SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANCE, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Srovnávací přehled EU o soudnictví 2015 /* COM/2015/0116 final */





1. ÚVOD Srovnávací přehled EU o soudnictví z roku 2015 (dále jen „srovnávací přehled“) je předkládán v době, kdy EU usiluje o to obnovit růst a vytvořit novou dynamiku pro změnu. Účinné systémy soudnictví hrají klíčovou roli pro vytváření prostředí, které je příznivé pro investice, pro obnovování důvěry a vytváření větší regulatorní předvídatelnosti a udržitelného růstu. Srovnávací přehled pomáhá členským státům zlepšit účinnost jejich systémů soudnictví. Toto vydání srovnávacího přehledu se snaží identifikovat možné trendy a obsahuje nové ukazatele a přesnější údaje. Důležitá úloha systémů soudnictví v oblasti růstu doplňuje jejich stěžejní funkci, kterou je hájit hodnoty, na nichž je EU založena. Přístup k účinnému systému soudnictví je základním právem, na kterém stojí evropské demokracie, a tento přístup je uznán v ústavních tradicích, jež jsou společné členským státům. Právo na účinnou právní ochranu je zakotveno v Listině základních práv Evropské unie. Účinnost systémů soudnictví má rovněž zásadní význam pro provádění práva EU a prohlubování vzájemné důvěry. Pokaždé, když vnitrostátní soud aplikuje právní předpisy EU, koná jako „soud Unie“ a musí zajistit účinnou soudní ochranu pro každého, pro občany i podniky, jejichž práva zaručená v právu EU byla porušena. Nedostatky vnitrostátních systémů soudnictví představují překážku pro fungování jednotného trhu, řádné fungování prostoru práva EU a účinné provádění unijního acquis. Z těchto důvodů jsou vnitrostátní reformy soudnictví od roku 2011 nedílnou součástí strukturální složek reforem v členských státech, na něž se vztahují ekonomické ozdravné programy[1]. Zvýšení úrovně, nezávislosti a účinnosti systémů soudnictví je rovněž od roku 2012 prioritou evropského semestru, každoročního cyklu koordinace hospodářských politik EU. Roční analýza růstu 2015 obnovuje závazek provádět strukturální reformy v oblasti soudnictví[2]. V členských státech probíhá rozsáhlý proces reforem soudnictví ... Informace shromážděné pro toto vydání srovnávacího přehledu EU o soudnictví ukazují, že v roce 2014 prováděly všechny členské státy reformy svých systémů soudnictví. Šíře, rozsah a aktuální stav reformního procesu se značně liší, liší se i sledované cíle, kterými může být odstranění nedostatků, zvýšení úrovně a přístupnosti, řešení rozpočtových omezení, prohlubování důvěry občanů nebo rozvoj podnikatelsky příznivého prostředí. Obrázek 1: Zmapování reforem soudnictví v EU v roce 2014 (zdroj: Evropská komise[3]) Reformy jdou od operativních opatření, jako je modernizace řídicího procesu u soudu, používání nových informačních technologií, rozvoj alternativního řešení sporů, ke strukturálnějším opatřením, jako je restrukturalizace organizace soudů, přezkum soudních obvodů, zjednodušení procesních pravidel, reformování justičních a právních profesí a reformování právní pomoci. ... stimulovaný a podporovaný na úrovni EU. Tento reformní proces je součástí strukturálních reforem stimulovaných na úrovni EU, aby se Evropa vrátila na cestu k hospodářskému oživení. Strukturální reformy jsou spolu s investiční a rozpočtovou zodpovědností jedním ze tří pilířů integrovaného přístupu hospodářské a sociální politiky EU v roce 2015. Strukturální reformy pro zajištění účinnosti systémů soudnictví připravují půdu pro prostředí, které je vstřícnější pro podniky i občany. Zjištění srovnávacího přehledu 2014 spolu se zvláštním hodnocením situace v každém z dotčených členských států pomohla EU zformulovat doporučení pro jednotlivé země v oblasti soudnictví. Na návrh Komise doporučila Rada dvanácti členským státům[4], aby podle situace v dané zemi zdokonalily nezávislost, úroveň anebo účinnost svých systémů soudnictví. Z těchto dvanácti členských států bylo již u deseti v roce 2013[5] a u šesti v roce 2012[6] zjištěno, že mají problémy s fungováním systému soudnictví. Komise bedlivě sleduje provádění těchto doporučení prostřednictvím dialogu s vnitrostátními orgány a zúčastněnými stranami v dotčených členských státech. Aby Komise tyto reformy podpořila, zintenzívnila rovněž dialog s členskými státy prostřednictvím své skupiny kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví[7]. Diskuze se věnují zkušenostem členských států[8] a podnítily výměny informací o postupech na podporu úrovně systémů soudnictví, zejména úrovně metod řízení, politiky soudů v oblasti komunikace, úsilí o jednotné provádění práva EU a nedávné reformy provedené za účelem zvýšení účinnosti a úrovně systému soudnictví (např. pokud jde o jeho strukturu). Pro podporu kvality reforem soudnictví v členských státech je klíčové dále usilovat o propagaci výměny osvědčených postupů. Evropské strukturální a investiční fondy (ESI fondy)[9] podporují členské státy v jejich úsilí o zdokonalení fungování jejich systémů soudnictví. Na začátku nového programového období 2014–2020 vedla Komise intenzivní dialog s členskými státy na téma stanovení priorit strategického financování ESI fondů, aby vybídla k vytvoření úzké vazby mezi politikou a financováním. Na základě návrhů dohod o partnerství dosahují celkové rozpočtové prostředky přidělené na investice do institucionální kapacity veřejné správy v nadcházejícím programovém období téměř 5 mld. EUR. Z dvanácti členských států, u kterých se doporučení pro jednotlivé země v roce 2014 věnovalo oblasti soudnictví, označilo jedenáct soudnictví za prioritní oblast podpory pro ESI fondy. Soudnictví je rovněž prioritou ekonomických ozdravných programů pro Řecko a Kypr, které budou využívat ESI fondy v této oblasti. Doporučení pro jednotlivé země, zvláštní hodnocení situace v členských státech a údaje uvedené ve srovnávacím přehledu představují pro členské státy klíčové prvky pro stanovování priorit financování. Členské státy, které identifikovaly systémy soudnictví za prioritní oblast, hodlají využít finančních prostředků ESI fondů povětšinou na zlepšení účinnosti soudnictví. Přestože konkrétní činnosti budou záležet na konkrétních potřebách každého dotčeného členské státu, ukazuje se, že některé druhy činností budou společné pro více členských států, jako je například zavedení systémů řízení věcí, používání IKT na soudech, monitorovací a hodnotící nástroje a vzdělávací schémata pro soudce. Rozsah této podpory se mezi členskými státy liší: zatímco některé členské státy hodlají podporovat velkou část svého systému soudnictví, jiné se zaměřují pouze na několik soudů, které se potýkají se zvláštními problémy nebo které byly zvoleny v rámci pilotního projektu. Komise zdůraznila, že je důležité mít náležité ukazatele pro monitorování účinnosti podpory, a vydala pokyny k monitorovacím ukazatelům, které odpovídají ukazatelům používaným ve srovnávacím přehledu. Zajistí pravidelné podávání zpráv o dosažených výsledcích členskými státy Komisi. Tyto údaje pomohou posoudit, nakolik podpora EU pomáhá při zlepšování účinnosti systémů soudnictví členských států. Co je srovnávací přehled EU o soudnictví? Srovnávací přehled EU o soudnictví je informačním nástrojem, který má pomoci EU a členským státům zajistit účinnější soudnictví na základě objektivních, spolehlivých a srovnatelných údajů o úrovni, nezávislosti a účinnosti systémů soudnictví všech členských států. Přispívá k identifikaci možných nedostatků, zlepšení a osvědčených postupů. Ukazuje trendy ve fungování vnitrostátních systémů soudnictví v průběhu času. Nepředstavuje obecný žebříček hodnocení, ale poskytuje přehled o fungování všech systémů soudnictví na základě různých ukazatelů, jež jsou ve společném zájmu všech členských států. Srovnávací přehled nepropaguje žádný konkrétní druh systému soudnictví a ke všem členským státům přistupuje rovnocenně. Bez ohledu na model vnitrostátního systému soudnictví nebo právní tradici, ve které je zakotven, patří rychlost, nezávislost, dostupnost a snadný přístup k základním parametrům účinného systému soudnictví. Srovnávací přehled 2015 se zaměřuje na sporné občanské a obchodní věci, jakož i na správní věci, aby napomohl členským státům v jejich úsilí o vytvoření prostředí příznivějšího pro podniky a občany, které na oplátku podněcuje investice, ale i hlubšího a spravedlivějšího vnitřního trhu. Srovnávací přehled je nástrojem, jenž se vyvíjí v dialogu s členskými státy a Evropským parlamentem a jehož cílem je určit hlavní parametry účinného systému soudnictví. Evropský parlament vyzval Komisi, aby rozsah srovnávacího přehledu postupně rozšiřovala a úvahy v tomto směru již započaly. Jakým způsobem srovnávací přehled EU o soudnictví obohacuje evropský semestr? Srovnávací přehled EU o soudnictví přináší informace o fungování systémů soudnictví a pomáhá zhodnotit dopad reforem soudnictví. Pokud ukazatele odhalí nedostatky, je třeba vždy provést hlubší analýzu důvodů takového výsledku. Toto hodnocení jednotlivých zemí se provádí v rámci procesu evropského semestru formou dvoustranného dialogu s příslušnými orgány a zúčastněnými stranami. Přihlíží ke přitom zvláštnostem právního systému a situaci dotčených členských států. V konečném důsledku může vést k tomu, že Komise navrhne Radě doporučení pro jednotlivé země týkající se zdokonalení systémů soudnictví[10]. Jaká je metodika srovnávacího přehledu EU o soudnictví? Srovnávací přehled vychází z různých zdrojů informací. Většinu kvantitativních údajů v současné době poskytuje Evropská komise pro efektivitu justice (CEPEJ) Rady Evropy, se kterou Komise uzavřela smlouvu na vypracování zvláštní roční studie[11]. Tyto údaje jsou z roku 2013 a poskytly je členské státy podle metodiky CEPEJ. Tento rok údaje shromáždila CEPEJ výslovně pro členské státy EU[12]. Studie obsahuje rovněž přehledy o jednotlivých zemích s bližšími informacemi, které je třeba vedle číselných údajů zohlednit. Komise pro vypracování srovnávacího přehledu 2015 využila i další zdroje informací, konkrétně Eurostat, Světovou banku, Světové hospodářské fórum a Evropské justiční sítě (zejména Evropskou síť rad pro justici, která poskytla odpovědi na dotazník o nezávislosti soudců) a skupinu kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. Další údaje byly získány pomocí sběrů údajů a oborových studií věnovaných fungování vnitrostátních soudů při aplikaci práva EU v oblasti hospodářské soutěže, ochrany spotřebitele, ochranných známek Společenství a zadávání veřejných zakázek. Jak účinné systémy soudnictví přispívají k růstu? Účinné systémy soudnictví hrají klíčovou roli při obnovování důvěry během celého hospodářského cyklu. Tam, kde systémy soudnictvím zaručují řádný výkon práv a smluv, jsou věřitelé více nakloněni půjčovat, společnosti nejsou nuceny chovat se oportunisticky, transakční náklady jsou omezené a investice mohou snadněji směřovat do inovativních odvětví, která často závisí na nehmotném majetku (např. právech duševního vlastnictví). Účinnější soudy podporují vstup podnikatelů na trh a stimulují konkurenci. Výzkumy prokazují, že existuje přímá souvislost mezi velikostí podniků a účinnými systémy soudnictví, přičemž menší motivaci investovat a zaměstnávat lze vysledovat v době, kdy se ve fungování justice vyskytují nedostatky. Vliv vnitrostátních systémů soudnictví na hospodářství zdůrazňuje Mezinárodní měnový fond, Evropská centrální banka, OECD, Světové ekonomické fórum i Světová banka[13]. 