Sdělení Komise Radě v souladu s čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES (ambulantní prodejci) /* KOM/2006/0794 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 12.12.2006 KOM(2006) 794 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ v souladu s čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES (ambulantní prodejci) 1. Úvod Podle čl. 19 odst. 1 směrnice Rady 2003/96/ES[1], kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (dále jen „směrnice o energetické dani“ nebo „směrnice“), může Rada, kromě ustanovení směrnice, zejména článků 5, 15 a 17, jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu (který o to požádal), aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z důvodů některé zvláštní politiky. Komise žádost posoudí. Následně Komise buď předloží Radě návrh, nebo uvědomí Radu o důvodech, proč povolení tohoto opatření nenavrhla. V širším rámci přezkumu odchylek, jejichž platnost podle směrnice o energetické dani končí na konci roku 2006, předložila Francie žádost o povolení využívat i nadále od roku 2007 odchylku od ustanovení směrnice o energetické dani a uplatňovat osvobození od daně (v mezích roční kvóty) na paliva používaná ambulantními prodejci se sídlem v regionech, které jsou postiženy vylidňováním. Tuto žádost zaregistrovalo generální ředitelství pro daně a celní unii[2]. Účelem tohoto sdělení je uvědomit Radu o důvodech, proč Komise požadované povolení nenavrhuje. 2. Shrnutí žádosti Francie si přeje osvobodit od daně pohonné hmoty do výše ročního individuálního limitu 1 500 litrů používané maloobchodníky se sídlem v obcích s méně než 3 000 obyvateli, kteří dosahují části svého obratu prostřednictvím ambulantního prodeje. Cílem tohoto opatření je poskytnout podporu maloobchodníkům, kteří provozují ambulantní prodej, a zajišťují tak nejnutnější potřeby dotčeného obyvatelstva. Podle Francie uvedené opatření přispívá k rozvoji venkova. Toto opatření je součástí vnitrostátní politiky územního plánování a boje proti dalšímu vylidňování regionů s nízkou hustotou obyvatel, zejména hornatých oblastí. Žádost předpokládá, že platnost odchylky skončí k 31. prosinci 2012. 3. Souvislosti žádosti Tato žádost o odchylku byla předložena v souvislosti se skončením platnosti zvláštního povolení, jež bylo Francii uděleno v souladu s postupem stanoveným v čl. 8 odst. 4 směrnice Rady 92/81/EHS[3] a v současnosti obsaženým v příloze II směrnice o energetické dani. Platnost tohoto povolení skončí na konci roku 2006. Ve sdělení Přezkum odchylek v přílohách II a III směrnice Rady 2003/96/ES, jejichž platnost skončí do konce roku 2006 (dále jen „sdělení z roku 2006“)[4], z června 2006 Komise podala přehled široké flexibility obsažené ve směrnici o energetické dani a dospěla k závěru, že v případech, kdy zákonodárce Společenství již při přijímání směrnice náležitě zohlednil cíle určitých odchylek, nejsou potřebná další opatření. Pokud jde o odchylky, jejichž cíle nebyly zohledněny v rámci všeobecných ustanovení směrnice, Komise usoudila, že pokud se některý členský stát z důvodů některé zvláštní politiky domnívá, že výjimka z této směrnice je nadále nezbytná a je zároveň slučitelná s cíli směrnice, tj. se zájmy a politikami uvedenými v článku 19 odst. 1 třetím pododstavci, daný členský stát by měl Komisi v souladu s postupem stanoveným v uvedeném článku předložit žádost. 4. Hodnocení Komise S ohledem na důvody některé zvláštní politiky předložené dotčeným členským státem by Komise chtěla zdůraznit, že tyto argumenty se vztahují na otázky vnitrostátní politiky zejména regionálního charakteru a mohly by z pohledu členského státu být oprávněně předmětem odpovídající veřejné podpory. Odchylka však nikdy nebyla považována za nástroj takových politik. Komise se dále domnívá, že v daném případě existuje nepoměr mezi zvláštností jednotlivých situací a souvisejícími uváděnými důvody zvláštní politiky na jedné straně a všeobecnou povahou zamýšlené daňové výhody na straně druhé. Ve skutečnosti zvýhodnění není omezeno na služby poskytované v oblastech, kde jsou obzvlášť potřebné, ale je poskytováno všem ambulantním prodejcům se stálou provozovnou v malých obcích na paliva, která spotřebují při své ambulantní prodejní činnosti. Navíc by bylo všeobecně vhodnější řešit předmětné situace pomocí nástrojů, které jsou slučitelné s právními předpisy Společenství a lépe odrážejí konkrétní služby poskytované dotčenými hospodářskými subjekty, než osvobozením od daní, které narůstají pouze v důsledku spotřeby. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že dodatečné náklady vynaložené osobami, které vykonávají tuto zvláštní činnost, nejsou způsobeny pouze spotřebou paliva, a proto by k účelům, které uvedla Francie, byl vhodnější cílenější nástroj. Záměr podpory (plné daňové osvobození do výše roční kvóty) nezohledňuje přiměřeným způsobem cíle směrnice o energetické dani, a to zejména vytvořit pobídky pro energetickou účinnost a ochranu životního prostředí. V této souvislosti se Komise domnívá, že zájmy a politiky uvedené v čl. 19 odst. 1 třetím pododstavci odporují udělení tohoto povolení. 5. Závěr Argumenty předložené Francií s cílem odůvodnit danou odchylku se týkají otázek vnitrostátních politik zejména regionálního charakteru, a mohly by proto být z pohledu členského státu předmětem odpovídající veřejné podpory. Existují však prostředky na podporu takových cílů, které jsou mnohem lépe přizpůsobeny jak povahou, tak i oblastí působnosti, aniž by výše uvedené zájmy Společenství byly ovlivněny výjimečným osvobozením od harmonizovaných daní. Z tohoto důvodu Komise nenavrhuje požadované povolení . Tento závěr však nebrání Francii přijmout nástroje mimo oblast harmonizovaných spotřebních daní a slučitelné s právními předpisy Společenství ve všech ohledech[5], které by napomohly stejným účelům lepším a cílenějším způsobem než zamýšlená odchylka. [1] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51); směrnice naposledy pozměněná směrnicemi 2004/74/ES a 2004/75/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 87 a s. 100). [2] Dne 16. října 2006. [3] Směrnice Rady 92/81/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z minerálních olejů (Úř. věst. L 316, 31.10.1992); směrnice zrušená spolu se směrnicí Rady 92/82/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřebních daní z minerálních olejů ode dne 31. prosince 2003 směrnicí Rady 2003/96/ES. [4] KOM(2006) 342 ze dne 30. června 2006. Přezkum odchylek v přílohách II a III směrnice Rady 2003/96/ES, jejichž platnost skončí do konce roku 2006 . [5] Včetně pravidel o státních podporách.