P9_TA(2021)0425

Strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 20. října 2021 o strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy (2020/2260(INI))

(2022/C 184/01)

Evropský parlament,

— s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na články 11, 13, 39, čl. 168 odst. 1, čl. 169 odst. 1, článek 191, čl. 192 odst. 1 a článek 349 této smlouvy,

— s ohledem na Mezinárodní smlouvu o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství z roku 2004,

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1381 ze dne 20. června 2019 o transparentnosti a udržitelnosti hodnocení rizika ze strany EU v potravinovém řetězci (1),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/6 ze dne 11. prosince 2018 o veterinárních léčivých přípravcích (2),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 ze dne 21. října 2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (3), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES ze dne 21. října 2009, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství za účelem dosažení udržitelného používání pesticidů (4), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1185/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o statistice pesticidů (5),

— s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí (6),

— s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (7), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/118/ES ze dne 12. prosince 2006 o ochraně podzemních vod před znečištěním a zhoršováním stavu (8) a směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (9),

— s ohledem na směrnici Rady 98/58/ES ze dne 20. července 1998 o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely (10), směrnici Rady 1999/74/ES ze dne 19. července 1999, kterou se stanoví minimální požadavky na ochranu nosnic (11), směrnici Rady 2007/43/ES ze dne 28. června 2007 o minimálních pravidlech pro ochranu kuřat chovaných na maso (12), směrnici Rady 2008/120/ES ze dne 18. prosince 2008, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu prasat (13), směrnici Rady 2008/119/ES ze dne 18. prosince 2008, kterou se stanoví minimální požadavky pro ochranu telat (14), nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (15), nařízení Rady (ES) č. 1099/2009 ze dne 24. září 2009 o ochraně zvířat při usmrcování (16), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/429 ze dne 9. března 2016 o nákazách zvířat a o změně a zrušení některých aktů v oblasti zdraví zvířat („právní rámec pro zdraví zvířat“) (17) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/63/EU ze dne 22. září 2010 o ochraně zvířat používaných pro vědecké účely (18),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. května 2020 o strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ pro spravedlivé, zdravé a ekologické potravinové systémy (COM(2020)0381),

— s ohledem na své usnesení ze dne 19. června 2020 o evropské ochraně přeshraničních a sezónních pracovníků v souvislosti s krizí způsobenou onemocněním COVID-19 (19),

— s ohledem na své usnesení ze dne 18. prosince 2019 o iniciativě EU týkající se opylovačů (20) a na své usnesení ze dne 23. října 2019 o návrhu nařízení Komise, kterým se mění nařízení (EU) č. 546/2011, pokud jde o posouzení dopadu přípravků na ochranu rostlin na včely medonosné (21),

— s ohledem na své usnesení ze dne 28. listopadu 2019 o stavu klimatické a environmentální nouze (22),

— s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2019 o Evropě, která chrání: čistý vzduch pro všechny (23),

— s ohledem na své usnesení ze dne 13. září 2018 o Evropském akčním plánu „Jedno zdraví“ proti antimikrobiální rezistenci (AMR) (24),

— s ohledem na své usnesení ze dne 17. dubna 2018 o provádění sedmého akčního programu pro životní prostředí (25),

— s ohledem na své usnesení ze dne 16. května 2017 o iniciativě na podporu účinného využívání zdrojů: snížení míry plýtvání potravinami a zlepšení bezpečnosti potravin (26),

— s ohledem na své usnesení ze dne 4. dubna 2017 o ženách a jejich úloze ve venkovských oblastech (27) a na své usnesení ze dne 16. ledna 2018 o ženách, rovnosti žen a mužů a spravedlnosti v oblasti klimatu (28),

— s ohledem na své usnesení ze dne 7. června 2016 o technologických řešeních v oblasti udržitelného zemědělství v EU (29),

— s ohledem na své legislativní usnesení ze dne 8. září 2015 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o klonování zvířat z řad skotu, prasat, ovcí, koz a koňovitých chovaných a rozmnožovaných pro hospodářské účely (30),

— s ohledem na své usnesení ze dne 11. února 2015 o označování země původu masa u zpracovaných potravin (31) a na své usnesení ze dne 12. května 2016 o povinném označování země původu nebo místa provenience u určitých potravin (32),

— s ohledem na zvláštní zprávy Evropského účetního dvora (EÚD) 15/2020 ze dne 9. července 2020„Ochrana volně žijících opylovačů v EU – iniciativy Komise dosud nepřinesly výsledky“, 13/2020 ze dne 5. června 2020„Biologická rozmanitost v zemědělství: přínos SZP úbytek nezastavil“, 05/2020 ze dne 5. února 2020„Udržitelné využívání přípravků na ochranu rostlin: pokrok v měření a snižování rizik je omezený“, 02/2019 ze dne 15. ledna 2019„Chemická nebezpečí v našich potravinách: politika EU v oblasti bezpečnosti potravin nás chrání, ale stojí před výzvami“, 31/2018 ze dne 14. listopadu 2018„Dobré životní podmínky zvířat v EU: překonávání rozporu mezi ambiciózními cíli a praktickou realizací“, 34/2016 ze dne 17. ledna 2017„Boj proti plýtvání potravinami: příležitost pro EU, jak zlepšit účinné využívání zdrojů v potravinovém řetězci“ a 21/2019 ze dne 19. listopadu 2019 o antimikrobiální rezistenci,

— s ohledem na zprávu Evropské agentury pro životní prostředí ze dne 11. května 2020 nazvanou „Evropské životní prostředí – stav a výhled 2020: znalosti pro transformaci na udržitelnou Evropu“,

— s ohledem na evropský pilíř sociálních práv,

— s ohledem na stanovisko Evropského výboru regionů ke strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ z prosince 2020 nazvané „Od zemědělce ke spotřebiteli – místní a regionální rozměr“ (NAT-VII/005),

— s ohledem na článek 54 jednacího řádu,

— s ohledem na stanoviska Výboru pro rozvoj, Výboru pro mezinárodní obchod, Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů a Výboru pro rybolov,

— s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova (A9-0271/2021),

A. vzhledem k tomu, že sdělení Komise o strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ stanoví ucelený přístup k evropskému potravinovému systému, jehož ústředním prvkem je zemědělství jakožto zajišťovatel potravin, a uznává vzájemnou provázanost všech subjektů v celém dodavatelském řetězci a jejich sdílenou odpovědnost při dosahování cílů strategie, jakož i klíčovou úlohu zemědělců při zajišťování veřejných statků, včetně boje proti změně klimatu; vzhledem k tomu, že strategie však musí jít dále a zohledňovat úlohu, práva a povinnosti spotřebitelů a dlouhodobou ekonomickou životaschopnost zemědělců; vzhledem k tomu, že strategie má zásadní důsledky pro nepotravinářskou zemědělskou produkci, k čemuž musí být plně přihlédnuto;

B. vzhledem k tomu, že nedávno zveřejněná zpráva Společného výzkumného střediska „Modelling environmental and climate ambition in the agricultural sector with the CAPRI model: Exploring the potential effects of selected Farm to Fork and Biodiversity strategies targets in the framework of the 2030 Climate targets and the post 2020 Common Agricultural Policy“ (Modelování environmentálních a klimatických ambicí v zemědělství pomocí modelu CAPRI: Prozkoumání možných účinků vybraných cílů strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ a cílů v oblasti biologické rozmanitosti v rámci klimatických cílů, kterých má být dosaženo do roku 2030, a společné zemědělské politiky na období po roce 2020) dospěla spolu s dalšími nedávnými studiemi k závěru, že provádění cílů strategie by mělo významný dopad na zemědělskou produkci v EU; vzhledem k tomu, že tyto studie zdůrazňují, že je zapotřebí mít k dispozici důkladná vědecká předběžná posouzení dopadu, která by se zabývala udržitelností z hospodářského, sociálního a environmentálního hlediska, a že v rámci jakýchkoli legislativních návrhů v rámci strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ je třeba zohledňovat kumulativní účinky, možné kompromisy, dostupnost prostředků k dosažení cílů a různé modely zemědělství v členských státech;

C. vzhledem k tomu, že potravinový systém v Evropě by měl zajišťovat vysoce kvalitní potraviny a výživu způsobem, který přispívá k dobrým sociálním podmínkám a veřejnému zdraví, zachovává a obnovuje zdraví ekosystémů, respektuje možnosti planety a zajišťuje zdraví a dobré životní podmínky zvířat; vzhledem k tomu, že v současné době je celý potravinový systém odpovědný za řadu dopadů na zdraví a dobré životní podmínky lidí a zvířat a na životní prostředí, klima a biologickou rozmanitost, včetně odlesňování a degradace ekosystémů mimo EU; vzhledem k tomu, že je třeba upravit způsob, jakým vyrábíme a spotřebováváme potraviny, nápoje a další zemědělské produkty, aby se zajistil soulad s cíli udržitelného rozvoje, Pařížskou dohodou, Úmluvou o biologické rozmanitosti, Mezinárodní smlouvou o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství a politikami a závazky EU a aby bylo obecně dosaženo soudržné rovnováhy mezi třemi pilíři udržitelnosti, včetně životního prostředí, klimatu, biologické rozmanitosti, veřejného zdraví, ekonomiky a cenové dostupnosti potravin, dobrých životních podmínek zvířat a ekonomické udržitelnosti pro zemědělce, rybáře a subjekty dále v potravinovém řetězci a pro venkovské a pobřežní oblasti, jakož i sociálních aspektů, jako jsou pracovní podmínky a podmínky zaměstnávání a zdravotní a bezpečnostní normy; vzhledem k tomu, že je třeba přihlédnout k dalším důležitým faktorům, jako je výzkum a inovace, obchodní politika a politika v oblasti odpadů;

D. vzhledem k tomu, že je nezbytné zajistit konzistentnost a soudržnost mezi opatřeními plánovanými ve strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ a společnou zemědělskou a rybářskou politikou, obchodní politikou EU, strategií EU v oblasti biologické rozmanitosti pro rok 2030, strategií EU v oblasti lesnictví, akčním plánem pro oběhové hospodářství, akčním plánem pro biohospodářství, právním rámcem EU pro klima, jakož i dalšími souvisejícími politikami a strategiemi EU; vzhledem k tomu, že je třeba zdůraznit, že všechny dovážené potraviny by měly splňovat stejné normy v oblasti udržitelnosti a bezpečnosti zemědělsko-potravinářské produkce, které platí v EU;

E. vzhledem k tomu, že Mezivládní vědecko-politická platforma pro biologickou rozmanitost a ekosystémové služby (IPBES) odhaduje, že do roku 2050 má 90 % půdy projít podstatnou proměnou a 75 % půdy již bylo podstatně změněno; vzhledem k tomu, že 85 % mokřadů již zaniklo (33); vzhledem k tomu, že biologická rozmanitost je klíčová pro zabezpečení potravin, dobré životní podmínky lidí a rozvoj na celém světě; vzhledem k tomu, že ztráta biologické rozmanitosti ohrožuje evropskou a celosvětovou zemědělskou produkci, potravinové systémy a výživu; vzhledem k tomu, že podle odhadů dosahují celosvětové sociální a hospodářské náklady spojené s degradací půdy 5,5–10,5 bilionu EUR ročně (34);

F. vzhledem k tomu, že přibližně 80 % celosvětového odlesňování je způsobeno rozšiřováním půdních ploch využívaných k zemědělským účelům (35); vzhledem k tomu, že poptávka Unie po produktech, jako je palmový olej, maso, sója, kakao, kukuřice, dřevo a kaučuk, a to i ve formě zpracovaných výrobků nebo služeb, je jednou z významných příčin odlesňování, znehodnocování lesů a degradace půdy, ničení ekosystémů a souvisejícího porušování lidských práv v zemích mimo EU a v celosvětovém měřítku se na odlesňování podílí přibližně 10 %, vyjádřeno v celkové konečné spotřebě (36); vzhledem k tomu, že neudržitelný rybolov má závažné negativní dopady na biologickou rozmanitost;

G. vzhledem k tomu, že obzvláště ohrožena jsou polopřírodní stanoviště závislá na zemědělství, jako jsou travní porosty, a jejich stav z hlediska ochrany je výrazně horší než u jiných typů stanovišť, které na zemědělství závislé nejsou; vzhledem k tomu, že stav 45 % stanovišť závislých na zemědělství je vyhodnocen jako špatný, přičemž u jiných stanovišť je to 31 %;

H. vzhledem k tomu, že neobezřetné používání pesticidů je významným zdrojem znečištění půdy, vody a ovzduší a má negativní dopady na zdraví lidí, zvířat a rostlin; vzhledem k tomu, že je proto nezbytné zintenzivnit úsilí o výrazné snížení závislosti na škodlivých pesticidech, rizik s nimi spojených a jejich používání, jakož i používání hnojiv a antibiotik; vzhledem k tomu, že udržitelné zemědělské postupy, jako je řádné uplatňování integrované ochrany rostlin, agrolesnictví, agroekologie a ekologického zemědělství a technik přesného zemědělství, mohou pomoci nalézt řešení pro omezení používání pesticidů na úrovni EU i celosvětově, a měly by být podporovány; vzhledem k tomu, že z vědeckého výzkumu (37) vyplývá, že používání pesticidů lze podstatně omezit, aniž by to mělo negativní dopad na ziskovost a produktivitu, zejména pokud je toto omezení doprovázeno větší dostupností udržitelných alternativ;

