[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 15.7.2008

KOM(2008)447 v konečném znění

SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU

Na cestě k strategickému partnerství EU – Mexiko

SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU

Na cestě k strategickému partnerství EU – Mexiko

1. MEXIKO NA SVĚTOVÉ SCÉNĚ

Mexiko je jednou ze dvou největších hospodářství v Latinské Americe, ve kterém žije přes 105 milionů obyvatel a jehož příjem na obyvatele představuje zhruba 10 000 USD. Od roku 1994 je Mexiko členem Severoamerické zóny volného obchodu a uzavřelo celou řadu dohod o volném obchodu se svými největšími obchodními partnery. V současnosti je jednou z mála nově se rozvíjejících zemí, které uzavřely dohodu o volném obchodu se Spojenými státy americkými, EU a Japonskem. Dále podepsalo dohody s většinou latinskoamerických zemí, se zeměmi Evropského sdružení volného obchodu a Izraelem. Tato síť obchodních dohod pokrývá velmi rozsáhlou část mexického zahraničního obchodu.

Mexiko je jedinou latinskoamerickou zemí, která je členem Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Vstoupila do ní v roce 1994. Mexiko hraje jakožto nově se rozvíjející hospodářství důležitou roli v procesu rozšiřování a posilování spolupráce v rámci OECD, jehož cílem je zapojit do heiligendammského procesu dialogu další nově se rozvíjející hospodářství. Je rovněž aktivním členem Světové obchodní organizace.

Základní makroekonomické parametry Mexika jsou uspokojivé. Jeho vztahy s mezinárodními finančními institucemi jsou téměř „vzorem“ pro současnou Latinskou Ameriku. Mexiko je jednou z hlavních světových destinací, co se týká toků přímých zahraničních investic. Jako přijímající země má Mexiko největší zásoby přímých zahraničních investic v Latinské Americe (174 miliard EUR). Mexiko se navíc stává jednou z velmi mála důležitých latinskoamerických zdrojů přímých zahraničních investic pro třetí země (26, 7 miliard EUR), z nichž nejdůležitější jsou USA, EU a vybrané latinskoamerické země.

Mexiko prošlo za poslední dvě desetiletí významnými politickými a socioekonomickými změnami a podniklo důležitou modernizaci. Stojí však stále před mnoha významnými výzvami. Musí řešit zejména historický problém nerovnosti a neuspokojivé majetkové rozdíly. Za poslední desetiletí se navíc prohloubila propast mezi severem a jihem v souvislosti s růstem a příjmy. Tato propast se podílí na vzniku důležitých vnitřních a vnějších migračních toků. Co se týká vnějších toků, ty směřují zejména do USA. Obecněji lze říci, že úroveň sociální soudržnosti této země ještě potřebuje být posílena. Mělo by být navíc dosaženo dalšího pokroku v oblastech, jako je správa věcí veřejných a ochrana lidských práv na místní úrovni. Mexiko rovněž čelí problému spojenému s bezpečností, který je charakterizován agresivní vlnou organizovaného zločinu a obchodováním s drogami, jež se vymyká kontrole. Po hospodářské stránce se hlavní výzvy ukazují v oblasti tržní konkurenceschopnosti a hospodářské soutěže, a to zejména v klíčových síťových odvětvích, jako jsou telekomunikace, ale také v uskutečňování fiskálních reforem zaměřených na snížení rozpočtové závislosti na příjmech z těžby ropy.

Kvůli těmto současným problémům a výzvám, jež Mexiko musí řešit, by nicméně neměl být přikládán menší význam změnám, kterými již tato země prošla za poslední dvě desetiletí. Růst byl v Mexiku zaznamenán na všech úrovních. Tato země má i nadále důležitý potenciál, kterého je třeba využít, a hraje stále významnější roli na mezinárodní scéně.

Významnou hlavní předností Mexika v Latinské Americe je jeho strategická zeměpisná poloha na hranicích se Spojenými státy. V Latinské Americe je Mexiko významným politickým, ekonomickým a kulturním aktérem a jeho role v rámci globálních otázek by měla podle odhadů postupem času narůstat. Mexické hospodářství je plně zapojeno do Severoamerické zóny volného obchodu a zvuk jeho bohaté kultury se odráží po celé Latinské Americe. Mexiko vytváří opravdový kulturní, politický a hmotný „most“ mezi Severní Amerikou a Latinskou Amerikou a také v určité míře mezi průmyslově vyspělými zeměmi i nově se rozvíjejícími hospodářstvími. Pozice Mexika jakožto „pojítka“ je jednou z jeho nejdůležitějších hlavních předností v kontextu pokrokového multilaterálního a multikulturního mezinárodního společenství. Nyní, kdy je hospodářská váha této země stále znatelnější, se Mexiko stává sebevědomějším a pokouší se hrát aktivnější roli na současné rychle se vyvíjející mezinárodní scéně.

