CS Úřední věstník Evropské unie C 318/19

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru na téma „Východní partnerství a východní rozměr politik EU, se zvláštním důrazem na zemědělskou politiku EU, bezpečnost potravin, nerušený obchod, větší spolupráci a rozvojovou pomoc a strategické partnerství“ (průzkumné stanovisko)

2011/C 318/03

Zpravodaj: pan KALLIO

Dne 30. listopadu 2010 se budoucí polské předsednictví EU, v souladu s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodlo konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

Východní partnerství a východní rozměr politik EU, se zvláštním důrazem na zemědělskou politiku EU, bezpečnost potravin, nerušený obchod, větší spolupráci a rozvojovou pomoc a strategické partnerství

(průzkumné stanovisko).

Specializovaná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 21. června 2011.

Na 473. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 13. a 14. července 2011 (jednání dne 14. července 2011), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 149 hlasy pro, 1 hlas byl proti.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV zdůrazňuje, že cíle zemí zapojených do partnerství a jejich připravenost provést politické a hospodářské reformy jsou důležitým prvkem při jednáních o dohodách o přidružení a volném obchodu s Evropskou unií.

1.2 EHSV považuje za důležitou otázku, jak velká je schopnost nebo politická ochota těchto zemí provést hospodářské a sociální reformy požadované těmito dohodami.

1.3 Podle EHSV je zásadní, aby cílem dohod o přidružení a volném obchodu bylo sladění zájmů partnerských zemí a EU, aby měly z budoucího pokroku prospěch všechny strany.

1.4 Výbor se domnívá, že vyjednávací strategie EU musí více zohlednit postavení zemědělství a význam zemědělské politiky pro spolupráci mezi EU a partnerskými zeměmi. Zemědělský a potravinářský sektor musí mít v dohodách o spolupráci mezi EU a partnerskými zeměmi konkrétnější roli.

1.5 EHSV zdůrazňuje, že zemědělství a zemědělská politika dosud neměly v platformě hospodářské integrace a soudržnosti s politikami EU žádné postavení. Mezi projednávaná témata je třeba zahrnout zemědělství, výrobu potravin a zemědělskou politiku.

1.6 EHSV pevně zastává názor, že zemědělství je pro hospodářský, sociální a regionální rozvoj partnerských zemí nesmírně důležitým sektorem. Dosažení stanovených cílů bude vyžadovat příznivý zemědělský rozvoj. Investice do zemědělství a jeho rozvoj jsou také klíčovými podmínkami pro snížení chudoby ve venkovských oblastech.

1.7 EHSV považuje za důležité, aby se rozvíjela konkurenceschopnost zemědělských výrobků a potravin v partnerských zemích, jakož i rozvoj bezpečnosti potravin a jejich jakosti. Dodržování předpisů a norem stanovených v Dohodě WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření se ukázalo být hlavním problémem při zajišťování přístupu potravin z partnerských zemí na trh. Zajišťování bezpečnosti potravin na trzích EU vyžaduje dodržování kvalitativních kritérií. Partnerské země potřebují k překonání těchto problémů technickou a finanční podporu a poradenství.

1.8 Potíže partnerských zemí s plněním předpisů a norem pro potraviny obsažených v Dohodě WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření byly označeny za hlavní překážku obchodu se zemědělskými produkty. Komise však musí vždy, když to bude možné, usilovat o vyjednání vzájemného uznávání, budou-li již země Východního partnerství mít jiné stávající a platné sanitární a fytosanitární normy, a to i v případě, když tyto normy nebudou kompatibilní. Zároveň musí být EU a tyto země nanejvýš bdělé, aby zajistily, že od vstoupení obsáhlých a komplexních zón volného obchodu v platnost nebudou moci subjekty ze třetích zemí nalézt způsob, jak podloudně dovážet nelegální nebo normám neodpovídající potraviny (či jiné uznané hrozby pro zdraví lidí, zvířat a rostlin) do EU. EHSV navrhuje, aby se otázka sanitárních a fytosanitárních norem stala novým zvláštním bodem v rámci stěžejních iniciativ.