I. vzhledem k tomu, že v roce 2018 schválily členské státy EU vývoz více než 81 000 tun pesticidů obsahujících látky, jež jsou v Evropě zakázány (38); vzhledem k tomu, že tyto nebezpečné pesticidy mohou v cílových zemích představovat ještě větší riziko, protože podmínky použití (např. ochranné prostředky, letecký postřik) nejsou vždy stejně přísné jako v EU; vzhledem k tomu, že tyto zakázané pesticidy se mohou vrátit na trh EU jako rezidua v dovážených potravinách; vzhledem k tomu, že monitorovací programy ukázaly, že rezidua několika pesticidů, jejichž použití je v EU zakázáno, byla zjištěna v potravinách prodávaných na trhu EU, přičemž ve 4,5 % případů dokonce v množství přesahujícím maximální limit reziduí (MLR), který je pro tyto látky stanoven s cílem zajistit bezpečnost spotřebitelů (39);

J. vzhledem k tomu, že v EU se rychle rozšiřuje nadváha a obezita (40), přičemž nadváhou nebo obezitou trpí každý druhý dospělý (41); vzhledem k tomu, že příčiny nadváhy a obezity jsou rozmanité, avšak mezi klíčové faktory, které vedou k jejich velkému rozšíření, patří špatná strava a výživa;

K. vzhledem k tomu, že podle odhadů bylo v EU v roce 2017 možné připsat nezdravé stravě více než 950 000 úmrtí (jedno z pěti) a ztrátu více než 16 milionů let života prožitých ve zdraví, a to zejména v důsledku kardiovaskulárních onemocnění a rakoviny (42); vzhledem k tomu, že zvýšenou hrozbou pro veřejné zdraví je i expozice endokrinním disruptorům prostřednictvím potravin a obalů potravin (43);

L. vzhledem k tomu, že přibližně polovina zoonotických onemocnění zaznamenaných u lidí od roku 1940 byla způsobena změnami ve využívání půdy (44); vzhledem k tomu, že zdraví zvířat je základním prvkem jakéhokoli udržitelného potravinového systému a že dopady na zdraví zvířat mají přímé účinky na udržitelnost potravinového systému;

M. vzhledem k tomu, že podle odhadů se v EU každoročně vyprodukuje 88 milionů tun potravinového odpadu, přičemž související náklady se odhadují na 143 miliard EUR (45); vzhledem k tomu, že plýtvání potravinami má obrovský dopad na životní prostředí a je příčinou přibližně 6 % celkových emisí skleníkových plynů v EU (46); vzhledem k tomu, že největšími producenty potravinového odpadu v EU jsou domácnosti (53 %) a zpracovatelé (19 %) (47); vzhledem k tomu, že 10 % potravinového odpadu v EU souvisí s vyznačováním data a nepochopením ze strany spotřebitelů, jak systému vyznačování data rozumět a používat jej (48);

N. vzhledem k tomu, že objem prodeje antibiotik evropským podnikům chovajícím hospodářská zvířata se v letech 2011 až 2016 snížil o 18,5 % (49), což vedlo k poklesu zatížení zemědělství antibiotiky o 35 % v období 2011–2018, přičemž ve většině členských států je spotřeba antimikrobik u zvířat určených k produkci potravin nižší nebo výrazně nižší než u lidí (50); vzhledem k tomu, že mezi členskými státy však existují velké rozdíly a spotřeba některých antimikrobik je stále příliš vysoká (51); vzhledem k tomu, že antimikrobiální rezistence je velkou hrozbou pro lidské zdraví; vzhledem k tomu, že omezení a minimalizace používání antibiotik v chovu hospodářských zvířat pomůže zpomalit její vznik a šíření;

O. vzhledem k tomu, že již v roce 2018 vydal Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC) zvláštní zprávu o dopadech globálního oteplování o 1,5 oC, v níž se uvádí, že pro omezení globálního oteplování na 1,5 oC by byly nutné rychlé, dalekosáhlé a bezprecedentní změny ve všech aspektech společnosti; vzhledem k tomu, že změna klimatu a ztráta biologické rozmanitosti představují stále větší hrozbu pro zabezpečení potravin a obživy, neboť se opakovaně objevují sucha, záplavy, lesní požáry a noví škůdci; vzhledem k tomu, že potravinové systémy produkují 29 % celosvětových emisí skleníkových plynů a mají hluboký dopad na klima, biologickou rozmanitost, vodu, ovzduší, půdu a propady uhlíku; vzhledem k tomu, že zemědělské odvětví EU produkuje přibližně 10 % celkových emisí skleníkových plynů v EU, přičemž mezi členskými státy existují značné rozdíly, neboť zemědělství představuje 3 % až 33 % vnitrostátních emisí skleníkových plynů (52);

P. vzhledem k tomu, že emise skleníkových plynů z evropského zemědělství se od roku 1990 snížily přibližně o 20 %; vzhledem k tomu, že snižování emisí skleníkových plynů v zemědělství od roku 2012 výrazně zpomalilo a v některých letech dokonce vzrostlo (53); vzhledem k tomu, že zemědělství může aktivně přispívat k sekvestraci uhlíku zvyšováním přirozených propadů uhlíku prostřednictvím zavádění přírodních a ekosystémových řešení, jako je rozsáhlé střídání plodin, současné pěstování více druhů, permakultura, agrolesnictví, pěstování lesa, agroekologie a obnova ekosystémů, a zejména obnova a udržování rašelinišť coby způsob zvýšení přírodních propadů uhlíku a sekvestrace;

Q. vzhledem k tomu, že jak zdůrazňuje Evropská agentura pro životní prostředí, je zemědělství třetím největším zdrojem primárních emisí PM10 v EU; vzhledem k tomu, že emise amoniaku (NH3) ze zemědělství přispívají k epizodickým vysokým koncentracím PM, s nimiž se v celé Evropě setkáváme každé jaro, a také ke krátkodobým i dlouhodobým negativním dopadům na zdraví;

R. vzhledem k tomu, že EU spotřebovává sedmkrát více dusíku a třikrát více fosforu, než lze považovat za udržitelné a spravedlivé s ohledem na možnosti naší planety (54);

S. vzhledem k tomu, že pro kvantifikaci pokroku při snižování dopadu evropského potravinového systému na životní prostředí je kromě lepšího sledování a monitorování informací o dodavatelském řetězci zapotřebí i více informací o životním cyklu;

T. vzhledem k tomu, že evropský model multifunkčního zemědělsko-potravinářského odvětví, jež sestává z různých zemědělských modelů a stojí na rodinných zemědělských podnicích, je klíčovou složkou hospodářství a společnosti EU a musí zajišťovat konkurenceschopnou, vysoce kvalitní a diverzifikovanou produkci potravin, zabezpečení potravin, místní dodavatelské řetězce, správnou zemědělskou praxi, ochranu půdy a vodních zdrojů, přísné normy v oblasti životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat a dynamické venkovské oblasti v celé EU; vzhledem k tomu, že řádně podporovaná zemědělská politika bude prosazovat přechod k lokálnějším dodavatelským řetězcům a udržitelnějším zemědělským postupům, a dosáhne tak vyšších standardů v oblasti životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat;

U. vzhledem k tomu, že je důležité zdůraznit klíčovou úlohu, kterou při dosahování cílů strategie hrají mikropodniky a malé a střední podniky v zemědělsko-potravinářském odvětví EU ve všech fázích dodavatelského řetězce, od zpracování až po maloobchod;

V. vzhledem k tomu, že zemědělské odvětví musí i nadále produkovat bezpečné a výživné potraviny a současně udržovat a obhospodařovat půdu udržitelnějším způsobem, přičemž všechny tyto faktory brání vylidňování venkovských oblastí; vzhledem k tomu, že evropští zemědělci splňují nejpřísnější celosvětové normy a dodávají vysoce kvalitní potraviny nejen evropským občanům, ale i spotřebitelům po celém světě; vzhledem k tomu, že zemědělské odvětví má nesmírnou strategickou hodnotu, avšak za něco více než deset let přestalo existovat několik milionů zemědělských podniků, což představuje více než třetinu všech zemědělských podniků v Evropě, z nichž převážnou většinu tvoří malé rodinné podniky;

W. vzhledem k tomu, že přechod evropského zemědělství na udržitelnější postupy a oběhovost si vyžádá značné investice, přičemž základní podmínkou je odpovídající přístup k financování; vzhledem k tomu, že EIB je odhodlána zvýšit svůj podíl na financování investic do opatření v oblasti klimatu a environmentální udržitelnosti tak, aby od roku 2025 představoval 50 % operací; vzhledem k tomu, že by tohoto kroku mohlo být využito k zavádění technologií, které přispívají k udržitelným postupům, a k posílení vazby mezi zemědělstvím a oběhovým hospodářstvím;

X. vzhledem k tomu, že dobré zdraví půdy zlepšuje schopnost naší planety produkovat potraviny, filtrovat vodu a pohlcovat uhlík, a přispívá tak nejen ke stabilizaci klimatu, ale také k zabezpečení potravin, obnově biologické rozmanitosti, ochraně naší zemědělské půdy a budování zdravějšího potravinového systému; vzhledem k tomu, že regenerativní zemědělství coby přístup k produkci potravin a k hospodaření s půdou by mohlo tyto problémy zmírnit a pomoci při přechodu na vysoce odolný zemědělský systém, jenž by byl založen na vhodném obhospodařování půdy;

Y. vzhledem k tomu, že je důležité, aby spotřebitelé byli plně informováni a měli možnost a oprávnění činit informovaná rozhodnutí o potravinách; vzhledem k tomu, že k tomu je nutné zdravé a stabilní potravinové prostředí, které zajišťuje transparentnost i to, aby byla zdravá a udržitelná volba zároveň snadnou a cenově dostupnou volbou pro všechny, a rozvíjí a prosazuje vzorce spotřeby, jež podporují lidské zdraví a současně zabezpečují udržitelné využívání přírodních a lidských zdrojů a vysokou úroveň dobrých životních podmínek zvířat; vzhledem k tomu, že samotné poskytování informací, vzdělávání a osvětové kampaně nepostačují k tomu, aby bylo dosaženo požadované změny, jíž je přechod k udržitelnějšímu a zdravějšímu rozhodování spotřebitelů, neboť to může být ovlivněno takovými aspekty, jako jsou normy a konvence, ceny, pohodlí, návyky a způsob nabídky výběru potravin; vzhledem ale k tomu, že informovaní občané a vzdělávání mohou hrát důležitou úlohu při dosahování evropských cílů v oblasti klimatu, účinného využívání zdrojů a biologické rozmanitosti na straně poptávky; vzhledem k tomu, že povinné označování obsahu živin a původu, jakož i srozumitelné informace o dobrých životních podmínkách zvířat a udržitelnosti, v zásadě na všech potravinářských výrobcích, a veřejné poskytování informací o skutečných výrobních nákladech mohou přispět k nasměrování spotřebitelů ke zdravé, udržitelné a bezpečné výživě; vzhledem k tomu, že informace pro spotřebitele by rovněž měly být přizpůsobeny digitálnímu věku, avšak nikdo by neměl být opomenut;

Z. připomíná, že středomořská strava, kterou UNESCO v roce 2010 uznala jako nehmotné kulturní dědictví lidstva, je označována za zdravou a vyváženou stravu s vysokou výživovou, sociální a kulturní hodnotou, jež je založena na respektování území a biologické rozmanitosti, zajišťuje ochranu a rozvoj tradičních činností a řemesel souvisejících s rybolovem, udržitelným lovem a zemědělstvím a hraje ochrannou úlohu v primární a sekundární prevenci hlavních chronických degenerativních onemocnění;

AA. vzhledem k tomu, že voda a zemědělství jsou neoddělitelně propojeny a udržitelné hospodaření s vodou v zemědělství má zásadní význam pro zajištění produkce vysoce kvalitních a dostačujících potravin a zajištění ochrany vodních zdrojů;

AB. vzhledem k tomu, že se zvýšila globalizace trhu s potravinami, v souvislosti s čímž došlo i k nárůstu významu dohod o volném obchodu mezi EU a třetími zeměmi;

AC. vzhledem k tomu, že je třeba přihlédnout k výsledkům, jichž bylo dosaženo uplatňováním environmentálních norem, které jsou v současné době v platnosti;

AD. vzhledem k tomu, že vážná situace způsobená pandemií COVID-19 měla dopad na všechny subjekty v evropském zemědělsko-potravinářském řetězci, od prvovýroby až po odvětví stravovacích služeb;

AE. vzhledem k tomu, že evropský potravinový systém sehrál během pandemie COVID-19 klíčovou úlohu a prokázal svou odolnost díky zemědělcům a jejich družstvům a organizacím producentů, pracovníkům zaměstnaným v celém potravinovém hodnotovém řetězci, zpracovatelům, distributorům a maloobchodníkům, kteří spolupracovali v obtížných podmínkách, včetně omezení volného pohybu osob, a čelili zdravotním rizikům s cílem zajistit, aby evropští spotřebitelé měli i nadále a bez omezení přístup k bezpečným, cenově dostupným a vysoce kvalitním produktům, přičemž současně respektovali integritu vnitřního trhu; vzhledem k tomu, že vnitřní trh a zemědělský systém EU během krize způsobené onemocněním COVID-19 rychle a převážně úspěšně překonaly přerušení dodávek, jež nicméně odhalila určité slabiny ve složitých dodavatelských řetězcích a poukázala na nutnost zajistit dlouhodobé zabezpečení potravin, odolnost a krátké dodavatelské řetězce; vzhledem k tomu, že v této souvislosti je nezbytné zdůraznit význam zabezpečení potravin a dodavatelských řetězců pro všechny občany EU, jakož i dostupnosti všech nezbytných nástrojů pro zemědělce, aby mohli udržitelným způsobem produkovat různorodé potraviny;

