Tento návrh doplňuje stávající požadavky na podniky co do podávání zpráv s finančními informacemi a nedotýká se těchto požadavků ve vztahu např. k jejich účetní závěrce.

Tato iniciativa vychází do značné míry z mezinárodního konsenzu dosaženého skupinou G20, pokud jde o rozsah a obsah. Zajišťuje správnou rovnováhu mezi přínosy vyplývajícími z veřejné transparentnosti a potřebou silného a stabilního hospodářství EU. Tato iniciativa reaguje na obavy vyjadřované zúčastněnými stranami ohledně narušení jednotného trhu, aniž ohrožuje konkurenceschopnost EU. Neměla by způsobovat zbytečnou administrativní zátěž pro společnosti, vytvářet další daňové konflikty ani přinášet riziko dvojího zdanění. Je omezena na to, co je nezbytné pro dosažení cíle, kterým je větší transparentnost.

Komise bude sledovat provádění této politiky v součinnosti s členskými státy. Pět let po datu provedení do vnitrostátního práva předloží Komise hodnocení této směrnice.

Podle tohoto sdělení bude společný seznam EU založen na jasných a mezinárodně odůvodnitelných kritériích, a to na základě mezinárodně dohodnutých standardů stanovených ve směrnici a na základě důkladného procesu prověřování. Seznam vypracuje Komise a členské státy. Komise navrhuje, aby konečné rozhodnutí ohledně daňových jurisdikcí, jež mají být zahrnuty do společného seznamu EU, bylo učiněno v aktu v přenesené pravomoci, což umožní určitou úlohu jak pro Radu, tak pro Parlament.

Pro zajištění určité míry podrobnosti, která občanům umožní lépe posoudit, jakým způsobem nadnárodní podniky přispívají k blahobytu v každém členském státě, by měly být tyto informace rozčleněny podle jednotlivých členských států. Jelikož některé třetí země odmítají dodržovat standardy řádné správy v oblasti daní a vytvářejí zvláštní daňové problémy, informace o operacích nadnárodních podniků by navíc měly být také podány s vysokou mírou podrobnosti. EU se zavázala vypracovat společný seznam některých daňových jurisdikcí na tomto základě v souladu se sdělením Komise ze dne 28. ledna 2016, kterým se upřesnil navrhovaný přístup a kritéria pro vypracování takového seznamu.

Bankovní skupiny usazené v EU již jsou povinny zveřejňovat zprávy rozčleněné podle jednotlivých zemí podle článku 89 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU. Pokud to jsou nadnárodní podniky spadající do oblasti působnosti této iniciativy, budou vyňaty z povinnosti oznamovat informace o dani z příjmu, pokud zpráva zveřejněná podle článku 89 směrnice 2013/36/EU zahrnuje činnosti nejvyššího mateřského podniku v EU a všech jeho přidružených podniků.

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)V posledních letech problém představovaný vyhýbáním se placení daně z příjmu právnických osob výrazně nabyl na rozsahu a dostal se do středu pozornosti v rámci Unie i celosvětově. Evropská rada ve svých závěrech ze dne 18. prosince 2014 uznala, že je naléhavě nutné pokročit v úsilí v boji proti vyhýbání se daňovým povinnostem na celosvětové i evropské úrovni. Komise ve svých sděleních s názvem „Pracovní program Komise na rok 2016 – Nyní není doba pro obvyklá řešení“ a „Pracovní program Komise na rok 2015 – Nový začátek“ označila za prioritu nutnost přejít na systém, kdy země, ve které jsou vytvářeny zisky, je zároveň zemí zdanění. Komise rovněž určila jako prioritu nutnost reagovat na volání našich společností po spravedlnosti a daňové transparentnosti.

(2)Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 16. prosince 2015 o zavedení transparentnosti, koordinace a konvergence do politik v oblasti daně z příjmu právnických osob v Unii uznal, že vyšší transparentnost v oblasti zdaňování právnických osob může zlepšit výběr daní, zefektivnit činnost správců daně a zajistit větší důvěru veřejnosti v daňové systémy a ve vlády.

(3)V návaznosti na závěry Evropské rady ze dne 22. května 2013 byla zavedena doložka o přezkumu ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU, která požaduje, aby Komise zvážila možnost zavedení povinnosti pro velké podniky dalších odvětví průmyslu, aby každoročně podávaly zprávy podle jednotlivých zemí, přičemž se zohlední vývoj v Organizaci pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a výsledky souvisejících evropských iniciativ.

