1.Propojená a automatizovaná mobilita je novou příležitostí pro Evropu

Mobilita se nachází na křižovatce. Během uplynulého století došlo v silniční dopravě k řadě významných posunů vpřed. V současné době však mobilita díky stále vyšší automatizaci a propojení překračuje novou – digitální – hranici, kdy umožňuje vozidlům „mluvit“ vzájemně mezi sebou, se silniční infrastrukturou i s ostatními účastníky silničního provozu. Tento vývoj, který těží z pokroku v oblasti umělé inteligence, otevírá zcela nová úroveň spolupráce mezi účastníky silničního provozu, která by potenciálně mohla znamenat obrovský přínos jak pro ně, tak pro systém mobility jako celek, včetně zvýšení bezpečnosti, dostupnosti a udržitelnosti dopravy.

Vozidla bez řidiče změní náš život, stejně jako jej kdysi změnily parní vlaky a motorová vozidla. Budou utvářet budoucnost silniční dopravy a mohla by vést k výraznému snížení nákladů na dopravu. Mohla by také připravit podmínky pro nové služby a nabídnout nové způsoby, jak reagovat na stále rostoucí poptávku po mobilitě osob a zboží. Jakmile budou náležitě vyřešeny stávající počáteční problémy – k čemuž musí nutně dojít –, mohla by vozidla bez řidiče výrazně zvýšit bezpečnost silničního provozu, protože odhadem v 94 % nehod hraje roli selhání lidského faktoru. Vozidla bez řidiče by mohla zajistit mobilitu i osobám, které nemohou řídit samy (např. starší lidé nebo lidé se zdravotním postižením), případně žijí v lokalitách s nedostatečnou obslužností veřejné dopravy. Mohla by podpořit systémy sdílení vozidel a „mobilitu jako službu“ (tj. prodej jízd, nikoli automobilů). Mohla by rovněž urychlit elektrifikaci vozidel a elektromobilitu. A v neposlední řadě by vozidla bez řidiče mohla uvolnit prostor, který doposud zabírala parkoviště, a vnést revoluční změny do územního plánování.

EU je jedním z největších vývozců automobilové techniky. Lze očekávat, že její podniky budou z dynamického růstu tohoto odvětví profitovat. Vývoj nových technologií a služeb si vyžádá značné investice i vznik nových pracovních míst. Automobilový průmysl EU má díky svým odborným znalostem v oblasti vývoje automobilových technologií dobré předpoklady k tomu, aby této příležitosti využil. Automatizovaná vozidla budou mít rovněž vedlejší dopady na řadu dalších odvětví v hodnotovém řetězci (např. polovodiče, zpracovatelské technologie, digitální mapy) a na nové obchodní modely, které mobilita bez řidiče umožní nebo usnadní (např. elektronický obchod a „mobilita jako služba“).

Nemůžeme však očekávat, že takovéto technologické změny samy o sobě vyřeší problémy spojené s dopravním přetížením, emisemi z dopravy a smrtelnými nehodami na silnicích. Je nutné, abychom tuto dlouhou přechodovou fázi náležitě řídili a zajistili, že se vozidla budoucnosti stanou součástí dopravního systému, který podporuje sociální začlenění, nízké emise a celkovou účinnost. Je nutné, abychom posílili vazby mezi vozidly a řízením dopravy, mezi veřejnými a soukromými údaji, mezi hromadnou a individuální dopravou a mezi všemi poskytovateli dopravních služeb a způsoby dopravy.

Počáteční studie ukazují, že většina občanů Evropy přijímá vozidla bez řidiče dobře a 58 % by bylo ochotno se vozidlem bez řidiče svézt. Jak ale ukázaly nehody, k nimž v nedávné době došlo ve Spojených státech, společnost automatizovanou mobilitu přijme jen tehdy, budou-li dodrženy nejpřísnější normy bezpečnosti a ochrany. Je zapotřebí zabývat se novými riziky, jako je například nadměrné spoléhání se na techniku a její nesprávné používání. Také je nutné řešit nové otázky, jako je například úroveň podpory infrastruktury pro vozidla bez řidiče a to, jak by měla vypadat interakce této infrastruktury s vozidly. Je rovněž třeba zabývat se etickými otázkami týkajícími se přenosu odpovědnosti za řízení na vozidla. Sem patří i naše očekávání, jak by vozidlo mělo reagovat, pokud nelze zabránit nehodě, a kritéria použitá při určování toho, jak se bude vozidlo rozhodovat. V souvislosti s tím se musíme ptát, kdo ponese zodpovědnost v případě, kdy se vozidlo bez řidiče stane účastníkem nehody.

