CS   CS 
 
 
 EVROPSKÁ  
KOMISE   
V Bruselu dne 24.2.2022  
COM(2022) 67 final  
2022/0046 (NLE)  
 
Návrh  
ROZHODNUTÍ RADY  
o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na  15. konferenci smluvních stran 
Basilejské úmluvy o  kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a  jejich 
zneškodňování, pokud jde o  některé změny čl. 6 odst. 2 této úmluvy   
CS 1  CS DŮVODOVÁ ZPRÁVA  
 
1. PŘEDMĚT NÁVRHU  
Tento návrh se týká rozhodnutí, kterým se stanoví postoj Unie na 15. zasedání konference 
smluvních stran Basilejské úmluvy v  souvislosti návrhem na změnu článku 6 této úmluvy. 
Zasedání se má konat v červnu 2022.  
 
2. SOUVISLOSTI NÁVRHU  
2.1. Basilejská úmlu va o  kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států 
a jejich zneškodňování  
Basilejská úmluva o  kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a  jejich 
zneškodňování (dále jen „úmluva“) byla přijata dne 22. března 1989 a  v platnost vstoupila  
v roce 1992. Evropská unie i  její členské státy jsou smluvními stranami úmluvy1. Úmluva má 
188 smluvních stran.  
Základním stavebním kamenem úmluvy je kontrolní systém pro účely vývozu, dovozu 
a tranzitu některých odpadů, který se uskutečňuje postupem „pře dchozího informovaného 
souhlasu“. Vývozy odpadů, na něž se úmluva vztahuje, se oznamují předem příslušným 
orgánům států dovozu a  tranzitu. Oznámení se podávají písemně a musí obsahovat prohlášení 
a informace specifikované v příloze V A úmluvy. Vývoz odpadů  smí proběhnout, pouze 
pokud k  tomu všechny zúčastněné státy udělí svůj písemný souhlas (článek  6 úmluvy).  
Kontrolní systém úmluvy se vztahuje na  nebezpečné odpady definované v  článku  1 a uvedené 
v příloze VIII úmluvy, jakož i na odpady uvedené v  příloze I I, které obsahují odpady 
shromažďované z domácností, zbytky vznikající při spalování odpadů z  domácností a určité 
plastové odpady. V příloze IX úmluvy jsou dále uvedeny položky odpadů, které nespadají 
do její oblasti působnosti a  nejsou zahrnuty do jejího kontrolního systému, pokud neobsahují 
materiál náležející do  kategorie uvedené v  příloze I  v takové míře, že by projevovaly 
nebezpečné vlastnosti uvedené v  příloze III.  
2.2. Konference smluvních stran  
Konference smluvních stran Basilejské úmluvy je hlavním rozhodovacím orgánem úmluvy. 
Má pravomoc měnit přílohy úmluvy a  schází se jednou za dva roky.  
15. zasedání konference smluvních stran Basilejské úmluvy se koná ve dvou částech: první 
část proběhla on -line ve dnech 26. až 30. července 2021 a zasedání bude dále pokračovat částí 
ve formě osobního setkání v Ženevě ve dnech 6. až 17. června 2022.  
 
2.3. Navrhovaná změna úmluvy  
Ruská federace předložila návrh ke zvážení na 15. zasedání konference smluvních stran, jehož 
cílem je změnit první větu čl.  6 odst.  2 úmluvy (dále jen „zamýšlený akt“)2. 
                                                 
1 Rozhodnutí Rady 93/98/EHS o uzavření Basilejské úmluvy ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu 
nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování jménem Společenství, Úř. věst. L 39, 
16.2.1993, s. 1.  
2 Návrh je k  dispozici na  internetových stránkách Basilejské úmluvy, viz 
http://www.basel.int/TheC onvention/Communications/tabid/1596/Default.aspx   
CS 2  CS Ustanovení první věty čl. 6 odst.  2 zní takto: „ Stát dovozu písemně odpoví oznamovateli, 
přičemž udělí souhlas s pohybem s podmínkami nebo bez podmínek, odmítne udělit souhlas s 
pohybem nebo si vyžádá dodatečné informace. “ 
Tento zamýšlený akt navrhuje změnit tuto větu doplněním lhůty 30 dnů, během níž by měla 
země dovozu odpovědět oznamovateli (schválit plánovanou přepravu, odmítnout souhlas k 
přepravě nebo si vyž ádat dodatečné informace). V návrhu se dále předpokládá vypuštění 
čárky „,“ mezi slovy „ podmínek “ a „odmítne “ a nahrazení čárky slovem „ nebo “.  
Úmluva je v Unii prováděna nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č.  1013/2006 ze 
dne 14. června 2006 o pře pravě odpadů3 (dále jen „nařízení o přepravě odpadů“). Veškeré 
změny úmluvy vstoupí v EU v platnost poté, co budou provedeny prostřednictvím změn 
tohoto nařízení.  
Stávající pravidla platná pro Unii a její členské státy již stanoví třicetidenní lhůtu, v ní ž má 
dovážející země odpovědět oznamovateli (viz článek 8 nařízení o přepravě odpadů). Tak je 
tomu i u ostatních zemí OECD, jak je stanoveno v rozhodnutí OECD4.  
Pokud jde o Unii, jediný praktický důsledek změn obsažených v návrhu Ruské federace by se 
týkal postupu pro vývoz oznámeného odpadu do zemí, které nejsou členy OECD. Vzhledem k 
tomu, že vývoz odpadu uvedeného v přílohách VIII a II do zemí, které nejsou členy OECD, je 
podle nařízení o přepravě odpadů zakázán, týkala by se změna obsažená v ruském náv rhu 
pouze „odpadu neuvedeného na seznamu“ (tj. podle ruského návrhu by země, které nejsou 
členy OECD a které dovážejí odpady neuvedené na seznamu z EU, musely oznamovateli 
odpovědět do 30 dnů), který podle čl.  3 odst.  1 písm.  b) bodů iii) a iv) nařízení o přepravě 
odpadů podléhá postupu „předchozího informovaného souhlasu“. Změna navržená Ruskou 
federací by znamenala, že v těchto případech by dovážející země musela do 30 dnů odpovědět 
oznamovateli přepravy z Unie určené do země, která není členem OECD.  
Postup pro změnění úmluvy je upraven článkem 17 úmluvy. Veškeré takové změny musí být 
schváleny na zasedání konference smluvních stran. Změna se stává závaznou pro ty smluvní 
strany, které uloží své listiny o ratifikaci, schválení, formálním potvrzení nebo př ijetí v 
souladu s čl.  17 odst.  5 úmluvy, který stanoví: „ Listiny o ratifikaci, schválení, formálním 
potvrzení nebo přijetí změn jsou uloženy u depozitáře. Změny přijaté v souladu s odstavci 3 
nebo 4 vstupují v platnost mezi smluvními stranami, které je při jaly, devadesátý den poté, co 
depozitář obdrží listiny o ratifikaci, schválení, formálním potvrzení nebo přijetí alespoň od tří 
čtvrtin smluvních stran, které přijaly změny daného protokolu, pokud není v daném protokolu 
stanoveno jinak. Pro jinou smluvní s tranu vstupují změny v platnost devadesátý den poté, co 
tato smluvní strana uloží svou listinu o ratifikaci, schválení, formálním potvrzení nebo přijetí 
změn. “ K tomu, aby jakákoli změna úmluvy vstoupila v platnost, je proto třeba, aby ji 
ratifikovaly, sch válily, formálně potvrdily nebo přijaly tři čtvrtiny smluvních stran úmluvy 
(tj. 141 smluvních stran).  
Obsah úmluvy byl dosud změněn jednou, a to vložením článku 4A a následným doplněním 
přílohy VII k úmluvě (dále jen „změna Basilejského zákazu“). Tato změ na byla schválena 
konferencí smluvních stran na jejím třetím zasedání v roce 1995 a pro smluvní strany, které ji 
ratifikovaly, vstoupila v platnost v roce 2019.  
 
3. POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE  
                                                 
3 Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.  
4 Rozhodnutí o kontrole přeshraničního pohybu odpadů určených k využití, 
https://legalins truments.oecd.org/en/instruments/OECD -LEGAL -0266   
CS 3  CS 1) Unie by změnu čl.  6 odst.  2 úmluvy navrhovanou Ruskou federací neměla podpořit.  
2) První část změny (30denní lhůta, v níž má dovážející země odpovědět oznamovateli) 
by Unii a jejím členským státům nepřinesla žádnou významnou změnu, neboť lhůta 
30 dnů pro odpověď dovážejících zemí uvedená v navrhované změně se již vztahuje 
na většinu přeprav oznámených EU a jejími členskými státy podle práva Unie (s 
výjimkou vývozu odpadů neuvedených na seznamu do zemí, které nejsou členy 
OECD). Stejně tak by se touto změno u nezměnily povinnosti EU/a jejích členských 
států, které obdrží oznámení, neboť lhůta 30 dnů pro odpověď již podle práva Unie 
platí.  
3) Druhá část změny (nahrazující čárku slovem „nebo“) se nejeví jako nutná a vytvořila 
by právní nejistotu. Stávající for mulace je dostatečně jasná ve smyslu, že dovážející 
země může při odpovědi oznamovateli reagovat třemi různými způsoby (souhlasem s 
pohybem, odmítnutím souhlasu s pohybem nebo vyžádáním dodatečných informací). 
Tuto větu proto není třeba měnit.  
4) Proces, který obnáší změny úmluvy, je velmi obtížný a časově náročný, zejména 
proto, že vyžaduje, aby každá smluvní strana pokračovala ve svém interním 
ratifikačním procesu a aby změnu před jejím vstupem v platnost ratifikovaly tři 
čtvrtiny všech smluvních stran. Tato změna by v konečném důsledku mohla mít 
rovněž omezený dopad, neboť změny jsou závazné pouze pro ty, kteří je ratifikovali. 
Navrhovaná změna by proto neřešila zlepšení účinnosti úmluvy účinným způsobem, 
neboť by v rámci úmluvy a pro její smluvní strany  znamenala počátek zdlouhavého a 
náročného procesu.  
5) Ačkoli Unie navrhované změny nepodporuje, měla by zdůraznit, že smluvní strany 
by se v rámci Basilejské úmluvy měly zasadit za lepší fungování postupu 
oznamování.   Možné by bylo stanovit další časové lhůty pro odpovědi 
oznamovatelům, zejména pro tranzitní země, jakož i podporu používání systémů 
elektronické výměny dat nebo začlenění do rámce Basilejské úmluvy pojmu 
„zařízení s předchozím souhlasem“, který je obsažen v rozhodnutí OECD o 
přeshraničních p ohybech odpadů. V rámci úmluvy již ohledně těchto otázek 
probíhají iniciativy, které jsou užitečné, ale dosud přinesly jen omezené výsledky. 
Unie by měla zdůraznit význam těchto otázek a prozkoumat, zda by mohly být 
řešeny v rámci stávajících nebo nových i niciativ, které by však nevedly ke změně 
úmluvy. Unie by měla být vůči těmto možným iniciativám otevřená.   
6) V neposlední řadě je třeba poznamenat, že přijetí navrhované změny, která nemá 
jasnou přidanou hodnotu, by nicméně nepoškozovalo zájmy Unie.  
 
4. PRÁVNÍ ZÁKLAD  
4.1. Procesněprávní základ  
4.1.1.  Zásady  
V čl.  218 odst.  9 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) jsou stanovena 
rozhodnutí, jimiž se stanoví „ postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném 
dohodou, má -li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují 
nebo pozměňují institucionální rámec dohody “. 
Pojem „ akty s  právními účinky “ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel 
mezinárodního práva, kterým se dotyčný orgán říd í. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle 
CS 4  CS mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „ mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit 
obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie “5. 
4.1.2.  Uplatnění v tomto konkrétním případě  
Konference smluvních stran Basilejské  úmluvy je orgán zřízený úmluvou.  
Akt, který má konference smluvních stran přijmout, představuje akt s právními účinky. 
Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s článkem  18 úmluvy. 
Může ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně nařízení Evropského parlamentu 
a Rady (ES) č.  1013/2006 ze dne 14. června 2006 o  přepravě odpadů. Toto nařízení provádí 
úmluvu mimo jiné tím, že stanoví postupy pro vývozy z  Unie a  dovozy do  Unie, jakož i  pro 
přepravu mezi členskými státy.  
Zamýšlený akt n edoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.  
Procesněprávním základem návrhu rozhodnutí je tudíž čl.  218 odst.  9 SFEU.  
 
4.2. Hmotněprávní základ  
4.2.1.  Zásady  
Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a 
obsahu zamýšleného aktu, k němuž se postoj jménem Unie zaujímá. Má -li plánovaný akt 
dvojí účel nebo má -li dvě složky a lze -li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek 
označit za hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí bý t rozhodnutí 
přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na 
tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.  
4.2.2.  Uplatnění v tomto konkrétním případě  
Hlavní cíl a  obsah zamýšleného aktu se týkají ochran y životního prostředí.  
Hmotněprávním základem návrhu rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.  
4.3. Závěr  
Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování 
EU ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování EU.  
                                                 
5 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C -399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 
body 61 až 64.  
CS 5  CS 2022/0046 (NLE)  
Návrh  
ROZHODNUTÍ RADY  
o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na  15. konferenci smluvních stran 
Basilejské úmluvy o  kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a  jejich 
zneškodňování, pokud jde o  některé změny čl. 6 odst. 2 této úmluvy  
RADA EVROPSKÉ UNIE,  
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s 
čl. 218 odst. 9 této smlouvy,  
s ohledem na návrh Evropské komise , 
vzhledem k těmto důvodům:  
(1) Basilejská úmluva o  kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a  jejich 
zneškodňování (dále jen „úmluva“) vstoupila v platnost v roce 1992 a Unie ji jménem 
Společenství schválila rozhodnutím Rady 93/98/EHS o  uzav ření Basilejské úmluvy ze 
dne 22. března 1989 o  kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států 
a jejich zneškodňování6.  
(2) Podle čl.  15 odst. 5 písm. b) úmluvy konference smluvních stran podle potřeby zváží a 
přijme změny této úmluvy.  
(3) Konfere nce smluvních stran má na svém 15. zasedání v červnu 2022 zvážit přijetí 
změn čl.  6 odst.  2 úmluvy, které navrhla Ruská federace. Cílem tohoto návrhu je 
stanovit třicetidenní lhůtu, v níž má dovážející země odpovědět oznamovateli přepravy 
odpadů, a provést  jednu redakční změnu.  
(4) Je nezbytné stanovit postoj, který má být k tomuto návrhu zaujat jménem Unie na 
konferenci smluvních stran, neboť se jedná o změnu znění úmluvy, která má právní 
účinky. Pokud by konference smluvních stran tento návrh přijala, by l by tento akt pro 
Unii závazný a ovlivnil by obsah právních předpisů Unie, konkrétně pak nařízení 
Evropského parlamentu a  Rady (ES) č.  1013/2006 ze dne 14. června 2006 o  přepravě 
odpadů7. 
(5) Unie by výše uvedené změny úmluvy neměla podpořit, neboť by si vyžádaly zahájení 
zdlouhavého a náročného postupu a zahájení takového postupu pro změnu úmluvy, 
jejíž cíle by mohly být dosaženy jiným způsobem, se jeví jako nepřiměřené. Unie by 
spíše měla být otevřena iniciativám zaměřeným na zlepšení fungování postupu 
„předchozího informovaného souhlasu“, pokud tyto iniciativy budou mít širší oblast 
působnosti než návrh předložený na 15. zasedání konference smluvních stran, budou v 
souladu s obecnými politikami a cíli Unie a nepovedou ke změně úmluvy. Je třeba 
poznamenat , že přijetí navrhované změny, která nemá jasnou přidanou hodnotu, by 
nicméně nepoškozovalo zájmy Unie,  
                                                 
6 Úř. věst. L 39, 16.2.1993, s. 1.  
7 Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.  
CS 6  CS  
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:  
Článek 1  
1. Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 15. zasedání konference smluvních stran 
Basilejské úmluvy, je ten, že nepodpoří změny čl.  6 odst.  2 úmluvy navržené Ruskou 
federací.  
2. Pokud budou na 15. zasedání konference smluvních stran Basilejské úmluvy 
předloženy další návrhy, jejichž účelem bude zlepšit fungování postupu 
„předchozího informovaného souhlasu“, Unie tyto návrhy podpoří, pokud splní 
následující podmínky:  
 
a) budou navrženy tak, aby zlepšily fungování uvedeného postupu, budou tedy 
řešit zpoždě ní a problémy, s nimiž se potýkají státy vývozu, tranzitu nebo 
dovozu při vyřizování oznámení, a podpoří digitalizaci postupu „předchozího 
informovaného souhlasu“, aby odpad mohl být přepravován přes hranice bez 
zbytečného odkladu, pokud je dotyčná přeprav a v souladu s ustanoveními 
úmluvy, aniž by byla nutná změna úmluvy;  
b) podpoří nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí, jakož i 
přechod na celosvětové oběhové hospodářství a  
c) podpoří řádné provádění kontrolních mechanismů stanovených v úmluvě a v 
tomto ohledu přispějí k právní jasnosti.  
Článek 2  
Zástupci Unie v  konzultaci s  členskými státy se mohou s  ohledem na vývoj jednání během 15. 
zasedání konference smluvních stran úmluvy dohodnout na drobných úpravách postoje 
uvedeného v  článku  1 během koordinačních schůzek na místě bez dalšího rozhodnutí Ra dy.  
Článek 3  
Toto rozhodnutí je určeno Komisi.  
V Bruselu dne  
 Za Radu  
 předseda/předsedkyně