Sdělení komise Radě a Evropskému parlamentu - Úloha SRP (společné rybářské politiky) při uplatňování ekosystémového přístupu ke správě moří [SEK(2008) 449] /* KOM/2008/0187 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.4.2008 KOM(2008) 187 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Úloha SRP (společné rybářské politiky) při uplatňování ekosystémového přístupu ke správě moří [SEK(2008) 449] Úvod a působnost Smlouva obsahuje v článku 6 závazek zahrnout požadavky na ochranu životního prostředí do politik Společenství, jako je např. společná rybářská politika (SRP)[1]. Nařízení Rady o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[2] stanoví, že jedním z operačních cílů SRP je postupné zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu. Ekosystémový přístup je také obsažen jako zastřešující cíl v různých mezinárodních dohodách, které členské státy podepsaly, jako je Úmluva o biologické rozmanitosti (CBD) a prohlášení světového summitu o udržitelném rozvoji (WSSD), který se konal v roce 2002 v Johannesburgu. Pracovní dokument útvarů Komise o možnostech a prioritách mezinárodní spolupráce v oblasti ekosystémového přístupu k řízení rybolovu byl zveřejněn v roce 2002[3] a vycházel z reykjavického prohlášení přijatého Organizací OSN pro výživu a zemědělství (FAO)[4] o několik měsíců dříve. Zavádění ekosystémového přístupu prostřednictvím SRP se týká nejen vod Společenství, ale všech oceánů na celém světě. Činnost Společenství se bude tudíž provádět pomocí současných nástrojů SRP pro vody Společenství a prostřednictvím akcí Společenství v regionálních správních organizacích pro rybolov (RFMO), pomocí postupu OSN a FAO nebo tam, kde je to vhodné, pomocí dvoustranných dohod. Ekosystémový přístup ke správě moří nemůže být a neměl by být zaváděn v nějakém konkrétním odvětví osamoceně, ale musí být zaváděn napříč odvětvími. Integrovaná námořní politika[5] tvoří celkový rámec pro integrovanou činnost v námořní oblasti a její environmentální pilíř, rámcová směrnice o mořské strategii[6], představuje obecnou základnu pro zavádění ekosystémového přístupu v mořském prostředí. Směrnice o stanovištích[7] s požadavkem na vytvoření sítí chráněných oblastí v mořích poskytuje některé důležité nástroje pro ekosystémový přístup. Obecného cíle politiky ekosystémového přístupu ke správě moří nelze dosáhnout pouze prostřednictvím odvětvových politik, jako je SRP. Činnost v rámci různých odvětvových politik musí být provázány s tímto integrujícím rámcem pomocí vypracování a zavedení takových opatření, která mohou být přijata v rámci odvětvové politiky na podporu celkových cílů. Různé iniciativy, které mohou k tomuto cíli přispět, byly již v rámci SRP podniknuty, ale nebyly považovány za součást celkové prováděcí strategie. Cílem tohoto sdělení je: - podat zprávu o těch aspektech SRP, které doposud přispěly k zavádění ekosystémového přístupu; - ukázat, jak je SRP provázána s integrujícím meziodvětvovým zaváděním ekosystémového přístupu ke správě moří a - ukázat, jak opatření přijatá v rámci SRP budou v budoucnu vycházet z přístupu jako zastřešující zásady. 