AF. vzhledem k tomu, že ačkoli práva zemědělců byla v roce 2004 zakotvena v Mezinárodní smlouvě FAO o rostlinných genetických zdrojích pro výživu a zemědělství, pravidla duševního vlastnictví jsou s nimi často v rozporu, což ohrožuje místní, tradiční a domorodé systémy osiv;

AG. vzhledem k tomu, že spotřebitelé se stále více zajímají o dobré životní podmínky a zdraví zvířat; vzhledem k tomu, že vysoká úroveň dobrých životních podmínek zvířat je důležitá pro udržitelný rozvoj a má potenciál posílit hospodářskou a environmentální udržitelnost evropských zemědělců, neboť pro zemědělce vznikne nový trh, jenž jim umožní prodávat produkty na základě přísnějších norem pro dobré životní podmínky zvířat; vzhledem k tomu, že Komise ohlásila hodnocení a revizi stávajících právních předpisů v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, včetně předpisů týkajících se přepravy a porážky zvířat; vzhledem k tomu, že dobrým životním podmínkám zvířat by významně prospěla horizontální pravidla pro ochranu zvířat v zemědělství v kombinaci s vědecky podloženými a druhově specifickými požadavky na dobré životní podmínky zvířat vztahující se na všechny chované druhy; vzhledem k tomu, že v souvislosti s legislativními změnami jsou nezbytná přechodná období a podpora zemědělců, jež umožní udržitelnější zemědělství a zlepšení životních podmínek zvířat;

AH. vzhledem k tomu, že zeměpisná označení pramení z dávného dědictví EU a jsou výsledkem přizpůsobení se člověka svému prostředí a vyjádřením identity EU;

AI. vzhledem k tomu, že je velmi důležité bojovat proti podvodům a nekalým praktikám v potravinářství prostřednictvím připuštění existence podvodných činností a jejich vyšetřování;

1. vítá ambice a cíle strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ coby důležitý krok při zajišťování udržitelného, spravedlivého, zdravého, regionálnějšího, diverzifikovaného a odolného potravinového systému šetrného ke zvířatům, který je klíčový pro dosažení cílů stanovených v Zelené dohodě pro Evropu a cílů udržitelného rozvoje; zdůrazňuje, že mezi zdravými lidmi, zdravými společnostmi, zdravými zvířaty a zdravou planetou existuje neoddělitelné spojení; zdůrazňuje, že tato strategie má zásadní význam pro uvedení potravinového systému, včetně živočišné a rostlinné výroby, do souladu s možnostmi naší planety, a podtrhuje, že je důležité dosáhnout důstojných pracovních podmínek a podmínek zaměstnávání a spravedlivých příležitostí v celém potravinovém hodnotovém řetězci, jakož i vhodného a vyváženého politického přístupu; vybízí Komisi, aby strategii co nejdříve převedla do podoby konkrétních legislativních a nelegislativních opatření, která budou doprovázena náležitými mechanismy pro poskytování finanční podpory v období transformace;

K nutnosti jednat

2. připomíná, že posouzení dopadů jsou nedílnou součástí procesu tvorby pravidel EU; vítá oznámení Komise, že v souladu s pokyny pro zlepšování právní úpravy hodlá provést podrobná posouzení dopadů, včetně veřejných konzultací, u každé legislativní iniciativy probíhající v rámci strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, včetně iniciativ týkajících se účinných kvantitativních cílů ( 55 ) ; zdůrazňuje, že tato předběžná vědecká posouzení dopadů by měla zahrnovat důkladná posouzení dopadů na životní prostředí, zaměřovat se na tři rozměry udržitelnosti (environmentální, ekonomický a sociální, včetně zdraví) v rámci celostního a systémového přístupu, přihlížet ke kumulativním účinkům a zahrnovat náklady spojené s nečinností, pokud jde o okamžitý a dlouhodobý dopad na lidské zdraví, životní prostředí, biologickou rozmanitost a celkovou udržitelnost, jakož i zohledňovat generační obměnu, možné kompromisy mezi politickými cíli, dostupnost prostředků pro dosažení cílů a různé zemědělské modely v členských státech EU; konstatuje, že je důležité popsat metody výpočtu, výchozí hodnoty a referenční období každého jednotlivého cíle, a zdůrazňuje potřebu spolupráce a konzultací s členskými státy; bere na vědomí, že první přezkum strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ v polovině období je naplánován na polovinu roku 2023; zdůrazňuje, že je nutné, aby se toto hodnocení v polovině období důkladně, uceleně a systematicky zabývalo kumulativním dopadem všech opatření a zahrnovalo všechny rozměry udržitelnosti, ať už environmentální, ekonomické nebo sociální, včetně zdraví;

3. vítá oznámení fakty podloženého návrhu legislativního rámce pro udržitelné potravinové systémy, který se opírá o transparentní údaje a zohledňuje nejnovější vědecké poznatky; vybízí Komisi, aby tento návrh využila k vytvoření komplexní, vyvážené, integrované a environmentálně, sociálně a ekonomicky udržitelné společné politiky v oblasti potravin, která bude zaměřena na budoucnost, k níž přispějí všichni aktéři a která bude cílit na snížení environmentální a klimatické stopy unijního potravinového systému, jakož i na omezení jeho negativních dopadů na biologickou rozmanitost, zdraví a dobré životní podmínky lidí a zvířat, aby se Evropa nejpozději do roku 2050 stala prvním klimaticky neutrálním kontinentem s téměř nulovými emisemi a posílila se její odolnost s cílem zajistit středně a dlouhodobé potravinové zabezpečení s ohledem na klimatickou změnu, úpadek životního prostředí a úbytek biologické rozmanitosti; zdůrazňuje, že je třeba zajistit hospodářskou a sociální udržitelnost napříč celým potravinovým řetězcem, neboť dobré socioekonomické vyhlídky a konkurenceschopnost různých dotčených odvětví pomohou naplnit cíle uvedené strategie; vybízí EU, aby se stala vůdčí silou v celosvětovém přechodu k udržitelnosti od zemědělského podniku ke spotřebiteli, který bude založen na zásadě multifunkčního zemědělství, jež je udržitelné z environmentálního, sociálního (včetně zdravotního) a hospodářského hlediska, na agroekologických zásadách Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) a právu na potraviny, které vytyčila OSN, a současně zajistí větší soulad a soudržnost politik, aby všichni aktéři evropského potravinového systému mohli provádět dlouhodobé plánování na základě realistických a transparentních cílů, které budou konkrétní, měřitelné, dosažitelné, realistické a časově vymezené (SMART); zdůrazňuje, že je zapotřebí naléhavé a odvážné politiky a legislativních změn s ohledem na rozsáhlé vědecké důkazy o nutnosti posílit udržitelnost stávajícího potravinového systému a o vyšších nákladech vzniklých z důvodu nečinnosti, a zdůrazňuje význam inovací a udržitelných postupů; navrhuje, aby byly vzaty v úvahu příslušné výchozí hodnoty v členských státech a dosažený pokrok, stejně jako specifické (regionální) podmínky, přičemž je nutné podporovat výměnu know-how a osvědčených postupů mezi členskými státy; zdůrazňuje potřebu toho, aby byly zahrnuty celé potravinové a nápojové řetězce, včetně výroby, zpracování, marketingu, skladování, dopravy, distribuce, pohostinství, maloobchodu a likvidace a recyklace druhotných materiálů; požaduje, aby tento legislativní návrh plně zohledňoval dobré životní podmínky hospodářských zvířat, neboť ty jsou nedílnou součástí udržitelnosti potravin;

4. vyjadřuje podporu vytváření strategických plánů pro politiku v oblasti potravin ( 56 ) , které slouží k usnadnění, stimulaci a zdokonalení nových i stávajících vnitrostátních, regionálních a místních potravinových politik, a to i s ohledem na komplexní otázku potravinové chudoby v Evropě; zdůrazňuje, že je důležité, aby se tyto plány opíraly o nezávislou, nestrannou vědu a výzkum a o zapojení zúčastněných stran zastupujících širokou škálu pohledů s cílem zajistit legitimní a inkluzivní proces; zdůrazňuje, že k zajištění soudržnosti mezi potravinovými a zemědělskými politikami EU a politikami, které je ovlivňují, například v oblasti obchodu, energetiky, hospodářské soutěže a klimatu, je zapotřebí nový průřezový přístup ke správě a řízení za účelem prohloubení synergií a předcházení kompromisům, ale také jejich řešení; vyzývá proto ke strukturovanému dialogu mezi Parlamentem, členskými státy a všemi aktéry potravinového systému, včetně občanů, s cílem využít všech příležitostí, které tato strategie nabízí, a vést diskuze o nedostatcích, příležitostech a výzvách při vytváření a provádění komplexní společné politiky EU v oblasti potravin; vyzývá Komisi, aby podporovala společenský dialog o společném pojetí udržitelnosti a její různých složek na cestě k návrhu legislativního rámce pro udržitelný potravinový systém, který bude muset být v konečném důsledku založen na jednotném přístupu ke všem aspektům udržitelnosti;

5. vítá návrh Komise na vypracování plánu pro mimořádné situace k zajištění dodávek potravin a jejich zabezpečení s cílem koordinovat společnou evropskou reakci na krize, které mají dopad na potravinové systémy; trvá na tom, že je třeba zaujmout preventivní přístup, aby se zabránilo panickému jednání a nepřiměřeným reakcím ze strany obyvatel, podniků nebo členských států; domnívá se, že to bude přiměřená reakce na rostoucí očekávání týkající se zabezpečení potravin, která mají být řešena na evropské úrovni; naléhavě vyzývá Komisi, aby uvažovala o strategických otázkách týkajících se potravinových zásob způsobem, jakým uvažuje o strategických zásobách ropy v celé Unii;

6. zdůrazňuje, že je zapotřebí opatření na podporu udržitelného zemědělství, snížení používání pesticidů a omezení rizik spojených s pesticidy, ochranu a obnovu půdních ekosystémů a posílení krajinných prvků na zemědělské půdě, které podporují obnovu druhů a stanovišť chráněných podle směrnic o přírodě, včetně opylovačů a jejich stanovišť; připomíná, že produktivita a odolnost zemědělství závisí na udržitelném řízení přírodních zdrojů, má-li být zaručena dlouhodobá udržitelnost našich potravinových systémů;

7. zdůrazňuje, že evropští spotřebitelé, zemědělci a podniky mají zájem na úspěšném přechodu na udržitelnější potravinový systém; zdůrazňuje, že lepší informování zúčastněných stran a zemědělské politiky mohou tomuto přechodu pomoci; zdůrazňuje, že ekologická transformace v produkci potravin a z toho plynoucí přínos ke zmírňování změny klimatu by mohly být pro prvovýrobce, životní prostředí, hospodářství a společnost jako celek prospěšnou situací, která zajistí udržitelné, bezpečné, dostatečné, cenově dostupné, zdravé a výživné potraviny a které by mohlo být dosaženo vyváženým přístupem, který bude slučovat udržitelné postupy a hospodářské příležitosti; opakuje, že má-li být zajištěn přiměřený příspěvek z tohoto odvětví, mělo by zemědělství tvořit cíli a podněty poháněnou součást úsilí EU o posun na cestě k nulovým emisím nejpozději do poloviny století a zároveň by mělo řešit otázku emisí, které jsou spojeny s evropskou produkcí a spotřebou potravin, ale které vznikají mimo Evropu; zdůrazňuje, že účast zemědělců a podpora pro ně v rámci opatření v oblasti klimatu má zásadní význam pro dosažení globálních cílů v oblasti zmírňování této změny a cílů udržitelného rozvoje, aniž by bylo ohroženo celosvětové zabezpečení potravin a výživy a aniž by byl kdokoli opomenut;

8. zdůrazňuje, že je třeba zajistit soudržnost mezi strategií „od zemědělce ke spotřebiteli“ a cíli Zelené dohody pro Evropu, včetně cílů v oblasti klimatu, biologické rozmanitosti, nulového znečištění a zdraví; zdůrazňuje, že zachování a posílení biologické rozmanitosti má zásadní význam pro zabezpečení potravin v EU i ve světě a že musí být zaručen soulad se strategií EU v oblasti biologické rozmanitosti, včetně přispění sítě Natura 2000 a chráněných mořských oblastí k podpoře zdravé produkce potravin, stejně jako soulad ve vztahu ke společné zemědělské politice (SZP), společné rybářské politice (SRP), obchodním politikám Unie a její biohospodářské strategii; zdůrazňuje, že cíle udržitelného rozvoje představují vhodný rámec pro ucelenou a systémovou integraci environmentálních, sociálních a hospodářských cílů a umožňují vypracovat průřezové politiky, které lépe odrážejí vzájemné propojení mezi jednotlivými politickými cíli; připomíná, že sociální rozměr musí být spolu s ekonomickým a environmentálním rozměrem plně začleněn do všech budoucích iniciativ strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, aby bylo dosaženo tolik potřebné soudržnosti politik ve prospěch udržitelného rozvoje; trvá na tom, že zlepšení pracovních podmínek v souladu s osmi základními úmluvami Mezinárodní organizace práce (MOP), kolektivní vyjednávání a sociální ochrana by měly být zahrnuty mezi kritéria udržitelnosti;

