Roční příděl by měl být výslovně zakotven v rozhodnutí, aby byl umožněn předvídatelný tok zdrojů v dostatečném rozsahu, který by umožnil pokračování požadované podpory výzkumu v odvětvích uhlí a oceli založeného na spolupráci.

Navrhuje se změnit rozhodnutí 2003/77/ES tak, aby ode dne 1. ledna 2021 výslovně povolovalo odtoky související s ročním přídělem až do výše [111 milionů] EUR do roku 2027, a to za účelem podpory výzkumných projektů v odvětvích uhlí a oceli mimo rámcový program výzkumu. Roční příspěvek bude stanoven v souladu s kritérii stanovenými v revidovaném rozhodnutí Rady 2003/76/ES. Žádosti o platby týkající se uvedeného přídělu budou hrazeny za použití čistých příjmů z investic a čerpání aktiv z ESUO v likvidaci.

·V souladu s návrhem na změnu rozhodnutí 2003/76/ES povolit, aby byly zdroje portfolia podle potřeby prodány, čímž by se umožnily platby související s ročním přídělem ve výši [111 milionů] EUR do roku 2027. V závislosti na investičních podmínkách a vývoji velikosti portfolia to bude znamenat postupné snižování objemu spravovaných aktiv.

Evropská komise využívá výnosy z ESUO v likvidaci na podporu výzkumných projektů v odvětví spjatých s uhlím a ocelí. Schopnost portfolia vytvářet dostatečné výnosy na financování smysluplného výzkumného programu se však v posledních letech v důsledku dlouhodobého poklesu výnosů na finančním trhu dostala pod tlak. Dokonce i před nedávným poškozením trhu způsobeným pandemií Covid-19 vytvářelo portfolio nízké výnosy, a to v důsledku prostředí s nižší úrokovou sazbou přetrvávajícího po finanční krizi. Krize způsobená Covid-19 tento dlouhodobější strukturální pokles očekávaných výnosů ještě zhoršila. Portfolio ESUO zvládlo aktuální zmenšení trhu v důsledku krize Covid-19 v porovnání se vzájemnými fondy relativně dobře, a to díky jeho poměrně konzervativnímu složení. Krize nicméně bude mít dopady trvalého charakteru na očekávané výnosy, což prohlubuje potřebu hledat alternativní způsoby, jak aktiva fondu využít na podporu politik EU.

Podle přílohy rozhodnutí Rady 2003/77/ES ze dne 1. února 2003 „a) aktiva ESUO [Evropské společenství uhlí a oceli] v likvidaci se podle potřeby použijí pro splnění zbývajících závazků ESUO, co se týká jeho neuhrazených výpůjček, jeho závazků vyplývajících z předcházejících provozních rozpočtů a všech nepředvídatelných závazků. b) V rozsahu, v jakém nejsou aktiva ESUO v likvidaci potřebná pro splnění závazků uvedených v písmenu a), se tato aktiva investují tak, aby poskytovala výnos, který se použije pro další financování výzkumu v odvětvích spojených s průmyslem uhlí a oceli. c) Majetek Výzkumného fondu pro uhlí a ocel se investuje tak, aby poskytoval výnos, který se použije pro další financování výzkumu v odvětvích spojených s průmyslem uhlí a oceli.“

Rozhodnutí nebude obsahovat žádné automatické použití těchto aktiv nebo nástrojů. Rozhodnutí pouze zmocní Komisi, aby mohla tyto investice realizovat, pokud jsou k tomu příznivé podmínky na trhu, a pokud budou tyto investice v souladu s investičním horizontem investic, a to s přihlédnutím k platbám souvisejícím s ročním přídělem do roku 2027. Komise bude při využívání těchto rozšířených investičních možností postupovat obezřetně a s náležitou péčí, aby maximalizovala pravděpodobnost pozitivních výsledků. O rozhodnutí využít tyto pravomoci bude informovat ve svých výročních zprávách, kde vysvětlí důvody pro rozšíření škály investic, a jakmile jí to údaje o výkonnosti umožní, podá zprávu o zjištěných výsledcích.

·případné investování do širší škály nástrojů peněžního trhu (zejména do fondů peněžního trhu),

Díky svému delšímu investičnímu horizontu má portfolio větší kapacitu držet aktiva, pokud by to bylo nutné pro obnovení jejich hodnot. S ohledem na tuto skutečnost se navrhuje rozšířit škálu investic finančních základních směrů, aby se v co největší možné míře snížil dopad nízkých nebo záporných výnosů a posílila se diverzifikace a odolnost portfolia, a to při současném provádění konzervativní investiční politiky, která s vysokou mírou spolehlivosti zachovává kapitál a, je-li to v souladu s tímto cílem, pokud možno posiluje výnosy. V dlouhodobém horizontu by rozšiřování kategorií způsobilých aktiv mělo pomoci zajistit stabilní a předvídatelnou správu portfolia – a to včetně předvídatelných plateb, které jsou prováděny z aktiv a souvisí s ročním přídělem – a snížit míru snižování podkladových zdrojů prostřednictvím plateb ročních splátek.

