DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI DOPORUČENÍ

V globalizovaném světě, kde má závažná trestná činnost a terorismus stále více nadnárodní a polyvalentní charakter, by orgány pro vymáhání práva a justiční orgány měly být plně vybaveny ke spolupráci s externími partnery, aby zajistily bezpečnost občanů ve svých zemích. Eurojust by proto měl mít v rozsahu nezbytném pro plnění svých úkolů možnost spolupracovat s justičními orgány třetích zemí a vyměňovat si s nimi osobní údaje. V současné době má Eurojust uzavřeny dohody o spolupráci, které umožňují výměnu osobních údajů s Černou Horou, Ukrajinou, Moldavskem, Lichtenštejnskem, Švýcarskem, Severní Makedonií, USA, Islandem, Norskem, Gruzií, Albánií a Srbskem. Podle čl. 80 odst. 5 nařízení 2018/1727 (nařízení o Eurojustu) zůstávají tyto dohody o spolupráci nadále platné.

Od data použitelnosti nařízení o Eurojustu, tj. od dne 12. prosince 2019, a v souladu se Smlouvou odpovídá Komise, jménem Unie, za sjednávání mezinárodních dohod se třetími zeměmi o spolupráci a výměně osobních údajů s Eurojustem. Eurojust může, je-li to nezbytné pro plnění jeho úkolů, v souladu s kapitolou V nařízení o Eurojustu navázat a udržovat spolupráci s vnějšími partnery na základě pracovních ujednání. Ta nicméně sama o sobě nemohou být právním základem pro výměnu osobních údajů.

S ohledem na politickou strategii, operativní potřeby justičních orgánů v celé EU a potenciální přínosy užší spolupráce v této oblasti se Komise domnívá, že je nutné zahájit v nejbližší budoucnosti jednání s deseti třetími zeměmi s cílem upravit způsob spolupráce s těmito zeměmi.

Komise provedla posouzení prioritních zemí, přičemž zohlednila operativní potřeby Eurojustu. Z návrhu strategie vnějších vztahů Eurojustu, který byl Komisi předložen k přezkoumání, vyplývá, že Eurojust konstatoval konkrétní operativní potřeby v oblasti spolupráce s Alžírskou demokratickou a lidovou republikou, Argentinskou republikou, Bosnou a Hercegovinou, Kolumbijskou republikou, Egyptskou arabskou republikou, Státem Izrael, Jordánským hášimovským královstvím, Libanonskou republikou, Marockým královstvím, Tuniskou republikou a Tureckou republikou. Jako další prioritní třetí státy označil Eurojust Brazilskou federativní republiku, Čínskou lidovou republiku, Kanadu, Spojené arabské emiráty, Nigerijskou federativní republiku, Panamskou republiku, Spojené státy mexické a Ruskou federaci.

Ačkoli Komise uvedené operativní potřeby uznává, je zřejmé, že jejich intenzita není stejná. Stávající úroveň spolupráce závisí na různých faktorech, jako je dostupnost kontaktního místa Eurojustu v dotčené zemi. Vzhledem k omezeným zdrojům není možné, aby Komise zahájila jednání se všemi těmito třetími státy zároveň, proto se má za to, že bude třeba stanovit priority. První prioritou by pro Komisi mělo být posílení spolupráce s kandidátskými zeměmi a potenciálními kandidáty, neboť tyto třetí státy by měly být nejlépe připraveny vést justiční spolupráci v trestních věcech na vysoké úrovni jako součást acquis EU. Stanoviska Komise týkající se Bosny a Hercegoviny a Turecka byla vyjádřena v pravidelných zprávách Komise za rok 2020. V obou případech je uzavření mezinárodní dohody, která by umožňovala výměnu osobních údajů s Eurojustem, podmíněno tím, že země musí provést nezbytné úpravy v příslušných právních předpisech o ochraně osobních údajů.

Druhou prioritou by mělo být posílení spolupráce s dalšími třetími zeměmi, které nepožádaly o členství v Unii, ale mají potenciálně vysoký bezpečnostní dopad na Evropu z geografických důvodů, např. země v regionu Středního východu a severní Afriky. Jak je uvedeno výše, z operačních důvodů jsou pro Eurojust třetími zeměmi s vysokou prioritou všechny země tohoto regionu. Jejich výběr je rovněž v souladu s globální strategií zahraniční a bezpečnostní politiky Evropské unie.

Třetí prioritou by měla být co největší soudržnost ve vztazích agentur působících v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí se třetími zeměmi, zejména mezi Europolem a Eurojustem, čímž by zajistila případná návaznost mezi vymáháním práva a justiční spoluprací. Komise – jménem Europolu – v současné době usiluje o uzavření dohod s osmi z deseti výše uvedených zemí. Komise zvažuje, že by v případě, že je to možné a proveditelné, bylo vhodné usilovat o to, aby se do budoucích jednání zapojil jak Eurojust, tak Europol, díky čemuž by tato jednání mohla být pro dotčené třetí země zajímavější.

V tomto kontextu Komise proto doporučuje Radě, aby ji v první řadě zmocnila k jednání s těmito třetími státy: Arménie, Alžírsko, Bosna a Hercegovina, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Tunisko a Turecko. Arménie nedávno oznámila Eurojustu své přání navázat s ním vztahy založené na spolupráci.

Politické souvislosti

Arménie

Arménie je vzhledem ke svému strategickému umístění v oblasti jižního Kavkazu důležitým partnerem EU v rámci Východního partnerství. V roce 2017 podepsala s EU dohodu o komplexním a posíleném partnerství, která se mimo jiné týká sbližování právních předpisů v důležitých odvětvích, jako je životní prostředí, energetika, doprava a ochrana spotřebitele. V roce 2012 podepsaly Arménie a EU dohodu o zjednodušení vízového režimu a v roce 2013 dohodu o zpětném přebírání osob. Po pokojené demokratické revoluci v roce 2018 zahájila Arménie proces reforem, jehož cílem je zlepšit právní stát a životní úroveň, včetně reformy justice a boje proti korupci. Nová vláda zdůraznila společné hodnoty s EU a dohodu s EU označila za plán reforem na domácí úrovni. Arménie je členem Eurasijské hospodářské unie vedené Ruskem a Organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti. EU provádění justičních a antikorupčních reforem podporuje prostřednictvím dialogu o politice v oblasti justice mezi EU a Arménií. Výsledkem je přijetí reformních strategií v souladu s evropskými normami v roce 2019. Jejich provádění bude podpořeno z programu ve výši 30 milionů EUR v rámci rozpočtových prostředků na rok 2020.





Alžírsko

Alžírsko je pro EU strategickým partnerem, a to jednak díky své poloze v oblasti Magrebu, a jednak díky úloze, kterou hraje na regionální úrovni a v Africké unii. Ze strategického hlediska je Alžírsko kontaktním místem ve Středomoří a klíčovým hráčem při stabilizaci situace v sahelsko-saharské oblasti. Země je v boji proti terorismu na svém území velmi aktivní.

Priority partnerství mezi EU a Alžírskem byly přijaty v březnu 2017 a zahrnují migraci a bezpečnost. V říjnu 2017 se mezi EU a Alžírskem uskutečnil neformální dialog na vysoké úrovni o boji proti terorismu a regionální bezpečnosti, kterým strany daly najevo svou ochotu posílit dvoustrannou spolupráci v oblasti bezpečnosti a boje proti terorismu. Byly určeny zejména tyto kritické oblasti, jež mají vysoký potenciál spolupráce: deradikalizace; spolupráce mezi Europolem a Alžírskem, boj proti organizované trestné činnosti, včetně nedovoleného obchodu s palnými zbraněmi a kyberkriminality, boj proti financování terorismu a forenzní vyšetřování.

Alžírsko i EU jsou členy Globálního fóra pro boj proti terorismu. Jedno z regionálních a EU podporovaných středisek excelence pro zmírňování rizik v chemické, biologické, radiologické a jaderné oblasti (CBRN) sídlí v Alžíru.

Bosna a Hercegovina