EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 11.4.2016 COM(2016) 199 final SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANCE, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ

Srovnávací přehled EU o soudnictví 2016







1.ÚVOD Účinné systémy soudnictví hrají zásadní úlohu při prosazování právního státu a základních hodnot Unie. Jsou rovněž předpokladem příznivého investičního a podnikatelského prostředí. Z tohoto důvodu je zvyšování účinnosti vnitrostátních systémů soudnictví jednou z priorit evropského semestru, což je každoroční cyklus koordinace hospodářských politik EU. Srovnávací přehled EU o soudnictví pomáhá této priority dosáhnout. Čtvrté vydání srovnávacího přehledu dále rozvíjí komplexní přehled o fungování vnitrostátních systémů soudnictví: sběru údajů se zúčastnilo více členských států; byly zavedeny nové ukazatele kvality týkající se například norem, vzdělávání, průzkumů a bezplatné právní pomoci; byly rozpracovány ukazatele týkající se nezávislosti, které nyní zahrnují i nové průzkumy Eurobarometr, a je umožněn hlubší vhled do některých oblastí, jako jsou elektronické komunikace. Co je srovnávací přehled EU o soudnictví? Srovnávací přehled EU o soudnictví je informační nástroj, který má EU a členským státům pomoci zajistit účinnější soudnictví na základě objektivních, spolehlivých a srovnatelných údajů o úrovni, nezávislosti a účinnosti systémů soudnictví všech členských států. Srovnávací přehled přispívá k určení možných nedostatků, zlepšení a osvědčených postupů. Ukazuje tendence ve fungování vnitrostátních systémů soudnictví v průběhu času. Nepředstavuje obecný žebříček hodnocení, nýbrž poskytuje přehled o způsobu fungování všech systémů soudnictví na základě různých ukazatelů, jež jsou ve společném zájmu všech členských států. Srovnávací přehled neprosazuje konkrétní typ systému soudnictví a přistupuje ke všem členským státům stejně. Bez ohledu na model vnitrostátního systému soudnictví nebo právní tradici, ve které je zakotven, jsou rychlost, nezávislost, dostupnost a snadný přístup jedny ze základních parametrů účinného systému soudnictví. Srovnávací přehled se zaměřuje na sporné občanské, obchodní a správní věci s cílem pomoci členským státům v jejich úsilí nastolit prostředí, které je vstřícnější pro investice, podniky i občany. Tento přehled je nástrojem, jenž se vyvíjí v dialogu s členskými státy a Evropským parlamentem a jehož cílem je určit hlavní parametry účinného systému soudnictví. Evropský parlament Komisi vyzval, aby rozsah srovnávacího přehledu postupně rozšiřovala, a diskuse v tomto směru již probíhá. Jaká je metodika srovnávacího přehledu EU o soudnictví? Srovnávací přehled vychází z různých zdrojů informací. Kvantitativní údaje poskytuje z velké části Evropská komise pro efektivitu justice (CEPEJ) Rady Evropy, se kterou Komise uzavřela smlouvu na vypracování zvláštní roční studie . Údaje pocházejí z období od roku 2010 do roku 2014 a poskytly je členské státy podle metodiky CEPEJ. Studie obsahuje rovněž podrobné připomínky a přehledy o jednotlivých zemích s bližšími informacemi, které je třeba vedle číselných údajů zohlednit. Dalším zdrojem údajů je skupina kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví, Evropská síť rad pro justici (ENCJ), Síť předsedů nejvyšších soudů EU, Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů EU (ACA-Europe), Evropská síť pro hospodářskou soutěž, Rada advokátních komor a sdružení právníků Evropy (CCBE), Komunikační výbor, Evropské středisko pro sledování porušování práv duševního vlastnictví, síť pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele, Eurostat, Evropská síť pro justiční vzdělávání (EJTN), Světová banka a Světové ekonomické fórum. Metodika pro srovnávací přehled 2016 byla zdokonalena užším zapojením skupiny kontaktních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví. Jakým způsobem srovnávací přehled EU o soudnictví obohacuje evropský semestr? Srovnávací přehled poskytuje informace o fungování systémů soudnictví a pomáhá zhodnotit dopad reforem soudnictví. Pokud srovnávací přehled odhalí nedostatky, je třeba vždy provést hlubší analýzu důvodů. Toto hodnocení jednotlivých zemí se provádí v rámci procesu evropského semestru formou dvoustranného dialogu s příslušnými orgány a zúčastněnými stranami. Hodnocení přihlíží ke zvláštnostem právního systému a situaci dotčených členských států. V konečném důsledku může Komise navrhnout Radě, aby přijala doporučení pro jednotlivé země ohledně potřeby zlepšit vnitrostátní systémy soudnictví . 2.SOUVISLOSTI: DALŠÍ ÚSILÍ O ZDOKONALENÍ SYSTÉMŮ SOUDNICTVÍ Toto vydání srovnávacího přehledu se zveřejňuje v době, kdy řada členských států přijímá opatření k zdokonalení svého systému soudnictví. Níže uvedený obrázek ukazuje, že v roce 2015 změnu tohoto systému provedly či oznámily téměř všechny členské státy. Obrázek 1: Legislativní a regulační činnost v roce 2015 týkající se systémů soudnictví (přijatá opatření / oznámené iniciativy podle členských států) (zdroj: Evropská komise ) Obrázek 1 podává věcný přehled toho, „co kdo dělá“, bez kvalitativního hodnocení. Ukazuje, že mnoho členských států je aktivních v týchž oblastech, a může se proto vzájemně učit. Znázorňuje rovněž dynamiku reforem soudnictví v EU, jelikož kromě opatření přijatých v roce 2015 byly v řadě členských států oznámeny další iniciativy. Šíře, rozsah a aktuální stav jednotlivých iniciativ se v členských státech liší. Vysoký počet členských států uskutečnil nebo oznámil změny svého procesního práva. Činnosti se zaměřovaly i nadále na informační a komunikační technologie (IKT), členské státy však podnikly taktéž iniciativy týkající se právních profesí, alternativních způsobů řešení sporů (ADR), bezplatné právní pomoci, organizace soudnictví, soudních poplatků, postavení soudců, změn soudních obvodů, specializace soudů a rad pro justici.

