ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtemStav ke dni 31. prosince 2010 /* KOM/2011/0528 v konečném znění */





OBSAH 1. Úvod 3 2. Druhy operací krytých rozpočtem EU 3 3. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 30. června 2010 4 3.1. Podpora platební bilance určená členským státům, které nejsou členy eurozóny 4 3.2. Makrofinanční pomoc 4 3.3. Euratom 4 3.4. Záruka rozpočtu EU za vnější financování ze strany EIB 4 3.5. Evropský mechanismus finanční stabilizace 4 4. Informace o rizicích krytých rozpočtem 6 4.1. Definice rizika 6 4.2. Celková částka nesplacené jistiny a úroku krytého rozpočtem 6 4.3. Roční riziko kryté rozpočtem 7 4.3.1. Rizika související s členskými státy 8 4.3.2. Rizika související se třetími zeměmi 9 4.4. Vývoj rizika 10 5. Nesplácení, aktivace rozpočtových záruk a nedoplatky 11 5.1. Platby z peněžních zdrojů 11 5.2. Platby z rozpočtu 12 5.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy 12 6. Záruční fond pro vnější vztahy 12 6.1. Částky získané zpět 12 6.2. Aktiva 12 6.3. Cílová částka 12 7. Hodnocení rizik: hospodářská a finanční situace třetích zemí s největší expozicí 13 7.1. Cíle 13 7.2. Metody posouzení rizik 13 ÚVOD Účelem této zprávy je zmapovat rozsah úvěrového rizika, kterému je vystaven rozpočet Evropské unie a které plyne z poskytnutých záruk a z úvěrových operací prováděných přímo Evropskou unií nebo nepřímo prostřednictvím vnějších mandátů EIB. Tato zpráva je předkládána v souladu s článkem 130 finančního nařízení, který ukládá, aby Komise podávala Evropskému parlamentu a Radě dvakrát ročně zprávu o rozpočtových zárukách a jim odpovídajících rizicích [1]. Je doplněna pracovním dokumentem útvarů Komise, který obsahuje podrobné tabulky a vysvětlivky. DRUHY OPERACÍ KRYTÝCH ROZPOčTEM EU Rizika krytá rozpočtem Evropské unie (dále jen „rozpočet“) jsou odvozena od různých úvěrových a záručních operací, které je možné rozdělit do dvou kategorií: - úvěry, které Evropská unie poskytuje s makroekonomickými cíli, tzn. úvěry v rámci makrofinanční pomoci[2] (dále jen „MFA“) třetím zemím a ve spojení s brettonwoodskými institucemi, úvěry na podporu platební bilance[3] (dále jen „PB“) poskytované členským státům, které nejsou členy eurozóny a které se potýkají s obtížemi v oblasti platební bilance, a úvěry v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace (dále jen „EFSM“)[4] na podporu členských států, které se potýkají s obtížemi, nad nimiž nemají kontrolu; a dále - úvěry s mikroekonomickými cíli, tj. úvěry Euratomu a zejména operace financované ze strany Evropské investiční banky (EIB) v nečlenských státech („vnější financování ze strany EIB“)[5] kryté zárukami EU[6]. Zaručené vnější financování ze strany EIB, úvěry Euratomu a MFA jsou od roku 1994 kryty Záručním fondem pro vnější vztahy (dále jen „fond“)[7], zatímco úvěry na podporu PB a úvěry v rámci EFSM jsou kryty přímo rozpočtem. Fond kryje případy nesplácení a záruky u úvěrů poskytnutých nečlenským státům nebo na projekty v nečlenských státech. Byl zřízen za účelem: - poskytování „likvidní rezervy“ s cílem zabránit požadavkům na rozpočet pokaždé, když dojde k nesplacení či prodlení se splácením zaručeného úvěru, a dále - vytvoření nástroje rozpočtové kázně tím, že se stanoví finanční rámec pro rozvoj politiky EU v oblasti záruk za úvěry Komise a EIB nečlenským státům[8]. Krytí z fondu je staženo v případě, že se třetí země stanou členskými státy, a riziko se převede z fondu přímo na rozpočet. Fond je dotován z rozpočtu a musí být udržován v určité procentní výši dlužných částek úvěrů a úvěrových záruk krytých tímto fondem. Tato procentní výše, takzvaná cílová sazba, v současné době činí 9 %. Pokud nejsou ve fondu dostatečné zdroje, bude