Zpráva Komise - Výroční zpráva o činnostech v oblasti výzkumu a technického rozvoje v Evropské unii v roce 2004 {SEK(2005) 1326} /* KOM/2005/0517 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 24.10.2005 KOM(2005) 517 v konečném znění . ZPRÁVA KOMISE Výroční zpráva o činnostech v oblasti výzkumu a technického rozvojev Evropské unii v roce 2004{SEK(2005) 1326} ZPRÁVA KOMISE Výroční zpráva o činnostech v oblast i výzkumu a technického rozvoje v Evropské unii v roce 2004 Úvod Tato výroční zpráva zahrnuje vývoj a činnosti v roce 2004. Byla připravena na základě článku 7 Smlouvy o Euratomu[1], článku 173 Smlouvy o založení Evropského společenství[2] a článku 4 rozhodnutí o šestém rámcovém programu[3]. Zprávu doprovází pracovní dokument Komise s podrobnějšími údaji a statistikami. Hlavní kapitoly pojednávají o činnostech a výsledcích dosažených v roce 2004 a o rozvoji činností týkajících se výzkumu a technického rozvoje v členských státech Evropské unie. Statistické tabulky jsou obsaženy ve zvláštní příloze. čINNOSTI SPOLEčENSTVÍ SOUVISEJÍCÍ S VÝZKUMEM A TECHNICKÝM ROZVOJEM. Provádění šestého rámcového programu Provedení šestého rámcového programu (RP6) proběhlo úspěšně. Bylo zahájeno v roce 2002 s rozpočtem o výši 17,5 miliard EUR na období 2002–06, který byl později zvýšen v návaznosti na rozšíření Unie na 19,2 miliard EUR. Zvláštní pozornost byla rovněž věnována podpoře účasti nových členských států. V roce 2004 bylo obdrženo téměř 16,000 návrhů zahrnujících více než 84,400 účastníků. Zhruba 2,000 těchto návrhů zahrnujících okolo 13,700 účastníků bylo vybráno pro finanční podporu. Celkem bylo v roce 2004 podepsáno téměř 2,100 smluv s finančním příspěvkem ES o částce vyšší než 4,200 milionů EUR. V rámci činností sdružených pod hlavičkou „Integrace a posílení Evropského výzkumného prostoru“ bylo předloženo více než 7,300 návrhů, z nichž přes 1,100 zahrnujících 11,400 účastníků bylo vybráno pro finanční podporu. Většina těchto návrhů (okolo 4,200 návrhů) byla zahrnuta do sedmi tematických priorit šestého rámcového programu a značný počet návrhů patřil mezi horizontální činnosti zahrnující malé a střední podniky a zvláštní opatření na podporu mezinárodní spolupráce. Nové aktivity v rámci RP6 o vědecké podpoře politik a NEST (nové a vznikající vědy a technologie) s více než 120 návrhy vybranými pro finanční podporu se rovněž ukázaly jako úspěšné . V rámci činností sdružených pod hlavičkou „Strukturování evropského výzkumného prostoru“ bylo v roce 2004 obdrženo přes 8,500 návrhů, z nichž velká většina (okolo 7,900 návrhů) spadala pod činnosti v oblasti lidských zdrojů a mobility. Více než 800 z těchto návrhů bylo vybráno pro finanční podporu, z nichž 90 % se týkalo lidských zdrojů a mobility; ostatní mají financovat činnosti v oblasti výzkumu a inovací, výzkumných infrastruktur a vědy a společnosti. Z návrhů předložených v roce 2004 nové nástroje integrovaných projektů a sítí excellence představovaly okolo 900 návrhů, z kterých okolo 150 bylo vybráno pro finanční podporu. Během roku 2004 bylo podepsáno 165 smluv na integrované projekty a 76 na sítě excellence. Pracovní programy jednotlivých specifických programů šestého rámcového programu byly několikrát aktualizovány. Do konce roku 2004 byl program ES „Integrace a posílení Evropského výzkumného prostoru“ aktualizován čtrnáctkrát, program ES „Strukturování evropského výzkumného