(4)Když se v listopadu 2015 dožadovala globálně spravedlivého a moderního mezinárodního daňového systému, schválila skupina G20 „akční plán OECD v oblasti eroze základu daně a přesouvání zisku“ (akční plán BEPS), jehož cílem je poskytovat vládám jasná mezinárodní řešení nedostatků, mezer a nesouladů ve stávajících pravidlech, které umožňují přesun zisků podniků na místa s nulovým nebo nízkým zdaněním, kde nemůže docházet ke skutečnému vytváření hodnot. Zejména opatření č. 13 projektu BEPS zavádí pro některé nadnárodní podniky podávání zpráv podle jednotlivých zemí národním správcům daně na základě důvěrnosti. Dne 27. ledna 2016 přijala Komise „balíček pro boj proti daňovým únikům“. Jedním z cílů tohoto balíčku je provést do práva Unie opatření č. 13 projektu BEPS, a to novelou směrnice Rady 2011/16/EU.

(5)Posílit veřejnou kontrolu daně z příjmu právnických osob hrazené nadnárodními podniky, které provádějí činnosti v rámci Unie, je zásadním prvkem dalšího povzbuzování sociální odpovědnosti podniků, přispívání k prosperitě prostřednictvím daní, podpoření spravedlivější daňové soutěže uvnitř Evropské unie prostřednictvím informovanější veřejné diskuse a obnovení důvěry veřejnosti ve spravedlnost národních daňových systémů. Této veřejné kontroly lze dosáhnout prostřednictvím zprávy s informacemi o dani z příjmu bez ohledu na to, kde je usazen nejvyšší mateřský podnik nadnárodní skupiny.

(6)Veřejnost by měla být s to kontrolovat všechny činnosti skupiny, pokud má nějaká skupina některá zařízení v rámci Unie. U skupin, které vykonávají činnosti v rámci Unie pouze prostřednictvím dceřiných podniků nebo poboček, by zprávu nejvyššího mateřského podniku měly zveřejnit a zpřístupnit dceřiné podniky a pobočky. Nicméně v zájmu proporcionality a efektivity by povinnost zveřejnit a zpřístupnit zprávu měla být omezena na střední nebo velké dceřiné podniky usazené v Unii nebo pobočky srovnatelné velikosti vytvořené v členském státě. Oblast působnosti směrnice 2013/34/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem rozšířena na pobočky vytvořené v členském státě podnikem, který je usazen mimo Unii.

(7)Aby se zamezilo dvojímu podávání zpráv u bankovního sektoru, měly by být nejvyšší mateřské podniky, které spadají do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady2013/36/EU a které zařadí do své zprávy vypracované v souladu s článkem 89 směrnice 2013/36/EU veškeré své činnosti a veškeré činnosti svých přidružených podniků zahrnutých v konsolidované účetní závěrce, včetně činností, které nejsou předmětem ustanovení kapitoly 2 hlavy 1 části třetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, vyňaty z požadavků na podávání zpráv stanovených v této směrnici.

(8)Zpráva s informacemi o dani z příjmu by měla poskytovat informace týkající se veškerých činností podniku nebo veškerých přidružených podniků skupiny kontrolovaných nejvyšším mateřským podnikem. Informace by měly vycházet ze specifikací pro podávání zpráv podle opatření č. 13 projektu BEPS a měly by být omezeny na to, co je nezbytné pro umožnění účinné veřejné kontroly, aby se zajistilo, že zveřejnění nevyvolá nepřiměřená rizika nebo nevýhody. Zpráva by také měla obsahovat stručný popis povahy činností. Tento popis může vycházet z kategorizace stanovené v tabulce č. 2 přílohy III kapitoly V pokynů OECD pro vnitropodnikové oceňování a související dokumentaci. Zpráva by měla obsahovat celkový výklad, poskytnout vysvětlení v případě významných nesrovnalostí na úrovni skupiny mezi částkami naběhlých daní a částkami daní zaplacených, a přitom zohlednit odpovídající částky za předchozí účetní období.