2. Ukazatele srovnávacího přehledu EU o soudnictví 2015 Srovnávací přehled 2015 se vyvíjí: toto třetí vydání srovnávacího přehledu se snaží identifikovat možné trendy a současně zaujmout obezřetný a diferencovaný přístup, neboť se situace značně liší v závislosti na jednotlivých členských státech a ukazatelích. Srovnávací přehled 2015 rovněž obsahuje nové ukazatele a přesnější údaje vycházející z nových zdrojů, například o účinnosti soudů v oblasti zadávání veřejných zakázek a práv duševního vlastnictví, používání a propagaci alternativních způsobů řešení sporů (dále jen „ADR“), používání informačních a komunikačních technologií (dále jen „IKT“) v řízení o drobných nárocích, politikách soudu v oblasti komunikace, složení a pravomocech rad pro justici. Obsahuje rovněž poprvé údaje o podílu žen mezi profesionálními soudci, neboť více genderové rozmanitosti může pomoci k lepší úrovni systémů soudnictví. Účinnost systémů soudnictví Srovnávací přehled 2015 zachovává ukazatele související s účinností řízení: délka řízení, rychlost vyřizování a počet projednávaných věcí. Kromě toho srovnávací přehled 2015 ukazuje výsledky čtyř pilotních studií zaměřených na poskytnutí přesnějších údajů o délce soudních řízení v souvislosti s unijním právem hospodářské soutěže, spotřebitelským právem, ochrannými známkami Společenství a zadáváním veřejných zakázek. Účinnost systémů soudnictví v těchto oblastech, které se řídí právem EU, má velký význam pro hospodářství. Úroveň systémů soudnictví Shodně jako v předchozích vydáních se srovnávací přehled 2015 zaměřuje na určité faktory, které mohou pomoci zlepšit úroveň soudnictví, jako je vzdělávání, monitorování a hodnocení činnosti soudů, využívání průzkumů spokojenosti, rozpočet a lidské zdroje. Srovnávací přehled 2015 doplňuje údaje o dostupnosti IKT o sofistikovanější pohled na to, jak lze elektronické nástroje používat v praxi. Spolupráce se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví navíc přinesla užitečné informace o postupech soudů v oblasti komunikace a konkrétní metody používané členskými stát pro propagaci ADR. Srovnávací přehled 2015 navíc přináší údaje o právní pomoci a genderové rovnováze v soudnictví. Nezávislost soudnictví Srovnávací přehled podává údaje o vnímání nezávislosti systému soudnictví, jak je poskytuje Světové ekonomické fórum (WEF) ve své výroční Zprávě o globální konkurenceschopnosti. I když je vnímání nezávislosti důležité, neboť může ovlivnit investiční rozhodnutí, důležitější je, že nezávislost soudnictví je v systému soudnictví účinně chráněna právními zárukami (strukturální nezávislost). Srovnávací přehled 2014 přinesl první obecný přehled o tom, jak jsou systémy soudnictví strukturovány, aby chránily nezávislost soudnictví v určitých typech situací, ve kterých může být jejich nezávislost ohrožena. Komise pokračovala ve spolupráci v oblasti strukturální nezávislosti soudnictví s Evropskými justičními sítěmi, zejména s Evropskou sítí rad pro justici. Srovnávací přehled 2015 přináší aktualizované informace o právních zárukách představených loňského roku a rozšiřuje záběr komparativního přehledu strukturálních nezávislosti. Přináší zejména srovnání, pokud jde o složení a pravomoci stávajících rad pro justici v EU, informace, na kterých složka vlády přijímá kritéria pro určení finančních zdrojů pro soudnictví a obsah těchto kritérií. Kontext pro analýzu Účinnost, úroveň a nezávislost jsou hlavními parametry pro analýzu účinnosti systémů soudnictví. Údaje o pracovní zátěži soudů v členských státech dávají důležitou informaci o kontextu, v jakém systémy soudnictví fungují (např. úkoly soudů, míra zahajování sporů). Bez ohledu na rozdíly mezi členskými státy by každý systém soudnictví měl být schopen řešit svou pracovní zátěž v přiměřené době při dodržení požadavků na úroveň a nezávislost. Obrázek 2: Počet nově přicházejících občanských, obchodních, správních a jiných věcí na 100 obyvatel* (první stupeň, 2010, 2012 a 2013) (zdroj: studie CEPEJ) * Tato kategorie zahrnuje všechny občanské a obchodní sporné a nesporné věci, výkon rozhodnutí, věci katastru nemovitostí a věci správního práva (sporné nebo nesporné) a jiné než trestní věci. IT: Možnou nesprávnou interpretaci týkající se srovnání mezi lety 2010, 2012 a 2013 lze vysvětlit zavedením rozdílné klasifikace občanských věcí. Obrázek 3: Počet nově přicházejících občanských a obchodních sporných věcí na 100 obyvatel* (první stupeň, 2010, 2012 a 2013) (zdroj: studie CEPEJ) * Sporné občanské a obchodní věci se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi stranami, například sporů ze smluv. Oproti tomu nesporné občanské (a obchodní) věci se týkají nenapadených řízení, například nenapadených platebních rozkazů. Obchodní věci řeší v některých zemích zvláštní obchodní soudy, v jiných zemích obecné (civilní) soudy. IT: Možnou nesprávnou interpretaci týkající se srovnání mezi lety 2010, 2012 a 2013 lze vysvětlit zavedením rozdílné klasifikace občanských věcí. 3. Klíčová zjištění srovnávacího přehledu EU o soudnictví 2015 3.1 Účinnost systémů soudnictví Odložená spravedlnost znamená odepřenou spravedlnost. Rychlá rozhodnutí mají pro podniky a investory zásadní význam. Společnosti při rozhodování o investicích zvažují riziko, že se octnou v obchodních, pracovních nebo daňových sporech nebo úpadku. Účinnost, s jakou systém soudnictví daného členského státu spor vyřizuje, je tedy velmi důležitá. Například právní vymáhání smlouvy o dodávce nebo poskytování služeb se s prodlužující se délkou soudního sporu velmi prodražuje a po uplynutí určité doby dokonce ztrácí smysl, protože pravděpodobnost, že budou peníze z plateb a penále získány zpět, se zmenšuje. 3.1.1 Délka řízení Délkou řízení se rozumí doba (ve dnech) potřebná k vyřešení věci u soudu, tj. doba, kterou soud potřebuje pro dosažení rozhodnutí v prvním stupni. Ukazatelem „dispozičního času“ je počet nevyřešených věcí dělený počtem vyřešených věcí na konci roku vynásobený 365 dny[14]. Vyjma obrázků 13 až 17 se všechny údaje týkají řízení v prvním stupni a srovnávají dostupné údaje z roku 2010 s údaji z let 2012 a 2013[15]. I když mohou mít různé opravné prostředky velký vliv na délku řízení, účinnost systému soudnictví by se měla odrážet již v prvním stupni, protože první stupeň je povinným krokem pro každého, kdo se obrací na soud. Obrázek 4: Doba potřebná k vyřešení občanských, obchodních, správních a jiných věcí* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ[16]) * Tato kategorie zahrnuje všechny občanské a obchodní sporné a nesporné věci, výkon rozhodnutí, věci katastru nemovitostí a věci správního práva (sporné nebo nesporné) a jiné než trestní věci. Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Obrázek 5: Doba potřebná k vyřešení občanských a obchodních sporných věcí* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ) * Sporné občanské (a obchodní) věci se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi stranami, například sporů ze smluv. Oproti tomu nesporné občanské (a obchodní) věci se týkají nenapadených řízení, například nenapadených platebních rozkazů. Obchodní věci řeší v některých zemích zvláštní obchodní soudy, v jiných zemích obecné (civilní) soudy. Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). NL dodalo změřený dispoziční čas, nevypočítala jej však CEPEJ. Obrázek 6: Doba potřebná k vyřešení správních věcí* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ) * Věci správního práva se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi občany a místními, regionálními nebo vnitrostátními orgány. Věci správního práva rozhodují v některých zemích zvláštní správní soudy, v jiných zemích obecné (civilní) soudy. Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (HU), reorganizaci soustavy správních soudů (HR) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit kolísání v LT. 3.1.2 Rychlost vyřizování Rychlost vyřizování představuje podíl počtu vyřešených věcí a počtu nově přicházejících věcí. Je měřítkem toho, zda je soud schopen vyřizovat nově přicházející věci. Délka řízení je spojena s rychlostí, v jaké jsou soudy schopné věci řešit, tedy „rychlostí vyřizování“, a s počtem věcí, které se ještě musí vyřešit, tedy „projednávanými věcmi“. Je-li rychlost vyřizování přibližně 100 % nebo vyšší, znamená to, že soudy jsou schopny vyřešit nejméně tolik věcí, kolik jich nově přichází. Je-li rychlost vyřizování nižší než 100 %, znamená to, že soudy vyřeší méně věcí, než je počet nově přicházejících věcí; výsledkem je, že na konci roku se počet nevyřešených věcí přičte k projednávaným věcem. Pokud tato situace přetrvává několik let, může to naznačovat existenci systémovějšího problému, protože hromadí-li se nevyřízené věci, zvyšuje to pracovní zatížení soudů a prodlužuje to dále délku řízení. Obrázek 7: Rychlost vyřizování občanských, obchodních, správních a jiných věcí* (první stupeň / v % – hodnoty vyšší než 100 % naznačují, že je vyřešeno více věcí než přichází, zatímco hodnoty nižší než 100 % naznačují, že se vyřešilo méně věcí než přichází) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit kolísání v LT a SK. V LT měly údajně vliv na kolísání externí a interní faktory, jako např. nové insolvenční řízení. Obrázek 8: Rychlost vyřizování sporných občanských a obchodních věcí* (první stupeň / v %) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). NL dodalo změřený dispoziční čas, není však vypočítán CEPEJ. Obrázek 9: Rychlost vyřizování správních věcí* (první stupeň / v %) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (HU), reorganizaci soustavy správních soudů (HR) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit kolísání v LT. 3.1.3 Projednávané věci Počtem projednávaných věcí se rozumí počet věcí, které zbývá vyřešit na konci určitého období. Má rovněž dopad na dispoziční čas. Pro zkrácení délky řízení je třeba snížit počet projednávaných věcí. Obrázek 10: Počet projednávaných občanských, obchodních, správních a jiných věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit kolísání v LT a SK. V DK může digitalizace katastru nemovitostí údajně vysvětlit snížení počtu projednávaných věcí. Obrázek 11: Počet projednávaných sporných občanských a obchodních věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit kolísání v EL, LT a SK. Obrázek 12: Počet projednávaných správních věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, protože některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (HU), reorganizaci soustavy správních soudů (HR) nebo učinily závazky o úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové země nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit kolísání v LT a SK. 3.1.4 Účinnost ve zvláštních oblastech K doplnění obecných údajů o občanských, obchodních a správních věcech předkládá srovnávací přehled 2015 informace o průměrné době řízení v některých oblastech, které jsou důležité pro podnikatelské prostředí. Stávající systémy pro sběr údajů v členských státech ne vždy poskytují údaje pro zvláštní právní oblasti. Vzhledem k tomu, že takové údaje umožňují získat přesnější přehled o účinnosti systémů soudnictví v členských státech, věnuje se tento srovnávací přehled oblasti insolvenčního práva[17], práva hospodářské soutěže, spotřebitelského práva, práv duševního vlastnictví a zadávaní veřejných zakázek. Obrázek 13: Doba potřebná k vyřešení insolvence* (v letech) (zdroj: Světová banka: Doing Business) * Doba potřebná k tomu, aby věřitelé získali zpět svůj úvěr. Časové období se počítá od okamžiku selhání dlužníka do zaplacení části nebo celé částky dluhu bance. Zohledňuje možné odkládací taktiky stran jako zdržovací opravné prostředky nebo žádosti o prodloužení lhůty. Údaje jsou shromážděny z odpovědí místních insolvenčních pracovníků na dotazník a jsou ověřeny studií o zákonech a předpisech; údaje pocházejí i z veřejně dostupných informací o úpadkových systémech. Níže uvedené údaje odkazují na aplikaci práva EU u vnitrostátních soudů, a to zejména pravidel hospodářské soutěže a ochrany spotřebitele, ochranných známek Společenství a zadávání veřejných zakázek.