Tyto snahy jsou součástí strukturálních reforem podporovaných v rámci evropského semestru. V roční analýze růstu za rok 2016 bylo zdůrazněno, že „posílení kvality, nezávislosti a efektivity soudnictví členských států je nezbytným předpokladem příznivého investičního a podnikatelského prostředí. […] Je nezbytné zajistit řízení bez průtahů, řešit nevyřízené soudní případy, posílit záruky nezávislosti soudnictví a soudnictví zkvalitnit, mimo jiné lepším využíváním informačních a komunikačních technologií na soudech a používáním norem kvality“ . Z téhož důvodu patří zdokonalování vnitrostátních systémů soudnictví mezi činnosti, kterým musí jednotlivé členské státy věnovat pozornost při provádění investičního plánu pro Evropu. Závěry srovnávacího přehledu 2015 spolu se zvláštním hodnocením situace v jednotlivých dotčených členských státech obohatily evropský semestr. Evropský semestr 2015 ukazuje, že se některé členské státy dosud potýkají se zvláštními problémy . Rada na návrh Komise vydala určitým členským státům doporučení pro jednotlivé země, v nichž jsou vyzdviženy možné způsoby zajištění vyšší účinnosti jejich systémů soudnictví . Reformy soudnictví v ostatních členských státech, které čelí problémům, jsou podrobně sledovány prostřednictvím zpráv o jednotlivých zemích zveřejňovaných během evropského semestru a v členských státech, na něž se vztahuje ekonomický ozdravný program . V rámci třetího pilíře investičního plánu pro Evropu byly systémy soudnictví v devíti členských státech určeny jako investiční výzva . Mezi roky 2014 a 2020 poskytne EU na podporu reforem soudnictví prostřednictvím evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) částku ve výši 4,2 miliardy EUR . Čtrnáct členských států určilo ve svých programových dokumentech soudnictví jako oblast, která má být podpořena z ESI fondů. Komise zdůrazňuje význam přijetí přístupu zaměřeného na výsledky při provádění fondů: tento přístup se vyžaduje i v nařízení o ESI fondech. Komise jedná s členskými státy o tom, jak co nejlépe posuzovat a hodnotit dopad ESI fondů na systémy soudnictví. Toto úsilí odůvodňují hospodářské dopady plně funkčních systémů soudnictví. Účinné systémy soudnictví hrají klíčovou roli při vytváření důvěry v celém hospodářském cyklu. Pokud systémy soudnictví zaručují prosazování práv, poskytují věřitelé pravděpodobněji půjčky, podniky jsou odrazovány od oportunistického chování, snižují se transakční náklady a inovativní podniky, které jsou často závislé na nehmotných aktivech (například právech duševního vlastnictví), budou s vyšší pravděpodobností investovat. Význam účinnosti vnitrostátních systémů soudnictví pro malé a střední podniky byl zdůrazněn v průzkumu týkajícím se inovací a práv duševního vlastnictví, který se v roce 2015 uskutečnil u téměř 9 000 evropských malých a středních podniků. Z průzkumu zejména vyplynulo, že k hlavním důvodům nezahájení soudního řízení kvůli porušení práv duševního vlastnictví patří náklady a příliš dlouhé soudní řízení. Pozitivní vliv vnitrostátních systémů soudnictví na hospodářství zdůrazňuje literatura a výzkum , například Mezinárodního měnového fondu , Evropské centrální banky , OECD , Světového ekonomického fóra a Světové banky . Význam toho, aby členské státy pracovaly na zvýšení účinnosti svého systému soudnictví, podtrhuje i trvale vysoká pracovní zátěž soudů v průběhu let, ačkoli se situace mezi jednotlivými členskými státy liší, jak ukazují níže uvedené údaje.



Obrázek 2: Počet nově přicházejících občanských, obchodních, správních a jiných věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ ) * Podle metodiky CEPEJ zahrnuje tato kategorie všechny sporné a nesporné občanské a obchodní věci, nesporné věci katastru nemovitostí a obchodního rejstříku, věci týkající se jiných rejstříků, jiné nesporné věci, věci správního práva a jiné netrestní věci. IT: v roce 2013 byla zavedena jiná klasifikace občanských věcí, takže srovnání mezi jednotlivými roky může vést k chybným závěrům. DK: lepší podnikatelské prostředí se vysvětluje skutečností, že soudům všech stupňů bylo předloženo méně případů. Obrázek 3: Počet nově přicházejících sporných občanských a obchodních věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Sporné občanské a obchodní věci se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi stranami, například sporů ohledně smluv. Oproti tomu nesporné občanské (a obchodní) věci se týkají nenapadených řízení, například nenapadených platebních rozkazů. Obchodní věci řeší v některých zemích zvláštní obchodní soudy, v jiných zemích obecné (civilní) soudy. ES: rozdíly se vysvětlují zaváděním soudních poplatků pro fyzické osoby do března 2014 a vyloučením platebních rozkazů. EL: v roce 2014 proběhly metodické změny. IT: v roce 2013 byla zavedena jiná klasifikace občanských věcí, takže srovnání mezi jednotlivými roky může vést k chybným závěrům. 3.KLÍČOVÁ ZJIŠTĚNÍ srovnávacího přehledu EU o soudnictví 2016 Efektivnost, úroveň a nezávislost jsou hlavní parametry účinného systému soudnictví a srovnávací přehled předkládá ukazatele pro všechny tři parametry. 3.1 Efektivnost systémů soudnictví Ukazateli souvisejícími s efektivností řízení jsou délka řízení (dispoziční čas); míra vyřešených případů a počet projednávaných věcí. 3.1.1 Délka řízení Délka řízení udává odhadovanou dobu (ve dnech) potřebnou k vyřešení věci u soudu, tj. dobu, kterou soud potřebuje pro vydání rozhodnutí v prvním stupni. Ukazatelem „dispoziční čas“ je počet nevyřešených věcí dělený počtem vyřešených věcí na konci roku vynásobený 365 dny. Všechny obrázky se týkají řízení v prvním stupni a srovnávají údaje pro roky 2010, 2012, 2013 a 2014, pokud jsou k dispozici. * Podle metodiky CEPEJ zahrnuje tato kategorie všechny sporné a nesporné občanské a obchodní věci, nesporné věci katastru nemovitostí a obchodního rejstříku, věci týkající se jiných rejstříků, jiné nesporné věci, věci správního práva a jiné netrestní věci. Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, HR, IT, CY, LV, HU, RO, SI, FI). CZ a SK uvedly, že počet projednávaných věci v prvním stupni nelze specifikovat, jelikož věci se pokládají za projednávané do té doby, dokud již není možné další řízení. PT: údaje nebyly dostupné kvůli technickým omezením.



Obrázek 5: Doba potřebná k vyřešení sporných občanských a obchodních věcí*

(první stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ) * Sporné občanské (a obchodní) věci se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi stranami, například sporů ohledně smluv. Oproti tomu nesporné občanské (a obchodní) věci se týkají nenapadených řízení, například nenapadených platebních rozkazů. Obchodní věci řeší v některých zemích zvláštní obchodní soudy, v jiných zemích obecné (civilní) soudy. Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, EL, ES, HR, IT, CY, LV, LU, HU, RO, SI, FI) nebo učinily výhrady ohledně úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové státy nebo všechny soudy (DE, LU). CZ a SK uvedly, že počet projednávaných věci v prvním stupni nelze specifikovat, jelikož věci se pokládají za projednávané do té doby, dokud již není možné další řízení. Do roku 2014 dodávalo NL změřený dispoziční čas, nikoli čas vypočítaný CEPEJ. PT: údaje pro rok 2014 nebyly dostupné kvůli technickým omezením. Obrázek 6: Doba potřebná k vyřešení správních věcí* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ) * Věci správního práva se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi občany a místními, regionálními nebo vnitrostátními orgány. Věci správního práva řeší v některých zemích zvláštní správní soudy, v jiných zemích obecné (civilní) soudy. Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (HU, FI), reorganizaci soustavy správních soudů (HR v roce 2012) nebo učinily výhrady ohledně úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové státy nebo všechny soudy (DE, LU). CZ a SK uvedly, že počet projednávaných věci v prvním stupni nelze specifikovat, jelikož věci se pokládají za projednávané do té doby, dokud již není možné další řízení. CY: rozdíly se vysvětlují vyšším počtem případů spojených s kaucí a jejich společným řešením. MT: rozdíly se vysvětlují vyšším počtem soudců. 3.1.2 Míra vyřešených případů Mírou vyřešených případů je poměr počtu vyřešených věcí k počtu nově přicházejících věcí. Je měřítkem toho, zda je soud schopen vyřizovat nově přicházející věci. Je-li míra vyřešených případů přibližně 100 % nebo vyšší, znamená to, že systém soudnictví je schopen vyřešit nejméně tolik věcí, kolik jich nově přichází. Je-li míra vyřešených případů nižší než 100 %, znamená to, že soudy vyřeší méně věcí, než je počet nově přicházejících věcí. Obrázek 7: Míra vyřešených občanských, obchodních, správních a jiných věcí*

(první stupeň / v % – hodnoty vyšší než 100 % udávají, že je uzavřeno více věcí než nově přicházejících, zatímco hodnoty nižší než 100 % naznačují, že se uzavřelo méně věcí než nově přicházejících) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, SI, FI). Rozdíly v LT a SK se vysvětlují změnami v počtu nově přicházejících věcí. LV: vliv na kolísání měly údajně externí a interní faktory, jako například nové insolvenční řízení. PT: údaje nebyly dostupné kvůli technickým omezením. Obrázek 8: Míra vyřešených sporných občanských a obchodních věcí* (první stupeň / v %) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, EL, IT, CY, LV, HU, SI, FI) nebo učinily výhrady ohledně úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové státy nebo všechny soudy (DE, LU). NL: do roku 2014 byl dodáván změřený dispoziční čas, nikoli čas vypočítaný CEPEJ. LU: rozdíly údajně vysvětluje zavedení nových statistických metod. IE: nízké výsledky údajně vysvětlují tradičně používané postupy zaznamenávání projednávaných občanských věcí. PT: údaje pro rok 2014 nebyly dostupné kvůli technickým omezením. Obrázek 9: Míra vyřešených správních věcí* (první stupeň / v %) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (HU, FI), reorganizaci soustavy správních soudů (HR v roce 2012) nebo učinily výhrady ohledně úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové státy nebo všechny soudy (DE, LU). LT: rozdíly údajně vysvětlují změny v počtu nově přicházejících věcí. MT: rozdíly údajně vysvětluje vyšší počet soudců. 3.1.3 Projednávané věci Počtem projednávaných věcí se rozumí počet věcí, které zbývá vyřešit na konci určitého období. To ovlivňuje i dispoziční čas. Obrázek 10: Počet projednávaných občanských, obchodních, správních a jiných věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, IT, CY, LV, HU, RO, SI, FI). CZ a SK uvedly, že počet projednávaných věci v prvním stupni nelze specifikovat, jelikož věci se pokládají za projednávané do té doby, dokud již není možné další řízení. ES: rozdíly se vysvětlují změnami v počtu nově přicházejících věcí. PT: údaje nebyly dostupné kvůli technickým omezením. Obrázek 11: Počet projednávaných sporných občanských a obchodních věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (CZ, EE, EL, IT, CY, LV, HU, RO, SI, FI) nebo učinily výhrady ohledně úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové státy nebo všechny soudy (DE, LU). Rozdíly v DK, EL a ES se vysvětlují změnami v počtu nově přicházejících věcí. CZ a SK uvedly, že počet projednávaných věci v prvním stupni nelze specifikovat, jelikož věci se pokládají za projednávané do té doby, dokud již není možné další řízení. PT: údaje pro rok 2014 nebyly dostupné kvůli technickým omezením.

Obrázek 12: Počet projednávaných správních věcí* (první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Srovnávat by se mělo obezřetně, jelikož některé členské státy oznámily změny v metodice sběru údajů nebo jejich kategorizaci (HU, FI), reorganizaci soustavy správních soudů (HR v roce 2012) nebo učinily výhrady ohledně úplnosti údajů, které nemusí pokrývat všechny spolkové státy nebo všechny soudy (DE, LU). Změny v počtu nově přicházejících věcí mohou údajně vysvětlit rozdíly v ES a CY. CZ a SK uvedly, že počet projednávaných věci v prvním stupni nelze specifikovat, jelikož věci se pokládají za projednávané do té doby, dokud již není možné další řízení. 3.1.4 Efektivnost ve zvláštních oblastech Tento oddíl obsahuje podrobnější informace o době, kterou soudy potřebují k vyřešení sporů ve zvláštních oblastech práva, a doplňuje obecné údaje o efektivnosti systémů soudnictví. Oblasti jsou vybrány podle jejich významu pro jednotný trh, hospodářství a podnikatelské prostředí obecně. Údaje o průměrné době řízení v těchto zvláštních oblastech umožňují lépe pochopit fungování vnitrostátního systému soudnictví. Srovnávací přehled 2016 navazuje na předchozí sběry údajů a věnuje se oblasti insolvenčního práva, práva hospodářské soutěže, spotřebitelského práva, práv duševního vlastnictví, práva elektronických komunikací a zadávání veřejných zakázek. Bližší pohled na fungování soudů při uplatňování práva EU ve zvláštních oblastech je obzvláště důležitý. Právo EU tvoří společný základ právních systémů členských států a soudní spory založené na právu EU jsou proto obzvláště vhodné k získání srovnatelných údajů. Při uplatňování práva EU jednají vnitrostátní soudy jako soudy Unie a zajišťují účinné prosazování práv a povinností stanovených v právu EU. Zaměření se na zvláštní oblasti práva EU ukazuje, jak účinně je právo EU prosazováno. Dlouhé průtahy v soudním řízení mohou mít negativní důsledky pro prosazování práv vyplývajících z dotyčného práva EU, nejsou-li například již dostupné přiměřené prostředky nápravy nebo nelze-li již vymáhat značné finanční škody. Obrázek 13: Insolvence: Délka insolvenčního řízení* (v letech) (zdroj: Světová banka: Doing Business) * Čas potřebný k tomu, aby věřitelé získali zpět svůj úvěr. Období se počítá od okamžiku selhání dlužníka do zaplacení části nebo celé částky dluhu bance. Zohledňuje možné odkládací taktiky stran jako podání zdržovacích opravných prostředků nebo žádostí o prodloužení lhůty. Údaje jsou odvozeny z odpovědí místních insolvenčních pracovníků na dotazník a jsou ověřeny studií o zákonech a předpisech i veřejně dostupnými informacemi o insolvenčních systémech. Údaje shromažďované v červnu každého roku. Obrázek 14: Hospodářská soutěž: Průměrná délka soudního přezkumu rozhodnutí vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž uplatňujících články 101 a 102 Smlouvy* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: Evropská komise spolu s Evropskou sítí pro hospodářskou soutěž) Jedním z hlavních aspektů přitažlivého podnikatelského prostředí je náležité uplatňování práva hospodářské soutěže. To je nezbytné, aby bylo zajištěno, že podniky mohou soutěžit za rovných podmínek. Zdá se, že soudní přezkum rozhodnutí vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž v prvním stupni trvá déle v porovnání s dispozičním časem ve správních věcech (obrázek 6) nebo obecně v občanských, obchodních, správních a jiných věcech (obrázek 4). Tyto výsledky s největší pravděpodobností naznačují složitost a hospodářský význam věcí, v nichž je uplatňováno právo EU v oblasti hospodářské soutěže. * Žádné věci nebyly v tomto období zjištěny v BG, EE, CY, MT. IE: scénář stanovený pro získání údajů na tomto obrázku se nepoužije (vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž není oprávněn přijímat rozhodnutí uplatňující články 101 a 102 Smlouvy). AT: scénář se nepoužije přímo: údaje zahrnuji všechny věci rozhodnuté kartelovým soudem, které se týkají porušení článků 101 a 102 Smlouvy. Doba potřebná k vyřešení soudního přezkumu byla vypočítána na základě délky řízení, pokud bylo soudní rozhodnutí vydáno v referenčním roce. Členské státy jsou uvedeny podle vážené průměrné délky soudního řízení během těchto tří let. Počet relevantních věcí se v jednotlivých členských státech liší, v mnoha případech je však tento počet nízký (méně než tři ročně). To může způsobovat, že průměrná délka řízení závisí na délce jednoho mimořádně dlouhého nebo krátkého řízení, což má za následek velké kolísání mezi jednotlivými roky (např. BE, DE, PL, UK). Některá nejdelší řízení zahrnovala žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, která byla předložena Soudnímu dvoru Evropské unie (např. CZ). Obrázek 15: Elektronické komunikace: Průměrná délka soudního přezkumu rozhodnutí vnitrostátních regulačních orgánů uplatňujících právo EU v oblasti elektronických komunikací* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: Evropská komise spolu s Komunikačním výborem) Právní předpisy v oblasti elektronických komunikací mají zvýšit konkurenceschopnost souvisejících trhů a zajistit investice, inovace a růst. Účinné prosazování těchto právních předpisů je nezbytné rovněž k dosažení cílů týkajících se nižších cen pro občany, kvalitnějších služeb a vyšší transparentnosti. Průměrná délka soudního přezkumu ve věcech práva elektronických komunikací v prvním stupni se zdá být obecně delší než průměrná délka řízení k vyřešení občanských, obchodních, správních a jiných věcí (obrázek 4). Ze srovnání s věcmi soutěžního práva (obrázek 14) a spotřebitelského práva (obrázek 17) vyplývají u skupiny věcí týkajících se elektronických komunikací větší rozdíly v průměrné délce řízení. To je s největší pravděpodobností zapříčiněno širokou škálou případů, na něž se tato kategorie vztahuje a které sahají od rozsáhlých přezkumů „analýzy trhů“ po záležitosti zaměřené na spotřebitele. * Žádné věci nebyly v tomto období zjištěny v LU a LV, ve FI za rok 2013, v IE a MT za rok 2014. Počet relevantních věcí soudního přezkumu se mezi jednotlivými členskými státy liší. V některých případech omezený počet relevantních věcí (BE, EE, IE, CY, LT, UK) způsobuje, že velmi dlouhá řízení v těchto věcech mohou značně ovlivnit výsledný průměr. AT: v roce 2013 se vyskytl neobvykle vysoký počet složitých věcí týkajících se analýzy trhů, o nichž musel příslušný soud rozhodnout. DK: o opravných prostředcích rozhoduje v prvním stupni kvazisoudní orgán. V ES, AT, PL jsou pověřeny různé soudy v závislosti na předmětu sporu. Obrázek 16: Ochranné známky Společenství: Průměrná délka řízení ve věcech týkajících se porušení ochranné známky Společenství* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: Evropská komise spolu s Evropským střediskem pro sledování porušování práv duševního vlastnictví) Práva duševního vlastnictví jsou nezbytná k stimulování investic do inovací. Bez účinných prostředků k prosazování práv duševního vlastnictví je potlačována inovace a tvořivost a snižují se investice. Obrázek 16 proto uvádí údaje o době, kterou vnitrostátní soudy potřebují k vydání rozhodnutí ve věcech týkajících se nejčastějšího práva duševního vlastnictví v EU – ochranné známky Společenství. Právní předpisy EU týkající se ochranných známek Společenství přiznávají významnou úlohu vnitrostátním soudům, které jednají jako soudy Unie a přijímají opatření ovlivňující území jednotného trhu. Z údajů vyplývají rozdíly v průměrné délce řízení v těchto věcech v jednotlivých členských státech, což může mít dopad na držitele ochranné známky Společenství usilující o soudní nápravu v případech, kdy se domnívají, že byla porušena jejich práva. * HR: v tomto období nebyly zjištěny žádné věci. Žádné věci nebyly v LU a IE zjištěny v roce 2012, v LT v roce 2013 a v EE a FI v roce 2014. Průměrná délka řízení v těchto věcech byla vypočítána na základě statistických údajů, byly-li k dispozici, nebo vzorku věcí. Členské státy jsou uspořádány podle vážené průměrné délky soudních řízení během těchto tří let. DK: údaje poskytnuté pro roky 2012 a 2013 zahrnují veškeré věci týkající se ochranných známek. EL: údaje za rok 2014 představují vypočítaný průměr na základě údajů různých soudů. Odhady soudů byly použity u údajů v DE, ES, PT, SE. Počet relevantních věcí se v jednotlivých členských státech liší. Počet relevantních věcí byl omezený (méně než pět) v LT v roce 2012, v EE a FI v roce 2012 a 2013, v IE a LU v roce 2013 a 2014, v HU v roce 2012 a 2014. To může způsobovat, že průměrná délka řízení závisí na délce jednoho mimořádně dlouhého nebo krátkého řízení, což má za následek velké rozdíly mezi jednotlivými roky. Obrázek 17: Ochrana spotřebitele: Průměrná délka soudních přezkumů rozhodnutí orgánů pro ochranu spotřebitele uplatňujících právo EU* (první stupeň / ve dnech) (zdroj: Evropská komise spolu se sítí pro spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele) Účinné prosazování spotřebitelského práva EU zajišťuje, aby spotřebitelé využívali svá práva a aby společnosti porušující spotřebitelská pravidla nezískaly neoprávněné východy. Klíčovou úlohu při prosazování spotřebitelského práva EU hrají orgány pro ochranu spotřebitele a soudy. Níže uvedený scénář se vztahuje na členské státy, v nichž jsou orgány pro ochranu spotřebitele oprávněny vydávat rozhodnutí, která prohlašují porušení spotřebitelského práva. Věci, jimiž se orgány pro ochranu spotřebitele zabývají, se často týkají důležitých otázek ochrany spotřebitele. Dlouhotrvající soudní přezkum může prodloužit řešení případného porušování spotřebitelského práva, což může mít na spotřebitele a podniky vážný negativní dopad.

* Scénář se nevztahuje na BE, LU, AT, FI, SE, UK. V období, pro něž jsou k dispozici údaje, se žádné relevantní věci nevyskytly v IE, CY, MT. DE: správní orgány jsou oprávněny přijímat rozhodnutí pouze v přeshraničních věcech a v tomto období se žádné relevantní přeshraniční věci nevyskytly. FR: počet případů odvolání je omezený a údaje byly k dispozici pouze pro rok 2013. ES: údaje udávají každý rok průměrnou délku ve čtyřech autonomních společenstvích a průměr u ostatních autonomních společenství se může lišit. Počet věcí v DK, EE, FR, HR, LT, NL, SI v posuzovaném období je nízký, což způsobuje, že jedna věc s velmi dlouhým či krátkým trváním může značně ovlivnit výsledný průměr a může vést k větším rozdílům mezi jednotlivými roky. Některé členské státy poskytly odhad (IT, PL, RO pro rok 2013). Údaje se obecně nevztahují na finanční služby a produkty. Průměrná délka řízení se vypočítává v kalendářních dnech, a to počínaje ode dne, kdy byla soudu podána žaloba nebo opravný prostředek, do dne, kdy soud vydal konečné rozhodnutí. Jiné zvláštní oblasti V roce 2015 přezkoumala Komise spolu se Sdružením státních rad a nejvyšších správních soudů v EU (ACA-Europe) možné způsoby sběru údajů v oblasti zadávání veřejných zakázek. Právní předpisy EU v oblasti veřejných zakázek jsou důležité z ekonomického hlediska, jelikož skutečným i potenciálním uchazečům, kteří zadání veřejné zakázky napadnou, poskytují rychlé a účinné prostředky nápravy. Údaje získané ze sedmnácti členských států ukazují, že v letech 2013–2014 činila průměrná délka řízení ve věcech zadávání veřejných zakázek u soudů posledního stupně v EU méně než jeden rok (268 dnů). Účinný soudní přezkum zajišťuje, aby mohli uchazeči plně využít prostředky nápravy stanovené v právních předpisech EU o opravných prostředcích při zadávání veřejných zakázek a aby se opožděná realizace veřejných zakázek nedotkla nepříznivě celé společnosti. 3.1.5 Shrnutí týkající se efektivnosti systémů soudnictví Pro zajištění hladkého fungování systému soudnictví má zásadní význam rychlost soudních rozhodnutí. K hlavním parametrům, které se ve srovnávacím přehledu používají k ověření efektivnosti systémů soudnictví, patří délka řízení (odhadovaný čas ve dnech, který je zapotřebí k vyřešení případu), míra vyřešených případů (poměr počtu vyřešených věcí k počtu nově přicházejících věcí) a počet projednávaných věcí (které zbývá vyřešit na konci roku). Srovnávací přehled 2016 ukazuje některé pozitivní signály. V porovnání s předchozím vydáním srovnávacího přehledu údaje prokazují toto: Délka řízení u sporných občanských a obchodních věcí se obecně zkrátila (obrázek 5). V obecné kategorii „všechny věci“ (obrázek 4) a v kategorii správní věci (obrázek 6) se však délka řízení prodloužila ve více zemích, než v kolika se zkrátila. Ve většině členských států, pro něž jsou k dispozici údaje, zaznamenaly soudy míry vyřešených případů přesahující 100 % v kategorii „všechny věci“ (obrázek 7) a u sporných občanských a obchodních věcí (obrázek 8). To znamená, že v těchto oblastech se mohou soudy zabývat nově přicházejícími věcmi. Co se však týká správních věcí (obrázek 9), ve většině členských států byla míra vyřešených případů nižší než 100 %, což prokazuje, že soudy mají potíže zvládnout nově přicházející věci. Pokud jde o projednávané věci, situace je celkově stabilní, v řadě členských států, které čelily zvláštním problémům spojeným s vysokým počtem projednávaných věcí, lze však zaznamenat zlepšení, a to v kategorii „všechny věci“ (obrázek 10) i u správních věcí (obrázek 12). Údaje v průběhu let prokazují toto: Výsledky vykazují určitou volatilitu a z roku na rok se mohou v jednotlivých členských státech zlepšit nebo zhoršit. Toto kolísání lze vysvětlit souvisejícími faktory, jako je náhlé zvýšení počtu nově přicházejících věcí, jelikož výkyvy v počtu nových věcí o více než 10 % nejsou neobvyklé. Kolísavé výsledky mohou vyplývat rovněž ze systémových nedostatků, jako je nedostatečná pružnost a citlivost systému soudnictví, nedostatečná schopnost přizpůsobit se změnám nebo nesrovnalosti v procesu reforem. Tam, kde lze během posledních tří let zaznamenat tendence, zdá se, že u sporných občanských a obchodních věcí a kategorie „všechny věci“ se délka soudního řízení zkrátila ve více zemích, než v kolika tomu tak nebylo. U správních věcí se však situace zhoršila. V zemích, v nichž je míra vyřešených případů nižší než 100 %, lze u všech věcí obecně zaznamenat spíše negativní než pozitivní tendence. Co se týká počtu projednávaných věcí, ve všech kategoriích věci došlo k celkovému mírnému snížení. Údaje pro zvláštní oblasti umožňují hlubší vhled do délky řízení v určitých situacích, kdy je uplatňováno právo EU (např. právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, elektronických komunikací, práv spotřebitelů a duševního vlastnictví). Tyto obrázky mají lépe vyjádřit fungování systémů soudnictví v konkrétních druzích sporů souvisejících s podnikáním, ačkoliv užší scénáře použité k získání údajů znamenají, že při vyvozování závěrů je nutno postupovat obezřetně. Z obrázků vyplývá toto: Délka řízení se v týchž členských státech může v závislosti na dotyčné oblasti práva značně lišit. Rovněž se zdá, že některé členské státy si v těchto zvláštních oblastech vedou méně dobře než v obecnějších kategoriích případů, které byly uvedeny výše. To lze vysvětlit složitostí předmětu sporu, zvláštními procesními úkony nebo skutečností, že průměrnou délku řízení může ovlivnit několik málo složitých věcí. Soudní řízení mezi soukromými stranami je v průměru kratší než řízení proti státním orgánům. Například pouze v několika málo členských státech trvá soudní přezkum rozhodnutí vnitrostátních orgánů uplatňujících právo EU (např. orgánů pro hospodářskou soutěž, ochranu spotřebitele nebo elektronické komunikace) v prvním stupni v průměru méně než rok. Toto zjištění vyzdvihuje význam hladkého fungování celého řetězce prosazování práva EU pro podniky a spotřebitele, a to od příslušného orgánu po soud posledního stupně. Potvrzuje to rovněž klíčovou úlohu soudnictví, pokud jde o účinnost práva EU a správu ekonomických záležitostí.

3.2 Úroveň systému soudnictví Účinné systémy soudnictví vyžadují nejen rychlá rozhodnutí, nýbrž i kvalitu. Špatná úroveň systémů soudnictví může zvýšit rizika podnikání pro velké společnosti i malé a střední podniky a může negativně ovlivnit rozhodování spotřebitelů. Ačkoli neexistuje jeden schválený způsob měření úrovně systémů soudnictví, srovnávací přehled se zaměřuje na určité faktory, které jsou obecně uznávány jako důležité a které mohou pomoci zvýšit úroveň soudnictví. Tyto faktory jsou zařazeny do čtyř kategorií: 1. dostupnost spravedlnosti pro občany a podniky; 2. odpovídající materiálové a lidské zdroje; 3. zavedení nástrojů hodnocení a 4. používání norem kvality. 3.2.1 Dostupnost Dostupnost je v celém řetězci soudnictví nezbytná k snazšímu získávání informací – o systému soudnictví, o zahájení řízení a souvisejících finančních aspektech a o stavu řízení do jeho skončení, takže k rozsudku lze získat rychle přístup na internetu. – Poskytování informací o systému soudnictví – Základem přístupu ke spravedlnosti jsou informace o obecných aspektech systému soudnictví, které jsou poskytovány občanům a podnikům. Obrázek 18: Dostupnost on-line informací o systému soudnictví pro širokou veřejnost* (zdroj: Evropská komise) * V některých členských státech (SI, RO) jsou informace o skladbě nákladů řízení zpřístupňovány zveřejněním právních předpisů, které obsahují příslušné informace. BG: některé internetové stránky soudů neobsahují informace o systému soudnictví, zahájení řízení, bezplatné právní pomoci a skladbě nákladů řízení. CZ: informace o zahájení řízení jsou k dispozici na internetových stránkách Nejvyššího soudu, Nejvyššího správního soudu a Ústavního soudu. DE: každá spolková země a spolková úroveň rozhoduje o tom, které informace budou poskytovány on-line.



– Poskytování bezplatné právní pomoci – „Bezplatná právní pomoc je poskytnuta všem, kdo nemají dostatečné prostředky, pokud je to nezbytné k zajištění účinného přístupu ke spravedlnosti“ (Listina základních práv EU, čl. 47 odst. 3). Na obrázku 19 jsou uvedeny rozpočtové prostředky přidělené na bezplatnou právní pomoc na osobu v jednotlivých členských státech. Přidělení těchto prostředků nahlásily všechny členské státy. Obrázek 19: Roční veřejný rozpočet vyčleněný na bezplatnou právní pomoc* (v EUR na obyvatele) (zdroj: studie CEPEJ)

* V některých členských státech mohou bezplatnou právní pomoc zčásti poskytovat i právníci, což výše uvedené údaje nezachycují. Obrázek 20: Prahová hodnota příjmu pro bezplatnou právní pomoc v konkrétní spotřebitelské věci* (rozdíly v % mezi prahovou hodnotou Eurostatu pro chudobu a prahovou hodnotou příjmu) (zdroj: Evropská komise spolu s Radou advokátních komor a sdružení právníků Evropy (CCBE)) Porovnání rozpočtů vyčleněných na bezplatnou právní pomoc nezohledňuje rozdílné makroekonomické podmínky, které v Unii existují. Za účelem lepšího srovnání byl spolu s CCBE přezkoumán zvláštní úzký scénář spotřebitelského sporu k objasnění způsobilosti jednotlivců pro bezplatnou právní pomoc na základě příjmů a životních podmínek v jednotlivých členských státech. Údaje na obrázku 20 se týkají tohoto zvláštního scénáře. Vzhledem ke složitosti systémů bezplatné právní pomoci v členských státech je třeba srovnávat obezřetně a nelze zevšeobecňovat. Většina členských států poskytuje bezplatnou právní pomoc na základě příjmu žadatele. Na obrázku 20 jsou v % porovnány prahové hodnoty příjmu pro poskytnutí bezplatné právní pomoci s prahovými hodnotami Eurostatu pro ohrožení chudobou (dále jen „prahová hodnota Eurostatu“). Je-li například uvedena způsobilost pro bezplatnou právní pomoc při 20 %, znamená to, že bezplatnou právní pomoc může obdržet žadatel s příjmem o 20 % vyšším, než je prahová hodnota Eurostatu. Je-li naopak prahová hodnota pro bezplatnou právní pomoc uvedena při –20 %, znamená to, že prahová hodnota příjmu pro bezplatnou právní pomoc je o 20 % nižší než prahová hodnota Eurostatu. To podává komparativní přehled prahových hodnot příjmu používaných členskými státy při poskytování bezplatné právní pomoci v konkrétním scénáři. Některé členské státy uplatňují systém bezplatné právní pomoci, který zajišťuje pokrytí nákladů spojených se soudním řízením v plné výši (plná právní pomoc) a který je doplněn systémem, jenž hradí část nákladů (částečná právní pomoc). Některé členské státy používají pouze systém plné právní pomoci nebo pouze systém částečné právní pomoci. * Většina členských států používá ke stanovení prahové hodnoty způsobilosti pro bezplatnou právní pomoc disponibilní příjem, s výjimkou DK, FR, NL, PT, které používají hrubý příjem. BG: bezplatná právní pomoc pokrývající náklady v plné výši je poskytována osobám, které jsou způsobilé pro měsíční dávky sociální pomoci; DE: prahová hodnota příjmu vychází z Prozesskostenhilfebekanntmachung 2015 a průměrných ročních nákladů na bydlení v DE v roce 2013 (statistika v oblasti příjmů a životních podmínek (SILC)); IE: kromě příjmu musí žadatel prokázat, že by pro něj uhrazení finančního příspěvku znamenalo nepřiměřenou zátěž. LV: příjem v rozmezí od 128,06 EUR do 320 EUR podle místa bydliště žadatele. Sazba je založena na aritmetickém průměru. FI: prahová hodnota příjmu je založena na prahové hodnotě pro dostupné prostředky jednotlivce bez závislých osob a na průměrných ročních nákladech na bydlení ve FI v roce 2013 (SILC). UK (SC): spory s určitou hodnotou nároku (3 000 EUR) budou projednány v řízení o drobných nárocích, v němž není plná právní pomoc dostupná. – Podávání nároků on-line – Elektronické podávání nároků a elektronická komunikace mezi soudy a právníky představuje další klíčový prvek, který usnadňuje přístup ke spravedlnosti, omezuje zpoždění a snižuje náklady. Systémy IKT na soudech sehrávají také stále významnější úlohu při přeshraniční spolupráci mezi justičními orgány, a usnadňují tak provádění právních předpisů EU.

Obrázek 21: Elektronické podávání nároků* (0 = dostupné u 0 % soudů, 4 = dostupné u 100 % soudů) (zdroj: studie CEPEJ) * PL: Možnost postoupit věc soudu elektronickými prostředky existuje pouze u platebních rozkazů. RO: soudům lze věc postoupit elektronickou poštou. Poté je podání vytištěno a zařazeno do spisu. Obrázek 22: Srovnání on-line řízení o drobných nárocích (zdroj: třináctá srovnávací zpráva o elektronické veřejné správě, studie vypracovaná pro Evropskou komisi, Generální ředitelství pro komunikační sítě, obsah a technologie) Snadné způsoby, jak podávat drobné nároky na vnitrostátní nebo evropské úrovni, mají zásadní význam pro zlepšení přístupu občanů ke spravedlnosti a lepší využívání jejich spotřebitelských práv. Důležitost přeshraničního on-line řízení o drobných nárocích narůstá rovněž kvůli přeshraničnímu elektronickému obchodu. Jedním z politických cílů Evropské komise je proto zjednodušit a urychlit řízení o drobných nárocích tím, že se zlepší komunikace mezi justičními orgány a lépe se budou využívat IKT. Konečným záměrem je snížit administrativní zátěž pro všechny skupiny uživatelů: soudy, justiční aktéry a konečné uživatele. Pro třináctou srovnávací zprávu o elektronické veřejné správě, kterou zadala Evropská komise, posoudila řízení o drobných nárocích skupina výzkumníků (tzv. „virtuálních kupců“). Účelem bylo odhalit, zda je poskytování on-line veřejných služeb zorganizováno podle potřeb uživatelů. * Členským státům bylo za každou kategorii uděleno 100 bodů pouze tehdy, je-li služba plně dostupná on-line prostřednictvím centrálního portálu. Pokud byly dostupné on-line pouze informace o službě jako takové, získaly 50 bodů. V porovnání s obrázky pro předchozí rok ukazuje graf zlepšení dostupnosti ve všech sedmi kategoriích. Devatenáct členských států vykazuje v porovnání s předchozím rokem zlepšení a žádný nezaznamenal zhoršení.

– Komunikace mezi soudy a právníky – Obrázek 23: Elektronická komunikace (0 = dostupná u 0 % soudů, 4 = dostupná u 100 % soudů) (zdroj: studie CEPEJ) – Komunikace se sdělovacími prostředky – Přijímáním a sdělováním srozumitelných a včasných informací fungují sdělovací prostředky jako kanál, který zlepšuje přístupnost systémů soudnictví a soudní činnosti. Obrázek 24: Vztahy mezi soudy a tiskem / sdělovacími prostředky* (zdroj: Evropská komise) * U každého stupně (první, druhý a třetí) lze přidělit dva body, jsou-li zahrnuty občanské/obchodní a správní věci. Je-li zahrnuta pouze jedna kategorie věcí (např. buď občanské/obchodní, nebo správní), přiděluje se pouze jeden bod. DE: každá spolková země má vlastní pokyny pro soudce ohledně komunikace s tiskem a sdělovacími prostředky. SE: soudci jsou aktivně vybízeni k tomu, aby o svých rozsudcích informovali sdělovací prostředky. Mimoto byla zřízena mediální skupina složená ze soudců všech tří stupňů. – Přístup k rozsudkům – Zveřejňování rozsudků on-line přispívá k větší transparentnosti a lepšímu pochopení systému soudnictví a občanům a podnikům pomáhá činit informovaná rozhodnutí s ohledem na přístup ke spravedlnosti. Může přispět rovněž k větší ustálenosti judikatury. Obrázek 25: Přístup k zveřejněným rozsudkům on-line* (občanské a obchodní a správní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise) * U občanských/obchodních resp. správních věcí byl přidělen jeden bod pro každý stupeň, na němž jsou rozsudky všech soudů dostupné široké veřejnosti on-line (0,5 bodu, jsou-li rozsudky dostupné pouze v případě některých soudů). Má-li určitý členský stát pouze dva stupně, byly body přiděleny pro tři stupně tak, že se zohlednil výsledek pro příslušný vyšší stupeň neexistujícího stupně. Má-li určitý členský stát například pouze první a nejvyšší stupeň, přičemž nejvyšší stupeň získal dva body, (neexistujícímu) druhému stupni byly rovněž přiděleny dva body. U členských států, které nerozlišují správní a občanské/obchodní věci, byl stejný počet bodů přidělen za obě oblasti práva. U některých členských států nebyly některé rozsudky zpřístupněny on-line. CZ: některé prvoinstanční rozsudky ve věcech správního práva jsou zveřejňovány na internetových stránkách Nejvyššího správního soudu. DE: každá spolková země a spolková úroveň rozhoduje o dostupnosti rozsudků příslušných soudů on-line. IT: rozsudky soudů prvního a druhého stupně v občanských/obchodních věcech jsou dostupné on-line pouze pro dotčené účastníky řízení. SE: veřejnost si může prostudovat všechny rozsudky nebo rozhodnutí, pokud se nejedná o utajované informace. RO: rozsudky začaly být pro širokou veřejnost zveřejňovány on-line v prosinci 2015. Obrázek 26: Opatření pro zveřejňování rozsudků soudů všech stupňů on-line* – občanské/obchodní a správní věci (zdroj: Evropská komise) * Pro každý stupeň (první, druhý a třetí) lze udělit dva body, pokud jsou zahrnuty občanské/obchodní věci i správní věci. Je-li zahrnuta pouze jedna kategorie věcí (např. buď občanské/obchodní, nebo správní), je pro každý stupeň udělen jen jeden bod. V některých členských státech (IE, MT, EE) rozhodují o anonymizaci rozsudků soudci. IE: rodinné právo, péče o děti a některá jiná řízení, u nichž zákon vyžaduje, aby byly anonymizovány. MT: anonymizovány jsou všechny rodinné věci. DE: zveřejňování vybraných rozsudků on-line ve většině spolkových zemí, opatřování rozsudků klíčovými slovy v některých spolkových zemích, systém ECLI u Spolkového ústavního soudu, Spolkového správního soudu a Spolkového pracovního soudu. IT: rozsudky soudů prvního a druhého stupně v občanských/obchodních věcech jsou dostupné on-line pouze dotčeným účastníkům řízení. RO: rozsudky začaly být pro širokou veřejnost zveřejňovány on-line v prosinci 2015 a rozhodnutí jsou postupně nahrávána zpětně do roku 2007. – Přístup k alternativním způsobům řešení sporů – Přístup ke spravedlnosti není omezen na soudy, nýbrž zahrnuje i způsoby urovnání sporů mimo soudy. Všechny členské státy, které poskytly údaje, zavedly alternativní způsoby řešení sporů. Propagace a pobídky k jejich dobrovolnému využívání, které mají zvýšit informovanost a povědomí, přispívají k lepšímu přístupu ke spravedlnosti. Obrázek 27 zahrnuje veškeré způsoby řešení sporů mimo soudy. Nejčastějšími formami alternativního řešení sporů jsou mediace, smírčí řízení a rozhodčí řízení.



Obrázek 27: Propagace a pobídky v souvislosti s využíváním alternativních způsobů řešení sporů* (zdroj: Evropská komise) * Souhrnné ukazatele založené na těchto ukazatelích: 1. internetové stránky přinášející informace o ADR; 2. informační kampaně v médiích; 3. brožury pro širokou veřejnost; 4. soud umožňuje zvláštní informační setkání věnovaná ADR na žádost; 5. koordinátor pro ADR/mediaci u soudů; 6. zveřejňování hodnocení o využívání ADR; 7. zveřejňování statistiky o využívání ADR; 8. právní pomoc kryje (zcela nebo částečně) náklady vzniklé v souvislosti s ADR; 9. úplná nebo částečná náhrada soudních poplatků, včetně kolkovného, v případě úspěšného ADR; 10. ADR bez nutnosti využití služeb advokáta; 11. soudce může vystupovat jako mediátor; 12. ostatní. Za každý z těchto dvanácti ukazatelů byl udělen jeden bod. Pro každou oblast práva bylo možno udělit nejvýše dvanáct bodů. V některých členských státech (ES, FR, LT) je v případě pracovních sporů před soudním řízením povinné smírčí řízení. V ES je mimoto povinná soudní mediace, jakmile bylo zahájeno soudní řízení. IE: propagace a pobídky se týkají pouze řízení v rodinných věcech. IT: soudci mohou v řízení jednat jako prostředníci, a pokud ano, lze prosazovat smírčí řízení. LV: v případě pracovních sporů nejsou účtovány soudní poplatky.

3.2.2 Zdroje Pro řádné fungování systému soudnictví a zajištění vhodných podmínek u soudů a náležitě kvalifikovaných pracovníků jsou nezbytné odpovídající zdroje. Bez dostatečného počtu pracovníků s potřebnými kvalifikacemi a dovednostmi a s přístupem k dalšímu vzdělávání je ohrožena kvalita řízení a rozhodnutí. – Finanční zdroje – Níže uvedený obrázek ukazuje skutečné výdaje na soudy, a to nejprve na obyvatele (obrázek 28) a poté jako procento hrubého domácího produktu (obrázek 29). Obrázek 28: Celkové vládní výdaje na soudy* (v EUR na obyvatele) (zdroj: Eurostat) * Pro ES, LT, LU, NL a SK jsou uvedeny předběžné údaje. Obrázek 29: Celkové vládní výdaje na soudy* (jako procento hrubého domácího produktu) (zdroj: Eurostat) * Pro ES, LT, LU, NL a SK jsou uvedeny předběžné údaje.

– Lidské zdroje – Lidské zdroje představují pro systém soudnictví důležité aktivum. Genderová vyváženost mezi soudci přináší doplňkové znalosti, dovednosti a zkušenosti a odráží realitu ve společnosti. Obrázek 30: Počet soudců* (na 100 000 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Tato kategorie zahrnuje soudce pracující na plný úvazek podle metodiky CEPEJ. Nezahrnuje Rechtspfleger / soudní úředníky, kteří existují jen v některých členských státech. EL: celkový počet profesionálních soudců zahrnuje v průběhu výše uvedených let různé kategorie, což částečně vysvětluje kolísání. Obrázek 31: Podíl žen mezi profesionálními soudci soudů prvního a druhého stupně a nejvyšších soudů (zdroj: Evropská komise (nejvyšší soudy) a studie CEPEJ (první a druhý stupeň))

Sedm členských států udává genderově vyvážený poměr soudců soudů obou stupňů a čtrnáct členských států udává podíl žen mezi soudci přesahující genderovou vyváženost přinejmenším u jednoho z obou stupňů. U nejvyšších soudů však devatenáct členských států udává podíl žen mezi profesionálními soudci, který je nižší (v některých případech výrazně) než 40 %. Obrázek 32: Rozdíly v podílu žen mezi profesionálními soudci soudů prvního i druhého stupně od roku 2010 do roku 2014 a nejvyšších soudů od roku 2010 do roku 2015* (rozdíl v procentních bodech) (zdroj: Evropská komise (nejvyšší soudy) a studie CEPEJ (první a druhý stupeň)) * LU: podíl žen mezi profesionálními soudci nejvyššího soudu se snížil ze 100 % v roce 2010 na 50 % v roce 2015. Obrázek 33: Počet advokátů* (na 100 000 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ) * Advokát je osoba, která je podle vnitrostátního práva kvalifikovaná a oprávněná obhajovat klienty a jednat jejich jménem, vykonávat právní praxi, vystupovat před soudy nebo poskytovat klientům rady a zastupovat je v právních záležitostech (doporučení Rec(2000)21 Výboru ministrů Rady Evropy o svobodě výkonu profese advokáta). – Vzdělávání – Podpora vzdělávání v rámci politik v oblasti lidských zdrojů představuje nezbytný nástroj k zachování a zvýšení úrovně systémů soudnictví. Justiční vzdělávání, zahrnující i dovednosti soudců, je důležité z hlediska přispění ke kvalitě soudních rozhodnutí a soudní služby poskytované občanům. Níže uvedené údaje se týkají justičního vzdělávání v široké škále oblastí, včetně komunikace s účastníky řízení a tiskem. Obrázek 34: Povinné odborné vzdělávání soudců* (zdroj: studie CEPEJ) * Níže uvedené členské státy nenabízejí vzdělávání v určitých kategoriích: MT (počáteční vzdělávání); DK (specializované funkce); EL, IE, MT, ES (řídicí funkce); BG, EE, MT (používání počítačového vybavení). Ve všech ostatních případech může být vzdělávání poskytováno, je však nepovinné. Obrázek 35: Účast soudců na dalším vzdělávání v oblasti práva EU nebo práva jiného členského státu* (jako % z celkového počtu soudců) (zdroj: Evropská komise, Evropské justiční vzdělávání, 2015) * Členské státy v několika případech uváděly poměr účastníků vůči skutečným členům právnické profese vyšší než 100 %, což znamená, že se účastníci zúčastnili více než jedné vzdělávací akce o právu EU. Obrázek 36: Procentní podíl činností v rámci dalšího justičního vzdělávání s ohledem na různé druhy dovedností soudců* (zdroj: Evropská komise) * Tabulka udává rozložení jednotlivých činností v rámci dalšího justičního vzdělávání (tj. činností po období počátečního vzdělávání soudců) v každé ze čtyř určených oblastí jako procentní podíl z celkového počtu. Činnosti v rámci právního vzdělávání nejsou vzaty v potaz. Orgány justičního vzdělávání v DK, LU, UK (NI) nezajišťují s ohledem na vybrané dovednosti zvláštní vzdělávací činnosti.