Návrh nařízení Rady týkající se vyrovnávacího mechanismu použitelného na dovozy z některých zemí, které nejsou členy Evropského společenství /* KOM/2005/0398 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 29.8.2005 KOM(2005) 398 v konečném znění Návrh NAŘÍZENÍ RADY týkající se vyrovnávacího mechanismu použitelného na dovozy z některých zemí, které nejsou členy Evropského společenství (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU | 110 | Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká vzniklé potřeby zabývat se nekorektními cenovými praktikami, např. tvorbou dvojích cen nebo vývozními daněmi, které poskytují konkurenční výhody některým hospodářským subjektům ve třetích zemích. K těmto nekorektním cenovým praktikám dochází převážně v zemích, které nejsou členy WTO. | 120 | Obecné souvislosti Konkurenční postavení výrobních odvětví Společenství je nepříznivě ovlivňováno dovozy majícími prospěch z nekorektních cenových nebo jiných praktik uplatňovaných na tyto dovozy vládami nebo státem kontrolovanými podniky. Takový prospěch vyplývá z cenových nebo jiných praktik, kde domácí výrobní odvětví v dotyčných zemích získává některé výrobky za ceny, které jsou značně pod vývozními cenami/cenami na světových trzích, které by muselo zaplatit jinak za normálních obchodních podmínek. Takové výrobky se často používají nebo spotřebovávají při výrobě následných výrobků, které jsou potom vyváženy do Společenství nebo na trhy třetích zemí, čímž způsobují újmu výrobnímu odvětví Společenství. Nekorektní cenové výhody způsobované tvorbou dvojích cen praktikovanou třetími zeměmi oslabují v mnoha ohledech konkurenceschopnost výrobních odvětví EU. Dovozy výrobků z těchto zemí za nekorektně nízké ceny pronikají na trh EU a získaly na tomto trhu již významný podíl. Tyto praktiky dvojích cen mají za následek lákavé investiční podmínky v těchto třetích zemích, dokážou však také narušit rovné příležitosti pro investice do dotyčných vysoce globalizovaných průmyslových odvětví. Aby nebyli výrobci ve Společenství znevýhodněni v hospodářské soutěži a neutrpěli újmu, je vzhledem ke kritické situaci, které čelí výrobci ve Společenství v určitých odvětvích, nezbytně nutné vytvořit nástroj pro zajištění ochrany před dovozy, které mají přímo nebo nepřímo prospěch z takových cenových nebo jiných praktik, na trhy Společenství. | 139 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy. | 141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Není třeba uvádět. | KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů | Konzultace zúčastněných stran | 219 | Komise informovala výrobní odvětví a členské státy v příslušných výborech pro obchod o přípravě návrhu a obdržená vyjádření a podněty zohlednila v předběžném návrhu. | Sběr a využití výsledků odborných konzultací | 229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. | 230 | Posouzení dopadů Návrh na vyrovnávací mechanismus nepředpokládá obecné posouzení dopadů. Návrh však obsahuje úplný seznam podmínek a kritérií, které je třeba posoudit před uložením vyrovnávacích opatření. | PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU | 305 | Shrnutí navrhovaných opatření Cíl: Vyrovnávací mechanismus otevírá možnost zákroku proti dovozům majícím přímo nebo nepřímo prospěch z cenových nebo jiných praktik (např. tvorba dvojích cen, vývozní daně) vlád nebo státem kontrolovaných podniků, jejichž důsledkem jsou různé cenové úrovně vstupních výrobků v závislosti na tom, zda se používají nebo spotřebovávají v tuzemsku nebo vyvážejí, a pokud takové dovozy způsobují nebo hrozí způsobit újmu výrobnímu odvětví Společenství. Oblast působnosti: Mechanismus se použije na dovozy mající původ v zemích, které i) nejsou členy Světové obchodní organizace (WTO) nebo ii) ačkoli jsou členy WTO, mají ve svém přístupovém protokolu k WTO ustanovení umožňující použití tohoto mechanismu. Mechanismus se nepoužije na dovozy ze země, která není členem WTO, má-li taková země dvoustrannou dohodu se Společenstvím v souvislosti s přístupem zmíněné země k WTO, která uspokojivě řeší takové cenové praktiky, a má-li se za to, že tato země postupně odstraňuje a skutečně odstraní účinky cenových praktik narušujících obchod nejpozději do pěti let