Sdělení komise Evropskému parlamentu podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského Parlamentu a Rady o látkách určených k aromatizaci a některých složkách potravin vyznačujících se aromatem pro použití v potravinách nebo na jejich povrchu, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1576/89, nařízení Rady (EHS) č. 1601/91, nařízení (ES) č. 2232/96 a směrnice 2000/13/ES /* KOM/2008/0142 konečném znení - COD 2006/0147 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.3.2008 KOM(2008) 142 v konečném znění 2006/0147 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o látkách určených k aromatizaci a některých složkách potravin vyznačujících se aromatem pro použití v potravinách nebo na jejich povrchu, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1576/89, nařízení Rady (EHS) č. 1601/91, nařízení (ES) č. 2232/96 a směrnice 2000/13/ES 2006/0147 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o látkách určených k aromatizaci a některých složkách potravin vyznačujících se aromatem pro použití v potravinách nebo na jejich povrchu, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1576/89, nařízení Rady (EHS) č. 1601/91, nařízení (ES) č. 2232/96 a směrnice 2000/13/ES SOUVISLOSTI Datum předání návrhu EP a Radě (dokument KOM(2006) 427 v konečném znění – 2006/0147 COD): | 28. července 2006 | Stanovisko Evropského parlamentu, první čtení, ze dne: | 10. července 2007 | Datum předání změněného návrhu: | 24. října 2007 | Datum politické dohody Rady: | 17. prosince 2007 | Datum formálního přijetí společného postoje Radou: | 10. března 2008 | Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne: | 25. dubna 2007 | CÍL NÁVRHU KOMISE Cílem navrhovaného nařízení je nahradit stávající směrnici Rady 88/388/EHS za účelem zohlednění technologického a vědeckého vývoje v oblasti látek určených k aromatizaci a rozvoje právních předpisů týkajících se potravin v Evropském společenství. Hlavním cílem je: ( vyjasnit oblast působnosti právních předpisů týkajících se látek určených k aromatizaci; ( modernizovat stávající právní předpisy týkající se látek určených k aromatizaci a přizpůsobit je technologickému a vědeckému vývoji; ( stanovit jasná pravidla pro vyhodnocování a povolování; ( lépe informovat spotřebitele o použití přírodních látek určených k aromatizaci; ( přizpůsobit požadavky nařízení (ES) č. 882/2004 o úředních kontrolách pro potraviny a krmiva. PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE SPOLEČNÉHO POSTOJE Obecné připomínky Komise podporuje společný postoj, který Rada jednomyslně přijala. Je v souladu s cíli původního návrhu Komise a s přístupem, který v jeho rámci Komise zaujala, a odráží zásady několika pozměňujících návrhů Evropského parlamentu. Výsledek pozměňovacích návrhů přijatých Parlamentem v prvním čtení Pozměňovací návrhy Parlamentu, které Komise přijala a které jsou v souladu se společným postojem Společný postoj odráží podstatu 17 z 21 pozměňovacích návrhů, jež byly přijatelné pro Komisi zcela, částečně, v zásadě nebo byly předmětem redakčních úprav. Většina těchto změn text dále vyjasňuje. Společný postoj ve vztahu ke kritériím pro povolování látek určených k aromatizaci vyjasňuje, co se rozumí uváděním spotřebitele v omyl (6. bod odůvodnění), čímž se řeší některé z otázek pozměňovacího návrhu EP č. 1. Pozměňovací návrh č. 29 se týká označování přírodních látek určených k aromatizaci. Přinejmenším 95 % aromatického komponentu musí být získáno z uvedeného zdroje. Tato změna lépe odpovídá očekávání spotřebitele a bude mít nepatrný dopad na stávající praxi. Pozměňovací návrhy č. 12, 24, 34 a 35 zavádějí regulativní postup s kontrolou týkající se opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení jeho doplněním. Pokud jde o tyto změny, existuje mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí shoda; Rada a Komise nicméně zavedly možnost postupu pro naléhavé případy. Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu, které Komise přijala a které nebyly zahrnuty do společného postoje 4 pozměňovací návrhy, které Komise přijala, nebyly zahrnuty do společného postoje. Pozměňovací návrhy č. 27 a 28 se týkají dalšího vyjasnění označování látek určených k aromatizaci spadajících do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1829/2003 . Pozměňovací návrh č. 7 se týká přeformulování článku 1 týkajícího se předmětu nařízení. Parlament v této změně navrhuje upřednostnit vysokou úroveň ochrany zdraví před účinným fungováním vnitřního trhu, neboť jinak by mohl vzniknout dojem, že ochrana lidského zdraví má ve vztahu k fungování vnitřního trhu až druhořadý význam. Pozměňovací návrh č. 15 se týká definice „vhodného fyzikálního procesu“ u výroby přírodních aromatických látek nebo přírodních aromatických přípravků. Parlament chce v této změně zamezit tomu, aby byly tradiční způsoby přípravy považovány za fyzikální procesy, které nejsou vhodné. Komise tuto změnu přijala, neboť vyjasňuje situaci a v případě pochybností lze přijmout rozhodnutí postupem projednávání ve výborech. Rozdíly mezi změněným návrhem Komise a společným postojem Rady S výjimkou postoje Komise k pozměňovacím návrhům č.7, 15, 27 a 28 (viz výše) nejsou mezi postojem Komise a Rady žádné rozdíly. Postoj Komise k novým ustanovením předloženým Radou Rada předložila několik nových ustanovení. Většina z nich má za cíl dále vyjasnit text nebo je v souladu s obecným cílem původního návrhu Komise. Komise může proto tyto změny přijmout. Nový bod odůvodnění 5a vyjasňuje význam „syrových potravin“ a „potravin, které neobsahují více složek“ , na které se navrhované nařízení nevztahuje. Nový bod odůvodnění 8a ospravedlňuje přístup založený na rizicích pro stanovení nejvyšších přípustných množství u toxikologicky významných látek uvedených v článku 5, jež mohou být v látkách určených k aromatizaci přítomny. Dále zdůrazňuje odpovědnost výrobců ve vztahu k uvedeným látkám. Článek 1 vyjasňuje zásadu zahrnutou již v obecném potravinovém právu (nařízení (ES) č. 178/2002), že pravidla týkající se látek určených k aromatizaci musí v případě, kdy je to vhodné, zohledňovat ochranu životního prostředí . Tato změna rovněž zůstává v souladu s navrhovaným nařízením o potravinářských přídatných látkách a potravinářských enzymech a příslušnými pozměňovacími návrhy EP o potravinářských přídatných látkách. Článek 3 odst. 2 písm. c) k definici přírodních aromatických látek připojuje, že tyto látky odpovídají látkám, které se přirozeně vyskytují a lze je nalézt v přírodě. Účelem je zamezit tomu, aby se některé aromatické látky, které nejsou přítomny v materiálech rostlinného nebo živočišného původu, ale získávají se umělými enzymatickými procesy, považovaly za přírodní. Společný postoj v čl. 3 odst. 3 doplňuje na návrh Komise definici výchozích materiálů považovaných za potraviny pro výrobu látek určených k aromatizaci dodatkem, že definice je platná pouze pro účel tohoto nařízení. V novém článku 4a se vyjasňuje, že látky určené k aromatizaci a/nebo potraviny, v nichž jsou látky určené k aromatizaci použity, by neměly být uvedeny na trh, pokud látka určená k aromatizaci nebo její použití není v souladu s navrhovaným nařízením. Článek 7 odst. 2, čl. 18 odst. 4 a článek 19 zavádějí do regulativního postupu s kontrolou možnost postupu pro naléhavé případy . Z důvodu jasnosti byla interpretační rozhodnutí přesunuta z článků 2 a 3 do samostatného nového článku 11. Články 12, 13 a nový článek 15 přinášejí další vyjasnění požadavků na označování a sblížení s návrhy o potravinářských přídatných látkách a potravinářských enzymech. Čl. 14 odst. 4 se týká označování přírodních látek určených k aromatizaci. Maximálně 5 % aromatického komponentu pocházejícího z jiných