[18] Tyto údaje vrhají více světla na účinnost fungování vnitrostátních soudů při aplikaci práva EU v těchto oblastech. Předkládají se informace o průměrném počtu dnů, který je nutný k tomu, aby bylo dosaženo rozhodnutí u vnitrostátních soudů v prvním a druhém stupni ve věcech souvisejících s těmito zvláštními oblastmi. Údaje byly čerpány z rozličných zdrojů. Údaje o průměrné délce řízení u věcí, které se týkají unijního práva hospodářské soutěže a práva na ochranu spotřebitele, byly shromážděny ve spolupráci s evropskými sítěmi vnitrostátních orgánů pro vymáhání práva v těchto oblastech právních předpisů EU[19]. Údaje o ochranné známce Společenství byly získány od členů Evropského střediska pro sledování porušování práv duševního vlastnictví, kteří vycházejí ze zvláštních statistických údajů, jsou-li k dispozici, nebo z reprezentativních vzorků věcí. Údaje o zadávání veřejných zakázek byly získány prostřednictvím pilotního projektu vypracovaného pro Evropskou komisi. Vzhledem k odlišným způsobům předkládání údajů v těchto případech jsou členské státy řazeny abecedně v jejich původním jazyce. Právo hospodářské soutěže vybízí k účinnosti a inovacím a pomáhá snižovat ceny. Účinné vymáhání těchto pravidel je pro podnikatelské prostředí zcela zásadní. Průměrná doba potřebná pro soudní přezkum ve věcech práva hospodářské soutěže v prvním stupni odpovídá obecně průměrnému dispozičnímu času pro správní věci a zdá se být obecně delší než průměrná délka občanských, obchodních, správních a jiných věcí. Délka vyplývající z věcí identifikovaných v některých členských státech má však mnohem vyšší hodnoty[20]. Tento rozdíl může v některých případech být důsledkem složitosti tohoto typu specializovaného sporu. Z obrázku níže je rovněž patrné, že v několika členských státech byly zaznamenány značné rozdíly v délce prvního a druhého stupně soudního přezkumu. V mnoha státech je zapotřebí více času pro rozhodnutí věci v druhém stupni nežli ve stupni prvním. Obrázek 14: Doba potřebná k vyřešení soudního přezkumu rozhodnutí vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž uplatňujícím články 101 a 102 SFEU* (ve dnech) (zdroj: pilotní studie sběru údajů realizovaná Evropskou komisí spolu s Evropskou sítí pro hospodářskou soutěž ) * Žádné věci nebyly zjištěny v tomto období v BG, EE, IE, HR, CY, LU, MT a NL. Průměrná délka řízení byla vypočítána na základě údajů pilotní studie, která identifikovala všechny případy správních žalob proti rozhodnutím vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž uplatňujícím články 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie, u nichž bylo soudní rozhodnutí ve věci vydáno v letech 2012 až 2013. Uvedené údaje platí pro první a druhý stupeň. Pro tento scénář soudního přezkumu neexistuje druhý stupeň soudního přezkumu v AT a ve SI platí pouze od srpna 2013. Skutečná ochrana spotřebitele vyžaduje, aby rovněž účinně fungovaly soudy rozhodující o uplatňování pravidel chránících spotřebitele. Srovnávací přehled 2015 zkoumá délku řízení potřebného k vyřešení správní žaloby proti rozhodnutí orgánu pro ochranu spotřebitele, které aplikuje směrnici o nekalých obchodních praktikách, směrnici o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách či směrnici o prodeji spotřebitelům a zárukách. Přestože se průměrná doba potřebná pro rozhodnutí v rámci soudního přezkumu v prvním stupni ve věcech spotřebitelského práva jeví být obecně delší než průměrná doba u občanských, obchodních, správních a jiných věcí, jsou rozdíly menší nežli rozdíly pozorované u věcí hospodářské soutěže. Obrázek 15: Doba potřebná k vyřešení opravných prostředků proti rozhodnutím orgánu pro ochranu spotřebitele* (ve dnech) (zdroj: pilotní studie sběru údajů provedená Evropskou komisí spolu se sítí pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele) * Scénář zvažovaný na tomto obrázku neplatí pro BE, LU, AT, FI, SE a UK, neboť některé orgány pro ochranu spotřebitele nemají pravomoc přijmout rozhodnutí konstatující porušení pravidel ochrany spotřebitele. Ve sledovaném období nebyly žádné relevantní věci v DE, IE a MT. Ve FR jsou tyto žaloby marginální. Průměrná délka řízení byla vypočítána na základě vzorků věcí soudního přezkumu rozhodnutí orgánu pro ochranu spotřebitele, které uplatňují směrnici o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách, směrnici o prodeji spotřebitelům a zárukách, směrnici o nekalých obchodních praktikách a jejich vnitrostátní prováděcí předpisy, ve kterých soud rozhodl v letech 2012 až 2013. Velikost vzorků se mezi členskými státy liší[21]. Růst v odvětvích s vyšší mírou inovace, a to zejména těch, která využívají nehmotná aktiva, jako je právo duševního vlastnictví, je závislý na dobře fungujícím systému vymáhání práva[22]. Z tohoto důvodu shromažďuje tento srovnávací přehled zvláštní údaje o průměrné době potřebné pro věci týkající se porušení ochranné známky Společenství rozhodované vnitrostátními soudy prvního a druhého stupně. S určitými výjimkami jsou rozdíly v délce řízení v porovnání s průměrnou délkou řízení v občanských, obchodních, správních a jiných věcech menší než u dvou výše uvedených oblastí. Obrázek 16: Doba potřebná k vyřešení věcí porušení ochranné známky Společenství* (ve dnech) (zdroj: pilotní studie sběru údajů provedená Evropskou komisí spolu s Evropským střediskem pro sledování porušování práv duševního vlastnictví) * Žádné věci nebyly zjištěny v HR. Délka řízení byla vypočítána na základě vzorků věcí týkajících se porušení ochranné známky Společenství, u nichž bylo rozhodnutí ve věci vydáno v letech 2012 a 2013. Vzorky byly shromážděny členy Evropského střediska pro sledování porušování práv duševního vlastnictví[23]. Tam, kde byly k dispozici statistické údaje o délce řízení, nebyly vzorky použity. Srovnávací přehled konečně shromažďuje rovněž údaje o době potřebné k vyřešení věcí týkajících se veřejných zakázek. Pravidla zadávání veřejných zakázek zajišťují, aby veřejné zakázky byly zadávány otevřeným, spravedlivým a transparentním způsobem. Níže uvedený graf představuje údaje za řízení v prvním, druhém i třetím stupni ve věcech, ve kterých vnitrostátní soudy rozhodují o právních prostředcích v návaznosti na žaloby podané před zadáním zakázky. Poskytnuté údaje jsou za roky 2009–2012. Graf ukazuje, že nesoudní orgány rozhodující v první stupni (směrnice o právních prostředcích v oblasti zadávání veřejných zakázek tuto možnost povoluje) mívají kratší řízení než soudní orgány. Zatímco právní prostředky fungují v tomto prvním stupni hladce, opravné prostředky v další fázi vyžadují více času. Obrázek 17: Doba potřebná k vyřešení věcí, ve kterých se uplatňují pravidla veřejných zakázek* (ve dnech) (zdroj: pilotní studie[24]) * Průměrná délka řízení byla vypočítána na základě vzorků věcí týkajících se uplatňování právních prostředků podle směrnice o zadávání veřejných zakázek před zadáním zakázky, ve kterých bylo rozhodnutí vydáno v letech 2009 až 2012. V těch členských státech, ve kterých o opravném prostředku rozhoduje v prvním stupni nesoudní orgán (BG, CZ, DK, EE, ES, CY, LV, HU, MT, AT do 2014, PL, RO, SI a SK), jsou údaje pro opravný prostředek v prvním stupni znázorněny bílou barvou. Studie nepokrývá HR, které k EU přistoupilo v červenci 2013[25]. Průměrnou délku nebylo možné zjistit na prvním stupni v ES a PT a v druhém stupni v IE a MT. Pro srovnávací přehled 2015 byl proveden úvodní průzkum[26], aby bylo zmapováno řízení o výkonu rozhodnutí a doba potřebná k uspokojení uplatňovaných nároků. Vzhledem k tomu, že velmi málo zdrojů shromažďuje srovnatelné údaje o délce vykonávacího řízení, bylo nutné připravit vhodnou metodiku. Výsledkem byl přístup, který se zaměřil na sběr reprezentativních vzorků údajů o délce doby mezi okamžikem vynesení konečného soudního rozhodnutí a okamžikem, kdy je obstaven bankovní účet žalovaného, respektive kdy jsou zmrazené prostředky ve skutečnosti získány od žalovaného. Byly navázány rozsáhlé kontakty s relevantními zúčastněnými osobami, jako jsou soudy či exekutoři v různých zeměpisných oblastech, s cílem odůvodnit vhodnost metodiky uplatněné při průzkumu. Navzdory nedostatku údajů byly poskytnuty určité informace o délce vykonávacího řízení. Průzkum například ukazuje, že v Itálii je zapotřebí 136 dnů od vynesení konečného rozhodnutí do zpětného získání prostředků, do nichž spadá 23 dnů potřebných od vynesení konečného rozhodnutí do obstavení bankovního účtu. Údaje z Finska ukazují, že trvá průměrně 21 dnů od vynesení soudního rozhodnutí do obstavení účtu. Závěry o účinnosti systémů soudnictví · Třetí vydání srovnávacího přehledu EU se snaží identifikovat možné trendy[27]. To vyžaduje přijetí obezřetného a diferencovaného přístupu. Situace se značně liší v závislosti na jednotlivých členských státech a ukazatelích[28]. Nejsou navíc vždy k dispozici údaje pro všechny členské státy a tři roky, které přehled srovnává. Reformy soudnictví musí dozrát, aby bylo možné sklidit jejich plody. Tento srovnávací přehled je pravidelnou akcí, a zaznamenává tedy dosažený pokrok. · U těch členských států, pro které jsou údaje k dispozici, lze obecně vysledovat určitá zlepšení účinnosti systémů soudnictví. Ve sledovaném období[29] se jeví, že vícero členských států vykazuje pozitivní trend nežli negativní, pokud jde o dispoziční čas a rychlost vyřizování u sporných občanských, obchodních a správních věcí. Pokud jde o počet projednávaných věcí, nelze identifikovat jednoznačný společný trend v jakémkoliv směru, vyjma trvalého snižování počtu projednávaných občanských, obchodních, správních a jiných věcí. · Mezi členskými státy, které se potýkají se zvláštními problémy, zdá se převažují pozitivní trendy, avšak s několika málo výjimkami. Pozitivní známky, které se objevují v některých členských státech[30] provádějících ambiciózní reformy, by jim měly dodat odvahy pokračovat v reformách s odhodláním a elánem. · Údaje z pilotního projektu dle všeho indikují, že výkonnost soudů se liší v závislosti na právní oblasti. Například ve sporném řízení v některých oblastech, kde vnitrostátní soudy jednají jako soudy Unie, jako je např. soutěžní či spotřebitelské právo, může vynesení rozhodnutí trvat déle nežli u obecných občanských, obchodních či správních věcí. Naproti tomu věci v oblasti zadávání veřejných zakázek rozhodují členské státy v kratší době. · Tyto údaje o zvláštních právních oblastech rovněž ukazují na rozdíly mezi řízením v prvním a v druhém stupni. Společný trend týkající se délky řízení však mezi těmito dvěma stupni nelze v EU vysledovat. [1] V roce 2014 obsahovaly ekonomické ozdravné programy v EL, PT (ukončen v červnu 2014) a na CY také podmínku provést reformu soudnictví. [2] Sdělení Komise, Roční analýza růstu 2015, COM(2014) 902 final. [3] Údaje byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [4] Doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Bulharska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Bulharska na období 2014 (2014/C 247/02); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Chorvatska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska na období 2014 (2014/C 247/10); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Irska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Irska na období 2014 (2014/C 247/07); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Itálie na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Itálie na období 2014 (2014/C 247/11); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Lotyšska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Lotyšska na období 2014 (2014/C 247/12); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Malty na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Malty na období 2014 (2014/C 247/16); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Polska na rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Polska na období 2014 (2014/C 247/19); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Portugalska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Portugalska na období 2014 (2014/C 247/20); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Rumunska rok 2014 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Rumunska na období 2014 (2014/C 