–Přípojek C – Řád pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečného zboží (RID)

Úmluva COTIF se tudíž zabývá právními předpisy o železniční dopravě týkajícími se řady různých právních a technických železničních záležitostí, které se dělí do dvou částí: samotná úmluva, která upravuje fungování organizace OTIF, a osm přípojků (včetně nového přípojku H, který má být přijat na nadcházejícím 13. zasedání valného shromáždění organizace OTIF), které stanoví jednotné železniční právo.

Evropská unie přistoupila k úmluvě COTIF prostřednictvím rozhodnutí Rady 2013/103/EU ze dne 16. června 2011. V příloze III uvedeného rozhodnutí jsou stanovena interní ujednání Rady, členských států a Komise o postupech v rámci OTIF. V bodě 3.1 této přílohy III je uvedeno, že pokud se bod pořadu jednání týká záležitostí spadajících do výlučné pravomoci Unie, bude za Unii hlasovat Komise.

Na základě přípojků F a G úmluvy COTIF existuje dvanáct jednotných technických předpisů pro technickou interoperabilitu. Z hlediska admise do mezinárodní dopravy mají jednotné technické předpisy v rámci COTIF stejný účel jako technické specifikace EU pro interoperabilitu (TSI).

Dne 16. května 2019 přijala Komise změnu svého nařízení (EU) č. 1304/2014, kterou se rozšiřuje působnost TSI Hluk a v infrastruktuře se zavádí „princip tišší trati“, který se má v celé EU uplatňovat od roku 2024. Budoucí jednotné technické předpisy o hluku neobsahují definici tiché trati a určení těchto tratí je na uvážení smluvních států mimo EU. Z hlediska EU se však tato odchylka od jejích TSI nepovažuje za problematickou, bude-li počáteční datum pro zavádění tichých tratí uvedeno do souladu s pravidly EU, neboť nemá dopad na dopravu z území EU nebo na něj.

Aby byla zajištěna rovnocennost vozidel povolených v souladu s právem Evropské unie a vozidel připuštěných do mezinárodního provozu v souladu s článkem 3a ATMF, je nezbytné, aby technické specifikace Evropské unie pro interoperabilitu (TSI) a jednotné technické předpisy (UTP) COTIF zůstaly v souladu.

Závěr: Evropská unie může hlasovat pro úplnou revizi specifikací subjektů odpovědných za údržbu navrhovanou OTIF, a to za předpokladu, že do textu COTIF budou zařazeny změny uvedené v příloze tohoto dokumentu.

V důsledku toho a bez ohledu na to, zda je osvědčení pro konkrétní subjekt odpovědný za údržbu povinné, musí každý takový subjekt, včetně těch, které nebyly osvědčeny externími certifikačními orgány, splňovat obecné požadavky a kritéria zajišťující minimální úroveň údržby stanovené v příloze II návrhu.

–osvědčování subjektů odpovědných za údržbu se rozšiřuje i na ostatní typy vozidel. Osvědčování subjektů odpovědných za údržbu by proto bylo zpravidla povinné, s touto výjimkou:

Aby byla zajištěna trvalá rovnocennost, jak ji definuje čl. 3a odst. 5 ATMF, mezi předpisy Evropské unie a předpisy COTIF, měly by být předpisy COTIF změněny. Je třeba poznamenat, že rovnocennost je zaručena pouze u nákladních vozů.

Svým rozhodnutím o změně specifikací vnitrostátních registrů vozidel reaguje Odborná komise pro technické otázky na přijetí prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2018/1614.

Do roku 2021 začnou členské státy EU společně spravovat povolení vozidel a informace o vozidlech prostřednictvím společného registru, budoucího EVR, který nahradí dosavadních 25 vnitrostátních registrů členských států EU. V kontextu OTIF by se tak EVR stal vnitrostátním registrem vozidel pro region EU. EVR bude možné zpřístupnit pro vozidla z jiných zemí, zejména zemí v rámci politiky sousedství EU, které se zavázaly provádět právo EU prostřednictvím dvoustranných dohod s EU (např. Norsko, Švýcarsko, země západního Balkánu atd.). Jiní členové OTIF mohou požádat o registraci vozidel v EVR, pokud byla dotčená vozidla připuštěna do mezinárodního provozu.

Závěr: Evropská unie může hlasovat pro úplnou revizi specifikací vnitrostátních registrů vozidel navrhovanou OTIF, a to za předpokladu, že do textu OTIF budou zařazeny změny uvedené v příloze tohoto dokumentu.

2.5.Pravomoc Unie a hlasovací práva

Podle článku 6 Dohody mezi Evropskou unií a Mezivládní organizací pro mezinárodní železniční přepravu o přistoupení Evropské unie k úmluvě COTIF, jež byla schválena rozhodnutím Rady ze dne 16. června 2011:

„1. Při rozhodování o otázkách, v nichž má Unie výlučnou pravomoc, uplatní Unie hlasovací práva svých členských států podle úmluvy.

2. Při rozhodování o otázkách, v nichž Unie sdílí pravomoc se svými členskými státy, hlasuje buď Unie, nebo její členské státy.

3. Podle čl. 26 odst. 7 úmluvy má Unie stejný počet hlasů, jako je počet jejích členů, kteří jsou současně stranami úmluvy. Pokud se hlasování účastní Unie, její členské státy nehlasují.“

Podle práva Unie získala Unie výlučnou pravomoc v otázkách železniční dopravy v případech, v nichž úmluva COTIF nebo právní nástroje přijaté na jejím základě mohou ovlivnit stávající pravidla Unie nebo změnit jejich působnost.

Přijetí změn jednoznačně ovlivní předpisy Unie, neboť cílem opatření je uvést jednotné technické předpisy o hluku, o nákladních vozech, o označování vozů, nařízení o subjektech odpovědných za údržbu a specifikace vnitrostátních registrů vozidel do souladu s prováděcím nařízením Komise (EU) 2019/776, prováděcím nařízením Komise (EU) 2019/774, prováděcím nařízením Komise (EU) 2019/773, prováděcím nařízením Komise (EU) 2019/779 a prováděcím rozhodnutím Komise (EU) 2018/1614 ve znění pozdějších předpisů.

Vzhledem k tomu, že Unie má výlučnou pravomoc v záležitostech, které jsou předmětem pěti výše uvedených rozhodnutí Odborné komise pro technické otázky, uplatní Unie zastoupená Komisí hlasovací práva s ohledem na přijetí těchto pěti rozhodnutí.

3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

Vzhledem ke všem výše uvedeným důvodům by Unie měla hlasovat kladně.

4.Právní základ

4.1.Procesněprávní základ

4.1.1.Zásady

Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použijí bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody.

Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.“.