Obecné nařízení o ochraně osobních údajů posiluje a modernizuje stávající pravidla: lidé budou mít snazší přístup ke svým osobním údajům, budou využívat práva na přenositelnost údajů, jasnějšího „práva být zapomenut“ a určitých práv vztahujících se na případy porušení ochrany osobních údajů. Podle obecného nařízení o ochraně osobních údajů musí společnosti a organizace také co nejdříve informovat vnitrostátní orgán dohledu o závažném porušení ochrany údajů, aby mohli uživatelé přijmout vhodná opatření. Obecné nařízení o ochraně osobních údajů, jakožto jednotný právní nástroj EU, stanoví jednotný soubor pravidel, podle nichž budou jednotlivci využívat stejné ochrany bez ohledu na to, kde se v EU nacházejí.

V roce 2016 se do popředí dostala další klíčová oblast, a sice ochrana osobních údajů (článek 8 Listiny). Přijetí obecného nařízení o ochraně osobních údajů a směrnice o ochraně údajů pro policii a orgány činné v trestním řízení bylo v tomto ohledu velkým krokem vpřed.

-Komise navrhla nová pravidla podle nařízení Brusel IIa, které – jakmile bude přijato – zlepší ochranu dětí v přeshraničních sporech týkajících se rodičovské zodpovědnosti v souvislosti se svěřením dítěte do péče ,

Tato celková situace má dopad na základní práva v EU. Evropská unie musí vyvinout rozhodné úsilí, aby ubránila své společné hodnoty, jakými jsou demokracie, základní práva a právní stát, před silami, které usilují o polarizaci našich společností a ohrožují náš model otevřenosti a solidarity. Evropské a vnitrostátní orgány musí získat zpět důvěru lidí tím, že prokáží svou schopnost zajistit svobodu, bezpečnost a prosperitu. Úspěch při ochraně a podpoře základních práv osob a společných hodnot EU bude mít v tomto úsilí prvořadý význam a orgány EU by měly jít v tomto směru příkladem. Neocenitelným nástrojem je v tomto ohledu Listina, jejíž potenciál by měl být plně využit.

EU čelila mnoha výzvám: důsledkům bezprecedentního přílivu uprchlíků na vnějších hranicích EU, hospodářské nerovnováze a řadě teroristických útoků. Lidé, které zasáhly četné krize, nevěří tomu, že se jejich dětem bude dařit lépe než jim samotným. Zajímalo by je, zda jsou orgány stále schopny je ochránit před problémy a hrozbami migrace, finančními otřesy a terorismem. Nacionalismus, populismus a nesnášenlivost v této souvislosti připravují úrodnou půdu, na níž vzkvétá vyloučení a izolacionismus a na níž jsou tyto jevy obhajovány jakožto jediná cesta k překonání stávajících problémů.

Základní práva a hodnoty, na nichž je založena Evropská unie, byly v roce 2016 podrobeny zkoušce. Z vývoje situace v členských státech je patrné, že dodržování hodnot a práv zakotvených v Listině základních práv EU by nemělo být považováno za samozřejmost.

Jádrem této legislativní činnosti bylo prosazování a ochrana práv dítěte (článek 24 Listiny). V klíčových oblastech, mezi něž patří posuzování nejvlastnějších zájmů dítěte, právo dítěte být vyslechnuto v azylovém řízení, zajištění přiměřených podmínek pro přijímání a účinné opatrovnictví, byla zvláštní pozornost věnována dětem bez doprovodu . Na komplexní přístup Komise týkající se ochrany všech migrujících dětí se zaměřilo 10. výroční Evropské fórum pro práva dítěte konané v listopadu . V prosinci 2016 Komise navrhla, aby byl Schengenský informační systém posílen , čímž se zvýší schopnost pracovníků donucovacích orgánů a příslušníků pohraniční stráže hledat pohřešované děti, a to mimo jiné v kontextu migrace.

iii) usnadnění společného přístupu k bezpečnému a legálnímu příjezdu do EU pro osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, v duchu solidarity se zeměmi, na jejichž území se nacházejí velké počty vysídlených osob (návrh nařízení, kterým se zřizuje rámec Unie pro znovuusídlování );

