplatnit) a chybějící rozčlenění 
celkových odhadovaných nákladů na úrovni individuálních opatření. Tyto 
údaje jsou nezbytné za účelem zajištění nákladové účinnosti opatření při sni -
žování vstupu živin do Baltského moře a při řízení finančních zdrojů, zejména 
z EU.
– Chybějící cíle a ukazatele, pokud jde o snížení živin očekávané od různých 
opatření, rozčleněné podle typu zdroje znečištění, odvětví činnosti a země -
pisné oblasti, tj. povodí, dílčí povodí a vodní útvary30.
Komise31 a Účetní dvůr32 již poukázaly na podobné nedostatky v ostatních plánech 
povodí.28 Odra a Visla tvoří součást 
povodí Baltského moře 
a představují přibližně 93 % 
polského území. Mínění 
odborníků je výsledkem 
studie vypracované v roce 
2012 na žádost hlavního 
inspektorátu pro ochranu 
životního prostředí s názvem 
„Ověření prahových hodnot 
pro posouzení ekologického 
stavu řek a jezer z hlediska 
fyzikálně-chemických prvků 
zohledňující podmínky 
charakteristické pro určité 
typy vod“ (Garcia a kol., 2012, 
s. 180).
29 Kymijoki-Suomenlahti, 
Západní oblast povodí 
(Finsko), Daugava, Lielupe, 
Venta a Gauja (Lotyšsko) 
a Visla a Odra (Polsko), vlévající 
se do dílčích mořských povodí 
Finského zálivu, Rižského 
zálivu a střední části Baltského 
moře.
30 Cíle a ukazatele pro snížení 
živin byly definovány 
v Dánsku, v jedné 
z německých spolkových zemí 
z oblasti Baltského moře 
a v jednom plánu povodí ve 
Finsku. V Lotyšsku všechny 
plány povodí uvádějí 
očekávané snížení živin 
z městských odpadních vod.
31 SWD(2012) 379 final ze dne 
14. listopadu 2012 – Příloha 
zprávy Komise Evropskému 
parlamentu a Radě 
o provádění rámcové 
směrnice o vodě (2000/60/
ES) – Plány povodí.
32 Zvláštní zpráva Účetního 
dvora č. 4/2014 a zvláštní 
zpráva č. 23/2015.
19 Připomínky 
31 
Rovněž jsme zaznamenali, že zatímco se po členských státech požaduje, aby 
posoudily svůj pokrok ohledně plnění rámcové směrnice o vodě na základě pro -
centního podílu vodních útvarů v dobrém stavu nacházejících se v jednotlivých 
povodích, členské státy nejsou povinny stanovit podkladové cíle, jako je snížení 
zátěže živinami (nebo jiné ukazatele, které nejsou významné pro tento audit, jako 
je snížení zátěže konkrétními znečišťujícími látkami). Přínos opatření v plánech 
povodí ke snížení živin v Baltském moři proto nelze posoudit.
Členské státy, z nichž byla navštívena pouze část, zohledňují 
doporučení Helsinské komise ve svých plánech nebo právním 
rámci
32 
Pokud jde o čištění městských odpadních vod, Helsinská komise vypracovala 
doporučení pro své signatářské země, která jdou nad rámec požadavků směrnic 
EU. Nejvýznamnější z nich jsou uvedena v  rámečku 1 .
Doporučení Helsinské komise v oblasti čištění odpadních vod přesahující 
požadavky směrnic EU
28E/5  (z roku 2007) navrhuje osvědčené postupy pro:
 οvytvoření a zachování systémů kanalizace, a
 οčištění fosforu v městských odpadních vodách v závislosti na velikosti čistírny, např. doporučení maximální 
výše 0,5 mg/l při vypouštění odtokové vody čistírnami odpadních vod nebo více než 10 000 PE, zatímco 
standard uvedený ve směrnici o čištění městských odpadních vod je 1 mg/l.
28E/7  (z roku 2007) navrhuje normy pro používání polyfosforečnanů v detergentech, které by signatářské 
země postupně zaváděly podle vnitrostátních harmonogramů. Signatářské země by měly:
 οomezit obsah celkového fosforu v pracích prostředcích,
 οprozkoumat možnost nahrazení polyfosforečnanů v detergentech určených pro myčky nádobí.Rámeček 1
20 Připomínky 
33 
Žádný ze tří navštívených členských států tato doporučení Helsinské komise 
nezačlenil do svého právního rámce. Konkrétně žádný z nich nezavedl povinné 
limity pro obsah fosforu v pracích prostředcích před datem vztahujícím se na 
všechny členské státy (30. června 2013)33. Žádný z nich dosud neuplatnil limity pro 
myčky nádobí (doporučení 28E/7).
34 
Ve Finsku se limity pro fosfor v čistírnách odpadních vod uplatňují ve velké míře 
prostřednictvím systému povolení v oblasti životního prostředí. V závislosti na 
ekologickém stavu přijímajícího vodního útvaru mohou být tato povolení přísněj -
ší, než vyžaduje směrnice o čištění městských odpadních vod v oblasti koncen -
trace dusíku i fosforu v odtokových vodách z čistíren odpadních vod, a mohou 
dokonce přesáhnout doporučení Helsinské komise34. V Lotyšsku a Polsku není 
doporučení Helsinské komise zahrnuto do povolení v oblasti životního prostředí 
pro provozovatele čistíren. V obou zemích se však během auditu nalezly čistírny, 
které uplatňují doporučení Helsinské komise (jedna třetina čistíren v Lotyšsku 
a čtyři sedminy čistíren v Polsku).
35 
Co se týče zemědělství, Helsinská komise doporučila uplatňovat pro fosfor ze 
statkových hnojiv limit vztahující se na zemědělskou půdu ve výši 25 kg/ha/
rok (doporučení Helsinské komise 28E/4 z roku 2007). V žádném navštíveném 
členském státě však ani právní předpisy, ani minimální požadavky na hnojiva 
a pesticidy35 v určitých opatřeních v oblasti rozvoje venkova ani v opatřeních na 
omezení difuzního znečištění v plánech povodí nezavádějí takovýto limit pro po -
užívání fosforu v hnojivech (viz bod 29). Z ostatních členských států ležících okolo 
Baltského moře pouze Estonsko, Švédsko a Německo zavedly právní předpisy 
omezující používání fosforu v hnojivech, ale tyto předpisy nejsou tak přísné, jak 
by měly být podle doporučení Helsinské komise36.33 Nařízení Komise (ES) 
č. 648/2004 ve znění 
pozměněném nařízením 
Evropského parlamentu 
a Rady (EU) č. 259/2012 ze dne 
14. března 2012, kterým se 
mění nařízení (ES) č. 648/2004, 
pokud jde o používání 
fosforečnanů a jiných 
sloučenin fosforu v pracích 
prostředcích pro spotřebitele 
a v detergentech určených pro 
automatické myčky nádobí 
pro spotřebitele (Úř. věst. L 94, 
30.3.2012, s. 16).
34 Všechna povolení v oblasti 
životního prostředí u čistíren 
v aglomeracích mezi 160 
a 16 900 PE v jižním 
a jihozápadním Finsku vydaná 
v roce 2014 stanovují limity 
pro fosfor, které byly alespoň 
tak přísné jako limity obsažené 
v doporučení Helsinské 
komise 28E/5.
35 Požadavky určené 
v programech pro rozvoj 
venkova, které musí (kromě 
povinných norem 
podmíněnosti) dodržovat 
zemědělci využívající 
agroenvironmentální platby.
36 F. Amery (ILVO) a O.F. 
Schoumans (Alterra 
Wageningen UR) Agricultural 
Phosphorus legislation in 
Europe  (Právní předpisy 
v Evropě týkající se používání 
fosforu v zemědělství), duben 
2014.
21 Připomínky 
36 
Tři navštívené členské státy odůvodňují skutečnost, že toto doporučení neuplat -
ňují, pomocí argumentů, že jejich půda je chudá na fosfor nebo že průměrné 
použití fosforu na zemědělské půdě je poměrně nízké. Zjistili jsme však, že údaje 
týkající se používání fosforu ukazují, že aplikovaná množství mohou na některých 
místech přesahovat množství doporučovaná Helsinskou komisí, že některé půdy 
jsou bohaté na fosfor a že odtok fosforu je vysoký37. Doporučení Helsinské komise 
28E/4 také uvádí povolení v oblasti životního prostředí pro zemědělské podniky 
chovající více než 40 000 kusů drůbeže, 2 000 prasat, 750 prasnic nebo 400 kusů 
skotu. Všechny členské státy ležící okolo Baltského moře potřebují k provozování 
zemědělských podniků chovajících prasata a drůbež povolení v oblasti životní -
ho prostředí, neboť takový je i požadavek směrnice EU o integrované prevenci 
a omezování znečištění38, Polsko jej nicméně nevyžaduje v případě zeměděl -
ských podniků chovajících více než 400 dobytčích jednotek. Ve Finsku a Lotyšsku 
je však toto povolení vyžadováno pro všechny zemědělské podniky chovající 
hospodářská zvířata s počtem zvířat, který zdaleka nedosahuje prahové hodnoty 
doporučené Helsinskou komisí.
Není zajištěna spolehlivost údajů z monitorování o vstupu 
živin do Baltského moře
37 
Zatížení živinami vstupujícími do Baltského moře z řek, potoků a prostřednictvím 
přímého zatížení je monitorováno a každoročně sdělováno Helsinské komisi 
vni trostátními orgány jednotlivých signatářských zemí. Jsou přijímána opatření 
v ústí řek vlévajících se do Baltského moře podle standardní metodologie vy -
pracované Helsinskou komisí. Tyto výroční údaje ukazují celkové znečištění vod 
vstupujících do moře bez ohledu na typ zdroje znečištění a zemi původu zátěže. 
Zprávy o přeshraničních vstupech dusičnanů a fosforu pocházejících z jednotli -
vých zemí jsou předkládány každých šest let.
38 
Každých šest let jsou rovněž podávány zprávy o vstupech živin rozdělených pod -
le typu zdroje znečištění a odvětví činnosti39. Tyto údaje jsou zejména užitečné 
pro posouzení tendencí vstupu živin vytvářených různými odvětví činnosti a jsou 
zásadní pro stanovení nákladově efektivních opatření, která budou uplatněna 
v jednotlivých odvětvích.
39 
Audit ukázal, že pro účely cílů Helsinské komise jsou odhady difuzního znečištění 
stanovovány na základě společné metodiky na úrovni zemí, ale nikoli na nižších 
úrovních, jako je úroveň povodí, dílčích povodí nebo vodních útvarů. Rovněž 
jsme zjistili, že číselné údaje Helsinské komise nejsou v souladu s odhady, které 
provedly členské státy při stanovování svých plánů povodí podle rámcové směr -
nice o vodě za využití různých metodik.37 Ve Finsku se průměrné 
používané množství fosforu 
pohybuje okolo 10 kg/ha/rok, 
v některých oblastech 
nicméně přesahuje 25 kg/ha/
rok ( zdroj:  „Zpráva o provádění 
doporučení Helsinské komise 
v rámci působnosti skupiny 
LAND Helsinské komise 
přijatých od stanovení akčního 
plánu pro Baltské moře 
Helsinské komise (2007)“, 
strana 10). V Polsku má 
používání minerálních hnojiv 
obsahujících fosfor 
vzestupnou tendenci, přičemž 
se ustálilo na 25 kg/ha/rok 
(zdroj:  „Zpráva o stavu 
životního prostředí v Polsku 
v roce 2008“, GIOS 2010). 
Nejméně 20 % využívaných 
zemědělských pozemků má 
půdu s vysokým až velmi 
vysokým průměrným 
obsahem fosforu ( zdroj: 
„Monitorování chemického 
složení orné půdy v Polsku“, 
Regionální agrochemická 
stanice v Lublinu, 2005).
38 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2008/1/ES 
ze dne 15. ledna 2008 
o integrované prevenci 
a omezování znečištění (Úř. 
věst. L 24, 29.1.2008, s. 8), 
kterou nahradila směrnice 
Evropského parlamentu 
a Rady 2010/75/EU ze dne 
24. listopadu 2010 
o průmyslových emisích 
(integrované prevenci 
a omezování znečištění) (Úř. 
věst. L 334, 17.12.2010, s. 17).
39 Toto podrobné posouzení 
různých zdrojů znečištění je 
známo jako „přístup založený 
na rozdělení zdrojů“ 
(Komplexní soubor o zatížení 
znečištěním přenášeným 
vodou – PLC), který 
kvantifikuje vypouštění 
z bodových zdrojů 
(aglomerace, průmysl a farmy 
s chovem ryb) a z difuzních 
zdrojů znečištění (zemědělství, 
řízené lesní hospodářství, 
atmosférická depozice, 
roztroušená obydlí a dešťová 
voda) a přirozené ztráty 
z prostředí do vnitrozemských 
povrchových vod.
22 Připomínky 
40 
Například údaje týkající se difuzního znečištění v lotyšských plánech povodí jsou 
nižší než odpovídající údaje v databázi Helsinské komise týkající se téhož roku. 
Tento nesoulad rovněž ovlivňuje přeshraniční údaje o znečištění. Kromě toho 
údaje pro monitorování plánů povodí ukazují zlepšení, co se týče koncentrace 
živin v povrchových vodách v období let 2006–2013, zatímco údaje Helsinské ko -
mise ukazují u zátěže Baltského moře živinami z této země vzestupnou tendenci. 
V případě Polska posouzení stavu pobřežních a brakických vod v letech 2010 až 
2013 pro účely plánů povodí neukazuje žádné zlepšení, pokud jde o koncentrace 
živin, zatímco z údajů předložených Helsinskou komisí vyplývá trvalé snižování 
zátěže živinami.
41 
Tento zřejmý nesoulad vyvolává otázky ohledně spolehlivosti údajů z monitoro -
vání, zejména pokud jde o údaje o přeshraničním znečištění a difuzním znečiš -
tění. Totéž zaznamenala i odborná skupina Helsinské komise, která naléhavě vy -
zvala členské státy, aby poskytly informace o očekávaném snížení zátěže živinami 
v důsledku provedení rámcové směrnice o vodě40.
Účinnost opatření ke snížení znečištění živinami 
z městských odpadních vod
42 
Městské odpadní vody představují okolo 90 % veškerých bodových zdrojů zne -
čištění. Část tohoto znečištění pochází z Ruska a Běloruska, na něž se nevztahuje 
právo Unie.
43 
V členských státech směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví, že 
veškeré aglomerace41 s PE vyšším než 2 00042 musí být vybaveny stokovými sou -
stavami, nebo pokud není vybudování stokové soustavy odůvodněné, individuál -
ními nebo jinými vyhovujícími systémy, které poskytnou stejnou úroveň ochrany 
životního prostředí (článek 3). Před vypuštěním odpadních vod do vodního 
útvaru musí být tyto vody podrobeny sekundárnímu čištění, které sníží koncent -
raci organického znečištění43 na hodnotu pod určitou úrovní (článek 4). V citlivých 
oblastech musí navíc odpadní vody projít přísnějším čištěním. Tam, kde citlivý 
charakter oblasti souvisí s eutrofizací nebo jejím rizikem, si členské státy mohou 
zvolit jednu ze dvou možností: buď dosáhnout koncentrací, které jsou nižší než li -
mity pro dusík a/nebo fosfor při vypouštění odtokové vody čistírnami odpadních 
vod v aglomeracích s PE vyšším než 10 000 stanovené ve směrnici (čl. 5 odst. 2 
a 3), nebo snížit množství dusíku a/nebo fosforu v celkovém zatížení vstupujícím 
do všech čistíren městských odpadních vod v citlivých oblastech o stanovené 
procento (čl. 5 odst. 4).40 LOAD 7-2014, 3-2. Zápis ze 
schůze odborné skupiny pro 
sledování vnitrostátního 
pokroku dosaženého při 
plnění cílů akčního plánu pro 
Baltské moře v oblasti snížení 
živin (Riga, Lotyšsko, 
12.–14. března 2014). „Schůze 
uznala význam informací 
o očekávaných sníženích živin 
nejen pro sledování akčního 
plánu pro Baltské moře (…), 
ale také pro zajištění lepší 
součinnosti mezi rámcovou 
směrnicí o vodě a rámcovou 
směrnicí o strategii pro mořské 
prostředí.“
41 Oblast, v níž jsou obyvatelé 
a popřípadě i hospodářské 
činnosti natolik soustředěni, že 
městské odpadní vody jsou 
shromažďovány a odváděny 
do městské čistírny odpadních 
vod nebo do společného 
místa vypouštění.
42 Populační ekvivalent: 
kvantitativní vyjádření zatížení 
odpadních vod znečišťujícími 
látkami jako počet 
„ekvivalentních“ osob, které 
by vytvořily odpad téže 
intenzity. Jeden PE odpovídá 
zátěži znečištěním 
v odpadních vodách 
vyprodukované jedním 
obyvatelem.
43 Biochemická spotřeba kyslíku 
(BSK5), chemická spotřeba 
kyslíku (CHSK) a nerozpuštěné 
látky (NL).
23 Připomínky 
44 
Členským státům ležícím okolo Baltského moře, které přistoupily k EU v roce 
2004 (Estonsko, Litva, Lotyšsko a Polsko), bylo pro dosažení souladu se směrnicí 
poskytnuto přechodné období. Na konci roku 2012 (tj. roku, kdy byly vykázány 
nejnovější údaje o souladu) přechodné období pro Litvu a Estonsko již skončilo, 
zatímco po Lotyšsku a Polsku nebylo zatím dosažení plného souladu se směrnicí 
požadováno, neboť jejich přechodné období končí dne 31. prosince 2015.
45 
Prověřovali jsme, zda:
– členské státy dodržují směrnici o čištění městských odpadních vod,
– jsou čistírny odpadních vod spolufinancované EU účinné a udržitelné,
– Komise přijala vhodná opatření, aby zajistila, že členské státy dodržují soulad 
se směrnicí,
– podpora EU vyčleněná pro Rusko a Bělorusko vedla k významnému snížení 
živin v odpadních vodách.
