Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na osmém zasedání konference smluvních stran Helsinské úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států, pokud jde o návrh na změnu přílohy I /* COM/2014/0652 final - 2014/0301 (NLE) */





Důvodová zpráva 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Evropská unie a většina jejích členských států je stranou Úmluvy EHK OSN o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států[1]. Zmiňovaná úmluva se vztahuje na prevenci průmyslových havárií v místech, kde se provádí nebezpečné činnosti, jež by mohly mít účinky přesahující hranice států, a na opatření, která mají být přijata pro připravenost a odezvu na ně. Právním nástrojem, jímž Evropská unie plní své povinnosti vyplývající z této úmluvy, je směrnice Seveso II[2]. V příloze I úmluvy a v příloze I směrnice Seveso II je pro účely vymezení nebezpečných činností sestaven seznam jednotlivých nebezpečných látek a jejich kategorií. V červnu roku 2015 bude směrnice Seveso II nahrazena směrnicí Seveso III[3], která mimo jiné upravuje znění přílohy I. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konference stran Úmluvy EHK OSN o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států pověřila na svém 7. zasedání v roce 2012 pracovní skupinu pro rozpracovávání úmluvy zrevidováním její přílohy I tak, aby byl její text sladěn s Globálně harmonizovaným systémem klasifikace a označování chemických látek stanoveným OSN a aby byl udržen soulad s příslušnými právními předpisy Evropské unie (tj. se směrnicí Seveso III). Pracovní skupina dokončila návrh na změnu přílohy I úmluvy. Do souvisejících diskusí byli zapojeni odborníci z členských států EU a Komise. Výbor úmluvy na svém zasedání v červenci 2014 navržený text schválil a návrh bude konferenci stran úmluvy v prosinci 2014 předložen k přijetí. Vzhledem k tomu, že předmětný návrh slaďuje přílohu I úmluvy s přílohou I směrnice Seveso III, jeho přijetí by v EU nemělo žádné environmentální nebo socioekonomické dopady. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Předložený návrh přizpůsobuje obsah přílohy I úmluvy obsahu přílohy I směrnice Seveso III. Je tedy plně v souladu se stávajícími předpisy Evropské unie a veškeré příslušné výhrady, které ke stávající příloze I úmluvy vznesla Evropská unie, lze stáhnout, jakmile bude pozměňovací návrh přijat konferencí stran úmluvy a nabude účinnosti. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Navrhované rozhodnutí nemá dopad na rozpočet Unie. S ohledem na výše uvedené by měla Evropská unie na osmém zasedání konference stran Úmluvy EHK OSN o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států přijetí navrhované změny přílohy I podpořit. 2014/0301 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na osmém zasedání konference smluvních stran Helsinské úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států, pokud jde o návrh na změnu přílohy I RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 218 odst. 9 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Unie je stranou Úmluvy EHK OSN o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států1 (dále jen „úmluva“). (2) V příloze I úmluvy jsou uvedeny nebezpečné látky a jejich kategorie pro účely vymezení nebezpečných činností. (3) V souladu s čl. 26 odst. 4 úmluvy nabude jakákoli změna přílohy I účinnosti pro ty strany úmluvy, které nepodaly námitky, dvanáct měsíců poté, co ji výkonný tajemník po přijetí většinou konference stran úmluvy ve formě devíti desetin přítomných a hlasujících, sdělí stranám, za