1.9 EHSV zdůrazňuje, že přechod k tržnímu hospodářství vyžaduje změnu myšlení, rozvoj legislativy a institucí a také komplexní technické schopnosti při přizpůsobování metod a postupů primární produkce, zpracování a zahraničního obchodu.

1.10 Výbor je toho názoru, že spolupráce musí být posílena zejména v oblastech odborné přípravy a výzkumu, v nichž důležitou součástí rozvoje vzájemného porozumění a provozních modelů jsou společné výzkumné projekty, návštěvy a semináře.

1.11 EHSV také zdůrazňuje, že je ve společném zájmu EU a partnerských zemí, aby zabránily škodlivým dopadům umělých hnojiv a pesticidů na životní prostředí, a to jak v půdě, tak ve vodě. Důležitým rozvojovým cílem je také zajištění koloběhu živin.

1.12 EHSV se domnívá, že pro rozvoj zemědělství je také velmi důležitá spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi v otázkách energetiky.

1.13 EHSV zdůrazňuje, že dodržování základních pracovních práv schválených Mezinárodní organizací práce (MOP) je klíčovým prvkem pro respektování lidských práv. Je důležité, aby se v obsáhlých a komplexních zónách volného obchodu vytvářených mezi EU a partnerskými zeměmi dodržovaly mezinárodně schválené pracovní normy.

1.14 EHSV se domnívá, že země zapojené do Východního partnerství by měly poskytovat výraznou dodatečnou podporu organizacím z potravinářského odvětví. Organizace musí být rozsáhle zapojeny do fóra občanské společnosti. Týká se to i výraznější úlohy EHSV a vyvážené účasti organizací, které zastupuje, v této důležité práci.

1.15 EHSV se domnívá, že EU a vlády partnerských zemí musí podpořit a povzbudit budování kapacit organizací a jejich účast na přípravě strategie Východního partnerství a rozvoj postupů, aby mohla svobodná občanská společnost výrazně přispět k rozvoji spolupráce v zemědělství.

2. Důvody pro předložení průzkumného stanoviska

2.1 Evropská unie má zájem na tom, aby na její východní hranici panovala stabilita a zlepšila se zde správa a hospodářská situace. Evropská politika sousedství je velmi úspěšným nástrojem pro vytváření užších vazeb mezi EU a jejími sousedy. Politika Východního partnerství, která byla schválena v roce 2009 v Praze, by měla zajít dále. Naši partneři (1) ve východní Evropě a na jižním Kavkazu usilují o posílení svých vztahů s EU. EU tyto země silně podporuje v jejich úsilí o sblížení s EU. Nezbytné reformy jsou důrazně prosazovány prostřednictvím Východního partnerství, jež je součástí evropské politiky sousedství, protože partnerské země jsou v současnosti sužovány nedostatky v oblasti politických cílů a praktického zavádění demokracie.

2.2 Podle prohlášení Evropské rady (2) přinese Východní partnerství významné posílení politiky EU vůči východním sousedním a partnerským zemím tím, že bude usilovat o vytvoření podmínek pro politické sblížení a další hospodářskou integraci mezi Evropskou unií a jejími východními partnery.

2.3 Cílem dvoustranných jednání je uzavřít dohodu o přidružení s každou zemí, přičemž jejím klíčovým prvkem je obsáhlá a komplexní zóna volného obchodu (3) (anglická zkratka DCFTA (4)).

2.4 Pro pokrok jednání jsou důležité cíle partnerských zemí a politická ochota uzavřít dohody s Evropskou unií. Klíčovou otázkou je to, jak velká je schopnost nebo politická ochota těchto zemí provést hospodářské a sociální reformy požadované těmito dohodami.

2.5 Partnerské země se v Pražském prohlášení zavázaly k politickým a hospodářským reformám. Důležité jsou v tomto ohledu demokracie, řádná správa a prosazování právního státu, vymýcení korupce stejně jako respektování lidských práv a zajištění účasti občanské společnosti. Výchozím bodem hospodářských reforem je uplatnění postupů tržního hospodářství a přizpůsobení pravidel a předpisů legislativě EU (5).