muset nezbytné prostředky poskytnout rozpočet. UDÁLOSTI, KE KTERÝM DOšLO OD POSLEDNÍ ZPRÁVY ZE DNE 30. čERVNA 2010 Podpora platební bilance určená členským státům, které nejsou členy eurozóny Ve druhém pololetí roku 2010 proběhly dvě operace v celkové výši 1,35 miliardy EUR. Dne 20. října 2010 byla vyplacena čtvrtá tranše ve výši 0,2 miliardy EUR půjčky poskytnuté Lotyšsku. Tento úvěr byl financován způsobem „back-to-back“ prostřednictvím soukromého umisťování v bance. Dne 22. září 2010 byla vyplacena třetí tranše ve výši 1,15 miliardy EUR půjčky poskytnuté Rumunsku. Také tento úvěr byl financován způsobem „back-to-back“ prostřednictvím emise referenčních dluhopisů EU. V průměru již bylo provedeno 83 % schválených úvěrových operací platební bilance[9]. Makrofinanční pomoc Během druhého pololetí roku 2010 nedošlo k žádné výplatě úvěru. Evropský parlament a Rada přijaly v červenci 2010 rozhodnutí o poskytnutí 500 milionů EUR Ukrajině[10] ve formě úvěru. Spolu s úvěrem ve výši 110 milionů EUR podle rozhodnutí přijatého Radou v roce 2002 má Ukrajina k dispozici celkem až 610 milionů EUR. Euratom Během sledovaného období nebyly vyplaceny žádné úvěry. Záruka rozpočtu EU za vnější financování ze strany EIB V rámci vnějšího mandátu na období 2007–2013 došlo ve druhé polovině roku 2010 ke zrychlení tempa podepisování a vyplácení úvěrů, přičemž byla podepsána částka 3 476 milionů EUR a vyplacena částka 1 642 milionů EUR. Kumulativní částka půjček vyplacených v rámci mandátu tak dosáhla výše 6 129 milionů EUR k 31. prosinci 2010, což je o 37 % více než ke 30. červnu 2010. Evropský mechanismus finanční stabilizace - Souvislosti V reakci na finanční krizi rozhodla v květnu 2010 Rada a členské státy o souboru opatření na zachování finanční stability v eurozóně i v Evropě obecně. Evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM [11] ) byl zřízen dne 11. května 2010 na základě čl. 122 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)[12]. Finanční pomoc Unie v rámci EFSM má podobu půjčky nebo úvěrové linie poskytnuté dotčenému členskému státu. Za tímto účelem je Komise zmocněna k uzavírání půjček na kapitálových trzích jménem Evropské unie. Riziko operací v rámci EFSM je plně zajištěné rozpočtem EU, který zaručuje splacení výpůjček v případě selhání daného členského státu. Aktivace finanční pomoci v rámci EFSM podléhá přísným podmínkám v souvislosti se společným podpůrným programem EU/Mezinárodního měnového fondu (MMF). Jako součást reakce na krizi byly zavedeny dva další mechanismy, které na rozdíl od EFSM nepřinesou žádné riziko pro rozpočet EU. Namísto toho jsou tyto mechanismy zaručeny na poměrném základě členskými státy, které se jich účastní. Evropský nástroj finanční stability (EFSF) zřídily členské státy eurozóny jako společnost registrovanou v Lucembursku, kterou tyto státy vlastní, na základě rozhodnutí přijatých dne 9. května 2010 v rámci zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci. EFSF může vydávat dluhopisy zaručené členskými státy eurozóny až do výše 440 miliard EUR k úvěrování členských států eurozóny, které se dostaly do potíží, a podléhá podmínkám dohodnutým s Evropskou komisí ve spolupráci s ECB a MMF, které schvaluje Euroskupina. V návaznosti na žádost řeckých orgánů se ministři eurozóny dne 2. května 2010 jednomyslně dohodli poskytnout Řecku stabilizační podporu formou dvoustranných úvěrů, centrálně shromážděných Komisí, které poskytnou ostatní členské státy eurozóny. Podpora byla poskytnuta v rámci tříletého společného programu s MMF a zahrnuje finanční balíček ve výši 110 miliard EUR, které mají Řecku pomoci pokrýt jeho potřeby financování. Program byl provázán s přísnou politickou podmíněností[13], kterou Komise a MMF ve