Sdělení komise týkající se oznámení o prodloužení lhůt pro dosažení některých mezních hodnot a zproštění povinnosti tyto mezní hodnoty uplatňovat podle článku 22 směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu {SEC(2008)2132} /* KOM/2008/0403 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 26.6.2008 KOM(2008) 403 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE týkající se oznámení o prodloužení lhůt pro dosažení některých mezních hodnot a zproštění povinnosti tyto mezní hodnoty uplatňovat podle článku 22 směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu {SEC(2008)2132} SDĚLENÍ KOMISE týkající se oznámení o prodloužení lhůt pro dosažení některých mezních hodnot a zproštění povinnosti tyto mezní hodnoty uplatňovat podle článku 22 směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu 1. Úvod 1. Podle článku 22 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu[1], dále jen „nová směrnice“, mohou členské státy oznámit Komisi, že s ohledem na její posouzení hodlají prodloužit lhůtu pro dosažení mezních hodnot pro oxid dusičitý či benzen v zónách či aglomeracích, kde těchto mezních hodnot nelze dosáhnout do 1. ledna 2010, nebo že splňují podmínky pro zproštění povinnosti uplatňovat mezní hodnoty pro částice (PM10). Pokud se Komise domnívá, že podmínky pro prodloužení lhůty či zproštění povinnosti nebyly splněny, může do devíti měsíců od obdržení oznámení vznést námitky. Členské státy musí prokázat, že tyto podmínky jsou splněny, a musí proto Komisi poskytnout všechny příslušné informace, které Komise potřebuje k tomu, aby mohla provést posouzení. 2. Cílem tohoto sdělení je usnadnit přípravu, předkládání a přesné posouzení oznámení, a to objasněním, jak Komise vykládá podmínky stanovené v článku 22, a poskytnutím pokynů členským státům ohledně informací, jež je třeba předložit, a ohledně formátu, který se má použít. 2. Souvislosti 3. Většina členských států zatím nedosáhla mezních hodnot pro PM10, a to i přesto, že tyto hodnoty jsou povinné od 1. ledna 2005[2]. Z odhadů je patrné, že ve více než 40 % zón a aglomerací ve Společenství přesahuje v současnosti koncentrace PM10 denní mezní hodnotu ve výši 50 µg/m3 po dobu více než 35 dnů kalendářního roku. Ve více než 15 % těchto případů přesahuje koncentrace PM10 i roční mezní hodnotu ve výši 40 µg/m3. Současná posouzení, trendy a modelování naznačují, že obdobná situace může nastat v roce 2010, kdy budou povinně zavedeny mezní hodnoty pro oxid dusičitý[3]. Pokud jde o benzen, u kterého budou mezní hodnoty povinně zavedeny rovněž v roce 2010[4], je z prognóz patrné, že tento problém není tak závažný. 4. Ačkoliv nedostatky v provádění směrnic o kvalitě ovzduší byly rozpoznány a projednány se členskými státy, rozsah problému naznačuje, že částečným důvodem nedodržování mezních hodnot mohou být činitele, které členské státy nemohou přímo či okamžitě ovlivnit. Ke zlepšování kvality ovzduší v současnosti i v budoucnosti přispívá i přijímání a provádění opatření Společenství zaměřených na emise u zdroje, jako například postupné provádění přísnějších emisních norem u nových vozidel. Pouhá opatření Společenství však nemohou zajistit přiměřené či včasné dodržování mezních hodnot po celé EU. Ve většině případů je zapotřebí rovněž dalších kroků na vnitrostátní, regionální a místní úrovni, zejména v městských oblastech, kde vystavení obyvatel riziku vysoké koncentrace je nejvyšší. 5. Při provádění právních předpisů Společenství je důležité zajistit rovný přístup. Zóny, ve kterých bylo vyvinuto značné úsilí pro dosažení mezních hodnot ke stanovenému datu, by neměly být v konkurenční nevýhodě vůči zónám, ve kterých takové úsilí, ač nezbytné, vyvinuto nebylo. 