Většina členských států dosud plně nedodržuje směrnici 
o čištění městských odpadních vod
Členské státy, které měly povinnost dosáhnout souladu se 
směrnicí do roku 2012
46 
Tabulka 1  uvádí úroveň souladu na konci roku 2012, které dosáhly členské státy, 
kterým skončila konečná lhůta stanovená pro splnění požadavků na druhotné 
a přísnější čištění. Německo a Finsko byly velmi blízko plnému souladu podle 
článků 4 a 5 směrnice, které stanovují požadavky na druhotné a přísnější čištění.
24 Připomínky 
47 
Pokud jde o požadavky týkající se odvádění odpadních vod, Komise se domnívá, 
že všechny členské státy jsou v souladu bez ohledu na podíl odpadních vod čiš -
těných individuálními nebo jinými vyhovujícími systémy. Tento podíl je nejvyšší 
v Litvě a Estonsku, kde představuje 10,2 %, resp. 3,6 % zatížení odpadních vod 
z aglomerací s PE vyšším než 2 000.
48 
Podmínky, které pro tyto systémy stanoví směrnice, jsou neurčité: měly by do -
sáhnout stejné úrovně ochrany životního prostředí jako centralizované stokové 
soustavy. Až nedávno Komise požádala členské státy, aby vysvětlily své individu -
ální systémy. Na tento problém také dříve upozornil Účetní dvůr44.Tabulka 1Hlavní údaje o souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod ve vztahu 
k čištění odpadních vod
DK DE EE LT FI SE
Celkové zatížení v jednotlivých členských státech (PE) 11 607 945 112 878 422 1 642 766 2 757 900 5 239 700 12 672 633
Sekundární čištění1
Celkový objem zatížení, u něhož musí být toto čištění v 
souladu (PE)11 232 613 112 672 240 1 579 138 2 757 900 5 070 800 12 404 389
Celkový objem zatížení, u něhož je čištění v souladu (PE) 11 153 597 112 561 974 1 510 498 2 757 900 5 054 100 12 095 484
% celkového zatížení, u nějž je čištění v souladu 99,3 % 99,9 % 95,7 % 100,0 % 99,7 % 97, 5  %
Přísnější zacházení2
Celkový objem zatížení, u něhož musí být toto čištění v 
souladu (PE)10 358 176V souladu 
podle odst. 4 
čl. 5331 466 475 2 582 700 4 583 900 11 657 155
Celkový objem zatížení, u něhož je čištění v souladu (PE) 10 235 632 1 310 525 2 497  700 4 567 200 10 366 880
% celkového zatížení, u nějž je čištění v souladu 98,8 % 89,4 % 96,7 % 99,6 % 88,9 %
1 Druhotné čištění se nevztahuje na aglomerace < 10 000 PE, které vypouštějí odpadní vody přímo na pobřeží.
2  Všechny členské státy s výjimkou Německa uplatňují přísnější čištění na úrovni aglomerací v souladu s odst. 2 čl. 5. V tomto případě se přísněj -
ší čištění nevztahuje na aglomerace < 10 000 PE nebo na aglomerace ležící mimo citlivé oblasti
3  Německo uplatňuje přísnější čištění v souladu s čl. 5 odst. 4, což znamená, že u celkového zatížení v této zemi musí být uplatněno snížení živin 
o 75 %. K roku 2012 dosáhlo Německo snížení celkového zatížení dusíku vstupujícího do čistíren odpadních vod této země o 82 %, přičemž 
u celkového zatížení fosforu to bylo 90 %.
Zdroj:  údaje Komise k prosinci 2012.
44 Zvláštní zpráva Účetního 
dvora č. 2/2015.
25 Připomínky 
49 
Podle Komise je správnou praxí to, že souladu s požadavkem na odvádění je 
dosaženo tehdy, pokud je 98 % zatížení každé aglomerace odváděno centra -
lizovanými kanalizačními sítěmi nebo zpracováno individuálními nebo jinými 
vyhovujícími systémy a zbývající 2 % připadají na méně než 2 000 PE. V praxi 
Komise v rámci schválení operačních programů na období 2014–2020 podporuje 
dosažení této procentní hodnoty pomocí investic do centralizovaných stokových 
soustav.
Členské státy, které musí dokončit provedení směrnice do konce 
roku 2015
50 
Dva navštívené členské státy, které jsou v oblasti dodržení souladu stále v pře -
chodném období, buď nesplnily své průběžné cíle (Lotyšsko), nebo dosud ne -
předložily úplné a spolehlivé údaje (Polsko).
51 
V případě Polska nebude souladu s danou směrnicí v roce 2015 dosaženo. Přísněj -
ší čištění bylo plánováno pouze v čistírnách odpadních vod s kapacitou přesa -
hující 15 000 PE, neboť členský stát se rozhodl pro druhou možnost stanovenou 
směrnicí, která spočívá v dosažení průměrného snížení dusíku a fosforu v celko -
vém zatížení vstupujícím do všech čistíren městských odpadních vod v citlivé 
oblasti o 75 % (viz bod 43). Toto rozhodnutí však nebylo vhodné, neboť smlouva 
o přistoupení Polska tomuto státu uděluje přechodné období pouze pro dosažení 
souladu s první možností (snížení živin na standardní úroveň ve všech aglomera -
cích s PE vyšším než 10 000), nikoli s druhou možností. Komise na tento problém 
reagovala až v roce 2010 (viz body 59 a 60).
52 
Podle údajů poskytnutých polskými orgány Polsko do konce roku 2015 překročí 
svůj rozpočet pro odvod odpadních vod o 95 % a svůj rozpočet pro čistírny od -
padních vod, které jsou oba do velké míry spolufinancovány EU, o 79 %. Navzdo -
ry značným investicím země zdaleka nedosahuje souladu. Polské vnitrostátní 
orgány předpokládají, že 1 029 z 1 559 aglomerací, které představují 63 % zatížení 
znečištěním z odpadních vod této země, nedosáhne do konce roku 2015 plného 
souladu. Nesprávné provedení smlouvy o přistoupení a nepřesné a měnící se 
definice aglomerací45 jsou jedněmi z důvodů značných zpoždění.45 2002: 1 378 aglomerací 
a 41 milionů PE. 2006: počet 
aglomerací a zatížení vzrostlo 
o 26 %, resp. 12 %. 2013: 
číselné údaje poklesly o 10 %, 
resp. 16 % oproti roku 2006.
26 Připomínky 
53 
V případě Lotyšska by souladu do konce roku 2015 mohlo být dosaženo. Podle 
očekávání orgánů pro rok 2020, pět let po rozšíření sítě, by však mělo být pokryto 
93 % obyvatelstva, ale pouze 85 % obyvatelstva napojeno. V roce 2014 lotyš -
ská vláda navrhla právní předpis, který by podporoval napojení domácností na 
kanalizační síť tím, že by umožnil obcím udělit granty obyvatelům, kteří se chtějí 
napojit.
54 
V několika velkých městech v Polsku a Lotyšsku byly provedeny investice spo -
lufinancované EU do technologií pro čištění odpadních vod, které přesahují 
požadavky směrnice na odstranění fosforu (viz bod 34). Investice tohoto typu 
byly navrženy také v lotyšských plánech povodí pro menší města46 v oblastech, 
kde vodní útvary nedosahují dobrého stavu vod, ačkoli v době provádění auditu 
nebyly uplatněny. V polských plánech povodí takovéto investice nebyly zahrnuty.
Čistírny městských odpadních vod spolufinancované 
z prostředků EU jsou účinné, ale není vždy zajištěna 
udržitelnost
55 
Na konci roku 2013 všech 10 prověřovaných čistíren odpadních vod (tři v Lotyš -
sku a sedm v Polsku) splňovalo v oblasti vypouštění normy EU s výjimkou jedné 
čistírny v Lotyšsku, která měla dosáhnout souladu před vypršením konečné lhůty 
pro tento členský stát v prosinci 2015. Jedna čistírna v Lotyšsku a čtyři v Polsku 
také splňovaly přísnější doporučení Helsinské komise pro fosfor (viz doporučení 
28E/5 v  rámečku 1 ).
56 
Co se týče kapacity navštívených čistíren, jedna čistírna v Lotyšsku (Ogre) byla 
shledána naddimenzovanou, neboť čištění organické zátěže tvořilo pouze 29 % 
její kapacity. Rovněž jsme zjistili, že požadovaná kapacita čtyř polských čistíren 
(Varšava, Lodž, Štětín a Gdyně) by mohla být menší, neboť byla čištěna rovněž 
čistá voda z prosakování podzemních vod, která představovala 21–26 % celko -
vého objemu. Na podobné problémy jsme poukázali i ve své nedávné zvláštní 
zprávě o povodí Dunaje47.46 Investice do čištění odpadních 
vod v 15 městech s více než 
10 000 obyvateli (povodí řek 
Daugava a Gauja) a v několika 
aglomeracích s méně než 
2 000 obyvatel.
47 Viz zvláštní zpráva č. 2/2015, 
body 65–67.
27 Připomínky 
57 
Poplatky za vodohospodářské služby v dotčených aglomeracích stanovují obce 
v souladu s vnitrostátními pravidly a musí je schválit vnitrostátní regulační orgán. 
Náš audit zjistil, že v Lotyšsku poplatky nepokrývají část nákladů na odpisy aktiv; 
stejný nedostatek byl zjištěn v jedné ze sedmi navštívených čistíren v Polsku; 
v těchto případech tudíž vytvořené příjmy nestačí k nahrazení statků na konci 
jejich životnosti. Tento nedostatek může být způsoben rovněž neúplným využi -
tím čistíren. V prověřovaných aglomeracích je cena vodohospodářských služeb 
pod obecně přijímanou mírou cenové dostupnosti pro domácnosti (4 % příjmu 
domácností, jak je uvedeno v pokynech Komise48). Podobné skutečnosti zazna -
menal již dříve Účetní dvůr49.
Sledování toho, jak členské státy provádějí uvedenou 
směrnici, nebylo ze strany Komise včasné
58 
Prvním krokem, který Komise provádí v rámci sledování, je kontrola toho, zda 
ustanovení směrnice o čištění městských odpadních vod byla správně začleněna 
do příslušného právního rámce členských států. Děje se tak na základě studií sou -
ladu. Tyto kontroly začaly bezprostředně po přijetí směrnice a vedly k soudním 
řízením s Dánskem, Německem a Švédskem. V členských státech ležících v oblasti 
Baltského moře, které přistoupily k Unii v roce 2004, k soudním řízením nevedly.
59 
V případě Polska studie souladu nevedla ke vzniku žádných právních otázek, 
ale jasně uvedla: „Polsko uplatnilo alternativní postup k čl. 5 odst. 4 směrnice 
91/1271. Proto se přechodná ustanovení ze smlouvy o přistoupení vztahují na 
požadavek 75% snížení celkového objemu dusíku a celkového objemu fosforu.“ 
Jak je však vysvětleno v bodě 51, smlouva o přistoupení uděluje Polsku přechod -
né období pouze za účelem provedení čl. 5 odst. 2 a 3 (první možnost spočívající 
v přísnějším čištění), ale nikoli čl. 5 odst. 4 (druhá možnost).
60 
Komise na tento problém reagovala až v roce 2010, kdy měla schválit projekto -
vé návrhy na městskou infrastrukturu odpadních vod, které nebyly v souladu 
se smlouvou této země o přistoupení. Domníváme se, že reakce Komise nebyla 
včasná.48 Nové programové období 
2007–2013: Metodické pokyny 
pro provedení analýzy 
nákladů a přínosů, pracovní 
dokument 4, 8/2006.
49 Zvláštní zpráva Účetního 
dvora č. 2/2015.
28 Připomínky 
61 
V rámci podmínky spolufinancování ze strany EU požádala Komise v lednu 2012 
tento členský stát, aby prokázal, že všechny projekty týkající se aglomerací s PE 
vyšším než 10 000 jsou v souladu s čl. 5 odst. 2 a 3 dané směrnice. V důsledku 
toho musí Polsko změnit svůj plán provádění týkající se městských odpadních 
vod tak, aby zahrnoval dodatečné investice za účelem dosažení souladu, ačkoli 
nedodrží lhůtu, kterou přijalo ve své smlouvě o přistoupení.
62 
Druhým krokem, který Komise provádí, je nepřetržité monitorování pokroku vni -
trostátních plánů provádění týkajících se směrnice o čištění městských odpad -
ních vod na základě informací poskytovaných každé dva roky členskými státy 
(článek 17). Podle Komise nebyly shromážděné informace dostatečné pro to, 
aby umožnily účinné sledování. Z toho důvodu zavedla Komise v roce 2014 nový 
formát pro podávání zpráv50. Opatření Komise provedená v tomto směru jsou 
však pro překlenutí současných nedostatků nedostatečná; nepožaduje například 
informace o výstupech a výsledcích očekávaných od navržených investic, pokud 
jde o kilometry stokových potrubí nebo procento zátěže určité aglomerace zne -
čištěním, které je třeba shromáždit.
63 
Komise také požaduje od členských států informace o jejich souladu ve vztahu 
k odvádění odpadních vod a jejich čištění (čl. 15 odst. 4), což může vést ke komu -
nikaci přes platformu EU Pilot51 a později, pokud se potvrdí nedodržení souladu, 
k právním krokům. Opatření Komise provedená v tomto směru nebyla včasná. 
Zahájila komunikaci přes platformu EU Pilot s členskými státy v oblasti Baltského 
moře až dlouho po lhůtách stanovených ve smlouvách o přistoupení (v případě 
Litvy na konci roku 2014 u aglomerací, pro něž byla lhůta v roce 2008; v případě 
Lotyšska na konci roku 2014 u aglomerací s lhůtou v roce 2010). V roce 2002 také 
zahájila řízení o nesplnění povinnosti proti Švédsku a Finsku, protože tyto země 
se v určitých pobřežních a vnitrozemských oblastech rozhodly snížit pouze množ -
ství fosforu (ne však dusíku). Soudní dvůr Evropské unie rozhodl ve prospěch Fin -
ska, ale Švédsku bylo nařízeno snížit obsah dusíku v odpadních vodách vypouš -
těných z 36 aglomerací52. Podle informací dostupných u Komise osm z nich v roce 
2015 stále nedosahovalo souladu.50 Prováděcí rozhodnutí Komise 
2014/431/ES ze dne 
26. června 2014 o formulářích 
pro předávání informací 
o státních programech 
provádění směrnice Rady 
91/271/EHS (Úř. věst. L 197, 
4.7.2014, s. 77).
51 EU Pilot je prvním krokem, jak 
se pokusit vyřešit problémy 
tak, aby se pokud možno 
zabránilo formálnímu řízení 
o nesplnění povinnosti.
52 Věc C-438/07 – příloha 2 a 3 ke 
švédským dokumentům 
obhajoby předloženým 
u Soudního dvora.
29 Připomínky 
64 
Všimli jsme si také, že ponechání volby pro provedení přísnějšího čištění vede 
k situaci, kdy členské státy mohou dodržet soulad se směrnicí a současně umož -
nit aglomeracím různou úroveň snížení živin. Zjistili jsme, že koncentrace živin 
v odtokové vodě vypouštěné 28 prověřovanými čistírnami městských odpad -
ních vod, které obklopují Baltské moře, se značně liší (viz  příloha IV ). Bereme-li 
v úvahu čistírny odpadních vod, které v roce 2013 dodržely soulad se směrnicí, 
koncentrace dusíku se pohybuje mezi 16,4 mg/l v Espoo a 3,7 mg/l v Helsinkách; 
koncentrace fosforu sahá od 0,9 mg/l v Rize k 0,1 mg/l ve Stockholmu.
Podpora Ruska a Běloruska ze strany EU má potenciál 
být nákladově efektivní, ale její rozsah je v porovnání 
s potřebami velmi omezený a provádění projektů trvá dlouho
65 
Finanční prostředky na projekty v oblasti odpadních vod v Rusku a Bělorusku 
jsou velmi omezené. V období 2001–2014 bylo Podpůrným fondem partnerství 
Severní dimenze pro životní prostředí, což je mezinárodní iniciativa pro řešení en -
vironmentálních problémů s přeshraničním dopadem v severní Evropě, přiděleno 
v rámci jeho nejaderného hlediska 177 milionů EUR na environmentální projekty 
v Rusku a Bělorusku. Příspěvek EU byl 44 milionů EUR. V době auditu mělo part -
nerství schváleno 18 projektů týkajících se odvádění odpadních vod, jejich čištění 
a dodávek vody, z toho 15 projektů v Rusku a tři v Bělorusku, které dohromady 
tvoří 71 % grantů tohoto partnerství.
66 
Podle odhadů hodnocení, které shromáždění dárců v prosinci 2013 předložila 
Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD), jež je správcem fondu partnerství, 
by projekty schválené partnerstvím mohly vést ke snížení dusíku o více než 7 600 
tun za rok a ke snížení fosforu o 2 300 tun za rok. To představuje okolo 7 % a 27 % 
vstupů z Ruska a 9 % a 21 % vstupů z Běloruska, což je znatelný přínos k požado -
vanému snížení živin v Baltském moři. Shromáždění dárců však nebyly předlože -
ny žádné údaje z monitorování ohledně dosaženého snížení živin.
30 Připomínky 
67 
Protože příspěvek EU do fondu je poměrně malý a podíl spolufinancovaný orgány 
přijímajících zemí značný, pákový efekt finančních příspěvků EU je vysoký: na kaž -
dé 2 EUR, jimiž přispívá EU, připadá 98 EUR získaných z jiných zdrojů. Hodnocení 
EBRD uvádí, že na snížení jedné tuny zatížení fosforem prostřednictvím projektů 
partnerství v oblasti čištění odpadních vod jsou v Rusku a Bělorusku vynaloženy 
náklady ve výši 462 000 EUR, což je přibližně jedna pětina nákladů ve Finsku, 
Švédsku nebo Německu.
68 
Snížení živin z Ruska bylo dosaženo především rozšířením a modernizací systému 
odvádění odpadních vod a jejich čištění v Petrohradě. Nedávné údaje poskytnuté 
provozovatelem systému ukazují, že koncentrace fosforu splňuje normy Helsinské 
komise (viz rámeček 1 ) v 11 ze 12 čistíren a normy Helsinské komise pro dusík 
v osmi čistírnách.