spolupráci s ECB vyjednaly s řeckými orgány. Členské státy eurozóny přispějí ze své strany 80 miliardami EUR[14], zatímco MMF podporuje tento program pohotovostním úvěrem v hodnotě přibližně 30 miliard EUR[15]. Zástupci členských států Evropské unie se dne 5. května 2010 rozhodli pověřit Komisi plněním úkolů v oblasti koordinace a řízení sdružených dvoustranných úvěrů. Z této úlohy nevyplývá zvýšení výdajů Komise ani žádného jiného bodu výdajů z rozpočtu EU. - Operace v druhé polovině roku 2010 Dne 7. prosince 2010 Rada rozhodla o poskytnutí finanční pomoci Unie Irsku v rámci tříletého programu EU/MMF ve výši 85 miliard EUR. Z této částky bude maximálně 22,5 miliardy EUR poskytnuto v rámci EFSM (další podrobnosti k této operaci viz odstavec 4.4 Vývoj rizika). INFORMACE O RIZICÍCH KRYTÝCH ROZPOčTEM Definice rizika Riziko, které rozpočet nese, je odvozeno od dlužné částky jistiny a úroků u operací, na něž byla poskytnuta záruka. Nesplácené operace související se třetími zeměmi kryje fond (ke dni 31. prosince 2010 činily 55 % celkové dlužné částky, na niž byla poskytnuta záruka), zatímco zahrnují-li operace účast členských států, jsou kryty přímo rozpočtem (na úvěry na podporu PB a na úvěry na projekty nebo ve prospěch projektů v členských státech připadá ke dni 31. prosince 2010 zbývajících 45 % celkové dlužné částky zaručené rozpočtem). Velký podíl zaručených úvěrů souvisejících s členskými státy je výsledkem nedávných kol rozšíření[16] a aktivace systému střednědobé finanční pomoci EU členským státům, které nejsou v eurozóně (nástroj na podporu PB). Pro účely této zprávy se pro ocenění rizik, která nese rozpočet (přímo nebo nepřímo prostřednictvím fondu), používají dvě metody: - Metoda výpočtu celkové dlužné částky jistiny z dotčených operací k danému datu včetně naběhlých úroků. Tato metodika umožňuje určit celkovou úroveň rizika, které rozpočet k danému datu kryje pro všechny budoucí platební závazky bez ohledu na to, kdy v budoucnu budou tyto platby splatné a zda jsou kryty fondem, či nikoli. - Rozpočtový přístup definovaný jako „roční riziko, které rozpočet nese“ vychází z výpočtu maximální částky ročních splatných plateb, které by EU musela v rozpočtovém roce zaplatit za předpokladu, že by nebyly uhrazeny žádné splátky zaručených úvěrů[17]. - Výsledky těchto dvou metod jsou uvedeny v následujících dvou oddílech. Závěrem je zařazen oddíl o vývoji rizik. Celková částka nesplacené jistiny a úroku krytého rozpočtem Celkové riziko, které kryje rozpočet k 31. prosinci 2010, je uvedeno v následující tabulce 1. Tabulka č. 1: Celkové nesplacené částky kryté rozpočtem ke dni 31. prosince 2010, v milionech EUR | Dlužná jistina | Naběhlý úrok | Celkem | % | Členské státy* | Makrofinanční pomoc | 38 | 0 | 38 | <1 % | Euratom | 417 | 3 | 420 | 1 % | Podpora platební bilance | 12 050 | 197 | 12 247 | 35 % | EIB*** | 3 240 | 30 | 3 269 | 9 % | Mezisoučet za členské státy | 15 744 | 230 | 15 974 | 45 % | Třetí země** | Makrofinanční pomoc | 463 | 2 | 465 | 1 % | Euratom | 49 | 0 | 49 | <1 % | EIB*** | 18 747 | 135 | 18 882 | 53 % | Mezisoučet za třetí země | 19 256 | 137 | 19 396 | 55 % | Celkem | 35 002 | 367 | 35 370 | 100 % | * Toto riziko je přímo kryto rozpočtem. Zahrnuje rovněž úvěry MFA, Euratomu a EIB poskytnuté před přistoupením k EU. ** Toto riziko je kryto fondem. *** Zhruba 83 % úvěrových operací EIB (úvěrové operace pro státy a pro nižší úrovně státní správy) je kryto soubornou zárukou, zatímco zbývající operace EIB využívají pouze politické pokrytí rizika. | Podrobnější informace o těchto dlužných částkách, zejména co se týče stropu, vyplacených částek nebo míry zajištění zárukou, jsou uvedeny v tabulkách A1, A2, A3 a A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. Celková