2.6 Mnohostranná cesta Východního partnerství doplňuje dvoustranné vztahy vytvořením spolupráce, otevřeného dialogu a výměny osvědčených postupů a zkušeností. Spolupráce je rozvíjena prostřednictvím tematických platforem a určitých stěžejních iniciativ (6) a také prostřednictvím fór občanské společnosti (7). Sbližováním zemědělského sektoru a zemědělské politiky se zabývá platforma hospodářské integrace. Úloha zemědělství a zemědělské politiky dosud neexistovala. Je třeba, aby byly zahrnuty mezi projednávaná témata.

2.7 Zemědělství a výroba potravin jsou ve všech zemích zapojených do Východního partnerství stěžejními odvětvími. Jejich podíl na HDP je vysoký a je v nich zaměstnáno značné množství lidí. Silný růst zemědělské a potravinářské výroby je podmínkou růstu celého hospodářství a zároveň snížení chudoby.

2.8 Toto stanovisko:

a) zdůrazňuje, že je třeba ozřejmit strategický přístup EU k zemím zapojeným do Východního partnerství, a to i v oblasti zemědělské politiky;

b) zkoumá realizované nebo probíhající projekty v zemědělství, které podporují cíle Východního partnerství;

c) upozorňuje na to, že zemědělské otázky souvisejí s mnoha oblastmi politik EU a s jejich cíli v politice partnerství.

2.9 EHSV navrhuje, aby vyjednávací strategie EU více zohlednila význam zemědělské politiky pro spolupráci mezi EU a partnerskými zeměmi a postavení zemědělství v rozvojové politice partnerských zemí.

2.10 Partnerské země jsou významnými producenty obilí, hospodářských zvířat, zeleniny a kořenové zeleniny a také ovoce a hroznů. Ukrajina je jedním z nejdůležitějších producentů obilí na světě. V roce 2008 byla na osmém místě mezi producenty a na sedmém mezi vývozci. Přestože se produktivita zlepšuje, roční výtěžek sklizně by se ještě mohl výrazně zvýšit. Zatímco se roční sklizeň Ukrajiny pohybuje mezi 40 a 50 miliony tun, roční sklizeň obilovin v ostatních pěti partnerských zemích je úhrnem okolo 15 milionů tun.

2.11 EU-27 je největším obchodním partnerem Ukrajiny, Arménie, Ázerbájdžánu, Gruzie a Moldavska (8) a druhým největším obchodním partnerem Běloruska (9). Více než polovina vývozu z Moldavska a o něco méně než 50 % vývozu Arménie a Ázerbájdžánu míří do zemí EU. Zemědělské produkty kromě toho mají v obchodu zemí Východního partnerství s EU velmi důležitou roli.

3. Strategické prvky zemědělství a zemědělské politiky

3.1 EHSV zdůrazňuje, že zemědělství je pro hospodářský, sociální a regionální rozvoj partnerských zemí zvlášť důležitým sektorem. Zlepšování bezpečnosti potravin je pro tyto země také hlavním sociálním cílem. Je velice zapotřebí technologií či jen zkušeností s výrobou, zpracováním a marketingem. Dalším cílem partnerských zemí je rozvinout kvalitu a konkurenceschopnost zemědělských výrobků a potravin.

3.1.1 Dalším strategickým prvkem, který je třeba vzít v úvahu, je politika rozvoje venkova jako druhý pilíř SZP, což umožní využívat fondy EU ke zlepšení hospodářské a sociální situace venkovských oblastí a obyvatel. Nejde pouze o to, aby zemědělská produkce splňovala požadavky EU, ale také o zachování pracovních míst a obyvatelnosti venkova v souladu s jeho kulturními a environmentálními opatřeními zajišťujícími udržitelný rozvoj venkova.

3.2 EU má trh s 500 milionů spotřebitelů, což z ní činí největší obchodní oblast světa ve smyslu její kupní síly. Blízkost trhů umožňuje partnerským zemím a EU povzbudit obchod, a tím i podmínky pro hospodářský růst.

3.3 Cílem zemědělské a obchodní politiky EU je zajistit stabilitu trhů s potravinami v měnících se podmínkách. Prováděná politika by měla evropským spotřebitelům zajistit velmi jakostní produkty za přiměřenou cenu. Je důležité, aby tato politika přinesla stabilitu trhům, které zajišťují potřeby spotřebitelů a zároveň zaručují přiměřený příjem zemědělcům.