Bez ohledu na předpokládané čerpání do roku 2027 je investiční horizont zbývajících finančních prostředků poměrně dlouhodobý, což umožňuje další diverzifikaci. Portfolio ESUO doposud v podstatě neobsahovalo podstatné závazky, a proto nebylo vystaveno odtokům v rozsahu, který by kvalitativně změnil investiční horizont nebo objem aktiv v portfoliu. Tato situace se po zavedení plateb souvisejících s ročním přídělem na financování výzkumného programu změní. Předvídatelné platby tohoto rozsahu by však neměly výrazně ovlivnit investiční horizont nebo rizikovou toleranci zbývajících aktiv v portfoliu a platby budou navíc prováděny v horizontu sedmi let.

Cílem tohoto návrhu je učinit portfolio ESUO čelící těmto výzvám odolnějším, a to zvětšením škály pro investování do jiných kategorií aktiv a použitím jiných technik investování, aby bylo portfolio chráněno před výlučnou závislostí na cenných papírech s pevným výnosem.

Aktiva ESUO jsou tradičně investována převážně do státních a nadnárodních dluhů denominovaných v eurech. Tato škála investic dokázala zajišťovat stabilní pozitivní výnosy a zároveň udržet riziko portfolia na snížených úrovních. V posledních letech se však hospodářské podmínky a podmínky na trhu změnily způsobem, který trvale omezil příležitosti získávat výnosy z investic do státních a nadnárodních dluhů. S výhledem do budoucna lze konstatovat, že finanční trhy, a zejména trhy s evropskými dluhopisy v důsledku výrazně nízkých/negativních výnosů (zejména v případě cenných papírů emitentů s nejvyšší úvěrovou kvalitou) a snížené likvidity, poháněné mimo jiné uvolněním měnové politiky ECB a jejími programy na nákup dluhopisů, budou nadále představovat výzvu. Jakýkoliv nárůst úrokových sazeb oproti této nízké výchozí úrovni povede k přecenění stávajících aktiv směrem dolů, což vyvolává riziko velmi nízkých nebo záporných výnosů, dokud reinvestice s vyššími výnosy postupně nevykompenzují účinek počátečního přecenění.

Platby by byly prováděny každý rok, jakmile budou identifikovány příslušné projekty, a vždy v rámci limitů ročního přídělu ve výši [111 milionů] EUR. Roční částka, kterou lze z ESUO v likvidaci přidělit, by činila [111 milionů] EUR, aby bylo do budoucna umožněno udržitelné využívání zdrojů pro financování výzkumu.

Pokud by zůstal zachován předpoklad, že aktiva ESUO v likvidaci mohou vytvářet stabilní příjem dostačující k financování Výzkumného fondu pro uhlí a ocel, nebyl by vzhledem k trvalé změně podmínek na finančním trhu již dále udržitelný. Pro tento účel je třeba rozhodnutí aktualizovat, aby lépe odráželo potřeby základní politiky, jíž má ESUO v likvidaci sloužit, a výzvy v podobě vytváření výnosů na úrovni potřebné v kontextu stávajících podmínek na trhu.

·ratingová omezení vylučují téměř celý trh s podnikovými a finančními dluhopisy, který by mohl přinést diverzifikaci a vyšší výnosy, což by mohlo být užitečné pro zmírnění dopadu záporných sazeb v současném tržním prostředí,

·podobné okolnosti vyvstávají v souvislosti s omezeními splatnosti, která brání investicím do dluhopisů s delší splatností, jež by mohly přinést podobné výhody. Změna těchto omezení by umožnila diverzifikovanou alokaci aktiv s vyššími očekávanými výnosy z portfolia při současném zachování celkového rizika portfolia na podobné úrovni jako v současnosti, a to díky příznivým vlivům korelace.

Po finanční krizi v roce 2008 začaly být podmínky na trhu pro správce aktiv s pevným výnosem obtížnější, a to vzhledem k prostředí s nízkými a často negativními úrokovými sazbami, které převládly, a to zejména pro investice s nižším úvěrovým rizikem. V této souvislosti představuje vytváření pozitivní výkonnosti pro správce aktiv s pevným výnosem velkou výzvu, zejména ve střednědobém/dlouhodobém investičním horizontu. V roce 2020 se situace v souvislosti s krizí způsobenou koronavirem ještě zhoršila, což může znamenat, že prostředí nízkých/negativních sazeb přetrvá dále do budoucna.

