CS Úřední věstník Evropské unie C 138/4

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení ve věci č. COMP/C-3/37.792 – Microsoft

(podle článků 15 a 16 rozhodnutí Komise 2001/462/ES, ESUO ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže – Úř. věst. L 162, 19.6.2001, s. 21)

(2008/C 138/05)

Z návrhu rozhodnutí v této věci vyplývá:

Řízení podle čl. 24 odst. 1 založené na konečném rozhodnutí ze dne 24. března 2004

Dne 24. března 2004 Komise přijala rozhodnutí v řízení probíhajícím podle článku 82 Smlouvy o ES (věc č. COMP/C-3/37.792) určené společnosti Microsoft Corporation („Microsoft“). V tomto rozhodnutí („konečné rozhodnutí“) Komise mimo jiné uvedla, že Microsoft porušil článek 82 Smlouvy o ES („článek 82“) a článek 54 Dohody o EHP tím, že od října 1998 až do dne přijetí rozhodnutí odmítal sdělit určité přesné „informace týkající se interoperability“ dodavatelům produktů operačních systémů pro skupinové pracovní servery, které by jim umožnily vývoj a distribuci příslušných produktů (1).

Dne 10. listopadu 2005 Komise přijala rozhodnutí podle čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003 („rozhodnutí podle čl. 24 odst. 1“). Článek 1 tohoto rozhodnutí stanoví, že „Microsoft Corporation do 15. prosince 2005 zcela splní povinnosti stanovené v čl. 5 písm. a) a c) konečného rozhodnutí. Jestliže tak neučiní, bude společnosti Microsoft Corporation počínaje výše uvedeným dnem uložena pokuta ve výši 2 milionů EUR za den“.

V čl. 24 odst. 1 rozhodnutí byly uvedeny dva případy, v nichž Microsoft nesplnil povinnosti vyplývající z čl. 5 písm. a) a c) konečného rozhodnutí. Toto řízení se týká výhradně obvinění, že Microsoft neposkytl úplnou a přesnou technickou dokumentaci zahrnující informace o interoperabilitě, kterou měl podle konečného rozhodnutí předložit.

Kroky Microsoftu směřující k poskytnutí úplné a přesné technické dokumentace a reakce Komise

Dne 14. prosince 2004 Microsoft zaslal Komisi technickou dokumentaci (specifikace), kterou připravil pro příslušné protokoly Komise („technická dokumentace“). Společnost OTR, která Komisi poskytuje externí technické poradenství, tuto technickou dokumentaci přezkoumala a vydala zápornou zprávu („první zpráva OTR“) o její úplnosti, přesnosti a vhodnosti pro požadovaný účel. Dne 15. června 2005 zaslaly útvary Komise první zprávu OTR Microsoftu a požádaly ho o vyjádření připomínek. Microsoft na první zprávu OTR odpověděl 8. července 2005.

Rozhodnutím z 28. července 2005 Komise zřídila kontrolní mechanismus tím, že stanovila funkce a povinnosti kontrolního správce a způsob jeho jmenování. Posláním správce je napomáhat Komisi při dohledu nad plněním konečného rozhodnutí (2). Dne 5. října 2005 Komise jmenovala kontrolním správcem jednoho ze čtyř odborníků navržených Microsoftem.

Dne 8. srpna 2005 Microsoft předložil útvarům Komise jako odpověď na první zprávu OTR upozorňující na nedostatky v technické dokumentaci aktualizované znění dokumentace.

Toto znění technické dokumentace bylo rovněž přezkoumáno OTR. OTR vypracovala novou zprávu o úplnosti a přesnosti technické dokumentace, v níž opět zaujala negativní stanovisko.

V rámci plnění svých povinností podle čl. 5 písm. c) konečného rozhodnutí Microsoft zúčastněným podnikům navrhl uzavřít dohodu o hodnocení. Tuto dohodu o třídenním hodnocení dosud s Microsoftem uzavřely čtyři společnosti (Novell, IBM, Oracle a Sun). Útvary Komise požádaly tyto společnosti, aby předložily podrobný popis průběhu hodnocení v jejich společnosti a posouzení toho, zda technická dokumentace zkoumaná během hodnocení obsahuje úplné a přesné specifikace protokolů uvedených v rozhodnutí. Požádaly je rovněž o jejich názor na hodnotu technologie zveřejněné v rámci technické dokumentace.

V odpovědi na dvě žádosti Komise (jednu ze září/října 2005 a druhou z března 2006) zaslaly společnosti Novell, IBM, Oracle a Sun kritické připomínky k přiměřenosti a dostatečnosti poskytnuté technické dokumentace.

