23.

zdůrazňuje, že ačkoli zlepšení selektivity musí být i nadále vysoce prioritní, provádění povinnosti vykládky si žádá meziodvětvový přístup a jasné pobídky, které podpoří využívání osvědčených postupů k prevenci nežádoucích úlovků; doporučuje následující doprovodná opatření a nástroje řízení: a) další využívání a optimalizace nástrojů založených na kvótách v souladu se zásadami společné rybářské politiky, pokud budou zavedena účinná kontrolní opatření, jako jsou: — rozdělení kvót v souladu s očekávaným složením úlovků; — úpravy prostřednictvím pružné a účinné výměny kvót s ostatními členskými státy a sousedními třetími zeměmi, s nimiž EU sdílí zásoby, s cílem zabránit nedostatečnému využití kvót, např. přechodem na trvalé, a ne pouze každoročně obnovitelné mechanismy poté, co se stanoví celkové přípustné odlovy a kvóty v souladu s nejlepším dostupným vědeckým poradenstvím; — přidělování odhadovaného podílu výmětů na kvótách rybářům, zejména těm, kteří působí v malém měřítku a kteří se rozhodnou používat selektivnější lovná zařízení; b) zkoumání proveditelnosti uplatňování územního plánování námořních prostor a správy podle jednotlivých oblastí, aby se zabránilo výmětům tím, že se rybáři nasměrují do oblastí, kde je menší pravděpodobnost výskytu ryb, které nedosahují požadované velikosti, a zároveň se zajistí, aby tato opatření nevedla k rozsáhlému nevyužívání jiných druhů s komerční velikostí; c) zajištění větší flexibility pro rybáře při výběru lovného zařízení v kombinaci s přísnějšími povinnostmi zaznamenávání (úplné zdokumentování všech úlovků); d) zavedení flexibilních mechanismů pro schvalování nových druhů selektivních lovných zařízení s cílem povzbudit zúčastněné strany, aby se hlásily do pilotních projektů a realizovaly je; e) udílení výhradního přístupu k určitým rybolovným oblastem nebo povolování rybolovu v určitých obdobích s cílem podpořit selektivitu; f) přijetí strategií pro co nejlepší využití nežádoucích úlovků k jiným účelům, než je lidská spotřeba, aniž by vznikla poptávka po podměrečných úlovcích, pokud je to pro rybáře proveditelné z hospodářského a provozního hlediska; g) vypracování atlasu výmětů jako soupisu nežádoucích úlovků v jednotlivých druzích rybolovu a rybolovných oblastech za účelem lepšího rozvoje regionálních plánů vedlejších úlovků ve spolupráci s členskými státy a odvětvím rybolovu a s podporou Evropského námořního, rybářského a akvakulturního fondu; h) využívání a rozvoj dobrovolných a pobídkových nástrojů umělé inteligence ke zvýšení selektivity a kontroly a zlepšení rozpoznávání druhů ve spolupráci s odvětvím rybolovu a s orgány členských států; i) postupné zavedení požadavku na dodržování téže politiky výmětů i pro dovoz produktů rybolovu z třetích zemí s cílem odstranit komparativní nevýhodu a nekalou hospodářskou soutěž pro evropské loďstvo a zároveň usilovat o lepší ochranu celosvětových rybolovných zdrojů; j) obnovení povinnosti Komise podávat každoročně zprávu o aktuálním stavu společné rybářské politiky a o provádění povinnosti vykládky a poskytovat více informací o jejím provádění, mj. o socioekonomickém dopadu, spotřebě paliva, skladovacím prostoru, dopadech na bezpečnost a pracovní podmínky na palubě rybářských plavidel, snížení výmětů a nežádoucích úlovků a zlepšení stavu populací (maximální udržitelný výnos);