C 404/24

Stanovisko Evropského výboru regionů Udržitelné biohospodářství pro Evropu: posílení vazby mezi hospodářstvím, společností a životním prostředím

(2019/C 404/05)

Zpravodaj : Jácint HORVÁTH (HU/SES), člen rady města Nagykanizsa Odkaz : Udržitelné biohospodářství pro Evropu: posílení vazby mezi hospodářstvím, společností a životním prostředím COM(2018) 673 final

POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ

Obecné připomínky

1. vítá sdělení Evropské komise Udržitelné biohospodářství pro Evropu: posílení vazby mezi hospodářstvím, společností a životním prostředím , které obsahuje akční plán pro provádění obnovené evropské strategie pro biohospodářství na následující roky. Výbor regionů může hrát klíčovou úlohu jako nástroj pro dialog prováděný Evropskou komisí;

2. považuje zveřejněný akční plán za přiměřeně ambiciózní a provádění v něm obsažených činností má klíčový význam pro odpovídající míru tempa rozvoje evropského biohospodářství;

3. dále se domnívá, že rozvoj biohospodářství má mimořádný rozvojový potenciál pro růst a zaměstnanost, a připomíná, že tento potenciál lze využít jen v případě, že budou regionální a místní subjekty na místní úrovni úzce spolupracovat a sledovat společné cíle. Výbor ještě více zdůrazňuje význam udržitelného biohospodářství pro dosažení cílů udržitelného rozvoje;

4. je přesvědčen, že v souladu s využíváním příznivých účinků víceúrovňové správy je nutná větší součinnost evropských, vnitrostátních, regionálních a místních strategií pro biohospodářství, aby byly pro rozvoj biohospodářství v Evropě vytvořeny optimální podmínky. Místní a regionální úroveň plní důležitou úlohu při podpoře spolupráce mezi univerzitami, průmyslem, vládou a občanskou společností i v oblasti biohospodářství prostřednictvím modelu „čtverné šroubovice“;

5. zdůrazňuje, že období 2021–2027 nabízí významnou příležitost pro rozvoj biohospodářství. Místní a regionální orgány mají klíčový význam při provádění politiky soudržnosti EU a řady regionálních strategií inteligentní specializace, které umožňují spolufinancování programů a projektů, jež posilují biohospodářství;

6. vedle toho konstatuje, že kromě toho Evropská komise ukládá povinnost, aby byly od roku 2021 vytvořeny akční plány týkající se biohospodářství na nejvhodnější územní úrovni – spolu s posílením úlohy místních a regionálních orgánů – a tyto programy by měly být řízeny na co nejbezprostřednější úrovni za účasti dotčených odvětví a občanů a v souladu se zásadou subsidiarity a víceúrovňové správy. V zájmu vytvoření udržitelného a oběhového biohospodářství je třeba pevně ustavit činnosti na regionální a místní úrovni, místní lidé v daných regionech totiž znají existující hodnotové řetězce. Regiony investují do základních služeb a schopností, proto místní a regionální přístup znamená silnou vazbu k charakteristickým rysům regionu a jeho specializacím;

7. domnívá se, že v zájmu vize provedení koncepcí týkajících se co nejširšího zavádění biohospodářství je třeba průběžně přezkoumávat právní rámce, aby bylo možné odstranit i právní překážky bránící investicím;

8. je přesvědčen, že vznik udržitelného evropského biohospodářství vytvoří pracovní místa, zejména v pobřežních a venkovských oblastech, prostřednictvím posílené účasti místních biohospodářství prvovýrobců. Podle odhadů bioodvětví je možné do roku 2030 vytvořit milion nových pracovních míst;

9. vyzývá, aby v souvislosti s příštím víceletým finančním rámcem na období 2021–2027 všechny země Evropské unie vytvořily do roku 2021 národní strategii biohospodářství, a usnadnily tak možnosti koordinace rozvojových programů;