Je rovněž nezbytné nalézt rovnováhu mezi sdílením veřejných a soukromých údajů a mezi umožněním spravedlivé a účinné hospodářské soutěže u inovativních řešení a ochranou údajů. Vzhledem k tomu, že se zvyšuje počet zúčastněných subjektů i množství sdílených údajů, je nutné zajistit, aby Evropa zůstala konkurenceschopná ve všech fázích mobility bez řidičů – včetně poskytnutí konečné podoby těchto služeb našim občanům a podnikům. V neposlední řadě bude třeba řešit negativní dopady mobility bez řidiče na trh práce, zejména potřebu kvalifikace a rekvalifikace (např. profesionální řidiči by sice zprvu získali volnost k plnění dalších úkolů, ale v dlouhodobém výhledu by se mohlo stát, že by již ve vozidlech nebyli zapotřebí).

Pokud bude za účelem řešení všech těchto otázek zaveden regulační a podpůrný rámec, mohla by být do roku 2020 na komerční bázi k dispozici první vozidla, která budou schopna se za specifických jízdních podmínek řídit sama, a do roku 2030 by se tato vozidla mohla stát běžnou záležitostí.

Jinými slovy, mobilita bez řidiče znamená příslib značných výhod, ale zároveň přináší i závažné otázky. Jsme účastníky celosvětového závodu, jehož cílem je těžit z výhod a zodpovídat nastolené otázky, neboť se jedná o významnou příležitost pro růst a zaměstnanost. Předpokládá se, že nový trh automatizovaných a propojených vozidel bude exponenciálně růst a přinese velké hospodářské výhody – například příjmy automobilového průmyslu EU by měly do roku 2025 přesáhnout 620 miliard EUR a příjmy odvětví elektroniky EU 180 miliard EUR. Automatizovaná mobilita by proto mohla podpořit ambice EU v oblasti silnějšího a konkurenceschopnějšího průmyslu, vytváření nových pracovních míst a posílení hospodářského růstu.

V tomto sdělení Komise navrhuje komplexní přístup EU k propojené a automatizované mobilitě, který stanoví jasný a do budoucna zaměřený ambiciózní evropský program. Tento program poskytuje společnou vizi a určuje podpůrná opatření pro rozvoj a zavádění klíčových technologií, služeb a infrastruktury. Zajistí připravenost právních a politických rámců EU na podporu zavádění bezpečné propojené a automatizované mobility a současně řeší společenské a ekologické problémy, které budou rozhodující pro přijetí ze strany veřejnosti.

2.Vize EU týkající se propojené a automatizované mobility

Cílem je zajistit, aby Evropa byla v čele celosvětového zavádění propojené a automatizované mobility, což by pro ni znamenalo skokové snížení počtu smrtelných nehod na silnicích, omezení škodlivých emisí z dopravy a omezení dopravního přetížení. Předpokládá se, že až bude mobilita bez řidiče plně integrována do celého dopravního systému a doplněna vhodnými podpůrnými opatřeními a synergiemi mezi mobilitou bez řidiče a opatřeními v oblasti dekarbonizace, významně přispěje k dosažení těchto klíčových společenských cílů. V konečném důsledku se očekává, že to do roku 2050 povede k dosažení tzv. „vize nula“, tj. situaci, kdy na evropských silnicích nebude docházet k žádným smrtelným úrazům. Přeměna této evropské ambice na skutečnost bude vyžadovat spolupráci EU, soukromých subjektů, členských států i regionálních a místních orgánů na společné vizi propojené a automatizované mobility.

Automatizovaná vozidla nejsou dosud připravena fungovat bez lidského dohledu. Je zapotřebí vyřešit ještě mnoho technických problémů, abychom zajistili, že vozidlo bude v plném rozsahu schopno rozpoznávat své okolí, chápat je a provádět správné kroky jako živý řidič. Jednotlivé úrovně automatizace jsou popsány na následujícím obrázku.

Obrázek: Jednotlivé úrovně automatizace (zdroj: Society of Automotive Engineers – SAE)

Vozidla, která řidiči pomáhají, jsou na trhu EU k dispozici již nyní (úroveň 1 a 2); automatizovaná vozidla, jež jsou schopna se sama řídit v omezeném počtu dopravních situací (úroveň 3 a 4), jsou v současné době testována a některá z nich by měla být k dispozici do roku 2020.

V rámci tvorby politik upřednostňuje Komise progresivní přístup založený na zkušenostech získaných při testování, které potvrdí bezpečnost daných technologií. K tomu poslouží identifikované případy použití automatizace, tj. dopravních situací, v nichž je vozidlo schopno autonomního řízení.