částka nesplacené jistiny a úroku krytých rozpočtem se zvýšila na 35,4 miliard EUR (nárůst o 2,6 miliard EUR v porovnání se stavem ke dni 30. června 2010). Průměrný růst dosáhl 8 %. Toto zvýšení se vysvětluje zejména částkou 1,4 miliardy EUR vyplacenou nástrojem na podporu PB a růstem výplat od EIB třetím zemím (1,2 miliardy EUR během druhého pololetí 2010). Roční riziko kryté rozpočtem V roce 2011 bude rozpočet krýt (přímo a prostřednictvím fondu) 4,8 miliardy EUR, což představuje částky splatné během tohoto období z celkové částky dlužné ke dni 31. prosince 2010. Z této částky jsou 3 miliardy EUR (63 %) splatné z členských států, zatímco zůstatek je splatný ze třetích zemí. Rizika související s členskými státy Riziko související s členskými státy se týká a) poskytování úvěrů EIB, jakož i úvěrů MFA a Euratomu poskytnutých před přistoupením k EU a b) úvěrů poskytnutých nástrojem na podporu PB po přistoupení. V roce 2011 ponese rozpočet maximální přímá rizika související s členskými státy ve výši 3 miliardy EUR[18] (63 % celkového ročního rizika). Tabulka č. 2 ukazuje, že první a druhé místo mezi členskými státy z hlediska dlužné částky zaujímají Maďarsko a Rumunsko. Tabulka č. 2: Pořadí členských států podle maximálního rizika neseného rozpočtem v roce 2011 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko | % celkového maximálního rizika | 1 | Maďarsko | 2 209,6 | 73,3 % | 2 | Rumunsko | 383,9 | 12,7 % | 3 | Lotyšsko | 98,3 | 3,3 % | 4 | Polsko | 81,9 | 2,7 % | 5 | Bulharsko | 76,9 | 2,6 % | 6 | Česká republika | 73,6 | 2,4 % | 7 | Slovenská republika | 58,1 | 1,9 % | 8 | Slovinsko | 14,3 | 0,5 % | 9 | Kypr | 9,8 | 0,3 % | 10 | Litva | 5,5 | 0,2 % | 11 | Estonsko | 1,0 | 0 % | 12 | Malta | 0,7 | 0 % | Celkem | 3 013,7 | 100,0 % | Rizika související se třetími zeměmi Fond kryje zaručené úvěry týkající se třetích zemí se splatností až do roku 2040. V roce 2011 ponese fond konkrétně maximální roční riziko související se třetími zeměmi ve výši 1,8 miliardy EUR[19] (37 % celkového ročního rizika). Prvních deset (ze čtyřiceti čtyř) zemí je seřazeno níže podle jejich celkové výše nesplacených částek. Představují 1 387,2 milionu EUR neboli 79 % ročního rizika, které fond nese. Hospodářská situace těchto zemí je analyzována a komentována v pracovním dokumentu útvarů Komise. Tabulka č. 3: Pořadí 10 nejdůležitějších třetích zemí podle nejvyššího rizika, které nese fond v roce 2011 (v milionech EUR). | Pořadí | Země | Maximální riziko | % celkového maximálního rizika | Pořadí úvěrového rizika euromoney[20] | 03/2010 | 09/2010 | 1 | Turecko | 395,9 | 28,5 | 59/185 | 50/185 | 2 | Egypt | 211,4 | 15,2 % | 69/185 | 64/185 | 3 | Maroko | 171,3 | 12,3 % | 57/185 | 62/185 | 4 | Tunisko | 166,3 | 12 % | 71/185 | 69/185 | 5 | Jihoafrická republika | 99,5 | 7,2 % | 53/185 | 44/185 | 6 | Srbsko | 88,0 | 6,3 % | 76/185 | 70/185 | 7 | Sýrie | 76,8 | 5,5 % | 140/185 | 128/185 | 8 | Libanon | 76,0 | 5,5 % | 82/185 | 76/185 | 9 | Brazílie | 55,0 | 4,0 % | 51/185 | 42/185 | 10 | Jordánsko | 47,1 | 3,4 % | 72/185 | 67/185 | 10 zemí celkem | 1 387,2 | 100,0 % | Vývoj rizika Napětí pozorované na některých trzích se státními dluhopisy v EU je nadále vysoké i přesto, že hospodářské klima se během druhého pololetí roku 2010 vyvíjelo povzbudivě. - Nástroj na podporu platební bilance Aktivace systému střednědobé finanční pomoci EU na podporu platební bilance (nástroj na podporu PB) v prosinci 2008 pomohla Maďarsku, Lotyšsku a Rumunsku k obnovení důvěry trhu. První splátka úvěru proběhne v prosinci 2011. V rámci nástroje na podporu PB s celkovým stropem 50 miliard EUR zbývá na poskytnutí další pomoci v případě potřeby kapacita 36,4 miliardy