10. rád by napomohl tomu, aby nejpozději do konce roku 2024 disponoval každý evropský region, jako jedna z nejvhodnějších územních úrovní pro provádění strategií biohospodářství, akčními plány biohospodářství nebo samostatnou kapitolou o biohospodářství v rámci zastřešující strategie rozvoje. Výbor se rovněž domnívá, že vzhledem k tomu, že ekologické hranice biohospodářství přesahují hranice správní, je třeba naplánovat i vypracování meziregionálních strategií, aby se posílila přeshraniční a meziregionální spolupráce (partnerství, sítě) s regiony podobného charakteru. Zároveň by v makroregionálních strategiích a strategiích pro přímořské oblasti měla být podporována partnerství v oblasti biohospodářství;

11. rád by vybídl k tomu, aby v budoucnu získaly v Evropské unii co nejširší prostor zelené veřejné zakázky, což je pro rozvoj biohospodářství nezbytné. Konstatuje, že v tomto ohledu jsou veřejné zakázky důležitým nástrojem podpory rozvoje produktů a řešení z biologického materiálu. Má-li to být podpořeno a umožněno, je často zapotřebí podpora EU ve formě požadavků na ekodesign, norem, prohlášení o dopadu na klima, environmentálních prohlášení o výrobku a strategií pro rozvojové činnosti;

12. se znepokojením konstatuje, že podle nedávné publikace Společného výzkumného střediska bude v období let 2015 až 2030 hrozit riziko, že přibližně 11 % (tj. více než 20 mil. ha) zemědělské půdy v EU bude opuštěno z důvodů souvisejících s biofyzikální udržitelností půdy, strukturou zemědělských podniků, zemědělskou životaschopností a specifiky týkajícími se obyvatelstva a regionu ( 1 ) . Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Výbor zdůrazňuje významný potenciál, který mají zemědělské plochy ležící ladem pro vyšší produkci různých druhů biologických zdrojů, za předpokladu, že toto diverzifikované využívání neohrozí zemědělskou půdu s vysokou přírodní hodnotou a ani nesníží biologickou rozmanitost či potenciál pro obnovu stanovišť a renaturalizaci;

13. ve svém dřívějším stanovisku vypracovaném v souvislosti s reformou společné zemědělské politiky ( 2 ) zdůraznil, že v oblasti ochrany životního prostředí a potravin je třeba ve srovnání s rokem 2017 zdvojnásobit rozlohu, která je v členských státech obdělávána v rámci biohospodářství, neboli že by v rámci biohospodářství mělo být obděláváno nejméně 30 % zemědělsky využívané plochy členských států;

14. zdůrazňuje skutečnosti popsané ve zprávě vypracované k přezkumu strategie EU v oblasti lesnictví v polovině období, podle kterých je třeba přezkum strategie v oblasti lesnictví sladit s reformou strategie biohospodářství. Při rozvoji lesního biohospodářství a podpoře inovací je třeba zajistit soudržnost jednotlivých politik Unie;

Posílení odvětví založených na biotechnologiích a uvolnění rozšíření, investic a trhů

15. je přesvědčen, že inovace, k nimž dochází v biohospodářství, zatím lákají investory do podniků pouze v souvislosti s vytvořením produktů s vysokou přidanou hodnotou. K vyvinutí technologií pro produkty založené na biomase s nižší tržní hodnotou, ale směřující k nahrazení produktů založených na fosilních palivech by bylo nutné vyladit systémy podpory. Jsou zapotřebí jasnější mechanismy tvorby cen pro biologické zdroje energie, aniž by se podrobně stanovovalo, jak se zdroje mají využívat. Základním kamenem konkurenceschopnosti biohospodářství je odpovídající nastavení cen fosilních paliv;

16. zastává názor, že pro organizace zabývající se výzkumem, vývojem a výrobou bioproduktů by znamenalo velký krok vpřed, kdyby byly stanoveny předpisy týkající se udržitelné produkce produktů a regulace z nich vznikajícího odpadu a byl vytvořen harmonizovaný systém, jakož i zajištěna stabilita tohoto systému na úrovni členských států;

17. vyzývá Evropskou komisi, aby podpořila postupy, jež jsou součástí produkce a prodeje výrobků z biologických materiálů v členských státech EU, a šíření technologií v oblasti udržitelného biohospodářství. EU by se měla profilovat jakožto lídr tohoto odvětví tím, že zajistí nejnovější technologie v oblasti biohospodářství s cílem podpořit nová pracovní místa a zaručit dodávku bioproduktů se zajištěnou jakostí;