Toto nově nabyté sebevědomí je důležitým vývojovým znakem ve srovnání s minulostí, ve které z historických a geopolitických důvodů Mexiko v mezinárodních záležitostech tradičně volilo opatrný postoj. Nicméně dokonce i v minulosti Mexiko systematicky kladlo důraz na důležitost multilateralismu, což byl charakteristický postoj, jenž postupem času nabýval na síle. Mexiko soustavně podporuje OSN a je jeho aktivním členem. Co se týká rozpočtu OSN, Mexiko je jeho desátým největším světovým přispěvatelem. Je ve skutečnosti největším finančním přispěvatelem do rozpočtu OSN v Latinské Americe a sám o sobě dodává zhruba 50 % celkového objemu finančních příspěvků směřujících z tohoto regionu do OSN.

2. EU a Mexiko

V polovině roku 1990 Evropská unie vyjednala dohodu o hospodářském partnerství, politické koordinaci a spolupráci s Mexikem, která byla podepsána v roce 1997 a která vstoupila v platnost v roce 2000. Tato dohoda (dále jen „souborná dohoda“) poskytla vhodný rámec pro prohlubování a posilování politických vztahů mezi EU a Mexikem (viz PŘÍLOHA 1). Dohoda má tři hlavní pilíře: politický dialog, obchod a spolupráci. Evropské unii rovněž umožnila posílit její hospodářské a obchodní postavení v Mexiku, které se od vstupu v platnost Severoamerické dohody o volném obchodu v roce 1994 nacházelo pod silným tlakem.

Evropské orgány a Mexiko od konce roku 2004 stavěly na základech, kterými jsou prohlubující se hospodářské vztahy mezi EU a Mexikem, a rozhodly se, že spojí svá úsilí, a posílí tak kontakty na vysoké úrovni. Tento proces byl završen na zasedání Společné rady EU-Mexiko v dubnu 2007, kdy obě strany uznaly, že se v jejich dvoustranných vztazích udála zásadní kvalitativní změna a že jejich vzájemné vztahy jsou daleko užší. V průběhu roku 2007 a 2008 zavítali do Mexika zástupci různých členských států EU a Evropské komise, aby zde podnikli celou řadu oficiálních návštěv na vysoké úrovni. Patří mezi ně i předseda Evropské komise, který Mexiko navštívil v květnu 2008. V tomtéž období prezident Calderón dvakrát zavítal do Evropy, navštívil zde celou řadu evropských hlavních měst a v červnu 2007 se zúčastnil podrobné návštěvy evropských orgánů v Bruselu. Mnozí mexičtí ministři rovněž podnikli četné cesty po Evropě.

Od vstupu souborné dohody v platnost a zejména v průběhu posledních několika let EU a Mexiko rozvíjely aktivní a upřímný politický dialog o tématech společného zájmu. Tento vývoj napomáhá k vytvoření dobré atmosféry mezi EU a Mexikem a vytvořil politické podmínky k zahájení užšího dialogu o globálních otázkách. V tomto kontextu se výrazně projevila potřeba vypracovat širší a ambicióznější politický rámec pro EU a Mexiko tak, aby se stal z politického dialogu účinný nástroj pro koordinaci postojů ke globálním problémům, jakož i k jiným problémům společného zájmu ve vícestranných fórech a mezinárodních institucích.

Vzhledem k tomu, že je spolupráce jedním z pilířů souborné dohody, provádějí EU a Mexiko důležité a inovační aktivity v oblasti rozvojové spolupráce. Politický dialog byl zahájen v oblastech, jako je životní prostředí, klimatické změny, ale také sociální soudržnost. Tyto dialogy mají za cíl dát spolupráci určitý směr a zároveň mají být důležitým motorem koordinace mezi EU a Mexikem u citlivých globálních otázek. V oblasti klimatických změn Mexiko ve skutečnosti zaujalo velmi podobný postoj jako EU: do konce tohoto roku bude s největší pravděpodobností zahájen také politický dialog o vzdělávání a kultuře, který bude navazovat na stávající programy v oblasti mládeže a vysokoškolského vzdělávání, jakož i na nástroje spolupráce, které byly v nedávné době vyvinuty v oblasti kultury.

Díky výjimečné kapacitě Mexika v oblasti vědy a technologií a díky rozmanitosti vědomostí, které jsou v této zemi soustředěny, se Mexiko stává pro Evropu atraktivní partnerskou zemí. Vědecká a technologická spolupráce mezi EU a Mexikem se výrazně prohloubila od vstupu v platnost odvětvové dohody v oblasti vědy a technologií, kterou Mexiko a EU podepsaly v roce 2004. Zároveň byla zahájena celá řada programů a iniciativ v oblastech, jako jsou lidská práva, kultura, rozvoj malých a středních podniků, usnadňování obchodních výměn atd.

Postupné posilování bilaterálních vztahů mezi EU a Mexikem nakonec přimělo Evropskou unii a Mexiko k jasnému vymezení potřeby navázat užší dvoustranné politické vztahy a zejména vybudovat „strategické partnerství“. Pro Mexiko je vztah s EU vitálním faktorem pro politickou diverzifikaci a vyváženost jeho mezinárodních vztahů.

3. odůvodněná analýza strategického partnerství mezi EU a Mexikem

Existuje celá řada dobrých důvodů k tomu, aby se Mexiko stalo pro Evropskou unii strategickým partnerem. Mexiko je globálním aktérem, aktivně se účastní setkání skupiny G8+5 a hraje aktivní roli v „heiligendammském procesu“[1]. Jeho váha a vliv pravděpodobně postupem času nabudou na důležitosti, a to dokonce za hranicemi Latinské Ameriky. Evropská unie se těší bohatým dvoustranným vztahům s Mexikem, které v posledních letech vedly k významným výsledkům a úspěchům. Dále s Mexikem sdílí celou řadu klíčových základních hodnot a využívá úzkých historických a kulturních vazeb.

Zatímco souborná dohoda je dvoustranným nástrojem s obdivuhodným potenciálem, status strategického partnera by měl v zásadě spočívat ve schopnosti partnerské země významně ovlivňovat globální otázky. Evropská komise se tudíž domnívá, že je rozumné považovat všechny členy skupiny G5 za strategické partnery.

Z čistě politického pohledu to znamená, že rozvoj dvoustranných vztahů směrem ke strategickému partnerství by těmto vztahům propůjčil větší vážnost i vyšší úroveň a pro naši spolupráci by znamenal i dodatečný nový zdroj dynamiky. Nicméně hlavní důvod k tomu, aby strategické partnerství s Mexikem bylo vybudováno, spočívá v příležitosti upevnit naši koordinaci ve vícestranných fórech a institucích. Strategické partnerství by znamenalo posílenou spolupráci mezi EU a Mexikem při řešení globálních otázek. Koordinace s Mexikem by se mohla stát obzvláště užitečnou, bude-li zohledněna skutečnost, že tato země plní funkci „mostu“ v mnoha aspektech. Mexiko rozvinulo schopnost uvádět v soulad stanoviska OECD se zájmy rozvojové země, což by mohlo být skutečně výhodou při dosahování konsensu na celosvětové úrovni. Užší vztahy s Mexikem by mohly rovněž usnadnit rozvoj konsensu mezi EU a jejími latinskoamerickými partnery v případě klíčových regionálních otázek.

Ve vícestranném kontextu by EU a Mexiko tudíž měly rozvíjet společné chápání v oblasti globálních i regionálních otázek, společně podnikat praktické kroky a usilovat o lepší podobu globalizace.

4. STRATEGICKÉ PARTNERSTVÍ: DVOUÚROVňOVÝ MECHANISMUS

Hlavní úloha strategického partnerství bude vzhledem k výše uvedenému spočívat v tom, že Mexiko a EU budou vystupovat jakožto globální spojenci ve všech klíčových vícestranných fórech a institucích.

Strategické partnerství bude prakticky fungovat na dvou úrovních. Zaprvé posílí koordinaci mezi EU a Mexikem při řešení globálních problémů na vícestranné úrovni. Za druhé poskytne dodatečný politický impuls rozvoji dvoustranných vztahů a iniciativ.