3.4 Udržování bezpečnosti potravin je jedním z nejdůležitějších cílů zemědělského a potravinářského sektoru EU. Bezpečnost potravin pro spotřebitele je zajištěna tím, že se bude předcházet nemocem zvířat a rostlin a budou se pečlivě monitorovat zdraví škodlivé zbytky. Tato kontrolní opatření na hranicích se vztahují i na potraviny dovážené do EU z partnerských zemí.

3.5 Podle EHSV je zásadní, aby cílem dohod o přidružení a volném obchodu bylo sladění zájmů jak partnerských zemí, tak EU, aby měly z budoucího pokroku prospěch všechny strany.

4. Východiska pro jednání o volném obchodu a klíčové otázky

4.1 Do jednání o oblasti volného obchodu je zahrnuta celá řada s obchodem souvisejících témat: cla, služby, celní formality, předpisy a normy stanovené v Dohodě WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, veřejné zakázky, zeměpisná označení, nástroje na ochranu obchodu a technické otázky ochrany hranic (10).

4.2 Jednání s Ukrajinou o obsáhlé a komplexní zóně volného obchodu nyní intenzivně probíhají již dva roky. Jednání byla zahájena poté, co se Ukrajina stala v roce 2008 oficiálně členem WTO (11). V jednáních zatím nedošlo k průlomu, tohoto cíle však může být dosaženo v roce 2011.

4.3 Zahájení obdobných jednání o oblasti volného obchodu vyžaduje členství ve WTO. V současnosti je snaha zahájit co nejrychleji jednání s Moldavskem, Arménií a Gruzií. Moldavsko naznačilo svoji ochotu velmi rychle prosadit jednání.

4.4 Ázerbájdžán zatím není členem WTO, což znamená, že jednání o volném obchodu s ním stále nemohou být zahájena. Pro jednání o volném obchodu s Běloruskem pak neexistují politické podmínky.

4.5 Dodržování předpisů stanovených v Dohodě WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření se ukázalo být hlavním problémem při zajišťování přístupu zemědělských produktů a potravin na trh. Dohoda WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření spolu s dalšími normami EU v oblasti životního prostředí a zdraví vyžadují, aby Ukrajina a další partnerské země učinily významné kroky za účelem rozvoje. Partnerské země proto potřebují technickou a finanční podporu a poradenství.

5. Rozvoj zemědělského sektoru v partnerských zemích

5.1 Program Východního partnerství, který byl dohodnut 7. května 2009 v Praze, povyšuje na novou úroveň finanční spolupráci mezi EU a šesti partnerskými zeměmi. EU vyčlenila na spolupráci v období 2010–2013 600 milionů eur. Financování je přidělováno prostřednictvím Evropského nástroje sousedství a partnerství (ENPI) (12).

5.2 V období 2007–2011 proběhne 10–12 konkrétních projektů na rozvoj zemědělství a bezpečnosti potravin (13). Mnoho projektů je malých. Největším projektem je modernizace výroby moldavského vína. Na financování se podílí také Evropská investiční banka a tento projekt byl zahájen v roce 2010.

5.3 Přibližně polovina projektů usiluje o zlepšení bezpečnosti potravin v partnerských zemích pomocí rozvoje know-how, mimo jiné v oblasti sanitárních a fytosanitárních předpisů. Několik projektů je zaměřeno na rozvoj řízení a plánování v zemědělství. V roce 2009 obdržela Gruzie skoro 2 miliony eur na zlepšení bezpečnosti potravin pro ohrožené děti.

5.4 Při jednáních o přidružení s Ukrajinou zdůraznily obě strany mimo jiné, že je důležité podporovat konkurenceschopnost zemědělské výroby a vzít v úvahu kvalitativní faktory potravin (14). Podpora EU v této oblasti by z praktického hlediska měla být směřována do rozvoje institucí, poradenství a odborné přípravy.