prostoru“ osmkrát a pracovní program pro Euratom „Štěpení a syntéza“ dvakrát. Každá aktualizace poskytuje materiál pro nové výzvy k podávání návrhů a ke konci roku 2004 bylo uveřejněno přes 120 výzev k podávání návrhů v rámci RP6. Koncem roku 2003 začalo přezkoumání účinnosti nástrojů šestého rámcového programu, které provedl panel nejvyšších nezávislých odborníků pod vedením profesora R. Marimóna. Zpráva panelu[4] byla předložena na konci června 2004. Panel, který zhodnotil nové nástroje (sítě excellence a integrované projekty) schválil cíle těchto nástrojů, ale navrhl několik úprav v jejich provedení. Na konci srpna 2004 Komise úředně odpověděla na tuto zprávu a pokračovala v provádění nápravných opatření a předkládání akčního plánu pro racionalizaci a urychlení zlepšení provádění tohoto rámcového programu. Panel nejvyšších nezávislých odborníků, kterému předsedal Dr. E. Ormala provedl pětileté hodnocení pro období 1999–2003. Zdůraznil důležitost rámcových programů pro rozvoj evropské znalostní základny a zaplňování mezer na poli evropského výzkumu, zejména pokud jde o vytváření sítí výzkumných pracovníků a činností. Doporučení panelu se týkalo jak šestého rámcového programu, tak budoucích programů, a to zejména schválení výrazného zvýšení finančních podpor na výzkum a vytvoření Evropské rady pro výzkum a technologických platforem. Toto hodnocení bylo podpořeno sérií studií posouzení vlivů ex-post. Ze studie posouzení vlivů týkající se pátého rámcového programu bylo vyvozeno, že tento program podporoval výzkum strategické důležitosti, ke kterému by nedošlo bez podpory EU. Další činnosti směřující k vytvoření Evropského výzkumného prostoru Kromě rámcového programu podnikla Evropská unie řadu dalších významných kroků k vytvoření Evropského výzkumného prostoru, jenž byl hlavním cílem GŘ pro výzkum. Akční plán „investice do výzkumu“, který v současnosti probíhá, již přinesl první konkrétní výsledky, jako je vytvoření okolo 25 technologických platforem. Mnohé z těchto technologických platforem již značně pokročilo ve vytváření strategických plánů výzkumu. Rovněž se zavádí koordinace výzkumných politik pomocí tzv. otevřené metody koordinace (OMK), která zahrnuje Výbor pro vědecký a technický výzkum (CREST) (viz oddíl 3.1 níže). S cílem přilákat nejlepší výzkumné pracovníky v Evropě a zlepšit jejich možnosti profesního rozvoje došlo k iniciativám jako např.: vystavení víz pro výzkumné pracovníky z třetích zemí[5]; přípravě návrhů na doporučení pro evropskou chartu výzkumných pracovníků a kodexu chování pro přijímání výzkumných pracovníků; vytvoření sítě Evropského výzkumného prostoru spojující evropské výzkumné pracovníky pracující ve Spojených státech; a sítě ERA–MORE mezi centry mobility evropských výzkumných pracovníků. Sdělení „Na cestě k evropské strategii pro nanotechnologie“[6] vyvolalo politickou debatu o této klíčové technologii 21. století, která usiluje o rozvoj produktů, technik a systémů na úrovni atomů a molekul, což nám usnadní život a lze využít v četných oblastech, jako je zdravotnictví, životní prostředí a bezpečnost. S cílem přispět k vytvoření nezávislé evropské schopnosti satelitního a dálkového průzkumu představila Komise v úzké spolupráci s Evropskou kosmickou agenturou plán pro provedení druhé fáze (2004–2008) globálního monitoringu životního prostředí a bezpečnosti (GMES)[7]. Společně s vysoce strategickým