Proces začleňování acquis EU do Dohody o EHP probíhá v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru, které přijatý přístup potvrzuje.

Evropská služba pro vnější činnost spolu s útvary Komise předkládá předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP Radě, aby je Rada přijala jako postoj Unie. Evropská služba pro vnější činnost doufá, že je bude moci předložit Smíšenému výboru EHP co nejdříve.

Právní předpisy, které mají být začleněny do Dohody o EHP, jsou založeny na článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie.

Rozšíření acquis EU na státy ESVO EHP jeho začleněním do Dohody o EHP probíhá v souladu s cíli a zásadami uvedené dohody, jejímž cílem je vytvoření dynamického a jednotného Evropského hospodářského prostoru založeného na společných pravidlech a rovných podmínkách hospodářské soutěže.

Cílem předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (připojené k navrhovanému rozhodnutí Rady) je změnit přílohu IX (Finanční služby) Dohody o EHP tak, aby do ní bylo začleněno nařízení o kapitálových požadavcích (EU) č. 575/2013 a směrnice o kapitálových požadavcích 2013/36/EU.

V kontextu EHP se smluvní strany dohodly, že Dohoda o EHP v zásadě nemá upravovat jejich vztahy s třetími zeměmi (viz zejména 16. bod odůvodnění preambule Dohody o EHP). Začleněním směrnice o kapitálových požadavcích IV do Dohody o EHP státy ESVO nepřenášejí na Unii žádné pravomoci, pokud jde o jednání o přístup na trh pro pobočky ze třetích zemí. Úprava g) proto, pokud jde o státy ESVO, ruší použitelnost čl. 47 odst. 3 a upřesňuje, že státy ESVO mohou s třetími zeměmi uzavírat dvoustranné dohody týkající se přístupu na trh pro pobočky.

Společné prohlášení k rozhodnutí Smíšeného výboru proto uvádí, že smluvní strany sdílejí názor, že začleněním směrnice 2013/36/EU do Dohody o EHP nejsou dotčena vnitrostátní pravidla s obecnou působností týkající se prověrek přímých zahraničních investic z hlediska bezpečnosti nebo veřejného pořádku.

Dohoda o EHP v zásadě nemá upravovat vztahy smluvních stran s třetími zeměmi (viz zejména 16. bod odůvodnění preambule Dohody o EHP). Dohoda o EHP nestanoví liberalizaci kapitálových toků ani neuděluje práva týkající se svobody usazování nebo účasti na kapitálu podniků, pokud jde o nerezidenty (viz články 31 a 34, 40 a 124 Dohody o EHP).

Neočekávají se žádné důsledky pro rozpočet vyplývající ze začlenění výše uvedeného nařízení do Dohody o EHP.

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

V souladu se zásadou proporcionality nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jeho cíle.

Úprava g) je založena na řešeních dohodnutých mezi Unií a státy ESVO v rámci režimu Solventnost II a MiFID (viz bod 1 písm. d) a e) a bod 31ba písm. b) přílohy IX Dohody o EHP).

Článek 48 CRD IV obsahuje pravidla pro uzavírání dohod o dohledu týkajících se dohledu na konsolidovaném základě mezi Unií a třetími zeměmi. Tyto dohody musí orgánům dohledu ze třetích zemí umožnit, aby získávaly informace od příslušných vnitrostátních nebo odvětvových orgánů EU, a musí umožnit Evropskému orgánu pro bankovnictví (dále též „EBA“), aby shromažďoval informace, které příslušné vnitrostátní orgány EU obdržely od orgánů dohledu třetích zemí. Vzhledem k tomu, že Evropská unie nemůže uzavírat dohody zavazující příslušné vnitrostátní orgány ESVO k předávání informací orgánům dohledu třetích zemí, úprava h) ruší použitelnost článku 48 CRD IV (podobně jako v případě schváleného řešení, které bylo nalezeno v souvislosti s čl. 75 odst. 2 a 3 nařízení o infrastruktuře evropských trhů – viz bod 31bc písm. zc) přílohy IX Dohody o EHP).

Aby se umožnilo předávání informací, které příslušné vnitrostátní orgány ESVO získaly od orgánů dohledu třetích zemí, Evropskému orgánu pro bankovnictví, v případech kdy je to nutné pro plnění jeho technických úkolů, pokud jde o státy ESVO, úprava h) také stanoví, že státy ESVO budou rovněž usilovat o to, aby do dohod o dohledu zahrnuly ustanovení, která jejich příslušným vnitrostátním orgánům umožní předat podstatné informace orgánu EBA.

Výhrada budoucích právních předpisů Unie (úpravy k) a o) s ohledem na směrnici 2013/36/EU)

V souladu s článkem 7 Dohody o EHP jsou pro státy ESVO EHP závazné pouze akty, které byly začleněny do Dohody o EHP. Úprava k) proto přizpůsobuje znění článku 89 odst. 5 CRD IV tak, aby odráželo tu skutečnost, že v kontextu EHP se článek 89 stane nepoužitelným pouze tehdy, když se nové právní předpisy Unie týkající se povinnosti zveřejňování informací stanou použitelnými v EHP.

Podobně úprava o) přizpůsobuje znění čl. 151 odst. 1 tak, aby odráželo tu skutečnost, že přechodná opatření obsažená v hlavě XI kapitole 1 CRD IV jsou použitelná pouze do doby, než vstoupí v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, které začlení akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 460 nařízení (EU) č. 575/2013.