5.5 Praktické zkušenosti ukazují, že partnerské země procházejí dlouhým procesem při přechodu z plánovaného na tržní hospodářství. Mělo by se vyvíjet úsilí o podporu tohoto procesu a mělo by se k němu přihlížet. Tento přechod vyžaduje kromě změny myšlení také rozvoj legislativy a vytváření institucí a technické schopnosti při přizpůsobování metod a postupů primární produkce, zpracování a zahraničního obchodu. Partnerská spolupráce a programy EU by měly vytvořit podmínky pro diversifikaci zemědělské spolupráce a zlepšení obchodních podmínek.

5.6 Jako rozvojové cíle pro EU a partnerské země byly označeny konkrétní náměty, což se ukázalo být rozhodující pro dvoustranná jednání. Témata a náměty v těchto oblastech jsou známy jako stěžejní iniciativy. Vzhledem k tomu, že potíže s dodržováním předpisů a norem stanovených v Dohodě WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření byly označeny jako překážky obchodu s potravinami, mělo by být toto téma zahrnuto do stěžejních iniciativ.

6. Zohlednění environmentálních faktorů a sociálního dopadu

6.1 Zemědělská výroba a potravinářský průmysl mají značný dopad na místní životní prostředí. Zvolené metody obdělávání půdy ovlivňují zejména její kvalitu a kvalitu povrchových a podzemních vod. Je ve společném zájmu EU a partnerských zemí, aby zabránily škodlivým dopadům umělých hnojiv a pesticidů na životní prostředí, a to jak v půdě, tak ve vodě. Důležitým rozvojovým cílem je také zajištění koloběhu živin.

6.2 Důležitým faktorem rozvoje a úspěšnosti zemědělské výroby je vývoj situace na globálních trzích s energií a hospodaření s energií v každé zemi. Úrodnost závisí na dostupnosti a ceně vstupů vyžadujících energii, jako jsou například hnojiva. Výroba energie z obnovitelných zdrojů má zároveň dopad na ceny potravin, protože některé druhy této energie lze vyrábět v zemědělských oblastech. Pro rozvoj zemědělství je proto také velmi důležitá dvoustranná spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi v otázkách energetiky.

6.3 Při vzájemných stycích mezi Evropskou unií a partnerskými zeměmi by se mělo přihlédnout k úloze zemědělského sektoru v rozvoji venkovských oblastí v partnerských zemích. Bez příznivého regionálního rozvoje dosáhnou rozdíly v chudobě mezi jednotlivými regiony kritické úrovně.

6.4 Dodržování základních pracovních práv přijatých Mezinárodní organizací práce (MOP) je klíčovým prvkem lidských práv. Je důležité, aby se v zóně volného obchodu vytvářené mezi EU a partnerskými zeměmi dodržovaly tyto přijaté pracovní normy.

7. Rozvoj správních a dalších forem spolupráce

7.1 Provádění Východního partnerství, dohod o přidružení, obsáhlé a komplexní zóny volného obchodu a dalších forem spolupráce vyžaduje značnou interakci a spolupráci mezi politiky, kteří přijímají rozhodnutí, orgány a odborníky, ale i mezinárodními organizacemi, nemluvě o sociálních a hospodářských organizacích a organizacích občanské společnosti. Při provádění programu Východního partnerství by měly být tyto vztahy vzaty v úvahu.

7.2 Kontakty mezi občany EU a partnerskými zeměmi, zejména mezi mladými lidmi, musí být uznány za prostředek podpory změny. EU uznala hodnotu kulturní spolupráce a mezikulturního dialogu jako nedílnou součást vnějších politik (15).

7.3 Spolupráci lze rozvíjet zejména v oblastech odborné přípravy a výzkumu, v nichž jsou důležitou součástí rozvoje vzájemného porozumění a provozních modelů společné výzkumné projekty, návštěvy a semináře.

8. Je třeba posílit úlohu a postavení organizací

8.1 Zvláštní pozornost by měla být věnována zapojení organizací občanské společnosti do spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi. EHSV navrhuje podpořit další rozvoj činností organizací občanské společnosti a posílení Fóra občanské společnosti v rámci Východního partnerství.