EUR[21]. - Evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM) Podle závěrů Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci je celkový strop mechanismu omezen na 60 miliard EUR[22], avšak právní limit je stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Rady, podle něhož je dlužná částka omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů[23]. Na žádost irských orgánů ze dne 21. listopadu 2010 byla poskytnuta tříletá společná finanční pomoc EU a MMF. Program pomoci Irsku dosáhne celkové výše 85 miliard EUR. Částka 17,5 miliardy EUR bude financována z příspěvku Irska prostřednictvím hotovostní rezervy ministerstva financí a investic národního důchodového rezervního fondu. Zbytek celkového objemu pomoci bude financován takto: - příspěvkem evropského mechanismu finanční stabilizace (EFSM) až 22,5 miliardy EUR[24], krytým rozpočtem EU, - příspěvkem evropského nástroje finanční stability (EFSF) ve výši 17,7 miliardy EUR (nekrytým zárukou rozpočtu), - příspěvkem Mezinárodního měnového fondu ve výši 22,5 miliardy EUR. - dvoustrannými úvěry od Spojeného království (3,8 miliardy EUR), Švédska (0,6 miliardy EUR) a Dánska (0,4 miliardy EUR). - Úvěry makrofinanční pomoci O úvěrech MFA třetím zemím rozhodovala individuálními rozhodnutími Rada[25], od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pak Evropský parlament a Rada. Rozhodnutí Rady o poskytnutí makrofinanční pomoci Arménii[26], Srbsku[27] a Bosně a Hercegovině[28] nebyla k 31. prosinci 2010 ještě provedena. Během druhého pololetí roku 2010 nebyly prováděny žádné úvěrové operace MFA. Úvěry Euratomu Úvěry Euratomu členským státům nebo určitým způsobilým nečlenským zemím (Ruské federaci, Arménii, Ukrajině) mají strop ve výši 4 miliardy EUR, z něhož bylo využito již zhruba 85 %. Zbývající rozpětí činí přibližně 600 milionů EUR a mohlo by být vyplaceno na nové projekty v členských státech a na Ukrajině. - Úvěry EIB Obecný mandát EIB na období 2000–2007 uplynul dne 31. července 2007. K tomuto dni byly podepsány smlouvy odpovídající celkem 98 % celkového stropu v rámci tohoto mandátu (20 060 milionů EUR – viz tabulka A5 pracovního dokumentu útvarů Komise). Ke dni 31. prosince 2010 zbývalo v rámci tohoto mandátu vyplatit celkovou částku 3 022 milionů EUR, kterou však lze vyplatit se zárukou EU do 10 let od ukončení mandátu, kdy záruka EU pro veškeré nevyplacené částky vyprší. Komise navrhuje po zbytek současného finančního výhledu 2007–2013[29] změnit právní základ vnějšího mandátu EIB, k čemuž mají Parlament a Rada přijmout příslušné rozhodnutí před 31. říjnem 2011. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek, s maximálním stropem ve výši 27 800 milionů EUR[30]. Ke dni 31. prosince 2010 byla v rámci tohoto mandátu podepsána celková částka ve výši 16 600 milionů EUR, z čehož zůstávalo k uvedenému dni 10 603 milionů EUR stále ještě nevyplaceno (viz tabulka A6 pracovního dokumentu útvarů Komise). NESPLÁCENÍ, AKTIVACE ROZPOčTOVÝCH ZÁRUK A NEDOPLATKY Platby z peněžních zdrojů Pokud je dlužník ve zpoždění s platbami EU, čerpá Komise ze svých peněžních prostředků, aby zabránila zpožděním a souvisejícím nákladům při svých výpůjčních operacích[31]. Platby z rozpočtu Jelikož v druhé polovině roku 2010 nebyla zaznamenána žádná nesplacená částka, nebyly z článku rozpočtu 01 04 01 (položky p. m.) „ Záruky Evropské unie za výpůjční operace Unie a Euratomu a za úvěrové operace EIB “ požadovány žádné prostředky. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy [32] Pokud je příjemce úvěru poskytnutého nebo zaručeného třetí zemi ze strany EU v prodlení se splácením, je fond vyzván k pokrytí neprovedené platby, a to do tří měsíců ode dne splatnosti této platby [33]. V druhé polovině roku 2010 nebyl fond vyzván ke krytí žádných plateb. ZÁRUčNÍ FOND PRO VNěJšÍ VZTAHY Částky získané zpět[34] K 31. prosinci 2010 neevidoval fond žádné nedoplatky, u nichž by měl zahájit zpětné získávání. Aktiva Ke dni 31. prosince 2010 činila čistá aktiva[35] fondu 1 485 464 411 EUR. Cílová částka Fond musí dosáhnout přiměřené úrovně (cílové částky) stanovené na 9 % celkových neuhrazených kapitálových závazků vyplývajících z každé operace plus naběhlé úroky. Poměr mezi zdroji fondu (1 485 464 411 EUR) a nezaplacenými kapitálovými závazky[36] (19 395 882 340 EUR) ve smyslu nařízení o fondu se snížil z 8,21 % ke dni 30. června 2010 na 7,7 % ke dni 31. prosince 2010. Na konci roku 2010 byly zdroje fondu nižší než cílová částka. Podle dotačních pravidel dle nařízení o záručním fondu byla do předběžného rozpočtu na rok 2012 vložena dotace ve výši 260 170 000 EUR. Tato částka bude z rozpočtu do fondu převedena v únoru 2012. HODNOCENÍ RIZIK: HOSPODÁřSKÁ A FINANčNÍ SITUACE TřETÍCH ZEMÍ S NEJVěTšÍ EXPOZICÍ Cíle Předcházející oddíly této zprávy podávají informace o kvantitativních aspektech rizika, které nese rozpočet a které se vztahuje k třetím zemím. Měla by však být hodnocena i kvalita rizik, která závisí na druhu operace a situaci dlužníků (viz oddíl 4.3 výše). Metody posouzení rizik Posouzení rizik nastíněné v pracovním dokumentu útvarů Komise vychází z informací o hospodářské a finanční situaci, ratingu a jiných známých skutečnostech týkajících se zemí, které obdržely zaručené úvěry. Toto posouzení nezahrnuje odhady předpokládaných ztrát a částek, které budou získány zpět, jež nutně zůstávají značně nejisté. Ukazatele rizika jednotlivých zemí uvedené v tabulkách pracovního dokumentu útvarů Komise naznačují vývoj rizika nesplacení. U zemí, které v roce 2011 vykazují nejvyšší úvěrové riziko a expozici pro rozpočet (včetně úvěrů MFA a Euratomu) je tato analýza uvedena v oddílu 3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [1] KOM(2011) 150 a SEK(2011) 371 tvoří předchozí zprávu o zárukách krytých rozpočtem ke dni 30. června 2010. [2] MFA může mít i podobu grantů třetím zemím. Více informací o MFA viz zpráva Komise KOM(2010) 513 a SEK(2010) 1117. [3] Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1). [4] EFSM byl zřízen dne 11. května 2010 na základě nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). Funguje podobným způsobem jako systém platební bilance, je však dostupný pro všechny členské státy, tj. včetně členských států eurozóny. [5] Údaje o mandátech EIB jsou uvedeny v tabulce A1 a odkazy na právní základy v tabulce A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. [6] Nejnověji stanovené na období 1. února 2007 až 31. října 2011 rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 (Úř. věst. L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutí o vnějším mandátu“), kterým se nahrazuje rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006. [7] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění), „nařízení o záručním fondu“ (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Ačkoli jsou vnější rizika nakonec kryta zárukou rozpočtu EU, představuje záruční fond nástroj na ochranu rozpočtu EU před rizikem nesplácení. Souhrnná zpráva o činnosti fondu viz KOM(2010) 418 a k ní připojený pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2010) 968). [9] Viz tabulka A3a v pracovním dokumentu útvarů Komise. [10] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 388/2010/EU ze dne 7. července 2010 o poskytnutí makrofinanční pomoci Ukrajině (Úř. věst. L 179, 14.7.2010, s. 1). [11] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [12] Čl. 122 odst. 2 SFEU stanoví finanční pomoc členským státům v obtížích způsobených mimořádnými událostmi, které členský