Budování potravinového řetězce, který působí ve prospěch občanů, pracovníků, výrobců, distributorů a životního prostředí

9. vítá rozhodnutí revidovat směrnici o udržitelném používání pesticidů a cíle pro snižování používání pesticidů, ztráty živin z organických i minerálních zdrojů a prodeje antibiotik a je přesvědčen, že těchto cílů lze dosáhnout, avšak jejich dosažitelnost závisí na dostupnosti bezpečnějších účinných a efektivních alternativ; zdůrazňuje význam dalšího komplexního vzdělávání a komunikace, mimo jiné prostřednictvím poradenských služeb pro dosažení této transformace; zdůrazňuje potřebu toho, aby tyto cíle v oblasti snižování emisí byly závazné povahy, a upozorňuje na význam toho, že je důležité o tyto cíle usilovat prostřednictvím komplexních, preventivních a oběhových přístupů, jako jsou ekologické a agroekologické postupy, inovativní udržitelné zemědělské postupy uplatňující přesné zemědělství a integrované postupy při nakládání s plodinami a škůdci, kde je to zapotřebí, a udržitelné alternativy podporované z hlediska životního cyklu; zdůrazňuje, že je třeba zavést zrychlené postupy hodnocení, povolování a registrace nechemických pesticidů představujících nízké riziko a zároveň zajistit, aby jejich posuzování podléhalo stejné míře přísnosti jako u jiných látek; trvá na tom, že každý členský stát by měl v souladu se svými klimatickými a zemědělskými charakteristikami produkce stanovit při přezkumu strategických plánů SZP a dalších příslušných politických nástrojů odolné, účinné a časově vymezené kvantitativní cíle pro snižování emisí za účelem omezení emisí ze zemědělství do půdy, podzemních vod, povrchových vod a ovzduší na nulu, a to v souladu s ambicemi Zelené dohody a za doprovodu přesně definovaných podpůrných opatření pro jednotlivé plodiny, která zajistí odpovědnost a vymahatelnost na všech úrovních, a s využitím nezávislých a úplných údajů v zájmu napomoci k dosažení těchto cílů, jakož i podpory a odborné přípravy k provádění na úrovni zemědělských podniků a dalšího výzkumu a rozvoje inovativních a udržitelných řešení v oblasti zemědělství; vyzývá Komisi, aby podporovala členské státy při zdokonalování jejich systémů dohledu, monitorování a řádného prosazování pravidel pro používání pesticidů a aby zlepšila komunikaci s konečnými uživateli a zvyšovala jejich informovanost; opakuje svou výzvu, aby byly do právních předpisů začleněny výše uvedené záměry a cíle, a to i prostřednictvím revize směrnice o udržitelném používání pesticidů, a vyzývá Komisi k objasnění toho, jak bude přistupovat k příspěvkům jednotlivých členských států k celounijním závazným cílům při současném zajištění rovných podmínek, aby vyjasnila výchozí hodnoty těchto cílů s přihlédnutím k různým výchozím pozicím, vynaloženému úsilí a charakteristikám každého členského státu a aby jasně určila řadu nesyntetických a jiných alternativ, které jsou již dnes známy, jejich dostupnost a dopad na odvětví zemědělství, na příjmy zemědělců a zabezpečení potravin, a dále ji vyzývá k vypracování plánů minimalizace syntetických vstupů do zemědělství; vyzývá Komisi, aby podpořila členské státy tím, že bude věnovat zvláštní pozornost specifickým podmínkám, které se uplatní na používání pesticidů v oblastech ochrany podzemních vod, a to prostřednictvím lepší komunikace, monitorování a inspekcí;

10. zdůrazňuje klíčovou úlohu integrované ochrany rostlin při snižování závislosti na pesticidech a naléhavě vyzývá členské státy, aby zajistily její uplatňování a systematické posuzování a monitorování jejího provádění; vyzývá členské státy, aby přeměnily obecné zásady integrované ochrany rostlin na praktická a měřitelná kritéria a aby tato kritéria ověřovaly na úrovni zemědělských podniků; vyzývá Komisi k zajištění toho, aby členské státy tyto zásady účinně prováděly prostřednictvím svých strategických plánů SZP; naléhavě je vyzývá, aby řádně definované a konkrétně uzpůsobené postupy a praxi pro každou plodinu, jako jsou květinové pásy, zařadily jako základ pro změnu, pokud jde o používání pesticidů a oslabování odolnosti škodlivých organismů; vyzývá maloobchodníky v potravinovém řetězci, aby aktivně spolupracovali se zemědělci na zavádění a rozšiřování všech dostupných postupů a metod integrované ochrany rostlin pro každou plodinu ve svém dodavatelském řetězci a aby v rámci podávání zpráv o environmentálních, sociálních a správních aspektech informovali o tom, jak sami přispívají k plnění cílů pro snižování emisí;

11. domnívá se, že i když má EU jeden z nejpřísnějších systémů na světě, zlepšení vyžaduje jak nařízení o schvalování pesticidů jako takové, tak jeho provádění; připomíná své usnesení o postupu Unie pro povolování pesticidů ( 57 ) a očekává, že Komise a členské státy se budou neprodleně zabývat všemi jeho výzvami; zdůrazňuje, že regulační rámec by měl podporovat inovace a výzkum s cílem vyvinout lepší a bezpečnější přípravky a alternativy pro ochranu rostlin; upozorňuje na to, že kromě revize směrnice o udržitelném používání pesticidů za účelem omezení používání pesticidů a rizik s nimi spojených by Komise, Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) a Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMA) měly zdokonalit posuzování rizik přípravků na ochranu rostlin pro životní prostředí, mimo jiné zohledněním účinků pesticidů na kvalitu půdní vody a zdroje pitné vody, včetně kumulativních a synergických účinků; naléhavě vyzývá Komisi, aby náležitě posoudila pokrok dosažený při plnění cílů dané politiky a zdokonalila harmonizované ukazatele rizik stanovené ve směrnici Komise (EU) 2019/782 ( 58 ) , tak aby zahrnovaly také toxicitu, vytrvalost a bioakumulaci, aby brala ohled na zemědělské oblasti nebo objemy účinných látek a na způsob, jakým jsou používány přípravky pro ochranu rostlin, s cílem účinně omezit používání syntetických pesticidů a těžkých kovů v konvenčním a ekologickém zemědělství, a aby přijala jasná vědecky podložená kritéria pro to, co představuje nepřijatelné dopady na životní prostředí, s přihlédnutím ke skutečné expozici (akutní a chronické) vůči několika ochranným přípravkům, včetně kumulativních a synergických účinků; trvá na tom, že profylaktické používání pesticidů, včetně ošetření osiva systémovými pesticidy, by mělo být co nejvíce omezeno tam, kde to představuje nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí; vyzývá Komisi, aby nejpozději do poloviny roku 2022 předložila svůj legislativní návrh týkající se údajů o pesticidech;

12. vyzývá Komisi, aby zajistila řádné uplatňování ustanovení nařízení (ES) č. 1107/2009, a zaručila tak mimo jiné minimální standard pro oznamování mimořádných povolení pesticidů, včetně požadavku, aby členské státy poskytovaly úplné a podrobné vysvětlení a tato oznámení zveřejňovaly; vítá úlohu úřadu EFSA při zkoumání těchto odchylek;

13. vyzývá k plnému zohlednění kumulativních a synergických účinků pesticidů při stanovování maximálních limitů reziduí (MRL) a k většímu zohlednění kritérií rizik pro zdraví zvířat a životní prostředí při posuzování žádostí o nové maximální limity v souladu s článkem 14 nařízení o MLR; žádá, aby údaje shromážděné prostřednictvím biomonitorování po uvedení na trh byly použity k ověření přesnosti předvídaných úrovní expozice vůči pesticidům pro účely stanovení limitů MRL, stejně jako pro přijatelné úrovně expozice u pracovníků v zemědělských podnicích, místních obyvatel, přihlížejících a spotřebitelů, jakož i u hospodářských zvířat; zdůrazňuje, že v budoucích legislativních iniciativách EU souvisejících s používáním pesticidů bude i nadále třeba věnovat velkou pozornost ochraně zdraví a bezpečnosti pracovníků a uživatelů; připomíná, že je důležité zajistit, aby všichni uživatelé dostávali ochranné prostředky, jakož i komplexní informace a školení o používání pesticidů a souvisejících rizicích pesticidů; zdůrazňuje, že je třeba zajistit, aby každý pracovník v zemědělství byl s to získat přístup k oficiální dokumentaci o typu pesticidů používaných během své pracovní činnosti; zdůrazňuje, že pro dosažení těchto cílů je zásadní dále revidovat směrnici 2004/37/ES o karcinogenech nebo mutagenech při práci ( 59 ) , směrnici 2009/128/ES o udržitelném používání pesticidů a směrnici 98/24/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci ( 60 )

14. vítá závazek Komise usilovat o snížení ztráty živin alespoň o 50 % a současně zajistit, aby nedocházelo ke zhoršení úrodnosti půdy; je přesvědčen, že toho lze nejlépe dosáhnout uzavřením koloběhů živin, regenerací živin a jejich opětovným použitím a podporou a odměňováním zemědělců za pěstování luštěnin; trvá na tom, že za tímto účelem jsou zapotřebí právně závazné legislativní iniciativy a opatření, jejichž cílem je umožnit zemědělcům zlepšit hospodaření s živinami; zdůrazňuje, že je důležité tyto cíle sledovat pomocí ucelených a oběhových přístupů k hospodaření s živinami, jako jsou agroekologické postupy a inteligentní zemědělství, které mohou mít vedlejší přínosy pro kvalitu půdy a biologickou rozmanitost a pomohou zemědělcům ukončit jejich závislost na minerálních hnojivech a omezit toky fosforu a dusíku; poukazuje na to, že omezování neúčinného používání hnojiv a postupné ukončování jejich nadměrného používání by mělo zohledňovat dopady různých hnojiv na klima a životní prostředí, včetně přítomnosti těžkých kovů; naléhavě vyzývá členské státy, aby ve svých strategických plánech navrhly opatření na podporu účinného hospodaření s živinami a jejich oběhovosti a aby důrazně podporovaly vzdělávání zemědělských poradců a zemědělců a využily reformu SZP jako příležitost ke snížení emisí amoniaku (NH3) ze zemědělského odvětví; zdůrazňuje, že lepší hospodaření s živinami má jak hospodářský, tak environmentální přínos; zdůrazňuje význam používání moderních a inovativních technologií a řešení, jako je přesné zemědělství, cílené použití hnojiv přizpůsobené potřebám rostlin, poradenské služby v oblasti výživy rostlin a podpora při hospodaření, jakož i nutnost instalovat za tímto účelem širokopásmové internetové připojení ve venkovských oblastech; domnívá se, že je třeba podporovat udržitelné obchodní modely zemědělských podniků s cílem pomoci obnově živin a jejich recyklaci a opětovnému použití z nekontaminovaných odpadových toků;

15. zdůrazňuje, že má-li být dosaženo cílů v oblasti omezování používání chemických pesticidů a s nimi spojených rizik, stejně jako snižování úniků živin, musí být k dispozici bezpečnější alternativy, které zajistí dostupnost fungujícího souboru nástrojů na ochranu rostlin; zdůrazňuje však význam vzdělávání pro zajištění řádného uplatňování preventivních opatření; vyzývá ke zintenzivnění výzkumu a vývoje alternativních přípravků na ochranu rostlin, hnojiv, odolnějších odrůd, které vyžadují méně vstupů pro zajištění stabilních výnosů, a digitálních nástrojů, jakož i pobídek k aplikačním metodám a technologiím, jako je přesné zemědělství; vyzývá Komisi, aby urychlila a zjednodušila přijímání nových řešení v oblasti zdraví rostlin, včetně přípravků na ochranu rostlin s nižším dopadem, jako jsou látky představující nízké riziko nebo biologická řešení, a aby do horizontálních právních předpisů zavedla definici a samostatnou kategorii pro přírodní látky a zapojila se do iniciativ zaměřených na nalezení alternativních způsobů posuzování těchto nízkorizikových, základních a přirozeně se vyskytujících látek; dále zdůrazňuje, že omezení používání pesticidů musí být doprovázeno větší dostupností udržitelných alternativ na trhu s rovnocennou účinností vůči chemickým pesticidům, pokud jde o ochranu zdraví rostlin, aby se zabránilo šíření škůdců rostlin; dále vyzývá k přijetí opatření, která usnadní začlenění nových metod přístupu do posuzování rizik chemických potravin a krmiv, což sníží potřebu testování na zvířatech, a v konečném důsledku postupně povede k úplnému ukončení tohoto způsobu testování;