69 
Provedení projektů však trvá dlouhou dobu. Dlouhá jednání o úvěrech, změ -
ny právních předpisů v oblasti životního prostředí a lhůty pro uzavření smluv 
o provedení prací znamenají, že projekty jsou dokončeny několik let po schválení. 
Ke dni 31. října 2014 byly dokončeny pouze čtyři z 18 projektů infrastruktury pro 
odpadní vodu, které tvoří polovinu očekávaných výsledků v Rusku. Značná zpož -
dění měla dopad na „Obecní investiční program pro životní prostředí v oblasti 
Petrohradu“ schválený v roce 2002 a „Kaliningradské vodohospodářské a envi -
ronmentální služby“ schválené v roce 2005, které dosud nebyly dokončeny. Druhý 
jmenovaný projekt je pro Baltské moře velmi významný, neboť zátěž z města 
Kaliningrad je druhou největší zátěží po Petrohradě. V Bělorusku dosud nebyly 
dokončeny žádné projekty. K dosažení nezbytných snížení živin pocházejících 
z těchto zemí tedy zbývá vykonat hodně práce.
Účinnost opatření ke snížení znečištění vod živinami 
ze zemědělství
70 
Zemědělství je hlavním zdrojem difuzního znečištění vody živinami (viz bod 4) 
a v současnosti také celkového znečištění živinami, zejména v zemích, kde již bylo 
znečištění městských odpadních vod významně sníženo. Zemědělství například 
odpovídá za přibližně dvě třetiny zátěže dusíkem přenášené vodou ve Finsku, ale 
za jednu třetinu v Polsku.
31 Připomínky 
71 
EU v roce 1991 přijala směrnici o dusičnanech s cílem chránit vodu před znečiště -
ním způsobeným dusičnany ze zemědělství v oblastech, odkud dochází k odtoku 
do vod, které jsou již znečištěny nebo jimž hrozí znečištění, v takzvaných ob -
lastech ohrožených dusičnany, v nichž je třeba provést akční programy týkající 
se dusičnanů. Členský stát se také může rozhodnout uplatnit požadavky dané 
směrnicí na celém svém území.
72 
V roce 2005 byl zaveden mechanismus podmíněnosti, který spojuje platby vy -
plácené zemědělcům mimo jiné s tím, jak dodržují environmentální požadavky. 
Tyto požadavky podmíněnosti je třeba systematicky kontrolovat, jak je stanoveno 
v právních předpisech EU.
73 
Podle rámcové směrnice o vodě platí, že nejsou-li základní opatření (provedení 
směrnice o dusičnanech a také dalších opatření na omezení difuzního znečištění 
(viz bod 29)) dostatečná k dosažení dobrého stavu vod, jako je tomu v případě 
oblasti Baltského moře, měla by být v povodích vodních útvarů, které nedosáhly 
dobrého stavu vod, provedena doplňková opatření. Tato doplňková opatření 
musí být součástí plánů povodí. V navštívených členských státech tato opatření 
většinou odpovídají opatřením v programech pro rozvoj venkova spolufinanco -
vaných Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova.
74 
Prověřovali jsme, zda:
– je provádění požadavků směrnice o dusičnanech členskými státy účinné 
a sledování ze strany Komise náležité,
– je mechanismus podmíněnosti účinný ve vztahu k ochraně vody,
– jsou opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná ze strany EU, jejichž 
cílem je ochrana vody, při snižování živin účinná.
32 Připomínky 
Směrnice o dusičnanech není účinně provedena navzdory 
poměrně úspěšnému sledování ze strany Komise
Nedostatky ve vymezování ohrožených oblastí
75 
Oblasti ohrožené dusičnany by měly zahrnovat všechny plochy půdy, u nichž do -
chází k odtoku do znečištěných vod (tj. eutrofní vody, vody s koncentrací dusíku 
přesahující 50 mg/l) nebo vod ohrožených znečištěním a jež přispívají ke znečiš -
tění dusičnany. Členské státy pak v těchto zónách musí provést akční program. 
Německo, Dánsko, Finsko a Litva nevymezily konkrétní oblasti, neboť se rozhod -
ly uplatňovat akční programy na celém svém území. Zbylé čtyři členské státy, 
a zejména Polsko, vymezily jako oblast ohroženou dusičnany pouze malou část 
svých území (Estonsko 7 %, Lotyšsko 13 %, Polsko 4,5 % a Švédsko 22 %) navzdory 
tomu, že téměř všechny jejich vody odtékají do Baltského moře. Komise zpochyb -
nila dostatečnost vymezení ohrožených oblastí v těchto zemích, a případ Polska 
dokonce postoupila Soudnímu dvoru Evropské unie (viz bod 82).
76 
Uplatnění akčního programu na celé území, jako tomu je v případě Finska, 
usnadňuje přijetí pravidel, neboť jsou stejná pro všechny zemědělce. V oblastech 
s extenzivním zemědělstvím, nízkým využíváním hnojiv a dobrým stavem a níz -
kým rizikem znečištění u přijímajících vodních útvarů jsou nicméně určité po -
žadavky akčních programů nadbytečné, avšak vzrůstají administrativní náklady 
a náklady na inspekce. V oblastech s intenzivním zemědělstvím a chovem zvířat 
tyto požadavky mohou být naopak nedostatečné pro dosažení takových snížení 
živin, která jsou nezbytná k docílení dobrého stavu vnitrozemských vod a vod 
Baltského moře. Například významný podíl vodních útvarů v jižním Finsku je i po 
uplatňování směrnice o dusičnanech po dobu 20 let ve špatném stavu. Finsko 
v poslední době nesnížilo ani své vstupy dusíku do Baltského moře (viz graf 2 ).
77 
Stále zbývá dlouhá cesta k dosažení cílů v oblasti snížení vstupu fosforu (viz 
příloha III ). Směrnice o dusičnanech se navíc zaměřuje na dusičnany a nezavá -
dí limity pro používání fosforu53. Pokud je tedy eutrofizace vyvolána fosforem, 
uplatnění akčního programu pro dusičnany nemusí nutně vést k řešení problé -
mu a může se stát, že členské státy budou muset přijmout doplňková opatření. 
Navštívené členské státy nestanovily požadavky omezující použití fosforu v půdě 
(viz bod 35).53 Směrnice tento problém řeší 
pouze nepřímo v rámci 
požadavku na „omezení 
používání hnojiv na půdu“, 
protože dusičnany a fosfor 
jsou obecně přítomny 
v hnojivech společně (spolu 
s dalšími živinami). Tento 
požadavek nicméně 
nezaručuje omezení používání 
fosforu, neboť poměr různých 
živin se v komerčních 
hnojivech liší.
33 Připomínky 
Rozdíly v obsahu akčních programů týkajících se dusičnanů
78 
Směrnice obsahuje povinné i volitelné požadavky, které mají zemědělci dodržet. 
Stanovuje však přesné limity pouze pro několik málo povinných požadavků, které 
jsou tudíž jednotně uplatňovány všemi členskými státy54. Pokud jde o povinné 
požadavky, přesná pravidla stanoví členské státy ve svých akčních programech 
týkajících se dusičnanů. Ve třech navštívených členských státech se tato pravidla 
lišila mírou své přísnosti a byla méně striktní než pravidla ve studii provedené 
jménem Komise, jak ukazuje tabulka 2 .
79 
Směrnice ukládá přesné limity pro použití dusíku ze statkových hnojiv, ale nikoli 
pro použití dusíku z minerálních hnojiv, které se zvýšilo55. Zahrnuje rovněž obec -
ný požadavek, aby členské státy zajistily limity pro celkové množství dusíkatých 
hnojiv, které je možné použít. Účinnost tohoto požadavku se nejlépe zajistí tím, 
že plány hnojení vypracují nezávislí odborníci a schválí je příslušné orgány. Podle 
směrnice o dusičnanech však plány hnojení a záznamy o hnojení nejsou pro 
zemědělce povinné. Akční program Finska zemědělcům neukládá povinnost po -
užívat plány hnojení vůbec a Polsko vyžaduje záznamy o hnojení i plány hnojení 
jen v případě zemědělských podniků o rozloze větší než 100 ha, tj. u 1 % celkové -
ho počtu zemědělských podniků v Polsku. V těchto dvou zemích tyto požadavky 
nejsou povinné, ale zemědělci je používají dobrovolně, přičemž jsou podmínkou 
pro příjem agroenvironmentálních plateb56. Lotyšsko vyžaduje plány hnojení 
i záznamy o hnojení u zemědělských podniků o rozloze větší než 20 ha (nebo 
3 ha v případě zahradnických podniků), které představují 85 % zemědělské půdy 
v oblastech ohrožených dusičnany.
80 
Kromě toho by provádění určitých požadavků, které je obtížné kontrolovat, ne -
boť se týkají zdržení se hnojení v určitém období nebo na určitých úsecích půdy 
(viz III.1.1, II.A.2 a II.A.4 v tabulce 2 ), bylo lépe zajištěno v případě existence 
povinnosti vést záznamy o hnojení. Tam, kde tyto záznamy chybějí, je obtížné 
s jistotou určit, zda dochází k porušování (a uplatnit sankce), pokud zemědělec 
není přistižen při činu.54 Příloha III.2, limit 170 kg/ha/rok 
pro použití dusíku ze 
statkových hnojiv 
a příloha II.A.3, zákaz hnojení 
půdy, která je přesycená 
vodou, zaplavená, promrzlá 
nebo pokrytá vrstvou sněhu.
55 Podle Eurostatu v letech 
2004  až 2012 celkové 
používání dusíku 
z minerálních hnojiv vzrostlo 
ročně v průměru o více než 
4 % v Estonsku, Lotyšsku 
a Litvě a méně v Polsku 
a Švédsku. V Německu, Finsku 
a Dánsku se ročně snížilo 
v průměru o 1 %.
56 Ve Finsku to představuje okolo 
90 % finských zemědělců 
a 97 % orné půdy. V Polsku 
musí záznamy vést také 
zemědělci, kteří dostávají 
agroenvironmentální platby, 
ale plány hnojení jsou 
vyžadovány pouze od 
zemědělců, jimž jsou 
vypláceny platby v rámci 
agroenvironmentálních 
programů pro „ekologické 
zemědělství“ a „udržitelné 
zemědělství“, což odpovídá 
12 % orné půdy.
34 Připomínky 
Požadavky akčních programů týkajících se dusičnanů, které byly v platnosti na konci 
roku 2014
 Odkaz na 
přílohy směrnice 
o dusičnanechPovinné požadavky
Hnojiva Statkové hnojivo
III 1.1
Období zákazu III 1.3
Omezení pro použití na 
půdu (kg/ha/rok)II.A.2
Svažité pozemkyII.A.4
Vzdálenost od vod -
ních tokůIII 1.2
Kapacita sklado -
vacích prostor pro 
statková hnojiva
LOTYŠSKO
(v oblastech 
ohrožených 
dusičnany)4,5 měsíce pro statková 
hnojiva
5 měsíců pro minerální 
hnojivaBrambory < 150
Travní porost od 50 do 190
Jarní obiloviny a olejniny 
od 110 do 200 Veškerá hnojiva 
zakázaná na svazích 
> 17 ,6 % (10°)50 m, pokud je svah 
> 10°
10 m od vodních chrá -
něných oblastí6 měsíců produkce 
pevných statkových 
hnojiv 
7 měsíců produkce 
pevných statkových 
hnojiv
POLSKO
(v oblastech 
ohrožených 
dusičnany)Od 3,5 do 4,5 měsíce 
pevná statková hnojiva
6,5 měsíce tekutá 
statková hnojiva a 
minerální hnojivaBrambory od 100 do 200
Travní porost a siláž od 
260 do 300
Jarní obiloviny a olejniny 
od 100 do 240Některá hnojiva 
zakázaná na svazích 
> 10 %Od 5 do 20 m 6 měsíců produkce 
pevných statkových 
hnojiv
FINSKO
(celá země)6 měsícůBrambory < 130
Travní porost, siláž < 250
Jarní obiloviny a olejniny 
< 170Statková hnojiva 
zakázaná na svazích 
> 10 %5 m
10 m, pokud je svah 
> 2 %12 měsíců produkce 
pevných statkových 
hnojiv
Studie provedená 
jménem KomiseFinsko 8 měsíců
Lotyšsko a Polsko 7 
měsíců
(o 2 měsíce méně u 
pevných statkových 
hnojiv, pokud nehrozí 
žádná zvláštní rizika)Brambory < 130 ve Finsku
< 90 v Lotyšsku a Polsku
Všechna hnojiva 
zakázaná na svazích 
> 8 % a delších než 
100 m25 m podél vodních 
toků v oblastech 
vodních útvarů citlivých 
z hlediska eutrofizace
50 m v případě svažité -
ho terénu
3 až 10 m podél příkopů 
a malých proudůFinsko 9 měsíců produk -
ce pevných statkových 
hnojiv
Lotyšsko a Polsko 8 
měsícůTravní porost a kukuřice 
na siláž < 90 a < 210 ve 
Finsku
< 100 a < 250 v Lotyšsku 
a Polsku
Jarní obiloviny a olejniny 
< 70 ve Finsku
< 60–80 v Lotyšsku a 
Polsku
Stejné nebo přísnější než ve standardní studii 
Blíží se standardu ve studii 
Daleko nižší než standard ve studii 
Velmi významně nižší než standard ve studii 
Zdroj:  EÚD.
Studie vypracovaná jménem Komise, Recommendations for establishing Actions Programmes under Directive 91/676/EEC concerning the protection 
of waters against pollution caused by nitrates from agriculture sources  (Doporučení pro vypracování akčních programů podle směrnice 91/676/EHS 
k ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů)(DLO-Alterra Wageningen UR, DLO-Plant research International Wagenin -
gen UR, NEIKER Tecnalia, Derio, Španělsko, Institute of Technology and Life Sciences (ITP), Varšava, Polsko, Swedish Institute of Agricultural and 
Environmental Engineering (JTI), Uppsala), prosinec 2011.Tabulka 2
35 Připomínky 
Sledování ze strany Komise bylo poměrně úspěšné, ale časově 
náročné
81 
Komise by měla zajistit, aby členské státy správně provedly směrnici o dusična -
nech57. Schválení vymezení oblastí ohrožených dusičnany nebo akčních progra -
mů týkajících se dusičnanů je však na členských státech. Každé čtyři roky musí 
členské státy Komisi předložit zprávu (zprávu podle článku 10), která obsahuje 
odůvodnění výběru oblastí ohrožených dusičnany, výsledky jejich monitorování 
znečištění vody dusičnany a shrnutí jejich akčních programů. Pokud se Komise 
domnívá, že směrnice není prováděna správně, má k dispozici pouze jediný do -
nucovací nástroj, a tím je podání žaloby.
82 
Od roku 2010 Komise vede dialog se všemi členskými státy ležícími v oblasti Balt -
ského moře, což pomohlo vyvolat změny právních předpisů týkajících se hnojení 
obecně. Na konci roku 2014 byly ve Finsku a Lotyšsku zavedeny nejnovější akční 
programy, které zpřísňují některé požadavky. V roce 2008 Komise požádala Pol -
sko, aby rozšířilo své oblasti ohrožené dusičnany a zlepšilo své akční programy. 
Na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie (věc C-356/13) z roku 2014 
Polsko zahájilo legislativní postupy za účelem nového vymezení svých oblastí 
ohrožených dusičnany a změny svých právních předpisů týkajících se hnojení 
a akčních programů na rok 2016.
83 
Sledování ze strany Komise je časově náročné, což se částečně vysvětluje tím, že 
požadavky směrnice jsou zformulovány obecně a potřebují podrobná prováděcí 
pravidla v členských státech. Komise také potřebuje odborné vědecké znalosti, 
aby mohla posoudit, zda jsou pravidla členských států dostatečně přísná pro 
zajištění míry ochrany vod zamýšlené směrnicí. Na základě studie uvedené v  ta-
bulce 2  a dalších vědeckých důkazů Komise zesílila svá opatření, ale členské státy 
někdy doporučení této studie zpochybňují. V době provádění auditu probíhaly 
diskuse s Estonskem a Švédskem a byl otevřen případ řízení o nesplnění povin -
nosti ve vztahu k Estonsku. Komise souhlasila s tím, aby Lotyšsko namísto rozšíře -
ní oblastí ohrožených dusičnany zavedlo určitá pravidla pro používání dusičnanů 
mimo tyto oblasti. Tyto dvě možnosti ale nemusí být stejně účinné: zatímco 
požadavky platné v oblastech ohrožených dusičnany jsou prosazovány pomocí 
mechanismu EU, na požadavky platné mimo tyto oblasti se ne vždy vztahují po -
dobné kontroly (viz bod 85).57 Článek 258 Lisabonské 
smlouvy požaduje, aby 
Komise zajistila uplatňování 
ustanovení Smlouvy 
a opatření přijatých orgány 
podle této smlouvy.
36 Připomínky 
58 Pěstování a pastva jsou 
povoleny, ale s omezeními, 
například pokud jde o hnojení.
59 Příkladem vnitrostátních 
požadavků na používání 
hnojiv mimo oblasti ohrožené 
dusičnany jsou období zákazu 
používání hnojiv (Polsko), limit 
ve výši 170 kg dusíku ze 
statkového hnojiva na hektar, 
zákaz hnojení půdy, která je 
přesycená vodou, zaplavená, 
promrzlá nebo pokrytá 
vrstvou sněhu a hnojení půdy 
ve svažitém terénu (Polsko 
a Lotyšsko).Mechanismus podmíněnosti pomáhá prosazovat směrnici 
o dusičnanech a další požadavky ohledně hnojiv, ale není 
zcela účinný
Ne všechny požadavky týkající se používání hnojiv spadají do 
oblasti působnosti mechanismu podmíněnosti
84 
Směrnice o dusičnanech neobsahuje žádná konkrétní ustanovení týkající se 
prosazování jejích požadavků. Od zavedení systému podmíněnosti musí být 
požadavky platné pro oblasti ohrožené dusičnany sledovány v rámci kontroly 
požadavků podmíněnosti. To znamená, že pokud tyto požadavky nejsou dodr -
ženy, zemědělec může být penalizován. Ačkoli odvětvové právní předpisy i jejich 
donucovací mechanismy se vztahují na všechny zemědělce, u požadavků podmí -
něnosti mohou být sankcionováni pouze příjemci plateb v rámci SZP .
