CS Úřední věstník Evropské unie C 140/8

Zveřejnění žádosti o změnu podle čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin

2012/C 140/05

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti o změnu námitku podle článku 7 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (1). Komise musí obdržet prohlášení o námitce do šesti měsíců po tomto zveřejnění.

ŽÁDOST O ZMĚNU

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006

ŽÁDOST O ZMĚNU PODLE ČLÁNKU 9

„MÜNCHENER BIER“

č. ES: DE-PGI-0217-0516-02.09.2010

CHZO ( X ) CHOP ( )

1. Položka specifikace produktu, jíž se změna týká:

—  Název produktu — ☒ Popis produktu —  Zeměpisná oblast —  Důkaz původu — ☒ Metoda produkce — ☒ Souvislost se zeměpisnou oblastí — ☒ Označování —  Vnitrostátní požadavky —  Jiná (uveďte)

2. Druh změny (změn):

— ☒ Změna jednotného dokumentu nebo přehledu —  Změna specifikace zapsaného CHOP nebo CHZO, k němuž nebyl zveřejněn jednotný dokument ani přehled —  Změna specifikace, která nevyžaduje změnu zveřejněného jednotného dokumentu (čl. 9 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006) —  Dočasná změna specifikace vyplývající z uložení závazných hygienických nebo rostlinolékařských opatření ze strany veřejných orgánů (čl. 9 odst. 4 nařízení (ES) č. 510/2006)

3. Změna (změny):

b) Popis: U uvedených druhů piva se žádá o doplnění následujících údajů: Alkoholfreies Weißbier (nealkoholické bílé pivo) Obsah původní mladiny v % : 3,5–8,0 Obsah alkoholu v % obj : < 0,5 Barva (EBC) : 8,0–21,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 7,0–19,0 jednotek typický charakter bílého piva, perlivé, sladké, plné chuti, světlé, zlatavé až jantarové barvy, se zákalem přecházejícím od jemného kvasničného zakalení, přirozeného zákalu až po kvasničný zákal, lehce chmelené až mírně hořké; Alkoholfreies Bier (nealkoholické pivo) Obsah původní mladiny v % : 1,0–8,0 Obsah alkoholu v % obj. : < 0,5 Barva (EBC) : 4,0–13,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 13,0–29,0 jednotek typický charakter piva od piva suchého po sladké, svěží, oblé, jemné až plné chuti, jasné, čiré, světlé až zlatavě žluté barvy, jemně kořeněné až kořeněné aroma, lehce chmelené až chmelově aromatické. Odůvodnění: Nealkoholická piva mnichovských pivovarů podléhají stejným základním požadavkům na jakost jako ostatní produkty označované jako „Münchener Bier“. Pouze z hlediska obsahu alkoholu procházejí nealkoholická piva částečně dalšími výrobními kroky. Při nich se však všechny ostatní přísady nemění. „Výrazně jemnější“ chuť souvisí výhradně s nižším obsahem alkoholu. Tato piva v Mnichově existovala již před původní žádostí ze dne 7. března 1993. Z novin Allgemeine Brauer- und Hopfen-Zeitung ze dne 17. srpna 1898 vyplývá, že nealkoholické pivo se v Bavorsku vařilo již v roce 1898. Ve stejných novinách ze dne 9. července 1898 se pak na straně 1590 vyskytuje zmínka o žádosti majitele školy „Praktische Brauerschule“ v Mnichově Karla MICHELA, který chtěl nealkoholické pivo uvést na trh (srov. „Münchener Braueindustrie 1871–1945“, str. 105 od Christiana SCHÄDERA). Ačkoli se žádost ve své době nesetkala s úspěchem, mnichovské pivovary však myšlenku nealkoholického piva nepustily ze zřetele. Přispěl k tomu zejména fakt, že v dobách nouze během dvou světových válek a následného nedostatku surovin se vyrábělo tzv. slabé pivo („Dünnbier“). Nealkoholické bílé pivo, popř. nealkoholické pivo se každopádně v Mnichově opět nepřetržitě vaří minimálně od roku 1986. Nealkoholické pivo „Münchener Bier“ se těší a odjakživa těšilo stejné vynikající pověsti produktu „Münchener Bier“ jako jeho protějšek s obsahem alkoholu.