ode dne uzavření uvedené dvoustranné dohody. Zahájení šetření: Výrobní odvětví Společenství má právo na zahájení šetření na základě náležitě doložené žádosti. Kromě toho může Komise jednat z úřední moci, má-li k dispozici dostatečné důkazy. Šetření: Návrh se dotýká všech hlavních aspektů obchodu se zbožím, které je předmětem šetření, avšak zjednodušeným způsobem, aby bylo možné používat tento nástroj operativně. Šetření prováděná na základě navrhovaného vyrovnávacího mechanismu budou dodržovat požadavky na řádný postup, např.: veřejné oznámení o zahájení, právo zúčastněných stran na slyšení, zajištění důvěrného zacházení se svěřenými informacemi, přístup zúčastněných stran k informacím souvisejícím s předložením jejich případu, konzultace s vládou třetí země, atd. Rozhodovací postup: Členské státy budou v každé etapě řízení přizvány ke konzultacím ve výboru podle postupu projednávání v poradních výborech, v souladu s rozhodnutím Rady č. 1999/468/ES ze dne 28. června 1999. Vyrovnávací opatření: Vyrovnávací opatření v podobě cel, závazků nebo v jiné podobě se uloží na dovozy mající přímo nebo nepřímo prospěch z takových cenových praktik. Výše opatření se vypočítá na základě: a) cenového rozdílu mezi vstupním výrobkem na domácím trhu a na vývozních trzích a b) míry, v jaké byl vstupní výrobek použit/spotřebován při výrobě posuzovaného výrobku (následného výrobku). Výše vyrovnávacího opatření nepřekročí úroveň zjištěného prospěchu. Prozatímní opatření budou uložena nejdříve 60 dní od zahájení řízení a mohou trvat šest měsíců. Opatření mohou být přezkoumána, je-li to opodstatněné. Podobně jako v případě jiných nástrojů ochrany trhu, neexistuje žádná specifikace týkající se ukládání vyrovnávacích cel. Vyrovnávací opatření se zpravidla neuloží kumulativně s jinými opatřeními na ochranu trhu. Mechanismus se bude řídit obecnými zvyklostmi, tj. cla budou ukládána příslušnými orgány členských států a odváděna do rozpočtu Společenství v souladu se stávajícími ustanoveními užívanými v Evropské Unii pro antidumpingová a vyrovnávací cla. | 310 | Právní základ Smlouva o založení Evropského společenství, a zejména článek 133. | 329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. | Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu (z těchto důvodů). | 331 | Podoba opatření předložená v návrhu na vyrovnávací mechanismus neponechává prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. | 332 | Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. | Volba nástrojů | 341 | Navrhované nástroje: nařízení. | 342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu (z těchto důvodů). Navrhovaný vyrovnávací mechanismus je rámcový právní předpis, který umožní uložit opatření na ochranu trhu. Tento rámcový právní předpis vyžaduje nařízení Rady jako přiměřenou právní podobu. | ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY | 409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. | 1. Návrh NAŘÍZENÍ RADY týkající se vyrovnávacího mechanismu použitelného na dovozy z některých zemí, které nejsou členy Evropského společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], vzhledem k těmto důvodům: (1) Konkurenční postavení výrobních odvětví Společenství by mohlo být nepříznivě ovlivňováno dovozy majícími prospěch z cenových nebo jiných praktik způsobujících újmu prováděnými vládami nebo státem kontrolovanými podniky ve třetích zemích. (2) Takový prospěch může být výsledkem cenových nebo jiných praktik majících rovnocenný účinek, jako jsou například vývozní daně, stanovených nebo zavedených vládami třetích zemí nebo státem kontrolovanými podniky, které vedou k různým cenovým úrovním zboží v závislosti na tom, zda je toto zboží určeno pro vývoz nebo pro domácí spotřebu nebo použití. (3) Aby nebyli výrobci ve Společenství znevýhodněni v hospodářské soutěži a neutrpěli újmu, je nutné vytvořit nástroj pro zajištění ochrany před dovozy majícími přímo nebo nepřímo prospěch z takových cenových nebo jiných praktik prováděných vládou třetí země nebo státem kontrolovaným podnikem země, která není členem Světové obchodní organizace (WTO), nebo země, která je členem WTO, avšak ustanovení v přístupovém protokolu takové členské země k WTO umožňuje použití tohoto nařízení. Mechanismus se nepoužije na dovozy ze země, která není členem WTO, má-li tato země dvoustrannou dohodu se Společenstvím v souvislosti s přístupem zmíněné země k WTO, která uspokojivě řeší takové cenové praktiky, a má-li se za to, že tato země postupně odstraňuje a skutečně odstraní účinky cenových praktik narušujících obchod nejpozději do pěti let ode dne uzavření uvedené dvoustranné dohody. (4) Je nutné definovat vyrovnávací mechanismus pro použití na dovozy mající prospěch z takových cenových nebo jiných podobných praktik. Takové praktiky se považují za postupy narušující soutěž mezi zúčastněnými hospodářskými subjekty a vyžadují nápravu za účelem obnovení korektních obchodních podmínek. Mechanismus by se měl používat nediskriminačním způsobem. (5) Dále by mělo být vysvětleno, že se prospěch vypočítá na základě různých cenových úrovní vstupního výrobku v závislosti na tom, zda je takový výrobek určen pro vývoz nebo pro domácí spotřebu nebo použití, a je-li to účelné, s přihlédnutím k míře, v jaké byl vstupní výrobek spotřebován nebo použit při výrobě posuzovaného výrobku. (6) Je nezbytně nutné definovat výrazy „vstupní výrobek“ a „posuzovaný výrobek“. (7) Dále je třeba stanovit jasné a podrobné vodítko pro okolnosti, které mohou být významné pro zjištění, zda takové cenové nebo jiné praktiky prováděné vládou třetí země nebo státem kontrolovaným podnikem způsobily újmu nebo hrozí způsobit újmu, měla by být věnována pozornost vlivům jiných faktorů a měly by být zváženy všechny důležité a známé faktory a hospodářské ukazatele, které mají vliv na stav výrobního odvětví, a zejména převažující podmínky na trhu ve Společenství. (8) Je nutné specifikovat, kdo může podávat žádosti, jakož i informace, které by taková žádost měla obsahovat; žádost by měla být zamítnuta, pokud neexistuje dostatečný důkaz prima facie týkající se cenových nebo jiných praktik, újmy a příčinné souvislosti. (9) Je potřebné stanovit postup, kterým se bude řídit šetření pro účely ukládání vyrovnávacích opatření. (10) Je nutné stanovit způsob, jakým by mělo být zúčastněným stranám podáváno oznámení o informacích požadovaných vyšetřujícími orgány; zúčastněné strany by měly mít dostatek příležitosti k předkládání všech důležitých důkazů a k hájení svých zájmů. (11) Je také nutné určit pravidla a postupy, které musejí být dodržovány v průběhu šetření, zejména pravidla, podle nichž se zúčastněné strany mají přihlašovat, předkládat svá stanoviska a podávat informace ve stanovených lhůtách, mají-li být tato stanoviska a tyto informace vzaty v úvahu; pod podmínkou zachování obchodní důvěrnosti je nutné umožnit zúčastněným stranám přístup ke všem informacím vztahujícím se k šetření, které jsou důležité pro předložení jejich případu; je nutné umožnit použití jiných informací pro provádění šetření pro případ, že by strany nespolupracovaly uspokojivě, přičemž takové informace mohou být pro strany méně příznivé, než by byly v případě, kdyby spolupracovaly. (12) Je nutné stanovit podmínky, podle nichž bude možné ukládat prozatímní opatření; tato opatření mohou být Komisí uložena ve všech případech jen na dobu šesti měsíců. (13) Šetření nebo řízení by mělo být ukončeno vždy, když není nutné uložit opatření; řízení by nemělo být ukončeno, ledaže je rozhodnutí o ukončení doloženo uvedením důvodů. (14) Výše vyrovnávacích opatření by neměla překračovat úroveň zjištěného prospěchu, jestliže se opatření na dovozy posuzovaného výrobku, které mají prospěch z cenových praktik, ukládají kvůli újmě způsobené takovými dovozy. (15) Pokud dojde k uložení vyrovnávacích opatření, měla by se upřednostnit podoba cel; jestliže se ukáže, že cla vhodná nejsou, je možné uvážit jiná vyrovnávací opatření, například množstevní omezení. (16) Vyrovnávací opatření a antidumpingová a/nebo vyrovnávací cla se neukládají na dovozy výrobku kumulativně, ledaže se zjistí, že dumping a/nebo subvence nelze přičíst vlivu cenových nebo jiných praktik. (17) Je nutné specifikovat postupy pro přijímání závazků k odstranění nebo vyrovnání prospěchu vyplývajícího z takových cenových nebo jiných praktik, jakož i způsobené újmy, místo ukládání prozatímních nebo konečných opatření; je také účelné stanovit důsledky porušení nebo odstoupení od závazků. (18) Je nutné umožnit přezkoumání uložených opatření v případech, že je předložen dostatečný důkaz o změněných okolnostech nebo situacích, ve kterých jsou nápravné účinky vyrovnávacích opatření oslabovány. V takovém případě může být účelné rozšířit opatření na dovozy posuzovaného výrobku z jiných zemí. (19) V souladu s článkem 2 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[2], by měla být přijata opatření pro provádění tohoto nařízení pomocí poradního postupu stanoveného v článku 3 zmíněného rozhodnutí. (20) Je nutné zajistit, aby vyrovnávací opatření přijatá podle tohoto nařízení byla v plném souladu se zájmem Společenství; posouzení zájmu Společenství zahrnuje zjišťování veškerých pádných důvodů, ze kterých by se dalo jasně usuzovat na to, že přijetí opatření by nebylo ve všeobecném zájmu Společenství. K takovým pádným důvodům by mohly patřit například případy, kdy znevýhodnění spotřebitelů nebo jiných zúčastněných stran, by bylo jasně neúměrné ve srovnání s výhodami, které by uložení opatření mohlo přinést výrobnímu odvětví Společenství. (21) Pro účel čl. 217 odst. 1 a čl. 218 odst. 2 celního kodexu Společenství[3] se prozatímní a konečná vyrovnávací opatření považují za prozatímní nebo konečná antidumpingová nebo vyrovnávací cla. (22) Podoba a výše vyrovnávacích opatření a jejich vymáhání by měly být podrobně stanoveny v nařízení, kterým se tato opatření ukládají, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Zásady 1. Vyrovnávací opatření mohou být uložena na výrobky pocházející ze třetí země deklarované k propuštění do volného oběhu ve Společenství za účelem vyrovnání prospěchu vyplývajícího z cenových praktik, nebo jiných praktik majících rovnocenný účinek, vlády nebo státem kontrolovaného podniku této třetí země na jejímž území, které vedou k různým cenovým úrovním vstupních výrobků v závislosti na tom, zda jsou takové vstupní výrobky určeny na vývoz nebo pro domácí spotřebu nebo použití, a pokud je vývozy posuzovaného výrobku na trh Společenství způsobena výrobnímu odvětví Společenství újma. 2. Vyrovnávací opatření mohou být uložena na dovozy pocházející ze: a) zemí, které nejsou členem Světové obchodní organizace, nebo b) členské země WTO, kdy ustanovení v přístupovém protokolu takové země k WTO umožňuje použití tohoto nařízení. 3. Toto nařízení se nepoužije na dovozy ze země, která není členem WTO, má-li taková země dvoustrannou dohodu se Společenstvím v souvislosti s přístupem zmíněné země k WTO, která uspokojivě řeší tyto cenové praktiky, a má-li se za to, že taková země postupně odstraňuje a skutečně odstraní účinky cenových praktik narušujících obchod nejpozději do pěti let ode dne uzavření uvedené dvoustranné dohody. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se: a) „újmou“ rozumí podstatná újma výrobnímu odvětví Společenství nebo hrozba podstatné újmy výrobnímu odvětví Společenství stanovená v souladu s článkem 5; b) „výrobním odvětvím Společenství“ rozumí výrobci obdobného výrobku ve Společenství; c) „vstupním výrobkem“ rozumí výrobek, o kterém se tvrdí, že je přímo nebo nepřímo spojen s cenovými nebo jinými praktikami, které jsou předmětem šetření podle tohoto nařízení; d) „posuzovaným výrobkem“ rozumí dovážený výrobek, v jehož výrobním procesu byl přímo nebo nepřímo použit nebo spotřebován vstupní výrobek; e) „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je totožný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem nebo, není-li takový výrobek, jiný výrobek, který, ačkoli není stejný ve všech ohledech, má charakteristické rysy, odpovídající posuzovanému výrobku; f) „vládou“ rozumí vládní nebo jakýkoliv veřejný orgán na území dotyčné třetí země; g) podnik považuje za „státem kontrolovaný“, jestliže vládní nebo jakýkoliv jiný veřejný orgán na území dotyčné třetí země vlastní, přímo nebo nepřímo, více než 50 procent základního kapitálu nebo má pravomoc jmenovat většinu jeho ředitelů nebo jinak zákonně kontrolovat nebo řídit jeho činnosti. Článek 3 Cenové praktiky Má se za to, že prospěch z cenových praktik nebo jiných praktik majících rovnocenný účinek prováděných vládou nebo státem kontrolovaným podnikem existuje, vedou-li takové praktiky k různým cenovým úrovním výrobků v závislosti na tom, zda jsou takové výrobky určeny pro vývoz nebo pro domácí spotřebu nebo použití. Článek 4 Výpočet vyrovnávací výše opatření 1. Prospěch se vypočítá na základě různých cenových úrovní vstupního výrobku v závislosti na tom, zda je takový výrobek určen pro vývoz nebo pro domácí spotřebu nebo použití, a je-li to účelné, zohledněním míry, v jaké je vstupní výrobek přímo nebo nepřímo spotřebován nebo použit při výrobě posuzovaného výrobku. Náležitá pozornost se musí věnovat skutečnosti, že je možné stanovit cenové úrovně vstupního výrobku pomocí výrobků jiných než určených pro vývoz nebo pro domácí spotřebu nebo použití. Náležitá pozornost se musí věnovat také rozdílům ovlivňujícím srovnatelnost vstupního výrobku určeného pro vývoz a vstupního výrobku určeného pro domácí spotřebu nebo použití. V každém případě se po věcné stránce přihlíží k faktorům, o nichž se tvrdí a je prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen, jakost, dostupnost, přepravu a jiné podmínky koupě a prodeje. 2. Prospěch může být zjištěn na základě informací všeobecně dostupných o dotyčném výrobním odvětví, včetně statistik o cenách vstupního a posuzovaného výrobku, jakož i předpisů a norem týkajících se míry spotřeby nebo použití vstupního výrobku v posuzovaném výrobku. 3. Co se týče výrobků uvedených v příloze tohoto nařízení, prospěch se zjišťuje na základě metodiky stanovené v příloze, přičemž se v souladu s odstavcem 1 musí věnovat náležitá pozornost rozdílům, které ovlivňují srovnatelnost vstupního výrobku určeného pro vývoz a vstupního výrobku určeného pro domácí spotřebu nebo použití. Příloha se odpovídajícím způsobem mění v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2. Článek 5 Zjišťování újmy 1. Zjišťování újmy se zakládá na nesporných důkazech a zahrnuje objektivní přezkum: a) objemu a cen dovozů posuzovaného výrobku na trh Společenství a jejich vlivu na ceny pro obdobný výrobek výrobního odvětví Společenství a b) následného vlivu dotyčných dovozů na výrobní odvětví Společenství, jak napovídají vývojové trendy v několika hospodářských ukazatelích, jakými jsou objemy prodeje, využití kapacity, podíl na trhu, zisky a ztráty, návratnost kapitálu, investice a zaměstnanost. Je možné, že žádný z těchto činitelů nebo ani několik z nich nemůže poskytnout rozhodující vodítko. 2. Z celého souboru relevantních důkazů předložených v souvislosti s odstavcem 1 musí být prokázáno, že posuzovaný výrobek způsobuje újmu ve smyslu tohoto nařízení. 3. Také se musejí přezkoumat známé faktory jiné než dovozy posuzovaného výrobku, které současně způsobují újmu výrobnímu odvětví Společenství, aby bylo zaručeno, že újma způsobená těmito jinými faktory není přičítána posuzovanému výrobku. 4. Zjištění hrozby újmy se zakládá na faktech a ne na pouhých tvrzeních, dohadech nebo vzdálených možnostech. Změna okolnosti, která by vedla k situaci, v níž by takové cenové praktiky způsobily újmu, musí být jasně předvídatelná a bezprostřední. Při zjišťování, zda jde o hrozbu podstatné újmy, by měly být posouzeny mimo jiné takové faktory, jakými jsou: a) povaha dotyčných cenových nebo jiných praktik a účinky, které budou pravděpodobně mít na obchod; b) významná míra zvýšení dovozů posuzovaného výrobku na trh Společenství, naznačující pravděpodobnost podstatně zvýšených dovozů; c) dostatečná, volně použitelná kapacita nebo bezprostřední a podstatné zvýšení kapacity vývozce posuzovaného výrobku, naznačující pravděpodobnost podstatně zvýšených vývozů na trh Společenství, přičemž se vezme v úvahu schopnost jiných vývozních trhů absorbovat jakékoli další vývozy; d) skutečnost, zda se dovozy na trh Společenství uskutečňují za ceny, které budou mít za následek významné snížení cen nebo zamezí významnému vzestupu cen, které by jinak nastalo a které by zřejmě zvýšilo poptávku po dalších dovozech a e) zásoby výrobku, který je předmětem šetření. Žádný z těchto faktorů nemusí sám o sobě nezbytně poskytnout rozhodující vodítko, ale souhrn posuzovaných faktorů musí vést k závěru, že další vývozy posuzovaného výrobku na trh Společenství uskutečňované zemí nebo zeměmi provádějícími takové cenové nebo jiné praktiky bezprostředně hrozí a že, pokud nebude přijato ochranné opatření, nastane podstatná újma. Článek 6 Zahájení 1. V souladu s tímto nařízením se šetření zahájí na základě písemné žádosti jakékoliv fyzické nebo právnické osoby nebo sdružení jménem výrobního odvětví Společenství nebo z vlastní iniciativy Komise, pokud existuje dostatečný důkaz prima facie o existenci cenových nebo jiných praktik ve smyslu tohoto nařízení, o újmě a o příčinné souvislosti mezi dovozy a údajnou újmou. 