247/21); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Slovenska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Slovenska na období 2014 (2014/C 247/23); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Slovinska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Slovinska na období 2014 (2014/C 247/22); doporučení Rady ze dne 8. července 2014 k národnímu programu reforem Španělska na rok 2014 a stanovisko Rady k programu stability Španělska na období 2014 (2014/C 247/08); [5] BG, ES, HU, IT, LV, MT, PL, RO, SI, SK. [6] BG, IT, LV, PL, SI, SK. [7] V roce 2013 Komise vytvořila skupinu kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví za účelem přípravy srovnávacího přehledu a propagace výměny osvědčených postupů v oblasti účinnosti systémů soudnictví. Členské státy musí jmenovat dvě kontaktní osoby, jednu ze soudnictví a jednu z ministerstva spravedlnosti, přičemž pravidelná setkání této neformální skupiny se konala v roce 2014 a 2015. Jeden členský stát dosud nejmenoval kontaktní osoby a čtyři členské státy jmenovaly pouze osoby z ministerstva spravedlnosti, nikoliv ze soudnictví. [8] AT, BE, HR, EL, DE, IE, IT, LT, NL, PT, RO představily v této skupině některé aspekty svých systémů soudnictví. [9] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 ze dne 17. prosince 2013 o společných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti, Evropském zemědělském fondu pro rozvoj venkova a Evropském námořním a rybářském fondu, o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu, Fondu soudržnosti a Evropském námořním a rybářském fondu a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, Úř. věst. L 347, 20.12.2013. [10] Důvody pro doporučení pro jednotlivé země Komise uvedla v pracovních dokumentech útvarů Komise, viz internetová stránka: http://ec.europa.eu/europe2020/making-it-happen/country-specific-recommendations/index_cs.htm [11] Studie je k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/index_en.htm [12] Pravidelný sběr údajů CEPEJ pro 47 členských států Rady Evropy probíhá každé dva roky (poslední obecná zpráva CEPEJ byla zveřejněna v roce 2014 s údaji z roku 2012). S výjimkou tří odpověděly všechny členské státy na dotazník CEPEJ týkající se srovnávacího přehledu. [13] Více informací o hospodářském dopadu účinných systémů soudnictví, viz srovnávací přehled EU o soudnictví 2014, oddíl „Účinnost vnitrostátních systémů soudnictví jako strukturální složka růstu“, viz rovněž „The Economic Impact of Civil Justice Reforms“ (Hospodářské důsledky reforem občanského práva), Evropská komise, Economic Papers, 530, září 2014. [14] Délka řízení, míra vyřešených případů a počet projednávaných věcí jsou standardními ukazateli podle CEPEJ. http://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp [15] Údaje obsahují aktualizace, které komise CEPEJ po zveřejnění studie pro rok 2013 předala Komisi. [16] Zpráva o fungování systémů soudnictví v členských státech EU, vypracovaná pro Komisi sekretariátem CEPEJ v roce 2015. Studie je k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/index_en.htm [17] Viz rovněž studie připravená pro Generální ředitelství pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky Evropské komise o úpadku a druhé šanci pro čestné podnikatele (Bankruptcy and second chance for honest bankrupt entrepreneurs), která je k dispozici na: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=7962&lang=en [18] Vzhledem ke zvláštnosti těchto pozorovaných situací není vždy možné v grafech pokrýt všechny členské státy EU, protože některé druhy věcí se v některých členských státech nevyskytují. [19] V případě soudního přezkumu, kterému se pilotní studie věnovala, jsou tyto orgány účastníky řízení. [20] Počet relevantních věcí soudního přezkumu se liší podle členského státu. V některých případech omezený počet relevantních věcí (BE, CZ, DK, IT, PL a SK) způsobuje, že jedna věc s velmi dlouhým trváním může značně ovlivnit výsledný průměr. V ES odkazuje délka řízení v druhém stupni rovněž na opravné prostředky namítající porušení základních práv, které jsou obvykle projednávány v kratší době. [21] Údaje se obecně nevztahují na finanční služby a produkty. V CZ shromáždily údaje orgány odpovědné za směrnici o nekalých obchodních praktikách. Počet relevantních věcí v DK, EE, FR, HR, NL, SI a SK je nízký, což způsobuje, že jedna věc s velmi dlouhým trváním může značně ovlivnit výsledný průměr. V případě ES nepokrývají údaje autonomní společenství. Údaje z IT, PL a RO jsou založeny na odhadech poskytnutých orgánem pro ochranu spotřebitele. [22] Viz např. „What makes civil justice effective?“, politická sdělení oddělení OECD pro ekonomiku, 18. června 2013, a „The Economics of Civil Justice: New Cross-Country Data and Empirics“, pracovní dokument oddělení OECD pro ekonomiku č. 1060. [23] Velikost vzorků se mezi členskými státy liší. V případě DK se statistické údaje vztahují rovněž na věci, ve kterých vnitrostátní právo ochranných známek uplatňoval námořní a obchodní soud. DE nemá zvláštní statistické údaje pro věci obchodních známek Společenství, protože shromažďuje údaje o všech věcech práva průmyslového vlastnictví. Poskytnuté údaje jsou založeny na odhadech soudů. Na SK odkazuje druhý stupeň v roce 2012 na Nejvyšší soud a v roce 2013 na věci projednávané v druhém stupni okresním soudem v Bratislavě. V některých členských státech (EE, LT, LU, HU, FI a v SI v druhém stupni) je počet relevantních věcí omezený. V IE byla jenom jedna relevantní věc. [24] Economic efficiency and legal effectiveness of review and remedies procedures for public contracts, Europe Economics, studie připravená pro Generální ředitelství pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky Evropské komise, k dispozici: http://ec.europa.eu/growth/single-market/public-procurement/modernising-rules/evaluation/index_en.htm [25] Údaje pro HR jsou k dispozici na internetové stránce chorvatského státního výboru pro dohled nad zadáváním veřejných zakázek v jeho výročních zprávách. [26] Případová studie o fungování výkonu soudních rozhodnutí v členských státech (Case study on the functioning of enforcement proceedings relating to judicial decision in Member States), Matrix, připraveno pro Evropskou komisi (Generální ředitelství pro spravedlnost a spotřebitele) k dispozici na: http://ec.europa.eu/justice/effective-justice/index_en.htm [27] Trend, který je zachycen ve třech srovnávacích přehledech, může odhalit velmi odlišné situace, např. změny v délce řízení se mohou pohybovat od 10 dnů (nebo méně) do 100 dnů (nebo více). [28] Více podrobností o kolísání viz přehledy věnované konkrétním zemím ve studii o fungování systémů soudnictví v členských státech EU z roku 2015, vypracováno pro Komisi sekretariátem CEPEJ. [29] 2010, 2012, 2013. [30] Například EL. 3.2 Úroveň systémů soudnictví Vysoce kvalitní instituce, včetně vnitrostátních systémů soudnictví, jsou pro hospodářskou výkonnost rozhodujícím faktorem. Účinné soudnictví předpokládá kvalitu během celého trvání soudního řízení. Špatná úroveň soudních rozhodnutí může zvýšit rizika podnikání pro velké společnosti i malé a střední podniky a může negativně ovlivnit rozhodování spotřebitelů. Všechny členské státy zavádějí opatření na podporu úrovně svých systémů soudnictví. Ačkoliv neexistuje jeden odsouhlasený způsob měření úrovně systému soudnictví, používá srovnávací přehled některé parametry, které se všeobecně považují za relevantní[31] a které mohou pomoci zlepšit úroveň soudnictví. 3.2.1 Nástroje monitorování, hodnocení a průzkumu na podporu úrovně systémů soudnictví Monitorování a hodnocení činností soudů jsou nástroje, které pomohou zlepšit předvídatelnost a rychlost soudních rozhodnutí i úroveň soudnictví[32]. Tyto nástroje mohou spočívat ve sledování každodenní činnosti soudů na základě sběru údajů. Mohou však rovněž spočívat ve výhledovějším hodnocení systému soudnictví, například za pomocí ukazatelů kvality nebo dokonce vymezením norem kvality pro celý systém soudnictví. Průzkumy provedené mezi právníky, kteří pracují u soudů, anebo osobami, které přicházejí se soudy do styku, mohou rovněž přinést důležité informace pro účely zdokonalení úrovně systému soudnictví. Obrázek 18: Dostupnost monitorování činnosti soudů v roce 2013* (zdroj: studie CEPEJ[33]) * Monitorovací systémy se snaží zhodnotit každodenní činnost soudů zejména pomocí sběru údajů a statistické analýzy. V případě FR souvisí rozdíly oproti předchozímu vydání srovnávacího přehledu s opravou údajů, které byly v obou letech stabilní. Údaje pro ES a PL pochází z roku 2012. Obrázek 19: Dostupnost hodnocení činnosti soudů v roce 2013* (zdroj: studie CEPEJ) * Hodnotící systém odkazuje na výkonnost soudů, obecně za použití ukazatelů a cílů. Některé členské státy navíc definují ukazatele a normy kvality pro celý systém soudnictví. V RO se ukazatele výkonnosti činnosti soudů používají pravidelně. U všech ostatních členských států jsou výsledky totožné s údaji shromážděnými pro rok 2012. Údaje pro ES a PL pochází z roku 2012. Obrázek 20: Průzkumy provedené mezi osobami, které přicházejí se soudy do styku, nebo právníky v roce 2013* (zdroj: studie CEPEJ) * Bylo oznámeno, že se v NL počet průzkumů zaměřených na státní zástupce snižuje, zatímco v HU a LT roste počet průzkumů zaměřených na advokáty, účastníky řízení a jiné osoby, které přicházejí se soudy do styku. U všech ostatních členských států jsou výsledky totožné s údaji shromážděnými pro rok 2012. Údaje pro EL, ES a PL pochází z roku 2012. 3.2.2 Systémy informačních a komunikačních technologií pomáhají zkracovat délku řízení a usnadňují přístup ke spravedlnosti Systémy IKT pro registraci a správu věcí jsou nepostradatelnými nástroji, které mají soudy k dispozici pro efektivní časovou organizaci věcí, protože přispívají k rychlejšímu projednání věci, a tím zkracují celkovou délku řízení. Systémy IKT pro komunikaci mezi soudy a účastníky řízení (např. elektronické podávání nároků) mohou pomoci omezit zpoždění a náklady pro občany a podniky usnadněním přístupu ke spravedlnosti. Systémy IKT sehrávají také stále významnější úlohu při přeshraniční spolupráci mezi justičními orgány, a usnadňují tak provádění právních předpisů EU. Obrázek 21: Systémy IKT pro registraci a správu věcí* (vážený ukazatel – minimum = 0, maximum = 4) (zdroj: studie CEPEJ) * Složený ukazatel sestavený z několika ukazatelů IKT (systém pro registraci věcí, řídicí informační systém soudu, finanční informační systém, videokonference), kde každý měří dostupnost těchto systémů od 0 do 4 (0 = dostupné u 0 % soudů; 4 = dostupné u 100 % soudů). Obrázek 22: Elektronická komunikace mezi soudy a účastníky řízení* (vážený ukazatel – minimum = 0, maximum = 4) (zdroj: studie CEPEJ) * Složený ukazatel sestavený z několika ukazatelů IKT (elektronické internetové formuláře, internetové stránky, sledování věcí online, elektronické rejstříky, elektronické zpracování drobných nároků, elektronické zpracování vymáhání nesporných pohledávek, elektronické podávání nároků, videokonference, další nástroje elektronické komunikace), kde každý měří dostupnost těchto systémů od 0 do 4 (0 = dostupné u 0 % soudů; 4 = dostupné u 100 % soudů). Obrázek 23: Elektronické zpracování vymáhání nesporných pohledávek (0 = dostupné u 0 % soudů, 4 = dostupné u 100 % soudů) (zdroj: studie CEPEJ) Obrázek 24: Elektronické podávání nároků (0 = dostupné u 0 % soudů, 4 = dostupné u 100 % soudů) (zdroj: studie CEPEJ) Účinné řízení o drobných nárocích na vnitrostátní i evropské úrovni je klíčové pro zlepšení přístupu občanů ke spravedlnosti a k lepšímu výkonu jejich spotřebitelských práv. Důležitost přeshraničního online řízení o drobných nárocích rovněž narůstá kvůli přeshraničnímu elektronickému obchodu. Jedním z politických cílů Evropské komise je proto zjednodušit a urychlit řízení o drobných nárocích tím, že se zlepší komunikace mezi justičními orgány a lépe se budou využívat IKT. Konečným záměrem