e) Metoda produkce: Požaduje se doplnění původního znění o tento text: „Nealkoholická piva „Münchener Bier“ podléhají stejným přísným jakostním požadavkům jako alkoholická piva a jejich výroba se stejně tak řídí právními předpisy platnými v Mnichově a Německu, ať se jedná o pivo spodně nebo svrchně kvašené. Proto se při výrobě nealkoholického piva, popř. nealkoholického bílého piva používají na základě dlouhé tradice vaření piva v Mnichově dvě metody. U první metody se alkohol odstraňuje zcela nebo z větší části poté, co byl daný druh piva odpovídajícím způsobem prokvašen, vakuovou destilací a odpařením (odpařením ze stékajícího pivního filmu/vakuovým odpařením v tenké vrstvě), přičemž všechny ostatní přísady zůstávají stejné. Proto platí i nadále požadavky na jakost. U druhé a starší metody se nejdříve, jak je popsáno výše, vyrobí odpovídající pivní mladina pro typ „Münchener Bier“. Následné kvašení se ale poté ukončí v takovém momentě, aby byl obsah alkoholu nižší než zákonem povolený maximální obsah alkoholu 0,5 % obj. Přísady se přitom rovněž nemění a zůstávají i stejné požadavky na jakost.“ Odůvodnění: Protože se výroba nealkoholického piva částečně liší od základní výroby piva, je nutno část „Metoda produkce“ o tyto výrobní kroky rozšířit.

f) Souvislost se zeměpisnou oblastí: Požaduje se doplnění původního znění za druhým odstavcem o tento text: „Nealkoholická piva mají v Mnichově rovněž dlouhou tradici. Skutečnost, že se v Bavorsku vyrábělo nealkoholické pivo, dokládá informace na straně 1928 novin Allgemeine Brauer- und Hopfen-Zeitung ze dne 17. srpna 1898. Ve stejných novinách ze dne 9. července 1898 lze na straně 1590 nalézt zmínku o nealkoholickém pivu v Mnichově. Hovoří se zde o žádosti majitele školy „Praktische Brauerschule“ v Mnichově pana Karla MICHELA, který chtěl nealkoholické pivo uvést na trh (srov. „Münchner Brauindustrie 1871–1945“, str. 105 od Christiana SCHÄDERA). Ačkoli byla žádost ve své době zamítnuta, od myšlenky nealkoholického piva se v Mnichově neupustilo. Přispěl k tomu zejména fakt, že v dobách nouze během dvou světových válek a následně kvůli obecnému nedostatku surovin se vařila piva s nízkým obsahem alkoholu. Nealkoholické pivo, resp. nealkoholické bílé pivo se v mnichovských pivovarech každopádně opět nepřetržitě vyrábí od roku 1986. Od ostatních piv „Münchener Biere“ se liší pouze tím, že alkohol se odstraňuje buď z hotového produktu „Münchener Bier“, nebo se dříve ukončí kvašení tohoto produktu. V obou případech se však všechny ostatní přísady nemění. Dobré pověsti produktu „Münchener Bier“ se těší bez ohledu na druh piva jak nealkoholické pivo „Münchener Bier“, tak pivo „Münchener Bier“ s obsahem alkoholu.“ Na konci se doplňuje tento text: „Allgemeine Brauer- und Hopfen-Zeitung ze dne 9. července 1898, str. 1590 a ze dne 17. srpna 1898, str. 1928.“ Odůvodnění: Je nutno podotknout, že nealkoholická piva spadají do tradice produktů „Münchener Bier“ a tvoří jejich součást. První zmínku o nealkoholickém pivu lze nalézt v podkladech z roku 1898. Ve válečných a těžkých dobách dvacátého století se kvůli nedostatku surovin vyrábělo jak známo tzv. slabé pivo („Dünnbier“). Stálá doložená výroba nealkoholického piva, popř. nealkoholického bílého piva probíhá od roku 1986. Dobré pověsti produktu „Münchener Bier“ se těší bez ohledu na to, zda se jedná o pivo spodně nebo svrchně kvašené, jak pivo s obsahem alkoholu, tak pivo nealkoholické.