Microsoft poskytl 11. a 23. listopadu 2005 revidovanou technickou dokumentaci („technická dokumentace z listopadu 2005“). Dne 30. listopadu 2005 předložil správce předběžnou zprávu o revidované technické dokumentaci Microsoftu. Tato zpráva byla Microsoftu zaslána. Dne 15. prosince 2005 správce předložil svou závěrečnou zprávu o technické dokumentaci z listopadu 2005.

Microsoft předložil 15. prosince 2005 odpověď na předběžnou zprávu správce a oznámil, že v Redmondu je k dispozici další revidovaná technická dokumentace („technická dokumentace z 15. prosince 2005“). Správce předložil zprávu o této třetí verzi technické dokumentace, kterou Komise obdržela až 26. prosince 2005, dne 3. března 2006.

Sdělení o námitkách

Dne 21. prosince 2005 zaslala Komise Microsoftu sdělení o námitkách, ve kterém uvedla, že podle jejího předběžného názoru technická dokumentace předložená 11. a 23. listopadu 2005 stále nestačí ke splnění povinností, které Microsoftu ukládá čl. 5 písm. a) a c) konečného rozhodnutí. Sdělení o námitkách obsahovalo rovněž vyjádření ke třetí verzi technické dokumentace konstatující, že změny provedené ve verzi technické dokumentace z 15. prosince se v podstatě rovnají přeformátování. Komise dospěla k závěru, že ve verzi technické dokumentace z 15. prosince 2005 nebyly napraveny nedostatky zjištěné v předchozích verzích. Ke sdělení o námitkách byly přiloženy zprávy kontrolního správce.

Microsoft byl požádán, aby na sdělení odpověděl do 31. ledna 2006. Na žádost Microsoftu jsem prodloužil lhůtu až do 15. února 2006, aby externí odborníci Microsoftu mohli připravit odůvodněné stanovisko ke kritikám Komise. Microsoft tuto prodlouženou lhůtu dodržel.

V ústním slyšení i v písemné odpovědi Microsoft tvrdil, že sdělení o námitkách obsahuje právní vadu, protože nebere dostatečně v úvahu technickou dokumentaci, o níž Microsoft informoval 15. prosince 2005. Vzhledem k tomu, že Microsoft sdělil Komisi, že technická dokumentace bude připravena ke kontrole 15. prosince, měla Komise vyčkat dodání kopie technické dokumentace do Bruselu a neměla mezitím vydat sdělení o námitkách.

Nesdílím názor Microsoftu, že sdělení o námitkách je pochybené. Jak vyplývá z judikatury, sdělení o námitkách je dokument obsahující předběžná zjištění. Stanovisko, které je v něm vyjádřeno, může Komise měnit nebo doplňovat až do přijetí konečného rozhodnutí, pokud dotčeným podnikům umožní, aby se vyjádřily ke všem změnám (3). O vyhodnocení třetí verze technické dokumentace Komisí byl Microsoft řádně informován dopisem o skutkové podstatě ze dne 10. března 2006 (viz níže) a měl dostatečně dlouhou dobu na vyjádření svého stanoviska. Podle mého názoru proto Microsoft nemůže tvrdit, že v souvislosti s vydáním sdělení o námitkách byla porušena jeho práva.

Další podání Microsoftu a „dopis o skutkové podstatě“

Dne 25. ledna 2006 nabídl Microsoft držitelům licencí na technickou dokumentaci přístup ke zdrojovému kódu Windows prostřednictvím licence na referenci ke zdrojovému kódu.

Dne 30. ledna 2006 Microsoft předal příslušným útvarům Komise čtvrtou verzi technické dokumentace.

Dne 10. března 2006 Komise zaslala Microsoftu dokument („dopis o skutkové podstatě“), v němž vysvětlila, že verze technické dokumentace z 15. prosince 2005 podle jejího názoru nestačí k dosažení souladu s konečným rozhodnutím. Microsoft byl mimo jiné informován, že podle názoru Komise nemá zveřejnění zdrojového kódu žádnou souvislost s povinnostmi Microsoftu vyplývajícími z čl. 5 písm. a) a c) konečného rozhodnutí. K dokumentu byla přiložena zpráva kontrolního správce o třetí verzi technické dokumentace a zpráva společnosti TAEUS o čtvrté verzi technické dokumentace, přestože posuzovala pouze jeden z protokolů.