Strategické partnerství tudíž bude fungovat na základě dvouúrovňového mechanismu, který bude sám sebe posilovat: dvoustranný dialog a spolupráce budou vedeny jako součást právního a operativního rámce stávající dohody a budou posíleny nově zřízeným politickým rámcem a dynamikou, která z něj bude vyplývat. Výsledkem těchto dialogů a spolupráce bude sblížení a usnadnění výměn mezi odborníky, úředníky a tvůrci politik. Tím bude zase posílena koordinace řešení globálních otázek v příslušných odvětvích.

V novém politickém kontextu, o jehož vytvoření se zaslouží strategické partnerství, budou mít Evropská unie a Mexiko více příležitostí k důkladnějšímu projednávání citlivých otázek, včetně otázek vnitrostátních, což zúčastněným stranám umožní lépe a s větší dávkou energie ochraňovat sdílené hodnoty, jako jsou lidská práva, demokracie, zásady právního státu, řádná správa věcí veřejných a právní jistoty.

5. PřIDANÁ HODNOTA: KOORDINACE MEZI EU A MEXIKEM V OBLASTI GLOBÁLNÍCH PROBLEMů

EU a Mexiko již sdílí hodnoty, představy a vize. Z pohledu Evropské unie je Mexiko „stejně smýšlející zemí“. Na mnohostranných fórech Mexiko zaujalo již několikrát velmi podobná stanoviska jako EU. Strategické partnerství by mělo přispět k dalšímu posilování této tendence tak, že poskytne pevný politický rámec, a tím také posílí dialog a koordinaci mezi EU a Mexikem.

Strategické partnerství s Mexikem překročí rámec spočívající ve vypracování společného programu či specifického akčního plánu a podpoří přijetí metodologie pro konzultaci a koordinaci. Mělo by vést k novému vzájemnému vnímání, jež zúčastněné strany přiměje k tomu, aby věnovaly náležitou pozornost svým zájmům a obavám, a to pokaždé, když se bude jednat o zaujetí postojů týkajících se globálních problémů.

Program týkající se globálních problémů se stále vyvíjí. V posledních letech se mezinárodní společenství muselo potýkat se stále novými otázkami celosvětového dosahu, od terorismu po změnu klimatu, od nestability mezinárodních finančních trhů ke stále rostoucím cenám ropy a potravin atd. Spíše než jednoduchý výčet oblastí spolupráce je v tomto stádiu důležitější to, aby se konzultace a koordinace staly dennodenní realitou a aby byl rozvíjen návyk zohledňovat stanoviska a obavy při vypracovávání a zaujímání postojů ke globálním otázkám. Co se týká globálních otázek, u mnohých z nich je potřeba účinné koordinace mezi EU a Mexikem již jasně citelná a v některých případech již k určité koordinaci v rámci stávající dohody došlo. Nicméně z výše uvedených důvodů tento výčet není a nemůže být vyčerpávající. V současné době jsou hlavní oblasti, o kterých je třeba se zmínit v souvislosti s koordinací, následující:

1. Politické otázky: mnohostrannost, demokracie, lidská práva, zásady právního státu, kulturní dialog, Latinská Amerika, regionální integrace, skupina Rio;

2. Otázky bezpečnosti: boj proti terorismu, zhroucené státy, organizovaný zločin, obchodování s drogami a lidmi;

3. Environmentální otázky: změna klimatu, přírodní katastrofy, boj proti nadměrnému využívání rybolovných zdrojů;

4. Socioekonomické otázky: rozvojová politika, investice a sociální odpovědnost, inovace a práva duševního vlastnictví, otevřené trhy, sociální politika, důstojné pracovní podmínky / sociální ochrana, migrace, chudoba, globální makrofinanční stabilita, řádná správa věcí veřejných v daňové oblasti, zabezpečení energie, udržitelnost a vyšší účinnost, ceny potravin, rybolov, námořní politika, řádná správa oceánů, otázky společného zájmu týkající se dopravy.

6. POZITIVNÍ DOPAD NA DVOUSTRANNÉ OTÁZKY

Očekává se, že také nová politická dynamika, která vznikala při zrodu strategického partnerství mezi EU a Mexikem, bude mít pozitivní dopad na specifické dvoustranné otázky mezi EU a Mexikem. Pokroku bude pravděpodobně dosaženo zejména v oblastech sociální a hospodářské spolupráce, spolupráce v oblasti lidských práv a kulturních výměn, spolupráce ve vzdělávání, obchodu, hospodářské soutěži a civilním letectví. Mělo by to rovněž napomoci lepšímu využívání potenciálu v oblasti obchodu a investic, který nabízí souborná dohoda.

7. institucionální opatření

Stávající institucionální struktura vytvořená v rámci souborné dohody mezi EU a Mexikem se prokázala být životaschopná a účinná. V rámci této struktury bylo dosaženo pokroku, který vedl k dosažení dobré úrovně současných vztahů.

Strategické partnerství by mělo práci na stávajícím rámci dodat nového ducha. Strany by se měly, pokud to není nutné, vyvarovat vytváření nových výborů a struktur. Společné rady a společné výbory jsou vhodnými mechanismy koordinace. Jedinými změnami, které by měly být provedeny po vstupu v platnost strategického partnerství mezi EU a Mexikem, by měly být úpravy programů za účelem poskytnutí dodatečného prostoru pro koordinaci v oblasti relevantních globálních otázek. V rámci společného výboru by měl být navíc zřízen „zjednodušený“ stálý mechanismus přímého dialogu na úrovni vyšších úředníků s cílem zajistit kontinuitu a řádnou návaznost . Měl by být rovněž ponechán volný prostor pro organizaci specifických koordinačních setkání ad hoc, a to pokaždé, když bude třeba koordinovat postoje, které by měly být přijaty v rámci mezinárodního fóra.

Vrcholná setkání mezi EU a Mexikem na úrovni nejvyšších představitelů by měla zachovat stávající praktiky, konat se jednou za dva roky a měla by být institucionalizována. Jejich program a trvání by měly být rozšířeny, aby tak bylo umožněno vedení rozsáhlého politického dialogu a byla zaručena řádná politická koordinace v oblasti relevantních otázek, které jsou v daném okamžiku aktuální.

Kromě institucionalizace vrcholných setkání mezi EU a Mexikem by hlavní změna, kterou je třeba provést, měla tudíž spočívat zejména v rozvoji častějších výměn na operativní úrovni. Velvyslanci EU a Mexika by si měli zvyknout na častější setkávání v hostitelských zemích, a to i v případě, že svou službu vykonávají mimo Latinskou Ameriku nebo evropské regiony. Velvyslanci, vedoucí misí a odborníci vykonávající službu ve městech, v nichž má OSN hlavní sídla, by se měli zabývat zejména koordinací v souvislosti s fóry a diskuzemi v rámci OSN. Dialog mezi diplomaty a odborníky na úrovni velvyslanectví, který se týká specifických témat, by jim měl časem umožnit navzájem se poznat a měl by vést v dlouhodobém horizontu k přijetí „stejně orientovaného“ postoje k otázkám. To se také vztahuje na kontakty a výměny na úrovni úředníků nebo odborníků v rámci stávající spolupráce mezi EU a Mexikem.

8. ZÁVěR

Na základě výše uvedených úvah a argumentů Komise tudíž doporučuje zřídit strategické partnerství mezi Evropskou unií a Mexikem.

PŘÍLOHA 1

PRÁVNÍ, INSTITUCIONÁLNÍ A OPERATIVNÍ RÁMEC

EU– MEXIKO

Z právního hlediska jsou dvoustranné vztahy upraveny v souladu se soubornou dohodou, která institucionalizuje pravidelný politický dialog na vysoké úrovni. Mexiko a Evropská unie disponují dvěma fóry, v jejichž rámci mohou být jejich vztahy řízeny, monitorovány a stimulovány z politického hlediska. Jedná se o společné rady na úrovni ministrů, které se scházejí jednou za dva roky, a společné výbory na úrovni náměstků ministrů či vyšších úředníků, které se konají jednou za rok.

EU a Mexiko dále zavedly tradici bienálních vrcholných setkání na úrovni prezidentů, aby tak zdůraznily politický profil svých dvoustranných vztahů a udržovaly pravidelné kontakty na nejvyšší úrovni.

EU a Mexiko rovněž zavedly aktivní meziparlamentní dialog v rámci meziparlamentního společného výboru EU–Mexiko, který zasedá dvakrát do roka.

Souborná dohoda vytvořila mezi Mexikem a UE komplexní zónu volného obchodu zahrnující obchod se zbožím a službami. V letech následujících po vstupu dohody v platnost vzrostl dvoustranný obchod mezi EU a Mexikem o více než 100 %. Mexiko se tak stalo jedním z nejdůležitějších obchodních partnerů EU v Latinské Americe s výrazným růstovým potenciálem. Evropská unie je po Spojených státech druhým největším obchodním partnerem Mexika.

Kromě obchodu zahrnuje souborná dohoda mezi EU a Mexikem široké spektrum ekonomických otázek. Toky přímých zahraničních investic EU vzrostly o 120% a EU je nyní po USA druhým největším investorem v Mexiku. V roce 2006 byla podepsána nová rámcová dohoda mezi Mexikem a EIB, která poskytuje rámec pro spolupráci v oblasti infrastruktury a životního prostředí.

Dohoda navíc obsahuje celou řadu doložek o přezkumu zaměřených na další liberalizaci obchodních vztahů mezi EU a Mexikem v oblasti služeb, investic a zemědělských výrobků. V listopadu 2004 se strany dohodly, že zahájí jednání, jejichž cílem bude realizace těchto opatření. Po ukončení jednání nabídnou tato opatření dynamičtější prostředí pro obchodníky a užitečným způsobem obohatí stávající možnosti přístupu na trh.

EU a Mexiko vybudovaly aktivní rozvojovou spolupráci. S ohledem na skutečnost, že je Mexiko nyní státem s vyšším středním příjmem, byla pro období 2007–2013 vyčleněna v rámci finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci orientační částka ve výši 55 milionů EUR. Byla vymezena tři klíčová odvětví spolupráce: sociální soudržnost; udržitelné hospodářství a konkurenceschopnost; vzdělávání a kultura. Tato tři klíčová odvětví jsou spojena s různými průřezovými otázkami, které je třeba zohlednit, zejména s otázkou lidských práv, otázkou rovnosti žen a mužů a životním prostředím. Spolupráce mezi EU a Mexikem je zaměřena na inovační nástroj politického dialogu a jejím cílem je kvalitativně přispět k rozvoji Mexika a být mu oporou, a to prostřednictvím výměny a přenosu relevantních zkušeností a nejlepších postupů, jež je nutno přizpůsobit specifickým místním podmínkám. Dne 6. června 2007 bylo podepsáno Memorandum o porozumění s cílem umožnit realizaci spolupráce v období 2007–2013.

PŘÍLOHA 2

Oficiální název: | Spojené státy mexické |

Hlavní město: | Mexico City (Distrito Federal) |

Rozloha: | 1 972 55 km2 |

Počet obyvatel: | 105 790 725 (2007) |

Úřední jazyk | Španělština/ 56 indiánských jazyků |

Měna: | Peso |

Státní zřízení: | Federativní republika |

Administrativní rozdělení: | 31 států a 1 federální distrikt |

Předseda vlády (prezident) | Felipe Calderón: Partido de Acción Nacional (PAN) |

Prezidentské a parlamentní volby | Parlamentní: červenec 2009 – prezidentské: červenec 2012 |

HDP na obyvatele: | 9669 USD (2007) |

HDP celkem | 1022,93 miliardy USD |

Růst HDP: | 3,2 % |

Inflace: | 3,8 % |

[1] V Heiligendammu se vedoucí představitelé skupiny G8 a vedoucí představitelé Brazílie, Číny, Indie, Mexika a Jižní Afriky seskupeni v rámci Outreach 5 (dříve O5, nyní G5) rozhodli zahájit novou podobu formalizovaného a strukturovaného dialogu o jednotlivých tématech. Tento dialog, který se od té doby nazývá heiligendammský proces, má za cíl posílit společné chápání v klíčových oblastech globální správy a řízení hospodářských záležitostí a rozvíjet společné základy a praktické kroky kupředu za společného úsilí o lepší podobu globalizace . Skupina G8 +5 se rozhodla v rámci tohoto procesu dialogu jednat o následujících čtyřech tématech: inovace a práva duševního vlastnictví (podpora a ochrana inovací), investice a sociální odpovědnost (podpora přeshraničních investic a zodpovědného obchodního jednání); rozvoj (společné chápání, účinnost pomoci); energetická účinnost (sdílení vědomostí s cílem zlepšit energetickou účinnost a spolupráci v oblasti technologií, a tím přispět ke snížení emisí oxidu uhličitého (CO2)).