Je třeba vypracovat krátkodobá opatření, která budou nadále podporovat instituce a pedagogy a pomáhat účastníkům vzdělávání rozvíjet dovednosti a způsoby myšlení potřebné pro ekologickou transformaci. Ve střednědobém a dlouhodobějším horizontu by veškeré úsilí o reformy v oblasti vzdělávání a odborné přípravy mělo podporovat změny, které jsou nezbytné pro ekologičtější a udržitelnější budoucnost, a těmto změnám se přizpůsobovat.

Začlenění environmentální udržitelnosti do všech politik, programů a procesů vzdělávání a odborné přípravy má zásadní význam pro budování dovedností a kompetencí potřebných pro ekologickou transformaci. Je třeba postupovat vertikálně, od jednotlivce přes instituci k systému, a také horizontálně, což znamená, že všechny zúčastněné strany v oblasti vzdělávání a odborné přípravy musí úzce spolupracovat, aby se zajistilo důkladné zakotvení udržitelnosti v celé studijní zkušenosti účastníků vzdělávání.

Celoinstitucionální přístupy, v nichž je udržitelnost zakotvena ve všech procesech a činnostech, nejsou dosud ve vzdělávacích institucích rozšířeny, a to i z důvodu nedostatečného financování a podpory. Institucím často chybí údaje a nástroje, které k monitorování účinnosti iniciativ a úsilí v oblasti udržitelnosti potřebují.

Informace o environmentální udržitelnosti, včetně biologické rozmanitosti, v učebních osnovách jsou v současné době nejednotné a ve většině členských států je nelze považovat za úplné. Jen málo zemí věnuje zvláštní pozornost kompetencím v oblasti udržitelnosti, souvisejícím cílům učení a tomu, jak by měly být posuzovány. Životní prostředí a udržitelnost jsou často začleňovány do přírodních věd a zeměpisu, avšak k tomu, aby účastníci vzdělávání těmto otázkám porozuměli, mohou přispět všechny předměty a jejich kombinace.

Pod vedením předsedkyně von der Leyenové předložila Komise v rámci Zelené dohody pro Evropu ambiciózní strategii pro dosažení udržitelnosti a transformativních změn, které jsou potřebné v celém našem hospodářství a celé naší společnosti. Udržitelný rozvoj je ústřední zásadou Evropské unie a plnění cílů OSN v oblasti udržitelného rozvoje představuje prioritu vnitřních i vnějších politik EU. Sladěním opatření v celé řadě oblastí politiky, včetně energetiky, životního prostředí, mobility a zemědělství, EU usiluje o spravedlivou a inkluzivní ekologickou transformaci. Stejně jako všechna odvětví musí i vzdělávání a odborná příprava reagovat na mimořádnou klimatickou a celosvětovou krizi – pokud jde o vlastní činnosti a především to, jak připravuje účastníky vzdělávání na budoucnost.

Stát se prvním klimaticky neutrálním kontinentem na světě je největší výzvou a příležitostí naší doby. Nyní jde o to, jednat rozhodně.

–vypracovat jednotný přístup ke kompetencím, dovednostem a postojům, které lidé potřebují k tomu, aby mohli jednat, žít a pracovat udržitelným způsobem, a posilovat význam celoživotního učení s cílem zajistit, že všichni od mladého věku až do dospělosti mohou tyto kompetence a dovednosti získávat,

Konzultace a poznatky získané výzkumem při přípravě tohoto návrhu zdůraznily, že k plnému začlenění environmentální udržitelnosti do vzdělávání a odborné přípravy jsou třeba opatření na několika frontách.

–Strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030,

–sdělení o vytvoření Evropského prostoru vzdělávání do roku 2025,

Návrh se plně zaměřuje na ambice a priority EU, pokud jde o realizaci Zelené dohody pro Evropu, a zároveň doplňuje práci na mezinárodní úrovni a staví na ní. Bude mobilizovat členské státy a zúčastněné strany ke koordinovanějším opatřením s cílem přispět k agendě UNESCO, zejména k plánu vzdělávání pro udržitelný rozvoj do roku 2030, a podpoří závazek EU k Agendě OSN 2030, což je celosvětový plán pro udržitelný rozvoj.

Obsah ani forma tohoto navrhovaného doporučení Rady nepřesahují rámec toho, co je nezbytné k dosažení jeho cílů. Závazky, které členské státy učiní, jsou dobrovolného charakteru a každý členský stát se může svobodně rozhodnout, jaký přístup zvolí.

Příspěvky k návrhu byly shromážděny během veřejné konzultace o učení v zájmu environmentální udržitelnosti, která probíhala od 18. června do 24. září 2021 (bylo obdrženo 1 352 odpovědí a 96 stanovisek), jakož i v rámci cílených konzultací s členskými státy, nevládními organizacemi, učiteli, školiteli a dalšími pedagogy, studenty a zástupci mládeže a dalšími evropskými zúčastněnými stranami a odborníky v této oblasti.

•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

(2)V rámci cílů OSN v oblasti udržitelného rozvoje vyzývá zejména cíl 4.7 všechny studující, aby do roku 2030 nabyli znalosti a dovednosti potřebné k prosazování udržitelného rozvoje, mimo jiné prostřednictvím vzdělávání zaměřeného na udržitelný rozvoj a udržitelný způsob života, lidská práva, rovnost žen a mužů, prosazování kultury míru a nenásilí, globálního občanství a uznávání kulturní rozmanitosti a přínosu kultury k udržitelnému rozvoji.

(1)Zelená dohoda pro Evropu a strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 vyzdvihují klíčovou úlohu škol, vysokoškolských institucí a dalších vzdělávacích institucí v zapojování účastníků vzdělávání, rodičů, pedagogů a širší společnosti do změn, které jsou pro úspěšnou ekologickou transformaci nezbytné.

Návrh doporučení Rady přináší pokyny a opatření, které mohou členské státy provádět s cílem dále začlenit problematiku environmentální udržitelnosti do vzdělávání a odborné přípravy a rozvíjet kompetence všech účastníků vzdělávání v oblasti udržitelnosti. Stanoví závazek Evropské komise doplnit a podpořit činnost v této oblasti. Doprovodný pracovní dokument útvarů Komise popisuje nejnovější poznatky z výzkumu a stanoviska zúčastněných stran a poskytuje podrobné informace o novém evropském rámci kompetencí v oblasti udržitelnosti.

(5)V Evropské agendě dovedností byla oznámena podpora rozvoje základního souboru zelených dovedností pro trh práce s cílem vytvořit generaci odborníků a ekologických hospodářských subjektů s povědomím o životním prostředí a začlenit otázky životního prostředí a klimatu do školního a vysokoškolského vzdělávání a odborného vzdělávání a přípravy, jakož i do výzkumu. Evropa potřebuje vysoce kompetentní odborníky, aby podpořila ekologickou transformaci a byla světovým lídrem v oblasti udržitelných technologií.

(6)Doporučení Rady o odborném vzdělávání a přípravě pro udržitelnou konkurenceschopnost, sociální spravedlnost a odolnost uznává odvětví odborného vzdělávání a přípravy jako klíčové pro digitální a ekologickou transformaci.

(7)Evropský klimatický pakt vyzývá jednotlivce, komunity a organizace, aby se podíleli na činnostech v oblasti klimatu a budování ekologičtější Evropy, a nabízí v tomto ohledu příležitosti obeznámit se se změnou klimatu, vyvíjet a zavádět řešení a spojovat se s ostatními, aby se dopad těchto řešení znásobil.

(8)Akční plán digitálního vzdělávání poskytuje vizi vysoce kvalitního, inkluzivního a přístupného evropského digitálního vzdělávání a zdůrazňuje význam digitálních technologií jako účinných faktorů umožňujících ekologickou transformaci a zároveň usnadňujících přechod k udržitelnému chování při vývoji a používání digitálních produktů.

(9)Nový evropský Bauhaus vnáší do Zelené dohody pro Evropu kulturní a tvůrčí rozměr s cílem ukázat, jakým způsobem mohou udržitelné inovace dosáhnout hmatatelných a pozitivních změn v našem každodenním životě, včetně školních budov a dalších vzdělávacích prostředí.

(10)UNESCO prostřednictvím svého programu vzdělávání pro udržitelný rozvoj pracuje na tom, aby se vzdělávání stalo ústřední a viditelnou součástí mezinárodní reakce na klimatickou krizi a aby bylo dosaženo cílů udržitelného rozvoje, zejména cíle 4.7 v oblasti vzdělávání pro udržitelný rozvoj. Podle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu a Pařížské dohody se smluvní strany zavazují podporovat vzdělávání, odbornou přípravu, povědomí veřejnosti, účast veřejnosti a přístup veřejnosti k informacím o změně klimatu a v těchto otázkách spolupracovat.

(11)Údaje OECD z roku 2018 ukazují, že mladí lidé ve věku patnácti let mají vysoké povědomí o změně klimatu a environmentální krizi a o nutnosti se jimi zabývat. Tytéž údaje však ukazují, že mnohem méně studentů má dojem, že mohou něco skutečně změnit. Učení se o životním prostředí a globální krizi může vést k tomu, že se žáci a studenti budou cítit zahlceni a bezmocní, což je ještě zhoršeno nepřesnými informacemi a dezinformacemi.

(12)Systémy a instituce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy mají povinnost reagovat na sílící hlas mládeže v souvislosti s klimatickou krizí a krizí v oblasti biologické rozmanitosti a zapojit mladé lidi do navrhování řešení souvisejících s učením v zájmu environmentální udržitelnosti.

(13)Pandemie COVID-19 zvýraznila naše úzké vazby s přírodou a opětovně nasměrovala naši pozornost na systémy vzdělávání a odborné přípravy. Byly získány poznatky o nových možnostech vzdělávání a odborné přípravy, včetně učení v různých prostředích (též v on-line prostředí), zapojení a autonomie účastníků vzdělávání a vazeb mezi formálním učením a širším společenstvím. Pandemie také zesílila dlouhodobé obavy o tělesnou, duševní a emocionální pohodu dětí a mladých lidí.

(14)Jednotlivá střediska předškolního vzdělávání a péče, školy, vysokoškolské instituce, výzkumné organizace, poskytovatelé odborného vzdělávání a přípravy a místní komunity jsou v souvislosti s klimatickou krizí a krizí v oblasti biologické rozmanitosti stále aktivnější. Udržitelnost však dosud není systémovým rysem vzdělávání a odborné přípravy v celé EU.

(15)Mnohým pedagogům chybí podpora, odborné znalosti a vzdělávací příležitosti pro začlenění environmentální udržitelnosti do jejich výukových postupů. Často se cítí nedostatečně vybaveni k tomu, aby se vypořádali s ekologickou úzkostí a ekologickým pesimismem a pomáhali účastníkům vzdělávání se zabývat otázkami klimatu a životního prostředí s pozitivním přístupem.

(16)Přístupy k udržitelnosti, které spočívají v celoinstitucionální jednotnosti a zahrnují všechny oblasti činnosti, nejsou dosud rozšířeny. Tyto přístupy mohou zahrnovat výuku a studium, výzkum a inovace a zařízení a operace a měly by zapojit studenty, zaměstnance, rodiče a místní i širší komunity.

(17)Dále je třeba zkoumat potenciál a příležitost k doplnění a posílení dalších vzdělávacích programů. Výuka a učení v zájmu environmentální udržitelnosti mohou celkově podpořit politiky a programy zaměřené na blahobyt a začlenění, globální solidaritu, učení zaměřené na studenty, výzkum a inovace a digitální transformaci.

(18)Rozměr vzdělávání a odborné přípravy není systematicky zahrnován do ostatních politik souvisejících s ekologickou transformací a udržitelností. Začlenění vzdělávání do těchto politik může podpořit jejich provádění, propojit různá odvětví společnosti a hospodářství a účinně zakomponovat udržitelnost do vzdělávání.

(19)Toto doporučení plně respektuje zásadu subsidiarity a proporcionality,

DOPORUČUJE ČLENSKÝM STÁTŮM:

1)Co nejdříve zvýšit úsilí na podporu systémů vzdělávání a odborné přípravy s cílem přijmout opatření pro ekologickou transformaci, aby účastníci vzdělávání všech věkových kategorií a ze všech prostředí měli přístup ke kvalitnímu a inkluzivnímu vzdělávání a odborné přípravě v oblasti změny klimatu, biologické rozmanitosti a udržitelnosti.

2)Zavést učení v zájmu environmentální udržitelnosti jako prioritní prvek v politikách a programech v oblasti vzdělávání a odborné přípravy s cílem toto odvětví podpořit a umožnit mu přispívat k ekologické transformaci. Rozvíjet komplexní a společný přístup k učení v zájmu environmentální udržitelnosti se zapojením všech orgánů, organizací a aktérů do systému vzdělávání a odborné přípravy.

3)Poskytnout širokou škálu vzdělávacích příležitostí v různých prostředích od raného dětství po vzdělávání dospělých, aby se všichni jednotlivci mohli připravit na ekologickou transformaci a aktivně k ní přispívat a podnikat kroky k dosažení environmentálně udržitelného, oběhového a klimaticky neutrálního hospodářství a spravedlivé společnosti.

4)Zvážit na úrovni systému následující opatření: