Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady Evropské Unie kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni /* KOM/2010/0256 konecném znení - COD 2010/0137 */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 27.5.2010 KOM(2010)256 v konečném znění 2010/0137 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY EVROPSKÉ UNIE kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti návrhu Návrhem této změny nařízení (ES) č. 539/2001[1] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 1244/2009[2], Komise sleduje svůj cíl přizpůsobit přílohy daného nařízení, tak aby odrážely pokrok, jehož se dosáhlo v posledních sedmi měsících při rozhovorech na téma uvolnění vízového režimu s Albánií, Bosnou a Hercegovinou a převést tyto dvě země z přílohy I (seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum) do přílohy II (seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni) nařízení. Tento převod je v souladu s politickým závazkem Evropské unie uvolnit vízový režim v případě krátkodobých víz ve prospěch občanů všech zemí západního Balkánu jakožto součást soluňské agendy. Obecné souvislosti a odůvodnění návrhu V souladu s čl. 62 odst. 2 písm. b) bodem i) Smlouvy o založení Evropského společenství přijala Rada nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum (tzv. negativní seznam), jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (tzv. pozitivní seznam). Článek 61 Smlouvy o ES uváděl tyto seznamy mezi doprovodnými opatřeními, která jsou bezprostředně spjata s volným pohybem osob v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Určení těch třetích zemí, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti, a těch, které jsou od ní osvobozeny, se řídí uváženým, pro každý případ zvlášť provedeným vyhodnocením rozmanitých kritérií, která souvisejí mimo jiné s nedovoleným přistěhovalectvím, veřejným pořádkem a bezpečností a s vnějšími vztahy Evropské unie s třetími zeměmi, přičemž je také brán zřetel na důsledky regionální spojitosti a vzájemnosti. Vzhledem ke kritériu veřejného pořádku a nedovoleného přistěhovalectví by rovněž měla být věnována zvýšená pozornost bezpečnosti cestovních dokladů vydaných dotčenými třetími zeměmi. Jelikož se tato kritéria, stanovená nařízením (ES) č. 539/2001, mohou ve vztahu k třetím zemím časem vyvíjet, měl by být tento negativní i pozitivní seznam předmětem pravidelného přezkumu. Nařízení (ES) č. 539/2001 bylo naposledy upraveno v souvislosti s výsledkem rozhovorů o uvolnění vízového režimu a došlo k převedení Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory a Srbska z negativního seznamu na pozitivní seznam. Cílem této úpravy nařízení je zajistit, že složení seznamů třetích zemí odpovídá kritériím stanoveným v bodu 5 nařízení vzhledem k pokroku dosaženému při rozhovorech na téma uvolnění vízového režimu s Albánií a Bosnou a Hercegovinou. 2. Prvky návrhu Od summitu v Soluni v červnu 2003 Evropská unie mnohokrát potvrdila svůj politický závazek uvolňovat vízový režim ve prospěch zemí západního Balkánu a zdůraznila, že se jedná o cíl spjatý s pokrokem dotyčných zemí v provádění zásadních reforem v oblastech, jako jsou posílení právního státu, boj proti organizované trestné činnosti, korupci a nelegální migraci a posílení jejich správní kapacity pro kontrolu hranic a pro bezpečnost dokladů. Prvním krokem směrem k zavedení cestovního režimu bez vízové povinnosti bylo uzavření dohod o usnadnění udělování víz v roce 2007 s Albánií, Bosnou a Hercegovinou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií, Černou Horou a Srbskem[3] (společně s readmisními dohodami) a zahájila strukturované rozhovory o uvolnění vízového režimu na základě podrobných cestovních map stanovujících jasné ukazatele, které má všech pět zemí v daném regionu splnit, aby postupně pokročily směrem k uvolnění vízového režimu Tento dialog zaměřený na výsledek byl oficiálně zahájen s Albánií v březnu 2008 a s Bosnou a Hercegovinou v květnu 2008. Vycházel z cestovních map „šitých na míru“, které byly stanoveny Komisí po dohodě s členskými státy a po konzultacích s dotyčnou zemí. Konkrétně jsou cestovní mapy rozděleny do čtyř oblastí: bezpečnost dokladů, nedovolené přistěhovalectví, veřejný pořádek a bezpečnost a dále záležitosti týkající se vnějších vztahů v souvislosti s pohybem osob. V návrhu ze dne 15. července 2009[4] Komise představila podrobnosti metodiky použité pro proces uvolňování vízového režimu zeměmi západního Balkánu a navrhla, aby Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Černá Hora a Srbsko byly převedeny z negativního seznamu na pozitivní seznam. Na základě návrhu Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem rozhodla Rada dne 30. listopadu o zrušení vízové povinnosti pro občany Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Černé Hory a Srbska od 19. prosince 2009. Co se týče Albánie a Bosny a Hercegoviny, je zastáván názor, že navzdory významnému pokroku zůstává stále nesplněna řada ukazatelů. Ve společném prohlášení přijatém v listopadu 2009 zdůraznily Evropský parlament a Rada politickou podporu, kterou dávají rychlému zrušení vízové povinnosti pro občany těchto dvou zemí, a znovu vyzvaly orgány Albánie a Bosny a Hercegoviny, aby zvýšily úsilí na splnění ukazatelů stanovených v cestovních mapách Komise. Evropský parlament a Rada dále vyzvaly Komisi, aby předložila legislativní návrh změny nařízení (ES) 539/2001, jakmile usoudí, že obě země splňují ukazatele stanovené v cestovní mapě, a zavázaly se, že návrh Komise neprodleně posoudí. V této souvislosti Komise od listopadu 2009 i nadále podrobně sledovala proces uvolňování vízového režimu pro Albánii a Bosnu a Hercegovinu. Na základě podrobných zpráv o připravenosti poskytnutých těmito dvěma zeměmi a výsledků šesti misí odborníků provedených od prosince 2009 do února 2010 (do nichž byli aktivně zapojeni i odborníci členských států), předložila Komise v dubnu 2010 ještě před předáním dotčeným zemím Evropskému parlamentu a Radě své první předběžné hodnocení pokroku, kterého dosáhly uvedené dvě země při provádění plánů na cestě k uvolnění vízového režimu. Při předložení těchto hodnocení Komise oznámila, že hodlá ve všech zemích západního Balkánu po zrušení vízové povinnosti patřičně dohlížet na účinné a udržitelné provádění opatření, která tyto země přijaly v rámci procesu uvolňování vízového režimu. Hodnotící zprávy Albánie a Bosny a Hercegoviny byly předloženy příslušným orgánům Albánie a Bosny a Hercegoviny dne 6. května 2010. V hodnotících zprávách se zejména došlo k závěru, že Albánie a Bosna a Hercegovina dosáhly významného pokroku a nesplněno zůstává jen malé množství ukazatelů. Stávající návrh odráží výsledky výše uvedeného procesu: Komise bere rovněž v úvahu skutečnost, že dohody o usnadnění udělování víz a readmisní dohody uzavřené s těmito dvěma zeměmi jsou uspokojivě prováděny, a navrhuje, aby Albánie a Bosna a Hercegovina, které se blíží splnění všech ukazatelů, byly převedeny z negativního seznamu na pozitivní seznam, přičemž se předpokládá, že ke dni, kdy Rada a Evropský parlament tento návrh přijmou, by měly tyto země splnit všechny ukazatele. Zavedení biometrických pasů zeměmi západního Balkánu se považuje za zásadní pro úspěšné dokončení rozhovorů o uvolnění vízového režimu. Proto stejně jako v nařízení Rady (ES) č. 1244/2009 by se z důvodů bezpečnosti a předcházení nelegální migraci v tomto návrhu mělo osvobození od vízové povinnosti pro občany Albánie a Bosny a Hercegoviny vztahovat pouze na držitele nových biometrických pasů vydaných těmito jednotlivými zeměmi. 3. Další kroky Souběžně s posuzováním tohoto návrhu v Evropském parlamentu a v Radě bude Komise pokračovat v hodnocení toho, jak jsou plněny dosud otevřené ukazatele u Albánie a Bosny a Hercegoviny, a zavčas dá toto hodnocení k dispozici Evropskému parlamentu a Radě. V případě Albánie se dosud nesplněné ukazatele týkají těchto oblastí: - vývoj strategie a politiky na podporu znovuzačlenění albánských navrátilců, - posílení kapacit v oblasti vymáhání práva a účinného provádění právního rámce pro boj proti organizované trestné činnosti a korupci včetně přidělení odpovídajících finančních a lidských zdrojů, - účinné provádění právního rámce v oblasti zabavování aktiv pocházejících z organizované trestné činnosti. V případě Bosny a Hercegoviny se dosud nesplněné ukazatele týkají těchto oblastí: - posílení kapacit v oblasti vymáhání práva a účinného provádění právního rámce pro boj proti organizované trestné činnosti a korupci včetně přidělení odpovídajících finančních a lidských zdrojů, - postupné provádění akčního plánu z března 2010 o zavedení spolupráce při výměně elektronických údajů mezi policií a orgány trestního stíhání, - harmonizace trestních zákoníků na úrovni entit a v oblasti Brčko s celostátním trestním zákoníkem. Stejně jako v nařízení (ES) č. 1244/2009 není důvod, aby bylo zrušení vízové povinnosti pro Albánii a Bosnu a Hercegovinu podmíněno uzavřením dohod o zrušení vízové povinnosti s EU vzhledem k tomu, že tyto dvě země již směřují k členství v EU, a také vzhledem ke skutečnosti, že ony samy již občany EU od vízové povinnosti osvobodily. 4. Hlavní konzultované organizace/odborníci Byly konzultovány členské státy. 5. Posouzení dopadů Není nutno. 6. Právní základ Vzhledem k Smlouvě o fungování Evropské unie představuje tento návrh rozvoj společné vízové politiky v souladu s čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie. 7. Zásada přiměřenosti a subsidiarity Nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum (negativní seznam), jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (pozitivní seznam). Rozhodnutí o změně těchto seznamů nebo o převedení zemí z negativního na pozitivní seznam či naopak spadá do výlučné pravomoci Evropské unie v souladu s čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování EU. 8. Volba nástrojů Nařízení (ES) č. 539/2001 je nutné změnit nařízením. 9. Rozpočtové důsledky Tento návrh na změnu nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie. 2010/0137 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY EVROPSKÉ UNIE kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, poté, co postoupily návrh vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 10. Složení seznamů třetích zemí obsažených v přílohách I a II nařízení Rady (ES) č. 539/2001[5] by mělo být a zůstat v souladu s kritérii stanovenými v pátém bodě odůvodnění uvedeného nařízení. Třetí země, u nichž došlo s ohledem na tato kritéria ke změně situace, by měly být převedeny z jedné přílohy do druhé. 11. V souladu s politickým závazkem, který Evropská unie přijala, pokud jde o uvolnění vízového režimu v případě krátkodobých víz ve prospěch občanů všech zemí západního Balkánu v rámci soluňské agendy, a vzhledem k dosaženému pokroku při rozhovorech na téma uvolnění vízového režimu, jehož bylo dosaženo od prosince 2009 při jednáních o vízové liberalizaci s Albánií a Bosnou a Hercegovinou, se Komise domnívá, že tyto dvě země splnily převážnou většinu ukazatelů stanovených v jejich cestovních mapách. 12. Albánie a Bosna a Hercegovina [uvedené země splní všechny ukazatele do dne přijetí tohoto nařízení] by proto měly být převedeny do přílohy II nařízení (ES) č. 539/2001. Toto osvobození od vízové povinnosti by se mělo vztahovat pouze na držitele biometrických pasů vydaných těmito dvěma zeměmi. 13. Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES[6] ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody[7]. 14. Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES[9]. 15. Pokud jde o Lichtenštejnsko, toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis spadající do oblasti uvedené v článku 1 písmenech, B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES[10]. 16. Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [11]. Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. 17. Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [12]. Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. 18. Toto nařízení rozvíjí schengenské acquis v souladu s Protokolem o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, jak je definováno v příloze A rozhodnutí Rady 1999/435/ES ze dne 20. května 1999 o definici schengenského acquis za účelem určení právního základu všech ustanovení nebo rozhodnutí, jež tvoří acquis [13], v souladu s příslušnými ustanoveními Smlouvy o založení Evropského společenství a Smlouvy o Evropské unii. PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Nařízení (ES) č. 539/2001 se mění takto: 19. Příloha I se mění takto: a) v části 1 se odkazy na Albánii a Bosnu a Hercegovinu zrušují; 20. V příloze II části 1 se vkládají nové položky, které znějí: „Albánie (*) Bosna a Hercegovina (*) (*) Osvobození od vízové povinnosti se vztahuje pouze na držitele biometrických pasů.“ Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda [1] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1. [2] Úř. věst. L 336, 18.12.2009, s. 1. [3] Viz preambule těchto dohod: s Albánií (Úř. věst. L 334, 19.12.2007, s. 85), s Bosnou a Hercegovinou (Úř. věst. L 334, 19.12.2007, s. 97), s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií (Úř. věst. L 334, 19.12.2007, s. 125), s Černou Horou (Úř. věst. L 334, 19.12.2007, s. 169) a se Srbskem (Úř. věst. L 334, 19.12.2007, s. 109). [4] KOM(2009)366 v konečném znění. [5] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1. [6] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [7] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31. [8] Úř. věst. L 53, 27.2. 2008, s. 52. [9] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1. [10] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3. [11] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [12] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20. [13] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 1.