85 
Kromě toho musí členské státy pro otázky definované právními předpisy EU sta -
novit normy známé jako normy GAEC, aby byla půda udržována v dobrém země -
dělském a environmentálním stavu. Normou GAEC významnou pro kvalitu vody, 
kde je třeba upřesnit požadavky týkající se hnojení, je norma GAEC pro „zřízení 
ochranných pásem podél vodních toků“58.
86 
Ne všechny vnitrostátní požadavky týkající se používání hnojiv mimo oblasti 
ohrožené dusičnany však spadají pod normu GAEC, a tudíž ne na všechny se 
vztahuje podmíněnost59. Požadavky mimo rozsah podmíněnosti kontrolují vnitro -
státní orgány pro ochranu životního prostředí a mohou vést k sankcím podle vni -
trostátního práva. Tyto kontroly však trpěly nedostatky v postupech pro určení 
kontrolního vzorku (Polsko) a tím, že se nekontrolovaly všechny platné požadav -
ky (Lotyšsko). V Lotyšsku se dodatečné kontroly týkají pouze požadavků ohledně 
skladování statkového hnojiva a nakládání s ním.
87 
Kromě toho audit zjistil, že norma GAEC pro ochranná pásma nebyla příliš nároč -
ná (viz rámeček 2 ).
37 Připomínky 
60 Bod 69 zvláštní zprávy 
č. 8/2008 s názvem Je 
podmíněnost jako politika 
účelná? a bod 136 zvláštní 
zprávy č. 23/2015.Kontroly podmíněnosti ukazují značnou míru nesouladu 
s požadavky na ochranu vody před vstupem živin
88 
V žádném ze tří navštívených členských států nebyla při výběru vzorků zohledně -
na zvláštní rizika týkající se zátěže živinami (viz tabulka 3 ).Rámeček 2 Tabulka 3Příklady požadavků podle norem GAEC stanovující ochranná pásma podél vodních 
toků
Normy GAEC platné pro všechny zemědělce od roku 2013 musely odpovídat alespoň požadavkům vztahujícím 
se na zemědělce v oblastech ohrožených dusičnany. Tabulka 2  (požadavek II.A.4) již ukazuje širokou škálu při 
vymezování požadavků.
Ve Finsku norma GAEC dodatečně upřesnila, že pěstování na pásmu není povoleno až do šířky 0,6 m od hrani -
ce vodního toku. Lotyšsko a Polsko nevyužily možnosti normy GAEC požadovat pásmo neobdělávané země.
Faktory související se zátěží živinami zohledněné při 
výběru vzorku sloužícího ke kontrole podmíněnosti
Zemědělské podniky představující vyšší riziko z hle -
diska znečištění vody živinamiLV PL FI
Ležící blízko vodních toků NE ANO NE
Ležící na svažitém terénu NE ANO NE
S vysokou koncentrací hospodářských zvířat > 1,7 dobyt -
čích jednotek na hektarNE NE NE
Zdroj:  EÚD.
89 
Pokyny pro inspekce v členských státech nejsou vždy natolik podrobné, aby 
zabránily tomu, že některé hlavní kontroly budou provedeny nesprávně. Audit 
například zjistil, že instrukce nepožadovaly, aby spolehlivost záznamů o hnoji -
vech byla potvrzena pomocí sesouhlasení faktur (Polsko) a zásob hnojiv (Polsko 
a Lotyšsko). Načasování inspekcí (zejména od července do října) není vhodné pro 
kontrolu požadavků týkajících se zimních měsíců. Na tento problém již upozornil 
Účetní dvůr60.
38 Připomínky 
61 Zvláštní zpráva č. 8/2008, 
4/2014 a 23/2015.
62 Článek 36 nařízení (ES) 
č. 1698/2005.
63 Plány povodí přijaté v roce 
2009 pokrývají období 
2010–2015, zatímco programy 
rozvoje venkova přijaté v roce 
2006 se týkají období 
2007–2013.
64 Plány povodí v Lotyšsku 
předkládají dvě opatření, která 
by měla být financována 
z vnitrostátních finančních 
prostředků, a to „ochranná 
pásma s travním porostem“ 
a „přípravu plánů hnojení“, 
jejich rozsah byl ale omezen 
nebo nebyla provedena.90 
Ve třech navštívených zemích existuje vysoká míra nesouladu, pokud jde o to, 
jak uplatňují požadavky v oblastech ohrožených dusičnany, která se u zemědělců 
prověřených v roce 2013 pohybuje mezi 17 % a 32 %. Většina případů nesouladu 
se týkala skladovacích kapacit pro statková hnojiva, které buď chyběly, nebo byly 
nevhodné, problémů s analýzou obsahu dusíku ve statkovém hnojivu (Finsko), 
nedodržení limitu pro použití dusíku ze statkových hnojiv (Polsko), nevhodných 
plánů hnojení a chybějících záznamů o hnojivech (Lotyšsko). Z toho vyplývá, že 
systém kontrol má omezené odrazující účinky, jak již bylo zdůrazněno v předcho -
zích zprávách Účetního dvora61.
Opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná 
z prostředků EU v období 2007–2013 mají v navštívených 
členských státech jen malý dopad na snížení znečištění 
vodních útvarů živinami
91 
Doplňková opatření uvedená v plánech povodí pro rok 2009 měla za cíl snížit 
znečištění živinami ze zemědělství a měla z velké části stejnou povahu jako 
opatření stanovená v programech pro rozvoj venkova na období let 2007–2013, 
tj. investice do zemědělských podniků týkající se skladování statkových hnojiv 
a opatření ke zlepšení životního prostředí a krajiny62. V programech pro rozvoj 
venkova jsou však tato opatření zaměřena na dosažení četných cílů v oblasti 
životního prostředí a obecně platí, že všichni zemědělci je mohou uplatňovat 
dobrovolně bez ohledu na umístění zemědělského podniku, zatímco v plánech 
povodí jsou představeny jako hlavní nástroj pro zlepšení stavu vod a mají být 
používány v konkrétních oblastech.
92 
Když byly navíc plány povodí přijaty63, byl již významný podíl finančních pro -
středků na rozvoj venkova přidělen, zejména agroenvironmentálním programům, 
ne však nutně v oblastech stanovených v plánech povodí. K realizaci těchto 
programů v daných oblastech by byla zapotřebí lepší koordinace mezi orgány 
rozvoje venkova a vodohospodářskými orgány a/nebo by byly nutné další finanč -
ní prostředky. K tomu však docházelo jen zřídka64.
39 Připomínky 
65 V Lotyšsku se investice do 
zařízení na skladování 
statkových hnojiv týkalo 50 % 
zemědělských podniků s 80 % 
dobytčích jednotek 
v oblastech ohrožených 
dusičnany. V Polsku měla 
podpora pro zařízení na 
skladování statkových hnojiv 
jen malý úspěch.Investice spolufinancované z prostředků EU pomohly zemědělcům 
lépe nakládat se statkovými hnojivy, ale na nejvíce znečišťující 
zemědělské podniky byly zaměřeny pouze částečně
93 
Jako hlavní problém týkající se téměř všech zemědělských podniků v oblastech 
ohrožených dusičnany v Polsku byl uznán nedostatek vhodných skladovacích ka -
pacit pro statková hnojiva. Za významný byl považován i v Lotyšsku. Tato otázka 
byla s různou mírou úspěchu řešena v prvních polských a lotyšských programech 
rozvoje venkova (2004–2006)65. Kromě toho byly plány povodí pro rok 2009 vy -
pracovány na základě myšlenky, že je stále nezbytné zlepšit skladovací kapacity 
pro statková hnojiva v oblastech ohrožených dusičnany a v povodích určitých 
vodních útvarů. Plány povodí ve Finsku rovněž obsahují toto opatření.
94 
Při provádění programů rozvoje venkova na období let 2007–2013 nicméně žádný 
ze tří navštívených členských států neupřednostnil granty pro zlepšení skladova -
cích kapacit pro statková hnojiva v zemědělských podnicích ležících v oblastech 
ohrožených dusičnany nebo představujících vyšší riziko pro ochranu vody, jako 
jsou podniky s vysokou koncentrací hospodářských zvířat a podniky ležící v po -
vodích vodních útvarů se špatným stavem vod.
Účinnost opatření pro rozvoj venkova zaměřených na ochranu 
vody omezilo několik faktorů
95 
Pokud jde o snížení znečištění vod živinami, nejvýznamnější agroenvironmentál -
ní programy nebyly ze zeměpisného hlediska zacíleny na problematické oblasti 
stanovené v plánech povodí. Často jde o oblasti s intenzivním zemědělským 
chovem nebo oblasti ohrožené dusičnany a oblasti, které jsou vystaveny erozi, 
a v nichž tedy dochází ke značnému odtoku živin do vody. Přestože několik ag -
roenvironmentálních programů a zalesňovacích opatření bylo správně zacíleno, 
mezi zemědělci zaznamenaly malý zájem. Například ve Finsku programy pro „zří -
zení ochranných pásem (pobřežní oblasti)“ a „účinné snížení zátěže živinami (fos -
for)“ dosáhly 57 %, resp. 15 % svých cílů (počet hektarů). V Lotyšsku program pro 
„půdu se strništi v zimním období“ dosáhl téměř nulového výsledku a v Polsku 
dosáhlo „zalesňovací“ opatření 50 %. Podle vnitrostátních orgánů byla nízká čísla 
způsobena složitostí opatření a nízkou částkou dotací, zejména pro zemědělské 
podniky s intenzivním chovem, které obecně bývají umístěny v těchto oblastech.
40 Připomínky 
66 Minimální požadavky týkající 
se hnojiv a pesticidů musí být 
vymezeny členskými státy 
a jsou použitelné na některá 
opatření v rámci programů 
rozvoje venkova. Ve třech 
navštívených členských 
státech nepřesahují 
požadavky podmíněnosti 
týkající se hnojiv a nezahrnují 
limity pro používání fosforu, 
s výjimkou Finska, kde je však 
limit poměrně velkorysý.96 
V důsledku toho nebyly v kontrolovaných členských státech nejvýznamnější 
agroenvironmentální programy dostatečně uplatňovány v oblastech ohrožených 
znečištěním živinami. Například v Lotyšsku a Polsku je většina povrchu dotčené -
ho „ekologickým zemědělstvím“, „ochranou půdy a vody“ a „ochrannými trav -
ními pásmy“ zemědělskou půdou ležící mimo oblasti ohrožené dusičnany (viz 
tabulka 4 ).Tabulka 4Provádění agroenvironmentálních programů významných 
pro ochranu vody v oblastech ohrožených dusičnany
% podporované oblasti umístěné 
v oblastech ohrožených dusičnany
Agroenvironmentální systémy významné pro ochranu 
vody LV PL
Ekologické zemědělství 5,2 1,6
Integrované/udržitelné zemědělství 28,8 11,6
Ochrana půdy a vody 10,9 7, 5
Ochranná travní pásma 0,0 2,4
Poznámka:  Finsko není zahrnuto v tabulce, neboť celá země je vymezena jako oblast ohrožená 
dusičnany.
Zdroj:  EÚD.
97 
Kromě toho některé požadavky agroenvironmentálních programů nebyly dosta -
tečně náročné, přičemž někdy byly jen o málo přísnější než základní požadavky, 
tj. požadavky podmíněnosti a minimální požadavky na hnojiva a pesticidy66. 
Například v Polsku vyžaduje agroenvironmentální program pro zřízení pásma 
neobdělávané země obsahujícího traviny a původní křoviny podél vodního toku 
pásmo o šířce 5 m, zatímco v jiných členských státech je minimální požadovaná 
šířka mnohem větší, např. 15 m. Ve Finsku mohly být požadavky týkající se plánů 
hnojení a pokrytí půdy vegetací v zimě zahrnuty do základních požadavků. 
V Lotyšsku tak bylo učiněno v případě obou požadavků (viz bod 79) a v Polsku 
u druhého jmenovaného požadavku (viz bod 86 a poznámka 59).
41 Připomínky 
67 Nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU)
č. 1305/2013 ze dne 
17. prosince 2013 o podpoře 
pro rozvoj venkova 
z Evropského zemědělského 
fondu pro rozvoj venkova 
(EZFRV) a o zrušení nařízení 
Rady (ES) č. 1698/2005.
68 Například v lotyšském 
programu rozvoje venkova 
Komise požádala o zavedení 
zmírňujících opatření pro 
veškeré spolufinancované 
investice do odvodňování 
zemědělské a lesní půdy, jak je 
stanoveno v plánech povodí.
69 Zemědělci, kteří mají nárok na 
platby na plochu, mají 
povinnost používat ve svých 
zemědělských podnicích 
soubor ekologických postupů 
přínosných pro životní 
prostředí a pro oblast klimatu. 
Těmito postupy jsou 
diverzifikace plodin, udržování 
trvalých travních porostů 
a vyčlenění pěti procent orné 
půdy na ekologicky přínosné 
prvky. Nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU) 
č. 1307/2013 ze dne 
17. prosince 2013, kterým se 
stanoví pravidla pro přímé 
platby zemědělcům 
v režimech podpory v rámci 
společné zemědělské politiky 
a kterým se zrušují nařízení 
Rady (ES) č. 637/2008 
a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 
(Úř. věst. L 347, 20.12.2013, 
s. 608).
70 Ve finském programu rozvoje 
venkova bylo pomocí různých 
mechanismů zlepšeno 
zaměření na určité zeměpisné 
oblasti. V polském programu 
rozvoje venkova byly 
požadavky na plán hnojení 
rozšířeny na několik 
agroenvironmentálních 
programů. V lotyšském 
programu rozvoje venkova 
byly oproti předchozímu 
programu zpřísněny 
požadavky na režimy strniště 
a integrovaného zahradnictví.98 
Audit také ukázal, že žádný z členských států hraničících s Baltským mořem 
nezahrnul opatření pro „platby související s rámcovou směrnicí o vodě“ do svých 
programů rozvoje venkova na období let 2007–2013 a 2014–2020 (s výjimkou 
Dánska v letech 2007–2013). To bylo vysvětleno skutečností, že tímto opatřením 
lze podporovat pouze činnosti, které přesahují základní požadavky a jež jsou 
povinné pro zemědělce v oblastech určených v plánech povodí. Tato opatření 
nebyla do prvních plánů povodí většiny členských států z oblasti Baltského moře 
zahrnuta.
99 
Nejvíce znečišťující zemědělské podniky neuplatňují agroenvironmentální pro -
gramy dostatečně, protože tyto programy poskytují omezené kompenzační plat -
by a členské státy neukládají těmto zemědělským podnikům pokuty vyžadované 
za účelem ochrany vody. Zvláštní zpráva č. 23/2015 (body 154–161) se podrobněji 
zabývá obtížemi, které v praxi přináší uplatňování zásady „znečišťovatel platí“ 
v zemědělství.
V programovém období 2014–2020 jsou k dispozici nástroje ke 
zlepšení účinnosti opatření pro rozvoj venkova zaměřených na 
ochranu vody, dosud však nebyly plně využity
100  
Nařízení č. 1305/201367 udílí v programech rozvoje venkova zvláštní prioritu 
ochraně vody a stanoví předběžné podmínky, které mají být splněny, pokud jde 
o provádění rámcové směrnice o vodě a environmentální právní předpisy platné 
pro zemědělství.
101  
Při posuzování programů rozvoje venkova na období let 2014–2020 před jejich 
schválením Komise trvala na tom, aby členské státy náležitě zaměřily svá opatření 
na nejpotřebnější oblasti. Požadovala také větší soudržnost mezi plány povodí 
(návrhy připravené ke schválení do konce roku 2015) a programy rozvoje venkova, 
především co se týče zaměření na určité zeměpisné oblasti68. Její další požadavek 
se týkal přísnějších základních požadavků a náročnějších požadavků vztahujících 
se konkrétně k agroenvironmentálním programům a také tomu, aby bylo zabrá -
něno jakýmkoli překryvům mezi opatřeními pro rozvoj venkova a nově zavedený -
mi ekologickými postupy69. V praxi vedly diskuse s Komisí k některým zlepšením 
v opatřeních programů rozvoje venkova zaměřených na ochranu kvality vody70.
42 Připomínky 
71 „Makroregionální strategie“ je 
integrovaný rámec schválený 
Evropskou radou, který se má 
zabývat společnými výzvami 
stanovené zeměpisné oblasti, 
jež se týkají členských států 
a třetích zemí, které leží v téže 
zeměpisné oblasti, a tak těží 
z posílené spolupráce 
napomáhající dosažení 
hospodářské, sociální 
a územní soudržnosti ( zdroj:  
InfoRegio).
72 SWD(2013) 233 final ze dne 
27. června 2013, který je 
přílohou zprávy Komise 
týkající se přidané hodnoty 
makroregionálních strategií. 
Také COM(2014) 284 final ze 
dne 20. června 2014, Zpráva 
Komise o správě a řízení 
makroregionálních strategií.102  
V důsledku toho však byly některé programy rozvoje venkova pro období let 
2014–2020 částečně nebo podmínečně přijaty, protože v době jejich schvalování 
členské státy stále pracovaly na návrhu svých plánů povodí na rok 2015 a prová -
děly změny právních předpisů týkající se základních požadavků nebo vytvářely 
ekologické postupy. To bude znamenat zpoždění při provádění určitých opatření.
Přidaná hodnota strategie EU pro region Baltského 
moře, pokud jde o snížení vstupu živin do Baltského 
moře
103  
Strategie EU pro region Baltského moře byla zahájena v roce 2009 jako průkop -
nická akce za účelem zavedení makroregionálního přístupu71 k regionálnímu 
rozvoji a k realizaci (mimo jiné) propojení orgánů v oblasti životního prostředí 
a zemědělství. Dílčí cíl strategie EU pro region Baltského moře nazvaný „čistá 
voda v Baltském moři“ přijal cíle v oblasti snížení vstupu živin akčního plánu pro 
Baltské moře Helsinské komise. Jeho přidanou hodnotou v této oblasti by proto 
mělo být podporovat a urychlit provádění tohoto akčního plánu prostřednictvím 
nové správy, která spojí politiky a zdroje z různých odvětví a zahrne širokou škálu 
zúčastněných stran (veřejných, soukromých, občanskou společnost) a posílí mezi -
národní spolupráci72.