je snížit administrativní zátěž pro všechny skupiny uživatelů: soudy, justiční aktéry a konečné uživatele. Jedenáctá srovnávací zpráva o elektronické veřejné správě[34] vypracovaná pro Evropskou komisi měří poprvé úroveň online řízení o drobných nárocích v členských státech EU. Pro tuto studii byla řízení o drobných nárocích posouzena výzkumníky (tzv. „virtuální kupci“)[35]. Účelem bylo odhalit, zda je poskytování online veřejných služeb zorganizováno podle potřeb uživatelů. Každý výzkumník vystupoval jako řadový občan a jeho „cesta“ byla časově ohraničena, tj. každý virtuální kupec měl jeden den na to posoudit jednu životní událost. To znamená, že pokud konkrétní krok nebylo možné učinit v tomto časovém rámci, znamenalo to negativní odpověď. Negativní odpověď tudíž neznamenala, že tento konkrétní krok nebyl k dispozici online, naznačovala však, že nebylo snadné jej zjistit intuitivně bez nutnosti mnoha proklikání a že velmi pravděpodobně řadový občan nebo podnikatel by jej nevyužil, respektive nenalezl. Obrázek 25: Srovnání online řízení o drobných nárocích (pro každou kategorii nejvýše 100 bodů, celkem nejvýše 700 bodů) (zdroj: Delivering on the European Advantage? „How European governments can and should benefit from innovative public services’“ studie připravená pro Evropskou komisi (Generální ředitelství pro komunikační sítě, obsah a technologie[36]) 3.2.3 Politiky soudů v oblasti komunikace Aktivita soudů v oblasti komunikace je pro občany i podniky zásadní, aby mohli činit informovaná rozhodnutí o možnostech své právní ochrany (soudní či mimosoudní), a přispívá k nezbytné důvěře v systém soudnictví. Média hrají zásadní roli při informování o soudních věcech. Pomocí lepšího kontaktu mezi soudy a médii může soudnictví lépe informovat veřejnost o soudní činnosti (rozsahu, omezeních a složitostech), a přispět tak ke kvalitě zpravodajství (např. vyloučení faktických chyb). Komise v roce 2014 zahájila výměnu informací mezi členskými státy o postupech a politikách soudů v oblasti komunikace. Výměna informací odhalila, že je potřeba získat větší přehled o praxi v této oblasti. V návaznosti na toto zjištění Komise zmapovala ve spolupráci s členskými státy[37] stávající praxi u významných parametrů účinné politiky soudů v oblasti komunikace[38]. Mezi to patřila i dostupnost informací pro širokou veřejnost; způsoby, jak soudy organizují své vztahy s tiskem/médii; vzdělávání soudců v oblasti komunikace s účastníky řízení a tiskem; dostupnost a postupy týkající se zveřejňování soudních rozhodnutí online (na všech úrovních systému soudnictví). Obrázek 26: Dostupnost online informací o systému soudnictví pro širokou veřejnost* (zdroj: Evropská komise[39]) * U každé z kategorií na obrázku lze přidělit jeden bod. Vzhledem k tomu, že DE je federálním státem, charakterizují jej decentralizované struktury. Proto si samy jednotlivé spolkové země rozhodují, jaké informace budou poskytovat online, a tudíž odpovídají za aktualizaci těchto informací. Totéž platí na úrovni federace. Obrázek 27: Vztahy mezi soudy a tiskem/médii* (zdroj: Evropská komise[40]) * U každého stupně (první, druhý a třetí) lze přidělit dva body, pokud existuje tiskový referent nebo „soudce – tiskový zpravodaj“, do jehož náplně spadají jak občanské/obchodní věci, tak správní věci. Pokud do jeho náplně spadá pouze jedna kategorie věcí (buď občanské/obchodní, nebo správní), přiděluje se pouze jeden bod. Pokud existuje tiskový referent pro některé soudy, přiděluje se 0,5 bodu za stupeň (první, druhy a třetí). V IE mají soudní služby poradce pro styk s veřejností, který připravuje a vydává tiskové zprávy pro média. Obrázek 28: Dostupnost vzdělávání soudců v oblasti komunikace s účastníky řízení a tiskem* (zdroj: Evropská komise[41]) * U každé z kategorií na obrázku lze přidělit jeden bod. Obrázek 29: Přístup k zveřejněným rozsudkům online* (občanské a obchodní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise[42]) * U kategorií „Rozsudky jsou dostupné online“, „Informace v databázi se aktualizují nejméně jednou měsíčně“ a „Přístup ke zveřejněným rozsudkům je zdarma“ se přidělují tři body, když je tomu tak na všech stupních (prvním, druhém a třetím). Pokud je služba k dispozici pouze na některém stupni, přiděluje se jeden či dva body. Pokud je služba k dispozici pouze pro některé soudy, přiděluje se 0,5 bodu za soudní stupeň. U kategorie „Zúčastněné osoby mají přístup do databáze (soudci, advokáti, jiní právnici anebo široká veřejnost)“, přiděluje se jeden bod, když jsou pokryty všechny zúčastněné osoby. Pokud široká veřejnost nemá přístup, přiděluje se 0,25 bodu za každou zúčastněnou osobu, které má přístup (např. soudci = 0,25 bodu, advokáti = 0,25 bodu, jiné právnické profese = 0,25 bodu). Obrázek 30: Online přístup k zveřejněným rozsudkům* (správní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise[43]) * U kategorií „Rozsudky jsou dostupné online“, „Informace v databázi se aktualizují nejméně jednou měsíčně“ a „Přístup ke zveřejněným rozsudkům je zdarma“ se přidělují tři body, když je tomu tak na všech stupních (prvním, druhém a třetím). Pokud je služba k dispozici pouze na některém stupni, přiděluje se jeden či dva body. Pokud je služba k dispozici pouze pro některé soudy, přiděluje se 0,5 bodu za soudní stupeň. U kategorie „Zúčastněné osoby mají přístup do databáze (soudci, advokáti, jiní právíci anebo široká veřejnost)“, přiděluje se jeden bod, když jsou pokryty všechny zúčastněné osoby. Pokud široká veřejnost nemá přístup, přiděluje se 0,25 bodu za každou zúčastněnou osobu, které má přístup (např. soudci = 0,25 bodu, advokáti = 0,25 bodu, jiné právnické profese = 0,25 bodu). V IE je internetová stránka soudní služby úřední platformou pro zveřejňování všech rozsudků všech soudů s civilní a trestní příslušností. Neexistuje zvláštní kategorie „správních věcí“. Obrázek 31: Praxe u online zveřejňování rozsudků* (občanské a obchodní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise[44]) * U kategorií „Zveřejňování rozsudků se řídí výběrovými kritérii“, „Rozsudkům je přidělen identifikátor ECLI (nebo bude v blízké budoucnosti)“, „Rozsudky jsou opatřovány klíčovými slovy“ a „Rozsudky jsou anonymizovány“ se přidělují tři body, když je tomu tak na všech stupních (prvním, druhém a třetím). Pokud je služba k dispozici pouze na některém stupni, přiděluje se jeden či dva body v závislosti na počtu pokrytých stupňů. Na Maltě je druhým stupněm nejvyšší soud. Obrázek 32: Praxe u online zveřejňování rozsudků* (správní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise[45]) * U kategorií „Zveřejňování rozsudků se řídí výběrovými kritérii“, „Rozsudkům je přidělen identifikátor ECLI (nebo bude v blízké budoucnosti)“, „Rozsudky jsou opatřovány klíčovými slovy“ a „Rozsudky jsou anonymizovány“ se přidělují tři body, když je tomu tak na všech stupních (prvním, druhém a třetím). Pokud je služba k dispozici pouze na některém stupni, přiděluje se jeden či dva body v závislosti na počtu pokrytých stupňů. Na Maltě je druhým stupněm nejvyšší soud. V IE je internetová stránka soudní služby úřední platformou pro zveřejňování všech rozsudků všech soudů s civilní a trestní příslušností. Neexistuje zvláštní kategorie „správních věcí“. 3.2.4 Metody alternativního řešení sporů (ADR) mohou pomoci omezit pracovní zátěž soudů Alternativním řešením sporů se rozumí jakákoliv jiná metoda vyřešení sporů, která se liší od soudního řízení. Mediace, smírčí řízení a rozhodčí řízení jsou nejběžnějšími formami alternativního řešení sporů. Ve srovnání s průměrným soudním sporem mohou pomoci stranám dosáhnout kompromisu v kratší době a podporují harmoničtější kulturu, ve které nejsou vítězové či poražení. Alternativní řešení sporů může přispět k účinnějšímu soudnictví a v konečném důsledku k vytvoření prostředí, které je příznivé pro podnikání a hospodářský růst. Všechny členské státy, které poskytly údaje, informovaly o dostupnosti nejméně tří metod ADR, přičemž velká většina informovala o čtyřech metodách, tj. o soudní a mimosoudní mediaci, smírčím řízení a rozhodčím řízení. Navzdory dostupnosti několika způsobů, jak urovnat spor mimo soudní místnost, jsou obecně metody ADR ve většině členských států nedostatečně využívané, což dokládá obrázek 35. Srovnávací přehled přináší údaje o aktivitách veřejného sektoru členských států v oblasti propagace a pobídek v souvislosti s využitím těchto metod. Zatímco propagační aktivity se považují za dobrovolný krok, pobídky jsou zakotveny v zákonech či podzákonných předpisech, a tudíž představují požadavek. Obrázky 33 a 34 vycházejí z odpovědí na dotazník zaslaný kontaktním osobám členských států. Obrázek 35 vychází z průzkumu Eurobarometr. Ukazuje odpovědi společností, které nahlásily, že v uplynulých dvanácti měsících obdržely stížnost spotřebitelů skrze různé komunikační kanály. Obrázek 33: Propagace využívání ADR ze strany veřejného sektoru* (zdroj: Evropská komise[46]) * Souhrnný ukazatel založený na těchto údajích: 1) internetové stránky přinášející informace o ADR, 2) informační kampaně v médiích, 3) brožury pro širokou veřejnost, 4) zvláštní informační setkání věnovaná ADR na žádost, 5) zvláštní aktivity v oblasti komunikace organizované soudem, 6) zveřejňování hodnocení o využívání ADR, 7) zveřejňování statistiky o využívání ADR, 8) ostatní. Za každý nástroj propagace v dotazníku se přiděluje jeden bod. V některých členských státech lze realizovat další aktivity (DE). Obrázek 34: Pobídky k využití ADR* (zdroj: Evropská komise[47]) * Souhrnný ukazatel založený na těchto údajích: 1) právní pomoc kryje (částečně nebo zcela) náklady vzniklé v souvislosti s ADR, 2) úplná nebo částečná náhrada soudních poplatků, včetně kolkovného v případě úspěšného ADR, 3) ADR bez nutnosti využití služeb advokáta, 4) soudce může vystupovat jako mediátor, 5) koordinátor ADR/mediace při soudech, 6) ostatní. Za každý nástroj pobídek v dotazníku se přiděluje jeden bod. Některé členské státy mají další metody pro usnadnění využití ADR (IE). Pokud to povaha věci umožňuje v CZ, může soud zahájit postup soudním smírem a hledat kompromisní řešení. Obrázek 35: Stížnosti spotřebitelů skrze různé komunikační kanály* (zdroj: průzkum Eurobarometr[48]) * Obrázek nezohledňuje ty odpovědi, kdy maloobchodník nedostal žádnou spotřebitelskou stížnost skrze žádný komunikační kanál. 