1. CO JE TO EKOSYSTÉMOVÝ PřÍSTUP? FAO[8] stanoví konkrétně pro rybolov, že účelem je „plánovat, rozvíjet a řídit rybolov způsobem, který odpovídá potřebám a tužbám společností, aniž by byly ohroženy možnosti budoucích generací využívat celý rozsah zboží a služeb poskytovaných mořskými ekosystémy“. Přístup je zde definován jako přístup, který „usiluje o dosažení rovnováhy mezi různými sociálními cíli s přihlédnutím ke znalostem a neznámým faktorům týkajícím se biotických, abiotických a lidských prvků ekosystémů a jejich vzájemného působení a uplatňování integrovaného přístupu k rybolovu v rámci ekologicky smysluplných hranic“. Na základě obecnějších definic CBD (Úmluvy o biologické rozmanitosti)[9] a Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) tyto definice jasně uvádějí, že ekosystémový přístup je nástroj k prosazování udržitelného rozvoje ve třech oblastech, které jsou rovněž součástí cílů strategie EU pro udržitelný rozvoj, jmenovitě v ochraně životního prostředí, sociální spravedlnosti a soudržnosti a hospodářské prosperitě, a které jsou zakotveny v základním nařízení pro SRP[10] Na tomto základě Komise zastává názor, že ekosystémový přístup k řízení rybolovu znamená zajištění zboží a služeb pocházejících z živých vodních zdrojů pro současné a budoucí generace v rámci smysluplných ekologických hranic. Takové řízení rybolovu bude usilovat o to, aby přínosy plynoucí z živých mořských zdrojů byly velké, zatímco přímé a nepřímé dopad rybářských operací na mořské ekosystémy byly malé a nenarušovaly budoucí fungování, rozmanitost a celistvost těchto ekosystémů. Ekosystémový přístup tedy vychází z dřívějšího „schématu limitů“ v tradičním řízení rybolovu se zaměřením na cílový zdroj. Avšak koncepce „limitů“ již nebere v úvahu pouze dopad na cílovou populaci, ale skutečnost, že všechny ekosystémy mají limity, a v případě jejich překročení může dojít k významné změně ekosystémů. Hranice pro dopad rybolovu jsou ekologicky smysluplné, jestliže lovené populace jsou udržovány na ekologicky životaschopných úrovních, jestliže je zachována biologická rozmanitost a jestliže dopad na strukturu, procesy a funkce ekosystému jsou udržovány na přijatelných úrovních[11]. Kromě toho je rovněž nutno vzít v úvahu důsledky pro mořské oblasti vyplývající ze skutečnosti, že rybolov a jiné činnosti člověka na sebe vzájemně působí. 2. INTEGRACE řÍZENÍ RYBOLOVU DO EKOSYSTÉMOVÉHO PřÍSTUPU KE SPRÁVě MOřÍ Řízení rybolovu může přispět k ekosystémovému přístupu, ale ekosystémový přístup ke správě moří musí integrovat všechna ekonomická odvětví s dopadem na mořský ekosystém. Některé země, jako např. Austrálie, zavedly přístup, při kterém řízení rybolovu přebírá úlohu integrace různých zájmů člověka v mořském ekosystému a poskytuje celkové integrované řízení rizik vzájemného působení člověka a mořského prostředí. Tento přístup se nejeví jako proveditelný v podmínkách EU, kde je velké množství regionálních moří, přičemž každé je předmětem zájmu několika členských států, a kde mořské ekosystémy ve většině případů zahrnují také vody spadající do soudní pravomoci třetích zemí. V tomto složitějším uspořádání je nutno použít specifické integrující politiky, jako je mořská strategie[12], aby se vytvořil meziodvětvový rámec pro správu moří. SRP bude k tomuto rámci přispívat přijímáním opatření týkajících se přínosů a dopadů rybolovu. Podmínky populací ryb a stanoviště ryb budou důležitými prvky při hodnocení dobrého environmentálního stavu, který se v mořské strategii předpokládá. Budou vypracována a zavedena opatření pro řízení rybolovu, která přispějí k dosažení dobrého environmentálního stavu. Chráněné oblasti jsou důležitým nástrojem pro ochranu citlivých stanovišť a druhů v rámci ekosystémového přístupu. Směrnice o stanovištích[13] stanoví vytvoření sítě reprezentativních chráněných oblastí také v oblasti moří. SRP