stát nemůže ovlivnit. [13] Hlavní prvky politické podmíněnosti byly stanoveny v rozhodnutí Rady 2010/320/EU ze dne 10. května 2010 určeném Řecku s cílem posílit a prohloubit fiskální dohled a vyzvat Řecko, aby učinilo opatření ke snížení schodku, která jsou považována za nezbytná pro nápravu situace nadměrného schodku (Úř. věst. L 145, 11.6.2010, s. 6). Podmíněnost byla podrobněji popsána v memorandu o porozumění uzavřeném mezi řeckými orgány a Komisí jménem členských států eurozóny. [14] Z nichž bylo do března 2011 dáno k dispozici 38 miliard EUR. [15] Z nichž bylo do března 2011 dáno k dispozici 14,6 miliard EUR. [16] Podle čl. 1 odst. 3 nařízení o záručním fondu přechází riziko vyplývající z úvěrů z fondu na rozpočet, jakmile se země stane členským státem. [17] Pro účely tohoto výpočtu se předpokládá, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu, tzn. berou se v úvahu pouze splatné částky (viz rovněž oddíl 2 pracovního dokumentu útvarů Komise). [18] To představuje částky splatné v roce 2011 (z celkové dlužné částky ke dni 31. prosince 2010) a za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu. Podrobnosti viz tabulka A2 v pracovním dokumentu útvarů Komise. [19] To představuje částky splatné v roce 2011 (z celkové dlužné částky ke dni 31. prosince 2010) a za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu. Podrobnosti viz tabulka A2 v pracovním dokumentu útvarů Komise. [20] Čím vyšší číslo pořadí, tím je nižší úvěruschopnost země. Země jsou hodnoceny podle stupnice v rozsahu od nuly do 185; 185 představuje nejvyšší riziko neplnění závazků. Daná země může zlepšit svůj rating a nadále spadat do tohoto pořadí, jestliže se průměrné globální hodnocení všech hodnocených zemí zlepší. [21] Je třeba zdůraznit, že během první poloviny roku 2011 byl zbývající strop snížen na 35 miliard EUR v důsledku nového obezřetnostního programu pomoci pro Rumunsko ve výši 1,4 miliardy EUR, o němž bylo rozhodnuto dne 27. května 2011. [22] Srov. tisková zpráva o mimořádném zasedání Rady pro hospodářské a finanční věci, 9. a 10. května 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [23] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [24] První tranše ve výši 5 miliard EUR byla vyplacena dne 12. ledna 2011. Do června 2011 bylo vyplaceno 11,4 miliardy EUR. [25] Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost se řádným legislativním postupem stává postup spolurozhodování. [26] Rozhodnutí Rady 2009/890/ES ze dne 30. listopadu 2009 o poskytnutí makrofinanční pomoci Arménii (maximálně ve výši 65 milionů EUR na úvěr a 35 milionů EUR ve formě grantu). [27] Rozhodnutí Rady 2009/892/ES ze dne 30. listopadu 2009 o poskytnutí makrofinanční pomoci Srbsku (úvěr v maximální výši 200 milionů EUR). [28] Rozhodnutí Rady 2009/891/ES ze dne 30. listopadu 2009 o poskytnutí makrofinanční pomoci Bosně a Hercegovině (úvěr v maximální výši 100 milionů EUR). [29] KOM(2010) 174 ze dne 21. dubna 2010. [30] V členění na základní strop o pevné maximální výši 25 800 milionů EUR a doplňkový mandát ve výši 2 000 milionů EUR. [31] Viz článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 436/2007/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1–12). [32] Od svého vzniku v roce 1994 byl fond vyzván ke krytí úhrnné částky ve výši 478 milionů EUR. [33] Více podrobností viz oddíl 1.4.3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [34] Od vzniku fondu v roce 1994 dosáhly celkové částky získané zpět výše 576 milionů EUR (to zahrnuje částku jistiny a splacených úroků, plus sankční úroky za pozdní platby a realizované kurzové zisky a ztráty). [35] Celková aktiva fondu po odečtení kumulovaných závazků (poplatků EIB a poplatků za audit). [36] Včetně naběhlých úroků.