Microsoft dostal možnost se k dopisu o skutkové podstatě do dvou týdnů vyjádřit.

V dopise ze dne 14. března 2006 Microsoft uvedl, že dopis o skutkové podstatě obsahoval nová obvinění, a že proto představuje dodatečné sdělení o námitkách, po jehož vydání by měla být poskytnuta čtyřtýdenní lhůta na odpověď. Microsoft vyjádřil zejména své přesvědčení, že tvrzení obsažené v dopise o skutkové podstatě, podle něhož třetí verze technické dokumentace nesplňuje požadavky čl. 5 písm. a) a c) rozhodnutí Komise ze dne 24. března 2004, představuje nové obvinění.

Ve své odpovědi ze 17. března 2006 jsem uvedl, že nesdílím názor Microsoftu na to, že by dopis Komise o skutkové podstatě obsahoval nové námitky, které nejsou obsaženy ve sdělení Komise o námitkách. Podle mého názoru podrobnější rozbor verze technické dokumentace z 15. prosince 2005 nepředstavuje vznesení dalších námitek vůči Microsoftu, ale spíše potvrzuje již vyřčené námitky ve světle nových skutečností. Proto jsem žádostem Microsoftu nevyhověl. Abych však Microsoftu umožnil soustředit se na přípravu ústního slyšení v následujících dnech, týkající se sdělení o námitkách i dopisu o skutkové podstatě, nežádal jsem, aby Microsoft zaslal písemnou reakci na dopis o skutkové podstatě již před ústním slyšením, a prodloužil jsem Microsoftu lhůtu na podání písemné reakce na dopis o skutkové podstatě až do 14. dubna 2006, což bylo dva týdny po ústním slyšení. Microsoft tuto lhůtu dodržel.

Další podání Microsoftu a druhý dopis Komise o skutkové podstatě

Dne 11. dubna 2006 Microsoft předložil další revidovanou verzi technické dokumentace.

Po setkání mezi správcem, zástupci Microsoftu a Komise ve dnech 7. a 8. dubna 2006 a po dopise členky Komise odpovědné za hospodářskou soutěž výkonnému řediteli Microsoftu dne 13. dubna 2006 předal Microsoft 22. dubna 2006 kontrolnímu správci pracovní plán pro dodání úplné a přesné technické dokumentace. V tomto pracovním plánu je uvedeno, že revidovaná technická dokumentace pro většinu protokolů bude dodána do 30. června 2006 a technická dokumentace pro zbývající protokoly bude dodána do 18. července 2006.

Dne 15. května 2006 správce předložil dvě zprávy: první obsahovala poznámky ke zprávám technických odborníků Microsoftu přiloženým k dopisu, který Microsoft zaslal 14. dubna 2006, a druhá hodnotila úplnost a přesnost technické dokumentace, kterou Microsoft předložil 11. dubna 2006.

Dne 15. května 2006 předložila společnost TAEUS zprávu, která hodnotila úplnost a přesnost této dokumentace a obsahovala poznámky ke zprávám odborníků Microsoftu. Tato zpráva byla Microsoftu postoupena dne 19. května 2006 spolu se zprávou správce ze dne 15. května 2006 a zprávou správce o technické dokumentaci předložené Microsoftem dne 11. dubna 2006. Komise stejným dopisem Microsoftu sdělila, že podle jejího názoru nebyly vyvráceny námitky vznesené dne 21. prosince 2005 ohledně úplnosti a přesnosti technické dokumentace, a proto stále platí. Komise vyzvala Microsoft, aby předložil připomínky do dvou týdnů po obdržení jejího dopisu.

Microsoft 23. května 2006 požádal o dvoutýdenní prodloužení lhůty na odpověď na dopis Komise ze dne 19. května 2006.

Dne 30. května 2006 jsem vyhověl žádosti Microsoftu a prodloužil jsem lhůtu pro odpověď na dopis Komise z 19 května 2006 do 9. června 2006.

Microsoft odpověděl na dopis z 19. května 2006 dne 9. června 2006. Odpověď zahrnovala dvě další zprávy technických odborníků Microsoftu.

Přístup ke spisu

Po vydání sdělení o námitkách byl Microsoftu dne 23. prosince 2005 umožněn přístup ke spisu. Microsoft požádal prostřednictvím dopisů z 24. prosince 2005 a 2. ledna 2006 a na setkání v kanceláři úředníka pro slyšení 6. ledna 2006 o rozšíření přístupu ke spisu Komise. Žádost o přístup ke spisu se týkala rovněž korespondence mezi Komisí na jedné straně a ORT a správcem na straně druhé.