18. domnívá se, že platná pravidla nesmí způsobit nadměrnou administrativní zátěž uživatelů biologických zdrojů. V současnosti tyto požadavky na podávání zpráv o udržitelnosti a hospodaření (vztahující se i na obchodní partnery) pramení jak z pravidel státní podpory, tak ze směrnice o energii z obnovitelných zdrojů (RED II). Je rovněž důležité vyhnout se podrobnému stanovení toho, jak se mají různé biologické zdroje energie využívat, pokud tyto zdroje splní požadavky na udržitelnost a na nižší dopad na klima. Zejména v biokombinátech budou různé toky zdrojů využívány k mnoha různým účelům, mj. na výrobu biopaliv;

19. je přesvědčen, že rozvoj biohospodářství, zejména v méně rozvinutých regionech, je spjat s konkrétními projekty a jeho rozvoj může následovat po provedení stěžejních inovací. V případě iniciativy BIOEAST a podobných iniciativ sdružujících více členských států doporučujeme, aby Evropská komise přispěla k posílení pozitivních synergických účinků prostřednictvím tematických programů a grantů. Měla by přispět společnosti propojením aktivit v oblasti přenosu technologií a regionálních zdrojů biomasy, což přinese prokazatelné výsledky, jež dosvědčí, že udržitelné biohospodářství je tlukoucí zelené srdce oběhového hospodářství;

20. domnívá se, že v zájmu urychlení transformace energetiky a zvýšení tržní konkurenceschopnosti energie z obnovitelných zdrojů oproti fosilním palivům, aniž by to bylo považováno za nedovolenou státní podporu, by se mělo zvážit uzpůsobení směrnice o zdanění energie a pravidel pro státní podporu;

21. vítá skutečnost, že Evropská komise v následujících letech plánuje zprovoznit politický podpůrný nástroj k odstranění územních nerovností v oblasti biohospodářství, a současně upozorňuje na to, že je třeba zajistit fungování tohoto nástroje alespoň do konce roku 2027, aby se skutečně snížily územní nerovnosti v oblasti biohospodářství, které vznikly v minulém období;

22. vítá, že biotechnologie jsou součástí strategií pro inteligentní specializaci (RIS3) řady unijních států. Strategie pro inteligentní specializaci, jejichž vypracování bylo předběžnou podmínkou pro přístup k finančním prostředkům EU na výzkum, vývoj a inovace vyčleněným na programové období 2014-2020, jsou zároveň také politickými nástroji, které jsou měřítkem pro provádění politik, neboť podávají přehled o regionálních a územních podmínkách, odvětvích a technologických prioritách. Výbor se rovněž domnívá, že strategie RIS3 související s biohospodářstvím jsou efektivnější, pokud vycházejí z koordinovaného úsilí na úrovni sousedících regionů i na úrovni členských států vynakládaného za účelem dlouhodobého zachování životního prostředí a biologické rozmanitosti a využití potenciálu biohospodářství;

23. považuje za nutnou větší podporu biotechnologiím, a to jak z hlediska priorit v oblasti výzkumu a inovací, tak z hlediska investičních priorit. Díky své znalostní základně a nástrojům mohou biotechnologie jakožto pojítko mezi jednotlivými fázemi zpracování biomasy nejen snížit negativní dopad na životní prostředí, ale také udržitelným způsobem podporovat rozvoj v odvětví biotechnologií;

24. podporuje bod 1.5 akčního plánu, jenž má za cíl vybudovat 300 udržitelných biorafinérií ( 3 ) . Doporučujeme, aby se v případě zřízení nové biorafinérie na základě údajů z jednotného systému ukazatelů a monitorování přispělo – v souladu s granty a pravidly uvedenými v 9. rámcovém programu a v SZP – k větší konvergenci regionů méně rozvinutých z hlediska biohospodářství. Spolu se zavedením technologických inovací a s nimi souvisejícím vývojem systémů předávání znalostí je možné zajistit ekologické využívání možností ekosystémů, což může vést k vytvoření udržitelných hodnotových řetězců založených na biomase;

25. zastává názor, že v zájmu optimalizace, přeměny a začlenění hodnotových řetězců je nezbytné aktivní zapojení místních a regionálních zúčastněných stran, zejména malých a středních podniků, aby byli zahrnuti nejen prvovýrobci, ale celý obchodní řetězec. Je třeba podporovat zapojení malých a středních podniků do přeměny jejich technologických a obchodních procesů směrem k biohospodářství;