Aby se omezily negativní důsledky těchto faktorů, je pro správce aktiv důležité, aby měli přístup k co nejširší možné škále investic. Tímto způsobem mohou správci aktiv posílit diverzifikaci a využít výhod kategorií aktiv vykazujících odlišné výnosové vzorce a nižší korelace. V dlouhodobých investičních horizontech by vysoce diverzifikovaná portfolia měla mít lepší výsledky než méně diverzifikovaná portfolia, a to při podobných úrovních rizika.

Proto se navrhuje změnit stávající finanční základní směry následujícími způsoby.

A. Úprava absolutních omezení týkajících se investičních limitů, ratingů a splatnosti

Navrhuje se přijmout dynamičtější přístup, pokud jde o technické aspekty provádění, které potřebují určitou flexibilitu (například stanovení limitů pro riziko, splatnost a koncentraci).

To by umožnilo jejich pravidelnější kalibraci vzhledem k měnícím se podmínkám na trhu a vycházelo by to z nedávných pokynů Komise přijatých pro společný rezervní fond, jednoho z dalších velkých portfolií spravovaných Komisí. Aktiva musí být spravována na základě investiční strategie, která je vyjádřena ve formě strategické alokace aktiv, jež odráží investiční cíle a toleranci rizika. Investiční strategie musí být zohledněna ve strategické referenční hodnotě. Referenční hodnota musí být stanovena v souladu s odvětvovými postupy.

Tolerance rizik by mohla být rovněž vymezena v širším smyslu (např. uvedením způsobilých kategorií aktiv a upřesněním konkrétních rizikových parametrů, jako je hodnota v riziku). Investiční limity by se měly řídit spíše tržní než jmenovitou hodnotou a měly by být vymezeny jako maximální procentní podíl expozice na celkové tržní hodnotě portfolia. Tím se expozice vymezují přesněji, protože vzhledem k prostředí nízkých či záporných výnosů se mnoho cenných papírů pohybuje cenově výrazně nad jmenovitou hodnotou (100 %) a jmenovité hodnoty již nemusí nutně odrážet skutečnou ekonomickou hodnotu těchto expozic. Další důvod, proč získává na významu přístup založený na tržní hodnotě a procentním vyjádření, se ukazuje v případě, kdy se změní celková tržní hodnota portfolia, a to buď z důvodu tržního ocenění nebo v důsledku přítoků nebo odtoků.

Limity pro koncentraci by mohly být vylepšeny tak, aby umožňovaly rozlišovat mezi bezpečnějšími a rizikovějšími úvěrovými expozicemi, například tak, že větší expozice povolí pouze u emitentů nejvyšší kvality (vysoké třídy).

Způsobilé nástroje se navrhuje definovat v rámci Pokynů pro správu aktiv, zatímco referenční hodnota a konkrétní investiční limity budou definovány v interních dokumentech Evropské komise.

B. Povolení investic v jiných měnách

Finanční základní směry v současnosti neobsahují údaje o způsobilosti investic v cizí měně. V této souvislosti je třeba poznamenat, že investice denominované v eurech představují pouze asi 25 % světového trhu s dluhopisy.

Proto se navrhuje výslovně povolit investice do zajištěných investic denominovaných v amerických dolarech vydaných státními, nadnárodními a menšími než národními emitenty a agenturami.

Zejména (částečné) investice do vysoce likvidních dluhopisů denominovaných v amerických dolarech a vydaných těmito subjekty by umožnily přístup k velkým a likvidním trhům, jakým je např. americký trh s vládním dluhem. To by mohlo být užitečné vzhledem k výše uvedeným omezením likvidity na trzích s evropskými dluhopisy. Kromě toho by to umožnilo získat expozice s různou výnosovou křivkou s případně lepšími možnostmi tzv. „carry“/„roll down“.

Riziko ztrát v důsledku kolísání směnného kurzu by mohlo být zajištěno. Nástroje k zajištění měnového rizika existují, ale stávající finanční základní směry se tímto typem operace nezabývají. Komise může se souhlasem účetního rozhodnout, že zajištěné investice do jiných měn (než amerického dolaru) se mohou stát výslovně způsobilé podle kritérií uvedených v příloze rozhodnutí. Skutečné využití takovýchto nástrojů by bylo co do rozsahu omezeno a zohledňovalo by příslušné náklady a převládající podmínky na trhu.

C. Rozšíření rozsahu nástrojů kolektivního investování

V roce 2014 provedla skupina odborníků Světové banky hodnocení činností Komise v oblasti řízení finančních prostředků a aktiv. Světová banka podrobně přezkoumala postupy, které používá Komise, a dospěla k závěru, že Komise dosahuje svých cílů při správě portfolií v rámci své odpovědnosti v souladu s příslušnými odvětvovými standardy. Světová banka rovněž navrhla několik doporučení za účelem dalšího zlepšení investičního procesu a návratnosti.