stanoví nástroje potřebné pro regulaci rybolovu tak, aby bylo dosaženo cílů těchto chráněných oblastí. Úkolem řízení rybolovu v rámci ekosystémového přístupu v podmínkách EU tedy je: 1. udržovat přímé a nepřímé dopad rybolovu na mořské ekosystémy v hranicích zajišťujících zdravé mořské ekosystémy a ekologicky životaschopné populace ryb zahrnutím veškerých dostupných znalostí o vzájemném působení rybolovu a mořských ekosystémů do rozhodnutí vydávaných na základě SRP a 2. zajistit, aby činnosti podniknuté v oblasti rybolovu byly v souladu s činnostmi prováděnými v rámci meziodvětvové mořské strategie a směrnice o stanovištích a podporovaly je. Integrovaný přístup pomocí námořní politiky a jejího environmentálního pilíře, strategie pro mořské prostředí, bude maximálním přínosem pro udržitelný rybolov zajištěním integrujícího řízení veškerého vzájemného působení mezi člověkem, životním prostředím a hospodářskými výsledky v námořní oblasti. Přínosy ekosystémového přístupu ke správě moří pro rybářské oblasti jsou obrovské. Rybolov je odvětví v námořní oblasti, které je pravděpodobně nejvíce přímo závislé na zdravých mořských ekosystémech, a je tedy také odvětvím, které z integrované ochrany těchto ekosystémů získá nejvíce. Ekosystémový přístup ke správě moří bude řešit problémy, na které je často odvětvím rybolovu poukazováno, že mnoho činností člověka negativně ovlivňuje mořské ekosystémy a populace ryb a že je nutno řídit všechny tyto vlivy, nikoliv jen rybolov, s cílem chránit mořské ekosystémy a populace ryb. Integrovaný ekosystémový přístup zajistí to, co řízení rybolovu samo o sobě zajistit nemůže: zotavení mořských ekosystémů a jejich udržení ve zdravém stavu, čímž bude zajištěna základna pro budoucí produktivitu populací ryb. 3. KLÍčOVÉ PROBLÉMY V rámci celkového cíle ekosystémového přístupu je nutno definovat konkrétní cíle týkající se ekosystémových služeb (tj. sociální a hospodářské přínosy rybolovu) a smysluplné ekologické hranice pro dopad rybolovu (tj. udržení populací na životaschopných úrovních, udržení biologické rozmanitosti a udržení dopadů na strukturu, procesy a funkce ekosystému na přijatelných úrovních[14]). Výchozím bodem pro činnost je popis ekosystémů a jejich struktury, procesů a funkcí s využitím veškerých dostupných znalostí. Důležitou součástí bude také pokračování v současném hodnocení stavu a směrů vývoje populací ryb a dopadu rybolovu na ekosystémy a jeho rozšíření. Tato hodnocení je nutno neustále aktualizovat, aby byla v souladu s novými informacemi, které se objevují. Vědecké subjekty, které byly požádány o radu při přípravě opatření pro řízení rybolovu, mají k dispozici příslušné znalosti nashromážděné dlouhodobým sledováním vývoje populací a účinků řídících opatření a již nyní ve svých hodnoceních přihlížejí k informacím, které jsou důležité z hlediska ekosystémů. Hlavním dopadem rybolovu na mořský ekosystém je zabíjení mořských živočichů. Ryby, korýši a ostatní mořští živočichové jsou odebíráni z mořského ekosystému a vyloženi na pevninu, ale jsou také zabíjeni nechtěně, když jsou uloveni spolu s hlavním loveným druhem jako nežádoucí vedlejší úlovek a odhozeni zpět do moře nebo když jsou zraněni lovným zařízením, aniž by byli vzati na palubu. Rybolov může rovněž ovlivnit stanoviště tam, kde se lovná zařízení dotýkají dna a tak ovlivňují živnou půdu dna a organismy žijící na dně. Jak přímý dopad zabíjení mořských živočichů, tak dopad na stanoviště jsou v prvé řadě spojeny s rozsahem rybolovných