f) Označování: Slovo „kategorie piva“ se nahrazuje slovem „druh piva“. Dále se doplňuje tento text: „Podle čl. 8 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 ve spojení s článkem 14 nařízení (ES) č. 1898/2006 ze dne 14. prosince 2006 je na etiketě spolu se zapsaným názvem „Münchener Bier“ uveden buď symbol EU, nebo údaj „chráněné zeměpisné označení“.“ Odůvodnění: 1. Změna „kategorie piva“ na „druh piva“ Slovo „kategorie piva“ je použito špatně. Správně je nutno mluvit o „druhu piva“. Podle § 3 německého nařízení o pivu (BierV) se kategorií piva rozumí např. „pivo s nízkým obsahem původní mladiny“, „výčepní pivo“ nebo „silné pivo“. Protože se písmeno h) vztahuje na písmeno b) specifikace, ve kterém jsou uvedeny druhy piva, a nikoli kategorie piva, je třeba tento výraz opravit. 2. Doplnění Nejpozději od 1. května 2009 se produkty, na něž se vztahuje ochrana podle nařízení (ES) č. 510/2006, označují buď symbolem EU, nebo údajem „chráněné zeměpisné označení“ spolu s názvem chráněného produktu. Protože tato žádost o změnu/doplnění byla podána po 1. květnu 2009, je toto doplnění nezbytné.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006

„MÜNCHENER BIER“

č. ES: DE-PGI-0217-0516-02.09.2010

CHZO ( X ) CHOP ( )

1. Název:

„Münchener Bier“

2. Členský stát nebo třetí země:

Německo

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny:

3.1 Druh produktu:

Třída 2.1 Pivo

3.2 Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1:

Helles (světlé) Obsah původní mladiny v % : 11,4–11,9 Obsah alkoholu v % obj. : 4,7–5,4 Barva (EBC) : 5,0–8,5 jednotky Hořké látky (EBU) : 14,0–25,0 jednotek světle žluté, světlé, chutné, čisté, lahodné, jemné, příjemně chmelené, jemně kořeněné až kořeněné s příjemnou hořkostí podle příslušného pivovarnického postupu;

Export Hell (vývozní světlé) Obsah původní mladiny v % : 12,5–12,8 Obsah alkoholu v % obj. : 5,5–6,0 Barva (EBC) : 5,5–7,5 jednotky Hořké látky (EBU) : 15,0–26,0 jednotek světle žluté, svrchně kvašené (až čiré), plné chuti od jemné, příjemně plné až výrazně kořeněné, částečně jemně chmelené, částečně mírně hořké;

Export Dunkel (vývozní tmavé) Obsah původní mladiny v % : 12,5–13,7 Obsah alkoholu v % obj. : 5,0–5,9 Barva (EBC) : 42,0 až ≤ 60,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 15,0–24,0 jednotek plné, lahodné, sladově aromatické až silné, částečně dominuje mnichovský slad;

Pils (pivo plzeňského typu) Obsah původní mladiny v % : 11,5–12,5 Obsah alkoholu v % obj. : 4,9–5,8 Barva (EBC) : 5,5–7,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 30,0–38,0 jednotek jemně hořké, jemná ušlechtilá chmelová hořkost, chmelový nádech až chmelové aroma, lehké, elegantní, výrazné;

Alkoholfreies Weißbier (nealkoholické bílé pivo) Obsah původní mladiny v % : 3,5–8,0 Obsah alkoholu v % obj. : < 0,5 Barva (EBC) : 8,0–21,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 7,0–19,0 jednotek typický charakter bílého piva, perlivé, sladké, plné chuti, světlé, zlatavé až jantarové barvy, se zákalem přecházejícím od jemného kvasničného zakalení, přirozeného zákalu až po kvasničný zákal, lehce chmelené až mírně hořké;