104  
Prověřovali jsme, zda:
– měla strategie EU pro region Baltského moře znatelný dopad v oblasti snížení 
zátěže živinami,
– byly vytvořeny inovativní projekty a rozšířeny výsledné osvědčené postupy,
– Komise jednala s cílem zajistit, aby operační programy a programy rozvoje 
venkova byly v souladu s cílem strategie EU pro region Baltského moře v ob -
lasti snížení živin.
43 Připomínky 
Složitá správní síť a přidaná hodnota, kterou je obtížné 
posoudit
105  
Strategie EU pro region Baltského moře je vybudována na třech negativních 
zásadách: žádné nové právní předpisy, žádné nové finanční prostředky a žádné 
nové instituce. Přestože záměrem bylo nevytvářet žádné nové instituce, v praxi 
se strategie EU pro region Baltského moře skládá z rozsáhlé sítě skupin a subjek -
tů. Ty je třeba připočítat k četným subjektům, které již v oblasti Baltského moře 
pracují. V praxi je však obtížné posoudit přidanou hodnotu strategie EU pro 
region Baltského moře k opatřením členských států zaměřeným na snížení vstupu 
živin, neboť není zaveden žádný monitorovací rámec, který by odlišil výsledky 
této strategie od výsledků stávajících opatření.
Stěžejní projekty pomáhají šířit osvědčené postupy, ale jejich 
dopad na snížení živin se neprokázal
106  
Očekávalo se, že zúčastněné strany, jako jsou orgány členských států, obchodní 
partneři, vysoké školy a nevládní organizace, vytvoří inovativní projekty, přičemž 
využijí a dále rozvinou osvědčené postupy. Nejvýznamnější stěžejní projekty 
strategie EU pro region Baltského moře, jejich cíle, náklady a zdroje financování 
jsou přestaveny v  příloze V .
107  
Stěžejní projekty Pobaltské hnojivo a Pobaltská dohoda pomohly rozšířit osvěd -
čené postupy v oblasti zemědělství. Některé ze stěžejních projektů nicméně 
představují velmi malé přímé investice do snížení zátěže živinami. Jiné projekty, 
které nebyly uznány jako stěžejní, jsou pro oblast snížení živin stejně důležité. 
Jde například o projekty Pobaltský kompas a Pobaltský pakt zabývající se znečiš -
těním ze zemědělství a projekt PURE zaměřený na odstraňování fosforu z měst -
ských odpadních vod.
108  
Přínos stěžejních projektů a dalších projektů financovaných z programu pro regi -
on Baltského moře pro snížení živin je obtížné určit. Většina stěžejních projektů 
sama o sobě nevede k okamžitým hmatatelným výsledkům, neboť často slouží 
jako pilotní příklad požadovaného širšího opatření v dané oblasti. V některých 
případech jsou částečně nadbytečné, protože jejich výsledků bylo dosaženo pro -
střednictvím jiných výzkumných projektů financovaných ze strany EU a posouze -
ní již byla provedena Komisí.
44 Připomínky 
73 Viz nařízení (EU) č. 1303/2013, 
článek 15 (obsah dohody 
o partnerství), čl. 96 odst. 3 
písm. d) (požadavek, aby 
operační programy upřesnily 
ujednání pro meziregionální 
a nadnárodní opatření) a čl. 70 
odst. 2 (povolení 
spolufinancovat operace 
mimo programovou oblast).
74 Byly prověřeny dohody 
o partnerství a operační 
programy ve Švédsku, Finsku, 
Lotyšsku a Polsku.
75 To je jasně stanoveno 
v polském vnitrostátním 
operačním programu 
„Infrastruktura a životní 
prostředí“ a ve švédských 
operačních programech a je to 
uvedeno v obecných 
podmínkách finského 
vnitrostátního operačního 
programu.Je třeba, aby operační programy lépe zohlednily strategii EU 
pro region Baltského moře
109  
Jedna ze tří zásad strategie EU pro region Baltského moře zní „žádné nové finanč -
ní prostředky“. Místo toho se očekává, že finanční prostředky EU vyčleněné na 
soudržnost i vnitrostátní finanční prostředky budou lépe zaměřeny na podporu 
makroregionálních cílů a budou využity účinněji. Protože strategie EU pro region 
Baltského moře byla vytvořena v roce 2009, tj. v polovině programového období 
2007–2013, možnost makroregionální strategie ovlivnit přidělování finančních 
prostředků na priority operačních programů byla od počátku omezena.
110  
V programovém období 2014–2020 příležitost strategie EU pro region Baltského 
moře ovlivnit návrh politiky soudržnosti a rozvoje venkova vzrostla73. Audit uká -
zal, že Komise posoudila programové dokumenty pro období 2014–2020 (dohody 
o partnerství a operační programy) strukturovaným a standardním způsobem, 
přičemž věnovala bedlivou pozornost spojitostem mezi strategií EU pro region 
Baltského moře a prioritami v programech a koordinačním mechanismům mezi 
strukturami pro řízení fondů EU a zmíněnou strategií.
111 
V souvislosti s dílčím cílem „čistá voda v Baltském moři“ jsme však také zjistili, že 
strategie EU pro region Baltského moře měla jen malý vliv na priority členských 
států74. Například švédské a finské operační programy tento konkrétní dílčí cíl 
strategie EU pro region Baltského moře téměř nezmiňují a odpovídající lotyšská 
a polská opatření se týkají infrastruktur pro odpadní vody, které jsou v každém 
případě vyžadovány za účelem dodržení souladu se směrnicemi EU, bez ohledu 
na existenci této strategie. Členské státy mají v programovém období 2014–2020 
jen malou možnost zvýšit příděly finančních prostředků EU určené na ochranu 
vody, neboť 50 % prostředků EFRR v konvergenčních regionech a 80 % v ostat -
ních regionech je vyčleněno na pouhé tři tematické cíle. Ochrana životního 
prostředí k těmto cílům nepatří.
112  
Na základě doporučení Komise tři ze čtyř prověřovaných vnitrostátních ope -
račních programů zvláště upřednostnily projekty související se strategií EU pro 
region Baltského moře75. Žádný z těchto projektů však nenavrhuje cíle či ukazate -
le pro snížení vstupu živin, v důsledku čehož je obtížné posoudit jejich přínos pro 
dílčí cíl zmíněné strategie týkající se čisté vody. Všechny čtyři operační programy 
začlenily vnitrostátní struktury strategie EU pro region Baltského moře do svých 
monitorovacích výborů.
45
 Závěry a doporučení
113  
Provádění opatření EU ze strany členských států vedlo k omezenému pokroku při 
snižování vstupu živin do Baltského moře. Investice do infrastruktury pro odpad -
ní vody byly účinné jen částečně, zemědělská opatření nejsou úměrná velikosti 
tlaku a nejsou ani dostatečně zacílena a přidanou hodnotu strategie EU pro regi -
on Baltského moře je obtížné posoudit.
Plánům členských států chybí ambice a vhodné 
ukazatele a v oblasti snížení živin bylo dosaženo 
omezeného pokroku
114  
Na konci roku 2012 bylo dosaženo omezeného pokroku při snižování vstupu živin 
za účelem boje s eutrofizací v Baltském moři. Zátěž živinami z městských aglome -
rací se snížila, zatímco zátěž ze zemědělství zůstává stejná, nebo dokonce vzrůstá 
(viz bod 25).
115  
Plány členských států na snížení živin na dosažení cílů Helsinské komise se ome -
zily na provedení plánů povodí ustavených podle rámcové směrnice o vodě. To 
nebude vždy stačit k dosažení nezbytných snížení živin v Baltském moři. Kromě 
toho jsou plány povodí nedostatečné, neboť většina jejich opatření se týká pře -
devším provádění zvláštních směrnic EU (viz body 26–30).
116  
Cíle plánů povodí ustavených podle rámcové směrnice o vodě jsou vyjádřeny 
pomocí ukazatele dopadu, kterým je procento vod v dobrém stavu. Ten však 
nebyl převeden do žádných podkladových cílových hodnot, jako je objem roční 
zátěže živinami. Stejný problém byl zaznamenán v přípravných dokumentech pro 
programová opatření podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí. 
Doporučení Helsinské komise, která překračují normy stanovené ve směrnicích 
EU pro konkrétní činnosti, se uplatňují pouze částečně (viz body 31–36).
117  
Není zajištěna spolehlivost údajů z monitorování o vstupu živin do Baltského 
moře. To platí zejména v případě údajů o přeshraničním a difuzním znečištění, 
které jsou zásadní pro spravedlivé přidělování cílů snížení jednotlivým zemím 
a pro stanovení vhodných opatření (viz body 37–41).
46 Závěry a doporučení 
Doporučení 1
Komise by měla:
a) požadovat, aby členské státy stanovily programy opatření, které umožní 
dosáhnout měřitelných cílů pro snížení zátěže živinami za účelem dosažení 
cílů rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a rámcové směrnice 
o vodě;
b) požadovat, aby členské státy spolehlivě a důsledně posuzovaly a monitorova -
ly zátěž svých povodí živinami a vstupy živin do Baltského moře.
Členské státy by měly:
c) shromáždit informace o nákladové účinnosti opatření pro snížení zátěže 
živinami, aby získaly spolehlivou analýzu pro stanovení budoucích programů 
opatření.
Opatření ke snížení znečištění živinami z městských 
odpadních vod jsou částečně účinná
118  
Ne všechny členské státy v oblasti Baltského moře, které měly do roku 2012 
dosáhnout souladu se směrnicí, její požadavky ve skutečnosti dosud v plné míře 
splnily. Plnému souladu podle článků 4 a 5 směrnice stanovujících požadavky na 
druhotné a přísnější čištění byly velmi blízko pouze Německo a Finsko. Co se týče 
členských států, které musí dokončit provedení směrnice do konce roku 2015, 
navzdory významným investicím spolufinancovaným ze strany EU Polsko souladu 
se směrnicí nedosáhne a míra chybějícího napojení na stokové soustavy je stále 
vysoká (viz body 46–54).
119  
Navštívené čistírny odpadních vod jsou účinné a v souladu se směrnicí o čištění 
městských odpadních vod. Pouze některé z nich ale splňují přísnější doporučení 
Helsinské komise týkající se fosforu. Není vždy zaručena jejich finanční udržitel -
nost (viz body 55–57).
47 Závěry a doporučení 
120  
Sledování souladu členských států s ustanoveními jejich smluv o přistoupení 
prováděné Komisí nebylo včasné. Komise provádění těchto plánů nevěnuje do -
statečnou pozornost, protože její činnost je založena na nedostatečných údajích. 
Komise také pomalu přijímala opatření, která by odhalila porušení a stíhala přípa -
dy nesouladu v členských státech (viz body 58–64).
121  
Podpora EU poskytovaná na infrastruktury pro odvádění odpadních vod a jejich 
čištění v Rusku a Bělorusku by mohla vést k nákladově efektivnímu snížení živin 
z vypouštění odpadních vod. Provedení ale trvá dlouho a jeho rozsah je v porov -
nání s požadavky velmi omezený. Zvláštním problémem je znečištění pocházející 
z oblasti Kaliningradu v Rusku (viz body 65–69).
Doporučení 2
Komise by měla:
a) vybídnout členské státy k tomu, aby stanovily a prosazovaly jasnou právní 
povinnost domácností připojit se ke stávajícím kanalizačním sítím;
b) požadovat, aby členské státy provedly udržitelnou politiku stočného a umož -
nily tak správné udržování a obnovu aktiv. Tato politika by měla zohlednit zá -
sadu „znečišťovatel platí“ a cenovou dostupnost vodohospodářských služeb;
c) snížit čas potřebný k posouzení souladu se směrnicí o čištění městských od -
padních vod;
d) nadále podporovat projekty, jejichž cílem je snížení zátěže živinami vstupu -
jícími do Baltského moře z Ruska a Běloruska tím, že se více zaměří na hlavní 
znečišťovatele určené Helsinskou komisí (jako je oblast Kaliningradu).
Členské státy by měly:
e) plánovat a budovat své infrastruktury pro odpadní vody co nejúčinněji 
a v případě nezbytnosti zvážit udělení finanční podpory domácnostem, které 
by si jinak nemohly dovolit napojit se na kanalizační síť;
f) stanovit přísnější normy pro živiny obsažené v odtokových vodách, než jsou 
normy stanovené ve směrnici o čištění městských odpadních vod, pokud jde 
o oblasti, u nichž nejsou splněny podmínky týkající se živin, které jsou v sou -
ladu s dobrým stavem podle rámcové směrnice o vodě a rámcové směrnice 
o strategii pro mořské prostředí.
48 Závěry a doporučení 
Neochota členských států plně využít možná opatření 
v oblasti zemědělství a chybějící zaměření na potřebné 
oblasti
122  
Povinné požadavky stanovené směrnicí o dusičnanech jsou v některých člen -
ských státech uplatňovány na nedostatečnou plochu. Akční programy se liší svou 
přísností a nejsou vždy tak striktní, jak doporučuje Komise. Směrnice od země -
dělských podniků nevyžaduje výslovně, aby vypracovaly návrh plánů hnojení 
ani aby vedly záznamy o použitých hnojivech. Oba nástroje by pomohly provést 
a kontrolovat několik požadavků stanovených ve směrnici o dusičnanech. Komise 
poskytuje členským státům pokyny a provádí souvislé sledování provádění směr -
nice o dusičnanech. To vedlo ke zlepšením ve vymezování oblastí ohrožených du -
sičnany a akčních programů, ale tento postup je časově náročný (viz body 75–83).
123  
Mechanismus podmíněnosti pomáhá prosazovat požadavky týkající se dusičnanů 
a další požadavky ohledně hnojiv, ale není zcela účinný, protože některé poža -
davky nejsou příliš náročné. Systém kontrol podmíněnosti a sankcí je ovlivněn 
nedostatky při výběru vzorků a v instrukcích. Existuje vysoká míra nesouladu, co 
se týče uplatňování požadavků v oblastech ohrožených dusičnany, což znamená, 
že systémy kontroly mají v současnosti jen omezený odrazující účinek. Existují 
nedostatky ve vnitrostátních kontrolách požadavků mimo oblast podmíněnosti 
(viz body 84–90).
124  
Opatření v oblasti rozvoje venkova spolufinancovaná z prostředků EU mají jen 
malý dopad na snížení znečištění vodních útvarů živinami. Investice, které mají 
zemědělcům pomoci zlepšit skladování statkových hnojiv a nakládání s nimi, 
oslovily příslušné zemědělské podniky jen částečně. Agroenvironmentální 
programy nebyly ze zeměpisného hlediska zacíleny na oblasti, kde vodní útvary 
nedosáhly dobrého stavu. Zvláštní opatření týkající se provádění opatření spoje -
ných s rámcovou směrnicí o vodě byla provedena jen zřídka. Zásada „znečišťova -
tel platí“ se dostatečně neuplatňuje na zemědělskou činnost (viz body 91–99).
49 Závěry a doporučení 
125  
Komise využila příležitosti, kterou nabízejí nové nástroje platné pro programové 
období 2014–2020, k tomu, aby požadovala přísnější základní požadavky a nároč -
nější agroenvironmentální opatření. Požaduje také lepší zaměření opatření pro 
rozvoj venkova na určité zeměpisné oblasti a zlepšení soudržnosti mezi progra -
my rozvoje venkova a plány povodí. Diskuse s členskými státy vedly ke zlepšení. 
Několik opatření je však stále třeba opětovně vymezit poté, co budou přijaty 
všechny odpovídající části vnitrostátních právních předpisů a plány. V důsledku 
toho pak dojde k prodlevě při provádění určitých opatření a ke zvýšení administ -
rativní zátěže programů (viz body 100–102).
Doporučení 3
Komise by měla:
a) požadovat, aby členské státy vymezily vhodné oblasti ohrožené dusična -
ny. Členské státy by při tom měly zohlednit informace o tlacích vznikajících 
v souvislosti se znečištěním zemědělskými živinami shromážděné v plánech 
povodí v souladu s rámcovou směrnicí o vodě.
Členské státy by měly:
b) stanovit vhodné limity pro použití fosforu v zemědělství tam, kde ohrožuje 
dobrý stav vod;
c) vytvořit svá pravidla pro akční programy týkající se dusičnanů na základě 
nejnovějších vědeckých poznatků;
d) stanovit povinná opatření, která přesahují stávající požadavky pro znečišťující 
zemědělské podniky v povodích, ve kterých dochází k odtoku do eutrofních 
vod;
e) uplatnit nejvýznamnější agroenvironmentální programy v souvislosti se 
snižováním znečištění vod živinami a zaměřit tyto programy a zalesňovací 
opatření na oblasti, kde je jejich dopad na snížení zátěže živinami nejvyšší.
50 Závěry a doporučení 
Přidanou hodnotu makroregionální strategie EU pro 
region Baltského moře ke snížení živin je obtížné 
posoudit
126  
Správní struktura strategie EU pro region Baltského moře je složitá a přidává nové 
vrstvy ke stávajícím institucím regionální správy. Dopad této strategie na opatře -
ní členských států určených ke snížení vstupu živin do Baltského moře je obtížné 
posoudit (viz bod 105).
127  
Cílem stěžejních projektů provedených ve spolupráci několika členských 
a nečlenských zemí EU je vypracovat osvědčené postupy, které budou provedeny 
obecně. Někdy však jejich výsledky nepřesahují to, co již bylo k dispozici, a jejich 
praktický dopad je spíše nízký (viz body 106 a 108).
128  
Očekávaný výsledek sladění priorit programů spolufinancovaných EU a dílčí -
ho cíle „čistá voda v Baltském moři“ byl kromě toho velmi skromný (viz body 
109 –112).
Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá Henri GRETHEN, člen Účetního dvora, 
v Lucemburku na svém zasedání dne 27. ledna 2016.
