ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Cílem iniciativy je zajistit účinnou ochranu práv duševního vlastnictví pro zeměpisná označení v EU a zvýšit využívání institutu zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit (ZTS) v celé EU. To bylo zformulováno do šesti konkrétních cílů:

Režimy zeměpisných označení poskytují ochranu nebo výhradu názvů a výrazů zajišťujících přidanou hodnotu na celém území Unie. Pokud by byly jednotlivými členskými státy chráněny samostatně, výrazy a názvy by v každém členském státě požívaly různé úrovně ochrany, nebo by dokonce nemusely požívat ochrany vůbec, což by mohlo spotřebitele uvádět v omyl, bránit obchodu uvnitř Unie a vytvářet prostor pro nerovnou hospodářskou soutěž při uvádění produktů označených názvy a výrazy zajišťujícími přidanou hodnotu na trh. Ochranu práv duševního vlastnictví napříč Unií lze účelně a účinně provádět pouze na úrovni Unie.
Evropský parlament by podpořil všechny prvky možností č. 2 a 3, ale očekával by ambicióznější stanovení pravidel EU pro pracovníky s nízkou a střední kvalifikací. Převážná většina konzultovaných zúčastněných stran (občanská společnost, hospodářští a sociální partneři, odborníci na legální migraci) podporuje opatření obsažená v možnostech č. 2 a 3. Členské státy obecně upřednostňují možnost č. 1, neboť řada z nich vyjádřila neochotu, pokud jde o revizi směrnice nebo jakékoli nové právní předpisy o legální migraci. Upřednostňovaná možnost představuje šanci dosáhnout politické dohody, neboť předpokládá cílenou revizi zaměřenou na zlepšení celkové účinnosti směrnice a ochrany státních příslušníků třetích zemí.

Upřednostňovaná možnost bude při dosahování stanovených cílů vysoce účinná a využije dobré politické proveditelnosti. Dále vyjasní a mírně rozšíří oblast působnosti stávajícího jednotného povolení (tj. na osoby požívající ochrany podle vnitrostátního práva) a posílí práva státních příslušníků třetích zemí. Zahrnutí osob požívajících vnitrostátní ochrany do oblasti působnosti směrnice by navíc zlepšilo právní jistotu a přiznalo posílený soubor práv pracovníkům, kteří v současné době nemají rovné zacházení zajištěno, nebo je mají zajištěno jen do určité míry. Rovněž by pomocí společných ustanovení o inspekcích, sankcích a monitorování zaměstnavatelů přispěla k posílení ochrany všech pracovníků ze třetích zemí, na něž se směrnice vztahuje, před vykořisťováním.
Upřednostňovanou možností je možnost č. 3. Ta by přispěla k řešení všech zjištěných problémů a zlepšila by celkové provádění směrnice. Má nejlepší sociální a hospodářský dopad a je z politického hlediska nejschůdnější možností.

Upřednostňovaná možnost zahrnuje řadu opatření, která by řešila většinu nedostatků zjištěných ve směrnici ve všech problematických oblastech. Očekává se, že upřednostňovaná možnost bude obnášet sociální a hospodářské přínosy. Hospodářské přínosy jsou založeny na předpokladu, že více státních příslušníků třetích zemí bude mít přístup k právnímu postavení dlouhodobě pobývajícího rezidenta EU s odpovídajícími právy a že větší podíl státních příslušníků třetích zemí se přestěhuje do jiného členského státu. To by vedlo k celkově vyšším daňovým příjmům, vyšší produktivitě a výdajům a k intenzivnějšímu hospodářskému růstu. Upřednostňovaná možnost politiky by zajistila větší soulad s judikaturou Soudního dvora Evropské unie. V neposlední řadě se očekává, že upřednostňovaná možnost bude nejlépe řešit příležitostně odlišné názory zúčastněných stran (viz oddíl výše), a bude tedy z politického hlediska nejschůdnější.
Upřednostňovanou možností je možnost 4, protože by přispěla k řešení hlavních příčin současných problémů, odstranila by různorodý proces podávání žádostí o víza v papírové podobě a harmonizovala stávající nesourodou úroveň digitalizace, přičemž by zajistila vysoký stupeň bezpečnosti.

·Možnost 4 předpokládá povinné digitální vízum a povinnou platformu EU pro podávání žádostí o víza, do níž by se po přechodném období musely zapojit všechny členské státy.

·Možnost 3 předpokládá (povinné) nahrazení vízového štítku v papírové podobě digitálním vízem a vytvoření nepovinné platformy EU pro podávání žádostí o víza. V rámci této možnosti by se členské státy mohly rozhodnout, že se zapojí do platformy EU pro podávání žádostí o víza dobrovolně, nebo že budou rozvíjet či nadále používat své vlastní vnitrostátní portály, případně že nebudou vyvíjet žádné digitální řešení.

·Možnost 2 zahrnuje minimální legislativní změny na úrovni EU, jejichž cílem je odstranit právní překážky, které omezují možnost členských států proces podávání žádostí o víza dále digitalizovat. Vízový štítek v papírové podobě by nahradilo digitální vízum (povinné) a byla by zavedena společná internetová služba pro držitele víz za účelem kontroly jeho platnosti.

·Možnost 1, která je považována za základní scénář, předpokládá, že na úrovni EU nebude přijato žádné legislativní opatření. Členské státy by pokračovaly (nebo nepokračovaly) ve vývoji svých vnitrostátních nástrojů. Komise by členským státům vydala nezávazná doporučení a podpořila by je opatřeními majícími povahu právně nevynutitelných předpisů. K udělování víz by se nadále používal vízový štítek.
Čeho by mělo být dosaženo?

Vzhledem k přeshraniční a meziodvětvové povaze potírání pohlavního zneužívání dětí a současné roztříštěnosti nelze uspokojivého zlepšení dosáhnout na úrovni členských států jednajících samostatně nebo nekoordinovaným způsobem. Kromě toho by opatření EU v zájmu usnadnění úsilí členských států snížilo náklady na dodržování předpisů / provozní náklady, zejména pro poskytovatele on-line služeb, čímž by se zlepšilo fungování vnitřního trhu snížením roztříštěnosti. Opatření EU by pomohla rozšířit vnitrostátní osvědčené postupy a získané poznatky v celé EU, snížit závislost na třetích zemích a usnadnit spolupráci s nimi.
Základní scénář (možnost č. 0) představuje současný stav: rozdíl v daňovém zacházení mezi vlastním kapitálem a dluhem přetrvává, což vede k trvalému zvýhodnění dluhu ve zdanění právnických osob. Vnitrostátní opatření zavedená šesti členskými státy mohou narušovat investiční rozhodnutí na vnitřním trhu. Neexistuje žádný společný rámec EU pro řešení problému zvýhodnění dluhu oproti vlastnímu kapitálu, což naznačuje, že problém přetrvává. Proto bylo zváženo několik možností politiky. Možností č. 1 by bylo zavedení daňové úlevy na kmenový vlastní kapitál společnosti. Vyloučily by se zisky a ztráty, aby se zajistilo, že úleva bude poskytnuta pouze na dlouhodobý vlastní kapitál. Doba trvání úlevy je neomezená. Možností č. 2 by bylo zavedení přírůstkové daňové úlevy na vlastní kapitál společnosti (stejná definice vlastního kapitálu společnosti jako u možnosti č. 1), v tomto případě však poskytnuté na základě rozdílu ve výši čistého vlastního kapitálu na konci zdaňovacího období ve srovnání s výší čistého vlastního kapitálu na konci předchozího zdaňovacího období. Tato úleva by byla poskytnuta na deset let, což by odpovídalo průměrné splatnosti dluhu. Možnost č. 3 by předpokládala stejnou srážku pomyslných úroků u dluhu i vlastního kapitálu. To znamená daňovou úlevu na podnikový kapitál (tj. vlastní kapitál podle možností č. 1 a 2 a dluh) a zároveň nemožnost současné odpočitatelnosti plateb úroků. Tato možnost dokonale odstraňuje zvýhodnění dluhu oproti vlastnímu kapitálu, ale má fiskální důsledky závislé na zvolené výši pomyslné úrokové sazby. Vzhledem k tomu, že úleva vychází z celého základního kapitálu, je doba trvání úlevy neomezená stejně jako u možnosti č. 1. Možnost č. 4 by úplně zakazovala odpočitatelnost úrokových nákladů. Tak se plně vyrovnává daňové zacházení s dluhovými i kapitálovými náklady tím, že jsou oboje tyto náklady neodečitatelné. Tato možnost, stejně jako možnost č. 3, zcela potlačuje zvýhodnění dluhu oproti vlastnímu kapitálu, ale na úkor hospodářského růstu a zaměstnanosti. Rovněž by od členských států vyžadovala nové vyjednání smluv o zamezení dvojího zdanění a otevřela by nové mezery v možnostech daňového plánování. Mohla by mít také negativní dopady z hlediska konkurenceschopnosti podniků na jednotném trhu EU vůči jiným jurisdikcím, kde tato odpočitatelnost existuje. Možností č. 5 by byla kombinace přírůstkové daňové úlevy na vlastní kapitál společnosti (stejné jako u možnosti č. 2) s částečným omezením daňové odečitatelnosti, kterou by bylo možné získat snížením odpočitatelnosti úroků o daný podíl pro všechny společnosti. Odpočitatelnost se navrhuje omezit na 85 % nadměrných výpůjčních nákladů (zaplacený úrok minus obdržený úrok). Stejně jako u možnosti č. 2 by byla úleva poskytnuta na deset let. Upřednostňována je možnost č. 5. Úspěšně řeší zvýhodnění dluhu oproti vlastnímu kapitálu a současně vyvažuje rozpočtové dopady a zaměřuje se na aspekty spravedlnosti daňového systému. Očekává se, že bude mít pozitivní dopad na investice a HDP a mírný dopad na zaměstnanost.
Očekává se, že upřednostňovaná možnost (možnost č. 3) významně přispěje ke zlepšení schopnosti členských států připravit pachatele trestné činnosti o jejich nezákonné zisky. Zajištěním toho, aby příslušné orgány měly prostředky k lepšímu vysledování majetku, zachování hodnoty majetku a účinné konfiskaci majetku pocházejícího z příslušné trestné činnosti organizovaných zločineckých skupin, by upřednostňovaná možnost politiky významně zvýšila potenciální objem konfiskovaného majetku. Snížením finančních zisků, které jsou hybatelem trestné činnosti a umožňují pachatelům trestné činnosti jejich působení, by upřednostňovaná možnost významně přispěla k posílení boje proti organizované trestné činnosti. Tím se zlepší vnímání spravedlnosti ze strany občanů a zvýší se možnosti odškodnění obětí. Z omezení trestné činnosti by měly prospěch i podniky, zejména pokud by se možnosti konfiskace rozšířily na výnosy z trestné činnosti narušující hospodářskou soutěž, jako jsou například padělání nebo podvody v oblasti DPH. Ze zvýšených příjmů vrácených do státního rozpočtu by rovněž těžily orgány veřejné správy.
Možnost 1: Cíle EU omezit používání pesticidů o 50 % – a také snížit riziko související s pesticidy o 50 % – by nadále byly právně nezávazné. Zlepšily by se poradenské systémy a pokyny pro uživatele pesticidů. Byly by podporovány techniky přesného zemědělství, aby se omezilo používání chemických pesticidů a rizika s nimi spojená.

Možnost 2: Cíle spočívající v omezení o 50 % by se na úrovni EU staly právně závaznými. Členské státy by si stanovily své vlastní vnitrostátní cíle omezení pomocí určených kritérií. Tyto vnitrostátní cíle by pak byly právně závazné a vymahatelné. Používání nebezpečnějších pesticidů by bylo v citlivých oblastech zakázáno. Profesionální uživatelé pesticidů by museli vést elektronické záznamy o používání pesticidů a integrované ochraně rostlin. Vnitrostátní orgány by tyto záznamy analyzovaly, a sledovaly tak pokrok. Nezávislé poradenské služby by uživatelům pesticidů poskytovaly rady ohledně alternativních technik a integrované ochraně rostlin.

Možnost 3 by se podobala možnosti 2. Podle možnosti 3 by se však cíle spočívající v omezení o 50 % staly právně závaznými na unijní i vnitrostátní úrovni. Používání všech chemických pesticidů by bylo v citlivých oblastech zakázáno.

Upřednostňovanou možností je možnost 3, s výjimkou cílů, u nichž je upřednostněna možnost 2. V tomto případě by upřednostňovaná možnost znamenala, že by se cíle omezení o 50 % staly právně závaznými na úrovni EU a členské státy by si stanovily své vlastní vnitrostátní cíle omezení. Možnosti byly posouzeny na základě pravděpodobného základního scénáře, v němž směrnice zůstane nezměněna.
Konkrétním cílem je obnovit poškozené ekosystémy v celé EU (např. mokřady, lesy, mořské ekosystémy, agroekosystémy, řeky, jezera a nivní stanoviště), zejména pak ty, které mají největší potenciál zachycovat a ukládat uhlík, a předcházet přírodním katastrofám a zmírňovat jejich dopad. Stanovení tohoto cíle by mělo napomoci tomu, že biologická rozmanitost v EU bude do roku 2030 na cestě k obnově a že se do roku 2050 zavedou opatření na obnovu pro všechny ekosystémy v EU, jež obnovu potřebují. Odpovědnost za dosažení tohoto cíle ponese EU a členské státy. Operační cíle jsou následující: a) stanovit právně závazné cíle pro obnovu ekosystémů a zachování jejich dobrého stavu jako doplněk stávajících právních nástrojů a b) vytvořit účinný prováděcí rámec, v němž členské státy vypracují národní plány na obnovu přírody zaměřené na způsob dosažení příslušných cílů, jež nastíní posouzení stavu, plán pro obnovu, způsob podávání zpráv a financování. Komise bude plány pravidelně přezkoumávat a posuzovat pokrok.

Možnost č. 1: Základní scénář předpokládá provádění Strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a příslušných unijních a vnitrostátních strategií, aniž by byly zavedeny právně závazné cíle pro obnovu. Možnost č. 2: Zastřešující právně závazný cíl obnovit ekosystémy v EU do roku 2050. Možnost č. 3: Řada právně závazných cílů a povinností týkajících se jednotlivých ekosystémů a vedoucích k obnově široké škály ekosystémů do roku 2030, 2040 a 2050 (např. mokřady, lesy, mořské ekosystémy, agroekosystémy, řeky, jezera a nivní stanoviště). V pozdějších fázích mohou být na základě metodiky platné pro celou EU zavedeny další cíle týkající se ekosystémů, pro něž zatím není k dispozici dostatek informací. Možnost č. 4: Kombinuje možnosti č. 2 a č. 3: zastřešující cíl usilující o celkový pokrok, který by byl podpořen právně závaznými cíli týkajícími se jednotlivých ekosystémů. Jedná se o upřednostňovanou možnost.
Upřednostňovaná možnost by měla významné výhody pro různé zúčastněné strany. V případě podniků by zabránila rozdílným bezpečnostním pravidlům pro produkty s digitálními prvky a snížila by náklady na dodržování příslušných právních předpisů v oblasti kybernetické bezpečnosti. Došlo by ke snížení počtu kybernetických incidentů, nákladů na řešení incidentů a újmy na dobré pověsti. Odhaduje se, že v celé EU by tato iniciativa mohla vést ke snížení nákladů v důsledku incidentů postihujících podniky o přibližně 180 až 290 miliard EUR ročně. Dále by tato iniciativa vedla ke zvýšení obratu v důsledku rostoucího využívání produktů s digitálními prvky. Zlepšila by se tak rovněž celosvětová pověst společností, což by vedlo k nárůstu poptávky mimo EU. Pro koncové uživatele by upřednostňovaná možnost zvýšila transparentnost bezpečnostních vlastností a usnadnila by využívání produktů s digitálními prvky. Spotřebitelé a občané by rovněž těžili z lepší ochrany svých základních práv, například ochrany soukromí a údajů.
Tato iniciativa sníží zátěž, které musí účastníci trhu čelit při dodržování různých vnitrostátních právních režimů, pokud působí v několika členských státech. Zvýší předvídatelnost a právní jistotu, podpoří spravedlivou hospodářskou soutěž (zejména vůči globálním online platformám), posílí přeshraniční investice a zlepší kvalitu mediálních služeb poskytovaných v EU. Zásah pouze na vnitrostátní úrovni by neměl dostatečný rozsah a potřebný sbližující účinek. Iniciativa v žádném případě nebude zasahovat do národní svébytnosti nebo regulačních tradic v oblasti sdělovacích prostředků.

Veřejnost a většina ostatních zúčastněných stran, včetně skupiny občanů aktivních v oblasti svobody sdělovacích prostředků, spotřebitelských organizací, vnitrostátních regulačních orgánů pro sdělovací prostředky, skupiny evropských regulačních orgánů pro audiovizuální mediální služby (ERGA), veřejnoprávních i soukromých provozovatelů vysílání, distributorů obsahu, online zprostředkovatelů a aktérů ekosystému reklamy, podporují možnost vyváženého legislativního zásahu – oproti variantám bez opatření nebo stanovení podrobných norem. Pouze vydavatelé by dali přednost doporučení, i když podporují opatření týkající se měření sledovanosti, reklamy zadávané státem a ochrany novinářských zdrojů. V oblasti správy a řízení má širokou podporu struktura dohledu založená na skupině ERGA. Zejména regulační orgány a skupiny občanů aktivní v oblasti svobody sdělovacích prostředků jsou pro posílení skupiny ERGA, zatímco podniky a hospodářská sdružení by raději zachovaly její stávající podobu.

Upřednostňovaná možnost nebude znamenat žádné náklady pro občany a pouze zanedbatelné náklady na přizpůsobení pro podniky, tj. celkové jednorázové náklady pro všechny podniky v rozmezí 9,4 až 14 milionů EUR a pravidelné roční náklady v rozmezí 5,6 až 14,5 milionu EUR, které budou zahrnuty do běžných nákladů. Roční náklady pro orgány veřejné správy budou činit 6,1 milionu EUR. To bude zahrnovat roční náklady EU ve výši přibližně 2 až 2,3 milionu EUR: odhad pro řešení správy a řízení uvedené ve variantě A je 8–10 plných pracovních úvazků a provozní rozpočet ve výši přibližně 1 milionu EUR.
Z hlediska právních předpisů EU v oblasti hospodářské soutěže jsou zaměstnanci považováni za začleněné do podniku, s nímž jsou v pracovním poměru. Článek 101 Smlouvy se proto nevztahuje na zaměstnance, nýbrž pouze na podnik, který je zaměstnává. Osoby samostatně výdělečně činné jsou v zásadě považovány za „podniky“, které vykonávají svou činnost na trhu jako hospodářské subjekty nezávislé na svém objednateli. Spadají proto do oblasti působnosti článku 101 SFEU.

Přímým přínosem upřednostňované možnosti je zvýšení právní jistoty pro osoby samostatně výdělečně činné a jejich protějšky, jakož i pro členské státy. Rovněž se od této možnosti očekává, že nepřímo přispěje: i) ke zvýšení počtu osob samostatně výdělečně činných bez zaměstnanců, na něž by se do roku 2030 vztahovaly kolektivní smlouvy; ii) ke zvýšení průměrné odměny osob, které mohou těchto kolektivních smluv využívat, a iii) ke snížení počtu osob samostatně výdělečně činných bez zaměstnanců a jejich rodinných příslušníků ohrožených chudobou.
Kromě základního scénáře, který zahrnuje přístup „beze změny politiky“, jsou v iniciativě uvedeny tři možnosti politiky. Možnost č. 1 navrhuje „měkká“ opatření na podporu vytváření a sdílení údajů. Možnost č. 2 spočívá v legislativním rámci EU, který obsahuje společný přístup k vytváření a sdílení údajů. Vyžaduje, aby orgány veřejné moci, které chtějí údaje o krátkodobých pronájmech ubytování, spravovaly systémy registrace hostitelů (zahrnující přidělení jedinečného registračního čísla pro každou nabídku). Tyto registrační systémy mohou být spravovány na celostátní, regionální nebo místní úrovni, ale musí být v souladu se vzorem EU (který obsahuje některé procesní a věcné požadavky). Orgány veřejné moci musí rovněž vytvořit jednotné digitální kontaktní místo, které bude nabízet informace potřebné pro platformy a hostitele a umožní hostitelům vyřídit formality online. Platformy budou muset umožnit zobrazení registračních čísel a sdílet (prostřednictvím jednotného digitálního kontaktního místa) uzavřený soubor údajů o činnosti s orgány veřejné moci, které mají zavedeny registrační systémy. Na malé platformy a mikroplatformy s omezenou činností budou uplatňovány mírnější požadavky na sdílení údajů. Možnost č. 3 zahrnuje stejná opatření jako možnost č. 2, ale má širší rozsah a intenzitu, protože by vyžadovala vytvoření vnitrostátních registračních systémů, které by zajistily registraci všech hostitelů v celé EU. Upřednostňovanou možností je možnost č. 2, protože by účinným způsobem zajistila transparentnost a sdílení údajů o činnosti v oblasti krátkodobých pronájmů ubytování ze strany platforem, ale umožnila by regionálním/místním orgánům rozhodnout, zda údaje potřebují a jaký druh údajů mohou získat, když požadují od hostitelů registraci (identifikace hostitelů a jednotky).
Všichni příjemci úhrad, včetně spotřebitelů, obchodníků, podniků a orgánů veřejné správy, včetně daňových orgánů, budou mít řadu výhod z lepší likvidity a peněžního toku. Tím se výrazně zvýší hospodářská účinnost jak na makroekonomické, tak na mikroekonomické úrovni. V současné době jsou v kterémkoli okamžiku miliardy eur v režimu tranzitu v platebních systémech a tyto prostředky nejsou k dispozici pro spotřebu nebo investice. Širší využívání okamžitých plateb rovněž podpoří rozvoj nových platebních řešení, která umožní jejich využívání k nákupu zboží a služeb v místě interakce, zejména přes hranice, čímž se rozšíří výběr platebních metod a sníží náklady pro obchodníky, kteří pak mohou toto snížení promítnout do cen pro spotřebitele. Nový přístup ke kontrole dodržování sankčních předpisů významně uspoří náklady poskytovatelů platebních služeb, čímž se poskytovatelům platebních služeb do značné míry vykompenzují náklady na ostatní složky balíčku.

Většině poskytovatelů platebních služeb vzniknou významné, ale přiměřené jednorázové náklady na zavedení služby ověřování shody mezi IBAN a jménem příjemce, a poskytovatelům platebních služeb, kteří okamžité platby dosud nenabízejí, na zavedení těchto okamžitých plateb. Průběžné náklady poskytovatelů platebních služeb by měly být omezené. Celkově by měl být dopad na náklady poskytovatelů platebních služeb v průběhu času neutrální, a to s ohledem na úspory u kontrol dodržování sankčních předpisů, nižší nutnost řešit následky podvodů a chyb, snížení nákladů na manipulaci s hotovostí a šeky a možnost účinněji konkurovat již zavedeným subjektům a nabízet inovativní řešení založená na okamžitých platbách v bodě interakce, včetně řešení pro přeshraniční platby.
Navzdory pokroku, jehož bylo dosaženo v oblasti snižování škodlivých emisí zavedením zkoušek emisí v reálném provozu v roce 2017, byly při hodnocení emisních norem Euro 6/VI pro osobní automobily / dodávky a nákladní vozidla / autobusy zjištěny tři klíčové problémy, z nichž vyplývá, že stávající normy dostatečně nepřispívají ke snížení emisí znečišťujících látek ze silniční dopravy v EU: 1) Emisní normy pro motorová vozidla jsou příliš složité. 2) Stávající mezní hodnoty emisí znečišťujících látek jsou zastaralé, protože řada škodlivých znečišťujících látek dosud není regulována a současné technologie umožňují další snižování emisí. 3) Emise z vozidel v reálném provozu nejsou dostatečně kontrolovány po celou dobu životnosti vozidla (např. norma Euro 6 vyžaduje životnost pouze 5 let, zatímco průměrné stáří osobních automobilů na silnicích v EU je 10,8 roku). Navzdory navrhovaným cílům snížení emisí CO2 u osobních automobilů a dodávek do roku 2035 o 100 %, rostoucímu podílu těžkých nákladních vozidel s nulovými a nízkými emisemi a nových vozidel Euro 6d/VI E vstupujících na trh nelze u emisí znečišťujících látek ze silniční dopravy dosáhnout nízké úrovně znečištění, a to jak u tradičních znečišťujících látek, jako jsou NOx, částice ve výfukových plynech nebo methan, tak u nových, jako je oxid dusný nebo nevýfukové částice z brzd a pneumatik, které vznikají bez ohledu na motor.

Obecný cíl je dvojí: zajistit řádné fungování jednotného trhu stanovením adekvátnějších, nákladově efektivních a nadčasových pravidel pro emise z vozidel a zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí a zdraví v EU dalším snižováním emisí znečišťujících ovzduší ze silniční dopravy až do dosažení nulového znečištění, jak požaduje plán pro nulové znečištění, a to co nejdříve. Iniciativa má dosáhnout těchto specifických cílů: 1) zjednodušit současné emisní normy Euro za účelem omezení administrativních nákladů a usnadnění účinného zavádění; 2) stanovit aktuální mezní hodnoty pro všechny relevantní látky znečišťující ovzduší a 3) zlepšit regulaci emisí v reálném provozu.