6. Komise důkladně posoudí každé oznámení s ohledem na podmínky stanovené v článku 22, a nejsou-li tyto podmínky splněny, vznese námitky. Většina požadovaných informací nezbytných pro posouzení oznámení bude převzata z plánů kvality ovzduší, které je třeba předložit s oznámením. 7. Řádně zavedený postup pro poskytování minimálních informací, které musí být obsaženy v plánech kvality ovzduší, je stanoven rozhodnutím Komise 2004/224/ES ze dne 24. února 2004, kterým se stanoví pravidla pro podávání informací o plánech nebo programech požadovaných směrnicí Rady 96/62/ES, pokud se jedná o mezní hodnoty pro některé znečisťující látky ve vnějším ovzduší[5]. Vzhledem k velkému množství informací, které bude pro účely oznámení třeba zpracovat, bude společný formát důležitým prostředkem k zajištění účinného a rovného přístupu při posuzování oznámení, a členským státům se proto důrazně doporučuje, aby při předkládání svých oznámení používaly formuláře uvedené v pracovním dokumentu útvarů Komise (SEC(…)…). Tyto formuláře vychází z rozhodnutí 2004/224/ES a liší se od něj pouze do míry nezbytné pro zohlednění zásadních informací týkajících se konkrétních podmínek pro prodloužení lhůty či zproštění povinnosti. Při vyplňování formulářů je třeba uvést pouze informace, které by měly být obvykle dostupné pro účely plánu kvality ovzduší nebo jako podpůrné prvky pro splnění podmínek v konkrétních případech. Účelem není požadovat po členských státech vypracování nových údajů, například prostřednictvím modelování. V těchto pokynech jsou uvedeny odkazy na konkrétní formuláře s cílem upřesnit vazbu mezi požadovanými informacemi a podmínkami. 3. Oznamovací postup 8. Očekává se, že původní oznámení se budou týkat především PM10, v jejichž případě skončí možná prodloužení tři roky po vstupu směrnice v platnost, tj. dne […] června 2011. S ohledem na stávající úroveň nedodržování mezních hodnot pro PM10 je důležité předložit co nejdříve po vstupu směrnice v platnost oznámení pro zóny a aglomerace, v nichž podle členských států jsou splněny podmínky. Při vypracování oznámení je však třeba dbát na úplnost údajů nezbytných pro prokázání dodržování podmínek. 9. Pokud jde o oxid dusičitý a benzen, nesmí být překračování mezních hodnot povoleno nejpozději od 1. ledna 2010. Jsou-li podmínky splněny, je možné prodloužit lhůtu pro dosažení mezních hodnot až do doby, která je pro tento účel nezbytná, nejdéle však do roku 2015, přičemž cílem je, aby doba prodloužení byla co nejkratší. Pokud k překročení mezních hodnot pro oxid dusičitý či benzen dojde poprvé až v roce 2011 či později, nebude již možné lhůtu prodloužit. V takových případech bude platit čl. 23 odst. 1 druhý pododstavec nové směrnice. 10. Rozhodnutí o prodloužení lhůty či zproštění povinnosti se budou týkat jednotlivých zón či aglomerací. Oznámení však musí být oficiálně předložena Komisi stálým zastoupením dotčeného členského státu[6], tj. ne přímo dotčenými regionálními či místními orgány. 11. Oznámení o zproštění povinnosti či prodloužení lhůty zaslané Komisi a následné posouzení uvedeného oznámení ze strany Komise nezávisí na tom, zda článek 22 směrnice 2008/50/ES byl již proveden do vnitrostátních právních předpisů. 