Rozdíly mezi právními předpisy, normami a pokyny týkajícími se přístupnosti existují a velmi pravděpodobně budou s tím, jak budou členské státy přijímat nová pravidla upravující tuto oblast, narůstat. Jedná se o důsledek vstupu Úmluvy o právech osob se zdravotním postižením v platnost pro EU a většinu členských států, jakož i obecné povahy jejích ustanovení, která jsou při provádění na vnitrostátní úrovni otevřena různým výkladům a postupům. Jako příklad rozdílných pravidel lze uvést přístupnost internetových stránek, kdy členské státy používají různé verze pokynů W3C/WCAG, a audiovizuální mediální služby, kde jsou v případě titulků a zvukového popisu používány různé normy. Podobný účinek by nastal v případě změny v právních předpisech EU, které by zavedly povinnou obecnou přístupnost, ale nedefinovaly by ji jako v případě směrnic o zadávání veřejných zakázek.

Právní povahu povinností týkajících se přístupnosti podle Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením potvrdil obecný komentář k článku 9 úmluvy týkajícímu se přístupnosti, který výbor OSN pro práva osob se zdravotním postižením formuloval v dubnu 2014. V komentáři se uvádí, že „smluvní strany jsou povinny přijmout a vyhlásit vnitrostátní normy přístupnosti a dohlížet na jejich uplatňování […]. Smluvní strany by měly provést komplexní přezkum právních předpisů týkajících se přístupnosti, jehož cílem by bylo identifikovat, sledovat a řešit mezery v právních předpisech a jejich provádění“. Dále se zde uvádí, že „smluvní strany by měly přijmout legislativní rámec, který bude obsahovat konkrétní, vykonatelná a časově vázaná kritéria umožňující sledovat a posuzovat, jak soukromé subjekty postupně mění a upravují své dříve nepřístupné služby na služby přístupné. Smluvní strany by rovněž měly zajistit, aby veškeré nově pořízené zboží a jiné služby byly osobám se zdravotním postižením plně přístupné.“

Regulační zásah se jevil jako nejúčinnější forma zásahu na úrovni EU pro řešení současných a očekávaných problémů při fungování jednotného trhu. Směrnice byla konkrétně shledána v souladu s přístupem uplatněným v předchozích sděleních Komise a nástrojích a zajistila by volný pohyb přístupných výrobků a služeb, aniž by překročila meze toho, co je nezbytné.

Předběžný průzkum ukázal, že by se tato iniciativa EU měla týkat pouze vybraných prioritních oblastí, kde byly překážky bránící fungování jednotného trhu nejvíce viditelné a kde by mohlo dojít ke zhoršování tohoto problému nebo kde by opatření na evropské úrovni představovalo přidanou hodnotu. K další analýze dopadů se postoupilo u těchto čtyř možností:

Pokud jde o hospodářské subjekty, měl by tento návrh smíšený dopad na práva, jako je svoboda podnikání (článek 16) a právo na vlastnictví (článek 17). Především by tato iniciativa zvýšením potenciálu vnitřního trhu díky odstranění překážek obchodu podpořila výkon těchto dvou práv. V některých případech by iniciativa také mohla v souvislosti s přijetím nových právních předpisů v některých členských státech s sebou nést částečná omezení výkonu těchto práv. Omezení vyplývající z těchto nových pravidel by byla ale oprávněná a přiměřená a vedla by ke zvýšení potenciálu pro obchod uvnitř EU, ze kterého by hospodářské subjekty samy mohly mít prospěch. Nová pravidla by rovněž byla opodstatněná za účelem prosazování jiných základních práv, jako jsou ta, která jsou uvedena výše.

Opatření na úrovni EU by bylo v souladu se zásadou subsidiarity, pokud by se zaměřovalo na ty výrobky a služby, u kterých existují jasné důkazy závažného problému na vnitřním trhu. Vzhledem k tomu, že je tento problém výsledkem různých vnitrostátních požadavků, které vytvářejí překážky obchodu, je jej nutné řešit na úrovni EU. Členské státy by i nadále nesly plnou odpovědnost za požadavky na přístupnost u jiných výrobků a služeb.

Směrnice však rovněž řeší situace, kdy by byla u některých výrobků a služeb zapotřebí podrobnější harmonizace nebo kdy odvětví průmyslu potřebuje k usnadnění dodržování směrnice konkrétnější ustanovení a pokyny. Pro takový případ směrnice stanoví řadu možností: použít k podrobnějšímu vymezení zahrnutých požadavků na přístupnost dobrovolné harmonizované normy, a pokud takové normy neexistují, prováděcí akty. Tyto možnosti by se zpravidla použily až po uplynutí přiměřené doby používání směrnice, pokud by se ukázalo, že trh nebo spotřebitel další harmonizaci opravdu potřebují, a opíraly by se o důkazy selhání na straně trhu nebo regulace.

(4)Rozdíly ve vnitrostátních požadavcích na přístupnost odrazují zejména individuální odborníky, malé a střední podniky a mikropodniky od podnikání mimo jejich vlastní domácí trhy. Vnitrostátní, či dokonce regionální nebo místní požadavky na přístupnost, které členské státy zavedly, se v současné době liší co do rozsahu i míry podrobnosti. Tyto rozdíly mají nepříznivý vliv na konkurenceschopnost a růst, a to kvůli dodatečným nákladům vzniklým při vývoji a uvádění přístupných výrobků a služeb na jednotlivé vnitrostátní trhy.

(35)Každý hospodářský subjekt, který buď uvede výrobek na trh pod svým vlastním jménem nebo ochrannou známkou, nebo jej upraví tak, že to může ovlivnit shodu s příslušnými požadavky, by měl být považován za výrobce a měl by převzít povinnosti výrobce.

(31)Distributoři a dovozci by měli být zapojeni do úkolů dozoru nad trhem, které provádějí vnitrostátní orgány, a měli by se aktivně účastnit tím, že budou poskytovat příslušným orgánům všechny nezbytné informace týkající se dotčeného výrobku.

(21)Komisí vypracovaný návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady obsahuje požadavky na přístupnost týkající se určitých internetových stránek subjektů veřejného sektoru. Navíc hodlá daný návrh položit základ metodiky pro sledování souladu a podávání zpráv o souladu dotčených internetových stránek s požadavky uvedenými v dané směrnici. Na internetové stránky subjektů veřejného sektoru se vztahují jak požadavky na přístupnost, tak metodika pro sledování a podávání zpráv obsažené v uvedené směrnici. Zejména za účelem zajistit, aby příslušné orgány uplatňovaly stejné požadavky na přístupnost bez ohledu na druh regulovaných internetových stránek, by požadavky na přístupnost uvedené v této směrnici měly být v souladu s požadavky uvedenými v navrhované směrnici o přístupnosti internetových stránek subjektů veřejného sektoru. Činnosti elektronického obchodování internetových stránek subjektů veřejného sektoru, na které se uvedená směrnice nevztahuje, spadají do působnosti tohoto návrhu, aby se zajistilo, že online prodej výrobků a služeb bude přístupný osobám se zdravotním postižením a starším osobám bez ohledu na to, zda se jedná o prodej veřejný nebo soukromý.

(18)Je nezbytné zavést požadavky na přístupnost takovým způsobem, aby představovaly pro hospodářské subjekty a členské státy co nejmenší zátěž, a to zejména tím, že se do oblasti působnosti zahrnou pouze výrobky a služby, které byly pečlivě vybrány.

(50)Měl by být zaveden ochranný postup, který by se uplatňoval pouze v případě, že se členské státy neshodnou ohledně opatření přijatých členským státem, a na jehož základě by byly zúčastněné strany informovány o plánovaných opatřeních, pokud jde o výrobky nesplňující požadavky na přístupnost podle této směrnice. Tento postup by měl orgánům dozoru nad trhem umožnit, aby ve spolupráci s příslušnými hospodářskými subjekty začaly v případě daných výrobků jednat co nejdříve.

(37)Tato směrnice by měla dodržovat pravidla zásady „zelenou malým a středním podnikům“ a měla by zohledňovat administrativní zátěž, které malé a střední podniky čelí. Spíše než obecné výjimky a odchylky pro tyto podniky by měla stanovit méně striktní pravidla posuzování shody a měla by zavést ochranné doložky pro hospodářské subjekty. V důsledku toho by při stanovení pravidel pro výběr a provádění nejvhodnějších postupů posuzování shody měla být situace malých a středních podniků zohledněna a povinnost posuzovat shodu požadavků na přístupnost by měla být omezena tak, aby pro malé a střední podniky nepředstavovala nepřiměřenou zátěž. Orgány dozoru nad trhem by navíc měly působit přiměřeně podle velikosti podniků a podle toho, zda se jedná o výrobky v malých sériích nebo o nesériovou výrobu, neměly by malým a středním podnikům vytvářet překážky a neměly by ohrožovat ochranu veřejných zájmů.

2.Hospodářské subjekty musí být schopny poskytnout informace uvedené v odstavci 1 po dobu 10 let poté, co jim byl výrobek dodán, a po dobu 10 let poté, co dodaly výrobek.

2.Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.

3.Členské státy neprodleně uvědomí o takových pravidlech a takových opatřeních Komisi a neprodleně ji informují o jakýchkoli pozdějších změnách těchto pravidel nebo opatření.

4.Sankce musí zohledňovat rozsah nesouladu, včetně počtu kusů nevyhovujících výrobků nebo služeb, stejně jako počet dotčených osob.

Článek 27

Provedení

1.Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do [… insert date - two years after the entry into force of this Directive]. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.

2.Použijí tyto předpisy ode dne [… insert date - six years after the entry into force of this Directive].

3.Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.

4.Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.

5.Členské státy, které využívají možnost stanovenou v čl. 3 odst. 10, sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou za tímto účelem, a předloží Komisi zprávu o pokroku při jejich uplatňování.

Článek 28

Zpráva a přezkum

Do […insert date - five years after the application of this Directive] a poté každých pět let podá Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o uplatňování této směrnice.

1.Ve zprávě mimo jiné s ohledem na sociální, hospodářský a technologický vývoj popíše trendy v otázce přístupnosti výrobků a služeb a dopad na hospodářské subjekty a osoby se zdravotním postižením, přičemž uvede případné oblasti, kde lze snížit zátěž, s cílem posoudit potřebu přezkumu této směrnice.

2.Členské státy sdělí Komisi včas všechny informace, které Komise potřebuje pro vypracování takové zprávy.

3.Zpráva Komise přihlédne k názorům zúčastněných stran a příslušných nevládních organizací, včetně organizací osob se zdravotním postižením a organizací zastupujících starší osoby.

Článek 29

Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Článek 30

Tato směrnice je určena členským státům.