2. Je-li zjevné, že existuje dostatečný důkaz prima facie odůvodňující zahájení řízení, zahájí Komise řízení, v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2, do 45 dní od podání žádosti a zveřejní oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Je-li předložen nedostatečný důkaz, informuje Komise žadatele, v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2, do 45 dní ode dne, kdy byla Komisi žádost podána. 3. Oznámení o zahájení řízení sděluje skutečnost o zahájení šetření, uvádí rozsah působnosti šetření, posuzovaný výrobek, třetí země, o jejichž vládách se tvrdí, že provádějí cenové praktiky způsobující újmu, povahu takových praktik a dobu, během níž se zúčastněné strany mohou přihlásit, písemně sdělovat svá stanoviska a předkládat informace, mají-li být tato stanoviska při šetření vzata v úvahu. V oznámení musí být také stanovena doba, během které mohou strany požádat Komisi o slyšení. 4. Komise informuje o zahájení řízení zúčastněné strany, zejména vývozce a dovozce posuzovaného výrobku, vládu země původu, která provádí takové cenové nebo jiné praktiky, žadatele a jiné výrobce ve Společenství. 5. Komise může kdykoliv před zahájením řízení a v jeho průběhu přizvat vládu dotyčné země původu k účasti na konzultacích s cílem vyjasnit situaci v záležitostech uvedených v odstavci 2 a dospět k řešení vzájemnou dohodou. Článek 7 Šetření 1. Po zahájení řízení začne Komise se šetřením týkajícím se jak cenových nebo jiných praktik, tak i újmy. Toto šetření se zpravidla uzavře do šesti měsíců, nejpozději však do dvanácti měsíců ode dne zahájení šetření. 2. Zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení, mají možnost slyšení, pokud podaly včas žádost o slyšení dokládající, že jsou zúčastněnou stranou, která bude výsledkem řízení pravděpodobně dotčena, a že existují mimořádné důvody k tomu, proč by jim slyšení mělo být umožněno. 3. V případech, kdy zúčastněná strana odmítne přístup k potřebné informaci nebo ji jinak neposkytne v rozumné lhůtě nebo významně brání šetření, mohou být předběžná a konečná kladná nebo záporná zjištění učiněna na základě dostupných skutečností. Pokud se zjistí, že jakákoliv zúčastněná strana poskytla nepravdivé nebo zavádějící informace, nebudou takové informace brány na vědomí a mohou být použita dostupná fakta. 4. S každou informací, která je svou povahou důvěrná nebo která je stranami šetření poskytována důvěrně, nakládají příslušné orgány na základě náležitého zdůvodnění jako s takovou. Zúčastněné strany poskytující důvěrné informace jsou povinny dodat z nich přehled nedůvěrné povahy. Tyto přehledy musejí být dostatečně podrobné, aby dovolovaly náležité pochopení podstaty informací předložených důvěrně a umožnily zúčastněným stranám přístup ke všem informacím vztahujícím se k šetření, které jsou důležité pro předložení jejich případu. Informace obdržené podle tohoto nařízení musejí být použity pouze pro účel, ke kterému byly vyžádány. Toto ustanovení nebrání užívání informací obdržených v souvislosti se šetřením pro účel zahájení jiných šetření v rámci téhož řízení ve vztahu k posuzovanému výrobku. Článek 8 Prozatímní opatření 1. Prozatímní opatření mohou být na dovozy posuzovaného výrobku uložena, jestliže bylo učiněno předběžné kladné zjištění, že posuzovaný výrobek má prospěch z cenových nebo jiných praktik, byla způsobena následná újma výrobnímu odvětví Společenství a zájmy Společenství vyžadují opatření k zabránění takové újmy. Taková opatření se ukládají postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2. 2. Prozatímní opatření jsou jištěny zárukou a propuštění posuzovaného výrobku pocházejícího ze země provádějící cenové nebo jiné praktiky do volného oběhu ve Společenství je podmíněno poskytnutím takové záruky. 3. Prozatímní opatření se nesmějí uložit dříve než 60 dní od data zahájení řízení. Prozatímní opatření se uloží na dobu nepřesahující šest měsíců. Článek 9 Ukončení bez uložení opatření 1. Jestliže je žádost stažena, může Komise řízení ukončit, ledaže by takové ukončení nebylo v zájmu Společenství. 2. Jestliže nejsou vyrovnávací opatření potřebná, řízení se ukončí v souladu s postupem stanoveným v článku 13 odst. 2. Každé rozhodnutí o ukončení řízení musí být doloženo odůvodněním. Článek 10 Konečná opatření 1. Jestliže definitivně zjištěné skutečnosti svědčí o existenci cenových nebo jiných praktik a o újmě způsobené dovozy posuzovaného výrobku na trh Společenství a zájem Společenství vyžaduje zákrok podle článku 14, se na posuzovaný výrobek uloží konečné opatření v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2. 2. Výše vyrovnávacích opatření uložených pro vyrovnání prospěchu z cenových nebo jiných praktik uvedených v odstavci 1 tohoto článku nepřekročí výši zjištěného prospěchu a přednostně nabývá podobu cel. 3. Pokud bylo uloženo prozatímní vyrovnávací clo a je-li konečné vyrovnávací clo vyšší než prozatímní clo, rozdíl se nevybírá. Jestliže je konečné vyrovnávací clo nižší než prozatímní clo, prozatímní clo se vypočítá znovu. Když je konečné zjištění záporné, prozatímní clo se nepotvrdí. 4. Vyrovnávací opatření zůstane v platnosti jen po dobu a do té míry, která je nezbytná pro zmenšování účinků cenových nebo jiných praktik způsobujících újmu. Článek 11 Závazky 1. Šetření mohou být ukončena bez uložení prozatímních nebo konečných opatření, budou-li přijaty uspokojivé dobrovolné závazky, podle kterých: a) vláda třetí země provádějící cenové nebo jiné praktiky souhlasí s odstraněním nebo omezením takových praktik nebo přijme jiná opatření týkající se jejich účinků; nebo b) vývozce se zaváže k úpravě svých cen nebo k ukončení vývozů na trh Společenství, pokud mají tyto vývozy přímo nebo nepřímo prospěch z cenových nebo jiných praktik, aby byly odstraněny účinky cenových nebo jiných praktik způsobujících újmu. 2. Závazky se přijímají v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2. 3. V případě, že jakákoliv strana poruší závazky nebo od závazků odstoupí, uloží se vyrovnávací opatření v souladu s článkem 10 na základě dostupných skutečností zjištěných v souvislosti se šetřením, jehož výsledkem bylo přijetí závazku. Článek 12 Přezkum 1. Potřeba dalšího uložení opatření v původní podobě může být přezkoumána, pokud je to opodstatněné, z iniciativy Komise nebo na žádost některého členského státu nebo na žádost jakéhokoliv vývozce, dovozce, výrobců ve Společenství nebo dotčené vlády země původu, za předpokladu, že od uložení konečného opatření uplynula lhůta nejméně jednoho roku. 2. Komise zahájí přezkum v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2. Pro přezkoumání podle odstavce 1 se použijí příslušná ustanovení článků 6 a 7. 3. Při přezkumu se musí posuzovat trvající existence cenových nebo jiných praktik a/nebo újma jimi způsobená společně se zjišťováním, zda zájem Společenství vyžaduje pokračování opatření. Při přezkumu se mohou posuzovat také situace, kdy se nápravné účinky vyrovnávacího opatření oslabují v důsledku obcházení platného opatření nebo v případech, kdy v důsledku vyrovnávacích opatření nenastal žádný pohyb v cenách zprostředkovaných prodejů nebo v následných prodejních cenách na trhu Společenství nebo byl pohyb nedostatečný. 4. Je-li to po přezkoumání odůvodněno, vyrovnávací opatření se na základě přezkoumání zruší, pozmění, rozšíří nebo zachovají v souladu s postupem stanoveným v čl. 13 odst. 2. Článek 13 Výbor 1. Komisi je nápomocen poradní výbor zřízený článkem 25 nařízení Rady (ES) č. 2026/97[4]. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se poradní postup stanovený v článku 3 rozhodnutí č. 1999/468/ES, v souladu s čl. 7 odst. 3 uvedeného rozhodnutí. Článek 14 Zájem Společenství Zjišťování podle čl. 8 odst. 1, čl. 9 odst. 2, čl. 10 odst. 1 a čl. 10 odst. 3, zda zájem Společenství vyžaduje zákrok nebo zda se opatření zruší, pozmění nebo zachovají v souladu s čl. 12 odst. 4, by mělo být založeno na vyhodnocení všech různých zájmů jako celku. Opatření nesmějí být uložena v případě, kdy lze jednoznačně usoudit, že to není v zájmu Společenství. Článek 15 Obecná ustanovení 1. Prozatímní nebo konečná vyrovnávací opatření se ukládají nařízením a vymáhají členskými státy v podobě, ve stanovené výši a podle dalších kritérií stanovených v nařízení, které tato opatření ukládá. Pokud se uloží opatření jiná než cla, musí nařízení vymezovat přesnou podobu opatření v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. 2. Podle tohoto nařízení mohou být přijata zvláštní ustanovení, zejména pokud jde o obvyklé definice pojmu „původ“, jak uvádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92[5]. 3. Pro účely čl. 217 odst. 1 a čl. 218 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92[6] se prozatímní a konečná vyrovnávací opatření považují za prozatímní a konečná antidumpingová nebo vyrovnávací cla. 4. Nařízení, kterými se ukládají prozatímní nebo konečná vyrovnávací opatření a nařízení nebo rozhodnutí, kterými se přijímají závazky nebo ukončují šetření nebo řízení, se zveřejňují v Úředním věstníku Evropské unie. 5. Žádný výrobek nesmí podléhat vyrovnávacím opatřením a antidumpingovým a/nebo vyrovnávacím clům pro účel řešení jedné a téže situace vzniklé v důsledku cenových nebo jiných praktik ve smyslu článku 3 a dumpingu a/nebo subvencí. 6. Ustanovení tohoto nařízení se musejí používat nepředpojatě a s patřičným zohledněním příslušných zvláštních pravidel dohodnutých mezi Společenstvími a jakoukoliv třetí zemí nebo třetími zeměmi. Článek 16 Toto nařízení vstupuje v platnost dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Radu předseda PŘÍLOHA Metodika pro výpočet prospěchu zmíněná v článku 4 Metodika pro zjištění prospěchu: Použije se níže uvedený vzorec, kde: W je cena za tunu vstupního výrobku na světovém trhu během posledního kalendářního roku; X je cena za tunu referenčního výrobku na světovém trhu, kterou se určuje cena vstupního výrobku; Y je diskont v procentech ve vztahu k ceně za referenční výrobek na světovém trhu, jak stanoví právní rámec dotčené třetí země; Z je poměr jednotek vstupního výrobku spotřebovaného nebo použitého při výrobě jedné tuny posuzovaného výrobku (viz. tabulka níže), je-li např. 5 tun vstupního výrobku použito k výrobě 1 tuny posuzovaného výrobku, pak Z = 5. Vzorec: [W-(X/100 x (100-Y))] ( X x Y %) x Z = prospěch na tunu Výše uvedený vzorec se použije při výpočtu výše vyrovnávacího opatření na výrobky uvedené v následující tabulce. Posuzovaný výrobek | Kód KN | Poměr jednotek vstupního výrobku (Z) | Propan | Butany (směs) | Lehký benzin | Ethylen | 2901 21 00 | 2,5 | 3,2 | 3,2 | Propen (propylen) | 2901 22 00 | 6,3 | 5,3 | 1,0 | 1,3-butadien | 2901 24 10 | - | 6,3 | 2,2 | Cyklohexan | 2902 11 00 | - | - | 2,9 | Benzen | 2902 20 00 | - | - | 3,1 | p-Xylen | 2902 43 00 | 0,1 | 0,2 | 3,1 | Styren | 2902 50 00 | 0,7 | 1,0 | 1,0 | Ethylbenzen | 2902 60 00 | 0,7 | 0,9 | 0,9 | Deriváty obsahující pouze nitroskupiny nebo pouze nitrososkupiny | 2904 20 00 | - | - | 2,0 | Ethylenglykol (ethandiol) | 2905 31 00 | 1,5 | 1,9 | 1,9 | Propylenglykol (1,2-propandiol) | 2905 32 00 | 3,9 | 3,3 | 0,6 | Acyklické ethery a jejich halogen-, sulfo-, nitro- nebo nitrosoderiváty jiné než diethylether | 2909 19 00 | - | - | 2,0 | 2,2’-oxydiethanol (diethylenglykol, digol) | 2909 41 00 | 1,8 | 2,3 | 2,3 | Lineární polyethylen o hustotě nižší než 0,94 | 3901 10 10 | 2,5 | 3,3 | 3,3 | Ostatní polyethylen o hustotě nižší než 0,94 | 3901 10 90 | 2,5 | 3,3 | 3,3 | Polyethylen o hustotě 0,94 nebo vyšší | 3901 20 10 3901 20 90 | 2,6 | 3,4 | 3,4 | Polypropylen, v primárních formách | 3902 10 00 | 6,4 | 5,4 | 1,0 | Polystyren pěnový | 3903 11 00 | 0,7 | 1,0 | 1,0 | Polystyren | 3903 19 00 | 0,7 | 1,0 | 1,0 | Akrylonitril-butadien-styrenové kopolymery (ABS), v primárních formách | 3903 30 00 | - | 4,9 | 1,3 | Styren-akrylonitrilové kopolymery (SAN), v primárních formách | 3903 20 00 | 2,6 | 2,4 | 1,1 | Poly(vinylchlorid), nesmíšený s jinými látkami, v primárních formách | 3904 10 00 | 1,1 | 1,5 | 1,5 | [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [3] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003. [4] Úř. věst. L 288, 21.10.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 12). [5] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003. [6] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.