Leichtes Weißbier (lehké bílé pivo) Obsah původní mladiny v % : 7,7–8,4 Obsah alkoholu v % obj. : 2,8–3,2 Barva (EBC) : 11,0–13,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 13,0–15,0 jednotek osvěžující, šumivé, perlivé, s kvasničným zákalem, typická chuť svrchně kvašeného bílého piva;

Kristall Weizen (typ pšeničného piva) Obsah původní mladiny v % : 11,5–12,4 Obsah alkoholu v % obj. : 4,9–5,5 Barva (EBC) : 7,5–12,5 jednotek Hořké látky (EBU) : 12,0–16,0 jednotek šumivé, velmi perlivé, filtrované, čiré, jasné, výrazné, nádech svrchně kvašeného piva, typicky svrchně kvašené pivo;

Hefeweizen Hell (světlé kvasnicové pšeničné) Obsah původní mladiny v % : 11,4–12,6 Obsah alkoholu v % obj. : 4,5–5,5 Barva (EBC) : 11,0–20,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 12,0–20,0 jednotek svrchně kvašené, s přirozeným zákalem, typický charakter svrchně kvašeného piva, perlivé, osvěžující, šumivé, výrazné, částečně kvasnicové, aroma bílého piva;

Hefeweizen Dunkel (tmavé kvasnicové pšeničné) Obsah původní mladiny v % : 11,6–12,4 Obsah alkoholu v % obj. : 4,5–5,3 Barva (EBC) : 29,0–45,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 13,0–16,0 jednotek s přirozeným zákalem, plné chuti se sladovým aroma, popř. sladovým charakterem, nádech, popř. charakter svrchně kvašeného piva;

Märzen Obsah původní mladiny v % : 13,2–14,0 Obsah alkoholu v % obj. : 5,3–6,2 Barva (EBC) : 8,0–32,5 jednotky Hořké látky (EBU) : 21,0–25,0 jednotek velmi plné, lahodné, jemné, aromatické starobavorské až sladově aromatické, velmi jemná hořkost;

Bockbier (silné pivo) Obsah původní mladiny v % : 16,2–17,3 Obsah alkoholu v % obj. : 6,2–8,1 Barva (EBC) : 7,5–40,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 18,0–32,5 jednotky svrchně kvašené, od plného, oblého, lahodného, jemného, aromatického přes jemně chmelené, mírně hořké až po výrazně chmelené s částečně kořeněným charakterem;

Doppelbock Obsah původní mladiny v % : 18,2–18,7 Obsah alkoholu v % obj. : 7,2–7,7 Barva (EBC) : 44,0–75,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 18,0–28,0 jednotek silné, intenzivní, kořeněné, výrazné a bohaté chuti se sladovým aroma;

Alkoholfreies Bier (nealkoholické pivo) Obsah původní mladiny v % : 1,0–8,0 Obsah alkoholu v % obj. : < 0,5 Barva (EBC) : 4,0–13,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 13,0–29,0 jednotek typický charakter piva od piva suchého po sladké, svěží, oblé, jemné až plné chuti, jasné, čiré, světlé až zlatavě žluté barvy, jemně kořeněné až kořeněné aroma, lehce chmelené až chmelově aromatické;

Leichtbier (lehké pivo) Obsah původní mladiny v % : 7,5–7,7 Obsah alkoholu v % obj. : 2,7–3,2 Barva (EBC) : 5,5–7,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 24,0–26,5 jednotky jemně hořká ušlechtilá chuť;

Diät Pils (dietní pivo plzeňského typu) Obsah původní mladiny v % : 8,5–9,3 Obsah alkoholu v % obj. : 4,3–4,9 Barva (EBC) : 5,0–6,5 jednotky Hořké látky (EBU) : 26,0–30,0 jednotek nízký obsah uhlohydrátů, jemně hořké, suché chuti;