Pravomoc schvalovat kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika (úprava n) s ohledem na směrnici 2013/36/EU)

Podle čl. 133 odst. 14 CRD IV musí příslušné vnitrostátní orgány EU v určitých případech vyčkat na stanovisko Komise před přijetím opatření, která stanoví nebo upraví kapitálovou rezervu pro krytí systémového rizika. Je-li stanovisko záporné, tyto příslušné vnitrostátní orgány se buď tímto stanoviskem řídí, nebo poskytnou vysvětlení, proč tak neučiní.

Podle čl. 133 odst. 15 CRD IV přijme Komise, pokud je přesvědčena o tom, že kapitálová rezerva pro krytí systémového rizika nemá neúměrné nepříznivé účinky na finanční systém jiných členských států nebo Unie, a s ohledem na případné hodnocení ze strany ESRB, prováděcí akt, kterým se příslušný vnitrostátní orgán zmocňuje k přijetí kapitálové rezervy pro krytí systémového rizika. Své stanovisko může Komisi rovněž předložit EBA.

V rámci systému zřízeného body 31f a 31g přílohy IX Dohody o EHP mohou ESRB a EBA vydávat doporučení týkající se situace ve státech ESVO a EBA může rovněž podle článku 19 nařízení o EBA provádět nezávazné zprostředkování v případech neshod týkajících se státu ESVO. Pravomoc přijímat závazná rozhodnutí v pilíři ESVO je podle článku 19 nařízení o EBA svěřena Kontrolnímu úřadu ESVO.

Funkce Komise v rámci postupů pro ověřování nebo schvalování souladu opatření přijatých státy ESVO s pravidly obsaženými v Dohodě o EHP však mají být prováděny subjektem v pilíři ESVO v souladu s odst. 4 písm. d) protokolu 1 k Dohodě o EHP. S ohledem na význam a složitost rozhodnutí týkajících se kapitálových rezerv pro krytí systémového rizika bude tato pravomoc, pokud jde o státy ESVO, svěřena Stálému výboru států ESVO.

Úprava n) proto stanoví pravomoc Stálého výboru států ESVO, pokud jde o vydávání stanovisek nebo doporučení v zájmu jasnosti (jelikož tyto pravomoci nejsou jasně stanoveny v odst. 4 písm. d) protokolu 1 Dohody o EHP), a zároveň zajišťuje, aby ESRB a EBA v patřičných případech zaslaly svá posouzení podle čl. 133 odst. 14 a 15 CRD IV uvedenému stálému výboru.

Definice „obytné nemovitosti“ v Norsku (úprava e) s ohledem na nařízení (EU) č. 575/2013)

Běžným typem bydlení v Norsku jsou bytová družstva. Podílníci drží podíl v družstvu, které vlastní nebo spravuje budovu/budovy a nemovitost, v níž bydlí. Každý podílník má právo obývat určitou jednotku.

Ochrana věřitele ve vztahu k bytu v bytovému družstvu se v Norsku obecně vykládá jako ekvivalentní přímé kapitálové investici. V zájmu právní jistoty by však mělo být vyjasněno, že právo obývat byt v bytových družstvech v Norsku je zahrnuto v definici „obytné nemovitosti“ v nařízení o kapitálových požadavcích (dále též „CRR“). Úprava e) proto upravuje znění čl. 4 odst. 1 bodu 75, který se týká Švédska, tak, aby zahrnoval norskou situaci.

Pravomoc Komise přijímat limity velkých expozic a pravomoc Rady povolit přísnější vnitrostátní opatření v případě makroobezřetnostního nebo systémového rizika (úpravy i) a j) s ohledem na nařízení (EU) č. 575/2013)

Podle článku 395 nařízení o kapitálových požadavcích musí v určitých případech příslušné vnitrostátní orgány členského státu EU získat souhlas Komise před přijetím strukturálních opatření, která požadují, aby úvěrové instituce povolené v daném členském státě omezily své expozice vůči různým právním subjektům. Komise může na základě stanoviska EBA zamítnout vnitrostátní opatření pouze v případě, pokud má nepřiměřeně nepříznivé dopady na finanční systém v dalších členských státech nebo v Unii.

Podle článku 458 nařízení o kapitálových požadavcích musí členské státy v určitých případech získat povolení Rady před přijetím určitých přísnějších opatření na vnitrostátní úrovni, jejichž cílem je čelit makroobezřetnostnímu a systémovému riziku s důsledky pro vnitrostátní finanční systém a reálnou ekonomiku. Komise je pověřena, aby Radě předložila návrh opatření, které povoluje nebo zamítá dané vnitrostátní opatření. Rada zamítne vnitrostátní opatření pouze za určitých okolností, přičemž zohlední stanoviska ESRB a EBA. Ostatní členské státy mohou vnitrostátní opatření stanovená podle článku 458 nařízení o kapitálových požadavcích uznat a uplatnit na pobočky nacházející se v členském státě, který získal povolení k uplatňování těchto opatření.

V rámci systému zřízeného body 31f a 31g přílohy IX Dohody o EHP mohou ESRB a EBA vydávat stanoviska týkající se situace ve státech ESVO.

Funkce Komise v rámci postupů pro ověřování nebo schvalování souladu opatření přijatých státy ESVO s pravidly obsaženými v Dohodě o EHP však mají být prováděny subjektem v pilíři ESVO v souladu s odst. 4 písm. d) protokolu 1 k Dohodě o EHP. S ohledem na význam a složitost rozhodnutí týkajících se strukturálních opaření omezujících velké expozice podle článku 395, bude tato pravomoc, pokud jde o státy ESVO, svěřena Stálému výboru států ESVO.