EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 23.5.2022 COM(2022) 228 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o fungování evropských orgánů dohledu















1.ÚVOD V reakci na celosvětovou finanční krizi, která propukla v roce 2008, byly v roce 2011 vytvořeny tři evropské orgány dohledu (dále též „ESA“) – Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA). Byly zřízeny proto, aby pomohly řešit nedostatky v dohledu odhalené finanční krizí a obnovily plnou důvěru ve finanční trhy EU. Nyní, po více než deseti letech od jejich vzniku, mají evropské orgány dohledu v těchto oblastech velmi přesvědčivou bilanci. Jsou klíčovými subjekty při utváření jednotného trhu pro kapitálové a finanční služby prostřednictvím provádění příslušných právních předpisů EU a koordinování činnosti vnitrostátních orgánů dohledu. Úspěšně se také zhostily nových úkolů v rámci obnovy a řešení problémů. Nedávná krize COVID-19 prokázala, že Evropský systém dohledu nad finančním trhem funguje dobře, a činnost evropských orgánů dohledu je důležitou součástí tohoto úspěchu. Také v současných geopolitických souvislostech, vzhledem k válce, kterou Rusko vede proti Ukrajině, hrají evropské orgány dohledu důležitou roli, a to i při uplatňování sankcí ze strany subjektů finančního trhu EU. Evropské orgány dohledu navíc sledují dopad na finanční instituce EU a pozorně sledují vývoj na finančních trzích, zejména pokud jde o trhy s energiemi, potravinářskými komoditami a komoditními deriváty. Během uplynulého desetiletí se činnosti evropských orgánů dohledu zaměřovaly na vytvoření jednotného souboru pravidel pro finanční služby a na podporu sbližování dohledu. V těchto oblastech bylo dosaženo vynikajícího pokroku, ovšem i nadále je potřeba vyvíjet náležitě soustředěné úsilí na podporu skutečné unie kapitálových trhů. Finanční systém s více centry v celé EU zvyšuje potřebu lepšího jednotného souboru pravidel a intenzivnějšího sbližování dohledu. V této souvislosti Komise dne 24. září 2020 zveřejnila svůj akční plán pro unii kapitálových trhů. V tomto akčním plánu se Komise zavázala: i) pracovat na zlepšení jednotného souboru pravidel tím, že posoudí potřebu další harmonizace pravidel EU; a ii) zhodnotit, čeho již bylo při sbližování dohledu dosaženo. Kromě toho článek 81 obsažený ve třech nařízeních o zřízení evropských orgánů dohledu vyžaduje, aby Komise provedla přezkum těchto nařízení. Tento přezkum musí být ve formě zveřejněné obecné zprávy o zkušenostech získaných z činností předmětného evropského orgánu dohledu a z postupů stanovených v příslušném nařízení. Kromě obecného požadavku na přezkum výkonu zmíněných tří evropských orgánů dohledu jsou v nařízení o zřízení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy a v nařízení o zřízení Evropského orgánu pro bankovnictví obsažena zvláštní ustanovení o přezkumu. Dne 1. ledna 2020 vstoupily v platnost změny nařízení o evropských orgánech dohledu (dále jen „přezkum ESA z roku 2019“). Tyto úpravy přinesly změny stávajících nástrojů pro sbližování a změny v ustanoveních o správě a řízení. Změněná nařízení rovněž orgánu ESMA přidělila nové mandáty přímého dohledu. První přezkum provedený po těchto změnách se zaměřuje zejména na to, zda a do jaké míry tyto změny prospěly finančnímu dohledu EU. Pro přípravu této zprávy se Komise zapojila do rozsáhlého konzultačního procesu. Provedla cílenou konzultaci, díky které obdržela 107 odpovědí, a rovněž požádala evropské orgány dohledu o zpětnou vazbu. Zorganizovala také veřejnou akci a uspořádala schůzky různých zúčastněných stran. Podrobné shrnutí odpovědí obdržených během této konzultace zveřejnila Komise ve zprávě o zpětné vazbě. Obecně lze říci, že respondenti, kteří se konzultace zúčastnili, hodnotili pozitivně dopad evropských orgánů dohledu na: i) finanční stabilitu; ii) fungování vnitřního trhu; iii) kvalitu a konzistentnost dohledu; iv) posílení koordinace dohledu na mezinárodní úrovni; v) ochranu spotřebitelů a investorů; vi) udržitelné financování a vii) digitální finance. Mnozí respondenti uvedli, že je stále příliš brzy na to, aby bylo možné: i) plně vyhodnotit změny, které byly schváleny v roce 2019 a které vstoupily v platnost teprve počátkem roku 2020; a ii) zvážit další změny, neboť od provedení posledních změn uplynula zatím krátká doba. Respondenti dále poukázali na mimořádné okolnosti způsobené pandemií COVID-19, které vyžadovaly pozornost evropských orgánů dohledu – zejména po značnou část roku 2020. Navzdory těmto výhradám byla většina respondentů stále schopna poskytnout hodnocení. Celkově vzato byla zpětná vazba nesporně pozitivní, pokud jde o změny zavedené přezkumem ESA, i když řada respondentů měla za to, že je zapotřebí více změn. Odpovědi rovněž odhalily, že rozdílné názory, které vyšly najevo při přezkumu ESA z roku 2019, stále přetrvávají. Velká většina respondentů se shodla na tom, že evropské orgány dohledu reagovaly v krizi COVID-19 adekvátně a potvrdilo se, že současné pravomoci evropských orgánů dohledu jsou převážně dostačující. Podle zpětné vazby se zdá, že koordinace evropských orgánů dohledu funguje uspokojivě. Některé zúčastněné strany se však domnívají, že koordinační úloha evropských orgánů dohledu není plně využita.