Rychlé zavádění lokálního biohospodářství v celé Evropě

26. doporučuje, aby Evropská komise věnovala větší pozornost informování referentů obecní správy měst a venkovských oblastí, aby začlenili do procesů dlouhodobého strategického plánování a výdajů možnosti produkce a zpracování biomasy;

27. zdůrazňuje, že konzultace mezi sousedícími regiony by v rámci spolupráce regionů měly vytvořit možnost zavedení technologií a řešení souvisejících s oběhovým biohospodářstvím;

28. zastává názor, že významnými středisky oběhového biohospodářství by se měla stát města. Zajištění materiálového cyklu a recyklace (či ještě lépe regenerace) odpadů – včetně organických odpadů – ve městech mají mimořádný význam: k uskutečnění tohoto záměru je vedle zajištění systémů infrastruktury a sběru, zpracování a recyklace (či regenerace) nezbytné i zvyšování informovanosti obyvatelstva. Žádáme Evropskou komisi, aby koordinovaně zajistila k tomu potřebné zdroje, díky čemuž se rozšíří jednotný a vzájemně se doplňující vývoj systémů předávání znalostí a adaptace technologií;

29. především se domnívá, že ani strategie, ani akční plán neřeší problematiku správy. K uskutečnění procesů určených v akčním plánu je nutné jednoznačné rozdělení odpovědnosti mezi příslušné subjekty a plné respektování víceúrovňové správy, aby bylo zaručeno účinné a efektivní provádění jednotlivých prvků strategie;

30. považuje za nutné harmonizovat tvorbu právních předpisů, jelikož v současnosti uplatňuje 28 členských států mnoho odlišných právních norem na hodnotové řetězce, které jsou pro biohospodářství stěžejní, a na tok biomasy, která slouží jako primární surovina, respektive na toky odpadu vzniklého při jejím zpracování;

31. zastává názor, že orgány (např. ECRN), platformy (např. BIC) a klastrové organizace, jež se zabývají sdružováním místních a regionální iniciativ a maximalizací získaných poznatků a potenciálu, jenž se skrývá ve výsledcích, účinně přispívají k procesům, jež se odehrávají v oblasti biohospodářství. Zapojení těchto subjektů do systémů předávání poznatků bude v budoucnu mimořádně významné;

Pochopení ekologických mezí biohospodářství

32. doporučuje, aby místo administrativních hranic posloužily jako základ pro zjištění potenciálu produkce biomasy ekologické hranice a ekologické systémy. K dosažení cílů akčního plánu by bylo zapotřebí přesné změření množství vyprodukované biomasy a zveřejnění těchto údajů v jednotném systému. K tomu je zapotřebí koordinovaná spolupráce a ke změření množství je pak nezbytné vypracovat a stanovit standardizované metody měření a sledování;

33. vítá, že podle bodu 3.2 akčního plánu Evropská komise podporuje rozvoj mapování a statistických systémů sloužících ke sledování ekosystémů. Současně doporučujeme vypracovat a zavést jednotný evropský systém ukazatelů, na jehož základě je možné sledovat produkci surovin pro biomasu. Z hlediska nasazení technologií pro zpracování založených na surovinách a optimalizace jejich fungování – pokud jde o energetickou účinnost, ochranu životního prostředí a logistiku spojenou s biomasou – je mimořádně důležité vytvořit jednotný informační rámec;

34. doporučuje vytvoření jednotného systému ukazatelů, který dokáže poskytovat informace o aktivitě regionů prostřednictvím základních a specifických ukazatelů. Doporučujeme jako základní ukazatele sledovat tyto parametry: 1) HDP regionu (% v rámci členského státu), 2) mezinárodní aktivitu v oblasti V+V+I (R+D+I), 3) úsporu fosilních paliv (saving fossil fuels), 4) míru snížení emisí, zejména s ohledem na amoniak (NH 3 ) a emise plynů s významným skleníkovým efektem (GHG – green house gas) (CO 2 , CH 4 ), 5) výrobu energie z obnovitelných zdrojů (v tomto případě doporučujeme sjednotit rozměr metriky). Specifické ukazatele, které mohou postihovat úspěchy regionů v souladu s akčním plánem, strategie biohospodářství: 1) počet nových pracovních míst (v souladu s rozvojem v oblasti BE); 2) úloha biohospodářství v souvislosti s regionálními úspěchy; 3) míra úsilí vynaloženého na zachování a rozvoj biologické rozmanitosti (vyčleněné zdroje); 4) ochrana životního prostředí a snížení množství odpadu;