Schwarz-Bier (černé pivo) Obsah původní mladiny v % : 11,3 Obsah alkoholu v % obj. : 4,8 Barva (EBC) : 70,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 17,0 jednotek jemně kořeněné sladové aroma;

ICE-Bier Obsah původní mladiny v % : 11,2 Obsah alkoholu v % obj. : 4,9 Barva (EBC) : 6,5 jednotky Hořké látky (EBU) : 20,0 jednotek vyvážené, oblé, plné chuti;

Nähr-/Malzbier (sladové pivo) Obsah původní mladiny v % : 12,3–12,7 Obsah alkoholu v % obj. : 0,0–1,2 Barva (EBC) : 65,0–90,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 8,0–15,0 jednotek nízký obsah alkoholu, velmi jemně kvašené, sladové, kořeněné chuti, velmi slabě chmelené;

Oktoberfestbier Obsah původní mladiny v % : 13,6–14,0 Obsah alkoholu v % obj. : 5,3–6,6 Barva (EBC) : 6,0–28,0 jednotek Hořké látky (EBU) : 16,0–28,0 jednotek světlé, zlatavé, jantarové nebo tmavé barvy, od plného, velmi oblého, jemného nebo sladově aromatického až po jemně chmelené s velmi jemnou hořkostí nebo silnou, mírně nasládlou chutí.

3.3 Suroviny (pouze u zpracovaných produktů):

Voda používaná mnichovskými pivovary pochází z oblasti „Münchener Schotterebene“ z vlastních hlubinných studen ležících na území města Mnichova. Studny sahají z větší části až do třetihorních vrstev půdy.

3.4 Krmivo (pouze u produktů živočišného původu):

—

3.5 Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit v označené zeměpisné oblasti:

Celý výrobní proces produktu „Münchener Bier“ musí probíhat na území města Mnichova.

Výrobní proces produktu „Münchener Bier“ začíná šrotováním sladu a rmutováním a končí skladováním, při kterém se mladé pivo přirozeně obohatí oxidem uhličitým a dozrává, dokud nedosáhne plné chuti.

Stejným způsobem se postupuje i během celého výrobního procesu spodně a svrchně kvašených nealkoholických piv „Münchener Bier“. Zde však v závislosti na způsobu výroby ještě přichází na řadu vakuová destilace a odpaření, popř. dřívější ukončení stupně kvašení.

3.6 Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd.:

—

3.7 Zvláštní pravidla pro označování:

Označování piva vychází z označení produktu „Münchener Bier“, resp. „Münchner Bier“ ve spojení s druhem piva uvedeným v bodě 3.2.

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti:

Metropolitní oblast Mnichova

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí:

5.1 Specifičnost zeměpisné oblasti:

Označení „Münchener Bier“ používají mnichovské pivovary již po staletí, a to bez jakýchkoli námitek třetích stran. Dlouhou tradici dokládá například urbář vévody Ludvíka Přísného z roku 1280, který mnichovských sládkům ukládal peněžní a naturální dávky (srov. „München und sein Bier“, Heckhorn/Wiehr, Mnichov 1989, nebo dizertace Dr. Karin HACKEL-STEHROVÉ, bod 4, a publikace „Die ‚prewen‘ Münchens“, Sedlmayr/Grohsmann, Norimberk 1969, přiloženy jsou výňatky. Dále srov. „125 Jahre Verein Münchener Brauereien e. V.“, Dr. Christine RÄDLINGEROVÁ, sborník 1996).

Nealkoholická piva mají v Mnichově rovněž dlouhou tradici. Skutečnost, že se v Bavorsku vyrábělo nealkoholické pivo, dokládá informace na straně 1928 novin Allgemeine Brauer- und Hopfen-Zeitung ze dne 17. srpna 1898. Ve stejných novinách ze dne 9. července 1898 lze na straně 1590 nalézt zmínku o nealkoholickém pivu v Mnichově. Hovoří se zde o žádosti majitele školy „Praktische Brauerschule“ v Mnichově pana Karla MICHELA, který chtěl nealkoholické pivo uvést na trh (srov. „Münchner Brauindustrie 1871–1945“, str. 105 od Christiana SCHÄDERA). Ačkoli byla žádost ve své době zamítnuta, od myšlenky nealkoholického piva se v Mnichově neupustilo. Přispěl k tomu zejména fakt, že v dobách nouze během dvou světových válek a následně kvůli obecnému nedostatku surovin se vařila piva s nízkým obsahem alkoholu. Nealkoholické pivo, příp. nealkoholické bílé pivo se v mnichovských pivovarech každopádně opět nepřetržitě vyrábí od roku 1986.

5.2 Specifičnost produktu:

Pro spotřebitele má pivo vyrobené v Mnichově zvláště dobrou pověst a očekává od něj prvotřídní kvalitu.

Tato kvalita nevychází pouze z dodržování mnichovského nařízení o čistotě piva z roku 1487, které bylo vydáno 29 let před bavorským nařízením o čistotě z roku 1516, nýbrž především ze skutečnosti, že mnichovské pivovary používají k vaření piva vodu z vlastních hlubinných studen z rovinné oblasti Münchner Schotterebene. Tyto studny sahají až do třetihorních vrstev půdy v hloubce 250 m.

5.3 Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a jakostí nebo vlastnostmi produktu (u CHOP) nebo specifickou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností produktu (u CHZO):

Silné spojení obyvatelstva s produktem „Münchener Bier“ a jeho související pověst vychází v mnichovské oblasti právě z dlouhé tradice výroby piva v Mnichově a z historických souvislostí. Díky rostoucí prosperitě dosáhl produkt „Münchner Bier“ nejdříve místního, později regionálního, poté národního a nakonec i mezinárodního uplatnění se světovým ohlasem.

Pivo se v Mnichově od počátků setkávalo s pozitivním ohlasem. Již v roce 815 se v díle „Historia Frisingensis“ v rukopise „Kozrah“ uvádí, že kostel Svatého Jana v Oberföhringu byl jako léno propůjčen jáhnovi Huwetzimu, který musel jako roční „Gilt“ (daň) odvádět kapitole dómu jednu fůru piva.

V urbáři města Mnichova z roku 1280 se uvádí, že již v této době byla mnichovským měšťanům udělována tzv. várečná oprávnění.

V roce 1372 reformoval vévoda Štěpán II. várečné právo v Mnichově a na základě první várečné ústavy povolil každému prostému občanu vařit tzv. „Greußing“ (zřejmě druh domácího piva – „Nachbier“ – s nízkým obsahem původní mladiny), „zachce-li se mu onoho“. Za zmínku stojí především skutečnost, že toto právo, vztahovalo-li se na osobu, bylo prodejné a dědičné.

Ve 14. a 15. století se lidé pokoušeli prodloužit trvanlivost svého piva přidáváním všelijakých, částečně i jedovatých látek. Proto kolem roku 1453 vydal magistrát města Mnichova ustanovení o pivu, podle kterého se pivo a „Greußing“ smí vařit „pouze a jedině z ječmene, chmelu a vody a jinak ničeho jiného“. Bylo tak poprvé vytvořeno jakési „nařízení o čistotě“.

Text ustanovení o pivu poté dne 30. listopadu 1487 v lehce pozměněném znění vydal v Mnichově vévoda Albrecht IV. Bavorský jako „mnichovské nařízení o čistotě piva“. Pivo se smělo nadále čepovat a vařit jen z chmele, ječmene a vody. V rámci tohoto úředního výnosu bylo také nařízeno, že pivo musí podléhat prohlídce, což lze srovnat s dnešní kontrolou jakosti. Tím bylo na konci 15. století u jedné potraviny poprvé zavedeno prověřování kvality. Mnichovské nařízení o čistotě piva zaručuje vysokou jakost piva a představuje nejdůležitější základní kámen úspěchu a dobré pověsti produktu „Münchner Bier“.