Tato zpráva shrnuje zjištění, která vyplynula z konzultace a z dalších kontaktů se zúčastněnými stranami. Zaměřuje se na tyto hlavní oblasti, které jsou předmětem přezkumu: i) sbližování dohledu; ii) správa a řízení; iii) přímý dohled a iv) financování. Obsahuje rovněž oddíl o jednotném souboru pravidel, jak bylo oznámeno v akčním plánu Komise z roku 2020 týkajícím se unie kapitálových trhů. 2.SBLIŽOVÁNÍ DOHLEDU Souvislosti a zjištění Přezkum ESA z roku 2019 zavedl řadu změn, které mají posílit sbližování dohledu. Přezkum ESA zejména zavedl: i) posílený proces srovnávacích hodnocení; ii) strategické priority Unie v oblasti dohledu a iii) příručku EU pro výkon dohledu. Rovněž zavedl výslovná pravidla pro rámec nástrojů, které již evropské orgány dohledu používají, jako jsou oznámení o neuplatnění postupu, koordinační skupiny a otázky a odpovědi. V průběhu cílené konzultace respondenti z veřejných orgánů i finančního odvětví velmi pozitivně hodnotili přínos evropských orgánů dohledu k podpoře společné kultury dohledu a konzistentních postupů dohledu. Většina respondentů vyjádřila poměrně pozitivní náhledy na nedávné změny, ale namítla, že je ještě příliš brzy na to, aby bylo možné posoudit plný dopad těchto změn na výsledky sbližování. Respondenti uvedli, že pro utvoření názoru v otázce, zda pro dosažení cíle sbližování dohledu budou uvedené změny dostatečné, je zapotřebí více času. Většina respondentů nepovažovala z hlediska dosažení cíle sbližování dohledu za nutné, aby byl v souboru nástrojů evropských orgánů dohledu některý z těchto nástrojů pozměněn nebo byl přidán nástroj nový. Tito respondenti konstatovali, že evropské orgány dohledu dosud plně nevyužily potenciál svých stávajících nástrojů. Kromě toho někteří respondenti zdůraznili účinnost neformálních nástrojů sbližování dohledu vyvinutých evropskými orgány dohledu, jako jsou společná opatření orgánu ESMA v oblasti dohledu. Respondenti však rovněž připustili, že k dosažení cíle sbližování dohledu je zapotřebí většího úsilí. Za hlavní překážky pro větší sbližování dohledu považovali specifika místních trhů a rozdílná právní prostředí (např. rozdíly v občanském, obchodním a podnikovém právu). Jako oblast, kde je nejvíce prostoru pro zlepšení sbližování, byly zmíněny sankce (např. pokud dojde k obdobnému porušení právních předpisů EU, příslušné vnitrostátní orgány by měly uložit podobné sankce). Mnoho respondentů zaznamenalo, že nový proces otázek a odpovědí se stal pomalejším a méně efektivním. Respondenti uváděli dvě příčiny tohoto problému. Zaprvé je podle nich obtížné rozlišit, které otázky vyžadují výklad práva Unie, a tudíž je potřeba, aby je zodpověděla Komise. Zadruhé uvedli, že proces se zpomalil, protože Komise musela formálně přijmout rozhodnutí o této kategorii otázek. Podobně mnoho respondentů podotklo, že podmínky pro nový mechanismus oznámení o neuplatnění postupu, který byl zaveden přezkumem ESA z roku 2019, využívání tohoto mechanismu velmi ztěžují. Poznamenali, že vzhledem k nezávazné povaze oznámení o neuplatnění postupu se na ně účastníci trhu nemohou spolehnout, neboť neexistuje žádná záruka, že k nim vnitrostátní příslušné orgány budou přistupovat harmonizovaným způsobem. Někteří respondenti místo toho uvedli, že evropské orgány dohledu by měly mít možnost přijmout rozhodnutí, na jehož základě by příslušné orgány byly nuceny za určitých okolností neuplatňovat či nevynucovat ustanovení práva Unie. Respondenti nicméně uznali, že v případech, kdy nebyly splněny podmínky oznámení o neuplatnění postupu, bylo podobných výsledků dosaženo pomocí jiných nástrojů, jako jsou prohlášení o přehodnocení priorit, které vyzývají příslušné vnitrostátní orgány k tomu, aby v souvislosti s daným požadavkem nestanovovaly priority. Posouzení Komise

Evropské orgány dohledu pomocí svých nástrojů významně přispěly ke zlepšení sbližování dohledu. Pokyny, doporučení a otázky a odpovědi se ukázaly jako zvláště účinné při formulování jednotného souboru pravidel pro finanční služby a trhy (dále „jednotný soubor pravidel“), a tím i při dosahování jednotnějších výsledků dohledu. V poslední době evropské orgány dohledu začaly správně přesouvat zaměření své práce od vypracování jednotného souboru pravidel k dosažení sblížení v jeho uplatňování a v dohledu. Komise vítá vyšší míru zaměření evropských orgánů dohledu na dodržování pravidel. Vítaný je rovněž přístup ke sbližování dohledu založený na posouzení rizik, na jehož základě si evropské orgány dohledu zvolí témata, na něž by se v příštím roce až dvou měla činnost v oblasti sbližování soustředit. Celkově se zdá, že nástroje, které mají evropské orgány dohledu k dispozici, zlepšené prostřednictvím přezkumu ESA z roku 2019, jsou pro daný účel vhodné. I přes nedávný charakter změn, které se začaly uplatňovat v roce 2020, lze již v této oblasti pozorovat určitý pozitivní dopad. Například nový proces srovnávacího hodnocení se při svém prvním použití ve věci Wirecard ukázal být účinným nástrojem šetření ad hoc. Komise se však domnívá, že vedle výše uvedeného případu mohou existovat i jiné případy, u nichž by srovnávací hodnocení ad hoc bylo odůvodněné. Mimoto, vzhledem k tomu, že srovnávací hodnocení jsou náročná na zdroje, by evropské orgány dohledu měly pečlivě posoudit, která témata si srovnávací hodnocení zasluhují nejvíce. Své rozhodnutí by například mohly založit na počátečním posouzení toho, kde je dopad rozdílů v oblasti dohledu největší. Komise souhlasí s tím, že neformální nástroje, které evropské orgány dohledu vyvinuly, mohou sbližování užitečným způsobem podpořit. Příkladem mohou být společná opatření v oblasti dohledu, která používá orgán ESMA. Ta jsou užitečná pro vytvoření transparentnosti a společné kultury dohledu. Mohou být rovněž účinná při získávání uceleného pohledu na postupy v daném odvětví a dohled nad těmito postupy v celé EU. A to do té míry, že jakmile se při použití těchto neformálních nástrojů nedostatky projeví, měla by tato zjištění v ideálním případě vyvolat zásah vnitrostátních orgánů, jež by měly zavést příslušná opatření. I zde je však prostor pro zlepšení. Zaprvé, některé z dostupných nástrojů možná nejsou k řešení nesrovnalostí v oblasti dohledu plně využívány. Například postup pro případ porušení unijního práva se využívá velmi zřídka – jak bylo zdůrazněno ve dvou nedávných auditech EÚD. Tyto nástroje by se navíc měly používat v obecné rovině. Například větší sbližování by všeobecně bylo žádoucí u prosazování pravidel a konkrétněji by se mělo postupovat u sankcí, jak na to poukázaly zúčastněné strany. Nicméně respondenti v této konzultaci uznávají, že existují určité meze toho, co je v této oblasti dosažitelné, a to z těchto důvodů: i) omezená harmonizace v oblasti sankcí a ii) různé právní systémy členských států. Komise vzala v potaz zpětnou vazbu získanou v rámci konzultace, upozorňující na to, že k plnému posouzení dopadu nedávných změn je zapotřebí více času, a proto nyní nenavrhne změny nařízení o evropských orgánech dohledu, které by posílily sbližování dohledu. Namísto toho Komise nadále podněcuje evropské orgány dohledu k tomu, aby dobře využívaly stávající nástroje. Komise navíc zváží cílená zlepšení na podporu sbližování dohledu v odvětvových právních předpisech. To by mělo řešit konkrétní nedostatky, které již Komise zjistila nebo které může objevit v určitých oblastech finančních trhů. Za tímto účelem Komise nedávno navrhla cílené změny v právních předpisech, včetně: -návrhu na přezkum směrnice Solventnost II, jenž obsahuje posílení úlohy orgánu EIOPA v složitých přeshraničních případech, kdy zúčastněné orgány dohledu nedosáhnou společného názoru na platformě pro spolupráci, -návrhu na přezkum směrnice AIFMD, podle něhož by byl orgán ESMA pověřen prováděním srovnávacích hodnocení a analýzou oznámení o podstatných dohodách o delegování, aby orgány dohledu měly lepší přehled o tržní praxi, -strategie pro údaje v oblasti dohledu, jejímž cílem je zlepšit soudržnost a interoperabilitu systému pro podávání zpráv v oblasti dohledu v EU (což zároveň usnadní koordinaci mezi orgány dohledu a přispěje ke sbližování dohledu); -návrhu směrnice CRD VI, který by harmonizoval sankční pravomoci a zavedl nástroje pro prosazování práva (např. penále), jež by měly evropské orgány dohledu k dispozici.

Pro řešení konkrétních problémů bude Komise v případě potřeby pokračovat v navrhování cílených změn v nadcházejících přezkumech odvětvových právních předpisů. Pokud jde o proces otázek a odpovědí, pravomoc vydávat (nezávazné) výklady práva Unie náleží spíše Komisi jako strážkyni Smluv než evropským orgánům dohledu. Komise však bere na vědomí zpětnou vazbu od zúčastněných stran a společně s evropskými orgány dohledu se bude i nadále snažit proces otázek a odpovědí v praxi zefektivnit. Komise rovněž poznamenává, že ačkoli jsou otázky a odpovědi často užitečným nástrojem pro objasnění aspektů právních předpisů, někdy je zúčastněné strany používají k získání pokynů pro své vlastní velmi specifické situace, a nemusejí tedy být nutně v obecném zájmu. Ačkoli si je Komise vědoma obav vznesených zúčastněnými stranami, domnívá se, že k posouzení účinnosti nového ustanovení o oznámeních o neuplatnění postupu (a možných případech použití tohoto ustanovení) je zapotřebí více času, než bude možné zvážit, zda je potřeba provést jemné doladění. Nicméně některé zúčastněné strany si zřejmě přejí rozšířit oblast působnosti a účinek tohoto ustanovení, což by mohlo být v rozporu s obecnými zásadami práva Unie. V této souvislosti Komise nedávno navrhla způsoby (například v návrhu MiFIR), jak zajistit, aby se určitá ustanovení práva Unie za určitých okolností neuplatňovala, čímž se v jednotlivých konkrétních případech snaží dosáhnout určité pružnosti rámce, o kterou tyto zúčastněné strany usilují. Obecněji řečeno, Komise vyzývá evropské orgány dohledu, aby posoudily další vylepšení, která lze v krátkodobém horizontu provést a která by nevyžadovala žádnou změnu legislativního rámce. Za tímto účelem vznesly zúčastněné strany v rámci konzultace řadu podnětů. Komise je toho názoru, že za úvahu stojí zejména následující návrhy. -Mohla by se zvýšit transparentnost ve způsobu uplatňování pravidel v celé EU. Evropské orgány dohledu by například mohly vytvořit internetový nástroj, který by všem zúčastněným stranám umožnil hlásit případy nesrovnalostí v oblasti dohledu. -Nástroje sbližování dohledu by se mohly více zaměřit na prosazování práva, aby se podpořilo konzistentní uplatňování donucovacích opatření, včetně sankcí. Podobného cíle by bylo možné dosáhnout zajištěním toho, aby evropské orgány dohledu shromažďovaly komplexní údaje o případech z oblasti prosazování práva v celé EU. -Jako nástroj ex post by se ve větší míře mohla využívat možnost provádět srovnávací hodnocení ad hoc příslušnými orgány v situacích, kdy nastanou události s významnými důsledky z hlediska dohledu. Větší zaměření na naléhavé nebo nepředvídané problémy v oblasti dohledu by navíc mohlo přispět k efektivnějšímu využívání srovnávacích hodnocení, neboť tato hodnocení vyžadují značné zdroje. -Každý z evropských orgánů dohledu vyvíjí své vlastní neformální nástroje sbližování dohledu a každý tak činí jiným způsobem než ostatní evropské orgány dohledu. Důvodem jsou různé regulační rámce, v nichž evropské orgány dohledu fungují. Komise souhlasí se zúčastněnými stranami v tom, že se tyto nástroje ukázaly jako velmi účinné, a vyzývá evropské orgány dohledu, aby tyto neformální nástroje nadále využívaly. Zároveň by však evropské orgány dohledu mohly prozkoumat, do jaké míry by do svého vlastního souboru nástrojů sbližování dohledu mohly užitečně začlenit neformální nástroje vyvinuté jinými evropskými orgány dohledu. -Systematičtěji vedená diskuse mezi příslušnými vnitrostátními orgány o případech z oblasti dohledu by mohla být užitečná pro podporu výsledků sbližování dohledu ve srovnatelných situacích. Komise vyzývá evropské orgány dohledu, aby vypracovaly kritéria pro výběr případů z oblasti dohledu, které by pro tuto výměnu informací měly význam. Vytvořením souboru takových případů, jež by mohly být předmětem konzultací mezi příslušnými vnitrostátními orgány, by evropské orgány dohledu mohly pozvednout hodnotu těchto diskusí. 3.SPRÁVA A ŘÍZENÍ, SPOLEČNÉ ORGÁNY, ZAPOJENÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A NEZÁVISLOST DOHLEDU

Souvislosti a zjištění a)Správa a řízení evropských orgánů dohledu V posledním přezkumu ESA Komise navrhla ve správě a řízení evropských orgánů dohledu dalekosáhlé změny, jejichž cílem je, aby tyto orgány byly pro určité úkoly nezávislejší na příslušných vnitrostátních orgánech. Hlavním argumentem pro tyto návrhy bylo, že používání některých nástrojů evropských orgánů dohledu by se mohlo zvýšit tím, že by se určitá rozhodnutí svěřila do rukou orgánu, který má určitou míru nezávislosti na orgánech, na něž se tyto nástroje vztahují. Tento přístup byl předmětem intenzivních diskusí v legislativním procesu. Do textu, který spolunormotvůrci nakonec přijali, se tato počáteční ambice Komise nepromítla. V cílových oblastech byla nicméně zavedena jistá vylepšení (tj. v případě porušení práva Unie, střetu zájmů a úlohy předsedů). V rámci konzultace většina veřejných orgánů zdůraznila, že evropské orgány dohledu jsou organizace řízené členskými státy, v nichž rozhodnutí přijímají národní zástupci v radě orgánů dohledu, která je subjektem zodpovědným za konečná rozhodnutí. Většina respondentů z odvětví se domnívala, že stávající mechanismy správy a řízení evropských orgánů dohledu umožnily, aby tyto orgány byly ve své činnosti a rozhodování zárukou objektivity, nezávislosti a účinnosti. Některé zúčastněné strany (několik veřejných orgánů, zástupců odvětví, akademických pracovníků a nevládních organizací) však podpořily opatření v oblasti správy a řízení, která jsou nezávislejší na vnitrostátních orgánech dohledu. Tyto zúčastněné strany považovaly omezené změny, jež vyplynuly z přezkumu ESA z roku 2019, za nedostatečné k překonání situací, kdy rozhodnutí přijímají zástupci příslušných vnitrostátních orgánů, kteří by mohli být více motivováni vnitrostátními než evropskými zájmy. Zúčastněné strany byly toho názoru, že nejnovější změny ve správě a řízení zlepšily rozhodovací procesy evropských orgánů dohledu. Někteří respondenti konstatovali, že změny, které přinesl přezkum ESA z roku 2019: i) zrychlily proces rozhodování; ii) zmírnily riziko střetu zájmů a iii) přinesly dodatečnou nestrannost a transparentnost. Co se týká způsobu hlasování, stále přetrvávají rozdílné názory. To je jasně doloženo míněním veřejného sektoru z menšího členského státu, který žádá, aby se přijímalo více rozhodnutí na základě principu „jeden hlasující člen, jeden hlas“, zatímco jiný respondent z veřejného sektoru z členského státu s velkým finančním trhem navrhl posílení vlivu členských států, kterých se jednotlivá rozhodnutí ESA nejvíce dotýkají. Několik respondentů navrhlo další rozšíření práva předsedy evropského orgánu dohledu volit ve všech typech rozhodnutí (v současné době nemůže předseda hlasovat v rozhodnutích přijímaných kvalifikovanou většinou). Názory se lišily i v otázce, zda by se měl u hlasování v orgánu EBA beze změny zachovat požadavek dvojí většiny hlasů (vyžadující prostou většinu od příslušných vnitrostátních orgánů, které jsou členy bankovní unie, a stejně tak těch, které členy nejsou). Na jedné straně měli respondenti za to, že požadavek dvojí většiny vedl k neodůvodněné převaze členských států, které se neúčastní jednotného mechanismu dohledu, což by zapojením dalších členských států do bankovní unie dále zesílilo. Na druhé straně veřejné orgány (a nejen orgány členských států, které nejsou členy bankovní unie): i) zdůraznily význam požadavku dvojí většiny pro evropskou soudržnost a ii) považovaly tento požadavek za záruku vyváženého a přiměřeného zastoupení členských států v bankovní unii i mimo ni. Někteří respondenti rovněž připomněli, že je zapotřebí cílené změny ve správě a řízení orgánu EBA, která by zajistila jednotnější oddělení jeho funkcí pro řešení problémů a obezřetnostní dohled. Několik respondentů rovněž požadovalo změny ve správě a řízení orgánu ESMA v případech přímého dohledu. Tito respondenti navrhovali, aby orgán ESMA místo předkládání všech otázek radě orgánů dohledu k rozhodování: i) svěřil tato rozhodování nezávislé správní radě nebo výboru, jenž by byl obdobou výboru pro dohled nad ústředními protistranami; nebo ii) ve větší míře využíval delegovací pravomoci k tomu, aby radu orgánů dohledu zprostil běžných rozhodování v oblasti dohledu. Kromě zpětné vazby z konzultací může být pro posouzení správy a řízení evropských orgánů dohledu užitečné čerpat i z jiných zdrojů. Jedním z těchto zdrojů je zvláštní zpráva Evropského účetního dvora (EÚD) o úsilí EU v boji proti praní peněz. V této zprávě EÚD usoudil, že navzdory revidovanému nařízení o zřízení Evropského orgánu pro bankovnictví, které stanoví některé změny v postupu při porušení práva Unie, zůstávají v oblasti správy a řízení orgánu EBA klíčové nedostatky. Podobně se EÚD ve své nedávné zvláštní zprávě o investičních fondech domnívá, že orgán ESMA se při účinném využívání svých nástrojů setkává s problémy. Mezi ně patří vlastní struktura správy a řízení orgánu ESMA a jeho závislost na spolupráci příslušných vnitrostátních orgánů. b)Společné orgány

Všichni respondenti považovali dva společné orgány evropských orgánů dohledu (zejména odvolací senát a smíšený výbor) za obecně účinné mechanismy k zajištění konzistentních názorů a meziodvětvové spolupráce. Některé zúčastněné strany však konstatovaly, že v případech, kdy evropské orgány dohledu mají společný mandát (např. nový mandát ESA na podporu nezávislosti dohledu), se smíšený výbor nevyužívá v plném rozsahu. Několik respondentů uvedlo, že rozhodování smíšeného výboru je příliš těžkopádné, protože rozhodnutí přijatá smíšeným výborem musí být schválena radami tří evropských orgánů dohledu. c)Zapojení zúčastněných stran Zúčastněné strany byly rovněž konzultovány ohledně jejich zapojení do evropských orgánů dohledu a ohledně toho, nakolik byly evropské orgány dohledu při zajišťování zapojení zúčastněných stran úspěšné. Většina veřejných orgánů a několik respondentů z odvětví měli za to, že současný rámec funguje dobře a se zúčastněnými stranami probíhá dostatek konzultací. Většina respondentů z odvětví zdůraznila, že evropské orgány dohledu by měly zintenzivnit vzájemnou součinnost a dialog s odvětvím a zaujmout otevřenější a pragmatičtější přístup. A v neposlední řadě rozliční zástupci odvětví vznesli otázku lhůt, jež evropské orgány dohledu u konzultací stanovují a které jsou příliš krátké na to, aby bylo možné poskytnout zpětnou vazbu. d)Nezávislost dohledu Přezkum ESA z roku 2019 přiřadil evropským orgánům dohledu novou odpovědnost: podporovat a sledovat nezávislost vnitrostátních orgánů dohledu. Evropské orgány dohledu nedávno zveřejnily své první individuální zprávy o nezávislosti dohledu příslušných orgánů, které působí v jejich odvětvích. Tuto novou odpovědnost evropských orgánů dohledu směřující k posílení nezávislosti dohledu hodnotila při konzultaci většina respondentů pozitivně. Veřejné orgány poznamenaly, že tato nová odpovědnost umožňuje provádět odborné posouzení subjektem, který je obeznámen s funkcemi, jež příslušné vnitrostátní orgány vykonávají. Tyto veřejné orgány rovněž uvedly, že: i) nezávislost je nezbytným předpokladem pro rozvoj účinného dohledu; ii) nová odpovědnost by mohla zlepšit harmonizaci v oblasti nezávislosti dohledu a iii) evropské orgány dohledu by mohly poskytnout užitečné poznatky při porovnávání stavu nezávislosti dohledu v celé Evropě. Někteří respondenti z finančního odvětví zastávali názor, že nezávislost vnitrostátních orgánů dohledu je zásadní pro zajištění legitimity a důvěryhodnosti procesu dohledu. Výzkumná instituce uvedla, že nezávislost vnitrostátních orgánů dohledu by měla být jednotně regulována v celé Evropě zavedením změn příslušných právních předpisů týkajících se finanční oblasti. Posouzení Komise Komise souhlasí s tím, že změny uvedené v přezkumu ESA z roku 2019 představují krok správným směrem a měly by mít celkově pozitivní dopad na správu evropských orgánů dohledu. Navzdory těmto změnám se však Komise i nadále domnívá, že systém správy evropských orgánů dohledu, kdy rozhodnutí přijímá 27 vnitrostátních orgánů dohledu, může stále poskytovat přílišný prostor pro prosazování vnitrostátních zájmů a příležitostně může přinášet ne zcela optimální výsledky. Tento systém správy a řízení navíc někdy evropským orgánům dohledu ztěžuje to, aby nástroje sbližování, které mají k dispozici, využívaly nejvhodnějším způsobem. Tento názor potvrzují závěry EÚD a podporují odpovědi v rámci konzultací, zejména z akademické obce, skupin spotřebitelů a omezeného počtu zúčastněných stran z odvětví a z řad veřejných orgánů. Komise se ovšem domnívá, že od doby, kdy se v praxi začaly uplatňovat nejnovější změny, neuplynula dostatečně dlouhá doba k tomu, aby bylo možné určit, zda je zapotřebí dalších změn. Zpětná vazba z konzultací jasně ukázala, že zúčastněné strany v současné době další legislativní změny celkově nepodporují. Komise proto od návrhu dalších změn v tomto okamžiku upustí. Komise však bude tuto klíčovou oblast pozorně sledovat a zváží další opatření. Na základě návrhů z konzultace Komise rovněž zváží potřebu cílené změny ve správě a řízení orgánu EBA, která by zajistila jednotnější oddělení jeho funkcí pro řešení problémů a obezřetnostní dohled. Mimoto Komise zváží, zda v rámci budoucích přezkumů odvětvových právních předpisů zavede normy pro nezávislost. V tomto duchu již Komise v bankovním balíčku přijatém v říjnu 2021 navrhla provozní ustanovení o zásadě nezávislosti příslušných orgánů. Kromě toho mohou evropské orgány dohledu poměrně rychle zavést některá zlepšení navržená zúčastněnými stranami v rámci konzultace. Komise vyzývá evropské orgány dohledu, aby se zamyslely nad následujícími návrhy.

-Evropské orgány dohledu by měly zvýšit transparentnost v načasování a obsahu rozhodnutí přijímaných radou orgánů dohledu tím, že zveřejní část svých programů, které se týkají regulačních otázek. U regulačních záležitostí by se každých šest měsíců mohl zveřejňovat předběžný plánovací kalendář, aby se zúčastněné strany mohly připravit na konzultace. -Pokud se tak již nestalo, evropské orgány dohledu by mohly dále zvýšit svou interakci se zúčastněnými stranami tím, že by se více zapojovaly do probíhajícího dialogu se zúčastněnými stranami, a to nad rámec toho, co již se skupinami zúčastněných stran probíhá. -V zájmu větší účinnosti se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vyzývá, aby u subjektů, které jsou pod jeho přímým dohledem, zvážil, zda existují další možnosti pro delegování běžného rozhodování v otázkách dohledu na výbory nebo na předsedu. -Evropské orgány dohledu musejí řešit rostoucí počet meziodvětvových úkolů a témat. Tím pádem roste i význam smíšeného výboru. Vzhledem k tomuto vývoji se evropské orgány dohledu vyzývají, aby se zamyslely nad žádoucími změnami, které by v budoucnu mohly být v příslušném rámci provedeny a které by zajistily dostatečné zdroje a zlepšily rozhodovací proces. Komise vyzývá evropské orgány dohledu, aby tato doporučení poskytly Komisi do konce roku 2023. -Evropské orgány dohledu se vyzývají, aby dále pokročily ve svém novém úkolu sledování a posilování nezávislosti dohledu tím, že budou dále rozvíjet zásady nezávislosti (tj. provozní, finanční a osobní nezávislost, jakož i odpovědnost a transparentnost) a vypracovávat meziodvětvová kritéria pro nezávislost dohledu v EU. Evropské orgány dohledu by pak mohly posoudit, do jaké míry jsou tato kritéria plněna, a mohly by tak přesáhnout rámec doposud prováděného sebehodnocení příslušných orgánů. 4.PŘÍMÝ DOHLED Souvislosti a zjištění Přezkum ESA z roku 2019 svěřil Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy odpovědnost za přímý dohled v těchto oblastech: i) administrátoři zásadních referenčních hodnot v EU a administrátoři referenčních hodnot ze zemí mimo EU a ii) poskytovatelé služeb hlášení údajů. Tyto rozšířené pravomoci přímého dohledu se použijí ode dne 1. ledna 2022. Od ledna 2020 přibyla orgánu ESMA i nová řada povinností v oblasti dohledu podle nařízení EMIR 2.2, týkajících se ústředních protistran ze zemí mimo EU. V říjnu 2020 Evropský parlament vyzval Komisi, aby zvážila postupné udělení více přímých pravomocí orgánu ESMA v oblasti dohledu, včetně přímého dohledu nad určitými segmenty trhu, jako jsou: i) ústřední protistrany EU; ii) centrální depozitáře cenných papírů a iii) evropské jednotné přístupové místo. V konzultaci většina respondentů kladně hodnotila pravomoci orgánu ESMA v oblasti dohledu a výkon tohoto orgánu, pokud jde o dohled nad ratingovými agenturami a registry obchodních údajů. Respondenti však také poukázali na to, že existuje určitý prostor pro zlepšení, zejména v oblasti komunikace a transparentnosti. Respondenti například uvedli, že je zapotřebí: i) užší interakce mezi orgánem ESMA, příslušnými vnitrostátními orgány a registry obchodních údajů a ii) pravidelnějších dvoustranných jednání mezi orgánem dohledu a subjektem podléhajícím dohledu.

Co se týká budoucího rozsahu pravomocí přímého dohledu, většina respondentů nepociťovala potřebu další centralizace pravomocí dohledu v evropských orgánech dohledu, alespoň ne v tuto chvíli. Tito respondenti tvrdili, že: i) většina subjektů na kapitálovém trhu by měla být i nadále pod dohledem příslušných vnitrostátních orgánů vzhledem k jejich větší blízkosti a místním znalostem; ii) evropské orgány dohledu byly zřízeny jako organizace řízené svými členy, s cílem zlepšit sbližování dohledu mezi příslušnými vnitrostátními orgány; a že iii) vzhledem k zásadám subsidiarity a proporcionality není nutné, aby se pravomoci dále centralizovaly. Jiní respondenti z veřejných orgánů i z odvětví však byli toho názoru, že přímý dohled by se měl zvážit u specifických oblastí kapitálových trhů, kde by přinesl přidanou hodnotu. Oblasti, v nichž by měl být přímý dohled zvážen, jsou konkrétně tyto: -ratingové agentury pro životní prostředí, sociální záležitosti a správu a řízení (ESG), poskytovatelé údajů ESG a poskytovatelé služeb souvisejících s udržitelností, -celoevropské tržní infrastruktury, jako jsou ústřední protistrany EU. Řada veřejných orgánů zastávala názor, že rozhodnutí svěřit pravomoc přímého dohledu evropským orgánům dohledu by mělo být založeno na důkazech a souboru jasných kritérií. Posouzení Komise V souladu s akčním plánem o unii kapitálových trhů Komise zváží navržení přímého dohledu ze strany evropských orgánů dohledu, pokud by se objevily náznaky, že stávající systém dohledu není pro požadovanou úroveň integrace trhu vhodný. Komise tuto záležitost pečlivě posoudí při přezkumu příslušných odvětvových právních předpisů. Komise v tomto duchu již do tří legislativních návrhů, které se nyní projednávají (MiCA, DORA a návrh o zelených dluhopisech EU), zahrnula pověření orgánů EBA a ESMA přímým dohledem a přidělení povinností dohledu třem evropským orgánům dohledu. Komise se rovněž zabývá způsoby, jak řešit riziko finanční stability, které plyne z přílišného spoléhání na ústřední protistrany se sídlem ve Spojeném království. V tomto roce hodlá předložit opatření, která by měla zvýšit atraktivitu ústředních protistran se sídlem v EU, a to i přezkoumáním systému dohledu EU pro ústřední protistrany. V této souvislosti Komise nedávno uspořádala cílenou konzultaci o přezkumu rámce pro centrální clearing v EU. Kromě toho Komise zváží možnost stanovit různé „režimy“ přímého dohledu coby potenciální cestu vpřed v oblasti přímého dohledu. Jedním z těchto režimů by mohl být „hvězdicový“ model, v němž příslušné vnitrostátní orgány nadále hrají významnou roli a využívají své znalosti o místních zvláštnostech trhů a právních systémů ve prospěch ústředního orgánu dohledu. Tak je tomu již v modelu používaném jednotným mechanismem dohledu nebo v návrhu nařízení, kterým se zřizuje Orgán pro boj proti praní peněz a financování terorismu. 5.JEDNOTNÝ SOUBOR PRAVIDEL A FUNGOVÁNÍ EVROPSKÝCH ORGÁNŮ DOHLEDU

Souvislosti a zjištění „Zdokonalený jednotný soubor pravidel“ uvádí komplexnější a případně podrobnější pravidla na různých úrovních právních předpisů a pokynů EU. Z hlediska podstatných prvků to znamená více pravidel EU stanovených na úrovni 1, jmenovitě v nařízeních a směrnicích. U jiných než podstatných prvků to znamená více pravidel EU stanovených v aktech v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktech na úrovni 2. Další pokyny a vysvětlení pak mohou být uvedeny též v pokynech nebo v otázkách a odpovědích vydaných evropskými orgány dohledu na úrovni 3. Kromě toho na úrovni 1, u budoucích odvětvových právních předpisů nebo u stávajících právních předpisů, které se budou přezkoumávat, lze namísto směrnic dosáhnout harmonizace prostřednictvím přímo použitelných nařízení. V tomto případě by nařízení mohla být lepší volbou než směrnice, neboť směrnice obecně ponechávají členským státům možnost zvolit si způsob, jakým směrnici provedou do vnitrostátního práva. Další harmonizace by se rovněž mohla uplatnit pomocí různých stupňů harmonizace nařízení nebo směrnic nebo tím, že se umožní méně výjimek z harmonizovaných pravidel. Kompromis mezi úrovní 1 a úrovní 2 rovněž souvisí s širší otázkou, jak dosáhnout rychlosti, přizpůsobivosti a kvality právních předpisů, což je obzvláště důležité pro odvětví, která procházejí rychlou transformací. a)Posílení harmonizace v legislativních aktech Konzultace neodhalila silnou podporu zúčastněných stran pro budoucí další harmonizaci v odvětvových právních předpisech na úrovni 1, třebaže u přeshraničního poskytování služeb byla určitá podpora větší harmonizace pravidel zaznamenána. b)Usnadnění uplatňování harmonizovaného práva prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů V posledních letech se v oblasti právních předpisů o finančních službách objevovaly případy, kdy účastníci trhu a orgány dohledu museli začít uplatňovat legislativní akty v okamžiku, kdy ještě nebyly přijaty některé příslušné akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty, včetně regulačních technických norem nebo prováděcích technických norem. Mnoho zúčastněných stran poukázalo na to, že by to v některých případech mohlo vyvolávat velké znepokojení. Posouzení Komise a)Posílení harmonizace v legislativních aktech Zúčastněné strany nevyjádřily podporu větší harmonizaci ve formě více pravidel EU nebo více podrobných pravidel EU na úrovni 1 nebo 2. Komise proto nemá v úmyslu přezkoumat stávající právní předpisy EU o finančních službách výhradně za tím účelem, aby se na úrovni 1 zavedla podrobnější pravidla nebo odstranila ustanovení umožňující vlastní uvážení vnitrostátních orgánů. Při přezkumu nebo navrhování právních předpisů však Komise posoudí dopad případného zavedení podrobnějších pravidel a omezení míry vlastního uvážení v odvětvových právních předpisech na úrovni 1. U směrnic to bude zahrnovat i posouzení, jaký dopad by měla možnost přeměnit směrnici na nařízení. S ohledem na potřebu zajistit, aby právní předpisy EU zůstaly odolné vůči budoucnosti a mohly se snadno přizpůsobovat zrychlujícímu se technologickému a tržnímu vývoji, je důležité, aby spolunormotvůrci, pokud to bude možné a vhodné, stanovili obecné zásady na úrovni 1 a podrobnější pravidla na úrovni 2. To by umožnilo pohotověji reagovat na rychlý vývoj na trhu. b)Usnadnění uplatňování harmonizovaného práva prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů

Legislativní akty na úrovni 1 obsahují všechny podstatné prvky právních předpisů upravujících určitou oblast nebo odvětví, neboť do tvorby správních předpisů Komisí lze přenést pouze jiné než podstatné prvky. Je proto v zásadě možné použít jakýkoli legislativní akt i v případě, že neexistují příslušné akty na úrovni 2. Pouhé dodržování zásad stanovených v legislativním aktu však nemusí nutně přinést veškeré výsledky, k jejichž dosažení byl daný právní předpis koncipován. To se týká zejména požadavků na výkaznictví, kdy předkládání údajů ve volném formátu při neexistenci prováděcích aktů poskytujících šablony ohrožuje soudržnost a srovnatelnost. V těchto situacích může vykazování údajů ve volném formátu také komplikovat interpretaci údajů orgány dohledu a investory po dobu, než budou k dispozici příslušné prováděcí akty. Tento problém je výsledkem napětí mezi následujícími dvěma jevy. Prvním jevem je skutečnost, že akty na úrovni 2 vyžadují ze své podstaty dostatek času na vypracování. V některých případech trvá hodně dlouho, než evropské orgány dohledu vypracují například návrhy regulačních technických norem a prováděcích technických norem vzhledem k jejich složitosti a technické náročnosti. Evropské orgány dohledu rovněž vedou rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami a procházejí vnitřními postupy přijímání dotyčných pravidel. Poté si evropské orgány dohledu a Komise vyměňují technické informace, což může také zabrat určitý čas, než je postup přijímání předpisu skutečně zahájen. A konečně poté, co jsou Komisí přijaty, podléhají některé akty na úrovni 2, jako jsou akty Komise v přenesené pravomoci a regulační technické normy, kontrole ze strany spolunormotvůrců, která může trvat i několik měsíců. Komise však tento proces nemůže urychlit tím, že požádá evropské orgány dohledu, aby začaly pracovat na aktech úrovně 2 před přijetím právních předpisů úrovně 1, jelikož v tomto okamžiku nejsou ještě dokončena příslušná zmocnění. Druhým jevem je tendence, že jakmile spolunormotvůrci dosáhnou dohody o rámcových zásadách, mohou se přiklánět ke stanovení krátké lhůty, než akt úrovně 1 vstoupí v platnost. Dělají to proto, aby rychle docílili zamýšleného výsledku politiky, ale to velmi ztěžuje dokončení aktů úrovně 2 do stejného data. Zátěž kladenou na účastníky trhu již Komise a evropské orgány dohledu zmírňují vysokou mírou transparentnosti, kterou poskytují při vypracovávání technických doporučení a technických norem. Tato transparentnost umožňuje účastníkům trhu zahájit přípravy již na základě návrhů těchto dokumentů. Návrhy však nemají žádnou právní sílu a je možné, že technické normy (nebo jiné akty na úrovni 2) budou následně Komisí pozměňovány na základě požadavků, které spolunormotvůrci vznesli během kontroly. Mají-li tyto změny významnou povahu, je Komise povinna zaslat návrhy technických norem evropským orgánům dohledu k dalšímu dopracování. Z dříve publikovaných návrhů technických norem mohou tedy zúčastněné strany čerpat jen v omezené míře, neboť i malé změny mohou vyžadovat, aby se jim zúčastněné strany přizpůsobily. Komise uznává, že před vyhlášením aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů může být použití některých ustanovení právních aktů problematické. Bude usilovat o zvýšení povědomí o tomto problému, a to jak u spolunormotvůrců, tak u evropských orgánů dohledu. Komise připomíná, že některé z těchto obtíží musely být v minulosti řešeny změnami příslušných hlavních legislativních aktů, čímž se použití oddálilo. Kromě toho bude Komise v případě potřeby i nadále usilovat o neformální předběžné pokyny ze strany evropských orgánů dohledu týkající se pravděpodobného načasování plánovaných aktů úrovně 2, aby tyto informace mohly být případně začleněny do legislativního procesu. 6.FINANCOVÁNÍ Souvislosti a zjištění Rozpočty evropských orgánů dohledu jsou založeny na 60% příspěvku od příslušných vnitrostátních orgánů a 40% příspěvku z rozpočtu EU. U orgánu ESMA je toto rozdělení mírně odlišné, neboť subjekty, nad nimiž orgán ESMA vykonává přímý dohled, platí této agentuře rovněž poplatky za dohled. Návrhy Komise v rámci přezkumu ESA z roku 2019, které měly změnit systém financování, spolunormotvůrci nepodpořili a pravidla financování zůstala beze změny. Většina konzultujících respondentů se domnívala, že ustanovení o financování jsou přiměřená a umožňují evropským orgánům dohledu získat dostatečné zdroje k plnění svých úkolů. Veřejné orgány prohlásily, že stávající rozdělení finančních příspěvků v poměru 40/60 je odpovídající. Uvedly, že vzhledem k tomu, že činnost evropských orgánů dohledu se ve větší míře týká veřejné funkce, je spravedlivé a správné, aby financování bylo založeno především na veřejných příspěvcích. Některé veřejné orgány, zejména z malých zemí, byly toho názoru, že podíl na financování přidělovaný z rozpočtu EU by se mohl zvýšit.

Respondenti z finančního odvětví konstatovali, že současný model financování je postačující, neboť: i) úkoly regulační povahy by měly být financovány z rozpočtu EU a ii) úkoly sbližování dohledu by měly být financovány příslušnými vnitrostátními orgány, jelikož ty mají z činnosti sbližování dohledu přímý prospěch a protože dohled je primární odpovědností státu. Respondenti z finančního odvětví dále argumentovali tím, že současný model financování zmocňuje Evropský parlament k tomu, aby nad evropskými orgány dohledu u té části jejich rozpočtu financované ze souhrnného rozpočtu EU vykonával rozpočtovou kontrolu, a tím zajišťuje, že evropské orgány dohledu mohou nést odpovědnost. Navzdory celkovému pozitivnímu posouzení bylo v poplatcích, které byly subjektům podléhajícím dohledu účtovány na pokrytí nákladů orgánu ESMA spojených s mandáty přímého dohledu, zjištěno několik problémů. Jeden veřejný orgán tvrdil, že zvýšení financování mandátů přímého dohledu by mělo být hrazeno spíše ze strany EU než zvýšením poplatků od subjektů podléhajících dohledu. V konzultaci orgán ESMA nastolil otázku nedostatečné pružnosti systému poplatků, která mu brání v přerozdělení zdrojů na základě zjištěných rizik. Kromě toho je počet subjektů podléhajících dohledu u některých úkolů přímého dohledu malý nebo je pravděpodobné, že bude malý. To může vést k vysoké úrovni poplatků pro malé subjekty, protože odvětvové právní předpisy vyžadují, aby poplatky pokrývaly veškeré náklady vzniklé v souvislosti s činnostmi dohledu, které se těchto subjektů týkají. Posouzení Komise V souladu s obdrženou zpětnou vazbou nemá Komise v úmyslu navrhovat legislativní změny, které by pozměňovaly stávající právní rámec pro financování evropských orgánů dohledu. S cílem řešit otázku poplatků za výkon dohledu a zajistit, aby poplatky zůstaly přiměřené ve vztahu k příjmům subjektů podléhajících dohledu, vyzývá Komise orgán ESMA, aby prozkoumal různé možnosti, které jsou ve stávajícím právním rámci k dispozici. Je možné zvážit cílené změny odvětvových právních předpisů, pokud se ukáže, že veškerá nelegislativní opatření k řešení této otázky jsou nedostatečná. 7.OCHRANA SPOTŘEBITELE Souvislosti a zjištění Posílení ochrany zákazníků a spotřebitelů je důležitou součástí mandátu evropských orgánů dohledu. Přezkum ESA z roku 2019 navýšil úkoly evropských orgánů dohledu a zlepšil jejich nástroje v této oblasti. Přezkum pověřil orgán ESMA například těmito úkoly: i) koordinace v oblasti fiktivních nákupů; ii) vypracování ukazatelů retailového rizika; iii) shromažďování a analýza informací o spotřebitelských trendech a podávání zpráv o nich a iv) rozšíření šetření prováděných podle čl. 22 odst. 4 nařízení o evropských orgánech dohledu o oblast potenciálních hrozeb pro ochranu spotřebitelů nebo investorů. V rámci veřejné konzultace měla většina zúčastněných stran za to, že evropské orgány dohledu pozitivně přispívají k ochraně spotřebitelů a investorů. Některé zúčastněné strany naznačily, že otázky spotřebitelů jsou často místního rázu. To znamená, že zásadní význam má dobrá spolupráce mezi příslušnými vnitrostátními orgány a evropskými orgány dohledu. Podle názoru většiny respondentů evropské orgány dohledu poskytují přidanou hodnotu tím, že zaznamenávají problémy spotřebitelů v celé EU a sdílejí osvědčené postupy mezi příslušnými vnitrostátními orgány. Kromě toho většina respondentů poukázala na to, že evropské orgány dohledu zastávají v rámci vnitřního trhu důležitou koordinační úlohu pro přeshraniční poskytování služeb. V tomto ohledu některé veřejné orgány požadovaly pro dohled nad přeshraničními službami účinnější koordinační pravomoci, aby se snížilo riziko poškození spotřebitelů. Posouzení Komise

Komise se domnívá, že v oblasti ochrany spotřebitelů nejsou v současné době žádné důvody pro legislativní změny v nařízeních o zřízení evropských orgánů dohledu. Komise však v průběhu probíhajících přezkumů odvětvových právních předpisů pečlivě zváží stávající právní rámec a navrhne vhodné změny k řešení zjištěných nedostatků v oblasti ochrany spotřebitele. V tomto duchu by změna platforem pro spolupráci navržená v rámci přezkumu směrnice Solventnost II dne 22. září 2021: i) umožnila orgánu EIOPA, aby hrál významnější roli při řešení obezřetnostních aspektů ve složitých přeshraničních případech; a ii) posílila pravomoci orgánu EIOPA při snižování rizika, kterému je ochrana spotřebitele vystavena v situacích, kdy jsou pojistné produkty nabízeny přes hranice. Další příležitostí pro další zdokonalování právních předpisů v zájmu ochrany spotřebitele bude nová strategie v oblasti retailových investic. Evropské orgány dohledu se rovněž vyzývají, aby nadále využívaly všechny dostupné nástroje k dosažení svých cílů v oblasti ochrany spotřebitele a investorů. Mezi tyto nástroje patří zprávy o spotřebitelských trendech, mapy rizik v oblasti dohledu, srovnávací hodnocení a analýzy oznámení o výsledcích vlastního posouzení rizik a solventnosti v odvětví pojišťovnictví a penzijního pojištění, případně varování vyplývající z těchto analýz. 8.SYSTÉMOVÉ RIZIKO Souvislosti a zjištění V reakci na globální finanční krizi byly evropské orgány dohledu společně s Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) pověřeny, aby přispívaly k makroobezřetnostnímu dohledu nad finančním systémem EU a aby předcházely systémovému riziku a zmírňovaly jej, neboť spolunormotvůrce považoval za důležité, aby se opatření v oblasti dohledu v EU nezaměřovala pouze na jednotlivé společnosti, ale aby též zajišťovala stabilitu finančního systému jako celku. Většina respondentů ve veřejné konzultaci uvedla, že stávající struktura finančního dohledu ze strany evropských orgánů dohledu a ESRB zlepšila spolupráci a koordinaci funkcí v oblasti systémového rizika mezi příslušnými orgány. Jako příklad osvědčených postupů udávaly zúčastněné strany zejména spolupráci mezi evropskými orgány dohledu a ESRB v oblasti zátěžového testování. I když je celkový proces zátěžového testu evropskými orgány dohledu dobře koordinován, řada respondentů žádala, aby se tento proces dále zefektivňoval. Tento požadavek zdůvodňovali tím, že míra podrobnosti ve zprávách o zátěžových testech je pro příslušné vnitrostátní orgány a subjekty podléhající dohledu v důsledku postupu zajištění kvality náročná. Některé zúčastněné strany proto navrhly, aby se pro zajištění kvality zátěžových testů více uplatňoval přístup založený na posouzení rizik. Kromě toho několik zúčastněných stran z odvětví rovněž vyslovilo obavy ohledně zveřejňování výsledků zátěžových testů, které vyvolává určitá rizika narušení trhu, pokud širší veřejnost plně nevnímá všechny nuance ve výsledcích tohoto testování. Posouzení Komise Komise aktuálně necítí potřebu legislativních změn v této oblasti, ale vyzývá evropské orgány dohledu a ESRB, aby dále zefektivnily proces zátěžového testování. Komise rovněž bere na vědomí přidanou hodnotu vyplývající ze zajištění vysokého stupně transparentnosti výsledků zátěžových testů, včetně zveřejňování jednotlivých výsledků v odvětví pojišťovnictví. Evropské orgány dohledu, ESRB a příslušné orgány se dále vyzývají, aby: i) nadále posilovaly spolupráci v otázkách systémového rizika ve všech částech finančního sektoru a ii) zintenzivnily své úsilí o vypracování společných ukazatelů systémového rizika s přihlédnutím ke vzájemnému působení mezi odvětvími, nad nimiž mají dohled. 9.ZÁVĚR