 Za Účetní dvůr
 předseda
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
51
 Přílohy
Cíle v oblasti snížení vstupu živin
ZeměPrůměrný 
vstup dusíku 
v letech 
1997–2003Průměrný 
vstup fosforu 
v letech 
1997–2003Cíl snížení pro 
dusík do roku 
2021Cíl snížení pro 
fosfor do roku 
2021Snížení 
dusíku (%)Snížení 
fosforu (%)
tuny/rok tuny/rok tuny/rok tuny/rok
Dánsko 70 490 1 928 2 890 38 4 2
Estonsko 27 684 804 1 800 320 7 40
Finsko 88 005 3 609 3 030 356 3 10
Německo 65 672 627 7 670 170 12 27
Lotyšsko 61 164 829 1 670 220 3 27
Litva 48 689 2 463 8 970 1 470 18 60
Polsko 212 412 11 787 43 610 7 480 21 63
Rusko 87 122 7 142 10 380 3 790 12 53
Švédsko 130 279 3 639 9 240 530 7 15
Vstup živin pocházejících ze zemí 
Helsinské komise791  517 32 828 89 260 14 374 11 44
Vstup živin z nesignatářských zemí121 421 1 979
Zatížení živinami vstupujícími do 
Baltského moře prostřednictvím 
zemí Helsinské komise812  938 34 807
Živiny z jiných zdrojů297 405 2 087
Baltské moře celkem 910  343 36 894 118  134 15 178 13 41
1 Přeshraniční říční vstupy živin z České republiky, Ukrajiny a Běloruska.
2 Vstupy z dopravního a atmosférického znečištění pocházející ze všech zemí EU nezahrnutých do povodí Baltského moře.
Zdroj:  EÚD na základě údajů ze „Souhrnné zprávy o vytvoření revidovaných nejvyšších přípustných vstupů a aktualizovaných cílových snížení 
přidělených jednotlivým zemím v rámci akčního plánu pro Baltské moře“, schůzka ministrů Helsinské komise, 2013.Příloha I
52 Přílohy 
Tendence v oblasti vstupu dusíku a fosforu do Baltského moře v jednotlivých zemích
(tuny/rok)
DE DK EE FI LT LV PL RU SE
DusíkVstupy 1997–2003 65 672 70 490 27 684 88 005 48 689 61 164 212 412 87 122 130 279
Vstupy za rok 2012 včetně 
nejistoty (zkušební hodnota)55 963 52 535 28 378 94 688 55 502 70 388 191 602 91 757 116 723
DE DK EE FI LT LV PL RU SE
FosforVstupy 1997–2003 627 1 928 804 3 609 2 463 829 11 787 7 142 3 639
Vstupy za rok 2012 včetně 
nejistoty (zkušební hodnota)630 1 663 782 3 608 1 929 1 242 9 680 7 230 3 509
Zdroj:  Předběžné posouzení pro sledování pokroku k dosažení cílových snížení živin přidělených jednotlivým zemím (CART) přijatých prohláše -
ním ze schůzky ministrů Helsinské komise v roce 2013 v Kodani.
Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M., 2015. Posouzení týkající se splnění cílových snížení živin programu Helsinské komise pro snížení živin. 
On-line. http://helcom.fi/baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-messagePříloha II
53 Přílohy 
Dosažení horních limitů vstupů v jednotlivých dílčích povodích
(tun/rok)
Botnická 
zátokaBotnické 
mořeStřední 
část 
Baltského 
mořeFinský 
zálivRižský 
zálivDánské 
úžinyKattegat Celkem
Horní hranice vstupu dusíku 
s přihlédnutím k cíli Helsinské 
komise týkajícímu se snížení57 622 79 372 325 000 101 800 88 418 65 998 74 001 792  211
Vstupy za rok 2012 včetně nejistoty 
(zkušební hodnota)60 484 74 794 375 760 119 687 97 106 51 495 65 801 845  127
Dodatečné snížení 4 578 14 503 8 200 27 281
Snížení chybějící ke splnění cílů Helsinské 
komise pro rok 20212 862 50 760 17 887 8 688 80 197
Horní hranice vstupu fosforu 
s přihlédnutím k  cíli Helsinské 
komise týkajícímu se snížení2 675 2 773 7 360 3 600 2 020 1 601 1 687 21 716
Vstupy za rok 2012 včetně nejistoty 
(zkušební hodnota)2 787 2 490 15 145 7 536 2 775 1 418 1 591 33 742
Dodatečné snížení 283 183 96 562
Snížení chybějící ke splnění cílů Helsinské 
komise pro rok 2021112 7 785 3 936 755 12 588
Zdroj:  Předběžné posouzení pro sledování pokroku k dosažení cílových snížení živin přidělených jednotlivým zemím (CART) přijatých prohláše -
ním ze schůzky ministrů Helsinské komise v roce 2013 v Kodani.
Svendsen, L.M., Gustafsson, B., Pyhälä, M., 2015. Posouzení týkající se splnění cílových snížení živin programu Helsinské komise pro snížení živin. 
On-line. http://helcom.fi/baltic-sea-action-plan/progress-towards-reduction-targets/key-messagePříloha III
54 Přílohy 
Koncentrace živin v odtokových vodách z čistíren odpadních vod ve velkých městech 
členských států EU okolo Baltského moře (2013)Příloha IV
Zdroj:  EÚD na základě údajů z konce roku 2013 poskytnutých členskými státy. Hodnoty pro Kodaň a Stockholm jsou odvozeny z průměrů dvou 
čistíren odpadních vod v každém z těchto měst.
55 Přílohy 
Stěžejní projekty a další projekty významné pro provedení strategie EU pro region 
Baltského moře
(v mil. EUR)
Stěžejní projekt strategie EU pro region Baltského moře zabývající se eutrofizací
Prioritní oblast AGRI Zdroj a  výše financování
Pobaltské hnojivoCílem tohoto projektu je rozvinout odborné znalosti v souvislosti s ino -
vativními řešeními nakládání se statkovými hnojivy, jako jsou výroba 
obnovitelné energie a  organická hnojiva.Operační program regionu Baltského 
moře
Celkem: 3,7
EFRR: 2,8
Recyklace fosforuCílem tohoto projektu je získat zpět fosfor z hlavních zdrojů v regionu 
Baltského moře, jako jsou statková hnojiva, kaly z čistíren odpadních 
vod a jatečně upravená těla a výroba recyklovaných hnojiv. Je také 
zaměřen na vypracování strategií hnojení pro konkrétní místo s cílem 
proměnit region Baltského moře v první samovolně udržitelný region 
z hlediska vstupu minerálních hnojiv obsahujících fosfor.
Prioritní oblast NUTRI Financování
Odstranění fosforečnanů 
v detergentechCílem tohoto projektu bylo podpořit státy v oblasti Baltského moře při 
provádění doporučení Helsinské komise 28E/7 (tj. vnitrostátní legis -
lativní opatření za účelem omezení používání fosforečnanů v pracích 
prostředcích a v detergentech určených pro myčky nádobí) pomocí 
vypracování informačního materiálu pro tvůrce politik. Zákaz používání 
fosforečnanů v pracích prostředcích vztahující se na celou EU byl přijat 
v roce 2011.Rozpočet na malé projekty zajistila 
Švédská agentura pro chemické látky.
PRESTOProjekt je zaměřen na snížení zátěže živinami v Baltském moři prostřed -
nictvím vzdělávacích programů pro provozní zaměstnance, projektanty 
a akademické školitele zapojené do čištění odpadních vod a technických 
studií a investic ve vybraných čistírnách odpadních vod v Bělorusku 
(Baranoviči, Grodno, Molodečno a Vitebsk).Operační program regionu Baltského 
moře
Celkem: 4,6
EFRR: 1,1
Evropský nástroj sousedství a partner -
ství: 2,8
Pobaltská dohodaCílem tohoto projektu je bojovat proti odtoku a prosakování živin ze 
zemědělských podniků: projekt byl zahájen pěti federacemi zemědělců 
na dobrovolné bázi.Operační program regionu Baltského 
moře
Celkem: 3,8
EFRR: 3,0
Posouzení regionální zátěže 
znečištění živinami a  určení 
prioritních projektů ke snížení 
vstupů živin z  Běloruska do 
Baltského moře.Tento projekt má určit prioritní investice a vybudovat místní kapacity za 
účelem snížení vstupu živin do Baltského moře v kontextu partnerství 
Severní dimenze pro životní prostředí, přičemž se má zaměřit zejména 
na zemědělství, městské odpadní vody a průmysl, včetně výroby a pou -
žívání detergentů obsahujících fosfor.Financováno fondem akčního plánu pro 
Baltské moře, řízeno bankami  
NIB/NEFCO, Švédskem a Finskem jako 
investory: 0,25
Horizontální akce Sousedé
Ekonomicky a  environmentálně 
udržitelná oblast jezera PeipsiCílem tohoto projektu je zlepšit stav životního prostředí v povodí jezera 
Peipsi pomocí renovace stávajících zařízení na čištění odpadních vod 
v Pskovské oblasti a zřízení nové infrastruktury v malých přístavech na 
estonské straně jezera Peipsi.Operační program Estonska, Lotyšska 
a RuskaPříloha V
56 Přílohy 
Projekty operačního programu regionu Baltského moře (jiné než stěžejní) zabývající 
se eutrofizací
(v mil. EUR)
Projekty operačního programu regionu Baltského moře (jiné než stěžejní) zabývající se eutrofizacíZdroj a  výše financování 
(operační program regionu 
Baltského moře)
Pobaltský kompasTento projekt zahrnuje práci se zemědělským odvětvím a odvětvím životního 
prostředí za účelem řešení potřeby nadnárodního přístupu ke snížení eutrofizace 
Baltského moře.Celkem: 6,6
EFRR: 4,6
Evropský nástroj sousedství 
a partnerství: 0,5
Pobaltský pakt Tento projekt se zabývá agroenvironmentálními opatřeními.Celkem: 1,9
EFRR: 1,5
BERAS (Pobaltské ekologické 
recyklační zemědělství 
a společnost)Cílem tohoto projektu je snížit eutrofizaci, ukončit používání pesticidů a snížit 
dopad odvětví potravin na globální oteplování.Celkem: 4,4
EFRR: 3,4
Evropský nástroj sousedství 
a partnerství: 0,05
WaterpraxisCílem tohoto projektu je zlepšit postavení Baltského moře podporou praktického 
provádění plánů povodí v tomto regionu.Celkem: 2,0
EFRR: 1,5
PURE (Projekt městského 
snížení eutrofizace)Cílem tohoto projektu je připravit a provést investice v obcích pomocí nadnárodní 
spolupráce.Celkem: 3,2
EFRR: 2,0
Evropský nástroj sousedství 
a partnerství: 0,5Příloha V
57 Odpověď  
Komise
Shrnutí
V
Komise na tyto problémy upozornila v posouzení prvních plánů povodí1 a v posouzení prvních programů opatření2 
jako na důležitou oblast ke zlepšení a naléhavě vyzvala členské státy, aby v druhých plánech povodí přijaly za tímto 
účelem opatření.
VI
Komise se domnívá, že jednala adekvátně. Smlouva a ustálená judikatura Soudního dvora jasně stanoví, že Komise 
má široký prostor pro uvážení, kdy v souladu se svojí rolí strážkyně Smluv zahájí a povede řízení o nesplnění povin -
nosti. V některých případech může být účinnější využít jiné nástroje nebo politický dialog než řízení o nesplnění 
povinnosti.
Komise nicméně řízení o nesplnění povinnosti již v minulosti nejednou použila k zajištění souladu se směrnicí o čiš -
tění městských odpadních vod.
VII
Při provádění směrnice o dusičnanech se členské státy v některých případech potýkají s řadou problémů, zatímco 
v jiných případech je provádění účinné. Celkový trend průměrné koncentrace dusičnanů v EU a v oblasti Baltského 
moře se však zlepšuje.
Politika podmíněnosti není zamýšlena jako opatření, které by mělo sloužit k prosazování provádění evropských 
právních předpisů v členských státech. Selže-li členský stát v provádění, osvědčeným prostředkem pro tento případ 
je řízení o nesplnění povinnosti.
Množství případů nesouladu a sankcí uplatněných na základě mechanismu podmíněnosti spíše než o nedostateč -
nosti svědčí o funkčnosti tohoto mechanismu. Podmíněnost se vztahuje pouze na zemědělce, kteří dostávají přímé 
platby nebo se účastní některého opatření pro rozvoj venkova, např. agroenvironmentálních opatření.
VIII
Komise se domnívá, že strategie EU pro region Baltského moře úspěšně přispívá k podpoře ochrany životního 
prostředí v oblasti Baltského moře. Obecně lze nový makroregionální přístup považovat za cenný nástroj k řešení 
regionálních problémů a posílení spolupráce mezi zeměmi ležícími na pobřeží Baltského moře.
1 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf
2 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=CS
Odpověď Komise 58
Úvod
09
Programy opatření podle rámcové směrnice o vodě i podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí 
byly sjednoceny pro účely společného podávání zpráv v březnu 2016. Program opatření podle rámcové směrnice 
o vodě a rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí, o němž podávají zprávu členské státy, by měl zohlednit 
závazky stanovené Helsinskou komisí a mezinárodními dohodami.
13
V programovém období 2007–2013 a 2014–2020 EZFRV stanoví hospodaření s vodou jako jeden z hlavních cílů roz -
voje venkova. Těchto cílů může být dosaženo prostřednictvím různých opatření včetně opatření nevztahujících se 
na plochu, jako jsou např. investice a školení.
Pro období 2007–2013 jsou údaje o přídělu finančních prostředků dostupné pouze na úrovni os a opatření. Pro 
období 2014–2020 jsou tyto údaje dostupné na úrovni opatření a prioritních oblastí (nebo priorit, jako je tomu v pří -
padě priority týkající se hospodaření s vodou), což umožňuje získat údaje přímo pro dané cíle.
Připomínky
18
Komise konstatuje, že ačkoliv cíle Helsinské komise v oblasti snížení živin představují osvědčený postup, od členských 
států ležících v oblasti Baltského moře nebylo možné legitimně očekávat, že ve své zprávě podané v říjnu 2012 na 
základě rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí budou informovat o příslušných cílech Helsinské komise 
v oblasti snížení živin, když byly tyto cíle přijaty až na schůzce ministrů Helsinské komise v říjnu 2013. V praxi by však 
Komise uvítala, kdyby programy opatření členských států podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí, 
které mají být předloženy do března 2016, také přispěly ke splnění jejich závazků stanovených Helsinskou komisí.
28
Rámcová směrnice o vodě a Helsinská komise usilují o tentýž cíl – aby Baltské moře nebylo eutrofní. Dosažení dob -
rého stavu podle rámcové směrnice o vodě by mělo ke splnění cíle Helsinské komise postačovat. Další opatření musí 
přijmout Polsko, ta jsou však nutná nejen kvůli plnění cílů Helsinské komise, ale také kvůli dosažení cílů rámcové 
směrnice o vodě.
Polsko si v prvních plánech povodí nestanovilo dostatečně přísné normy pro fosforečnany odpovídající požadav -
kům rámcové směrnice o vodě, jež korelují s dobrým ekologickým stavem podle uvedené směrnice (použilo již 
dříve stanovené starší normy), takže se může zdát, že cíle Helsinské komise jsou přísnější. Tuto zjevnou odchylku by 
mělo Polsko napravit tím, že si stanoví normy pro fosforečnany odpovídající požadavkům rámcové směrnice o vodě 
a použije je při vymezování programů opatření v druhých plánech povodí, jež povedou ke snížení znečištění vnitro -
zemských i mořských vod fosforečnany.
31
Pro účely podávání zpráv členských států k druhým plánům povodí je nutné provést analýzu nedostatků týkajících 
se živin, aby Komise mohla v následujících dvou vykazovaných obdobích zlepšit sledování výsledků členských států 
při snižování živin.
V druhých plánech povodí musí členské státy informovat o tom, nakolik k řešení problému znečištění vod živinami 
ze zemědělství postačuje provádění směrnice o dusičnanech a jaká základní a doplňková opatření podle rámcové 
směrnice o vodě k řešení tohoto problému plánují. To členským státům a Komisi pomůže zjistit, kde jsou zapotřebí 
další opatření.
Odpověď Komise 59
34
Komise očekává, že v rámci opatření zahrnutých do plánů povodí budou přezkoumána a případně revidována stá -
vající povolení na základě směrnice o čištění městských odpadních vod, aby se zajistilo snížení znečištění vod, jehož 
původci jsou města, na úroveň umožňující dosáhnout podmínek dobrého stavu ve všech vodních útvarech. V někte -
rých vodách to může být koncentrace fosforu 1 mg/l, v jiných oblastech možná bude muset být stanovena přísněji, 
např. 0,5 mg/l či méně, je-li tam vysoká hustota populace nebo nízká míra ředění.
41
Plánům členských států na snížení živin, jež vycházejí z jejich plánů povodí, chybí ambice, neboť většinou před -
kládají pouze „základní opatření“, která se již realizují za účelem provedení směrnic EU v souvislosti s konkrétními 
činnostmi způsobujícími znečištění živinami, zejména s městskými odpadními vodami a zemědělstvím, a nestanoví, 
jak mají být tato opatření zpřísněna, aby umožnila dosáhnout v oblasti živin takových podmínek, jež jsou v souladu 
s dobrým stavem. Zahrnují několik nových opatření podle čl. 11 odst. 3 písm. h) rámcové směrnice o vodě za účelem 
omezení difuzních zdrojů znečištění (zejména chybí opatření k omezení difuzních zdrojů fosforečnanů) a celkový 
očekávaný přínos „doplňkových opatření“ je neurčitý. Komise na tento problém upozornila v posouzení prvních 
plánů povodí3 a v posouzení prvních programů opatření4 jako na důležitou oblast ke zlepšení a naléhavě vyzvala 
členské státy, aby v druhých plánech povodí přijaly za tímto účelem opatření.
Viz rovněž odpověď Komise k bodu 30.
46
Na základě své metodiky posuzování souladu s právními předpisy považuje Komise Německo a Finsko za země 
dodržující směrnici, neboť dosahují míry souladu 99 % nebo více. Ostatní čtyři členské státy ležící v oblasti Baltského 
moře, které měly dosáhnout plného souladu se směrnicí v roce 2012, dosáhly vysoké míry souladu – 89 % a více.
47
Použití individuálních nebo vyhovujících systémů Komise automaticky nepovažuje za případ porušení, neboť tuto 
možnost poskytuje směrnice. Vysoký podíl individuálních nebo vyhovujících systémů však může signalizovat pro -
blémy se stokovými soustavami a Komise bude tyto situace sledovat / prošetří je (k tomu podrobněji viz odpověď 
k bodu 48).