V roce 1493 vydal vévoda Jiří Bohatý obdobné nařízení o čistotě pro Dolní Bavorsko. Po jeho smrti a landshutské válce o následnictví trůnu prohlásili v roce 1516 bavorští vévodové Vilém IV. a Ludvík X., synové vévody Albrechta IV., „mnichovské nařízení o čistotě piva“ v prakticky stejné podobě za bavorské nařízení o čistotě. To přes různé zákony proniklo do německého zákona o dani z piva z roku 1906 a do dnešního prozatímního zákona o pivu. Mnichovské nařízení o čistotě piva proto platí ještě dnes.

Dobrá pověst produktu „Münchner Bier“ se v průběhu století stále více rozšiřovala. V 16. století ji například šířili kočí a vozkové, kteří mohli v pivovarech ustájit své koně. V té době se koneckonců počítalo s jedním pivovarem zhruba na 250 obyvatel.

Jak moc jsou mnichovští spojeni se svým pivem, se projevuje také tím, že jsou kvůli němu schopni vyjít do ulic. V roce 1844 tak například došlo k tzv. pivní válce, když se za pivo najednou muselo místo dřívějších 6 krejcarů platit 6,5 krejcaru. Naproti tomu v květnu 1995 demonstrovalo 25 000 lidí proti rozhodnutí soudu, podle kterého měly pivní zahrádky v Mnichově zavírat ve 21:30 hodin.

K šíření dobré pověsti produktu „Münchner Bier“ v celém světě přispěly samozřejmě také pivní zahrádky, říjnová pivní slavnost „Oktoberfest“ nebo i samotné restaurace a hostince.

V souvislosti s opravdovými pivními zahrádkami stojí za to zmínit známé právo, resp. oblíbený zvyk obyvatel Mnichova přinést si do pivní zahrádky nebo, jak se jim říkalo dříve, do pivního sklípku své vlastní jídlo.

Jako inspirace, která však nebyla nikdy překonána, také slouží pivní slavnost zvaná „Oktoberfest“, která vznikla z koňských závodů a poprvé byla pořádána v roce 1810. V současné době existuje na celém světě více než 2 000 slavností typu „Oktoberfest“. Oktoberfest a při něm čepované pivo, tzv. „Oktoberfestbier“, které mohou vařit jen mnichovské pivovary, se na celosvětové dobré pověsti produktu „Münchner Bier“ také podílejí. Každý rok přijíždí do Mnichova na Oktoberfest průměrně více než 6 milionů návštěvníků, aby si zde toto světově známé pivo vychutnali. Oktoberfest se svým pivem „Oktoberfestbier“ představuje v souvislosti s produktem „Münchner Bier“ vrcholnou událost. Zemský soud v Mnichově dokonce jednou rozhodl, že „Oktoberfest“ je slavností piva „Münchner Bier“.

Z hostinců stačí jmenovat jen světově proslulý „Hofbräuhaus“. Jistě není třeba poukazovat na to, že píseň „In München steht ein Hofbräuhaus…“ (V Mnichově stojí dvorní pivovar), jakož i samotný hostinec dělají produktu „Münchner Bier“ jméno i ve světě.

Vedle těchto dějin přispěly k šíření dobré pověsti produktu „Münchner Bier“ zejména i technické inovace.

V 19. století začali mnichovští sládkové vařit ve skutečných nadzemních, popř. podzemních ledárnách. Technické požadavky na tyto stavby byly natolik komplexní, že se stavba pivních sklepů stala učební látkou královské stavební školy „Königliche Baugewerkeschule“.

V roce 1873 vyvinul Carl von Linde pro mnichovský pivovar „Spatenbrauerei“ první chladicí stroj na světě. Významné přitom bylo, že pivo se od té doby mohlo vařit nepřetržitě ve stálé kvalitě a libovolném množství bez ohledu na klima a venkovní teplotu.