16. připomíná zásadní význam ochrany včel a dalších opylovačů před škodlivými účinky pesticidů a nemocemi; připomíná svou námitku ze dne 23. října 2019 ( 61 ) a opakuje svou výzvu Komisi, aby zajistila, aby pokyny týkající se včel a budoucí prováděcí akty nevedly k nižší úrovni ochrany včel, než je úroveň ochrany stanovená v pokynech úřadu EFSA týkajících se včel z roku 2013, a aby byly založeny na nejnovějších vědeckých a technických poznatcích, a navrhuje proto změnu jednotných zásad, a to nejen pokud jde o akutní toxicitu pro včely medonosné, ale alespoň také pokud jde o chronickou toxicitu pro včely medonosné a jejich larvy a akutní toxicitu pro čmeláky; konstatuje, že úřad EFSA vyvíjí svůj vlastní modelovací systém ApisRAM, který je zřejmě více v souladu s biologií včely medonosné než nástroj BeeHAVE a je méně otevřený vůči střetu zájmů; naléhavě vyzývá Komisi, aby urychleně přehodnotila látky, které mají týž způsob účinku jako neonikotinoidy;

17. opakuje svůj požadavek na zavedení ukazatele týkajícího se opylovačů ( 62 ) a cíle obnovy; vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily nový rámec monitorování opylovačů v celé EU, který bude zahrnovat spolehlivé systémy uplatňované na úrovni členských států, průběžné milníky, jasné časově vymezené cíle, ukazatele a úkoly; zdůrazňuje, že monitorovací činnosti musí být začleněny do nového rámce pro monitorování a hodnocení SZP;

18. vyzývá členské státy, aby prováděly systematické standardizované terénní monitorování biologické rozmanitosti na zemědělské půdě, včetně opylovačů, za účasti profesionálů, zemědělců a vědců z řad občanů a aby tyto údaje využívaly k tomu, aby pomohly vyhodnotit politiky EU a jejich provádění;

19. připomíná význam přístupu „jedno zdraví“; zdůrazňuje, že získaná antimikrobiální rezistence představuje rostoucí nadnárodní a přeshraniční zdravotní hrozbu, v jejímž případě může koordinovaná činnost EU přinést žádoucí změnu; uznává značné úsilí vynaložené za účelem snížení používání antimikrobiálních látek u zvířat, jež přispívá k celosvětovým snahám o snížení rezistence vůči antibiotikům; zdůrazňuje však, že je třeba dále omezovat používání antibiotik, a to i při produkci potravin; vítá plán Komise snížit celkový prodej antimikrobiálních látek pro hospodářská zvířata a akvakulturu do roku 2030 o 50 %; zdůrazňuje, že je třeba zohlednit pokrok, kterého již bylo na úrovni členských států dosaženo; poukazuje na skutečnost, že k dosažení tohoto cíle jsou nezbytné průběžné cíle, jasné postupy a opatření, mimo jiné i uplatňování sankcí stanovených v unijních právních předpisech; dále připomíná, že pro dosažení tohoto cíle jsou klíčové zdokonalené chovatelské postupy, neboť kvalitnější životní podmínky zlepšují zdraví zvířat, což vede k nižší spotřebě léků; je přesvědčen, že řádné provádění nařízení o veterinárních léčivých přípravcích ( 63 ) a nařízení (EU) 2019/4 o medikovaných krmivech ( 64 ) dále omezí používání antibiotik, a vyzývá Komisi, aby přezkoumala provádění a vymáhání ze strany členských států; zdůrazňuje, že antimikrobiální látky, které jsou odlišné od antibiotik určených pro užití u lidí, musí být i nadále k dispozici pro použití v zásadních případech s cílem zajistit, aby bylo vždy chráněno zdraví a dobré životní podmínky zvířat;

20. vítá důraz kladený na potřebu i nadále omezovat celkový unijní prodej antibiotik pro hospodářská zvířata a pro akvakulturu a zdůrazňuje, že iniciativy EU v této oblasti jsou a budou přijímány podle přístupu „jedno zdraví“, který uznává vzájemnou závislost mezi zdravím a dobrými životními podmínkami lidí a zvířat a dobrým stavem životního prostředí; vyzývá Komisi a členské státy, aby se zaměřily na dodatečná opatření s cílem umožnit a stimulovat inovativní řešení, zejména v oblasti nástrojů prevence a alternativních léčebných postupů; vyzývá k vyvinutí úsilí o zajištění toho, aby byly normy pro produkty živočišného původu dovážené do EU rovnocenné s těmi, které jsou stanoveny podle nařízení o veterinárních léčivých přípravcích; konstatuje, že v rámci revize nařízení o doplňkových látkách ( 65 ) je třeba zabývat se používáním látek, které v současné době nejsou klasifikovány jako antibiotika, ale které mají vlastnosti antibiotik podle čl. 4 odst. 14 nařízení o veterinárních léčivých přípravcích a které mohou být preventivně použity u zvířat v zemědělství a akvakultuře; upozorňuje na skutečnost, že pracovníci v potravinovém řetězci jsou vystaveni riziku nákazy patogeny se získanou antimikrobiální rezistencí, například při používání techniky „top dressing“ v průběhu podávání veterinárních léčivých přípravků; zdůrazňuje, že je třeba přijmout vhodná opatření ke snížení tohoto vážného rizika pro zdraví při výkonu práce;

21. připomíná, že zemědělství a lesnictví hrají důležitou úlohu při přizpůsobování se změně klimatu a při jejím zmírňování; zdůrazňuje, že je důležité uznat a monitorovat dopad zemědělství a živočišné výroby na emise skleníkových plynů a využívání půdy; zdůrazňuje, že je nezbytné tyto emise snížit, aby Evropská unie přispěla k plnění Pařížské dohody; zdůrazňuje nutnost udržení, obnovy a posílení přírodních úložišť uhlíku a snížení emisí oxidu uhličitého, metanu a oxidu dusného ze zemědělství, zejména v odvětvích výroby krmiv a chovu hospodářských zvířat a také v odvětví organických i anorganických hnojiv, aniž by byly dále poškozovány dobré životní podmínky zvířat, přičemž je nutné zajistit, aby nedocházelo ke zhoršování úrodnosti půdy; uznává, že zdravá zvířata vyžadují méně přírodních zdrojů a že účinné postupy při chovu hospodářských zvířat mohou vést ke snížení emisí skleníkových plynů; vybízí k přijetí vhodně navržených regulačních opatření a cílů pro emise ze zemědělství a souvisejícího využívání půdy v rámci balíčku „Fit for 55“ za účelem zajištění ambiciózního snižování všech emisí skleníkových plynů v těchto odvětvích, mimo jiné i řešením intenzity chovu v EU a emisí spojených s využíváním půdy z dovážených krmiv a potravin; vyzývá k soudržné kombinaci politik s cílem umožnit přechod k udržitelnější praxi, jako je na travnatých porostech založená extenzivní živočišná výroba coby součást smíšeného zemědělského systému, který respektuje kapacitu místního životního prostředí a podporuje biologickou rozmanitost;

22. bere na vědomí slibný vývoj v oblasti doplňkových látek do krmiv, které pomáhají snížit emise skleníkových plynů, vody a látek znečišťujících ovzduší, které pocházejí z chovu zvířat; vítá v tomto ohledu plány Komise, které mají usnadnit uvádění udržitelných a inovativních doplňkových látek do krmiv na trh, a vyzývá k tomu, aby příslušné výzkumné programy podporovaly další vývoj;

23. upozorňuje na to, že extenzivní trvalé a na travnatých porostech založené, lesopastvinové nebo extenzivní ekologické chovy zvířat, často zahrnující pastviny s vysokou environmentální hodnotou, jsou klíčovými rysy evropského potravinového systému a jejich režimy jakosti jsou určujícím prvkem mnoha tradičních venkovských společenství, které jim umožňují produktivní využívání půdy, jež by jinak zůstala opuštěna; zdůrazňuje, že tato forma zemědělské produkce s nízkou hustotou a opírající se o půdu může mít četné pozitivní dopady na životní prostředí a na zachování kulturní krajiny, přispívá k ochraně venkovských oblastí před vylidňováním a opuštěním, pomáhá zmírňovat změnu klimatu a napomáhá oběhovému hospodářství a obnově biologické rozmanitosti, a proto musí být podporována a motivována; zdůrazňuje, že je třeba podporovat zemědělské podniky, které přecházejí na udržitelnější formy produkce a opouštějí zemědělské postupy, jako je chov s vysokou hustotou a monokulturní pěstování plodin; vyzývá Komisi k zajištění toho, aby její politiky a programy financování podporovaly tradiční evropskou kulturní krajinu, jako jsou svažité a terasovité vinice a extenzivní trvalá produkce založená na travnatých porostech a podporující biologickou rozmanitost; konstatuje, že zprávy členských států podle článku 17 směrnice o přírodních stanovištích ( 66 ) poukazují na to, že mnohé polopřirozené travní porosty jsou v nepříznivém, nedostatečném nebo špatném stavu ochrany a že opylovači, kteří jsou na nich závislí, jsou ohroženi, a tak jsou ohroženy i opylovací služby;

24. vyzývá k větší harmonizaci právního rámce pro chov zvířat v EU s využitím společných vědecky podložených ukazatelů dobrých životních podmínek zvířat a vítá závazek Komise vyhodnotit a případně revidovat soubor stávajících právních předpisů v oblasti dobrých životních podmínek zvířat; zdůrazňuje, že je důležité zohlednit nejnovější vědecký pokrok v oblasti dobrých životních podmínek zvířat a reagovat na veřejné, politické a tržní požadavky na vyšší standardy na tomto poli; vyzývá Komisi, aby předložila legislativní návrh s cílem postupně ukončit používání klecových chovů zvířat v EU, přičemž by v tomto návrhu měla posoudit možnost postupně ukončit uvedený způsob chovu do roku 2027; zdůrazňuje, že je třeba, aby toto postupné ukončování bylo založeno na vědecky podloženém posouzení dopadů, a že je zapotřebí zajistit vhodné přechodné období; vyzývá Komisi, aby přijala přístup zohledňující jednotlivé druhy, který vezme v úvahu a posoudí vlastnosti každého jednotlivého zvířete, které by mělo mít systémy ustájení přizpůsobené svým specifickým potřebám, přičemž je důležité chránit zdraví zvířat a lidí a zajistit ochranu pracovníků, dostatečnou podporu a přechodné období, aby byla zachována konkurenceschopnost zemědělců a chovatelů;

25. připomíná význam kvalitního systému zajišťujícího dobré životní podmínky zvířat, včetně přepravy a porážky; zdůrazňuje, že vysoká úroveň životních podmínek zvířat je součástí udržitelného rozvoje a je nezbytná pro vyšší kvalitu potravin, která umožňuje zdravější výživu, splňuje požadavky spotřebitelů a přispívá k zachování biologické rozmanitosti; zdůrazňuje, že při odkazování na udržitelný potravinový systém je potřebný soudržný a harmonizovaný přístup, který uceleně a společně zohledňuje lidské zdraví, životní prostředí, biologickou rozmanitost, zdraví zvířat, jejich dobré životní podmínky a klima;

26. domnívá se, že v rámci provádění a prosazování stávajících právních předpisů v oblasti dobrých životních podmínek zvířat je důležité zahájit řízení o nesplnění povinnosti proti členským státům, které předpisy systematicky porušují, a v případě potřeby v právních předpisech týkajících se dobrých životních podmínek zvířat odstranit legislativní mezery a stanovit vyšší normy; zdůrazňuje, že je nezbytné, aby EU zohledňovala dodržování norem v oblasti dobrých životních podmínek zvířat ze strany třetích zemí, zejména pokud jde o dovážené produkty;

27. zdůrazňuje, že zvířata by při přepravě a porážce měla zažívat co nejmenší utrpení, a vítá proto úmysl revidovat stávající právní předpisy v oblasti dobrých životních podmínek zvířat, pokud jde o přepravu zvířat a jejich porážku; vyzývá Komisi a členské státy, aby usnadnily místní řešení porážek, včetně mobilních jatek, s menšími jednotkami a lepším školením personálu, pokud jde o to, jak zabránit utrpení zvířat; vyzývá Komisi, aby všude, kde je to možné, podporovala alternativy k přepravě živých zvířat;

28. vyzývá Komisi a členské státy, aby prováděly a prosazovaly příslušné právní předpisy EU, zejména nařízení Rady (ES) č. 1/2005 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností ( 67 ) ; vyjadřuje politování nad tím, že v současné době není dodržováno rozhodnutí Evropského soudního dvora, že ochrana dobrých životních podmínek zvířat nekončí na vnějších hranicích EU, a proto musí také přepravci zvířat, kteří odjíždějí z Evropské unie, dodržovat evropská pravidla v oblasti dobrých životních podmínek zvířat i poté, co opustí území EU, přičemž poukazuje na obtíže při uplatňování tohoto rozhodnutí v důsledku chybějící jurisdikce mimo území EU;

29. připomíná, že podle IPBES je 70 % nových objevujících nákaz a pandemií živočišného původu; vyjadřuje hluboké znepokojení ohledně stále častějšího výskytu zoonóz, které se přenášejí ze zvířat na člověka (antropozoonózy), jako je například Q-horečka, ptačí chřipka a nový kmen chřipky A (H1N1), což ještě zhoršuje změna klimatu, degradace životního prostředí, změny ve využití půdy, odlesňování, úbytek biologické rozmanitosti a přírodních stanovišť a tlak na ně, nezákonné obchodování s volně žijícími zvířaty a naše současné systémy produkce a spotřeby potravin; zdůrazňuje, že systémy živočišné výroby, které zahrnují omezení pohybu zvířat podobného genotypu v těsné vzájemné blízkosti, mohou zvyšovat náchylnost zvířat k infekčním onemocněním a vytvářet podmínky pro vznik a šíření zoonóz ( 68 ) ; vyzývá Komisi a členské státy, aby urychleně upustily od těchto zemědělských postupů a od neudržitelného využívání volně žijících zvířat a planě rostoucích druhů, včetně nezákonného obchodu, a urychlily přechod k lepší regulaci veterinární prevence a prosazování přísných norem v oblasti zdraví a dobrých životních podmínek zvířat, a to i ve spolupráci s obchodními partnery EU, s cílem zabránit šíření zoonóz a invazivních druhů a prosazovat vysoké normy EU v oblasti biologické bezpečnosti jako osvědčený postup na celosvětové úrovni; uznává, že prevence nákaz a připravenost na ně, tj. dostupnost metod diagnostiky, prevence a léčby, je klíčová pro zvládnutí nově vznikajících hrozeb pro lidské zdraví a zdraví zvířat;