předpokladu, že námitku nepodá nejméně šestnáct stran úmluvy. (4) Znění návrhu na změnu přílohy I bylo dohodnuto v rámci pracovní skupiny pro rozpracovávání úmluvy, bylo schváleno výborem úmluvy a bude předloženo k přijetí na příštím zasedání konference stran úmluvy, která se uskuteční ve dnech 3. až 5. prosince 2014 v Ženevě. (5) Změna přílohy I by text plně sladila s přílohou I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU ze dne 4. července 20123. (6) Změna přílohy I úmluvy by proto měla být schválena. (7) Výhrada vznesená Evropskou unií v době přijímání první změny přílohy I úmluvy vycházela ze stávajících rozporů mezi přílohou I a platnou legislativou EU, které již po změně přílohy I přestanou existovat. Jakmile změna přílohy I úmluvy nabude účinnosti, předmětná výhrada by měla být stažena, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Evropská unie by měla na osmém zasedání konference stran úmluvy v rámci svého postoje podpořit navrhovanou změnu přílohy I úmluvy ve znění přílohy tohoto rozhodnutí. Článek 2 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné stáhnout jménem Unie, v závislosti na nabytí účinnosti změny přílohy I úmluvy zmiňované v článku 1 podle čl. 26 odst. 4 úmluvy, zbývající výhrady obsažené v příloze I rozhodnutí Rady 98/685/ES. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Rozhodnutí Rady 98/685/ES ze dne 23. března 1998 o uzavření Úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států (Úř. věst L 326, 3.12.1998, s. 5). [2] Směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13). [3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU ze dne 4. července 2012 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek a o změně a následném zrušení směrnice Rady 96/82/ES (Úř. věst. L 197, 24.7.2012, s. 1). PŘÍLOHA Příloha k návrhu ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na osmém zasedání konference smluvních stran Helsinské úmluvy o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států, pokud jde o návrh na změnu přílohy I Návrh na změnu přílohy I Úmluvy EHK OSN o účincích průmyslových havárií přesahujících hranice států předložený pracovní skupinou pro rozpracovávání úmluvy Konference stran úmluvy, uznávajíce, že je zapotřebí aktualizovat kategorie látek a přípravků a jmenovitě uvedené látky a jejich mezní množství, jak jsou uvedeny v příloze I úmluvy, aby byla zavedena kritéria Globálně harmonizovaného systému klasifikace a označování chemických látek stanoveného OSN (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) a aby byl udržen soulad s příslušnými právními předpisy EU, berouce v úvahu své rozhodnutí provést revizi soupisu nebezpečných látek a jejich množství v příloze I a své rozhodnutí 2004/4 o ustavení pracovní skupiny pro rozpracovávání úmluvy, uznávajíce návrh na změnu přílohy I vypracovaný uvedenou pracovní skupinou na základě zevrubného přezkumu (viz zápisy ze dvou zasedání: WGD3/3-4 September 2013 a WGD4/28-29 April 2014) a podpořený výborem, mění přílohu I úmluvy o nebezpečných látkách pro účely vymezení nebezpečných činností následovně. Navrhovaná revize přílohy I úmluvy Nebezpečné látky pro účely vymezení nebezpečných činností1 Pokud látka nebo směs jmenovitě uvedená v části II spadá i pod jednu či více kategorií v části I, použije se mezní množství uvedené v části II. Při určování nebezpečných činností vezmou strany v úvahu skutečné nebo očekávané nebezpečné vlastnosti a/nebo množství všech přítomných nebezpečných látek nebo nebezpečných látek, u nichž lze důvodně předpokládat, že mohou vzniknout při ztrátě kontroly nad některou činností, včetně skladovacích činností, v rámci určité nebezpečné činnosti. 