činností. Intenzita rybolovu u čtyř pětin evropských populací ryb v současné době překračuje udržitelné cíle. To znamená, že většina evropských rybolovných loďstev vyvíjí rybolovnou činnost, která překračuje rozsah činnosti vyžadované pro udržitelný rybolov i přesto, že udržitelnost je posuzována z omezeného pohledu jednotlivých populací ryb, které jsou předmětem lovu rybolovných loďstev. Hlavním a nejdůležitějším úkolem řízení rybolovu je tedy snížení celkové intenzity rybolovu na udržitelnou úroveň. Omezením rybolovu bude zabito méně zvířat a tím se sníží dopad na strukturu a fungování mořského ekosystému; bude méně ryb, korýšů, mořských ptáků a mořských savců zabitých nechtěně v důsledku rybolovných činností a dopad na populace těchto druhů bude tedy menší, méně jedinců citlivých druhů se stane vedlejším úlovkem a dopad na stanoviště bude menší. Hlavními nástroji pro ovlivňování celkové intenzity rybolovu jsou dlouhodobé plány řízení založené na požadavcích WSSD (Světového summitu o udržitelném rozvoji), jejichž cílem je obnovit populace ryb na úroveň „maximálního trvale udržitelného výnosu“ (MSY). Od roku 2002 bylo v rámci SRP přijato několik plánů pro obnovu populací a dlouhodobých řídících plánů a byla zveřejněna sdělení o zavádění MSY a o nové politice pro snížení nechtěných vedlejších úlovků (viz kapitola 6). Kromě obecného snížení dopadů rybolovu na ekosystém musí být řešeny tyto konkrétní problémy: Je nutno chránit citlivá mořská stanoviště . Všechna stanoviště, která jsou ve fyzickém styku s lovným zařízením, jsou tím ovlivněna. Zatímco některé druhy mořského dna a organismy, které na nich žijí mohou být vůči těmto vlivům odolné, existují rovněž stanoviště, kde mohou důsledky styku s lovným zařízením být velmi závažné a dlouhotrvající. Chladnomilným korálovým útesům, jako např. Lophelia pertusa , může trvat mnoho desetiletí, než se zotaví z následku jediného dotyku dna při lovení ryb vlečnou sítí. Síť mořských chráněných oblastí Natura 2000 bude poskytovat ochranu reprezentativním stanovištím. Pro dosažení cílů v konkrétní oblasti v rámci sítě Natura 2000 bude provedeno koordinované použití nástrojů SRP, jako je uzavření určitých rybářských oblastí nebo zřízení zón se zákazem rybolovu. Kromě toho se přijímají konkrétní opatření pro snížení mechanických vlivů lovných zařízení i mimo chráněné oblasti a další opatření budou přijata na ochranu citlivých stanovišť, jakmile bude zjištěna jejich existence a nebezpečí, která jim hrozí. V této oblasti bylo již podniknuto několik iniciativ (viz kapitola 6). Rovněž je nutno chránit citlivé druhy , které jsou nechtěně zabíjeny při rybolovných činnostech, a druhy, které jsou cíleně loveny, a jejichž množství pokleslo pod bezpečné biologické hranice. Plány na obnovu populací jsou hlavním nástrojem pro obnovu populací, jejichž stavy poklesly pod bezpečné hranice, a nová politika výmětů přispěje k ochraně citlivých druhů, aby nekončily jako vedlejší úlovky. Dalšími nástroji pro ochranu citlivých druhů jsou nařízení týkající se tvaru a použití lovných zařízení, což snižuje nechtěné vedlejší úlovky těchto druhů, a uzavření oblastí, kde jsou tyto vedlejší úlovky pravděpodobné. Nižší intenzita rybolovu a konkrétní ochrana citlivých druhů a stanovišť zmírní dopad rybolovu na strukturu, rozmanitost a fungování ekosystému. Avšak existují případy, kdy musí být přijata specifická opatření, aby se zamezilo narušení potravinového řetězce a aby bylo zajištěno, že nejsou narušovány