12. Komise má na posouzení oznámení devět měsíců počínaje dnem následujícím po úředním zaevidování úplného úředního oznámení Komisí. Dotčenému členskému státu bude zaslán dopis potvrzující úřední zaevidování původního oznámení. Je-li třeba, bude zaslán i dopis, ve kterém si Komise vyžádá konkrétní chybějící informace, jež budou muset být předloženy ve stanovené lhůtě. Po uplynutí této lhůty započne období pro posouzení. Nebudou-li požadované informace předloženy ve stanovené lhůtě, vyhrazuje si Komise právo vznést námitky proti nedostatečně podloženým prvkům oznámení a námitky z důvodů právní jistoty, v každém případě do devíti měsíců od data úředního zaevidování původního oznámení. Komise může rovněž přijmout rozhodnutí v případech, kdy nebyly vzneseny žádné námitky. 13. Je možné podat jedno oznámení pro několik zón a několik znečišťujících látek. Každá zóna a každá znečišťující látka však bude posuzována jednotlivě. Je proto důležité, aby informace poskytnuté členskými státy byly uvedeny v jednoznačné spojitosti s dotčenou zónou a znečišťující látkou. Totéž platí i pro případy, kdy by se individuální opatření přijaté na vnitrostátní úrovni mohlo týkat několika zón a koncentrací několika znečišťujících látek. 4. Podmínky a požadavky na informace pro prodloužení lhůty 4.1. Referenční rok 14. Pokud jde o oznámení týkající se PM10, je v zásadě vhodné stanovit první rok překročení mezních hodnot, tj. rok 2005, jako referenční rok pro posouzení, zda jsou splněny podmínky. Je-li to považováno za vhodnější, lze za referenční rok stanovit pozdější rok (např. rok 2007), na jehož základě budou vypracovány prognózy, aby bylo možné prokázat, že mezních hodnot bude dosaženo do června 2011. Stejný rok je poté třeba stanovit jako referenční rok rovněž v přiloženém plánu kvality ovzduší. Aby však bylo prokázáno, že pro dosažení mezních hodnot v původní lhůtě byla přijata všechna vhodná opatření, je nezbytné použít pouze údaje zdůvodňující překročení mezních hodnot v roce 2005. 15. U oznámení týkajících se oxidu dusičitého či benzenu předložených před uplynutím původní lhůty pro dosažení mezních hodnot (2010) se za referenční rok bude považovat rok 2008. U oznámení předložených po uplynutí původní lhůty pro dosažení mezních hodnot by měly členské státy jako referenční rok použít rok 2010. 4.2. Rozdělení zdrojů 16. Členské státy musí poskytnout informace o původu znečištění, které přispívá k překročení mezních hodnot. Pro každou oznámenou zónu či aglomeraci je tudíž nezbytné provést pro případ překročení mezních hodnot kvantitativní rozdělení zdrojů (tj. překročení denní či roční mezní hodnoty) v referenčním roce. Komise si je vědoma, že míra dostupných podrobností se může mezi jednotlivými zónami a členskými státy lišit, ale jelikož je rozdělení zdrojů klíčovým hlediskem, a to jak pro určení typu a cílové hladiny opatření zaměřených na snížení znečištění ovzduší, tak pro posouzení podmínek pro prodloužení lhůty či zproštění povinnosti vypracované Komisí, jsou odhady podílu jednotlivých zdrojů na překročení mezních hodnot zásadní. 17. Rozdělení zdrojů musí zejména odrážet podíly v členských státech na regionální, městské a místní úrovni, ale v úvahu je třeba vzít i přeshraniční příspěvky. Pokud jde o podíly na městské a místní úrovni, je třeba provést další rozčlenění, aby bylo možné určit všechny významné zdroje, jako je doprava (silniční doprava a případně přeprava), průmysl (včetně výroby elektrické energie a tepla), zemědělství, komerční zdroje a zdroje v oblasti bydlení. U PM10 je rovněž důležité uvést významné přírodní zdroje[7]. 18. Členské státy se mohou rozhodnout, zda za základ rozdělení zdrojů stanoví oxid dusičitý či oxidy dusíku, a to podle toho, co v souvislosti s překročením mezních hodnot považují za vhodnější, za předpokladu, že toto rozhodnutí je důsledně dodržováno a zohledněno v kvantifikaci dopadu jednotlivých opatření či skupin opatření, což Komisi umožní provést řádné posouzení podmínek. 