1. Část I. Kategorie látek a směsí, které nejsou jmenovitě uvedeny v části II Kategorie v souladu s Globálně harmonizovaným systémem klasifikace a označování chemických látek (GHS) stanoveným OSN || Mezní množství (v metrických tunách) || 1. Akutní toxicita, kategorie 1, všechny cesty expozice2 || 20 2. Akutní toxicita: Kategorie 2, všechny cesty expozice3 Kategorie 3, inhalační cesta expozice4 || 200 3. Toxicita pro specifické cílové orgány (STOT), jednorázová expozice (SE) STOT, kategorie 15 || 200 4. Výbušniny — nestabilní výbušniny nebo výbušniny, v jejichž případě daná látka, směs nebo předmět spadá do oddílu 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 nebo 1.6 kapitoly 2.1.2 kritérií GHS, nebo látky či směsi, které mají výbušné vlastnosti podle série zkoušek 2 části I Doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí: zkoušky a kritéria a nenáleží do třídy nebezpečnosti organické peroxidy nebo samovolně reagující látky a směsi6, 7 || 50 5. Výbušniny, v jejichž případě daná látka, směs nebo předmět spadá do oddílu 1.4 kapitoly 2.1.2 GHS8 || 200 6. Hořlavé plyny, kategorie 1 nebo 29 || 50 7. Aerosoly10, kategorie 1 nebo 2, obsahující hořlavé plyny kategorie 1 nebo 2 nebo hořlavé kapaliny kategorie 1 || 500 (čisté) 8. Aerosoly, kategorie 1 nebo 2, neobsahující hořlavé plyny kategorie 1 nebo 2 ani hořlavé kapaliny kategorie 111 || 50 000 (čisté) 9. Oxidující plyny, kategorie 112 || 200 10. Hořlavé kapaliny: Hořlavé kapaliny, kategorie 1, nebo Hořlavé kapaliny, kategorie 2 nebo 3, udržované za teplot nad jejich bodem varu13, nebo Jiné kapaliny s bodem vzplanutí ≤ 60 °C, udržované za teplot nad jejich bodem varu14 || 50 11. Hořlavé kapaliny: Hořlavé kapaliny, kategorie 2 nebo 3, u kterých konkrétní podmínky zpracování jako např. vysoký tlak nebo vysoká teplota mohou vyvolat nebezpečí průmyslové havárie15, nebo Jiné kapaliny s bodem vzplanutí ≤ 60 °C, u kterých konkrétní podmínky zpracování jako např. vysoký tlak nebo vysoká teplota mohou vyvolat nebezpečí průmyslové havárie || 200 12. Hořlavé kapaliny, kategorie 2 nebo 3, nespadající pod položky 10 a 1116 || 50 000 13. Samovolně reagující látky a směsi a organické peroxidy: Samovolně reagující látky a směsi, typ A nebo B, nebo Organické peroxidy, typ A nebo B17 || 50 14. Samovolně reagující látky a směsi a organické peroxidy: Samovolně reagující látky a směsi, typ C, D, E nebo F, nebo Organické peroxidy, typ C, D, E nebo F18 || 200 15. Samozápalné kapaliny a tuhé látky, kategorie 1 || 200 16. Oxidující kapaliny a tuhé látky, kategorie 1, 2 nebo 3 || 200 17. Nebezpečnost pro vodní prostředí, kategorie akutní 1 nebo chronická 119 || 200 18. Nebezpečnost pro vodní prostředí, kategorie chronická 220 || 500 19. Látky a směsi, které prudce reagují s vodou, například acetylchlorid, chlorid titaničitý || 500 20. Látky a směsi, které při styku s vodou uvolňují hořlavé plyny, kategorie 121 || 500 21. Látky a směsi, které při styku s vodou uvolňují toxický plyn (látky a směsi, které při styku s vodou nebo vlhkým vzduchem uvolňují plyny zařazené pro akutní toxicitu do kategorie 1, 2 nebo 3, např. fosfid hlinitý nebo sulfid fosforečný) || 200 2. Část II. Látky jmenovitě uvedené Látka || Mezní množství (v metrických tunách) || 1a. Dusičnan amonný22 || 10 000 1b. Dusičnan amonný23 || 5 000 1c. Dusičnan amonný24 || 2 500 1d. Dusičnan amonný25 || 50 2a. Dusičnan draselný26 || 10 000 2b. Dusičnan draselný27 || 5 000 3. Oxid arseničný, kyselina arseničná