přirozené procesy ekosystému . Příkladem je význam candátů pro úspěšné líhnutí mláďat v některých ptačích koloniích na západním pobřeží Británie (viz kapitola 6). Environmentální faktory mají dopad na mořské ekosystémy a na populace ryb. Rybolov může v některých případech negativní dopad těchto faktorů zhoršit. Mezivládní panel pro změnu klimatu uvádí, že to může být případ působení klimatu na populace ryb. Nedílnou součástí přístupu založeného na předběžné opatrnosti je, že rybolov bude prováděn způsobem, který zaručuje odolnost vůči změně životního prostředí, a že tedy populace ryb nebudou nikdy vyčerpány do stavu, kdy se už nebudou schopny změně životního prostředí přizpůsobit. Komise výslovně požádala Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) a Mezinárodní radu pro průzkum moří (ICES), aby do hodnocení ekosystémů a rybářských systémů a do doporučení zahrnuly veškeré dostupné znalosti o environmentálních faktorech. 4. REALIZACE A řÍZENÍ Ekosystémový přístup ke správě moří vychází z předpokladu, že v rámci procesu musí být nalezen kompromis mezi četnými a mnohdy protichůdnými zájmy. I když mohou existovat krátkodobé rozpory mezi sociálními cíli a požadavkem provádět rybolov v rozumných ekologických hranicích, většina těchto rozporů v delším časovém období zmizí, protože zdravé ekosystémy jsou předpokladem další existence odvětví rybolovu. Výše uvedené širší cíle platí obecně, ale je nutné je také vymezit a realizovat pro konkrétní ekosystémy a rybářské oblasti. To musí proběhnout ve spolupráci mezi orgány Evropské unie, vládami a zúčastněnými subjekty. Hlavním mechanismem pro spolupráci se zúčastněnými subjekty v rámci SRP jsou regionální poradní sbory (RPS). Obecné hranice pro celkový ekosystémový přístup budou definovány pomocí identifikace dobrého environmentálního stavu prostřednictvím provedení směrnice o strategii pro mořské prostředí. Konkrétní cíle pro rybolov budou vypracovány v dlouhodobých řídících plánech a budou vycházet z koncepce maximálních stálých výnosů (MSY), nicméně v budoucnu budou také zahrnovat hlediska dopadů určitého druhu rybolovu na ekosystém. Cíle musí být realizovány ve formě konkrétních akcí. Občas se argumentuje tím, že ekosystémový přístup vyžaduje holistický a integrovaný řídící systém založený na předpovědích nejrůznějších vlivů rybolovu a řídících opatření na ekosystém. Ale znalosti dynamiky ekosystémů a rybolovu nikdy nebudou úplné, a proto mnoho vlivů rybolovu a řídících opatření nelze zcela přesně předpovědět. Také se stává, že přesto, že znalosti jsou k dispozici, jsou aplikovány nedostatečně nebo příliš pomalu. Neúplné znalosti a nedostatečné nástroje by tedy neměly být důvodem k tomu, aby nebyly podniknuty žádné kroky. Pokroku lze dosáhnout a musí být dosaženo na základě stávajících znalostí a pomocí současných nástrojů. Současné znalosti nám umožňují přijmout řídící opatření, která budou směrována správným směrem. Poté musí být použit mechanismus pro monitorování výsledků a provedení nápravných opatření. V řídících dokumentech vydaných jak CBD[15], tak ICES[16] je uvedeno, že ekosystémový přístup vyžaduje adaptivní řízení, které musí být schopno vypořádat se s komplexní a dynamickou povahou ekosystémů a se skutečností, že znalosti nebo porozumění jejich fungování nejsou úplné. Řízení musí být tedy schopné na tyto nejistoty reagovat a obsahovat prvky koncepce učení praxí nebo zohlednění výsledků výzkumu. Opatření musí být přijata i přesto, že některé souvislosti mezi