4.3. Dodržování mezních hodnot během prodloužení lhůty 19. V souladu s čl. 22 odst. 3 nové směrnice bude dodržování mezních hodnot v zónách a aglomeracích, na které se vztahuje rozhodnutí o prodloužení lhůty či zproštění povinnosti, během lhůty pro prodloužení posuzováno v souvislosti s mezními hodnotami navýšenými o mez tolerance uvedenou v příloze XI. 20. V roce 2011 bude dodržování ročních mezních hodnot pro PM10 posuzováno pro celý kalendářní rok s ohledem na mezní hodnotu navýšenou o mez tolerance. Dodržování denních mezních hodnot v roce 2011 bude posuzováno každý den. Konkrétněji řečeno, počet případů překročení mezní hodnoty, ať už se jedná o mezní hodnotu navýšenou o mez tolerance, či pouhou mezní hodnotu, nesmí být vyšší než 35 dnů povolených v daném kalendářním roce. 4.4. První podmínka – opatření pro dosažení mezních hodnot do původního data 21. Podle čl. 22 odst. 1 nové směrnice mohou být lhůty pro dosažení mezních hodnot u oxidu dusičitého a benzenu prodlouženy v případě, kdy mezních hodnot nelze dosáhnout do stanoveného data, tj. do 1. ledna 2010. Aby bylo možné určit, zda mezních hodnot lze do stanoveného data dosáhnout, členské státy se žádají, aby uvedly opatření přijatá před rokem 2010 v souladu s čl. 4 odst. 1 směrnice 1999/30/ES a čl. 3 odst. 1 směrnice 2000/69/ES a zdůvodnily, proč tato opatření nevedou k dodržování mezních hodnot[8]. Z cílů vytyčených v právních předpisech o kvalitě ovzduší všeobecně vyplývá, že je nezbytné podniknout vhodné kroky v období před datem, kdy budou mezní hodnoty zavedeny povinně. Pouze tehdy, lze-li dokázat, že bylo vyvinuto úsilí vedoucí k dosažení mezních hodnot, mohou členské státy uvést, že v souladu s čl. 22 odst. 1 nemůže být mezních hodnot dosaženo ve stanovených lhůtách. 22. Pro PM10 musí členské státy v souladu s čl. 22 odst. 2 prokázat, že na vnitrostátní, regionální a místní úrovni byla přijata všechna vhodná opatření s cílem dosáhnout mezních hodnot v původní stanovené lhůtě, tj. do 1. ledna 2005. Je tudíž nezbytné poskytnout informace o opatřeních přijatých v souvislosti s dosažením mezních hodnot do uvedeného data8. Aby Komise mohla posoudit, zda tato opatření byla přiměřená, musí členské státy určit zdroje znečištění, na které se uvedená opatření měla zaměřit, a objasnit míru, do které tato opatření skutečně přispěla ke snížení koncentrací. Je třeba vysvětlit všechna zbývající překročení mezních hodnot[9]. Tato vysvětlení musí obsahovat informace o tom, zda příčinou překročení mohou být konkrétní podmínky pro zproštění povinnosti, např. specifické rozptylové vlastnosti lokality, nepříznivé klimatické podmínky nebo přeshraniční příspěvek. 23. Komise ve svém posouzení rovněž vezme do úvahy dopad správného provádění směrnic uvedených v oddíle 2 části B přílohy XV[10] a jejich správného provedení do vnitrostátních právních předpisů a včasnou dostupnost plánu či programu v souladu s čl. 8 odst. 3 směrnice Rady 96/62/ES o posuzování a řízení kvality vnějšího ovzduší[11]. 4.5. Druhá podmínka – opatření pro dosažení mezních hodnot v nově stanovené lhůtě 24. Členské státy musí poskytnout realistické a spolehlivé prognózy pravděpodobnosti snížení koncentrací s cílem dosáhnout mezních hodnot v nově stanovené lhůtě. Z těchto prognóz by rovněž mělo vyplývat, že překročení mezních hodnot během lhůty pro prodloužení zůstanou pod úrovní mezní hodnoty navýšené o mez tolerance stanovenou v příloze XI směrnice. 25. Prognózy musí vycházet ze srovnání mezi mezními hodnotami, kterých je třeba dosáhnout, a předpokládanými základními hodnotami pro případy překročení v zóně či aglomeraci. Pokud nebyla přijata žádná dodatečná opatření ke snížení znečištění ovzduší, s výjimkou opatření přijatých za účelem dosažení mezních hodnot v původní lhůtě a stávajících a plánovaných opatření Společenství, musí základní hodnota uvádět koncentrace odhadované pro období před nově stanovenou lhůtou. Rozdíl mezi platnou mezní hodnotou a základní hodnotou bude sloužit jako ukazatel očekávaného dopadu a načasování dodatečných opatření nezbytných pro překonání rozdílu v nově uvedené lhůtě[12]. 26. Při určení požadovaných opatření je třeba zvážit opatření uvedená v oddíle 3 části B přílohy XV, jak je stanoveno ve směrnici. Pokud některá z těchto opatření nebudou provedena, i když se vztahují na stanovené zdroje, je třeba podat řádné odůvodnění[13]. 27. Při posuzování prognóz bude do úvahy vzat rovněž možný dopad stávajících a plánovaných opatření Společenství v dotčené zóně a členské státy se žádají, aby do základní hodnoty začlenily své odhady uvedeného dopadu. Plánovaná opatření Společenství jsou opatření uvedená v prohlášení Komise zveřejněném společně se směrnicí. Komise hodlá posoudit kvantifikaci, kterou poskytly členské státy, a v případě potřeby základní předpoklady a provést své vlastní posouzení tohoto kritéria na tomto základě. U stávajících opatření se posouzení zaměří na stav provádění směrnic uvedených v části B přílohy XV[14]. 4.6. Zvláštní podmínka pro PM 10 : specifické rozptylové vlastnosti lokality, nepříznivé klimatické podmínky nebo přeshraniční příspěvky 4.6.1 Specifické rozptylové vlastnosti lokality 28. Za specifické rozptylové vlastnosti lokality se označují prvky, které ovlivňují rozptyl znečišťujících látek v místním rozsahu, především na úrovni ulice. V důsledku rozmístění budov na místě či maloplošných topografických útvarů se místně vypouštěné znečišťující látky shromažďují v omezené oblasti, což způsobuje vysoké koncentrace. Takové oblasti lze běžně najít v tzv. „uličních kaňonech“. Na specifické rozptylové vlastnosti lokality se lze odvolat pouze tehdy, je-li možné prokázat, že k překročení mezních hodnot dochází místně v uvedených specifických oblastech, a ne jinde, jako například v městských pozadích či podél méně zastavěných ulic v zóně či aglomeraci se stejnou kvalitou ovzduší. 29. Specifické rozptylové vlastnosti lokality se mohou vyskytnout v oblastech, kde dochází k níže uvedeným situacím: a) řada víceposchoďových budov bez proluky podél obou stran ulice; b) průměrná výška řady budov v délce alespoň 100 metrů musí být vyšší než celková šířka ulice vydělená 1,5[15]. 30. Aby bylo prokázáno, že překročení mezních hodnot je omezeno na oblast, ve které se vyskytují specifické rozptylové vlastnosti lokality, je nezbytné použít údaje z příslušných stanic monitorujících městskou dopravu nacházejících se mimo uvedenou oblast či případně výsledky modelování maloplošného rozptylu[16]. Rovněž by měla být předložena mapa zóny, ve které jsou zaznačeny různé měřící stanice a případně oblast, ve které dochází k překračování mezních hodnot[17]. 31. Používají-li se pro účely prokázání, že překročení mezních hodnot je omezeno na oblast, ve které se vyskytují specifické rozptylové vlastnosti lokality, jiné ukazatele, je třeba uvést důvody a prokázat, že použití těchto ukazatelů vede k rovnocenným výsledkům. 4.6.2 Nepříznivé klimatické podmínky 32. Nepříznivé klimatické podmínky se považují za přítomné tehdy, ovlivňují-li dlouhodobé meteorologické podmínky a topografické podmínky rozptyl místně vypouštěných znečišťujících látek, díky čemuž dochází k vysokým koncentracím. 33. Nepříznivé klimatické podmínky se považují za přítomné v oblastech, kde se vyskytují níže uvedené prvky: a) místní až regionální topografie, tj. poloha v údolích nebo místa, která jsou oklopena vysokými horami; b) špatný rozptyl místně vypouštěných znečišťujících látek v důsledku nízké rychlosti větru; c) vertikální míšení, tj. rozptyl vyvolaný meteorologickými vlastnostmi souvisejícími s mechanickou a tepelnou turbulencí v atmosféře; d) původ vzdušných mas (oceánské či kontinentální): s nepříznivými rozptylovými podmínkami (teplotní inverze a nízká rychlost větru) jsou obvykle spojovány kontinentální vzdušné masy. 34. Všeobecné klimatické vlastnosti, jako například teplota, srážky či sněžení, které rozptyl znečišťujících látek neovlivňují přímo, mohou ale omezovat specifické lidské činnosti, a tudíž ovlivňovat úroveň emisí, jako například vytápění domácností, výroba elektřiny pro vytápění či klimatizaci nebo používání sněhových řetězů, se nepovažují za nepříznivé klimatické podmínky pro účely nové směrnice. 35. Ke shromažďování znečišťujících látek v oblastech ovlivněných nepříznivými klimatickými podmínkami obvykle dochází v období bezvětří. Aby bylo prokázáno, že tato podmínka je splněna, je proto vhodné uvést pro takové oblasti nízkou roční průměrnou rychlost větru, nižší než 1,5 m/s. Lze použít i jiné ukazatele, než je průměrná rychlost větru, za předpokladu, že je poskytnuto odůvodnění. 36. Chtějí-li se členské státy odvolat na nepříznivé klimatické podmínky, musí prokázat, že denní mezní hodnoty jsou překračovány zejména tehdy, vyskytují-li se uvedené nepříznivé klimatické podmínky. Tuto souvislost lze prokázat na základě koncentrací PM10 a průměrných rychlostí větru naměřených ve dnech, kdy byla mezní hodnota překročena, alespoň pro referenční rok[18]. 4.6.3 Přeshraniční příspěvky 37. Přeshraniční příspěvky se vyskytují tam, kde meteorologické a topografické podmínky umožňují přenos antropogenních znečišťujících látek pocházejících z území mimo členský stát, čímž dochází k vysokým koncentracím. Takové příspěvky mohou pocházet buď z oblastí, v nichž se zóny a aglomerace nachází poblíž státní hranice (přeshraniční znečištění s krátkým dosahem), či ze vzdáleností vyšších než 100 km (přeshraniční znečištění s dlouhým dosahem). 38. K přeshraničnímu znečištění s dlouhým dosahem dochází především v nížinách či oblastech nehornatého charakteru, ve kterých se často shromažďují znečišťující látky pocházející z kontinentálních vzdušných mas. Na vysoké koncentrace v pánvích a údolích či na závětrné straně hor tento jev obvykle vliv nemá. 39. Znečištění může pocházet z jediného přeshraničního zdroje, z jednoho či více členských států, z přepravy či ze zdrojů mimo Společenství. 40. Členské státy, které se odvolávají na přeshraniční příspěvek, musí uvést, zda se členským státem, ze kterého pochází znečištění, byly vedeny konzultace v souladu s čl. 8 odst. 6 směrnice 96/62/ES (článek 25 nové směrnice). Pokud k takovým konzultacím nedošlo, a to ani přesto, že původ znečištění je známý, lze se domnívat, že dotčený členský stát nepodnikl všechna přiměřená opatření pro splnění původní lhůty. Pochází-li znečištění z několika členských států nebo ze třetích zemí a je jasné, že účinné řešení nelze nalézt na základě dvoustranných konzultací, nebude mít skutečnost, že ke konzultacím nedošlo, vliv na právo členského státu na zproštění povinnosti[19]. 41. Přeshraniční příspěvky lze posoudit buď na základě měření, či modelování. Taková posouzení musí být případně podložena analýzou zpětné trajektorie a rozdělením zdrojů u jednotlivých případů překročení mezních hodnot. Při prokazování přeshraničních příspěvků se účinně osvědčily níže uvedené metody: a) modelování atmosférického rozptylu s příslušným prostorovým a denním časovým rozložením; b) analýza denně naměřených údajů, přičemž přeshraniční příspěvky jsou určeny na základě měření z reprezentativních monitorovacích míst, jako jsou např. místa ve venkovském pozadí nacházející se proti větru v oblasti obklopující zónu či aglomeraci, ve které bylo zaznamenáno překročení mezních hodnot; c) model EMEP[20]. 42. Aby bylo možné odvolat se na přeshraniční příspěvky jako příčinu překročení mezních hodnot, je třeba prokázat, že v případech, kdy byla překročena roční mezní hodnota, je průměrná roční koncentrace po odečtení přeshraničního příspěvku nižší než mezní hodnota. Je-li překročena denní mezní hodnota, je třeba prokázat, že průměrná denní koncentrace je po odečtení přeshraničního příspěvku v konkrétní dny nižší než mezní hodnota[21]. 43. Používají-li se k prokázání přeshraničních příspěvků jako příčiny překročení mezních hodnot jiné ukazatele, je třeba uvést důvody a prokázat, že použití těchto ukazatelů vede k rovnocenným výsledkům. 5. Plán kvality ovzduší a požadavky na dodatečné informace 44. K oznámením je třeba připojit plán kvality ovzduší pro dotčenou zónu či aglomeraci. Plán musí splňovat požadavky stanovené v článku 23 a v části A přílohy XV. Informace vyžadované podle nové směrnice jsou z velké části podobné informacím vyžadovaným podle směrnice 96/62/ES. Členské státy, které již mají vypracovaný plán či program, ho proto mohou použít pro účely oznámení za předpokladu, že plán splňuje kritéria stanovená v části A přílohy XV a že je řádně aktualizován s cílem zabezpečit dosažení mezních hodnot v nově stanovené lhůtě. [1] Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1. [2] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/30/ES o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 163, 29.6.1999, s. 4). [3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/69/ES o mezních hodnotách pro benzen a oxid uhelnatý v ovzduší (Úř. věst. L 313, 13.12.2000, s. 12). [4] Tamtéž. [5] Úř. věst. L 68, 6.3.2004, s. 27. [6] Oznámení musí být označeno nadpisem „Air quality time extension – Directive 2008/50/EC“ (Kvalita ovzduší – prodloužení lhůty – směrnice 2008/20/ES), a aby mohlo být považováno za platné úřední oznámení, musí být adresováno Evropské komisi na adresu: European Commission, Secretariat-General, 1049 Brussels. Kromě toho by měla být zaslána kopie oznámení elektronickou poštou na e-mailovou adresu ENV-AIRQUALITYTIMEEXTENSION@ec.europa.eu. [7] Viz formulář 3A v dokumentu SEK(…) … . [8] Viz formulář 5A, včetně přílohy, a formulář 7, včetně přílohy A; pro PM10 viz rovněž formulář 10 a pro hodnoty oxidu dusičitého a benzenu oznámené před rokem 2010 viz formulář 4A. [9] Viz dle potřeby formulář 3B a 4A. [10] Viz formulář 8 a případně příloha formuláře 8 a formuláře 9. [11] Úř. věst. L 296, 21.11.1996, s. 55. [12] Viz formulář 4B a formulář 5B, včetně přílohy. [13] Viz formulář 6. [14] Viz formulář 9. [15] Správa a řízení metadat v souladu s rozhodnutím 97/101/ES o výměně informací. [16] Viz formulář 10. [17] Viz příloha formuláře 2. [18] Viz formulář 10. [19] Viz formulář 10. [20] Model vypracovaný v rámci Programu spolupráce při monitorování a vyhodnocování dálkového přenosu látek znečišťujících ovzduší v Evropě (program EMEP). [21] Viz formuláře 3A a 10.