V dopise ze 13. ledna 2006 jsem zamítl žádost Microsoftu o přístup ke korespondenci s OTR a správcem. Po rozsáhlé výměně názorů vedené s Microsoftem na toto téma jsem dospěl k závěru, že požadovaná korespondence je interní. Přesto jsem pečlivě ověřil, zda přístup k některým částem korespondence mohl být nutný proto, aby bylo možné plně pochopit metodiku nebo vlastní technické ověřování uvedené ve zprávě vypracované správcem, nebo zda by mohl být jinak nutný pro obhajobu Microsoftu. Vzhledem k tomu, že výše uvedené skutečnosti nebylo možné vyloučit v případě „testu určeného k ověření dostatečnosti informací“, který provedl správce, rozhodl jsem se povolit přístup k tomuto dokumentu. Kromě toho jsem zajistil, aby Microsoft obdržel seznam s popisem všech dosud nezveřejněných dokumentů, které potenciálně souvisely se sdělením o námitkách, aby si mohl ověřit, jaké dokumenty si útvary Komise vybraly z dokumentů, které mají k dispozici.

Microsoft požádal dopisem ze 17. ledna 2006 o přístup ke všem dokumentům vztahujícím se ke kontaktům Komise se čtyřmi společnostmi, které odpověděly na test, který Komise prováděla na trhu (Novell, IBM, Oracle a Sun), a s jakýmikoli dalšími třetími stranami, s nimiž Komise v této souvislosti jednala. Přestože podání třetích stran byla zprvu označena jako důvěrná, všichni poskytovatelé informací se vzdali svého práva na zachování důvěrnosti svých dokumentů, které byly obsaženy na seznamu dokumentů poskytnutém Microsoftu. Dané dokumenty byly tedy zpřístupněny. Vzhledem k tomu, že někteří poskytovatelé informací se vzdali svých práv s výslovnou podmínkou, že Microsoft nepředá dotčené informace nikomu jinému než poradci Microsoftu nebo zaměstnancům přímo zapojeným do projednávané věci, řádně jsem o tom Microsoft informoval. Někteří poskytovatelé informací si později stěžovali, že Microsoft informace nevyužil pouze k účelům své obhajoby v tomto řízení, ale zneužil je zejména zveřejněním na svých internetových stránkách. Microsoft dostal příležitost se k těmto stížnostem vyjádřit. Nakonec jsem Microsoftu udělil přístup k jedné korespondenci mezi OTR, správcem a třetími stranami.

Microsoft mě dopisem z 2. března 2006 požádal o přístup ke všem materiálům, které poskytovatelé informací, zejména Sun, IBM a Oracle, předložili přímo správci a OTR. Přestože tyto dokumenty nebyly v době žádosti Microsoftu ve spisu Komise, příslušné útvary Komise přislíbily, že si veškerou takovou korespondenci od správce vyžádají (OTR Komisi informovala, že mezi ní a třetími stranami nedošlo k žádné písemné výměně informací). Kromě několika dokumentů považovaných za důvěrné a nesouvisející s daným tématem Microsoft obdržel veškeré požadované informace.

V dopise z 22. března 2006 Microsoft požádal o přístup k odpovědím, které útvary Komise obdržely od dalších společností na základě žádostí podle článku 18. Zajistil jsem přístup k těmto odpovědím, jakmile byly vyřešeny požadavky třetích stran na zachování důvěrnosti. Microsoft ve stejném dopise požádal o přístup ke korespondenci mezi Komisí a jejím novým odborným poradcem, společností TAEUS. Dospěl jsem k názoru, že tato korespondence je interní, a proto jsem žádosti Microsoftu nevyhověl. Zkontroloval jsem však, zda některé části korespondence nejsou nutné k ověření odborné správnosti zpráv společnosti TAEUS nebo pro porozumění použité metodice. Microsoft se rovněž domníval, že existuje další korespondence mezi útvary Komise a zúčastněnými stranami. Informoval jsem Microsoft, že tomu tak není.

V dopise z 23. května 2006 Microsoft požádal o přístup k další korespondenci mezi Komisí na jedné straně a správcem a společností TAEUS na straně druhé a požadoval přístup k aktualizovanému seznamu korespondence mezi Komisí a třetími stranami a k textům této korespondence bez důvěrných údajů.

Ve své odpovědi z 2. června 2006 jsem znovu potvrdil svůj názor, že Microsoft nemá právo na přístup k interní korespondenci mezi Komisí na jedné straně a společností TAEUS nebo správcem na straně druhé. Přesto jsem pečlivě ověřil, zda korespondence neobsahovala body, které by mohly být nezbytné pro obhajobu Microsoftu. Kromě toho jsem zajistil, aby Microsoft obdržel aktualizovaný seznam korespondence mezi Komisí a třetími stranami a úplné kopie textů, které nebyly důvěrné a vztahovaly se k námitkám vzneseným v tomto řízení proti Microsoftu.

Ústní slyšení

Microsoft požádal o ústní slyšení dopisem z 15. února 2006. V dopise z 23. února 2006 jsem upozornil, že podle jasné formulace čl. 14 odst. 6 nařízení (ES) č. 773/2004 nemohou být ústní slyšení veřejná. Vzhledem k tomu, že toto ustanovení nebylo pouze v zájmu Microsoftu, ale rovněž v zájmu ostatních účastníků slyšení a v zájmu řízení (mimo jiné proto, aby zajištěn klidný průběh jednání), dospěl jsem k názoru, že žádost Microsoftu by mě neměla vést k tomu, abych se odchýlil od zavedeného pravidla, díky němuž se během minulých čtyřiceti let ústní slyšení odehrávala v konstruktivním a produktivním duchu.

Vzhledem k tomu, že jsem odmítl žádost Microsoftu o odklad, konalo se ústní řízení ve dnech 30. a 31. března 2006.

Kromě Microsoftu se slyšení účastnilo devět dalších zúčastněných stran, které přednesly svá stanoviska.

Rozsah sdělení Microsoftu v ústním slyšení nebyl žádným způsobem omezen. Kromě toho Microsoft dostal pro své vyjádření prakticky téměř tak dlouhý čas, jaký požadoval. Kvůli počtu zúčastněných třetích stran musely některé strany snížit své původní časové požadavky. Celkově byla mezi Microsoftem a třetími stranami zachována rovnováha. Microsoft dostal v závěrečné fázi řízení možnost odpovědět na vyjádření třetích stran.

Ústní slyšení v zásadě vycházelo z informací, které Microsoft poskytl dne 26. prosince 2005 (třetí verze technické dokumentace). Přesto jsem nezasáhl, když se hovořilo o čtvrté verzi technické dokumentace Microsoftu předložené 30. ledna 2006, protože se o ní zmiňovala zpráva společnosti TAEUS přiložená k dopisu Komise o skutkové podstatě z 10. března 2006.

Návrh konečného rozhodnutí

Podle mého názoru návrh konečného rozhodnutí neobsahuje žádné právní prvky, které by nebyly uvedeny ve sdělení o námitkách, ani žádné prvky skutkové podstaty, které by nebyly uvedeny ve sdělení o námitkách nebo dopise o skutkové podstatě.

S ohledem na výše uvedené se domnívám, že právo Microsoftu a třetích stran na slyšení bylo v tomto případě dodrženo.

V Bruselu dne 3. července 2006. Karen WILLIAMS

(1) Článek 5 operativní části konečného rozhodnutí zní:

„Pokud jde o zneužití uvedené v čl. 2 písm. a):

a) Microsoft zpřístupní ve lhůtě 120 dní od doručení rozhodnutí každému podniku, který má zájem vyvíjet a distribuovat výrobky konkurující výrobkům společnosti Microsoft na trhu operačních systémů pro skupinové pracovní servery, informace týkající se interoperability a za rozumných a nediskriminujících podmínek poskytne těmto podnikům oprávnění k jejich užívání pro vývoj a distribuci výrobků konkurujících výrobkům společnosti Microsoft na trhu operačních systémů pro skupinové pracovní servery;

b) Microsoft zajistí, aby zpřístupněné informace týkající se interoperability byly nepřetržitě a v příslušných lhůtách aktualizovány;

c) Microsoft zavede ve lhůtě 120 dnů ode dne doručení rozhodnutí hodnotící mechanismus, který umožní dotyčným podnikům se účinně informovat o rozsahu a podmínkách použití informací týkajících se interoperability. Microsoft může stanovit rozumné a nediskriminační podmínky k zajištění toho, aby přístup poskytnutý v tomto rámci byl povolen pouze za účelem hodnocení;“ (…).

(2) Viz článek 7 rozhodnutí a článek 3 rozhodnutí správce.

(3) Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 30. září 2003 ve spojených věcech T-191/98 a T-212/98 až T-214/98, Atlantic Container Line, odst. 115.