Mnichovský pivovar „Hacker-Brauerei“ dokonce nechal kolem roku 1900 zabudovat po vzoru systému Linde chladírny do dvou holandských lodí a vyvážel jimi produkt „Münchner Bier“ a jeho pověst do zámoří.

Kromě toho vlastnil od 19. století každý mnichovský pivovar až 90 chladicích železničních vagonů pro přepravu svých produktů do vzdálených odbytišť. Tyto vagony, sloužící současně jako reklamní prostředek pivovarů, jezdily po celé evropské železniční síti, která se tehdy obrovským tempem rozvíjela. Mnohem důležitějším úkolem těchto vagonů, než bylo šíření reklamy, však bylo s tím spojené zachování kvality. V souvislosti s trvanlivostí piva se jednalo o obrovský pokrok. Produkt „Münchner Bier“ do zahraničí dorazil v dobré kvalitě a mohl tak být správně vychutnán, což dále posilovalo jeho dobrou pověst. Údaje z té doby o stále rostoucím vývozu svědčí o renomé produktu „Münchner Bier“.

Aby bylo možno vytvářet stabilní teplotu a zajišťovat trvalou neměnnou kvalitu, zavedlo v 19. století mnoho mnichovských pivovarů parní stroje k získávání energie. S tím spojené bezpečnostní otázky a technické problémy mělo za úkol řešit sdružení „Dampfkessel-Revisionsverein“ (sdružení pro revizi parních kotlů), které bylo za účasti mnichovských pivovarů za tímto účelem zřízeno. Z něj se vyvinulo dnešní světově známé Technické kontrolní sdružení („Technischer Überwachungsverein“ – TÜV). Díky pozornosti, kterou věnovaly bezpečnosti, mnichovské pivovary dále posílily svou pověst a dobré jméno svého piva.

S vývojem vědeckých metod začaly v 19. století vznikat i obory pivovarské technologie na zemědělských školách, univerzitách, jakož i soukromé výzkumné ústavy a odborná učiliště. Také je třeba zmínit počátky zveřejňování odborných publikací o pivovarnictví, jehož centrum se nacházelo v Mnichově. Od této doby lze o Mnichově hovořit jako o tzv. univerzitním městě piva („Cerevisial“-Universitätsstadt). Ještě dnes patří pivovarnická fakulta technické univerzity München-Weihenstephan a institut Doemens k vedoucím vzdělávacím institucím pro sládky a techniky v oblasti pivovarnictví, kteří poté pracují po celém světě.

Jak je výše znázorněno, povědomí o produktu „Münchner Bier“ v Německu a v Evropské unii za posledních 550 letech nepřetržitě rostlo a stejně tak se šířila i jeho dobrá pověst. Jednoznačně o tom svědčí rostoucí vývozy v posledních 30 letech, zejména známého produktu „Oktoberfestbier“, které tak mohou označovat pouze mnichovské pivovary. Pivní slavnost produktu „Münchner Bier“ nazývaná „Oktoberfest“ je známá na celém světě. Její zahájení, průvod tradičních krojů a vojenských uniforem a každodenní zpravodajství ze stanů výrazně zvyšují povědomí o produktu „Münchner Bier“. V rámci sportovního sponzoringu např. německého národního bobového týmu nebo v olympijské hale byl, resp. je, název produktu „Münchner Bier“ přenášen televizními kamerami do celého světa. V posledních desetiletích se rozhlas, televize a především internet zasloužily o to, že produkt „Münchner Bier“ zná stále více lidí na celém světě. O produktu „Münchner Bier“ se diskutuje na internetových fórech a ve fanklubech. Internetové stránky mnichovských pivovarů jsou velmi často navštěvovány a objevují se na nich dotazy z celého světa.

Odkaz na zveřejnění specifikace:

(čl. 5 odst. 7 nařízení (ES) č. 510/2006)

Markenblatt č. 11 ze dne 19. března 2010, část 7a-bb, s. 4250.

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/13252

(1) Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.