8.2 Úloha a status občanské společnosti v zemích Východního partnerství jsou nedostatečné. V zájmu rozvoje demokracie je nezbytné, aby došlo k posílení úlohy svobodných organizací. EHSV již vypracoval stanoviska týkající se posílení a podpory úlohy organizací a občanské společnosti v dotčených zemích. Výbor k tomuto tématu vypracoval stanovisko (16) během českého předsednictví na jaře 2009.

8.3 Účast občanské společnosti je až příliš omezená a špatně organizovaná. Jedním z klíčových prvků Východního partnerství musí být poskytování poradenství a podpory široké škále organizací, aby mohly poskytnout významnou přidanou hodnotu při zlepšování a posilování spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi.

8.4 Postavení a možnosti organizací v zemědělském sektoru jsou také poměrně nedostatečné. Organizace v zemědělském sektoru se musí rozvíjet zlepšováním odborné přípravy a prosazováním dovedností jak na vnitrostátní úrovni, tak ve spojení s udržováním vazeb na EU a prováděním Východního partnerství, aby došlo k rozvoji průmyslu a posílení spolupráce s EU.

8.5 Organizace v zemědělském a potravinářském sektoru musí mít mnohem větší úlohu v různých fázích tohoto procesu, aby byl podporován program Východního partnerství. Komplexní povaha potravinového řetězce vytváří další výzvy jak pro pracovníky, průmysl, výzkum, poradenství a řízení, tak pro výrobce. Základní podmínkou zajišťující, že zemědělská spolupráce mezi partnerskými zeměmi a EU bude moci přinášet udržitelné výsledky prospěšné oběma stranám, je podpora činností všech stran a pozvednutí schopností organizací. Je nezbytné, aby EHSV, organizace na úrovni EU a vnitrostátní organizace zintenzivnily společné aktivity.

V Bruselu dne 14. července 2011. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Východní partneři jsou země východní Evropy a jižního Kavkazu, na něž se vztahuje evropská politika sousedství: Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Gruzie, Moldavsko a Ukrajina. Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě – Východní partnerství, KOM(2008) 823 v konečném znění.

(2) Rada Evropské unie – Prohlášení Evropské rady o Východním partnerství, Brusel, 20. března 2009, 7880/09, CONCL 1.

(3) Alexander Duleba a Vladimír Bilčík: Směrem k regionálnímu strategickému rámci pro Východní politiku EU: hledání synergií mezi Východním partnerstvím a Partnerstvím pro modernizaci s Ruskem, Bratislava 2010.

(4) DCFTA – Deep and Comprehensive Free Trade Area.

(5) Rada Evropské unie – Závěry předsednictví, Evropská rada, Brusel, 19. a 20. března 2009, 7880/09, CONCL 1.

(6) Stěžejní iniciativy jsou (http://www.eeas.europa.eu/eastern/initiatives/index_en.htm):

a) program integrované správy hranic

b) stěžejní iniciativa „malé a střední podniky“

c) regionální trhy s energií a energetická účinnost

d) předcházení přírodním katastrofám a katastrofám způsobeným člověkem a připravenost a reakce na ně

e) stěžejní iniciativa na podporu řádné správy v oblasti životního prostředí

f) diversifikace dodávek energie; jižní koridor.

(7) Provádění Východního partnerství: zpráva pro zasedání ministrů zahraničních věcí, 13. prosince 2010.

(8) EU: DG TRADE: Statistics.

(9) Evropská komise: obchod /dvoustranné vztahy / země / Bělorusko.

(10) Viz poznámka pod čarou č. 6.

(11) 4. společná zpráva o pokroku jednání o Dohodě o přidružení mezi EU a Ukrajinou, Kyjev, 4.–8. listopadu 2010.

(12) Evropská komise, Generální ředitelství pro vnější vztahy, evropská politika sousedství, Příručka o financování v rámci Východního partnerství, 24. září 2010.

(13) EAP Community, www.easternpartnership.org.

(14) Evropská Komise, GŘ RELEX: seznam prioritních oblastí pro program o přidružení mezi EU a Ukrajinou v roce 2010.

(15) Viz poznámka pod čarou č. 2.

(16) CESE 889/2009, Zapojení občanské společnosti ve Východním partnerství, Úř. věst, C 277, 17.11.2009, s. 30–36.