35. zastává názor, že rozšíření systémů podporujících jednak inovační procesy, jednak možnosti spolupráce konkrétně napomáhající rozvoji biohospodářství a překračující hranice (CBC – cross border cooperation) účinně podpoří přeshraniční koordinaci strategií ze strany sousedících příhraničních regionů. Spolupráce s přihlédnutím k podobným ekologickým, společenským a hospodářským hlediskům může určovat směr specializace odborné přípravy na místní úrovni a může mít pozitivní vliv na míru zaměstnanosti v těchto odvětvích;

36. doporučuje, aby byly podpořeny mechanismy sloužící k nalézání kompromisů mezi biologickou rozmanitostí a výrobou, a rovněž je třeba hledat synergie mezi různými politikami. Rychlejší postup změny klimatu má za následek i změny patrné na mikroregionální úrovni;

37. vyzývá k vypracování zastřešujícího rámce rozvoje, který by přispěl ke koordinaci opatření v oblasti klimatické politiky na úrovni Unie za účelem boje proti úbytku biologické rozmanitosti a proti změnám životního prostředí a v zájmu ochrany a zlepšování půdních zdrojů a úrodnosti půdy;

38. vítá, že v souladu s cíli v oblasti udržitelnosti došlo k vytvoření strategie biohospodářství, v jejímž akčním plánu je stěžejním bodem vedle využití potenciálů skrývajících se v biomase ochrana oblastí produkce před nadměrným využíváním. Výbor regionů též vítá ochranu zdrojů, na nichž je založena výroba, a žádá, aby Evropská komise posílila jednotnou dostupnost zdrojů pro regiony se zaměřením na zvýšení informovanosti;

Otázky financování biohospodářství

39. vítá, že návrhy Evropské komise na příští víceletý finanční rámec na období 2021–2027 si kladou za cíl výrazně posílit systémový výzkum a inovace v oblastech a odvětvích, jež jsou součástí biohospodářství – konkrétně se počítá s 10 miliardami EUR ( 4 ) pro skupinu „Potraviny a přírodní zdroje“ rámcového programu Horizont Evropa, což je přibližně 10 % plánovaného rozpočtu ( 5 ) ; Výbor rovněž obzvlášť vítá začlenění „udržitelných, inkluzivních a oběhových řešení založených na biotechnologiích“ mezi osm oblastí partnerství programu;

40. současně vyzdvihuje, že k rozvoji biohospodářství je třeba přistupovat holisticky, což zároveň znamená i to, že financování rozvoje vyžaduje koordinaci více zdrojů financování současně. Považujeme za užitečné, aby Evropská komise posílila doplňkovost řady finančních nástrojů a byly vypracovány vhodné prováděcí nástroje ke koordinaci těchto zdrojů (Evropský fond pro regionální rozvoj, Evropský sociální fond plus, Evropský námořní a rybářský fond, finanční nástroje společné zemědělské politiky, respektive dostupné zdroje na V+V+I a finanční nástroje programu InvestEU) s cílem umožnit členským státům a regionům plně využívat dostupných prostředků na podporu biohospodářství;

41. zdůrazňuje, že program InvestEU by měl mezi budoucími zdroji financování biohospodářství získat významnou úlohu. Právě proto vyzývá, aby biohospodářství jako cílová oblast financování i nadále získávala místo mezi oblastmi financování prostřednictvím programu InvestEU;

42. znovu poukazuje na to, že se plánovaný cíl spočívající v tom, aby 25 % výdajů v rozpočtu EU přispívalo k dosažení cílů v oblasti klimatu, nezdá být přiměřený pro splnění cílů Pařížské dohody. Jak jsme uvedli ve stanovisku vypracovaném v souvislosti s balíčkem předpisů týkajících se víceletého finančního rámce na období 2021–2027 ( 6 ) , měl by příští víceletý finanční rámec usilovat o to, aby bylo možné o více než 30 % zvýšit úroveň výdajů, které přispívají k dekarbonizaci energetiky, průmyslu a dopravy, jakož i k přechodu na oběhové hospodářství. Tyto cíle pomáhají zachovat tempo rozvoje biohospodářství;