projektem družicové navigace GALILEO bude tato iniciativa nedílnou součástí evropského kosmického programu, který se připravuje. Skupina pro pozorování Země (GEO), která má do února 2005 připravit desetiletý prováděcí plán pro srozumitelný, koordinovaný a udržitelný globální systém systémů pozorování Země (GEOSS), je řízená společně Evropskou komisí, Spojenými státy, Japonskem a Jihoafrickou republikou. Z 55 členských zemí GEO jich 20 % pochází z Evropy. Komise úzce podporuje přípravy prováděcího plánu GEOSS a koordinuje evropský postoj. Evropská unie se podílela na tom, aby zabezpečila shodu mezi jednotlivými stranami, pokud jde o geografické umístění projektu ITER (Mezinárodního termonukleárního experimentálního reaktoru) v lokalitě Cardache (Francie) vybrané jednomyslně Radou a doplňkové činnosti k tomuto projektu. Projekt ITER má za cíl vytvořit v rámci spolupráce mezi Evropskou unií, Japonskem, Spojenými státy, Čínou, Jižní Koreou a Ruskem reaktor pro jadernou syntézu. Prokázání živatoschopnosti takovýchto neznečišťujících zdrojů energie by znamenalo základní krok na cestě k pokrytí stoupající potřeby energie. Nová přípravná činnost pro výzkum v oblasti bezpečnosti[8] usiluje o podporu rozvoje strategického plánu výzkumu, aby zaplnila mezeru mezi veřejným výzkumem podporovaným rámcovými programy Společenství a vnitrostátními a mezivládními iniciativami. Podepsání vědeckých a technologických dohod s Brazílií a Mexikem a ratifikace smluv s Tuniskem a Marokem v roce 2004 podpořila mezinárodní dimenzi Evropského výzkumného prostoru. Sdělení nazvané „Evropa a základní výzkum“[9] bylo předloženo na počátku roku 2004 a zdůraznilo potřebu nového podpůrného mechanismu pro základní výzkum založený pouze na kritériích vědecké excelence, tj. pomocí Evropské rady pro výzkum. Debata o uvedeném sdělení rovněž přispěla k přípravě návrhu sedmého rámcového programu. Rozvoj v členských státech a uplatnění otevřené metody koordinace Otevřená metoda koordinace jako podpora dosažení barcelonských cílů Otevřená metoda koordinace (OMK) je reakcí Společenství, která by měla přispět k osvojování politik a k jejich integraci pomocí podpory usnadňování vzájemné výměny znalostí a osvědčených metod. V roce 2004 byl úspěšně uzavřen první cyklus, ve které byla OMK uplatněna na politiku výzkumu. Zpráva CREST o tomto prvním cyklu uplatňování OMK v souvislosti s akčním plánem ohledně 3 % na výzkum byla přijata v říjnu a předložena Radě a Komisi. Obsahuje 30 politických doporučení. Členské státy a Rada schválily přidanou hodnotu OMK, která byla uplatněná na výzkum. Následně byl zahájen druhý cyklus. První cyklus byl terčem určitých kritik, pokud jde o množství informací, které se vyžadovaly od členských států. Druhý cyklus, který byl zahájen na počátku roku 2005, používal proto jasnější a méně komplikované postupy. Zaměřil se na těchto pět témat: - Podpora reformy veřejných výzkumných center a univerzit, zejména podpora transferu technologií v rámci společnosti a průmyslu; - Konceptuální opatření na podporu růstu nových malých a středních podniků zabývajících se výzkumem; - Koncept a hodnocení daňových opatření na podporu obchodního výzkumu, rozvoje a inovací; - Zdokonalení konceptu a provedení vnitrostátních kombinací politik; a - Systémy práva duševního vlastnictví ve veřejném sektoru Tato témata byla stanovena na základě výsledků prvního cyklu, který