30. vítá skutečnost, že Komise uznala ekologické zemědělství za jednu ze silných složek na cestě EU k udržitelnějším potravinovým systémům a vyjádřila ambici do roku 2030 rozšířit ekologicky využívanou zemědělskou půdu v EU; zdůrazňuje, že většina členských států již přijala cíle pro zvýšení plochy využívané pro ekologickou produkci; se zájmem očekává analýzu odvětví ekologického zemědělství v celkovém posouzení dopadů strategie a zdůrazňuje význam evropského akčního plánu pro ekologické zemědělství pro jeho větší využívání; zdůrazňuje, že rozvoj a růst odvětví ekologického zemědělství musí doprovázet rozvoj trhu a dodavatelského řetězce a opatření, která budou stimulovat poptávku po biopotravinách a zajišťovat důvěru spotřebitelů, spolu se zadáváním veřejných zakázek, fiskálními pobídkami a širokou škálou propagačních opatření, výzkumu, inovací, školení a předávání vědeckých poznatků, což přispěje ke stabilitě trhu s bioprodukty a spravedlivému odměňování zemědělců;

31. vítá myšlenku posilování, pobízení a odměňování, pokud jde o přirozenou sekvestraci uhlíku v půdě, které již bylo v některých zemědělských podnicích dosaženo, a poskytnutí dodatečných odměn zemědělcům za rozvoj a zachování osvědčených zemědělských postupů pro sekvestraci uhlíku, což by mělo vést k posílení propadů uhlíku v celé EU; zdůrazňuje, že zemědělské a potravinové politiky by měly usnadňovat přechod k udržitelnému zemědělství tím, že budou odměňovat zemědělce za jejich přínosy v oblasti životního prostředí a klimatu; zdůrazňuje význam přírodních řešení, jako je rozsáhlé střídání plodin, současné pěstování více druhů, permakultura, agroekologie a obnova ekosystémů, a zejména obnova a udržování rašelinišť za účelem zvýšení přírodních propadů uhlíku a sekvestrace; zdůrazňuje však, že zemědělství a zemědělské postupy s významnými negativními dopady na klima, biologickou rozmanitost, půdu, vodu, ovzduší nebo dobré životní podmínky zvířat by neměly dostávat finanční prostředky na opatření v oblasti klimatu, ani by neměly být podněcovány či odměňovány; vyzývá Komisi, aby se zabývala rámcem pro solidní kvantifikaci a certifikaci uhlíku, který by zabránil možnému zkreslování známému jako lakování nazeleno; vyzývá Komisi, aby předložila několik možností pro zemědělské postupy podporující ukládání uhlíku; zdůrazňuje, že trhy s uhlíkem jsou součástí mnohem širšího souboru regulačních a neregulačních opatření ke snížení emisí skleníkových plynů, a poukazuje na to, že zemědělské režimy podporující ukládání uhlíku by měly být součástí souboru pobídek k plnění cílů v oblasti klimatu; žádá, aby návrhy byly v souladu s dobrými životními podmínkami zvířat a environmentálními cíli a zásadou „neškodit“ uvedenou v Zelené dohodě; podporuje stimulaci zavádění regeneračních zemědělských postupů, zlepšení přístupu k technologiím, údajům, odborné přípravě a informacím a doplnění příjmů zemědělců prostřednictvím sekvestrace uhlíku a plateb za ekosystémové služby, čímž se zvýší jejich odolnost;

32. zdůrazňuje, že je důležité zajistit bezpečnost a rozmanitost osiva a rozmnožovacího materiálu rostlin s cílem zajistit stabilní výnosy a odrůdy rostlin přizpůsobené tlaku, který přináší změna klimatu, včetně tradičních a místních odrůd a odrůd vhodných pro ekologickou produkci a zemědělské systémy s nízkými vstupními náklady, a zároveň zajistit zemědělcům transparentnost a svobodnou volbu a přístup ke genetickým zdrojům a inovativním technikám šlechtění rostlin, a přispět tak ke zdravému osivu a ochraně rostlin před škodlivými organismy a chorobami a rovněž pomoci zemědělcům řešit rostoucí rizika způsobená změnou klimatu a zajistit pobídky k otevřeným inovacím prostřednictvím rostlinných odrůd;

33. poukazuje na potenciální negativní dopady koncentrace a monopolizace v odvětví osiv a vyzývá Komisi, aby přijala opatření k boji proti těmto tendencím, bude-li to nutné; v této souvislosti zdůrazňuje význam otevřených inovací prostřednictvím práv šlechtitelů rostlin a se znepokojením bere na vědomí negativní dopad rozsáhlých patentů v odvětví osiv; je přesvědčen, že na nekomerční produkci a používání tradičních a místních odrůd osiva soukromými občany a drobnými zemědělci by se neměla vztahovat nepřiměřená právní úprava EU a členských států; zdůrazňuje, že je důležité zachovat silný jednotný trh pro odvětví osiv v EU;

34. vyzývá k posílení koordinace na úrovni EU s cílem stimulovat zachování a udržitelné využívání genetické rozmanitosti a k vytvoření společné platformy EU pro výměnu informací o chráněných genetických zdrojích;

35. vítá oznámení o revizi pravidel pro uvádění tradičních a místních odrůd plodin na trh s cílem přispět k jejich zachování a udržitelnému využívání; zdůrazňuje, že je třeba přijmout opatření, která usnadní registraci odrůd osiva, mimo jiné pro ekologické zemědělství, a zajistí snazší přístup tradičních a místních odrůd na trh;

36. bere na vědomí studii o statusu nových genomických technik podle práva Unie a s ohledem na rozsudek Soudního dvora ve věci C-528/16 (SWD(2021)0092) a na oznámení Komise, že hodlá dát podnět k regulačním opatřením zahrnujícím posouzení dopadů a veřejné konzultace ohledně rostlin odvozených díky určitým novým genomickým technikám, s cílem zachovat vysokou úroveň ochrany zdraví lidí i zvířat, jakož i životního prostředí a zároveň využít potenciálních přínosů vědy a inovací, a zejména přispět k udržitelnosti a cílům udržitelnosti Zelené dohody pro Evropu a strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“; zdůrazňuje zásadu předběžné opatrnosti a potřebu zajistit zemědělcům, zpracovatelům a spotřebitelům transparentnost a svobodnou volbu a zdůrazňuje, že tato politická opatření by měla zahrnovat posouzení rizik a komplexní přehled a posouzení možností sledovatelnosti a označování s cílem dosáhnout řádného regulačního dohledu a poskytnout spotřebitelům příslušné informace, včetně informací o produktech ze třetích zemí, a zajistit tak rovné podmínky;

37. znovu vyzývá Komisi, aby co nejdříve předložila nový legislativní návrh týkající se klonování a „potravin z klonů“; trvá na tom, že tento návrh by měl zahrnovat zákaz klonování, zákaz uvádět na trh a dovážet klonovaná zvířata, jejich reprodukční materiál a potomky a zákaz uvádět na trh a dovážet potraviny z klonovaných zvířat a jejich potomků; vyjadřuje hluboké politování nad tím, že nebyla přijata opatření k regulaci klonů a jejich potomků, a opakuje, že nesmí být používáno přírodní nebo umělé šlechtění nebo šlechtitelské postupy, které způsobují nebo pravděpodobně způsobí utrpení nebo újmu kterémukoli z dotčených zvířat, a že je nezbytné zajistit, aby potraviny z klonovaných zvířat a jejich potomků nevstupovaly do potravinového řetězce;

38. poukazuje na důležitou úlohu evropských zemědělců při uskutečňování přechodu k udržitelnému potravinovému systému a zdůrazňuje, že pro dosažení tohoto cíle je třeba dát k dispozici dostatečné finanční zdroje; zdůrazňuje, že je třeba využívat, propagovat a podporovat všechny rozmanité udržitelné výrobní metody, včetně ekologické a integrované produkce a agroekologie, protože mohou přispívat k environmentální udržitelnosti, zvýšit podíl celkově obdělávané půdy v rámci systémů šetrných k životnímu prostředí a poskytovat silné záruky, pokud jde o kvalitu, bezpečnost, množství a ceny;

39. trvá na tom, aby vnitrostátní strategické plány, které vypracují členské státy a schválí Komise v rámci nové SZP, zajišťovaly všem zemědělcům a lesníkům v EU přiměřenou finanční podporu s cílem posílit jejich konkurenceschopnost a příjmy, aby oni sami a jejich rodiny mohli dosáhnout důstojné životní úrovně, aby bylo možné bojovat proti vylidňování venkova a zachovat dynamické venkovské komunity;

40. vítá skutečnost, že nová SZP poskytne pobídky na podporu inovativních, digitálních, ekologických, regionálních a udržitelných obchodních modelů pro zemědělství a řemeslnou výrobu potravin, zejména prostřednictvím podpory krátkých dodavatelských řetězců, jako jsou produkty s chráněným zeměpisným označením nebo označením původu, které budou respektovat pravidla jednotného trhu, a prostřednictvím přístupů zahrnujících inovativní místní logistiku, jako jsou „zelená centra“, a začlenění řemeslné výroby potravin do jiných služeb ve venkovských oblastech, např. do cestovního ruchu nebo gastronomie; zdůrazňuje, že uvádění zemědělských produktů a partnerství na regionální trh hraje důležitou úlohu při podpoře udržitelných dodavatelských řetězců; uznává, že pokud místní produkce není k dispozici, je potřebný dovoz;

41. vyzývá Komisi, aby schvalovala pouze ty vnitrostátní strategické plány SZP, které jasně prokazují závazek usilovat o udržitelnost z hospodářského, environmentálního a sociálního hlediska a jsou v souladu s cíli Zelené dohody pro Evropu, příslušnými cíli EU a Pařížskou dohodou;

42. vyzývá k tomu, aby tyto plány náležitě zohledňovaly specifické výzvy, jimž čelí nejvzdálenější regiony EU, pokud jde o biologickou rozmanitost, zemědělskou produkci a dodávky potravin a surovin; zdůrazňuje, že odpovídající finanční podpora v rámci SZP má zásadní význam pro to, aby zemědělství EU přispívalo k přechodu na klimatickou neutralitu a k zachování biologické rozmanitosti; poukazuje na to, že posílená podpůrná opatření, včetně programů odborné přípravy a poradenských služeb, mají zásadní význam pro to, aby zemědělci mohli hrát úlohu v plnění cílů strategie; vyzývá k tomu, aby byly v souladu s postojem Parlamentu ve vnitrostátních strategických plánech uplatňovány „posílené ekorežimy“, což by zabránilo zbytečnému zdvojování kontrol podmíněnosti;

43. zdůrazňuje, že zdravá půda je nezbytným předpokladem pro zajištění bezpečné produkce potravin, krmiv a vláken; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby zabránily dalšímu zhoršování její kvality na úrovni EU; zdůrazňuje, že zemědělská půda je základním přírodním zdrojem, jehož dobrý stav je stěžejní pro naplnění strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“; zdůrazňuje v této souvislosti význam nové strategie v oblasti půdy a vyzývá Komisi, aby přijala odpovídající opatření na základě této strategie s cílem dospět k potřebným řešením; uznává zásadní význam organické půdní hmoty a biologické rozmanitosti a služeb a statků, které poskytuje; vyjadřuje politování nad tím, že půda je pod rostoucím tlakem; domnívá se, že ve všech členských státech musí být zavedeno a zachováno důkladné celounijní monitorování půdních organismů a trendů, pokud jde o jejich rozsah a objem;

44. uznává význam krajinných prvků s vysokou rozmanitostí, které mají zásadní význam pro zachování základních ekosystémových služeb, jako je opylování nebo přírodní ochrana proti škůdcům, zemědělské produkce, a dlouhodobého zvýšení její produktivity; vítá cíl EU vyčlenit na tento účel alespoň 10 % zemědělské plochy; připomíná zjištění posouzení dopadů ze dne 20. října 2011 nazvaného „Common agricultural policy towards 2020“ (Společná zemědělská politika do roku 2020) (SEC(2011)1153), v němž se uvádí, že na úrovni zemědělských podniků tím nedojde k žádným významným dopadům na produkci a příjmy;

45. zdůrazňuje, že rozloha zemědělské půdy je omezená, a proto musí být využívána účinně; zdůrazňuje, že do strategie je třeba zahrnout inovativní modely zemědělství s nízkou stopou využívání půdy, jako je zahradnictví a chov hmyzu;

46. poukazuje na to, že „chráněné pěstování“ ovoce a zeleniny v moderních sklenících je vysoce udržitelný systém produkce potravin, který je stále více využíván a nabízí řadu výhod; vyzývá Komisi, aby uznala probíhající transformaci evropského odvětví zahradnictví, která umožňuje udržitelnější produkci potravin a přispívá k potravinovému zabezpečení, bezpečnosti potravin, účinnějšímu využívání zdrojů a menšímu plýtvání potravinami v celém potravinovém řetězci; zdůrazňuje, že kromě nízké stopy využívání půdy přispívá moderní zahradnictví k různým cílům strategie, jako je nízká potřeba vstupů, účinné využívání zdrojů a produkce ovoce a zeleniny v blízkosti místa spotřeby, čímž podporuje kratší dodavatelské řetězce a bezpečnost dodávek; vyzývá Komisi, aby zvážila vyčlenění investičních fondů na výzkum a inovace pro chráněné pěstitelské systémy v moderních sklenících, které potřebují ke stejným výnosům méně zdrojů;

47. vyzývá Komisi, aby vybízela vlády členských států k rozšiřování nebo vytváření systémů, které veřejnosti umožní pronajímat si a využívat opuštěné a nevyužité státem vlastněné půdy pro produkci potravin;

48. zdůrazňuje, že je důležité využívat agrolesnické a lesní plochy s cílem snížit tlak na přírodní lesy, pomoci čelit změně klimatu a zvýšit produktivitu, jakož i nalézt alternativy k používání hnojiv v zemědělské produkci; vybízí Komisi a členské státy, aby ve svých budoucích vnitrostátních strategických plánech vytvořily nástroje na podporu zalesňování a opětovného zalesňování a aby podporovaly udržitelné agrolesnictví, včetně lesopastvin, je-li to možné; vyzývá Komisi, aby podporovala celounijní specializované vzdělávací programy s cílem informovat zemědělce o přínosech začleňování lesní vegetace do zemědělství; zdůrazňuje, že obnova a omlazení stávajících agrolesnických systémů, jakož i zavedení nových systémů by mělo přispět k cíli tří miliard stromů stanovenému v oblasti biologické rozmanitosti, jakož i k cílům v oblasti biologické rozmanitosti a klimatu a k cíli diverzifikace a oběhovosti;

49. zdůrazňuje význam spolehlivých a přísných kritérií pro výrobu energie z obnovitelných zdrojů na bázi biomasy a vyzývá Komisi, aby v rámci přezkumu směrnice o obnovitelných zdrojích energie předložila vědecky podložená kritéria;

50. připomíná, že evropský zemědělsko-potravinářský systém a systém rybolovu by měly občanům vždy zajišťovat dostatečnou a různorodou dodávku bezpečných, výživných, zdravých, cenově dostupných a udržitelně získávaných potravin, a zdůrazňuje, že zlepšování ekonomické, environmentální a sociální udržitelnosti potravinářské produkce v konečném důsledku zvýší její střednědobou a dlouhodobou odolnost a přispěje k vytvoření nových hospodářských příležitostí a k využívání surovin evropského původu; zdůrazňuje, že více potravin z místní produkce může přispět ke splnění všech těchto cílů, včetně potravinového zabezpečení; připomíná, že v EU si 33 milionů lidí ( 69 ) nemůže obden dovolit kvalitní jídlo; zdůrazňuje, že cenová dostupnost a dostatek potravin vyžadují odpovídající politická opatření a musí zůstat klíčovým faktorem při posuzování nárůstu výrobních nákladů, včetně nákladů vyplývajících ze změny zemědělských postupů; zdůrazňuje, že je třeba podporovat rozvoj udržitelných potravinářských malých a středních podniků ve venkovských oblastech;

51. naléhavě vyzývá Komisi, aby do strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ začlenila otázky potravinové pomoci, neboť mnoho Evropanů, zejména rodiče samoživitelé a studenti, trpí nedostatkem potravin a sociální a hospodářské důsledky pandemie jejich počet ještě zvýší; uznává jedinečnou úlohu sdružení pro potravinovou pomoc v celé Evropské unii, která je třeba více podporovat vzhledem k rostoucímu počtu lidí, kteří potřebují pomoc; domnívá se, že pro zvýšení odolnosti našeho potravinového systému musíme posílit propojení mezi potravinovými a zemědělskými politikami na všech úrovních od místní až po evropskou;

52. vítá skutečnost, že cílem Zelené dohody pro Evropu je zajistit lidem pracujícím v zemědělství a rybolovu a jejich rodinám důstojné životní podmínky; připomíná, že do všech budoucích iniciativ strategie musí být spolu s ekonomickým a environmentálním rozměrem plně začleněn sociální rozměr; zdůrazňuje, že pandemie COVID-19 vrhá nové světlo na náročné pracovní a životní podmínky, a zdůrazňuje proto, že je důležité chránit individuální i kolektivní pracovní a sociální práva pomocníků a pracovníků v zemědělství, včetně sezónních a mobilních pracovníků zaměstnaných v potravinovém řetězci EU; požaduje řádné pracovní a životní podmínky pro všechny pracovníky v tomto odvětví, kolektivní vyjednávání a sociální ochranu;

53. vybízí Komisi a členské státy, aby považovaly zemědělskou půdu, zemědělské know-how, potravinový řetězec a jeho pracovníky za strategické aktivum pro bezpečnost a blaho všech Evropanů a aby zajistily, že pracovní podmínky a podmínky sociální ochrany v celém zemědělsko-potravinářském řetězci EU, včetně řádné kontroly nekalých praktik v rámci tohoto řetězce, budou splňovat vnitrostátní normy a normy EU pro všechny pracovníky;

54. zdůrazňuje význam sezónních pracovníků pro dobré fungování dodavatelského řetězce a vyzývá k tomu, aby byla přijata silná opatření, která těmto pracovníkům zajistí vhodné pracovní a životní podmínky; vybízí maloobchodní prodejce, aby ve svých nákupních postupech převzali odpovědnost a dodržovali kritéria sociální, environmentální a ekonomické udržitelnosti;

55. vítá záměr Komise navrhnout nouzový plán pro řešení potravinových krizí tím, že zhodnotí zkušenosti získané během pandemie COVID-19 a zahrne harmonizovaná opatření k zajištění řádného fungování vnitřního trhu; domnívá se, že podpora územních potravinových projektů, které stimulují rozvoj krátkých potravinových řetězců v členských státech, může pomoci těmto krizím čelit;

56. sdílí názor, že pandemie COVID-19 zdůraznila význam silného, udržitelného a odolného potravinového systému, který funguje za všech okolností a je schopen zajistit evropským spotřebitelům dostatek místních potravin za dostupné ceny; v tomto ohledu zdůrazňuje, že je třeba zachovat hladké fungování jednotného trhu, zejména pohyb potravin, a to i v době zdravotní krize; rovněž zdůrazňuje, že pandemie by měla být vnímána také jako příležitost k vybudování udržitelného a odolného potravinového systému, a nikoli jako záminka ke snižování ambicí, neboť otázky udržitelnosti a zdraví jsou navzájem propojeny;

57. zdůrazňuje, že je třeba – částečně z důvodu narušení globálních výrobních řetězců a zvýšené nestability cen následkem pandemie COVID-19 – rozvíjet otevřenou strategickou autonomii EU s cílem zajistit přístup na klíčové trhy a snížit závislost na dovozu kritických produktů, jako jsou rostlinné bílkoviny; opakuje, že zemědělsko-potravinářské systémy musí být vnímány jako klíčový aspekt otevřené strategické autonomie EU s cílem zajistit dostatečnou dostupnost bezpečných a kvalitních potravin a zachovat funkční a odolné potravinové řetězce a obchodní toky během budoucích krizí v souladu s čl. 2 odst. 1 Pařížské dohody;

58. zdůrazňuje, že zemědělsko-potravinářské odvětví podporuje nejen zemědělce, ale i podniky v počáteční i navazujících částech zpracovatelského řetězce, zajišťuje a vytváří pracovní místa a je páteří celého potravinářského odvětví; v této souvislosti zdůrazňuje, že zachování kulturní krajiny je hybnou silou aktivních venkovských oblastí; zdůrazňuje význam tradičních činností v regionální a místní produkci potravin a bohatou kulturní rozmanitost, která z toho vyplývá; připomíná, že zachování znalostí tradičních činností v oblasti produkce potravin a jejich předávání by mělo být podporováno také jako horizontální součást strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“, například tím, že bude lépe začleňováno do participativních programů výzkumu a vývoje;

59. vyjadřuje zklamání nad tím, jak malý význam přikládá strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ příspěvku a potenciálu odvětví rybolovu a akvakultury, a nad tím, že strategie není v této oblasti dostatečně ambiciózní; naléhavě vyzývá Komisi, aby ve všech budoucích legislativních návrzích, strategiích či pokynech věnovala náležitou pozornost zvláštním rysům odvětví rybolovu a akvakultury; zdůrazňuje, že aby bylo dosaženo udržitelné úrovně rybích populací a obnovy mořských a pobřežních ekosystémů, je třeba zaujmout ekosystémový přístup, který by se měl zaměřit rovněž na přínosy a na sociální, hospodářskou a environmentální udržitelnost odvětví rybolovu a akvakultury;

60. zdůrazňuje, že robustní a spolehlivé právní rámce pro odvětví rybolovu a akvakultury, které důsledně uplatňují zásadu obezřetnosti a jsou v souladu s aktualizovanými strategickými pokyny pro udržitelný rozvoj akvakultury v EU, by měly poskytovat základ pro udržitelné využívání potenciálu v tomto odvětví i pro lepší ochranná opatření a opatření ve prospěch zdraví zvířat, včetně omezení používání veterinárních léčiv, jakož i antibiotik, s následným zvýšením rybích populací a jasnějším využíváním prostoru a licencí pro veškeré použití člověkem, včetně akvakultury, což umožní větší předvídatelnost pro investice, aniž by to oslabovalo právní předpisy v oblasti životního prostředí; zdůrazňuje význam transparentního a participativního mechanismu, který v souladu se směrnicí 2014/89/EU o územním plánování námořních prostor umožní spravedlivé přidělování prostoru všem zúčastněným stranám; zdůrazňuje, že je třeba plně respektovat chráněné mořské oblasti;

61. zdůrazňuje, že pro zajištění bezpečnosti potravin, transparentnosti pro spotřebitele, odvětví a různé správní orgány, boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a pro dosažení cílů Zelené dohody a cílů udržitelného rozvoje mají zásadní význam dobré mechanismy sledovatelnosti, které reagují na požadavky spotřebitelů a poskytují informace o tom, kde, kdy, jak a jaké ryby byly odloveny nebo odchovány, včetně informací o původu a způsobu označování produkce a přísných norem udržitelnosti a dobrých životních podmínek zvířat pro všechny produkty prodávané na trzích EU, včetně produktů dovážených ze třetích zemí; za tímto účelem zdůrazňuje význam technologií, které jsou kyberneticky bezpečné, pro vývoj přesných digitálních a decentralizovaných systémů sledovatelnosti; vyzývá ke koordinovanému přístupu, který zajistí soudržnost mezi různými iniciativami v této oblasti a zapojí všechny subjekty v hodnotovém řetězci; vyzývá k přijetí kontrolních opatření, která by zajistila, aby všechny dovážené produkty rybolovu, které vstupují na trh EU, splňovaly mezinárodně dohodnuté sociální normy, jako jsou normy uvedené v úmluvě Mezinárodní organizace práce č. 188 o práci v odvětví rybolovu a provedené v EU prostřednictvím směrnice Rady (EU) 2017/159 ( 70 ) , aby se zabránilo tomu, aby byly na trh EU uváděny produkty rybolovu ulovené plavidly, která nedodržují minimální sociální normy;

62. připomíná cíle SRP, kterými je zajistit udržitelné využívání živých biologických mořských zdrojů, obnovit a udržet rybí populace nad úrovněmi biomasy, které umožňují dosáhnout maximálního udržitelného výnosu, jakož i zajistit ziskovost rybolovných činností a přispět k dodávkám vysoce výživných potravin na trh EU a snížit závislost trhu EU na dovozu potravin, a zdůrazňuje, že je třeba zlepšit monitorování, kontrolu a prosazování společné rybářské politiky, včetně plného provádění povinnosti vykládky a zavedení elektronického monitorování některých plavidel;

63. vyzývá Komisi a členské státy, aby vycházely ze stávajících udržitelných postupů a usnadňovaly přechod na rybolov a akvakulturu s malým dopadem, povzbuzovaly k němu a poskytovaly mu odpovídající podporu, stejně jako udržitelnému rozvoji odvětví, včetně drobného pobřežního rybolovu, například prostřednictvím používání selektivních rybolovných zařízení, akvakultury šetrné k životnímu prostředí, včetně ekologické akvakultury, a řešení v oblasti energetické účinnosti a zvýšením procentního podílu vnitrostátních kvót přidělených na drobný pobřežní rybolov; zdůrazňuje, že je třeba podporovat rybáře a účastníky dodavatelského řetězce rybích produktů, včetně nejvzdálenějších regionů, při přechodu na digitálnější postupy, a to prostřednictvím významných investic do školení a financování digitalizace a přechodu k ekologickým postupům a nástrojům; zdůrazňuje v tomto ohledu význam Evropského námořního, rybářského a akvakulturního fondu (ENRAF) pro podporu rozvoje udržitelné modré ekonomiky a modernizaci odvětví rybolovu v souladu s cíli SRP;

64. požaduje, aby Rada Evropské unie aktivně zveřejňovala veškeré dokumenty související s přijetím nařízení o celkových přípustných odlovech (TAC) v souladu s doporučením evropského veřejného ochránce práv ve věci 640/2019/FP;

65. zdůrazňuje, že je třeba monitorovat a podporovat odpovědné využívání rybolovných zdrojů a zároveň uplatňovat nulovou toleranci v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, a to plným využitím nástrojů, které má EU k dispozici v souladu s nařízením o nezákonném, nehlášeném a neregulovaném rybolovu ( 71 ) , včetně používání „červených karet“, pokud některá země nebude dodržovat požadavky EU, a posílením politiky spočívající v uzavírání dohod o udržitelném rybolovu se zeměmi mimo EU; poukazuje na to, že tyto dohody se musí stát skutečně udržitelnými, musí být v souladu s nejlepšími dostupnými vědeckými poznatky a nesmí ohrožovat odvětví drobného rybolovu v zemích mimo EU ani ohrožovat místní zabezpečení potravin;

66. naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby dostály právně závazným opatřením, k nimž se zavázaly v rámci mořských lokalit sítě Natura 2000, a aby přijaly holistický přístup k mořskému prostředí a řešily základní příčiny znečištění vody, včetně odpadu v mořích a městských a průmyslových odpadních vod, ukončily postupy, které poškozují mořské prostředí a lidské zdraví, a aby povzbuzovaly rybáře k tomu, aby udržitelným způsobem shromažďovali odpad z moří, aniž by docházelo k další spotřebě paliva a emisím, k vedlejším úlovkům mořských živočichů a ryb nebo k negativnímu dopadu na ekosystémy, a aby v zájmu lidského zdraví a dobrých životních podmínek zvířat při produkci akvakultury uplatňovaly opatření na zlepšení kvality vody a tlumení nákazy a omezení intenzity chovu;

67. zdůrazňuje hodnotu práce žen a mužů v odvětví rybolovu a akvakultury a důležitou úlohu, kterou ženy hrají při zpracování, propagaci a uvádění na trh ulovených ryb; připomíná potenciál udržitelné akvakultury a rybolovu pro vytváření zelených pracovních míst a domnívá se, že ekologická transformace potravinových systémů včetně rybolovu by měla probíhat způsobem, který zajistí spravedlivý příjem a silné postavení lidem v celém hodnotovém řetězci, a v tomto ohledu zdůrazňuje význam aktivního zapojení organizací producentů v odvětví rybolovu a akvakultury;

68. vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly rozvoj udržitelnějších rybolovných technik a lovných zařízení a kvalitnějších metod chovu, vykládky, přepravy a porážky ryb a mořských bezobratlých na základě nejlepších dostupných vědeckých poznatků a vybízely k němu, jakož i zlepšení norem pro dobré životní podmínky ryb ve farmovém chovu s cílem snížit jejich stres a zlepšit jejich kvalitu; zdůrazňuje, že by Unie měla podporovat a podněcovat investice do takových zařízení, metod a zlepšování;

69. zdůrazňuje přínos rybolovu ve stojatých sladkých vodách s jeho tradičními postupy hospodaření k dosažení cílů strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ a související strategie v oblasti biologické rozmanitosti; zdůrazňuje, že obhospodařované vodní plochy poskytují stanoviště vzácným druhům, pozitivně přispívají ke klimatu a zásobám vody, slouží jako propad živin a zadržování sedimentů a přispívají k udržitelné produkci regionálních potravin; vyzývá Komisi a členské státy, aby v příslušných opatřeních a programech zohlednily rybolov ve stojatých sladkých vodách;

70. připomíná, že prvovýrobci jsou v porovnání s ostatními subjekty v potravinovém řetězci i ve zbytku hospodářství výrazně znevýhodněni, pokud jde o příjmy; zdůrazňuje, že je nezbytné posílit postavení prvovýrobců v potravinovém řetězci, zejména pokud jde o malé a střední producenty, aby mohli získat spravedlivý podíl na přidané hodnotě potravin, které jsou produkovány udržitelným způsobem, a to i prostřednictvím podpory spolupráce a protestní akcí v kolektivním vyjednávání, s využitím možností, které poskytuje společná organizace trhu se zemědělskými produkty a produkty rybolovu a akvakultury, včetně přizpůsobení pravidel hospodářské soutěže;

71. zdůrazňuje, že zajištění stabilního a spravedlivého příjmu pro prvovýrobce má zásadní význam pro to, aby byl možný přechod potravinového systému k větší udržitelnosti a více oběhovému zemědělství, pro boj proti nekalým obchodním praktikám a pro řízení rizik a krizí; vyzývá k tomu, aby byli prvovýrobci v celé EU při tomto přechodu podporováni, a to i zaváděním nových technologií a zvyšováním účinnosti, pokud jde o zemědělské systémy, nakládání s odpady a dodávky vstupů a obaly; zdůrazňuje, že ceny výrobců by měly pokrývat výrobní náklady na základě sociální, hospodářské a environmentální udržitelnosti, a tak by měly být v souladu s cíli Zelené dohody pro Evropu;

72. domnívá se, že by měly být podporovány dohody o dodavatelských řetězcích, aby se zajistilo spravedlivé rozdělení hodnoty mezi zemědělce a zároveň větší transparentnost a sledovatelnost dodavatelského řetězce jako celku, což povzbudí růst zaměstnanosti mladých lidí v tomto odvětví;

73. vítá cíl zkrátit dodavatelské řetězce; poukazuje však na realitu ostrovních členských států a ostrovních území, které jsou odděleny od kontinentální Evropy a které se potýkají s izolací a závislostí na dovozu nezbytných produktů, jako jsou je krmné obilí pro zvířata, což třeba respektovat při provádění opatření ke snížení závislosti na dálkové dopravě a dalších opatřeních, která zkrátí dodavatelské řetězce; zdůrazňuje, že bez dlouhotrvající přepravy některých potravin by bylo ohroženo potravinové zabezpečení těchto odloučených oblastí;

74. konstatuje, že očekávání občanů se vyvíjejí a způsobují významné změny na trhu s potravinami, což vede k rostoucí poptávce po místních potravinách; zdůrazňuje význam místně vyprodukovaných potravin, příležitostí, které nabízejí našim zemědělcům, a významný pozitivní přínos, který to může přinést našemu životnímu prostředí; vybízí proto Komisi a členské státy, aby aktivně podporovaly rozvoj místních potravinových strategií spolu s iniciativami v oblasti krátkých dodavatelských řetězců;

75. uznává význam čerstvých ekologických a lokálně konzumovaných potravin, což je přínosné pro zdraví spotřebitelů a životního prostředí; zdůrazňuje velký potenciál podpory spolupráce místních prvovýrobců a poskytovatelů služeb cestovního ruchu, která by mohla zvýšit spotřebu čerstvých lokálně vypěstovaných potravin; vyzývá k přijetí podpůrných opatření, která by tuto spolupráci podpořila;

76. vyzývá k podpoře opatření umožňujících zpracování surovin co nejblíže jejich místu původu, což významně snižuje uhlíkovou stopu a zajišťuje lepší sledovatelnost potravin;

77. zdůrazňuje, že ačkoli nové udržitelné obchodní modely představují pro malé a střední podniky obrovské příležitosti, několik iniciativ plánovaných v rámci strategie by mohlo vést k vytvoření značné byrokracie; vítá závazek Komise dodržovat nástroje pro zlepšování právní úpravy, posoudit dopady na malé a střední podniky a přijmout opatření na podporu udržitelných a oběhových obchodních modelů konkrétně pro malé a střední podniky, využívat Fond InvestEU k usnadnění přístupu malých a středních podniků k financování a nabízet uzpůsobená řešení, která malým a středním podnikům pomohou rozvíjet nové dovednosti a obchodní modely; naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby snížily administrativní zátěž malých a středních účastníků potravinového řetězce, a to prostřednictvím opatření, jako je zjednodušení registračních postupů a účinnější udělování povolení a udělování licencí a schvalování, a také tím, že zajistí, aby příslušné regulační orgány byly náležitě obsazeny, aby tak malí výrobci potravin mohli své produkty co nejrychleji a nejsnadněji uvést na trh;

78. domnívá se, že přidělený rozpočet na dosažení cílů Zelené dohody EU a mechanismu pro spravedlivou transformaci nepostačuje k tomu, aby sociálně udržitelným způsobem řešil důsledky očekávané transformace; vyzývá k tomu, aby se mechanismus pro spravedlivou transformaci vztahoval i na zemědělské regiony, které mohou být negativně zasaženy, a zdůrazňuje, že je třeba zajistit řádné zapojení sociálních partnerů do vymezování a provádění budoucích iniciativ strategie; připomíná, že přechod na tento systém bude vyžadovat značné investice a bez spolupůsobnosti a podpory evropských zemědělců jej nelze uskutečnit;

79. naléhavě žádá Komisi, aby důsledně prosazovala směrnici (EU) 2019/633 o nekalých obchodních praktikách a aby důkladně monitorovala její provádění ve vnitrostátním právu; vyzývá Komisi, aby zvýšila úsilí o posílení postavení zemědělců v potravinovém řetězci a předložila konkrétní návrhy v souladu s danou strategií;

80. opakuje, že dvojí kvalita potravinářských výrobků je nepřijatelná a je třeba ji plně odstranit, aby se zabránilo diskriminaci a klamání evropských spotřebitelů; domnívá se proto, že strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ musí zahrnovat opatření zabraňující dvojí kvalitě potravin, a za tímto účelem vyzývá Komisi, aby situaci na trhu pozorně sledovala a aby případně navrhla cílené právní předpisy; dále zdůrazňuje úlohu, kterou při odhalování těchto zavádějících praktik hrají organizace spotřebitelů;

81. připomíná proto Komisi, že je nutné, aby navázala na kodex chování EU pro odpovědné činnosti podnikání a uvádění na trh tím, že vytvoří monitorovací rámec v odvětví výroby potravin a maloobchodního prodeje a navrhne legislativní opatření, pokud nebude pokrok dosažený při začleňování ekonomické, environmentální a sociální udržitelnosti a zohledňování dobrých životních podmínek zvířat do podnikových strategií dostatečný, čímž bude zároveň propagovat a oceňovat úsilí zemědělských výrobců zaměřených na udržitelnost a vytvářet podmínky pro to, aby se zvyšovala dostupnost a cenová přístupnost zdravých, udržitelných variant potravin a snižovala se celková environmentální uhlíková stopa potravinového systému, jakož i společenské náklady nezdravé stravy;

82. trvá na tom, že je třeba, aby se kodex chování EU pro potravinářské a maloobchodní podniky soustředil na závazky, které jsou důležité pro utváření zdravého a udržitelného potravinového prostředí a které jsou specifické, měřitelné a časově vymezené, řeší problém dvojích standardů v zemědělsko-potravinářském odvětví a soustředí se na klíčové činnosti zúčastněných subjektů;

83. zdůrazňuje důležitost zastavení a řešení jevů konsolidace a koncentrace v odvětví maloobchodního prodeje potravin, a to za účelem zajištění spravedlivých cen pro zemědělce a důstojných pracovních podmínek pro pracovníky; trvá na tom, že je třeba, aby aktéři v předvýrobní části dodavatelského řetězce zohledňovali náklady na zemědělskou produkci a aby byly ve všech článcích dodavatelského řetězce uplatňovány spravedlivé ceny; připomíná, že je důležité zvýšit odolnost zemědělců na trhu zvýšením hodnoty potravinového řetězce, čehož se má dosáhnout například podporou jejich účasti v organizacích producentů nebo v družstvech;

84. vyzývá k tomu, aby byla nediskriminačním způsobem vylepšena propagační politika EU pro zemědělské a potravinářské produkty, jakož i režim zavedený pro školy v EU a iniciativa pro zdravé školní obědy v Evropě; domnívá se, že tato zlepšení by měla posílit kvalitní evropskou zemědělskou produkci a přispět k udržitelné výrobě a spotřebě v souladu s touto strategií, Zelenou dohodou pro Evropu a cíli udržitelného rozvoje; domnívá se, že tato zlepšení by se měla zaměřit na vzdělávací sdělení na základě dostupných vědeckých údajů, značek kvality EU, jako jsou ekologické značky a zeměpisná označení EU, krátkých, místních a regionálních dodavatelských řetězců, zdravé výživy a životního stylu a podpory větší konzumace ovoce a zeleniny jakožto součásti různorodé a vyvážené stravy a nižšího příjmu cukru, soli a tuků s cílem snížit míru obezity;

85. v souvislosti s propagačním programem EU rovněž zdůrazňuje zlepšování stavu životního prostředí jak v interiéru, tak ve venkovních prostorách jako přirozeného řešení dopadů změny klimatu i znečištění ovzduší, jakož i zdravého životního prostředí a dobrých životních podmínek obyvatel;

86. zdůrazňuje, že je třeba posílit evropské informační kampaně o umírněné konzumaci vína a zároveň zachovat podporu kvalitních produktů; domnívá se, že v boji proti nadměrné spotřebě by byly účinné pouze rozsáhlé informační a osvětové kampaně, a připomíná, že součástí středomořské výživy je umírněná spotřeba vína;

87. uznává úlohu režimů jakosti EU a zeměpisných označení v EU, jako jsou chráněná označení původu (CHOP), chráněná zeměpisná označení (CHZO), zeměpisná označení lihovin a aromatizovaných vín a označení zaru