43. opět poukazuje na to, že v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí rámcový program pro výzkum a inovace Horizont Evropa a jejž předložila Komise, se uvádí, že nejvzdálenější regiony Unie mají nárok na zvláštní opatření (s přihlédnutím k jejich strukturální, sociální a ekonomické situaci), pokud jde o přístup k horizontálním programům Unie. VR lituje, že navrhovaný text toto uznání neobsahuje, což znamená, že program jen stěží zohlední specifické rysy těchto regionů a jejich jedinečná aktiva pro testování na poli výzkumu a inovací, např. v oblastech, jako je biohospodářství či změna klimatu, v souladu s jejich strategiemi pro inteligentní specializaci;

Výuka, odborná příprava a zvýšení informovanosti v oblasti biohospodářství

44. vyjadřuje obavy, že podle statistik vykazuje průměrný věk zemědělců a podnikatelů působících v biohospodářství každým rokem zvyšující se tendenci. Je možné tvrdit, že pokud nebude stárnoucí společenská vrstva nahrazena a nebudou předány znalosti a neproběhne nezbytné nabytí nových dovedností a kompetencí, je ohrožena budoucnost – stále rostoucí – jakosti a množství dodávek potravin. Je třeba se více zabývat rozvojem systémů předávání znalostí, které jsou vhodné pro odvětví biohospodářství, jakož i otázkami týkajícími se inovačního, sociálního, hospodářského a ekologického aspektu možností propojení mezi odvětvími;

45. domnívá se, že pracovní síly nutné pro hodnotové řetězce založené na udržitelné biomase, jež jsou vhodné pro daný ekosystém, budeme mít v dlouhodobém horizontu k dispozici, pokud se bude vynakládat úsilí o splnění specifických požadavků na pracovní síly v jednotlivých odvětvích biohospodářství tím, že se budou již od základního stupně vzdělávání uplatňovat progresivní a soudržné vzdělávací moduly a také moduly v oblasti odborné přípravy a celoživotního učení. Tyto moduly musí vypracovat členské státy prostřednictvím otevřené metody koordinace. Vytvoření těchto modulů považuje Výbor regionů za naprosto nezbytné, neboť znalosti v oblasti kultury životního prostředí a udržitelnosti musí být předávány na všech úrovních vzdělávání, ale i v rámci odborné přípravy a celoživotního učení. V této souvislosti vyzývá Evropskou komisi, aby členským státům usnadnila společné určování a definování společných cílů a prostředků k jejich dosažení na úrovni EU;

46. poukazuje na to, že z hlediska rozvoje biohospodářství má mimořádný význam vytvoření poptávky po bioproduktech na trhu. Upozorňuje na to, že vedle opatření a činností v oblasti zvyšování informovanosti je třeba přistoupit i k podpoře na straně poptávky, k čemuž je nezbytná spolupráce Evropské komise a regionů a obcí.

V Bruselu dne 26. června 2019. předseda Evropského výboru regionů Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Agricultural Land Abandonment in the EU within 2015-2030, JRC Policy Insights (říjen 2018), ke stažení na internetové stránce https://ec.europa.eu/jrc/sites/jrcsh/files/jrc113718.pdf.

(2) Stanovisko Evropského výboru regionů – Reforma SZP (COR-2018-03637).

(3) OECD, Meeting Policy Challenges for a Sustainable Bioeconomy, 2018, ISBN 9789264292345; BIO-TIC, A roadmap to a thriving industrial biotechnology sector in Europe (Plán k dosažení vzkvétajícího odvětví biotechnologií v Evropě), 2015.

(4) COM(2018) 435, návrh nařízení, kterým se zavádí rámcový program pro výzkum a inovace Horizont Evropa a stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků, 7.6.2018.

(5) COM(2018) 321, Moderní rozpočet pro Unii, která chrání, posiluje a brání – Víceletý finanční rámec na období 2021–2027, 2.5.2018.

(6) COR-2018-02389.