příčinou a následkem nejsou ještě zcela vědecky podloženy. Výsledky řízení musí být následně monitorovány, aby se na jejich základě mohlo upravit řízení v budoucnu. Od orgánů poskytujících doporučení Komisi na základě výzkumu, především VTHVR, který často vychází z doporučení ICES, je požadována analýza výsledků a doporučení týkající se výběru možností při změně řízení. Pro dosažení pokroku a na podporu zavádění ekosystémového přístupu by měly být co nejvíce využívány finanční nástroje Společenství. Finanční prostředky, které jsou k dispozici pro výzkum a shromažďování údajů, k tomu již v oblasti rybolovu přispívají. Evropský rybářský fond (EFF) by měl být využíván co nejvíce na úrovni členských států na podporu zavádění ekosystémového přístupu, např. na podporu vývoje rybářských postupů a technologií s nízkým dopadem na ekosystém a na budování povědomí. 5. CO SE DOPOSUD UDěLALO Doposud byly v rámci SRP podniknuty různé iniciativy, které přispějí k cílům integrované správy moří vycházející z ekosystémového přístupu: - Jelikož za současné situace v Evropě je prvním a nejdůležitějším krokem v rámci ekosystémového přístupu významné snížení celkové intenzity rybolovu v mořských ekosystémech, byla vypracována politika ke snížení využívání populací mořských ryb na úrovně MSY, jak je stanoveno ve sdělení o MSY[17]. - Snížení intenzity rybolovu na úrovně MSY je doplněno politikou snížení a nakonec odstranění nechtěných vedlejších úlovků (politika výmětů). Bude uskutečňováno postupně v jedné oblasti rybolovu po druhé prostřednictvím nové politiky výmětů[18]. - V rámci SRP byly podniknuty iniciativy na ochranu citlivých stanovišť před škodlivými vlivy rybolovu, jako je např. uzavření chladnomilných korálových útesů západně od Irska[19]. Cílem těchto akcí je dosažení cílů ochrany přírody v oblastech Natura 2000 patřících do ekologické sítě stanovené směrnicí o stanovištích. V oblasti Středozemního moře bylo zakázáno používání drátěných košů vlečených po dně a vlečných sítí v hloubce pod 1 000 m za účelem ochrany citlivých hlubinných stanovišť včetně korálových útesů a tři oblasti v mezinárodních vodách byly uzavřeny pro rybolov na základě rozhodnutí Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM), což bylo rovněž začleněno do právních předpisů Společenství. Kromě toho je cílem nařízení týkajícího se Středozemního moře zajištění vysoké úrovně ochrany citlivých stanovišť, jako jsou porosty posidonie a mäerl (druh mořských řas) na mořském dně, (které jsou rovněž uvedeny ve směrnici o stanovištích). Toto nařízení vyžaduje, aby členské státy zřídily síť chráněných oblastí líhnutí, míst pro tření ryb nebo mořských systémů obecně. - Byla rovněž přijata opatření, která mají zabránit nežádoucím vedlejším úlovkům mořských savců, a to pomocí právních předpisů, které stanoví povinné používání mechanismů, které vydávají zvukové signály, na tenatových sítích, a připravují se akční plány na snížení vedlejších úlovků mořských ptáků a příčnoústých ryb. - Rybolov může mít dopad na fungování ekosystémů nadměrným odstraňováním potravy pro dravce (nebo, v případě výmětů, zvýšením dostupnosti potravy pro mrchožrouty) a tím nepříznivě ovlivňovat např. populace mořských ptáků. Pro řešení tohoto problému byly uzavřeny oblasti pro rybolov candátů do vzdálenosti doletu kolonií mořských ptáků, kteří jsou na této kořisti závislí. - V poslední době bylo provedeno několik akcí pro omezení negativního dopadu rybolovu, jako je zákaz používání sítí v některých oblastech v hloubce pod 200 m, zákaz destruktivních metod rybolovu nebo akce potírající nelegální, nehlášený a neregulovaný (IUU) rybolov v evropských a mezinárodních vodách[20]. - V rámci SRP se ve stále větší míře uplatňuje adaptivní přístup , pomocí kterého se řeší situace s neznámými faktory a – v rámci politiky MSY – situace, kdy je najednou chyceno několik druhů s různou dynamikou a vzájemným působením a kdy tedy nemohou být známy celkové účinky opatření politiky. - Pro dosažení pokroku v tom smyslu, že řízení rybolovu bude přispívat k ekosystémovému přístupu, musí dojít k přechodu od rozhodnutí ad hoc k řídícím plánům pro obnovení populací a dlouhodobým řídícím plánům založeným na zásadách ekologické udržitelnosti. V posledních letech byly tyto plány vyvinuty pro několik populací ve vodách EU a pro populace, o které se EU dělí s jinými partnery, včetně plánů pro obnovení populací nebo plánů řízení pro sledě v Severním moři, štikozubce severního, všechny populace tresky ve vodách Společenství a tuňáka obecného v oblasti ICCAT. - Ekosystémový přístup musí být podpořen informacemi vycházejícími z výzkumu . Bylo zahájeno několik výzkumných projektů, jejichž cílem je porozumění mořským ekosystémům a vypracování rámců pro zahrnutí těchto znalostí při uplatňování ekosystémového přístupu. Tyto projekty jsou financovány Komisí prostřednictvím rámcových výzkumných programů. - Je dokončeno přezkoumání nařízení o shromažďování údajů pro podporu přechodu k ekosystémovému přístupu, jehož cílem bylo zahrnout nové informace, které jsou potřebné pro monitorování širšího ekologických dopadu rybolovu. Očekává se, že nové nařízení bude platit od roku 2009 a bude zahrnovat shromažďování údajů, které může podpořit ukazatele týkající se ekologického dopadu rybolovu a tak podpořit ekosystémový přístup k řízení[21]. - První soubor ukazatelů pro monitorování dopadu rybolovu na ekosystém byl již vybrán a je zveřejněn společně s tímto sdělením jako pracovní dokument útvarů Komise. Komise bude pokračovat v přípravě opatření, která mají zmírnit nebo odstranit ekologický dopad rybolovu, kdykoliv budou k dispozici nové znalosti o těchto dopadech. Komise v tomto směru požádala ICES a VTHVR, aby poskytovaly informace o veškerých nových znalostech o vzájemném působení rybolovu a ekosystému. Shromažďování údajů pro odvození ukazatelů týkajících se vlivů rybolovu na ekosystém bude zahrnuto do programů shromažďování údajů členských států od roku 2009. 6. DALšÍ KROKY SRP bude podporovat politiky zaměřené na ekosystémový přístup ke správě moří: - V krátkodobém a střednědobém horizontu budou pokračovat kroky ke snížení celkové zátěže, kterou pro mořské ekosystémy představuje rybolov, včetně zavádění přístupu MSY pomocí dlouhodobých plánů řízení a ročních nebo víceletých návrhů na omezení lovu. - Budou vypracovány právní předpisy pro snížení nežádoucích vedlejších úlovků pomocí politiky výmětů a budou přezkoumána technická opatření tak, aby brala v úvahu poškození stanovišť a vedlejší úlovky. - Pro konkrétní skupiny citlivých druhů se vypracovávají akční plány, ve kterých je použita řada nástrojů pro zajištění specifické ochrany. V roce 2008 bude zveřejněn akční plán na ochranu žraloků a příčnoústých ryb a akční plán na ochranu mořských ptáků bude zveřejněn v roce 2009. - Zjednodušená technická opatření prostřednictvím nového nařízení navrženého v roce 2008 budou podnětem pro zlepšení selektivity lovných zařízení. - Stav rybích populací bude jedním z