tak rozšíří a prohloubí analýzu. Skupiny, které pracují na tématech budou informovat Výbor pro vědecký a technický výzkum (CREST), který má především za úkol předávat zprávy Komisi a Radě. Očekává se, že zpráva o druhém cyklu bude přijata Výborem pro vědecký a technický výzkum (CREST) v březnu 2006. Upravená lisabonská strategie zavedla kromě prvního cyklu zjednodušené vnitrostátní předávání zpráv o lisabonské strategii. Členské státy zejména přijaly vnitrostátní reformní programy, které se předkládají Komisi. Vnitrostátní reformní programy začlení předávání zpráv o většině otevřených metodách koordinace, včetně OMK týkajících se 3 % použitých na výzkum. Pokud jde o otevřené metody koordinace používané na lidské zdroje ve výzkumu, existuje řídící skupina pro provádění strategie pro mobilitu od roku 2002. Řídící skupina je složena ze zástupců členských států a její práce vedla ke konkrétním výsledkům, pokud jde o rámcové podmínky pro mobilitu výzkumných pracovníků, jak vychází z výročních zpráv majících formu prováděcích zpráv o CREST v rámci provedení akčního plánu o 3 %. Byla to velmi pozitivní zkušenost jak pro členské státy, tak pro útvary Komise. Trendy v investicích do výzkumu Pokud jde o intenzitu v oblasti výzkumu a vývoje ve 25 členských státech EU v období mezi lety 2000–2003 je všeobecným trendem stagnace[10]. Tento slabý růst výkonnosti je především zapříčiněn nízkou mírou růstu intenzity v oblasti výzkumu a vývoje ve třech zemích, které na tuto oblast vydávají nejvíce prostředků, tj. v Německu, Francii a Velké Británii, jejichž podíl na výdajích na výzkum a vývoj představuje okolo dvou třetin celkových výdajů na výzkum a vývoj v EU–25. Roční míra růstu intenzity výzkumu a vývoje o hodnotě 0,7 % (průměrný roční růst v období mezi lety 2000–2003) je nedostačující, aby mohlo být do roku 2010 dosaženo cíle 3 %. Pokud se tento stav nezmění (např. bude-li vycházet z lineárního předpokladu uplatněného na trend období 2000–2003) bude míra intenzity výzkumu a vývoje v roce 2010 tvořit okolo 2,20 %. Tempo růstu intenzity výzkumu a vývoje v EU nicméně převýšilo tempo ve Spojených státech, kde se soukromé výdaje na výzkum a vývoj značně snížily od roku 2000. EU–25 tedy jako celek pomalu dohání Spojené státy. Růst výzkumu a vývoje je vyšší v Japonsku než v EU a Spojených státech, i když tento zdánlivě dobrý výkon lze částečně vysvětlit nízkou mírou růstu japonského hrubého domácího produktu (jmenovatel) během posledních desíti let. Na úrovni EU–25 je podíl výdajů na výzkum a vývoj (hrubé výdaje na výzkum a vývoj) plynoucích ze soukromého sektoru značně nižší než ve Spojených státech a Japonsku. Příspěvek soukromého sektoru na financování výzkumu se dokonce snížil během posledních let jak v EU tak ve Spojených státech, přestože snížení mělo širší rozsah ve Spojených státech. Oproti tomu podíl výdajů na výzkum a vývoj plynoucích z podnikatelského sektoru v Japonsku vzrostl. Často bylo zdůrazněno, že lisabonský cíl 3 % není pouhým cílem, pokud jde o výdaje, nýbrž zapříčiňuje značný vzrůst počtu výzkumných pracovníků v Evropě, což vyžaduje značné zvýšení vzdělávacích možností výzkumných pracovníků a zvýšený počet dostupných a zajímavých profesních drah. Odhaduje se, že na to, aby mohlo být dosaženo lisabonských/barcelonských cílů, je potřeba dalších 1,2 milionu výzkumných pracovníků. 