3 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf
4 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=CS
Odpověď Komise 60
48
Komise šetří použití individuálních a vyhovujících systémů prostřednictvím tzv. nástroje pilot (např. druhy použí -
vaných individuálních a vyhovujících systémů v členských státech, registrace, povolování a kontroly individuálních 
a vyhovujících systémů). Individuálními a vyhovujícími systémy se Komise také hlouběji zabývá již řadu let, neboť 
je zahrnula do výkazní tabulky podle článku 15. Oddíl o individuálních a vyhovujících systémech navíc obsahuje 
pokyny k dokumentu „Terms and Definitions of the Urban Waste Water Treatment Directive“ (Termíny a definice 
směrnice o čištění městských odpadních vod), jež existují od roku 2007.
49
Komise se rozhodla uznat, že dosažení 100% souladu není pravděpodobné ani realistické, a zavedením dvou norem 
zmíněných Účetním dvorem upustila od možnosti „zahajovat řízení o nesplnění povinnosti“. Tuto metodiku uznal 
rovněž Soudní dvůr Evropské unie (viz Komise v. Belgie, věc C-395/13, body 33 až 38).
51
Komise podotýká, že si byla vědoma rozhodnutí, jež Polsko učinilo před rokem 2010, nemohla je však právně napad -
nout, ani před rokem 2010 předvídat, že v Polsku nastane takováto míra nesouladu. Směrnice jasně ponechává 
členským státům uvedené dvě možnosti a Polsko mohlo v souladu s právními předpisy použít čl. 5 odst. 4, i když to 
nebyla realistická volba, protože Polsko na jejím základě nemohlo zužitkovat dodatečnou lhůtu, kterou mu poskytla 
smlouva o přistoupení.
52
Komise sleduje provádění této směrnice v Polsku se stále větším znepokojením a bedlivou pozorností, neboť se 
jasně ukázalo, že Polsko nemělo a stále nemá jasný plán jejího provádění. Volba právního základu není tím, co by 
Komisi v této záležitosti nejvíce zneklidňovalo, neboť jí nelze obhájit absenci koordinovaných opatření na vnitro -
státní úrovni.
Komise pravidelně od roku 2011 upozorňuje, že plánované investice nepovedou v Polsku k dosažení souladu. Polsko 
navíc předložilo pouze předběžný plán investic (obecný plán) a dosud nevypracovalo příslušný státní program 
čištění městských odpadních vod (KPOSK, 2010). Ani předběžný obecný plán z února 2014, ani jeho konečná verze 
z května 2015 dosud nebyly Komisí přijaty.
56
Čistírny odpadních vod jsou infrastrukturou s dlouhou životností a jejich vhodnou velikost je obtížné posoudit 
pouze z krátkodobého hlediska. Obecně lze velikost čistíren stanovit na základě několika faktorů, jako jsou např. 
bezpečnostní rezervy, kapacita pro sezonní činnosti/výkyvy, např. cestovní ruch, přítok vody při silných deštích 
nebo možnosti budoucího rozšíření kvůli růstu počtu obyvatel.
Kromě toho určitý minimální podíl čisté vody není na závadu, neboť brání tomu, aby se odpadní voda začala rozklá -
dat a tvořil se sirovodík, jenž je nebezpečný pro lidské zdraví.
Odpověď Komise 61
58
Právní předpisy přistupujících zemí byly před přistoupením posouzeny a v souladu s požadavky před přistoupením 
byly shledány úplnými, pokud jde o stávající acquis  EU, jehož je směrnice 91/271/EHS součástí.
59
Členské státy si mohou vybrat mezi čl. 5 odst. 2 a čl. 5 odst. 4 a v této volbě nejsou omezeny ustanoveními smlouvy 
o přistoupení.
60
Po přistoupení Polska začala Komise postupně odhalovat jeho problémy s prováděním směrnice o čištění měst -
ských odpadních vod a od roku 2007 zahájila pravidelné důkladné prověřování žádostí o spolufinancování projektů 
z prostředků EU. Když Komise v roce 2010 shromáždila dostatek informací ukazujících na vážné potíže s prováděním, 
začala o tomto problému úředně komunikovat s polskými orgány. Je třeba zopakovat, že problémy, jež Polsko mělo, 
byly mnohem širší a zásadnější než volba mezi uplatněním čl. 5 odst. 2 nebo čl. 5 odst. 4, a týkaly se nesprávného 
vymezení aglomerací, absence údajů týkajících se souladu s právními předpisy nebo poskytování nekonzistentních 
údajů, absence jasného a soudržného plánování a svévolného omezení investic pouze na čistírny sloužící k čištění 
zátěže vyšší než PE 15 000.
61
Navzdory rozsáhlé komunikaci s Polskem, v níž Komise žádala o předložení soudržných údajů o stavu provádění 
a budoucím plánování provádění směrnice o čištění městských odpadních vod (včetně údajů, jež by prokázaly sou -
lad s čl. 5 odst. 2 nebo čl. 5 odst. 4), Polsko příslušné údaje neposkytlo. Komise by chtěla zdůraznit, že po komunikaci 
s Komisí se Polsko samo rozhodlo uplatnit čl. 5 odst. 2. V roce 2012 při jednáních o programovém období 2014–2020 
Komise Polsko požádala, aby připravilo obecný plán provádění směrnice o čištění městských odpadních vod, jenž 
by podléhal přezkumu ze strany Komise, aby se zajistilo, že spolufinancování EU v programovém období 2014–2020 
bude poskytnuto projektům, které jsou v souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod a jež nejvíce při -
spějí k napravení nedostatků v provádění.
62
Komise v současnosti obnovila podávání zpráv podle článku 17 s cílem zjistit, kdy určitá aglomerace dosáhne sou -
ladu, pokud se tak dosud nestalo.
Novým vzorovým formulářem k článku 17 se Komise snažila dosáhnout rovnováhy mezi tím, aby lépe poznala situaci 
v členských státech, a současně nezvýšila administrativní zátěž. Většina členských států reagovala kladně a podala 
zprávu na novém formuláři. Kromě toho mohou členské státy popsat každý projekt ve výkazní tabulce. Na základě 
článku 15 je Komisi znám podíl zátěže vypouštěný bez čištění, a tudíž „vzdálenost k dosažení souladu“. Pak je na 
členských státech, aby definovaly přizpůsobený projekt za účelem dosažení souladu v co nejkratším čase. Komise 
nehodlá zvyšovat zatížení členských států povinností podávat zprávy, neboť na úrovni EU není zapotřebí dispono -
vat podrobnými informacemi o kilometrech stokových potrubí na aglomeraci.
Odpověď Komise 62
63
Komise má v těchto věcech značný prostor pro uvážení a musí zvolit nejvhodnější nástroje. V tomto případě se 
Komise rozhodla do věci vložit prostřednictvím schůzek s členskými státy o čištění městských odpadních vod 
a k formálnějšímu postupu se uchýlit až po vyčerpání dostatečného množství stanovených lhůt dostatečným 
počtem členských států. Na základě původní posuzované lhůty (2004 až konce roku 2006) bylo řízení v systému 
Pilot zahájeno pouze vůči třem členským státům včetně Polska. V zájmu efektivity se proto Komise rozhodla počkat 
na výsledky následujícího podávání zpráv, jež budou mít větší záběr z hlediska počtu dotčených členských států 
a zahrnutých aglomerací.
Komise se tudíž domnívá, že její opatření byla adekvátní. Smlouva a ustálená judikatura Soudního dvora jasně 
stanoví, že Komise má široký prostor pro uvážení, kdy v souladu se svojí rolí strážkyně Smluv zahájí a povede řízení 
o nesplnění povinnosti. V některých případech může být účinnější využít jiné nástroje nebo politický dialog než 
řízení o nesplnění povinnosti.
A konečně při zahájení řízení v systému Pilot a řízení o nesplnění povinnosti Komise vzala v potaz různé lhůty pro 
provedení (14 let pro členské státy EU-15 ve srovnání s 3–10 lety pro 10 členských států EU, které přistoupily v roce 
2004).
Komise nicméně k zajištění souladu se směrnicí o čištění městských odpadních vod v minulosti již nejednou (např. 
v případě Francie, Belgie, Spojeného království atd.) řízení o nesplnění povinnosti použila.
64
Směrnice o čištění městských odpadních vod stanoví minimální normy, které je třeba splnit, v tabulce č. 2 přílohy, 
ale členským státům ponechává možnost uplatnit normy přísnější. Tyto přísnější normy mohou být z právního hle -
diska nezbytné k zajištění souladu s rámcovou směrnicí o vodě.
69
Komise by ráda upřesnila, že projekt Kaliningradské vodohospodářské a environmentální služby má být plně realizo -
ván, pokud jde o jeho vodohospodářskou složku, během roku 2016.
76
Vody v oblastech s extenzivním zemědělstvím a nízkým využíváním hnojiv mohou být nadále znečišťovány živi -
nami. Podle směrnice o dusičnanech musí být také vody, kterým hrozí znečištění, předmětem zvláštních opatření.
V některých oblastech jsou nezbytná jak opatření podle směrnice o dusičnanech, tak i podle rámcové směrnice 
o vodě, aby se docílilo snížení znečištění živinami potřebného k dosažení dobrého stavu vod.
79
Používání dusíku z minerálních hnojiv nelze samo o sobě použít jako ukazatel nedostatečného dopadu požadavků 
a je třeba ho interpretovat uvážlivě. Vhodnějšími ukazateli jsou celkové ztráty nebo celkový přebytek dusíku (ze 
všech zdrojů).
Odpověď Komise 63
80
Komise se domnívá, že opatření, jako je například zákaz používání hnojiv v určitých obdobích roku, mohou být 
účinně kontrolována, pokud se kontroly provedou ve správný čas.
Některé akční programy podle směrnice o dusičnanech zahrnují plány hnojení nebo záznamy o hnojivech jakožto 
běžnou metodu pro zajištění vyváženého hnojení a usnadnění kontrol.
84
Komise zdůrazňuje, že podmíněnost není mechanismem určeným k prosazování dodržování evropských právních 
předpisů v oblasti životního prostředí, nýbrž jeho cílem je mimo jiné, „aby SZP více naplňovala očekávání společ -
nosti“  (viz bod odůvodnění 54 nařízení (EU) č. 1306/2013). Podmíněnost spojuje platby v rámci Společné zemědělské 
politiky (SZP) s dodržováním určitých pravidel, přičemž porušování těchto pravidel má za následek snížení plateb. 
Podmíněnost by v praxi měla využívat stávající kontrolní mechanismy. Měla by však zajistit také minimální četnost 
kontrol, pokud kontrolní systém odvětvových právních předpisů není dostatečně účinný.
86
Je na členských státech, aby stanovily normy dobrého zemědělského a environmentálního stavu (GAEC) tak, aby 
bylo dosaženo cíle normy. Co se týče zmiňovaného „zřízení ochranných pásem podél vodních toků“ kvůli GAEC, 
jeho cílem je právě zřízení ochranných pásem, nikoliv obecně snížení používání hnojiv na zemědělské půdě. Oblast 
působnosti zmíněné normy GAEC je proto omezena na ochranná pásma uvnitř i vně oblastí ohrožených dusičnany. 
Některé požadavky směrnice o dusičnanech navíc spadají do oblasti působnosti podmíněnosti prostřednictvím 
povinného požadavku na hospodaření 1, dřívějšího povinného požadavku na hospodaření 4.
87
Zmíněné normy GAEC pro ochranná pásma použitelné od 1. ledna 2012 (viz článek 149 nařízení (ES) 73/2009) odka -
zují na požadavky směrnice o dusičnanech a provádějí tyto požadavky na zemědělské půdě nacházející se mimo 
oblasti ohrožené dusičnany se zřetelem k místním podmínkám podle článku 94 nařízení (EU) č. 1306/2013. Široký 
prostor při vymezování požadavků, na nějž poukázal Účetní dvůr, vychází ze samotné směrnice o dusičnanech 
a odráží rozmanitost místních podmínek, jak ji zohledňují členské státy.
90
Množství případů nesouladu a sankcí uplatněných na základě mechanismu podmíněnosti spíše než o nedostateč -
nosti svědčí o funkčnosti tohoto mechanismu. Například nedostatečná skladovací kapacita pro statková hnojiva 
v oblastech ohrožených dusičnany zůstává přetrvávajícím problémem a toto porušení povinnosti je sledováno 
v rámci podmíněnosti, což je příčinou vysoké míry nesouladu (viz také bod 93).
Odpověď Komise 64
91
Programy rozvoje venkova v období 2007–2013 měly prostřednictvím několika os přispět k plnění cílů rozvoje 
venkova. Některé z provedených opatření a operací, včetně agroenvironmentálních, mohly být zaměřeny na jeden 
hlavní cíl, avšak mnohé byly zavedeny za účelem dosažení více cílů, což nijak nesnižuje účinnost těchto opatření 
a pomáhá lépe zhodnotit vložené prostředky.
Agroenvironmentální opatření provedená velkým množstvím zemědělců v rozsáhlých oblastech mohou také při -
spět ke zlepšení stavu vody ve všech těchto oblastech.
Při přijímání programů na období 2014–2020 Komise upozornila členské státy, že je zapotřebí více využívat cílená 
opatření, a to i v souvislosti s problémy týkajícími se vody.
92
V programovém období 2007–2013 byl rozdílný harmonogram pro přijetí plánů povodí a programů rozvoje venkova 
jedním z důvodů, proč se oblast působnosti agroenvironmentálních opatření vždy neshodovala s oblastmi, na něž 
se vztahovaly plány povodí.
Kromě toho je třeba připomenout, že soulad s povinnými požadavky, na něž plány povodí mnohdy odkazují, nelze 
zajistit prostřednictvím agroenvironmentálních opatřeními, jež mohou podporovat pouze dobrovolné kroky nad 
rámec povinných požadavků.
Během programového období navíc členské státy mohly změnit obsah nebo finanční příděl svých programů. 
Navržené změny musí být v souladu s celkovými cíli a strategií programu. Prostřednictvím tohoto mechanismu byla 
popřípadě možná koordinace s plány povodí. V roce 2009 v návaznosti na kontrolu stavu SZP a Plán evropské hos -
podářské obnovy byly cíle hospodaření s vodou coby jednoho z problémů rozvoje venkova dále posíleny.
93
V letech 2004–2006 byly nové členské státy z oblasti Baltského moře (EE, LV, LT, PL) vyzvány k zavedení zvláštních 
opatření pro skladovací kapacity pro statková hnojiva, aby splnily normy v oblasti ochrany vody.
94
Programy rozvoje venkova na období 2007–2013 obsahovaly investiční opatření do skladovacích kapacit pro stat -
ková hnojiva.
Členské státy zejména mohly podpořit investice do zlepšení skladovacích kapacit zemědělských podniků pro stat -
ková hnojiva pouze tehdy, pokud cílem bylo dosáhnout souladu s novými normami Společenství vyplývajícími ze 
směrnice o dusičnanech, jak ji provedly členské státy, a pouze po omezenou dobu odkladné lhůty v délce 36 měsíců 
ode dne, kdy se tyto normy staly povinnými.
Odpověď Komise 65
95
Komise se domnívá, že rozmanitost agroenvironmentálních opatření znamená, že tato opatření zahrnují jak jedno -
duché, tak složitější operace zaměřené na ochranu a zlepšení životního prostředí. To příjemcům umožňuje žádat 
o podporu operací odpovídajících jejich konkrétním potřebám a vlivům na životní prostředí.
Úroveň podpory vždy koreluje s úrovní závazků a poskytuje kompenzaci za ušlý příjem a dodatečné náklady spo -
jené s těmito závazky.
Nízká míra využití může mít také jiné důvody než složitost operací, např. nedostatečnou propagaci podpory, nedo -
statečný přenos poznatků nebo nedostatečné využití poradenských služeb.
Problém nízkého využití agroenvironmentálních opatření v oblastech s intenzivním zemědělstvím byl jedním 
z důvodů, proč Komise v roce 2011 navrhla ekologizaci prvního pilíře SZP s cílem rozšířit v těchto oblastech jedno -
duchá, všeobecná a mimosmluvní opatření, jejichž environmentální dopady by měly být zvýšeny prostřednictvím 
cílenějších agroenvironmentálních opatření.
Na období 2014–2020 Komise podpořila zaměření, jež bylo provedeno v Polsku a Finsku.
Viz též odpověď Komise k bodu 92.
98
Většina členských států se v obou programových obdobích rozhodla k dosažení cílů souvisejících s prioritou týkající 
se hospodaření s vodou využít jiná opatření, například agroenvironmentálně-klimatická. Cíle a ukazatele související 
s kvalitou vody a s hospodařením s vodou v obou obdobích ukazují, že i bez provádění opatření „platby podle rám -
cové směrnice o vodě“ členské státy plánují opatření, jež mají přispět k plnění těchto cílů a ukazatelů.
Absence povinných opatření v plánech povodí a problémy s vymezením příslušných opatření byly jednou z hlavních 
překážek uplatnění dotčeného opatření v období 2007–2013.
99
Co se týče ukládání pokut v souvislosti s ochranou vody, je na členských státech, aby je používaly (nad rámec pravi -
del podmíněnosti) v případě potřeby a v případech, kdy lze určit individuální odpovědnost za znečištění.
Komise se domnívá, že uplatnění zásady „znečišťovatel platí“ v zemědělství nestojí v cestě žádná nepřekonatelná 
obtíž. Mohla by se například vybírat daň z hnojiva nebo statkového hnojiva. Ambiciózní programy opatření týka -
jících se dusičnanů a základní opatření podle rámcové směrnice o vodě by mohly stanovit jasné limity za účelem 
snížení znečištění u zdroje.
Odpověď Komise 66
100
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví zvláštní předběžné podmínky týkající se rozvoje venkova. Předběžné podmínky 
v oblasti vodního hospodářství (platné pro investice naplánované v rámci priority č. 5) se týkají existence politiky 
pro stanovení poplatků za vodu a odpovídajícího podílu různých způsobů využívání vody na návratnosti nákladů 
na vodohospodářské služby v sazbě stanovené ve schváleném plánu povodí pro investice podporované příslušnými 
programy.