prvků pro stanovení dobrého environmentálního stavu podle strategie pro mořské prostředí. Pro dosažení cílů týkajících se populací ryb a dopadu rybolovu na stanoviště a citlivé druhy budou zavedeny nástroje SRP. - První soubor vybraných ukazatelů bude sloužit manažerům rybolovu jako praktická základna při zavádění ekosystémového přístupu. Ten bude dále rozpracováván a doplňován a podpůrné údaje budou shromažďovány podle revidovaného nařízení o shromažďování údajů, které má vstoupit v platnost v roce 2009. - Nástroje SRP budou využity k zajištění náležitého řízení rybářských činností v oblastech chráněných právními předpisy Společenství (např. oblasti Natura 2000 nebo jiné chráněné oblasti včetně oblastí podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí). - Společenství bude podporovat iniciativy na podporu ekosystémového přístupu v rámci regionálních správních organizací pro rybolov (RFMO), v rámci OSN a na jiných mezinárodních fórech a tam, kde to bude vhodné, pomocí dvoustranných dohod. - Ekosystémový přístup bude dále považován za hlavní zásadu pro rozhodování v rámci SRP, kde bude uplatněn přístup postupného řešení problémů souvisejících s nadměrnou zátěží, kterou rybolov představuje pro citlivá stanoviště a druhy, a k zabránění narušení struktury a fungování ekosystémů. - Výzkum ekosystémového přístupu zůstane prioritou programu FP 7 a výzkumné činnosti týkající se všech jeho aspektů budou nadále podporovány s cílem získání dalších znalostí a vyplnění mezer v popisu mořských ekosystémů, čímž se zajistí informace potřebné pro adaptivní proces zavádění tohoto přístupu. Kromě toho musí vědci a manažeři zintenzívnit vzájemný dialog, aby se nástroje řízení mohly trvale zlepšovat. - Členské státy se vyzývají, aby využily možnosti financování z Evropského rybářského fondu (EFF) pro dosažení pokroku při zavádění ekosystémového přístupu podporou opatření, jako je rozšíření znalostí a řízení rybolovu, odborná příprava rybářů v oblasti rybářských postupů s nízkým dopadem na životní prostředí a vývoj postupů a technologií s nízkým dopadem na životní prostředí. [1] Úplné znění Smlouvy o založení Evropského společenství (Úř. věst. C 325, 24.12.2002, s. 42). [2] Nařízení (ES) č. 2371/2002 (Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59). [3] SEK(2001) 1696. [4] http://www.fao.org/docrep/meeting/004/Y2211e.htm. [5] KOM(2007) 575 v konečném znění a SEK(2007) 1278. [6] Směrnice Evropského Parlamentu a Rady, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o mořské strategii) – dosud nebyla zveřejněna. [7] Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7). [8] FAO 2003. The Ecosystem Approach to Fisheries. (Ekosystémový přístup k rybolovu). FAO Technical Guidelines for Responsible Fisheries. (Technické pokyny FAO pro zodpovědný rybolov). Č. 4, dod. 2. Řím, FAO. 112 stran. [9] CBD – COP 5, rozhodnutí V/6 (http://www.cbd.int/convention/cop-5-dec.shtml?m=COP-05&id=7148&lg=0). [10] CBD – COP 5, rozhodnutí V/6 (http://www.cbd.int/convention/cop-5-dec.shtml?m=COP-05&id=7148&lg=0). [11] FAO 2003. [12] Rámcová směrnice o mořské strategii – dosud nebyla zveřejněna. [13] Směrnice Rady 92/43/EHS. [14] FAO 2003. [15] Rozhodnutí CBD V/6, odstavec 10. [16] ICES cooperative research report (Kooperativní výzkumná zpráva ICES) č. 273, kapitola 6.1. [17] KOM(2006) 360 v konečném znění. [18] KOM(2007) 136 v konečném znění. [19] KOM(2007) 570 v konečném znění. [20] KOM(2007) 604 a 605 v konečném znění. [21] Nařízení č. 199/2008.