500,000 na obnovu pracovních sil ve výzkumných laboratořích (místa uvolněná v důsledku odchodu do důchodu) a 700,000 čistě nových výzkumných pracovníků. Počet výzkumných pracovníků vzrostl v období 1997 až 2002 o 22,5 % (tj. 105,000 výzkumných pracovníků zaměstnaných na plný úvazek). Na úrovni EU nám počet postgraduálních studentů (který zahrnuje budoucí nositele titulu PhD) a ročně vydaných diplomů v oborech vědy a techniky umožňuje pozorovat další vzestup počtu vědeckých pracovníků od roku 1997. Od roku 1998 do roku 2001 byl průměrný roční počet promovaných absolventů s titulem PhD 76750, z něhož 44 % v oborech vědy a techniky. V posledních letech rostl v Evropě počet promovaných absolventů ve vědních oborech jako celek o přibližně 4 % ročně, přestože v několika zemích došlo k určitému poklesu ve specifických oblastech, jako je chemie a fyzika. Smíšených výsledků se dosáhlo, pokud jde o dostupnost lidských zdrojů v oblasti výzkumu. Špatné vyhlídky na kariéru ve vědeckých zaměstnáních jsou často uváděny jako jeden z hlavních důvodů poklesu zájmu o vědecká studia mezi mladými lidmi, v celé EU existuje nicméně jen málo příznaků pro výrazné zlepšení platů kvalifikovaných sil ve vědě a technice. Problémy se tedy vyskytují spíše na straně poptávky než nabídky. Vydá-li se okolo 60 % absolventů vědeckých a technických studií na profesní dráhu v oblasti výzkumu, mohla by EU dosáhnout barcelonského cíle. Nicméně nedávné výsledky průzkumu ukazují, že ve Spojeném království pouze 40 % diplomovaných absolventů PhD se věnuje výzkumu; v rámci univerzity 22 %, mimo univerzitu 18 %. To odráží hluboké změny na trhu práce v oblasti výzkumu. Poptávka po výzkumných pracovnících je daleko pestřejší než v minulosti (např. poptávka v oblasti služeb, mezinárodních společností a nově založených společností). Většina těchto vysoce kvalifikovaných lidí je zaměstnána ve službách založených na znalostech zahrnujících odvětví, jako je školství, zdravotnictví a sociální práce. Zvýšená mezinárodní mobilita výzkumných pracovníků a silnější konkurence s cílem získat nejlepší pracovníky způsobí dodatečný tlak na řízení lidských zdrojů v oblasti výzkumu a vývoje v členských státech. Trendy v politice výzkumu Přestože financování výzkumu a vývoje z veřejných zdrojů pocítilo výrazný tlak v důsledku celkových rozpočtových omezení, lze jasně pozorovat všeobecné trendy modernizace kombinace politik a řídících struktur pro výzkum v souladu s lisabonskou agendou. Přesný soubor opatření a nástrojů stejně jako relativní váha politik se v jednotlivých zemích značně liší. Tyto země si ale stále více uvědomují potřebu zlepšit soudržnost a integraci politických konceptů. Prvním trendem je konvergence koncepčních přístupů k politice výzkumu a technického rozvoje v členských státech směrem k tzv. „systémovému“ rámci. Tento rámec pro rozhodování byl jednoznačně přijat v zemích, jako je Finsko, Německo, Švédsko a Nizozemí. Je zaměřen na (pro každou zemi specifický) systém institucí a organizací, které podporují výzkum a vývoj a které přiměřeně určují vztahy mezi jednotlivými činiteli a zdůrazňují vzájemné propojení různých typů politik. Druhým trendem je vzrůstající složitost politických kombinací . Rozsah již dlouho existujících politik pro financování výzkumu (subvence na výzkum a vývoj, transfer technologií) se rozšiřuje pomocí dalších finančních nástrojů (včetně operací rizikového kapitálu) a celé řady doplňujících