nebo její soli || 2 4. Oxid arsenitý, kyselina arsenitá nebo její soli || 0,1 5. Brom || 100 6. Chlor || 25 7. Sloučeniny niklu v inhalovatelné práškové formě: oxid nikelnatý, oxid nikličitý, sulfid nikelnatý, sulfid niklitý, oxid niklitý || 1 8. Ethylenimin || 20 9. Fluor || 20 10. Formaldehyd (koncentrace ≥ 90 %) || 50 11. Vodík || 50 12. Kyselina chlorovodíková (zkapalněný plyn) || 250 13. Alkyly olova || 50 14. Zkapalněné hořlavé plyny, kategorie 1 nebo 2 (včetně LPG) a zemní plyn28 || 200 15. Acetylen || 50 16. Ethylenoxid || 50 17. Propylenoxid || 50 18. Methanol || 5 000 19. 4, 4'-methylen bis (2-chloranilin) nebo jeho soli, v práškové formě || 0,01 20. Methylisokyanát || 0,15 21. Kyslík || 2 000 22. Toluen diisokyanát (2,4-toluen diisokyanát a 2,6-toluen diisokyanát) || 100 23. Karbonyldichlorid (fosgen) || 0,75 24. Arsan (arsenovodík) || 1 25. Fosfan (fosforovodík) || 1 26. Chlorid sirnatý | || 1 27. Oxid sírový || 75 28. Polychlordibenzofurany a polychlordibenzodioxiny (včetně tetrachlordibenzodioxinu (TCDD)), kalkulované jako ekvivalent TCDD29 || 0,001 29. Tyto karcinogeny nebo směsi obsahující tyto karcinogeny v koncentracích vyšších než 5 % hmotnostních: 4-aminobifenyl nebo jeho soli, benzotrichlorid, benzidin nebo jeho soli, bis(chlormethyl)ether, chlormethylmethylether, 1,2-dibrommethan, diethylsulfát, dimethylsulfát, dimethylkarbamoylchlorid, 1,2-dibrom-3-chlorpropan, 1,2-dimethylhydrazin, dimethylnitrosoamin, hexamethylfosfotriamid, hydrazin, 2-nafthylamin nebo jeho soli, 4-nitrodifenyl a 1,3 propansulton || 2 30. Ropné produkty a alternativní paliva a) benziny a primární benziny; b) letecké petroleje (včetně paliva pro reaktivní motory); c) plynové oleje (včetně motorové nafty, topných olejů pro domácnost a směsí plynových olejů); d) těžké topné oleje; e) alternativní paliva sloužící ke stejným účelům a mající podobné vlastnosti, pokud jde o hořlavost a nebezpečnost pro životní prostředí, jako produkty uvedené v písmenech a) až d) || 25 000 31. Bezvodý amoniak || 200 32. Fluorid boritý || 20 33. Sirovodík || 20 34. Piperidin || 200 35. Bis(2-dimethylaminoethyl)(methyl)amin || 200 36. 3-(2-ethylhexyloxy)propylamin || 200 37. Směsi chlornanu sodného klasifikované ve třídě akutní toxicita pro vodní prostředí, kategorie 1 [H400] obsahující < 5 % aktivního chloru a neklasifikované v žádné jiné kategorii nebezpečnosti v části 1 přílohy I.30 || 500 38. Propylamin31 || 2 000 39. Tert-butyl-akrylát31 || 500 40. 2-methyl-3-butennitril31 || 2 000 41. Tetrahydro-3,5-dimethyl-1,3,5-thiadiazin-2-thion (dazomet)31 || 200 42. Methylakrylát31 || 2 000 43. Methylpyridin31 || 2 000 44. Brom-3-chlorpropan31 || 2 000 Poznámky: 1 Kritéria podle Globálně harmonizovaného systému klasifikace a označování chemických látek (GHS) stanoveného OSN (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Tato kritéria by strany měly používat při klasifikaci látek nebo směsí pro účely části I této přílohy, jestliže nebyla ve vnitrostátních předpisech přijata jiná právně závazná kritéria. Se směsmi se zachází stejným způsobem jako s čistými látkami, pokud zůstávají v rámci mezí koncentrace stanovených podle jejich vlastností v souladu s GHS, není-li výslovně udáno procento složení nebo jiný popis. 2 Podle kritérií v kapitolách 3.1.2 a 3.1.3 GHS. 3 Podle kritérií v kapitolách 3.1.2 a 3.1.3 GHS. 4 Látky spadající do položky akutní toxicita kategorie 3 orální cestou expozice spadají do položky 2 akutní toxicita v těch případech, kdy nelze odvodit ani klasifikaci akutní inhalační toxicity ani klasifikaci akutní dermální toxicity, například v důsledku nedostatku přesvědčivých údajů o inhalační a dermální toxicitě. 5 Látky, které vyvolaly závažnou toxicitu u člověka nebo o nichž lze na základě důkazů získaných ze studií na pokusných zvířatech předpokládat, že mohou vyvolat závažnou toxicitu u člověka po jednorázové expozici. Další pokyny jsou uvedeny v rámečku 3.8.1 a tabulce 3.8.1 části 3 GHS. 6 Zkoušení výbušných vlastností látek a směsí je nezbytné pouze tehdy, pokud se screeningovou zkouškou podle části 3 přílohy 6 Příručky zkoušek a kritérií zjistí, že látka nebo směs může mít výbušné vlastnosti. 7 Třída nebezpečnosti „výbušniny“ obsahuje výbušné předměty. Je-li známo množství výbušné látky nebo směsi obsažené v předmětu, uvažuje se pro účely této úmluvy toto množství. Jestliže množství výbušné látky nebo směsi obsažené v předmětu známo není, považuje se pro účely této úmluvy za výbušninu celý předmět. 8 Jsou-li výbušniny spadající do oddílu 1.4 vybaleny z obalu nebo znovu zabaleny, zařazují se v souladu s GHS do položky 4 (Výbušniny), pakliže se neprokáže, že jejich nebezpečnost nadále odpovídá oddílu 1.4. 9 Podle kritérií v kapitole 2.2.2 GHS. 10 Aerosoly se klasifikují podle kritérií v kapitole 2.3 GHS a podle oddílu 31 části III Doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí, Příručky zkoušek a kritérií. 11 Aby bylo možné použít tuto položku, je třeba prokázat, že aerosolový rozprašovač neobsahuje hořlavý plyn kategorie 1 nebo 2 ani hořlavou kapalinu kategorie 1. 12 Podle kritérií v kapitole 2.4.2 GHS. 13 Podle kritérií v kapitole 2.4.2 GHS. 14 Kapaliny s bodem vzplanutí vyšším než 35 °C lze pro určité regulatorní účely (např. dopravu) považovat za nehořlavé kapaliny, jestliže byly získány negativní výsledky v testu podpory hoření L.2 části III oddílu 32 Příručky zkoušek a kritérií. Při náročnějších podmínkách, například vysoké teplotě nebo tlaku, však toto neplatí, a takové kapaliny se proto řadí do této položky. 15 Podle kritérií v kapitole 2.4.2 GHS. 16 Podle kritérií v kapitole 2.4.2 GHS. 17 Podle kritérií v kapitolách 2.8.2 a 2.15.2.2 GHS. 18 Podle kritérií v kapitolách 2.8.2 a 2.15.2.2 GHS. 19 Podle kritérií v kapitole 4.1.2 GHS. 20 Podle kritérií v kapitole 4.1.2 GHS. 21 Podle kritérií v kapitole 2.12.2 GHS. 22 Dusičnan amonný (10 000): hnojiva schopná samovolného rozkladu. Toto se vztahuje na vícesložková nebo směsná hnojiva na bázi dusičnanu amonného (vícesložková nebo směsná hnojiva obsahující dusičnan amonný s fosforečnanem nebo uhličitanem draselným), která jsou schopna samovolného rozkladu podle zkoušky „Trough Test“ (viz Příručka zkoušek a kriterií, část III pododdíl 38.2) a u kterých je obsah dusíku z dusičnanu amonného a) 15,75 % až 24,5 % hmotnostních (obsah dusíku z dusičnanu amonného 15,75 % a 24,5 % hmotnostních odpovídá koncentraci dusičnanu amonného 45 % a 70 %) a která neobsahují více než 0,4 % hořlavých či organických látek celkem nebo splňují požadavky na odpovídající zkoušku odolnosti vůči výbuchu (např. zkoušku pomocí čtyřpalcové ocelové trubice); b) 15,75 % hmotnostních nebo méně a hořlavé látky nejsou omezeny. 23 Dusičnan amonný (5 000): jakost pro hnojiva. Toto se vztahuje na jednosložková hnojiva na bázi dusičnanu amonného a na vícesložková nebo směsná hnojiva na bázi dusičnanu amonného, u kterých je obsah dusíku z dusičnanu amonného a) větší než 24,5 % hmotnostních s výjimkou směsí dusičnanu amonného s dolomitem, vápencem nebo uhličitanem vápenatým o čistotě alespoň 90 %; b) větší než 15,75 % hmotnostních u směsí dusičnanu amonného a síranu amonného; c) větší než 28 % hmotnostních (obsah dusíku z dusičnanu amonného 28 % hmotnostních odpovídá koncentraci dusičnanu amonného 80 %) u směsí dusičnanu amonného s dolomitem, vápencem nebo uhličitanem vápenatým o čistotě alespoň 90 %; d) a která splňují požadavky na odpovídající zkoušku odolnosti vůči výbuchu (např. zkoušku pomocí čtyřpalcové ocelové trubice). 24 Dusičnan amonný (2 500): technický. Toto se vztahuje: a) na dusičnan amonný a směsi s dusičnanem amonným, jejichž obsah dusíku z dusičnanu amonného je: i) 24,5 % až 28 % hmotnostních a které neobsahují více než 0,4 % hořlavých látek; ii) více než 28 % hmotnostních a které neobsahují více než 0,2 % hořlavých látek; b) na vodné roztoky dusičnanu amonného, ve kterých jeho koncentrace přesahuje 80 % hmotnostních. 25 Dusičnan amonný (50): materiál „off-spec“ (blíže neurčený) a hnojiva, která nesplňují požadavky na odpovídající zkoušku odolnosti vůči výbuchu (např. zkoušku pomocí čtyřpalcové ocelové trubice). Toto se vztahuje: a) na materiál vyřazený v průběhu výrobního postupu a dusičnan amonný a směsi s dusičnanem amonným, jednosložková hnojiva na bázi dusičnanu amonného a vícesložková nebo směsná hnojiva na bázi dusičnanu amonného uvedené v poznámkách 23 a 24, které jsou vraceny nebo byly vráceny konečným uživatelem výrobci, do dočasného skladu nebo do zpracovatelského zařízení k přepracování, využití nebo zpracování pro bezpečné použití, protože již nevyhovují požadavkům uvedeným v poznámkách 23 a 24; b) na hnojiva uvedená v poznámce 22 písm. a) a v poznámce 23, která nesplňují požadavky na odpovídající zkoušku odolnosti vůči výbuchu (např. zkoušku pomocí čtyřpalcové ocelové trubice). 26 Dusičnan draselný (10 000): směsná hnojiva na bázi dusičnanu draselného s dusičnanem draselným ve formě granulí nebo mikrogranulí, která mají stejné vlastnosti jako čistý dusičnan draselný. 27 Dusičnan draselný (5 000): směsná hnojiva na bázi dusičnanu draselného s dusičnanem draselným v krystalické formě, která mají stejné nebezpečné vlastnosti jako čistý dusičnan draselný. 28 Upravený bioplyn: pro účely provedení této úmluvy se upravený bioplyn může klasifikovat v položce 14 části 2 přílohy I, pokud byl zpracován v souladu s platnými normami pro vyčištěný a upravený bioplyn se zaručením stejné kvality, jakou má zemní plyn, včetně obsahu metanu, a pokud obsahuje maximálně 1 % kyslíku. 29 Polychlorodibenzofurany a polychlorodibenzodioxiny Množství polychlorodibenzofuranů a polychlorodibenzodioxinů se počítají s použitím následujících faktorů toxické rovnocennosti dioxinů a sloučenin s dioxinovým efektem (TEF) pro člověka a savce stanovených Světovou zdravotnickou organizací (WHO) a přehodnocených v roce 2005: TEF WHO 2005 || || || 2,3,7,8-TCDD || 1 || 2,3,7,8-TCDF || 0 1,2,3,7,8-PeCDD || 1 || 2,3,4,7,8-PeCDF || 0 || || 1,2,3,7,8-PeCDF || 0 || || 1,2,3,6,7,8-HxCDF || 0 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD || 0 || 2,3,4,6,7,8-HxCDF || 0 OCDD || 0 || 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF || 0 || || 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF || 0 || || OCDF || 0 Zkratky: Hx = hexa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra. Zdroj: Van den Berg et al, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2, s. 223–241 (2006). 30 Za předpokladu, že směs při nepřítomnosti chlornanu sodného nebude klasifikována ve třídě akutní toxicita pro vodní prostředí, kategorie 1. 31 Pokud tato nebezpečná látka spadá do kategorie 10 hořlavé kapaliny nebo 11 hořlavé kapaliny, použijí se pro účely úmluvy nejnižší kvalifikační množství.