Ve spojených věcech Ledra Advertising a Mallis a Malli Soudní dvůr v odvolacím řízení zamítl žalobu na neplatnost a žalobu na náhradu škody podané občany a podniky proti snížení hodnoty jejich vkladů ve dvou bankách na Kypru. Tento přístup byl dohodnut v roce 2013 v rámci memoranda o porozumění mezi kyperskými orgány a Evropským mechanismem stability. Soudní dvůr zdůraznil, že se Listina vztahuje na orgány EU, i když jednají mimo právní rámec EU. Uvedl, že Komise musí zajistit, aby bylo memorandum o porozumění v souladu se základními právy podle Listiny. Omezení práva na vlastnictví (článek 17 Listiny) bylo odůvodněno s ohledem na sledovaný cíl, tj. zajištění stability bankovního systému eurozóny jako celku a bezprostřední riziko finanční ztráty, kterému by byli vkladatelé vystaveni v případě krachu obou bank. Dospěl tak k závěru, že nelze stanovit, že by Komise přispěla k porušení Listiny.

Pokud jde o migraci: v rámci společného šetření evropského veřejného ochránce práv ohledně posouzení dopadu prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016 na lidská práva Komise uvedla, že bude nadále pozorně sledovat provádění prohlášení, mimo jiné pokud jde o dodržování lidských práv, a to jak v EU, tak i v Turecku.

V roce 2016 Komise přijala návrh na aktualizaci nařízení EU o kontrole vývozu, pokud jde o citlivé zboží (dvojího užití) . Nařízení poskytuje pevný rámec pro kontrolu vývozu technologií kybernetického dohledu, pokud existuje riziko, že budou zneužívány k vážnému porušování lidských práv nebo mezinárodního humanitárního práva. Dále byla na základě návrhu Komise – přijetím pozměněného nařízení proti mučení v listopadu – posílena pravidla EU zakazující vývoz a dovoz zboží, které by mohlo být v jiných zemích použito pro trest smrti nebo mučení.

Dobrým příkladem uvedeného zohlednění je nová směrnice o boji proti terorismu, na jejímž znění se Evropský parlament a Rada shodly v prosinci 2016 . Obsahuje svého druhu první výslovnou doložku o základních právech a několik aspektů týkajících se základních práv bylo zároveň zohledněno v procesu příprav návrhu a jednání, včetně nutnosti a přiměřenosti zásahů do práva na volný pohyb, ochrany osobních údajů a svobody projevu (články 45, 8 a 11 Listiny). Řádně se přihlédlo rovněž k zásadám zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů (článek 49 Listiny) a k právu obětí, včetně práva na účinnou právní ochranu (článek 47 Listiny). Dopad uvedené směrnice na základní práva a svobody bude rovněž předmětem jejího posouzení ex post.

Další klíčová opatření, která EU v rámci svého boje proti nesnášenlivosti offline a online podporuje, se týkají kromě vzdělávání také podpory na místní úrovni ve prospěch mediální gramotnosti, kritického myšlení a vyvážené argumentace (viz oddíl 4).

V říjnu 2016 přijal Evropský parlament usnesení o vytvoření mechanismu EU pro demokracii, právní stát a základní práva . Komise uvítala celkový cíl uvedeného usnesení spočívající v zajištění toho, aby společné hodnoty EU byly dodržovány a prosazovány . Komise se však domnívá, že by mělo být co nejlépe využito stávajících nástrojů, přičemž je třeba se vyhnout zdvojování. Existuje řada nástrojů a aktérů, kteří již nyní poskytují soubor vzájemně se doplňujících a účinných způsobů, jak prosazovat a chránit společné hodnoty. Tyto prostředky bude Komise i nadále považovat za hodnotné a vycházet z nich. Jedna ze základních myšlenek Parlamentu spočívala v tom, aby různé stávající údaje a zprávy o situaci v oblasti základních práv v členských státech byly přístupnější a viditelnější, a to i na vnitrostátní úrovni. Komise tuto myšlenku uvítala, neboť četné další subjekty – včetně Rady Evropy a její Benátské komise, Agentury EU pro základní práva (FRA) a nevládních organizací – shromažďují informace o stavu právního státu, demokracie a základních práv v členských státech.

3.2 Pokyny Soudního dvora pro členské státy

Soudní dvůr (v rámci systému postoupení k rozhodnutí v předběžné otázce) soudcům členských států nadále poskytoval pokyny o použitelnosti a výkladu Listiny. Ve spojených věcech Tele2 Sverige AB a Tom Watson Soudní dvůr zkoumal právní předpisy ve dvou členských státech, které stanovily povinnost plošného a nerozlišujícího uchovávání provozních a lokalizačních údajů všech účastníků a registrovaných uživatelů v souvislosti se všemi prostředky elektronické komunikace. Dospěl k závěru, že tyto právní předpisy omezují základní práva na soukromý život a ochranu osobních údajů (články 7 a 8 Listiny). Vzhledem k jejich široké oblasti působnosti a omezeným zárukám nebylo žádné z těchto omezení považováno za odůvodněné, a to i tehdy, bylo-li jejich cílem bojovat proti závažné trestné činnosti. Takový cíl může nicméně odůvodnit cílené uchovávání provozních a lokalizačních údajů za předpokladu, že se omezí na to, co je nezbytně nutné, pokud se jedná o kategorie údajů, jež mají být uchovávány, dotčené komunikační prostředky, dotyčné osoby a dobu uchovávání údajů. Ve věci GS Media BV Soudní dvůr rozhodl o umístění hypertextových odkazů v kontextu základního práva na svobodu projevu (článek 11 Listiny). Mediální společnost umístila na své internetové stránce hypertextový odkaz, který adresáta nasměroval na internetové stránky, na nichž byly fotografie známé osobnosti pořízené časopisem Playboy. Vzhledem k tomu, že nositel autorského práva ke zveřejnění fotografií na těchto internetových stránkách neudělil svolení, došlo zmíněným umístěním podle vydavatele časopisu k porušení autorských práv. Mediální společnost hypertextové nebo obdobné odkazy nadále zpřístupňovala, když některé z předchozích odkazů již nebyly dostupné. S ohledem na platnou směrnici EU o autorském právu . Soudní dvůr rozhodl, že k jakémukoliv sdělení díla veřejnosti musí udělit svolení nositel autorského práva. Stanovil, že umístění hypertextových odkazů – bez svolení nositele autorského práva – na díla na dotyčných internetových stránkách představovala „sdělování veřejnosti“. Uznal však, že v konkrétních případech mohlo být pro osobu umísťující odkaz obtížné posoudit, zda svolení bylo uděleno. V této souvislosti bylo nutné nalézt přiměřenou rovnováhu mezi právem nositele autorského práva a právem na svobodu projevu osoby, která odkaz umístila. Jelikož si však osoba umísťující odkaz byla nebo měla být vědoma porušování autorských práv, jako tomu bylo v tomto konkrétním případě, představovalo její jednání „sdělování veřejnosti“ bez svolení nositele autorského práva. Rozsudek ve spojených věcech Aranyosi a Căldăraru se týkal povinnosti členských států dodržovat základní práva podle Listiny, zejména zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu při výkonu evropského zatýkacího rozkazu. Soudní dvůr rozhodl podle článku 4 (který stanoví absolutní právo) takto: pokud mají vykonávající orgány informace, které svědčí o skutečném nebezpečí nelidského či ponižujícího zacházení kvůli vězeňským podmínkám ve vystavujícím státě, jsou povinny při rozhodování, zda evropský zatýkací rozkaz vykonat, či nikoli, posoudit nebezpečí s ohledem na dotčenou osobu. Jestliže je ve vztahu k této osobě zjištěna existence nebezpečí, musí být výkon evropského zatýkacího rozkazu odložen a lze jej zastavit, pokud v přiměřené lhůtě tuto existenci nelze vyloučit. Při posuzování nebezpečí je orgánem odpovědným za vykonání náležitě zohledněno základní právo dané osoby na svobodu, jakož i zásada presumpce neviny (články 6 a 48 Listiny). 3.3 Vnitrostátní judikatura, v níž je citována Listina Při prosazování základních práv a právního státu hrají klíčovou úlohu nadále vnitrostátní soudci. Ze zjištění Agentury EU pro základní práva vyplývá, že vnitrostátní soudy v roce 2016 i nadále využívaly Listinu k získání rad a inspirace, a to i ve spoustě případů, které spadají mimo oblast působnosti práva EU. Obzvláště důležitá byla práva dítěte (článek 24 Listiny). Věc projednávaná před Soudním dvorem Spojeného království se týkala nigerijského státního příslušníka, který pobýval ve Spojeném království po dobu 25 let. Jeho dcery (ve věku 13 a 11 let) byly britskými občankami. Odvolal se proti příkazu k vyhoštění vydanému z důvodu veřejného pořádku. Soud zrušil rozhodnutí soudu prvního stupně s tím, že neuznal existenci práva dětí udržovat pravidelné osobní vztahy a přímý kontakt s oběma rodiči, ledaže by to bylo v rozporu s jejich zájmy (článek 24). Toto ustanovení listiny bylo v kontextu zákona o přistěhovalectví vykládáno jako „samostatné právo“. V jiném případě švédský soud použil článek 24 Listiny jakožto jediný právní zdroj pro výklad vnitrostátního trestního práva způsobem příznivým pro dítě . Standardní rozsudek pro osoby, které za úplatu napomáhají cizincům při vstupu do Švédska, spočívá v tří- až čtyřměsíčním odnětí svobody. V tomto případě však soud uznal, že dotčená osoba byla motivována přáním pomoci dětem. Uložil jí s ohledem na článek 24 Listiny pouze podmíněný trest spolu s výkonem obecně prospěšné práce a státním orgánům uložil povinnost zohlednit nejvlastnější zájem dítěte. 4. Tematická část: Výroční kolokvium o základních právech – 2016: „Pluralita médií a demokracie“

Výroční kolokvium o základních právech je jedinečný prostor pro dialog, který podporuje vzájemnou spolupráci a politickou angažovanost zaměřenou na podporu a ochranu základních práv v EU. Je příležitostí pro vymezení a realizaci konkrétních politických opatření týkajících se aktuálních problémů v oblasti základních práv.

Druhé výroční kolokvium (17.–18. listopadu 2016) se z hlediska základních práv důkladně zabývalo četnými vazbami mezi svobodnými a pluralitními sdělovacími prostředky a demokracií . Tvůrci politik členských států a EU, mezinárodní organizace a organizace občanské společnosti, šéfredaktoři, novináři, vnitrostátní regulační orgány, zástupci různých sdružení novinářů a sdělovacích prostředků a společností v oboru informačních technologií, akademičtí pracovníci, soudci a jiní právní odborníci přišli s návrhy hlavních činností pro všechny zúčastněné strany, které byly zohledněny v závěrech kolokvia zveřejněných Komisí krátce po této události.

Jedním z témat byla ochrana svobody sdělovacích prostředků a jejich nezávislost, pokud jde o politické a finanční tlaky. Účastníci zdůraznili důležitost nezávislosti mediálních regulačních orgánů a vyzvali k urychlenému přijetí legislativního návrhu Komise, kterým se mění směrnice o audiovizuálních mediálních službách .

Dalším bodem jednání bylo posílení postavení novinářů a jejich ochrana před nátlakem, hrozbami, fyzickým násilím a nenávistnými verbálními projevy. Účastníci zdůraznili význam boje proti beztrestnosti v případě páchání trestných činů, jakož i u projevů nenávisti vůči novinářům, zejména ženám. Mezi následná opatření patří poskytování finančních prostředků EU na projekty v oblasti plurality sdělovacích prostředků, ochrany novinářů a potírání nenávistných verbálních projevů online. V listopadu 2016 Komise zahájila kampaň na úrovni EU, jakož i rok cílených opatření pro předcházení a potírání násilí na ženách , mimo jiné ve sdělovacích prostředcích.

Účastníci se rovněž zabývali výzvami a příležitostmi, které se objevují v konvergovaném mediálním prostředí. Na pořadu jednání byla úloha etické žurnalistiky a mediální gramotnosti, jakož i finanční udržitelnost kvalitního tisku a investigativní žurnalistiky. Hovořilo se rovněž o dopadu, jaký může mít používání algoritmů nebo šíření falešných zpráv na pluralitu sdělovacích prostředků a na informovanou demokratickou diskusi. Mezi následná opatření patří poskytování finančních prostředků pro oblast mediální gramotnosti, podpora určení etických osvědčených postupů s cílem podporovat kvalitní informace, zahájení posuzování dopadů ze strany Komise a veřejná konzultace o ochraně oznamovatelů (whistleblowerů).