politik vztahujících se k vzdělávání a odborné přípravě výzkumných pracovníků a jejich mobilitě, k výzkumným infrastrukturám, k politikám koncentrace, programům spolupráce a vzájemné pomoci, systémům práv duševního vlastnictví, regulačním politikám, roli veřejného sektoru jako uživatele výzkumu a technického rozvoje, tvorbě společností, udržitelnému rozvoji atd. Tato „horizontace“ politiky výzkumu a technického rozvoje zastřela hranici s jinými politikami a podnítila silnější integraci politik. Rostoucí důležitost koordinačních otázek se stala třetím trendem, který má různý vliv na každou zemi. Finská zkušenost s Radou pro politiku v oblasti vědy a techniky byla převzata některými zeměmi (např. Nizozemskem). Výzkumné systémy jsou však v mnohých zemích příliš rozdrobeny a je zde potřeba užší integrace strategií různých agentur a institucí. „Poevropštění“ výzkumných politik členských států je v souladu s rostoucím uvědomováním si vzájemných závislostí a účinků nového stádia globalizace na restrukturalizaci výzkumných systémů. V některých zemích je na programu diskuze o internacionalizaci výzkumného systému. Ve všech členských státech Lisabonský proces nepřímo podporuje jejich politiky modernizace v souladu s různými činnostmi akčního plánu pro dosažení 3 %. Přijetí cílů v oblasti investic do výzkumu a vývoje v souladu s cílem 3 % znamená v mnohých státech jasný vztah k akčnímu plánu pro dosažení 3 % . Vyhlídky do budoucnosti Vedoucí úloha výzkumu ve společnosti založené na znalostech a v konkurenceschopnosti a růstu v Evropě byla uznána a naplněna zdvojnásobením finančních prostředků určených na výzkum v návrzích Komise na finanční výhled EU na období 2007–13[11]. V červnu 2004 sdělení „Věda a technologie, klíč k budoucnosti Evropy“[12] zahájilo politickou diskuzi o pokynech pro budoucí politiku a činnosti evropského výzkumu. Tímto způsobem započatá příprava sedmého rámcového programu navrhuje posílit snahy Evropy v oblasti výzkumu a zvýšit vliv činností Unie uspořádáním těchto činností do šesti hlavních cílů: vytvoření středisek excellence prostřednictvím spolupráce ve výzkumu; zahájení hlavních evropských technologických iniciativ; podpora základního výzkumu ( a tvorba Evropské rady pro výzkum); zatraktivnění Evropy pro nejlepší výzkumné pracovníky; rozvoj výzkumných infrastruktur evropského zájmu; a zdokonalení koordinace vnitrostátních výzkumných programů. Po sdělení následovaly dvě hlavní konzultace zainteresovaných stran, jedna se týkala základních pravidel pro další postup a druhá budoucích tématických priorit. Byla připravena studie vlivu a hodnocení ex ante sedmého rámcového programu, ve které byla zvláštní pozornost věnována hospodářským programům, sociálnímu a environmentálnímu dopadu a zařazení socioekonomických a prognostických hledisek do priorit. Po této debatě představila Komise své návrhy sedmého rámcového programu[13] na počátku dubna 2005. Tyto návrhy jsou doplněny návrhy Komise ohledně nové generace programů strukturálních fondů, které rovněž kladou důraz na investice do výzkumu a inovací jako zdroje hospodářského růstu. ZDROJE DALšÍCH INFORMACÍ Více podrobností je uvedeno v pracovním dokumentu Komise, který tuto zprávu doprovází. Další informace je možné nalézt v těchto veřejně přístupných zdrojích: - Výroční monitorovací zprávy rámcového programu a specifických programů, které poskytují souborná a