výchozích materiálů nemusí mít stejnou chuť či vůni jako uvedený výchozí materiál. V příloze III části A zůstávají na seznamu látek, které jako takové nesmějí být přidány do potravin, aloin a kumarin , jak je již stanoveno ve současných právních předpisech. Vědecké výzkumy týkající se potenciální karcinogenity aloinu stále probíhají a zaznívají obavy, že míra kumarinu, jíž jsou vystaveni uživatelé složek potravin vyznačujících se aromatem (skořice), je možná už nyní příliš vysoká. Příloha III Část B: - Z důvodů proporcionality bylo v názvu vyjasněno, že se nejvyšší přípustná množství nevztahují na vícesložkové potraviny, které se připravují a konzumují na stejném místě (restaurace) , neobsahují žádné přidané látky určené k aromatizaci a jediné složky vyznačující se aromatem, které obsahují, jsou byliny a koření. - U určitých kategorií potravin byla stanovena nejvyšší přípustná množství kumarinu . - Nejvyšší přípustné množství teukrinu A v alkoholických nápojích bylo zvýšeno ze 2 na 5 mg/kg u hořkých lihovin nebo likérů s hořkou chutí. Tato změna byla zavedena na žádost Itálie, která se obává, že jinak by již nemohly zůstat na trhu některé místní tradiční nápoje. Komise toto zvýšení může přijmout, neboť tyto lihoviny budou mít jen omezený dopad na celkový vliv teukrinu A na uživatele. Hlavní problémy během přijetí společného postoje Směrnice 88/388/EHS stanoví nejvyšší přípustná množství kumarinu v potravinách. Komise v navrhovaném novém nařízení nezachovala nejvyšší přípustná množství pro kumarin, neboť Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) ve svém stanovisku týkajícím se kumarinu ze dne 6. října 2004 dospěl k závěru, že samotný příjem této látky není takovým důvodem ke znepokojení jako její přípustná denní dávka. Nové analytické údaje z Německa ukázaly, že současná množství v určitých potravinách, do kterých se přidává skořice, jsou mnohem vyšší než stávající přípustná množství a že k překročení pravděpodobně dochází i u přípustné denní dávky. Německo proto požadovalo znovuzavedení nejvyšších přípustných množství. Členské státy s tímto znovuzavedením souhlasily. Předmětem největších obav byly nicméně tradiční produkty obsahující skořici, kterých by se mohlo zavedení příliš přísných limitů pro nejvyšší přípustné množství dotknout. Komise uspořádala dvě technická setkání s odborníky z členských států a zúčastněnými stranami a na základě těchto konzultací byla určena možná nejvyšší přípustná množství. Navíc od října 2004, kdy bylo přijato stanovisko EFSA, byly zpřístupněny další vědecké informace, které naznačují, že přípustná denní dávka by měla být přezkoumána. Komise proto požádala Evropský úřad pro bezpečnost potravin o posouzení těchto informací. Očekává se, že závěry dalšího posouzení Evropského úřadu pro bezpečnost potravin budou k dispozici v květnu 2008. Rada mezitím přijala nejvyšší povolená množství, která budou ve světle těchto závěrů znovu zvážena, a bylo proto připraveno společné prohlášení Rady a Komise. ZÁVĚRY / OBECNÉ PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE SPOLEČNÉHO POSTOJE Komise zastává stanovisko, že společný postoj plně zohledňuje klíčové prvky původního návrhu a podstatu mnoha pozměňovacích návrhů přijatých Evropským parlamentem v prvním čtení. Komise proto podporuje společný postoj, jenž Rada jednomyslně přijala. PROHLÁŠENÍ Na základě diskuze o kumarinu (viz bod 3.4) bylo ke společnému postoji připojeno následující společné prohlášení: Rada a Komise se zavazují znovu zvážit nejvyšší přípustná množství pro kumarin stanovená v příloze III části B, a to jakmile bude k dispozici stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (očekává se v první polovině roku 2008). Za tímto účelem Rada Komisi vyzývá, aby po vydání stanoviska úřadu neprodleně svolala setkání odborníků za účelem přezkoumání technických aspektů věci.