3.2.5 Podpora odborného vzdělávání soudců může pomoci zlepšit účinnost soudnictví Vzdělávání soudců je důležitým prvkem pro kvalitu soudních rozhodnutí. Zahrnuty jsou rovněž informace vyplývající z výroční zprávy o evropském justičním vzdělávání za rok 2014[49] o stávajícím procentním poměru soudců, kteří se účastní dalšího vzdělávání v právu EU nebo v právu jiného členského státu EU. Obrázek 36: Povinné odborné vzdělávání soudců v roce 2013* (zdroj: studie CEPEJ) * DE a HU oznámily zvýšení počtu kategorií povinného vzdělávání oproti roku 2012. Údaje pro ES a PL pochází z roku 2012. Obrázek 37: Účast soudců na dalším vzdělávání v oblasti práva EU nebo práva jiného členského státu* (jako % z celkového počtu soudců) (zdroj: Evropská komise, Evropské justiční vzdělávání, 2014[50]) * Tento rok byly údaje poskytnuty pro UK (SC). V případě FR to zahrnuje státní zástupce. Členské státy v několika případech oznámily poměr účastníků vůči skutečným členům právnické profese vyšší než 100 %, což znamená, že se účastníci zúčastnili více než jedné vzdělávací akce o právu EU. 3.2.6 Zdroje Níže uvedená tabulka ukazuje celkový souhrnný rozpočet soudů na obyvatele pro roky 2010, 2012 a 2013. Tabulka zachycuje relativní stabilitu rozpočtů soudů na obyvatele během tří let, s průměrným malým zvýšením. Obrázek 38: Rozpočet soudů* (v EUR na obyvatele) (zdroj: studie CEPEJ) * Obrázek 38 ukazuje schválený roční rozpočet přidělený na fungování všech soudů, bez ohledu na to, z jakého zdroje prostředky pocházejí (vnitrostátní nebo regionální) a jak jsou vysoké. Srovnávat by se mělo obezřetně, protože údaje pro AT, BE, FR, EL a LU zachycují rozpočet pro celý systém soudnictví a zahrnují právní pomoc a státní zastupitelství, údaje pro DE nejsou kompletní a nepokrývají všechny spolkové země a některé členské státy získávají finanční prostředky od mezinárodních a evropských institucí. Podstatný pokles u ES mezi roky 2010 a 2012 zachycuje skutečnost, že údaje autonomních společenství a rady pro justici nebyly zahrnuty mezi údaje za rok 2012. Článek 47 Listiny základních práv Evropské unie vyžaduje, aby bezplatná právní pomoc byla poskytnuta všem, kdo nemají dostatečné prostředky, pokud je to nezbytné k zajištění účinného přístupu ke spravedlnosti. Srovnávací přehled 2015 obsahuje informace o výdajích na bezplatnou právní pomoc na obyvatele v členských státech v letech 2010, 2012 a 2013. Níže uvedený graf ukazuje, že u různých skupin zemí lze pozorovat značné rozdíly v těchto částkách. Ve většině členských států existuje relativní stabilita, pokud jde o částky vynakládané na bezplatnou právní pomoc na obyvatele během srovnávaných let. Tabulka neposkytuje informace o tom, jak jsou celkové částky vyčleněné na bezplatnou právní pomoc rozdělovány mezi příjemce či věci. Obrázek 39: Roční veřejný rozpočet vyčleněný na bezplatnou právní pomoc na obyvatele v letech 2010, 2012 a 2013* (zdroj: studie CEPEJ) * Obrázek 39 ukazuje částku ročního veřejného rozpočtu vyčleněnou na bezplatnou právní pomoc v letech 2010, 2012 a 2013 na obyvatele. Rozpočet pro DE není kompletní, neboť nezahrnuje všechny spolkové země. V některých členských státech mohou i právníci pokrývat část bezplatné právní pomoci, což výše uvedené údaje nezachycují. Obrázek 40: Celkové vládní výdaje na „soudy“* (v EUR na obyvatele) (zdroj: Eurostat) Tento dodatečný ukazatel týkající se zdrojů vychází z údajů Eurostatu o vládních výdajích. Uvádí skutečné výdaje a doplňuje existující ukazatel o prostředcích přidělených soudům. Porovnávají se roky 2010, 2011 a 2012. *Zatímco obrázek 38 ukazuje schválený roční rozpočet přidělený na fungování všech soudů, bez ohledu na zdroj a výši tohoto rozpočtu (vnitrostátní nebo regionální), obrázek 40 představuje celkové (skutečné) vládní výdaje na soudy (údaje z národních účtů, klasifikace funkcí vládních institucí, skupina 03.3). Obrázek 40 zahrnuje rovněž probační systémy a právní pomoc. Obrázek 41: Celkové vládní výdaje na soudy jako procento HDP (zdroj: Eurostat) Níže uvedené tabulky přinášejí informace o lidských zdrojích v systémech soudnictví u členských států. Pokud jde o počet soudců na 100 000 obyvatel, lze ve většině členských států pozorovat relativní stabilitu mezi lety 2010 a 2013, s malým nárůstem průměru. Podobně lze pozorovat ve většině členských států zvýšení podílu advokátů na 100 000 obyvatel. Tyto podíly se mezi zeměmi velmi liší. Obrázek 42: Počet advokátů* (na 100 000 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) *Advokát je osoba, která je podle vnitrostátního práva kvalifikovaná a oprávněná obhajovat klienty a jednat jejich jménem, vykonávat právní praxi, vystupovat před soudy nebo poskytovat klientům rady a zastupovat je v právních záležitostech (doporučení Rec(2000)21 Výboru ministrů Rady Evropy o svobodě výkonu profese advokáta). Obrázek 43: Počet soudců* (na 100 000 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Kategorie zahrnuje soudce pracující na plný úvazek podle metodiky CEPEJ. Nezahrnuje Rechtspfleger / soudní úředníky, kteří existují jen v některých členských státech. Celkový počet profesionálních soudců u EL zahrnuje během výše uvedených let různé kategorie, což částečně vysvětluje rozdíly. Obrázek 44: Rozdíly v absolutním počtu soudů (zeměpisné pozice) mezi lety 2010–2013* (zdroj: studie CEPEJ) Obrázek 1 „Zmapování reforem soudnictví v EU v roce 2014“ dokládá, že významný počet členských států zahájil, přijal nebo provedl reformu soudních obvodů anebo soustavy soudů. Níže uvedený obrázek doplňuje tuto informaci, neboť přináší údaje o rozdílu v počtu všech soudů coby zeměpisných pozic[51] v období 2010–2013. Rozdíl v počtu soudů coby právních subjektů není v tomto obrázku zachycen. * IT provedla v září 2013 reorganizaci územního uspořádání soudů. Zahrnovalo to zrušení (sloučením s jinými úřady) 30 tribunálů, 30 úřadů státního zastupitelství, 220 soudních pracovišť a 346 smírčích soudců. LT v lednu 2013 snížila počet okresních soudů z 54 na 49. NL reorganizovalo v roce 2013 územní uspořádání soudů (omezení počtu z 64 na 40). Výsledkem této reorganizace bylo zrušení podřízených pracovišť okresních soudů. U HR a SI je zvýšení počtu vysvětleno rozdílným výkladem otázky CEPEJ v roce 2013 oproti roku 2010. 3.2.7 Podíl žen mezi profesionálními soudci Rozmanitost mezi zaměstnanci přináší doplňkové znalosti, dovednosti a zkušenosti a odráží realitu ve společnosti. Pro soudy to platí dvojnásob. Genderově rozmanitější soudcovský sbor může přispět k vyšší úrovni systému soudnictví. Níže uvedený obrázek týkající se podílu žen u soudů prvního a druhého stupně a nejvyššího soudu je různorodý. Údaje potvrzují nepřímou úměrnost: čím vyšší soud je, tím nižší je podíl žen mezi soudci. Zatímco u většiny členských států je stávající podíl žen mezi soudci soudů prvního a druhého stupně relativně vysoký a v rámci zóny genderové rovnováhy, tj. podílu 40–60 %[52], je situace velmi odlišná u podílu žen mezi soudci nejvyšších soudů. Nicméně trendy v posledních třech letech u soudů prvního a druhého stupně a v uplynulých sedmi letech u nejvyšších soudů jsou převážně pozitivní. Naznačují, že většina členských států pracuje na dosažení zóny genderové rovnováhy. Obrázek 45: Podíl žen mezi profesionálními soudci soudů prvního a druhého stupně a nejvyšších soudů (zdroj: Evropská komise a studie CEPEJ) Obrázek 46: Rozdíly v podílu žen mezi profesionálními soudci soudů prvního i druhého stupně od roku 2010 do roku 2013 a nejvyšších soudů od roku 2007 do roku 2014* (zdroj: Evropská komise a studie CEPEJ) * U soudů prvního stupně v SI a nejvyšších soudů v EE, FI a UK nevykázaly údaje ve sledovaném období žádné změny. Závěry o úrovni systémů soudnictví · Srovnávací přehled 2015 ukazuje, že existuje prostor pro více úsilí o podporu úrovně systémů soudnictví. · Nadále pokračovaly snahy o zdokonalení nástrojů IKT pro systém soudnictví. Ukazatele však odhalily mezery v počtu členských států, a to jak u dostupných nástrojů IKT pro správu a řízení soudů, tak u elektronické komunikace mezi soudy a účastníky řízení. Ve značném počtu členských států není možné elektronicky zpracovávat žaloby a vymáhat nesporné pohledávky. Je zapotřebí více podrobnějších srovnatelných údajů, aby bylo možné lépe identifikovat problémy v oblasti modernizace nástrojů IKT pro systémy soudnictví a osvědčené postupy. Takovýto přehled představuje pomůcku pro členské státy, které již započaly modernizací nástrojů IKT nebo ji hodlají provést. Komise bude ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví toto úsilí podporovat. · Velká většina členských států používá hodnotící nástroje k monitorování činností soudu. Jsou zveřejňovány výroční zprávy o fungování systému soudnictví. Ne všechny systémy pro sběr údajů však poskytují dostatek informací o fungování systému nebo údaje srovnatelné na úrovni EU, včetně těch, které požaduje CEPEJ. · Málo členských států přistupuje k hodnocení činností soudů komplexně. Většina členských států používá pro sběr informací o fungování svých systémů soudnictví průzkumy. Avšak pouze několik málo členských států se s průzkumy obrací na všechny relevantní zúčastněné osoby (soudce, zaměstnance soudu, státní zástupce, advokáty, účastníky řízení a jiné osoby, které využívají soud). · Přístup ke spravedlnosti vyžaduje, aby bezplatná právní pomoc byla poskytnuta všem, kdo nemají dostatečné prostředky, pokud je to nezbytné k zajištění účinného přístupu ke spravedlnosti. Existují velké rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o rozpočet na obyvatele vyčleněný na bezplatnou právní pomoc. · Existuje značný prostor pro zdokonalení online řízení o drobných nárocích. Srovnání provedené v této oblasti odhalilo prostor pro zlepšení jak u procesních aspektů, tak u kvality a přístupnosti informací. Pro rozvoj online řízení o drobných nárocích jsou potřeba další kroky k integraci klíčových faktorů, jako je e-ID (nebo jiný identifikátor) a ověřené dokumenty, na různých krocích tohoto řízení. · Ve většině členských států se více než 20 % soudců účastnilo dalšího vzdělávání v právu EU nebo právu jiného členského státu. To překračuje 5 % ročního cíle právníků, kteří mají být vzděláni, aby bylo dosaženo cíle 50 % do roku 2020. V roce 2013 všechny členské státy, které poskytly údaje o vzdělávání soudců, splnily roční cíl. · Všechny členské státy se snaží zpřístupnit občanům informace o svých systémech soudnictví, včetně informací o jednotlivých soudech a postupech, jak se obrátit na soud. V řadě členských států však chybí informace o nákladech řízení a o bezplatné právní pomoci. Valná většina členských států organizuje vzdělávání pro soudce věnované komunikačním dovednostem. · Většina členských států umožňuje široké veřejnosti bezplatný přístup k rozsudkům v občanských a obchodních věcech a trend ukazuje na častou aktualizaci údajů (nejméně jednou měsíčně). Bezplatný přístup je téměř ve všech členských státech. Online dostupnost rozsudků ve správních věcech je poněkud méně rozšířená. Online přístup k rozhodnutím vyneseným soudy v prvním stupni je méně rozšířený u všech kategorií věcí (občanské, obchodní, správní). Běžnou praxí je anonymizovat rozsudky zveřejňované online a opatřovat je klíčovými slovy. Zhruba třetina členských států používá nebo plánuje používat systém identifikace evropské judikatury. Velmi málo členských států překládá rozhodnutí nejvyššího soudu do cizího jazyka. · Údaje o používání metod alternativního řešení sporů (ADR) ukazují, že v téměř polovině členských států je pro spotřebitelské spory ADR častější nežli soudní řízení. Ve více než třetině členských států se spotřebitelé obracejí častěji na ADR nežli na nevládní spotřebitelské organizace nebo na veřejné orgány. · Prakticky všechny členské státy, které poskytl údaje, oznámily propagační aktivity a pobídky veřejného sektoru na širší využívání metod ADR. Jak u propagace, tak u pobídek nahlásila velká skupina členských států stejný počet nástrojů zavedených v občanských a obchodních sporech, pracovních a spotřebitelských sporech. · V uplynulých třech letech došlo v Evropě průměrně k malému nárůstu zdrojů přidělených na soudnictví. Účinné soudnictví vyžaduje adekvátní úroveň zdrojů. Je věcí každého členského státu zjistit, po komplexním a hloubkovém posouzení stavu systému, jakou přesnou úroveň zdrojů potřebuje. Zásadní je pro tyto účely použít nástroje, které členským státům umožňují monitorovat a hodnotit činnost soudů. Informace, které poskytují tyto nástroje, by se měly vzít v úvahu při stanovování přídělu prostředků. · Zatímco odpovídající úroveň zdrojů je vždy nezbytná, pro zlepšení účinnosti jsou určující různé faktory. Lepší funkce soudů může být například spojena s opatřeními zaměřenými na zlepšení řízení věcí, reformami soudního řízení nebo integrací řádně fungujících informačních a komunikačních technologií do systému. · Čím vyšší je stupeň soudu, tím nižší je podíl žen mezi soudci. I když podíl žen mezi profesionálními soudci jak na prvním, tak na druhém stupni, jakož i nejvyšších soudech vykazuje u většiny členských států pozitivní trend, pokud jde o nejvyšší soudy, má většina členských států před sebou stále určitou cestu k dosažení genderové rovnováhy 40–60 %. 3.3 Nezávislost Z práva na účinnou právní ochranu zakotveného v Listině základních práv EU (článek 47) vyplývá rovněž požadavek nezávislosti soudnictví. Nezávislost je rovněž důležitá pro atraktivní investiční prostředí, neboť zajišťuje předvídatelnost, jistotu, spravedlnost a stabilitu právního systému, ve kterém podniky působí. Kromě informací o vnímané nezávislosti soudnictví, která může ovlivnit investiční rozhodnutí, přinesly údaje srovnávacího přehledu 2014 první srovnatelný přehled toho, jak jsou systémy soudnictví strukturovány, aby chránily nezávislost soudnictví v určitých typech situací, ve kterých může být jejich nezávislost ohrožena. V rámci pokračující spolupráce s evropskými justičními sítěmi, zejména Evropskou sítí rad pro justici, rozšířila Komise komparativní přehled o strukturální nezávislost. Údaje představené ve srovnávacím přehledu 2015 vycházejí z odpovědí na aktualizovaný dotazník, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici (ENCJ) a pokyny ENCJ[53]. 3.3.1 Vnímaná nezávislost soudnictví Obrázek 47: Vnímaná nezávislost soudnictví* (vnímání – vyšší hodnota znamená lepší vnímání) (zdroj: Světové ekonomické fórum (WEF)[54]) * Číslo v závarce ukazuje poslední postavení mezi 144 zeměmi světa. 3.3.2 Strukturální nezávislost Jelikož několik členských států plánuje reformy svých rad pro justici nebo se zaobírá zřízením nezávislých subjektů, jejichž hlavním úkolem má být ochrana nezávislosti soudnictví, porovnávají údaje složení (podle nominačního procesu) a hlavní pravomoci stávajících rad pro justici v EU (obrázky 48 a 49). Komparativní přehledy mohou pomoci členským státům při přijímání reforem, které budou zajišťovat účinnost rad pro justici coby nezávislých institucí s konečnou odpovědností za podporu soudnictví při nezávislém výkonu spravedlnosti, při současném zohlednění tradic a zvláštností systémů soudnictví. Stanovení finančních zdrojů pro soudnictví je citlivou otázkou, která může mít dopad na nezávislost soudnictví. Nový obrázek 50 přináší informace o tom, která složka vlády přijímá kritéria pro stanovení finančních zdrojů pro soudnictví a obsah těchto kritérií. Zajištění strukturální nezávislosti vyžaduje právní záruky, které ji chrání v situacích, ve kterých může být nezávislost systémů soudnictví ohrožena. Bylo použito pět ukazatelů pro ukázání záruk v těchto situacích: záruky týkající se přeložení soudců bez jejich souhlasu (obrázek 51), odvolání soudce z funkce (obrázek 52), přidělování nových věcí v rámci soudu (obrázek 53), vyloučení soudců z rozhodování (obrázek 54) a ohrožení nezávislosti soudce (obrázek 55). Pro tyto situace obsahuje doporučení Rady Evropy z roku 2010 o soudcích: nezávislost, účinnost a odpovědnost (dále jen „doporučení“) normy zajišťující respektování nezávislosti soudnictví[55]. Údaje byly aktualizovány v případech, kdy se právní rámec nebo praxe v členských státech změnila od zveřejnění srovnávacího přehledu 2014. Na některých obrázcích jsou představeny další záruky, jako je subjekt, který rozhoduje o opravných prostředcích proti vyloučení soudce, a byla přidána nová kvantitativní úroveň ukazující počet výskytů konkrétní situace v roce 2013, například počet přeložení soudce bez jejich souhlasu a počet vyloučení soudce. Údaje jsou přehledem právních záruk v určitých typech situací, aniž by bylo provedeno hodnocení jejich účinnosti[56]. Přehled má sloužit evropským justičním sítím a příslušným orgánům k přezkoumávání účinnosti těchto záruk. V roce 2014 započala Evropská síť rad pro justici pracovat na takovém hodnocení. Obrázek 48: Složení rad pro justici podle nominačního procesu*[57] Obrázek představuje složení rad pro justici, členů ENCJ, podle nominačního procesu, v závislosti na tom, zda jsou členové soudci / státní zástupci voleni svými kolegy, členové nominováni výkonnou nebo legislativní mocí, nebo členové nominováni jinými subjekty či orgány. Nejméně polovina členů rad pro justici by měli být soudci nominovaní svými kolegy ze všech úrovní soudnictví při respektování pluralismu v rámci soudnictví[58]. * BE: justiční členové jsou buď soudci, nebo státní zástupci; BG: kategorie státních zástupců zahrnuje jednoho zvoleného vyšetřujícího soudce; DK: všichni členové jsou formálně jmenováni ministrem spravedlnosti; kategorie jmenovaných/nominovaných jinými subjekty/orgány zahrnuje dva zástupce soudu (nominované odbory administrativních pracovníků a policejními odbory); FR: rada má dvě složení – jedno s pravomocí nad soudci a druhé s pravomocí nad státními zástupci; rada má jednoho člena orgánu Conseil d'Etat zvoleného valným shromážděním Conseil d'Etat; IT-CSM: Consiglio Superiore della Magistratura (pravomoc pro civilní i trestní soudnictví); kategorie soudců zahrnuje dva členy (soudce anebo státního zástupce) zvolené z nejvyššího soudu; IT-CPGA: Consiglio di presidenza della giustizia amministrativa (pravomoc pro správní soudnictví); ES: členové rady z řad soudnictví jsou jmenováni parlamentem – rada parlamentu oznámí seznam kandidátů, kteří získali podporu od sdružení soudců nebo od dvaceti pěti soudců; MT: vůdce opozice jmenuje jednoho laického člena; NL: členové jsou formálně jmenováni královským výnosem na návrh ministra bezpečnosti a spravedlnosti; RO: zvolení soudci potvrzení Senátem; SI: členové zvolení národním shromážděním na návrh prezidenta republiky. Obrázek 49: Pravomoci rad pro justici *[59] Obrázek představuje některé hlavní pravomoci rad pro justici, členů ENCJ, jako jsou ty týkající se jmenování a odvolání soudce z funkce, přeložení soudce bez jeho souhlasu, kárné řízení se soudci, přijetí etických norem a povyšování soudců. * Graf představuje pouze některé pravomoci a rady pro justici mají další pravomoci. IT: obě rady pro justici (CCSM: civilní /trestní soudnictví, a CPGA: správní soudnictví). V některých zemích má výkonná moc povinnost, buď ze zákona, nebo zvyklostí, vyhovět návrhu rady pro justici na jmenování nebo odvolání soudce (např. ES). Obrázek 50: Kritéria pro stanovení finančních zdrojů pro soudnictví*[60] Obrázek ukazuje, která složka veřejné moci (soudní, zákonodárná nebo výkonná) vymezuje kritéria pro stanovení finančních zdrojů pro soudnictví. Rovněž představuje podle zemí, o jaká kritéria jde: buď částka vycházející z historických/vynaložených nákladů, což je nejběžnější kritérium, nebo méně často počet přicházejících/vyřešených věcí, předpokládané náklady nebo potřeby/žádosti soudů. * DK: v úvahu se bere počet přicházejících/vyřešených věcí na prvním stupni; DE: pouze pro rozpočet nejvyššího soudu – u prvního a druhého stupně se systém soudnictví liší mezi spolkovými zeměmi; EE: pouze soudy prvního a druhého stupně; HU: zákon stanoví, že plat soudců se určí zákonem o státním rozpočtu takovým způsobem, že částka nemůže být nižší než předcházející rok; NL: v úvahu se bere počet vyřešených věcí na základě hodnocení nákladů soudu. Obrázek 51: Záruky týkající se přeložení soudců bez jejich souhlasu (neodvolatelnost soudců) [61] Obrázek prozkoumává scénář přeložení soudce bez jeho souhlasu a ukazuje, zda je takové přeložení možné, a pokud ano, které orgány o takovém přeložení rozhodují, důvody (např. organizační, kárné), za kterých je takové přeložení přípustné, a zda je možné se proti rozhodnutí odvolat[62]. Poprvé ukazuje obrázek rovněž počet soudců, kteří byli přeloženi bez svého souhlasu v roce 2013. * Údaj na sloupci označuje počet soudců přeložených bez jejich souhlasu v roce 2013 (žádný údaj označuje, že údaje nebyly k dispozici). BE: přeložení z organizačních důvodů pouze v rámci soudu; CZ: soudce lze přeložit pouze k soudu stejného stupně, soudu vyššího stupně nebo nižšího stupně (všechny ve stejném soudním obvodu); DE: přeložení na nejvýše tři měsíce a pouze v případě zastoupení; EL: jeden soudce z civilního/trestního soudnictví; LT: dočasné přeložení, když existuje naléhavá potřeba zajistit řádné fungování soudu; FR: ministr spravedlnosti může v ojedinělých případech přeložit soudce z organizačních důvodů, jako je zrušení soudu nebo právní důvody, např. krátkodobé jmenování (pro předsedu soudu nebo specializované funkce); PL: v návaznosti na soudní reorganizaci, přibližně pět set soudců ze zrušených soudů bylo přeloženo na jiné soudy; RO: pouze dočasné přeložení na dobu nejvýše jednoho roku jako kárné opatření; UK (EN+WL): méně než pět přeložení v roce 2013, pokud vůbec nějaké. Obrázek 52: Odvolávání soudců prvního a druhého stupně z funkce soudce*[63] Tento obrázek představuje orgány s pravomocí navrhovat a rozhodovat o odvolání soudců prvního a druhého stupně z funkce soudce v různých členských státech[64]. Horní část sloupce uvádí, kdo přijímá konečné rozhodnutí[65] a dolní část – pokud je to relevantní – , kdo navrhuje odvolání nebo kdo musí být před přijetím rozhodnutí konzultován. Poprvé obrázek rovněž ukazuje počet soudců, kteří byli odvoláni v roce 2013 a zda je možné přezkoumat odvolání před soudem, ústavním soudem nebo jiným nezávislým orgánem. * Údaj nad sloupci označuje počet soudců odvolaných v roce 2013 (žádný údaj označuje, že údaje nebyly k dispozici). EL: jeden odvolaný soudce z civilního/trestního soudnictví; UK (EN+WL): neodvolán žádný soudce pracující na plný úvazek. Byli odvoláni pouze soudci na částečný úvazek (placení z poplatků), konkrétně jeden soudce tribunálu, čtyři soudci Recorders (obvykle zasedající 15 dní v roce nebo podobně) a osm laických magistrátních soudců. V některých zemích má výkonná moc povinnost, buď ze zákona, nebo zvyklostí, vyhovět návrhu rady pro justici na jmenování nebo odvolání soudce (např. ES). Obrázek 53: Přidělování věcí v rámci soudu[66] Obrázek znázorňuje, na jaké úrovni jsou definována kritéria pro přidělování věcí u soudu (např. právní předpisy, zavedená praxe), jak se věci přidělují (např. předsedou soudu, soudními zaměstnanci, náhodným přidělením, v předem stanoveném pořadí) a který orgán na přidělování dohlíží[67]. Obrázek 54: Vyloučení soudce[68] Obrázek znázorňuje, zda mohou být soudcům ukládány sankce, pokud nedodrží povinnost vyloučit se z projednávání věci, ve které je zpochybněna nebo ohrožena jejich nestrannost nebo existuje důvod pochybovat o jejich nepodjatosti. Obrázek rovněž ukazuje, který orgán[69] rozhoduje o námitce účastníka řízení, jejímž cílem je vyloučit soudce[70]. Obrázek 55: Postupy v případě ohrožení nezávislosti soudce[71] Obrázek znázorňuje, které orgány mohou jednat v případě konkrétních postupů pro ochranu soudní nezávislosti, pokud se soudci domnívají, že je ohrožena jejich nezávislost[72]. Zároveň představuje opatření, která mohou tyto orgány přijmout (např. vydat formální prohlášení, podat stížnost nebo uložit sankce osobám, které se snaží nepřiměřeným způsobem ovlivňovat soudce). Opatření přijatá za účelem ochrany soudní nezávislosti navrhuje státní zastupitelství nebo soud (v případě sankcí), nebo v případě ostatních opatření rada pro justici. Závěry k nezávislosti soudnictví Za uplynulé tři roky se vnímání nezávislosti ve většině členských států zlepšilo nebo nezměnilo. V několika členských státech se však již nízká úroveň nezávislosti ještě zhoršila. Srovnávací přehled 2015 rozšířil mapování právních záruk, jejichž cílem je chránit nezávislost soudnictví v některých situacích, ve kterých by nezávislost mohla být ohrožena. Ukazuje rovněž počet přeložení soudců bez jejich souhlasu a počet odvolání soudce v roce 2013. Prezentuje navíc informace o kritériích používaných v členských státech pro stanovení finančních zdrojů pro soudnictví. Jelikož několik členských států plánuje reformy svých rad pro justici nebo se zaobírá zřízením nezávislých subjektů, přináší srovnávací přehled 2015 komparativní přehled pravomocí a složení rad. Členským státům to může pomoci při zajišťování účinnosti rad zaručujících nezávislost soudnictví, při současném zohlednění tradic a zvláštností systémů soudnictví. Komise bude vybízet justiční sítě k prohloubení jejich hodnocení účinnosti právních záruk a bude zvažovat, jak tato zjištění lze představit v příštích srovnávacích přehledech. 