Další zvláštní předběžné podmínky týkající se rozvoje venkova pro oblast životního prostředí se týkají dobrého 
zemědělského a environmentálního stavu, minimálních požadavků na použití hnojiv a přípravků na ochranu rostlin, 
energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů.
102
Pokud nejsou zavedeny příslušné právní základy, některá opatření pro rozvoj venkova nemohou být uplatněna. 
To platí pro opatření týkající se plateb podle rámcové směrnice o vodě, jež lze v praxi použít pouze tehdy, jsou-li 
stanoveny plány povodí a jejich programy opatření. Členské státy však během programového období mohou své 
programy měnit.
Co se týče změn právních předpisů týkajících se příslušných základních požadavků, jsou-li během provádění opat -
ření zavedeny změny týkající se příslušného základu, členské státy musí tyto změny zohlednit v obsahu opatření 
(např. v úrovni závazků a prémií, pokud mají změny dopad na tyto prvky).
105
Pokud jde o strategii EU pro region Baltského moře, členské státy se rozhodly pro velmi „štíhlou“ správní strukturu. 
Práce je založena na síti koordinátorů oblasti politiky a horizontální akce. Snaží se zajistit soudržnost mezi všemi pri -
oritami strategie EU pro region Baltského moře. Nebyly vytvořeny žádné nové instituce ani žádná nová složení Rady. 
Zvolená správní struktura není příliš složitá ani zatěžující.
Obecně lze makroregionální přístup považovat za cenný nástroj k řešení regionálních problémů v menší geografické 
oblasti ve srovnání s úrovní celé EU. Komise se domnívá, že strategie EU pro region Baltského moře úspěšně přispěla 
k podpoře ochrany životního prostředí v oblasti Baltského moře.
107
Je na uvážení jednotlivých tvůrců projektů, zda zažádají o udělení statusu stěžejního projektu. Akční plán strategie 
EU pro region Baltského moře popisuje postup a předkládá formulář žádosti. Žádost musí krátce posoudit koor -
dinátor oblasti politiky nebo horizontální akce, přičemž mezi kritéria hodnocení mimo jiné patří „makroregionální 
dopad stěžejního projektu“ a jeho příspěvek „k cílům/ukazatelům strategie EU pro region Baltského moře“. Ke každé 
žádosti proběhne interní konzultace v rámci Komise a nakonec skupina národních koordinátorů schválí status stě -
žejního projektu. K podání žádosti o status stěžejního projektu vybízejí tvůrce projektu koordinátoři oblasti politiky 
a horizontální akce.
Odpověď Komise 67
108
Komise registruje velký zájem tvůrců projektů o udělení statusu stěžejního projektu, pravděpodobně proto, že jeho 
získání pomáhá makroregionálním projektům mobilizovat finanční prostředky a více zviditelnit jejich činnost.
Komise se domnívá, že přínos konkrétních „stěžejních projektů“ ke snížení živin lze určit. Stěžejní projekty by měly 
sloužit široké škále účelů, například k vytváření nových sítí, výměně zkušeností, budování kapacit, podpoře víceú -
rovňové správy a provádění pilotních investic. Výsledky a dopad na cíle politiky mohou být patrné pouze v dlouho -
dobém výhledu. V tomto ohledu mohou být dokonce i projekty malého rozsahu důležitými katalyzátory rozvoje. 
Například projekt PRESTO neinvestoval jen do metod čištění odpadních vod, ale zaměřil se také na zvýšení odborné 
způsobilosti obsluhy čistíren odpadních vod, konstruktérů čistíren a vysokoškolských pracovníků, kteří vzdělávají 
budoucí technology čištění odpadních vod.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 111 a 112:
Komise by byla raději, kdyby strategie EU pro region Baltského moře byla více provázána s programy ESI fondů pro 
region Baltského moře. Je si vědoma, že úroveň závazků vůči strategii se u jednotlivých členských států a dotčených 
regionů liší, v čemž se odrážejí rozdílné vnitrostátní a regionální priority.
Programy nicméně poskytují prostor pro financování provádění strategie EU pro region Baltského moře. Například 
Litva ve výběrovém řízení uznává určitou prioritu projektů přispívajících ke strategii EU pro region Baltského moře 
(důraz na aspekt spolupráce / mezinárodního partnerství) a plánuje v případě potřeby organizovat zvláštní výzvy 
k předkládání návrhů. Švédsko se rovněž chystá zavést kritéria pro výběr projektů s významem pro strategii EU pro 
region Baltského moře a plánuje přidělit zdroje oblastem iniciativ nebo projektů v souladu s akčním plánem této 
strategie. Konkrétní průběh provádění programů ukáže, do jaké míry budou tyto možnosti využity.
Závěry a doporučení
115
Rámcová směrnice o vodě a Helsinská komise usilují o tentýž cíl – aby Baltské moře nebylo eutrofní. Dosažení dob -
rého stavu podle rámcové směrnice o vodě by mělo ke splnění cíle Helsinské komise postačovat.
Plánům členských států na snížení živin, jež vycházejí z jejich plánů povodí, chybí ambice, neboť většinou před -
kládají pouze „základní opatření“, která se již realizují za účelem provedení směrnic EU v souvislosti s konkrétními 
činnostmi způsobujícími znečištění živinami, zejména s městskými odpadními vodami a zemědělstvím, a nestanoví, 
jak mají být tato opatření zpřísněna, aby umožnila dosáhnout v oblasti živin takových podmínek, jež jsou v sou -
ladu s dobrým stavem. Zahrnují několik nových opatření podle čl. 11 odst. 3 písm. h) rámcové směrnice o vodě  za 
účelem omezení difuzních zdrojů znečištění (zejména zde chybí opatření k omezení difuzních zdrojů fosforečnanů) 
a celkový očekávaný přínos „doplňkových opatření“ je neurčitý. Komise na tento problém upozornila v posouzení 
prvních plánů povodí5 a v posouzení prvních programů opatření6 jako na důležitou oblast ke zlepšení a naléhavě 
vyzvala členské státy, aby v druhých plánech povodí přijaly za tímto účelem opatření.
116
V říjnu 2012 podaly členské státy Komisi zprávu o svých environmentálních cílech podle rámcové směrnice o strate -
gii pro mořské prostředí. Některé členské státy si při stanovování cílů snižování vlivů ve formě cílů pro zátěž vstu -
pem živin počínaly ambiciózněji (viz také bod 17).
5 http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/pdf/3rd_report/CWD-2012-379_EN-Vol2.pdf
6 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/HTML/?uri=CELEX:52015DC0120&from=CS
Odpověď Komise 68
Doporučení 1 a)
Komise doporučení přijímá a domnívá se, že v případě rámcové směrnice o vodě již bylo provedeno a v případě 
rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí provedeno bude.
Při podávání zpráv podle rámcové směrnice o vodě k druhým plánům povodí musí členské státy uvést informace 
o snížení zátěže živinami nezbytném k dosažení stavu živin v souladu s dobrým stavem podle rámcové směrnice 
o vodě (při náležitém přístupu členského státu toto snížení zahrnuje zátěž živinami nezbytnou ke splnění poža -
davků rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí).
Pokud jde rámcovou směrnici o strategii pro mořské prostředí, Komise zohlední toto doporučení společně se sou -
časným cyklem programů opatření při stanovování požadavků na podávání zpráv v dalším cyklu.
Doporučení 1 b)
Komise toto doporučení přijímá a jeho provádění probíhá.
Pokud jde o rámcovou směrnici o vodě, nedostatky v monitorování a posuzování zjištěné v prvních plánech povodí 
byly prodiskutovány na dvojstranných jednáních s členskými státy. Komise se s členskými státy dohodla na opatře -
ních ke zlepšení situace monitorování a posuzování a přezkoumá je v rámci posouzení druhých plánů povodí, jež se 
uskuteční v roce 2017.
Na základě rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí zavedly členské státy programy monitorování za úče -
lem posouzení pokroku při dosahování dobrého stavu prostředí a plnění cílů. Návrh posouzení programů monitoro -
vání pro region Baltského moře vypracovaný Komisí naznačuje, že většina členských států do nich zahrnula moni -
torování vstupu živin (například vstupní úrovně – mimo jiné – živin z pozemních zdrojů, živin z ovzduší, z hnojiv 
a jiných látek bohatých na dusík a fosfor).
Kromě toho se s ohledem na přípravu pokynů, jež mají být hotovy v roce 2018, pracuje na srovnání norem pro živiny 
stanovených členskými státy pro rámcovou směrnici o vodě a rámcovou směrnici o strategii pro mořské prostředí 
s cílem zajistit jejich soulad s biologickými normami a pochopit, jak je členské státy používají při návrhu programů 
opatření.
Doporučení 1 c)
Komise konstatuje, že toto doporučení je určeno členským státům.
118
Na základě své metodiky posuzování souladu s právními předpisy Komise považuje Německo a Finsko za země 
dodržující směrnici, neboť dosahují míry souladu 99 % nebo více. Ostatní čtyři členské státy z oblasti Baltského 
moře, které měly být v plném souladu se směrnicí v roce 2012, dosáhly vysoké míry souladu 89 % a více.
Existují-li důkazy o zpožděném provedení nebo souladu, Komise uplatní nástroj EU Pilot a zahájí řízení o nesplnění 
povinnosti za dodržení obvyklých postupů.
120
Komise se domnívá, že jednala adekvátně. Smlouva a ustálená judikatura Soudního dvora jasně stanoví, že Komise 
má široký prostor pro uvážení, kdy v souladu se svojí rolí strážkyně Smluv zahájí a povede řízení o nesplnění povin -
nosti. V některých případech může být účinnější využít jiné nástroje nebo politický dialog než řízení o nesplnění 
povinnosti.
V zájmu efektivity se Komise navíc rozhodla, že se zahájením řízení v systému Pilot počká na vypršení několika pře -
chodných lhůt, aby měl tento krok větší záběr z hlediska počtu členských států a zahrnutých aglomerací.
Odpověď Komise 69
A konečně, při zahájení řízení v systému Pilot a řízení o nesplnění povinnosti Komise vzala v potaz různé lhůty pro 
provedení (14 let pro členské státy EU-15 ve srovnání s 3 až 11 lety pro 10 členských států EU, které přistoupily v roce 
2004).
Doporučení 2 a)
Komise toto doporučení přijímá a považuje je za již provedené v aglomeracích s PE nad 2 000. Směrnice o čištění 
městských odpadních vod stanoví, že tyto aglomerace použijí stokové soustavy či individuální nebo vyhovující 
systémy, Komise se proto domnívá, že právní rámec je – na úrovni EU – zaveden. Komise však zdůrazňuje, že nemůže 
nutit domácnosti, aby se připojily ke kanalizačním sítím, neboť to spadá do pravomoci členských států a jedná se 
o vnitrostátní politické rozhodnutí.
Doporučení 2 b)
Komise toto doporučení přijímá, neboť je založeno na výkladu článku 9 rámcové směrnice o vodě. Komise posoudí 
provádění tohoto doporučení v celkovém posouzení druhých plánů povodí, jež měly členské státy přijmout do 
22. prosince 2015.
Doporučení 2 c)
Komise toto doporučení přijímá a pracuje na zlepšení procesu podávání zpráv podle směrnice o čištění městských 
odpadních vod, jež slouží jako základ pro posouzení souladu.
Doporučení 2 d)
Komise toto doporučení přijímá.
Doporučení 2 e)
Komise konstatuje, že toto doporučení je určeno členským státům.
Doporučení 2 f)
Komise konstatuje, že toto doporučení je určeno členským státům.
123
Komise zdůrazňuje, že podmíněnost není mechanismem určeným k prosazování dodržování evropských právních 
předpisů v oblasti životního prostředí, nýbrž jeho cílem je mimo jiné,  „aby SZP více naplňovala očekávání společ -
nosti“  (viz bod odůvodnění 54 nařízení (EU) č. 1306/2013). Podmíněnost spojuje platby v rámci Společné zemědělské 
politiky (SZP) s dodržováním určitých pravidel, přičemž porušování těchto pravidel má za následek snížení plateb. 
Podmíněnost by v praxi měla využívat stávající kontrolní mechanismy. Měla by však zajistit také minimální četnost 
kontrol, pokud kontrolní systém odvětvových právních předpisů není dostatečně účinný.
124
Komise připomíná, že prostřednictvím agroenvironmentálních opatření, jež podporují pouze dobrovolné kroky, 
nemůže být zajištěn soulad s povinnými požadavky plánů povodí. Nicméně mnohé programy rozvoje venkova od 
počátku zahrnovaly určitá opatření (investice, školení, agroenvironmentální opatření) zaměřené na cíle související 
s vodou.
V období 2007–2013 byla podpora povinného skladování statkových hnojiv omezena pouze na ty případy, které 
vyplynuly z nových norem Společenství vycházejících ze směrnice o dusičnanech, jak ji provedly členské státy.
Odpověď Komise 70
V období 2014–2020 byla zvláštní opatření týkající se provádění opatření souvisejících s rámcovou směrnicí o vodě 
naplánována v řadě programů.
Při přijímání programů na období 2014–2020 navíc Komise upozornila členské státy, že je zapotřebí více využívat 
cílená opatření, a to i v souvislosti s problémy týkajícími se vody.
Co se týče ukládání pokut v souvislosti s ochranou vody, je na členských státech, aby je používaly (nad rámec pravi -
del podmíněnosti) v případě potřeby a v případech, kdy lze určit individuální odpovědnost za znečištění.
Komise se domnívá, že uplatnění zásady „znečišťovatel platí“ v zemědělství nestojí v cestě žádná nepřekonatelná 
obtíž. Mohla by se například vybírat daň z hnojiva nebo statkového hnojiva. Ambiciózní programy opatření týka -
jících se dusičnanů a základní opatření podle rámcové směrnice o vodě by mohly stanovit jasné limity za účelem 
snížení znečištění u zdroje.
Viz též odpověď Komise k bodům 91 až 99.
125
Nová ekologická architektura SZP s ekologickými požadavky v prvním pilíři ovlivňuje rozvoj venkova. Na opatření 
podporovaná na základě těchto požadavků se nemohou vztahovat agroenvironmentálně klimatické platby, aby 
nedošlo ke dvojímu financování.
Pokud nejsou zavedeny příslušné právní základy, některá opatření pro rozvoj venkova nemohou být uplatněna. 
To platí pro opatření týkající se plateb podle rámcové směrnice o vodě, jež lze v praxi použít pouze tehdy, jsou-li 
stanoveny plány povodí a jejich programy opatření. Členské státy však během programového období mohou své 
programy měnit.
I když by tyto změny mohly vyžadovat dodatečné administrativní kroky, mělo by se na ně pohlížet zejména z hle -
diska jejich přidané hodnoty pro dosažení cílů a priorit programů.
Doporučení 3 a)
Komise toto doporučení přijímá a pracuje na jeho provádění. Při revizi oblastí ohrožených dusičnany a akčních pro -
gramů týkajících se dusičnanů žádá Komise členské státy, aby zohlednily informace podle rámcové směrnice o vodě 
týkající se vlivu živin ze zemědělství na znečištění vod. To je nezbytné k omezení znečištění u zdroje, a to zejména 
v členských státech, v nichž jsou vnitrostátní předpisy provádějící směrnici o dusičnanech jediným právním nástro -
jem k regulaci ztrát živin ze zemědělství.
V druhých plánech povodí musí členské státy informovat o tom, nakolik k řešení problému znečištění vod živinami 
ze zemědělství postačuje provádění směrnice o dusičnanech a jaká základní a doplňková opatření podle rámcové 
směrnice o vodě k řešení tohoto problému plánují. To členským státům a Komisi pomůže zjistit, kde jsou zapotřebí 
další opatření.
Doporučení 3 b)
Komise konstatuje, že tato doporučení jsou určena členským státům.
126
Pokud jde o strategii EU pro region Baltského moře, členské státy se rozhodly pro velmi „štíhlou“ správní strukturu. 
Nebyly vytvořeny žádné nové instituce ani žádná nová složení Rady. Komise se domnívá, že strategie EU pro region 
Baltského moře úspěšně přispěla k podpoře ochrany životního prostředí v regionu Baltského moře.
Odpověď Komise 71
127
Komise se domnívá, že přínos konkrétních stěžejních projektů pro snížení živin lze určit. Stěžejní projekty slouží 
široké škále účelů a dokonce i projekty malého rozsahu mohou být důležitými katalyzátory rozvoje. Konkrétní 
výsledky a dopad na cíle politiky mohou být patrné pouze v dlouhodobém výhledu.
128
Komise souhlasí s analýzou Účetního dvora a byla by raději, kdyby strategie EU pro region Baltského moře byla více 
provázána s programy ESI fondů regionu Baltského moře. Je si vědoma toho, že úroveň závazků vůči strategii se 
u jednotlivých členských států a dotčených regionů liší, v čemž se odrážejí rozdílné vnitrostátní a regionální priority.

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU
Bezplatné publikace:
  jeden výtisk:  
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  více výtisků, plakáty či pohlednice:  
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)  
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);  
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm  
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).
(*)  Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty  
nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).
Placené publikace:
 prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Baltské moře je jedním z nejvíce znečištěných moří na 
světě. Boj proti eutrofizaci, která je důsledkem zátěže 
živinami pocházejícími ze zemědělství a  městských 
odpadních vod, je považován za významný problém. 
Podle Helsinské úmluvy jsou do environmentální ochrany 
Baltského moře zapojeny všechny členské i nečlenské 
státy EU, které s tímto mořem hraničí, a také Evropská 
unie. V souladu s právním rámcem EU jsou členské státy 
povinny zavést opatření na boj proti nadměrnému zatížení 
živinami a dosáhnout dobrého stavu prostředí mořských 
vod. EU některá z těchto opatření spolufinancuje. Účetní 
dvůr zkoumal, zda akce EU účinně pomohly členským 
státům snížit zatížení živinami, které se dostávají do 
Baltského moře. Dospěli jsme k závěru, že tyto akce vedly 
při snižování vstupu živin do Baltského moře jen 
k omezenému pokroku. Předkládáme řadu doporučení na 
zlepšení účinnosti opatření na boj proti eutrofizaci 
Baltského moře.
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR