V červnu tohoto roku se účastníci dohodli na parametrech dohody o balíčku otázek, které mají být přijaty na zasedání v listopadu 2022. Probíhají jednání za účelem finalizace podrobností. Balíček zahrnuje tyto prvky:

·Maximální lhůty splatnosti: maximální lhůty, které má kupující k dispozici pro provedení všech splátek v rámci finančního balíčku, by byly prodlouženy a zjednodušeny, a to z 8–14 let v závislosti na produktu na delší dobu, a to s menšími výjimkami, přičemž podle názoru EU by to mělo být 20 let. Z důvodu udržitelnosti je z prodloužení zejména vyloučena dvanáctiletá maximální lhůta splatnosti pro nejaderné elektrárny.

·Profil splácení: Obecné pravidlo pro splácení by již nevyžadovalo, aby bylo třeba provádět stejné splátky každých šest měsíců. Namísto toho by bylo požadováno, aby více než polovina jistiny byla splacena po uplynutí 60 % lhůty pro splacení.

·Úprava pojistné sazby za delší dobu splatnosti: Evropské exportní úvěrové agentury musí účtovat kupujícím pojistné při poskytování oficiálního pojistného krytí transakcí. S delšími lhůtami splatnosti vede současný vzorec pro pojistné k prohibitivním cenám. Plánovaná mírná úprava usnadní např. projekty v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, které se stanou finančně životaschopnými pouze v delších obdobích.

·Pohyblivé úrokové sazby: zavedení možnosti použití minimálních pohyblivých úrokových sazeb odrážejících tržní podmínky u transakcí s vývozními úvěry podle ujednání. V současné době jsou normou regulované minimální pevné sazby.

Tato pravidla sice umožní nabízet kupujícím a dlužníkům zboží a služeb ve třetích zemích takové podmínky financování, které odpovídají zdravým tržním postupům, ale zároveň chrání před „závodem ke dnu“, a to i ve vztahu k těm, kteří se k ujednání nepřipojili. To pomůže zajistit rovnější podmínky pro vývozní průmysl EU, zejména v klíčových odvětvích strategické infrastruktury.

Změny pravidel ujednání budou mít dopad na „odvětvová ujednání“, která se odchylují od standardních pravidel a nabízejí podmínky specifické pro dané odvětví. To se odráží v příloze tohoto návrhu, která obsahuje následné změny příslušných ustanovení odvětvových dohod. Především dvě odvětvová ujednání, týkající se financování projektů a železnic, existovala pouze proto, aby poskytla delší lhůty splatnosti, než je současná standardní lhůta 8–10 let, a proto se v důsledku předpokládaných dvacetiletých lhůt stávají nadbytečnými, a jsou proto zrušena. Během jednání si někteří účastníci přejí prodloužit maximální dobu splácení i v rámci sektorové jaderné dohody, která v současnosti umožňuje dobu 18 let, ale EU je proti. Jak je uvedeno výše, pro CCSU se předpokládá samostatný rozhodovací proces.

Podrobné návrhy reformy ujednání jsou uvedeny v příloze navrhovaného rozhodnutí. Jak bylo uvedeno, jednání mohou vést k některým dalším změnám znění, ale ohledně hlavních zásad výsledku panuje shoda. Tyto změny by byly zohledněny v příloze před přijetím tohoto rozhodnutí Radou postupem podle článku 2 návrhu rozhodnutí.

Je vhodné stanovit návrh Unie jako postoj, který má být jménem Unie zaujat v orgánu zřízeném dohodou, neboť rozhodnutí o změně ujednání bude mít v EU právní účinky z hlediska práva Unie (viz bod 2.1 výše).

3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

Navrhovaná modernizace pravidel ujednání by umožnila exportním úvěrovým agenturám zemí účastníků, včetně Evropské unie, nabízet kupujícím a dlužníkům vyváženého zboží a služeb ve třetích zemích finanční podmínky, které jsou v souladu s řádnými tržními postupy, což by umožnilo řešit selhání trhu a zaplnit mezery ve financování bez vytěsňování komerčních finančních subjektů. Modernizovaná pravidla ujednání by tak posílila globální konkurenceschopnost vývozců z EU, a významně by tak přispěla k hospodářskému růstu a zaměstnanosti v Unii.

S ohledem na účel a očekávané pozitivní účinky modernizovaného ujednání na vývozní odvětví a hospodářství Unie by měl být jménem Unie zaujat postoj k podpoře předlohy návrhu v příloze tohoto rozhodnutí.

4.Právní základ

4.1.Procesněprávní základ

4.1.1.Zásady

Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.

Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, jež podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“.

4.1.2.Použití na stávající případ

Akt, k jehož přijetí budou účastníci vyzváni, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt má právní účinky na základě článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1233/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů a o zrušení rozhodnutí Rady 2001/76/ES a 2001/77/ES, který ustanoví: „V Unii se použijí pravidla uvedená v Ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech (dále jen „ujednání“). Znění ujednání je uvedeno v příloze k tomuto nařízení.“

Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.