4. ŘEŠENÍ NEDOSTATKU ÚDAJŮ Sběr údajů o klíčových prvcích systémů soudnictví, které pokrývají všechny členské státy, zůstává i nadále problémem. Níže uvedený obrázek ilustruje chybějící údaje. Představuje procentní podíl dostupných informací pro členský stát u každého klíčového prvku srovnávacího přehledu (účinnost, úroveň a nezávislost). Obrázek 56: Chybějící údaje a dostupnost informací (účinnost, úroveň, nezávislost / procentní podíl za členský stát) (zdroj: Evropská komise[73]) Údaje o nezávislosti dodaly téměř všechny členské státy. V oblasti úrovně soudnictví je dostupnost údajů obecně více než 50 %. Hlavní problémy zůstávají v oblasti účinnosti. Přestože se téměř všechny členské státy zúčastnily sběru údajů, které prováděla CEPEJ pro účely přípravy srovnávacího přehledu 2015, je stále třeba zlepšit úroveň odpovědí na specifické otázky. Problémy se sběrem údajů jsou způsobeny různými důvody, zejména: neexistencí relevantních údajů z důvodu nedostatečné statistické kapacity; skutečností, že vnitrostátní kategorie pro sběr údajů neodpovídají kategoriím používaným CEPEJ, nebo v několika málo případech neochotou zúčastnit se sběru údajů pro účely srovnávacího přehledu. Za účelem odstranění chybějících údajů vyzývá Komise členské státy, aby poskytly veškeré údaje, které jsou relevantní pro srovnávací přehled, a plánuje posílit tyto činnosti: · práci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví při sběru údajů, a vzhledem k vyjádření zájmu v rámci skupiny případně i práci na vývoji nových ukazatelů; · spolupráci se subjekty EU ve zvláštních oblastech práva EU, které souvisejí s hospodářským růstem, jako je právo hospodářské soutěže, spotřebitelské právo, práva duševního vlastnictví, a rozšířit spolupráci do dalších oblastí; · spolupráci s evropskými sítěmi v oblasti justice, zejména s Evropskou sítí rad pro justici, Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie, Sdružením státních rad a nejvyšších správních soudů, Evropskou sítí pro justiční vzdělávání a s komorami zastupujícími právnické profese, především advokáty; · sledování společného sběru údajů mezi Eurostatem/UNODC a expertními skupinami v oblasti vnitřních věcí; a · řešení nedostatku kapacity některých členských států pro sběr relevantních statistických údajů v oblasti soudnictví v rámci evropského semestru. 5. ZÁVĚRY Srovnávací přehled EU o soudnictví 2015 zachycuje úsilí vynaložené členskými státy na učinění systémů soudnictví účinnějšími. Ukazuje určitá zlepšení, avšak současně odhaluje, že pro sklizení plodů reforem je potřeba času. Chceme-li dosáhnout účinnějšího soudnictví, jsou nepostradatelné oddanost a odhodlání. Komise obnovuje svůj závazek podporovat toto úsilí ve spolupráci s členskými státy a všemi zúčastněnými osobami. Účinné systémy soudnictví si takovéto společné úsilí zaslouží vzhledem k roli, kterou hrají při posilování společných hodnot Unie a přispívání k hospodářskému růstu. [31] Viz například CEPEJ „Checklist for promoting the quality of justice and the courts“; stanovisko č. 6 (2004), Poradní rada evropských soudců (CCJE), k dispozici na: https://wcd.coe.int/ViewDoc.jsp?Ref=CCJE(2004)OP6&Sector=secDGHL&Language=lanEnglish&Ver=original&BackColorInternet=FEF2E0&BackColorIntranet=FEF2E0&BackColorLogged=c3c3c3 [32] Stanovisko CCJE č. 6 (2004) § 34 (…) hodnocení „úrovně“ systému soudnictví, tj. výkonnosti soustavy soudů jako celku i každého jednotlivého soudu nebo místní skupiny soudů by se nemělo zaměňovat s hodnocením odborné způsobilosti každého jednotlivého soudce. [33] Údaje o „ostatních prvcích“ zahrnují například odvolací řízení (EE, LV), soudní jednání (SE) nebo počet věcí vyřešených v určitém časovém období (DK). [34] Jedenáctá srovnávací zpráva o elektronické veřejné správě (SMART 2013/0053-3). Studie je k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/eu-egovernment-report-2014-shows-usability-online-public-services-improving-not-fast [35] Virtuální kupci jsou vyškoleni, aby pozorovali, vyzkoušeli a změřili proces (veřejné správy) tím, že vystupují jako jeho uživatelé. Každý virtuální kupec má jeden den na to posoudit jednu životní událost. [36] Studie je k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/eu-egovernment-report-2014-shows-usability-online-public-services-improving-not-fast [37] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [38] Parametry dotazníku vycházejí z stanoviska č. 7 Poradní rady evropských soudců (CCJE) věnovanému spravedlnosti a společnosti „Justice and society“ (k dispozici na: https://wcd.coe.int/ViewDoc.jsp?Ref=CCJE(2005)OP7&Sector=secDGHL&Language=lanEnglish&Ver=original&BackColorInternet=FEF2E0&BackColorIntranet=FEF2E0&BackColorLogged=c3c3c3, zpráva Evropské sítě rad pro justici „Justice, society and the media“ (k dispozici na: http://encj.eu/images/stories/pdf/GA/Dublin/encj_report_justice_society_media_def.pdf) a doplňuje údaje shromážděné Evropskou komisí pro efektivitu soudnictví při Radě Evropy (CEPEJ). [39] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [40] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [41] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. U každé z kategorií na obrázku lze přidělit jeden bod. [42] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [43] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [44] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [45] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [46] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [47] Sběr údajů proběhl ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. [48] Bleskový průzkum Eurobarometru č. 396 – „Názory maloobchodníků na přeshraniční obchody a ochranu spotřebitelů“, 2015 (dosud nezveřejněno). Průzkum proběhl mezi maloobchodníky prodávajícími konečným spotřebitelům v maloobchodě a službách, kteří zaměstnávají deset a více osob (v zemi) v 28 členských státech Evropské unie. Byly z něj vyloučeny velkoobchod a zprostředkování velkoobchodu (kód NACE G 51), vyjma motorových vozidel, pomocné činnosti související s finančním zprostředkováním (J 67), výzkum a vývoj (K 73) a rovněž jiné obchodní aktivity (K 74). [49] Evropská komise v roce 2011 stanovila cíl, že do roku 2020 polovina všech právníků v EU by měla být vzdělána v právu EU nebo v právu jiného členského státu, a toto vzdělávání by se mělo podpořit fondy EU tak, aby 20 000 právníků mohlo absolvovat vzdělávání každým rokem až do roku 2020. Zpráva o evropském justičním vzdělávání z roku 2014 popisuje pokrok v souvislosti se stanoveným cílem a přináší informace o vzdělávání financovaném z prostředků EU. [50] Studie je k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/justice/criminal/files/final_report_2014_en.pdf [51] CEPEJ vymezuje všechny soudy coby zeměpisné pozice, což znamená prostory nebo soudní budovy, ve kterých probíhá soudní jednání. Pokud je v jednom městě několik soudních budov, je třeba to zohlednit. Údaje zahrnují pozice obecných soudů prvního stupně a specializovaných soudů prvního stupně, jakož i pozice vrchních soudů nebo nejvyššího soudu. [52] Pracovní dokument útvarů Komise, Zpráva o pokroku v oblasti rovnosti žen a mužů v roce 2013, Průvodní dokument ke Zprávě Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů, Zpráva o uplatňování Listiny základních práv EU za rok 2013 (COM(2014) 224 final. [53] Pro členské státy, které nemají rady pro justici (CZ, DE, EE, EL, CY, LU, AT a FI), byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. Viz Pokyny Evropské sítě rad pro justici, červen 2014, k dispozici na: http://www.encj.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=9&Itemid=11 [54] Ukazatel WEF vychází z odpovědí na otázku kladenou v rámci průzkumu: „Do jaké míry je soudnictví ve vaší zemi nezávislé na vlivu členů vlády, občanů nebo firem?“ V průzkumu odpovídal reprezentativní vzorek podniků ve všech zemích, který představoval hlavní odvětví hospodářství (zemědělství, výrobní průmysl, nevýrobní průmysl a služby). Průzkum byl proveden různými způsoby, včetně osobních pohovorů s vedoucími pracovníky podniků, pohovory po telefonu, poštovními zásilkami a alternativně průzkumem online. Průzkum je k dispozici na adrese: http://www.weforum.org/reports/global-competitiveness-report-2013-2014 [55] Doporučení CM/Rec(2010) 12 Výboru ministrů členským státům o soudcích: nezávislost, účinnost a odpovědnost. [56] Tento přehled obsahuje informace o tom, jak jsou systémy soudnictví uspořádány, a nemá zachycovat složitost a detaily těchto systémů. Údaje představují členské státy v abecedním pořadí podle jejich zeměpisných názvů v původním jazyce. Výška sloupců nemusí nutně zachycovat účinnost záruk. [57] Na základě Pokynů ENCJ (k dispozici na: http://www.encj.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=9&Itemid=11). [58] Rady pro justici jsou nezávislé subjekty zřízené ze zákona nebo podle ústavy, které usilují o to zaručit nezávislost soudnictví a jednotlivých soudců, a tudíž podporují účinné fungování systému soudnictví. Doporučení CM/Rec(2010) 12 Výboru ministrů členským státům o soudcích: nezávislost, účinnost a odpovědnost, body 26-27. [59] Na základě pokynů ENCJ (k dispozici na: http://www.encj.eu/index.php?option=com_content&view=article&id=9&Itemid=11). [60] Údaje shromážděné pomocí aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici. Pro členské státy, které nemají rady pro justici, byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. [61] Údaje shromážděné pomocí aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici. Pro členské státy, které nemají Rady pro justici, byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. [62] V odstavci 52 doporučení jsou uvedeny záruky ohledně neodvolatelnosti soudců, zejména že soudce by neměl být bez svého souhlasu přeložen do jiné soudní funkce s výjimkou případů, kdy se jedná o kárný trest nebo reformu organizace soustavy soudů. [63] Údaje shromážděné pomocí aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici. Pro členské státy, které nemají rady pro justici, byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. [64] V odstavcích 46 a 47 doporučení se požaduje, aby vnitrostátní systémy poskytly záruky ohledně odvolávání soudců. [65] Může se jednat o jeden nebo dva různé subjekty v závislosti na důvodu odvolání nebo typu soudce (např. předseda atd.). [66] Údaje shromážděné pomocí aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici. Pro členské státy, které nemají rady pro justici, byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. [67] V odstavci 24 doporučení se požaduje, aby se systémy přidělování věcí u soudu řídily objektivními, předem stanovenými kritérii za účelem zaručení práva na nezávislého a nestranného soudce. [68] Údaje shromážděné pomocí aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici. Pro členské státy, které nemají rady pro justici, byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. [69] V některých případech může o žádosti rozhodovat více orgánů v závislosti na stupni soudu, u kterého soudce, proti němuž byla vznesena námitka, zasedá. [70] V odstavcích 59, 60 a 61 doporučení se stanoví, že soudci musí jednat nezávisle a nestranně ve všech věcech a měli by být vyloučeni z projednávání a rozhodování ve věci pouze tehdy, pokud existují zákonem definované pádné důvody. [71] Údaje shromážděné pomocí aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s Evropskou sítí rad pro justici. Pro členské státy, které nemají rady pro justici, byly odpovědi na aktualizovaný dotazník získány ve spolupráci se Sítí předsedů nejvyšších soudů Evropské unie. [72] V odstavcích 8, 13 a 14 doporučení se stanoví, že pokud se soudci domnívají, že je jejich nezávislost ohrožena, měli by mít možnost využít účinné právní nápravy. [73] Procentní podíl dostupných informací zohledňuje: u účinnosti ukazatele účinnosti vycházející ze studie CEPEJ a o oblastech hospodářské soutěže, ochrany spotřebitele a ochranných známek; u úrovně ukazatele úrovně vycházející ze studie CEPEJ a údaje shromážděné pomocí skupiny kontaktních osoby pro vnitrostátní systémy soudnictví; u nezávislosti ukazatele vycházející z dotazníku Komise.