nezávislá shrnutí pokroku a kvality opatření, která byla přijata za účelem provádění programů. - Pětileté zprávy o hodnocení, které zkoumají provádění a výsledky výzkumných činností Společenství za pět předchozích let. - Evropská zpráva o vědeckých a technologických ukazatelích, která obsahuje popisy, statistiky a podrobné analýzy evropských a vnitrostátních činností v oblasti výzkumu a technického rozvoje ve světovém kontextu. - Každoročně zveřejňované zprávy o klíčových číslech poskytují soubor ukazatelů, které umožní ujasnit si postavení Evropy ve vědě, technice a inovacích. - Statistika vědy a techniky vytvořená Eurostatem o výzkumu a vývoji, inovacích, lidských zdrojích v oblastech vědy a techniky, patentech a pokročilých technologiích (dostupné zdarma na internetové stránce Eurostatu – viz adresa uvedená níže—v rubrice „Věda a technika“). - Statistika vědy a techniky v Evropě, zveřejněná jako součást „Panoramatu Evropské unie“ (GŘ pro výzkum / Eurostat). - Studie a analýzy zveřejněné v souvislosti s programy výzkumu a technického rozvoje Společenství a zabývající se specifickými otázkami VTR, na něž se vztahují. Většinu těchto dokumentů lze nalézt nebo objednat na internetových stránkách Komise: - Hlavní stránka Komise „EUROPA“: http://europa.eu.int/ - Stránky služby CORDIS obsahující souborné informace o rámcovém programu pro výzkum a technický rozvoj: http://www.cordis.lu - Stránky generálního ředitelství Komise pro výzkum:http://europa.eu.int/comm/research - Stránky generálního ředitelství Komise pro informační společnost: http://europa.eu.int/information_society/index_en.htm - Stránky generálního ředitelství Komise pro podnikání:http://europa.eu.int/comm/dgs/enterprise/ - Stránky generálního ředitelství Komise pro energii a dopravu:http://europa.eu.int/comm/dgs/energy_transport/index.html - Stránky Společného výzkumného střediska (SVS): http://www.jrc.cec.eu.int/ - Stránky Eurostatu: http://epp.eurostat.cec.eu.int [1] „Komise zajišťuje provádění programů a předkládá o tom každoročně zprávu Radě.“ [2] „Na počátku každého roku předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva pojedná zejména o činnostech v oblasti výzkumu a technického rozvoje a v oblasti šíření výsledků za uplynulý rok a o pracovním programu pro běžný rok“. [3] Rozhodnutí 1513/2002/ES ze dne 27. června 2002. Článek 4 „V rámci zprávy, kterou Komise každý rok předkládá v souladu s článkem 173 Smlouvy, poskytne Komise podrobnou zprávu o pokroku při provádění šestého rámcového programu, a zejména o pokroku při uskutečňování cílů a priorit Komise…; včetně informací o finančních stránkách a používání nástrojů.“ [4] KOM(2004) 574; SEK(2004) 1057, 27.8.2004. [5] KOM(2004) 178, 16.3. 2004. [6] KOM (2004) 338, 12.5.2004. [7] KOM (2004) 65, 3.2.2004. [8] KOM (2004) 72, 3.2.2004. [9] KOM (2004) 9, 14.1.2004. [10] Intensita v oblasti výzkumu a rozvoje se určuje na základě vztahu mezi hrubými výdaji na výzkum a vývoj (HVVV) a hrubým domácím produktem (HDP) Veškeré ukazatele pochází z díla „Key Figures 2005 on Science, Technology and Innovation. Towards a European Knowledge Area“(které by mělo vyjít v roce 2005). Tyto údaje jsou založeny na nejnovějších dostupných časových řadách získaných od OECD (MSTI-2005-1) a EUROSTATU. [11] KOM(2004) 101, 10.2.2004; KOM(2004) 487, 14.7.2004. [12] KOM(2004) 353, 16. 6.2004. [13] KOM(2005) 119 v konečném znění, 6.4.2004.