(9)Pro zajištění určité míry podrobnosti, která občanům umožní lépe posoudit, jakým způsobem nadnárodní podniky přispívají k blahobytu v každém členském státě, by měly být tyto informace rozčleněny podle jednotlivých členských států. Informace týkající se operací nadnárodních podniků by navíc měly být rovněž uvedeny s vysokou mírou podrobnosti, pokud jde o určité daňové jurisdikce, které představují zvláštní problémy. U všech ostatních operací ve třetích zemích by měly být tyto informace sdělovány agregovaným číslem.

(10)S cílem posílit odpovědnost vůči třetím stranám a zajistit náležitou správu, měli by členové správních, řídicích a dozorčích orgánů nejvyššího mateřského podniku, který je usazen v Unii a který má povinnost vypracovat, zveřejnit a zpřístupnit zprávu s informacemi o dani z příjmu, být kolektivně odpovědní za zajištění dodržování těchto povinností týkajících se předkládání zpráv. Vzhledem k tomu, že členové správních, řídicích a dozorčích orgánů dceřiných podniků, které jsou usazeny v Unii a jsou pod kontrolou nejvyššího mateřského podniku usazeného mimo Unii, nebo osoba (osoby) zodpovědná (zodpovědné) za provádění náležitostí zveřejnění pro pobočku mohou mít omezené znalosti obsahu zprávy s informacemi o dani z příjmu vypracované nejvyšším mateřským podnikem, jejich odpovědnost za zveřejnění a zpřístupnění zprávy s informacemi o dani z příjmu by měla být omezená.

(11)Aby se zajistilo, že případy nedodržení pravidel budou zpřístupněny veřejnosti, měli by statutární auditor (auditoři) nebo auditorská společnost (společnosti) ověřit, zda zpráva s informacemi o dani z příjmu byla předložena v souladu s požadavky této směrnice a zda byla zpřístupněna na příslušných internetových stránkách přidruženého podniku.

(12)Cílem této směrnice je zvýšit transparentnost a veřejnou kontrolu u daně z příjmu právnických osob přizpůsobením stávajícího právního rámce týkajícího se povinností uložených společnostem a podnikům ohledně zveřejňování zpráv, ochrany zájmů společníků a třetích osob ve smyslu čl. 50 odst. 2 písm. g) SFEU. Jak judikoval Soudní dvůr zejména ve věci C-97/96 Verband deutscher Daihatsu-Händler, vztahuje se čl. 50 odst. 2 písm. g) SFEU na potřebu ochrany zájmů třetích osob obecně, bez rozlišování či vylučování některé kategorie spadající pod uvedený termín. Cíl dosažení svobody usazování, který je určen velice široce institucím ustanovením čl. 50 odst. 1 SFEU, nemůže být omezen ustanoveními čl. 50 odst. 2 SFEU. Vzhledem k tomu, že tato směrnice se netýká harmonizace daní, ale pouze povinností zveřejňovat zprávy s informacemi o dani z příjmu, tvoří čl. 50 odst. 1 SFEU vhodný právní základ.

(13)V zájmu určení některých daňových jurisdikcí, u nichž by měly být informace podány s vysokou mírou podrobnosti, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU, pokud jde o vypracování společného unijního seznamu těchto daňových jurisdikcí. Tento seznam by měl být vypracován na základě určitých kritérií stanovených na základě přílohy 1 sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě Vnější strategie pro efektivní zdanění (COM(2016) 24 final). Je obzvláště důležité, aby Komise vedla v rámci přípravné činnosti odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby byly tyto konzultace vedeny v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě o zdokonalení tvorby právních předpisů, která je schválena Evropským parlamentem, Radou a Komisí a před formálním podpisem. Zejména s cílem zajistit rovnou účast na vypracování aktů v přenesené pravomoci Evropský parlament a Rada obdrží všechny dokumenty ve stejné době jako odborníci členských států a jejich odborníci mají soustavně přístup na schůze skupin odborníků Komise zabývajících se vypracováním aktů v přenesené pravomoci.

(14)Jelikož cíle této směrnice nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale může jej, z důvodu účinků uvedeného opatření, být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.

(15)Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie.

(16)Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice do vnitrostátního práva o jeden či více informativních dokumentů vysvětlujících vztah mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů, kterými se směrnice provádí ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,

(17)Směrnice 2013/34/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: