EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 29.9.2021 COM(2021) 599 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ O PROVÁDĚNÍ A ÚČINNÉM FUNGOVÁNÍ SMĚRNICE 2012/18/EU O KONTROLE NEBEZPEČÍ ZÁVAŽNÝCH HAVÁRIÍ S PŘÍTOMNOSTÍ NEBEZPEČNÝCH LÁTEK ZA OBDOBÍ 2015–2018







OBSAH Úvod 1.Shrnutí zpráv členských států 1.1.Statistické údaje o závodech 1.1.1.Počet závodů 1.1.2.Vnější havarijní plány 1.1.3.Informování veřejnosti 1.1.4.Kontroly 1.1.5.Zákaz provozu, sankce a jiné donucovací prostředky 1.2.Statistiky závažných havárií 2Cesta ke zlepšení prevence průmyslových havárií 3Závěry



Úvod Závažné havárie s přítomností nebezpečných látek představují významnou hrozbu pro člověka a životní prostředí. Navíc tyto havárie často způsobují značné hospodářské ztráty a narušují udržitelný růst. Chemické látky zároveň hrají zásadní úlohu ve většině našich každodenních činností, protože jsou součástí téměř každého zařízení, které používáme, a přispívají k naší pohodě, ochraně našeho zdraví a bezpečnosti nebo poskytují řešení nových problémů prostřednictvím inovací. Pro minimalizaci souvisejících rizik jsou zapotřebí opatření, která zabrání závažným haváriím s přítomností nebezpečných látek a zajistí náležitou připravenost, prevenci a reakci, kdyby k takovým nehodám přesto došlo. Sdělení Zelená dohoda pro Evropu požaduje, aby Komise spolu s členskými státy zintenzivnila svou práci na zlepšení prevence průmyslových havárií. Kromě toho Komise v Akčním plánu pro nulové znečištění oznámila, že bude dále upevňovat svou podporu členským státům, například co se týče posuzování rizik v závodech s cílem posílit preventivní opatření, a důsledků případných havárií. Směrnice 2012/18/EU o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek („směrnice Seveso III“) stanovuje příslušný rámec pro opatření k řízení rizik, jež slouží k prevenci závažných havárií a omezení jejich následků. Jedná se o nejnovější generaci „právního rámce Seveso“, která vstoupila v platnost dne 1. června 2015. Oproti svým předchůdcům tato směrnice zpřísňuje ustanovení o účasti a informování veřejnosti, územním plánování a přístupu veřejnosti k právní ochraně a zavádí přísnější kontrolní normy, které mají zajistit účinné provádění pravidel bezpečnosti. Členské státy Komisi každé čtyři roky předkládají zprávu o provádění v souladu s čl. 21 odst. 2. Tato zpráva shrnuje podání členských států za období 2015–2018 podle článku 29 (v té době bylo Spojené království stále členem Evropské unie).

Tato zpráva má dvě části: -Část I shrnuje informace poskytnuté členskými státy o provádění směrnice Seveso. Oddíl 1.1 zahrnuje informace shromážděné v rámci dotazníku zaměřeného na dříve zjištěné problémové oblasti. Cílem tohoto shrnutí je zhodnotit úroveň provádění a zjistit všechny nedostatky, které je nutno řešit. Oddíl 1.2 pak doplňuje některé údaje o haváriích vyplývající z analýzy databáze závažných havárií (eMARS), kterou spravuje Kancelář pro nebezpečí závažných havárií, jež je součástí Společného výzkumného střediska Evropské komise. -Část II popisuje předpokládaná opatření, která Komise přijme ve spolupráci s členskými státy s cílem dále zlepšit prevenci průmyslových havárií, včetně řešení nedostatků v provádění. Stejně jako v případě předchozích hodnocení, Komise uzavřela smlouvu s externím poskytovatelem služeb, který analyzoval zprávy poskytnuté členskými státy a taktéž další relevantní údaje. Dodavatelem vypracovaná studie poskytuje podrobnou analýzu nahlášených informací, včetně analýzy pro každý členský stát, a další dostupné informace. Zveřejněny jsou také úplné příspěvky 28 členských států, dotazník a zprávy za předchozí vykazovaná období. 1.Shrnutí zpráv členských států Zprávy za čtyřleté období let 2015–2018 předložilo Komisi všech 28 členských států. 1.1.Statistické údaje o závodech 1.1.1.Počet závodů Členské státy v roce 2018 vykázaly celkem 11 776 závodů spadajících do oblasti působnosti směrnice Seveso III (viz graf 1). Oproti předchozímu vykazovanému období (2012–2014), ke konci kterého bylo vykázáno 11 297 závodů, se jedná o nárůst (o 479 závodů). Největší podíl těchto závodů byl v Německu (31 %), ve Francii (11 %), v Itálii (8 %), ve Spojeném království (8 %), které bylo v tomto vykazovaném období stále ještě členským státem EU, a ve Španělsku (7 %). Podíl závodů s nadlimitním množstvím (ZSNM)a závodů s podlimitním množstvím (ZSPM) byl ve sledovaném období téměř konstantní, v průměru 43 % (5 090 závodů) tvořily závody s podlimitním množstvím a 57 % (6 686 závodů) závody s nadlimitním množstvím.

Jak ukazuje Graf 2 , lze pozorovat pomalý, ale setrvalý nárůst počtu závodů, na něž se směrnice vztahuje. To je nutno zasadit do souvislostí třech kol rozšiřování EU v tomto období (2004, 2007 a 2013) a s nárůstem nebezpečných látek spadajících do oblasti působnosti směrnice Seveso III po revizi směrnice Seveso II v roce 2012. Údaje o závodech s podlimitním množstvím byly hlášeny teprve od vykazovaného období 2009–2011. Ze všech činností, které se používají ke kategorizaci závodů Seveso, se téměř 45 % závodů věnuje některé z těchto čtyř činností: (1)výroba a distribuce chemických látek (1 850 závodů = 15,1 %) (2)výroba, poskytování a distribuce energie (1 606 závodů = 13,2 %) (3)skladování paliva (1 190 závodů = 9,8 %),

(4)velkoobchod a maloobchod (930 závodů = 7,6 %). 1.1.2.Vnější havarijní plány Článek 12 směrnice Seveso III požaduje, aby provozovatelé poskytli příslušným orgánům informace nezbytné k sestavení vnějších havarijních plánů pro závody s nadlimitním množstvím. Tyto plány jsou důležité k tomu, aby došlo k rychlé a koordinované reakci na závažné havárie, a hrají zásadní roli při minimalizaci jejich následků. Musí být také přezkoumávány a zkoušeny v odstupech ne delších než tři roky. 1.1.2.1. Zavedení vnějších havarijních plánů Jak je znázorněno v Grafu 3 , byly vnější havarijní plány na konci sledovaného období zavedeny pro většinu závodů s nadlimitním množstvím. Na konci období 2015–2018 mělo tyto plány v průměru 91 % závodů s nadlimitním množstvím. Neměla je 4 % závodů, protože příslušné orgány na základě čl. 12 odst. 8 směrnice Seveso III rozhodly, že s ohledem na informace obsažené v bezpečnostní zprávě není vypracování vnějšího havarijního plánu požadováno. Nejčastějším důvodem, kterým příslušné orgány odůvodňují neexistenci vnějšího havarijního plánu, je to, že na základě jejich posouzení by následky závažných havárií nepřesáhly hranice lokality a/nebo by nepředstavovaly možné riziko pro lidské zdraví a životní prostředí. Dalším vysvětlením bylo, že scénáře havárií jsou v některých případech zahrnuty v jiných plánech reakce na mimořádné události (např. v plánech reakce na mimořádné námořní a pobřežní události nebo v plánu reakce příslušného požárního sboru). Zbylých 5 % závodů s nadlimitním množstvím (tj. více než 200 závodů s nadlimitním množstvím v EU) nemělo vnější havarijní plán, což znamená nedodržení ustanovení směrnice Seveso III. Oproti předchozímu vykazovanému období, kdy tento plán nemělo 12 % zařízení s nadlimitním množstvím, se však jedná o zlepšení. 1.1.2.2.Zkoušení a přezkum vnějších havarijních plánů Co se týče čl. 12 odst. 6 směrnice Seveso III a povinnosti členských států zajistit, aby byly vnější havarijní plány přezkoumávány, zkoušeny a v případě potřeby aktualizovány ve vhodných odstupech ne delších než tři roky, došlo ve vykazovaném období 2015–2018 ve srovnání s předchozími k mírnému zlepšení. Ve vykazovaném období 2006–2008 bylo přezkoumáno a vyzkoušeno 60 % vnějších havarijních plánů; v období 2009–2011 se tento podíl zvýšil na 73 % a na konci roku 2014 dosáhl 75 %. Ve vykazovaném období 2015–2018 bylo vyzkoušeno 77 % vnějších havarijních plánů z celkového počtu 5 090 závodů s nadlimitním množstvím. Komise podotýká, že se situace v jednotlivých členských státech liší: většina členských států ustanovení směrnice Seveso III týkající se zkoušení a přezkumu vnějších havarijních plánů plně dodržuje, ale v několika dalších státech je míra nedodržování velmi vysoká. Vykazované informace jsou znázorněny v Grafu 4 . 1.1.3.Informování veřejnosti Podle čl. 14 odst. 1 musí členské státy zajistit, aby informace uvedené v příloze V byly trvale dostupné veřejnosti, a to i v elektronické podobě. Informace o všech závodech jsou trvale dostupné v 17 členských státech, a to i v elektronické podobě, a v případě potřeby jsou aktualizovány. Zbývajících 11 členských států požadavky čl. 14 odst. 1 plně nedodrželo, ačkoli jsou tyto informace na vyžádání veřejně dostupné.

Členské státy byly požádány, aby uvedly podíl závodů, u kterých nebyly informace uvedené v příloze V směrnice dostupné. Tyto informace jsou znázorněny v Grafu 5 . Graf 5: Podíl závodů, pro které nejsou informace uvedené v příloze V trvale dostupné Podle čl. 14 odst. 2 je dále požadováno, aby členské státy pouze u závodů s nadlimitním množstvím zajistily, aby všechny osoby, které by mohla závažná havárie ovlivnit, pravidelně dostávaly informace o bezpečnostních opatřeních a o správném chování v případě závažné havárie, aniž by o ně musely žádat. Tyto informace zveřejnilo celkem 92 % závodů s nadlimitním množstvím. Ve srovnání s 81 % závody s nadlimitním množstvím, které tyto informace zveřejnily ve vykazovaném období 2012–2014, se jedná o nárůst o 11 %. Vykázané údaje související s tímto aspektem provádění jsou uvedeny v Grafu 6 . 1.1.4.Kontroly Článek 20 směrnice Seveso III vyžaduje, aby členské státy zavedly kontrolní systém a program kontrol pro všechny závody. Závody s nadlimitním množstvím se mají kontrolovat každých dvanáct měsíců a závody s podlimitním množstvím každých 36 měsíců, pokud není zaveden program kontrol založený na systematickém hodnocení. Podle čl. 20 odst. 5 se při systematickém posuzování nebezpečí dotyčných závodů vychází alespoň z možných dopadů dotyčných závodů na lidské zdraví a životní prostředí, jakož i z dodržování požadavků směrnice Seveso III v minulosti. Tato kritéria zajišťují alespoň stejnou úroveň účinnosti jako kontroly prováděné jednou za rok nebo jednou za tři roky. Toto ustanovení se vztahuje na závody s nadlimitním i s podlimitním množstvím. Je-li to vhodné, zohlední se rovněž příslušná zjištění z kontrol provedených na základě jiných právních předpisů Unie. Na základě údajů vykázaných příslušnými orgány v tomto posledním vykazovaném období je v současné době většina závodů s nadlimitním množstvím (3 556 z celkového počtu 5 090 závodů s nadlimitním množstvím) kontrolována jednou za rok (viz Graf 7 ). Program kontrol u zbývajících závodů, včetně četnosti prohlídek na místě, vychází ze systematického hodnocení nebezpečí závažné havárie v dotyčném závodě. Graf 7: Podíl kontrolovaných závodů s nadlimitním množstvím v jednotlivých členských státech Téměř všechny závody s podlimitním množstvím (6 140 z celkového počtu 6 686 závodů s podlimitním množstvím) jsou kontrolovány každé tři roky (viz Graf 8 ). Program kontrol u zbývajících závodů, včetně četnosti prohlídek na místě, vychází ze systematického hodnocení nebezpečí závažné havárie v dotyčném závodě. Graf 8: Podíl kontrolovaných závodů s podlimitním množstvím v jednotlivých členských státech



1.1.5.Zákaz provozu, sankce a jiné donucovací prostředky

Podle článku 19 směrnice Seveso III členské státy zakáží provoz jakéhokoli závodu, jehož opatření přijatá provozovatelem pro prevenci a omezení závažných havárií vykazují vážné nedostatky, mezi něž mimo jiné patří vážná selhání při přijímání nezbytných opatření určených v kontrolní zprávě. Článek 28 dále uvádí, že členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě směrnice Seveso III. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Většina členských států nevykázala zákaz provozu žádného závodu, jehož opatření přijatá provozovatelem pro prevenci a omezení následků závažných havárií by měla ve vykazovaném období vážné nedostatky (viz Graf 9 a Graf 10 ). Ve vykazovaném období bylo zaznamenáno celkem 8 207 donucovacích opatření. Zdaleka nejvíce případů nahlásily Nizozemsko (4 023) a Rumunsko (3 586). Některé členské státy uvedly podrobnosti o celkové výši uplatněných sankcí (např. Slovensko 25 250 EUR a Lotyšsko 6 335 EUR). Před donucovacími opatřeními mají obecně přednost nápravná opatření, například vydávání výstrah. Úzká spolupráce s provozovateli obecně funguje dobře, proto se k donucovacím opatřením a sankcím přistupuje spíše výjimečně. 1.2.Statistiky závažných havárií Počet závažných havárií je jedním z klíčových ukazatelů při měření celkové účinnosti směrnice Seveso III při jejich snižování na minimum a minimalizaci jejich škodlivých dopadů. Podle článku 18 podávají členské státy Komisi zprávy o závažných haváriích splňujících kritéria stanovená v příloze VI, ke kterým došlo na jejich území. V letech 2000 až 2018 bylo v databázi eMARS zaznamenáno celkem 518 havárií. Z těchto 518 havárií bylo 442 (85 %) označeno jako závažné havárie splňující kritéria uvedená v příloze VI směrnice Seveso III. Jak lze vidět na Grafu 11 , celkový počet závažných havárií v posledních letech vykazuje stabilní trend, navzdory zvýšení počtu závodů, na které se vztahuje směrnice Seveso III. U celkem 11 776 závodů, na které se vztahují požadavky směrnice, byl počet havárií na základě ověřených údajů v období 2005–2015 nižší než 25 ročně. Vzhledem k velmi vysoké míře industrializace v EU následující údaje ukazují, že směrnice Seveso III významně přispívá k dosažení nízké četnosti závažných havárií. Obecně je také považována za referenční směrnici pro politiku týkající se průmyslových havárií a je vzorem pro právní předpisy v mnoha zemích po celém svět.

Přestože byl v posledních letech počet úmrtí v důsledku závažných chemických havárií poměrně nízký, ještě v letech 2014 a 2015 byl počet úmrtí mnohem vyšší, což ukazuje, jak důležité je zachovávat ostražitost vůči rizikům chemických (viz Graf 12 a Graf 13 ).

Graf 13: Počet zranění na pracovišti a mimo pracoviště v letech 2000–2018 V období 2000–2018 se nejčastěji uváděná kritéria pro oznámení závažné havárie Komisi ze šesti kritérií uvedených v příloze VI nezměnila a jsou to tato: -množství přítomných látek, -zranění osob, -škoda na majetku. Pokud jde o průmyslovou činnost, při níž k haváriím dochází, shromážděné údaje ukazují, že k závažným haváriím jsou nejvíce náchylné výroba chemických látek (114 závažných havárií) a odvětví petrochemických a ropných rafinérií (105 závažných havárií) (viz Graf 15 ). 2Cesta ke zlepšení prevence průmyslových havárií Údaje o provádění směrnice Seveso III vykázané členskými státy obsahují užitečné informace pro stanovení opatření potřebných k dalšímu zlepšení prevence průmyslových havárií. Pro tento účel byly určeny tři hlavní nástroje, které umožňují smysluplné posouzení jeho rozsahu: 1.zlepšení provádění a dodržování; 2.zlepšení a zefektivnění vykazování; 3.posílení výměny poznatků a osvědčených postupů mezi členskými státy a Komisí. Zlepšení provádění a dodržování směrnice Seveso III

Směrnice Seveso III musela být provedena do právních řádů členských států do 1. června 2015. Vzhledem k tomu, že 16 členských států neprovedlo směrnici ve vnitrostátním právu včas, vedla Komise v letech 2015–2017 řízení nesplnění povinnosti kvůli nesdělení přijatých opatření. Po sdělení prováděcích opatření byly všechny případy uzavřeny. Komise také pečlivě sleduje správné provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Problémy s prováděním byly zjištěny v 16 členských státech a k jejich řešení byla nebo jsou zahájena řízení o nesplněné povinnosti. Navzdory tomu, že se situace, jak vyplývá z analýzy zpráv členských států, obecně meziročně zlepšuje, zjistila Komise určité nedostatky a bude vyšetřovat hlavní příčiny nesouladu s požadavky (např. týkající se vnějších havarijních plánů a informování veřejnosti). Pokud by tyto nedostatky, které vedou ke zvýšenému riziku havárií, a ohrožují tak cíle směrnice, byly spíše důsledkem strukturálních než jednorázových problémů, může Komise dle potřeby zvážit zahájení řízení o nesplnění povinnosti. Zlepšení a zefektivnění vykazování Komise bude i nadále usilovat o zlepšení a zefektivnění procesu vykazování a o maximalizaci součinnosti propojením různých databází, které obsahují údaje o průmyslových závodech. Cílem je zlepšit relevantnost a kvalitu údajů poskytovaných členskými státy a zároveň snížit administrativní zátěž. Komise chce v první řadě zlepšit databázi závažných průmyslových havárií (eMARS ), která v současné době obsahuje jen omezené informace o širších a dlouhodobých socioekonomických dopadech (např. ztráta nebo poškození majetku, dlouhodobé škody na životním prostředí, ztráta pracovních míst, poškození pověsti, dlouhodobý dopad na okolí), protože uváděné informace se obvykle týkají okamžitých dopadů (např. zranění a úmrtí). Podrobnější posouzení socioekonomických dopadů havárií a dopadů havárií na životní prostředí je důležité pro výraznější zmírnění dlouhodobých dopadů závažných průmyslových havárií. Dále chce Komise zlepšit hlášení případů, kdy „téměř došlo k havárii“. Jedná se o nehody, při nichž nedošlo ke škodě na majetku ani ke zranění osob, ale ke škodě nebo zranění mohlo snadno dojít. Proto jde o cenný zdroj informací pro sdílení získaných poznatků v celé EU. Hlášení závažných průmyslových havárií z posledních let může být pravděpodobně neúplné kvůli času potřebnému pro úplné soudní šetření a obtížnému zajištění dvoustupňového vykazování v rámci stávajícího systému pro hlášení havárií. Systém pro hlášení havárií by měl být v budoucnu zlepšen, aby se dvoustupňové vykazování usnadnilo, přičemž 1) krátce po havárii se podává stručná předběžná zpráva a 2) po provedení všech příslušných šetření se podává úplná zpráva. Zavedení většího počtu statistických ukazatelů ve zprávách členských států (např. o počtu inspektorů a kontrol) by umožnilo lépe sledovat požadavky stanovené směrnicí. To by byla další důležitá informace, zejména pro účely poznatků pro zlepšení prevence průmyslových havárií, a mohla by být užitečným podkladem pro integrovaný rámec pro monitorování a výhled v oblasti nulového znečištění. Posílení výměny poznatků a postupů mezi členskými státy a Komisí Získávání poznatků na základě závažných průmyslových havárií a kontrola jsou klíčovými prvky pro udržení průmyslové bezpečnosti v celé Evropské unii a pro zlepšení prevence a omezení následků havárií. Komise vykonává důležité úkoly v oblasti prevence průmyslových havárií. Jedná se zejména o analýzu průmyslových havárií, poskytování podpory členským státům v oblasti analýzy rizik a následků, vedení technické pracovní skupiny pro kontrolu a poskytování nástrojů pro kontrolu. V této práci je třeba pokračovat a posílit ji, aby bylo možné splnit cíle stanovené v Zelené dohodě pro Evropu. Během období, které tato zpráva zahrnuje, Komise úzce spolupracovala s členskými státy na případném potřebném zlepšení jejich budování kapacit a na vymezení rámce pro činnost s cílem zlepšit prevenci průmyslových havárií. V nadcházejících letech by mohla přibýt další podpora hlášení případů, kdy téměř došlo k havárii, uvádění dlouhodobých dopadů ve zprávách a prohlubování pochopení socioekonomických a environmentálních dopadů havárií. Postupný pokrok v oblasti řízení rizik souvisejících s chemickými látkami (např. stanovení látek vzbuzujících mimořádné obavy, definice kritérií pro zásadní použití , návrh pověřit Komisi povinností provádět audity v členských státech), který se očekává v důsledku provádění Zelené dohody pro Evropu, zejména jejího Akčního plánu pro nulové znečištění a související strategie pro udržitelnost v oblasti chemických látek , dále zlepší znalosti nezbytné pro lepší prevenci průmyslových havárií. 3Závěry Směrnice Seveso III, která se vztahuje na přibližně 12 000 závodů, kde mohou být přítomny nebezpečné látky, hraje důležitou roli při směřování vysoce industrializované EU k dosažení nulového znečištění prostřednictvím prevence průmyslových havárií. V období 2005–2015 došlo v EU v průměru k méně než 25 závažným haváriím ročně s postupně se snižujícími dopady. Tato směrnice je obecně považována za referenční směrnici pro politiku týkající se průmyslových havárií a je vzorem pro právní předpisy v mnoha zemích po celém světě. Analýza zpráv členských států ukazuje, že téměř ve všech oblastech (informování veřejnosti, zavádění vnějších havarijních plánů, počet zranění atd.) došlo ke zlepšení v provádění ustanovení směrnice Seveso III ve srovnání s údaji vykázanými v předchozích obdobích. Každá havárie je však přece jen havárie a je třeba dále usilovat o zlepšení jejich prevence, k čemuž vyzývá Zelená dohoda pro Evropu a Akční plán pro nulové znečištění. Komise proto zintenzivní svou snahu na podporu náležitého provádění ustanovení směrnice Seveso III a v případě potřeby podnikne kroky k jejich prosazování, aby zajistila, že tato ustanovení budou účinně dodržována a přinesou zamýšlené přínosy pro životní prostředí a zdraví. Rovněž posílí spolupráci s členskými státy s cílem zlepšit prevenci průmyslových havárií.