Sdělení komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů - Regionální integrace pro rozvoj zemí AKT {SEC(2008) 2538} {SEC(2008) 2539} /* KOM/2008/0604 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 1.10.2008 KOM(2008) 604 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Regionální integrace pro rozvoj zemí AKT {SEC(2008) 2538}{SEC(2008) 2539} SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Regionální integrace pro rozvoj zemí AKT 1. VÝVOJ SITUACE[1] Globalizace získala na síle a přinesla novou míru vzájemné hospodářské provázanosti, na níž se africké, karibské a tichomořské (AKT) země úplně nepodílejí. Regionální integrace je stále častěji považována za nástroj určený k využívání výhod globalizace a k překonávání jejích negativní dopadů. Evropa dlouhodobě podporuje regionální integraci v rozvojových zemích, ale svou vizi v této oblasti Komise naposledy představila v roce 1995[2]. V současné době je regionální integrace nejen pevně zakotvena v rozvojové politice Evropské unie (EU)[3], ale navíc řada aktuálních politických iniciativ přímo ovlivňuje regionální integraci zemí AKT nebo se na ni zaměřuje. Důležitý vývoj představuje, především v posledních dvou letech, regionální plánování 10. Evropského rozvojového fondu (ERF) a intenzivní fáze vyjednávání dohod o hospodářském partnerství (EPA) s regiony AKT. Lze však udělat více a lze to udělat lépe. Je zapotřebí prověřit a zrevidovat soudržnost opatření EU a navrhnout cestu vpřed. Toto sdělení představuje aktualizovanou, zevrubnou a důslednou vizi EU v oblasti regionální politiky jakožto klíčového nástroje pro udržitelný rozvoj zemí AKT, popisuje úlohu regionální politické spolupráce a spolupráce v oblasti politik a vyzývá členské státy, aby se postavily za sdílenou vizi a společné zásady. 2. VÝSLEDKY A VÝZVY V OBLASTI REGIONÁLNÍ INTEGRACE V ZEMÍCH AKT Od poloviny 90. let postupně dochází k důkladnému a rozsáhlému rozšiřování regionální integrace v zemích AKT. Mezi nejvýznamnější dosažené výsledky patří úsilí o vytvoření zón volného obchodu a celních a měnových unií. „Cena za nezačlenění“ je však stále příliš vysoká. Jednotlivé výzvy se liší region od regionu, ale obecně se všude vyskytuje těchto pět problémů: - Nedostatečné zapojení a institucionální kapacity na regionální a vnitrostátní úrovni . Patří sem nevhodné mandáty, chybějící právní a politické nástroje pro účinné provádění politiky, nedostatečné zapojení zúčastněných stran, zejména občanské společnosti a vnitrostátních správních orgánů. - Potřeba překonat fragmentaci regionálních trhů a lépe provádět dohody o hospodářské integraci, což by mělo být doplněno zjednodušením překrývajících se a nejednotných programů integrace a zohledněním jednotlivostí každého regionu (především ostrovních regionů). - Nedostatečná hospodářská diverzifikace , jejímž výsledkem je vysoká závislost na malém počtu vývozních komodit a nedostatečná komplementarita mezi vnitrostátními ekonomikami. - Neúčinné propojení infrastruktury , jehož důsledkem jsou nadměrné náklady na dopravu v rámci regionu a na veřejné služby. - Potřeba účinnějších regionálních politik za účelem reakce na společné výzvy související s podporou udržitelnosti tím, že se maximálně omezí negativní externí faktory posílené hospodářské integrace, maximálně podpoří pozitivní součinnost mezi hospodářskou integrací a udržitelným růstem a rovnoměrněji rozloží přínos a cena regionální integrace. 3. POHLED EU NA REGIONÁLNÍ INTEGRACI PRO ROZVOJ Navrhuje se tato široká definice regionální integrace, která odráží Dohodu o partnerství z Cotonou (CPA): regionální integrace představuje proces určený k překonání politických, materiálních, hospodářských a společenských překážek, jež oddělují země od jejich sousedů, a ke spolupráci při řízení společných zdrojů a regionálních statků, a to na základě společné dohody. Evropská zkušenost představuje pro mnoho regionů AKT záchytný bod. Politické záměry a specifické cíle regionální integrace jsou velmi podobné. Metody využívané v regionech AKT však častěji vycházejí ze spolupráce a koordinace založené na konsensu, nikoli ze supranacionalismu a sdílení svrchovanosti. Tři hlavní cíle regionální integrace jsou tyto: - Politická stabilita je předpokladem pro hospodářský rozvoj. Regionální organizace mají rostoucí úlohu při řešení konfliktů v rámci jednotlivých zemí a mezi nimi a při prosazování lidských práv. Regionální integrace rovněž napomáhá při budování důvěry, posiluje porozumění mezi skupinami a zvyšuje míru provázanosti. - Hospodářský rozvoj: na větších a více harmonizovaných trzích umožňuje volný pohyb zboží, služeb, kapitálu a osob úspory z rozsahu a povzbuzuje investice, a tím i podněcuje hospodářský růst a zvyšuje rozsah obchodu mezi jižními rozvojovými zeměmi. Správná kombinace postupně rostoucí regionální a mimoregionální soutěže a regulovaná ochrana umožňuje snadnou integraci do celosvětového obchodního systému a z regionální integrace činí nástroj růstu a zrychleného snižování chudoby. - Regionální veřejné statky : jedině spolupráce mezi sousedními zeměmi může reagovat na výzvy nadnárodního rozsahu, jako jsou např. zajištění potravin, přírodní zdroje, biologická rozmanitost, změna klimatu a opatření proti nemocem a škůdcům. Tato definice a vícerozměrová vize regionální integrace by měla vést všechna opatření EU[4] podporující integrační proces zemí AKT. 4. NAVRHOVANÝ PřÍSTUP K PODPOřE EU VE PROSPěCH REGIONÁLNÍ INTEGRACE PRO ROZVOJ ZEMÍ AKT Reakci EU na pět výzev uvedených v oddíle 2 by měl představovat její závazek k podpoře pěti níže uvedených priorit[5]. Podpora by měla vycházet ze strategických plánů rozvoje jednotlivých regionů a z dialogu, jehož výsledkem je společné posouzení výzev, a měla by se podle daných případů zaměřit na regionální zvláštnosti a potřeby. 4.1. Posilování regionálních institucí EU by měla podporovat: - Regionální správu a spolupráci pro mír a stabilitu mezi státy, jakož i v rámci států, včetně prosazování lidských práv. - Zdokonalování institucionálních kapacit na regionální i celostátní úrovni s obnovenou snahou posílit vnitrostátní kapacity pro provádění regionálních politik. - Zjednodušování institucionální struktury a integračních plánů. - Větší angažovanost v rámci regionálních integračních procesů zohledňující větší rozmanitost zúčastněných stran na celostátní i regionální úrovni. 4.2. Budování regionálních integrovaných trhů EU by měla nadále podporovat regiony v této oblasti, a to včetně: - Účinného provádění regionálních závazků při obchodu se zbožím , včetně modernizace celních systémů a výběru veřejných příjmů. - Integrace odvětví služeb a investic s cílem posílit soutěž na regionálních trzích tím, že se sníží nepřiměřeně vysoká cena služeb a zavedou transparentnější a ustálenější pravidla pro regionální investice. - Technických překážek obchodu (TBT) a hygienických a rostlinolékařských norem (SPS): standardizace a harmonizace s mezinárodními normami odbourává potřebu zatěžujících kontrol, zlepšuje bezpečnost potravin na regionální úrovni a usnadňuje přístup regionálních výrobků na mezinárodní trhy. - Měnové integrace: několik ambiciózních plánů na vytvoření regionálních měnových unií v zemích AKT musí zohlednit, že pokrok mezi měnovou a hospodářskou integrací musí úzce souviset. EU je připravena poskytnout své zkušenosti v oblasti integrace a koordinace politiky partnerům v zemích AKT. Větší pozornost bude věnována otázce makroekonomické koordinace v souvislosti s dialogem o podpoře souhrnného rozpočtu ES na vnitrostátní úrovni. 4.3. Podpora rozvoje podnikání EU by měla posílit regionální rozměr své podpory rozvoje podnikání a budování výrobních kapacit v oblastech, kde opatření na regionální úrovni představují přidanou hodnotu: - Zdokonalování právního prostředí (např. zákonů v oblasti podnikání a obchodních společností, průmyslových norem, pravidel o duševním vlastnictví, zákonů o hospodářské soutěži, daňových politik, včetně daňových podvodů). - Posilování výrobních kapacit (rozvoje průmyslových a vývozních strategií, regionálního vzdělávání a výzkumných institucí). - Rozvoj regionálních finančních trhů , aby se mobilizoval regionální a vnější kapitál za účelem rozvoje podnikání, zejména malých a středních podniků. - Prosazování mezipodnikové spolupráce k posílení výrobních sítí a zásobovacích řetězců, jakož i sítí podnikatelských asociací. 4.4. Propojování regionálních sítí infrastruktur EU by měla podporovat rozšiřování infrastruktury s důrazem na doplnění „chybějících vazeb“ mezi vnitrostátními silničními, energetickými a telekomunikačními sítěmi. Podpora ES určená infrastruktuře, která zahrnuje podporu Partnerství EU-Afrika pro infrastrukturu, bude rozdělena na 50 % mezi 9. ERF (2000–2007) a 10. ERF (2008–2013). Členské státy EU by se k tomuto úsilí měly připojit. 4.5. Vytváření regionálních politik pro udržitelný rozvoj EU by měla napomáhat úsilí regionů reagovat na společné výzvy v oblastech, kde je pro udržitelné živobytí obyvatelstva regionální přidaná hodnota nejvyšší. Podle konkrétního regionu to může představovat: - Zajištění potravin a zemědělskou výrobu: zajištění potravin mohou zlepšit harmonizace politik a norem, regionální informační systémy umožňující lepší fungování regionálních trhů s potravinami a zemědělskými vstupy, řízení regionálních zásob potravin a politiky proti znehodnocování a desertifikaci půdy. - Společné řízení přírodních zdrojů: přeshraniční environmentální problémy lze řešit pouze pomocí ucelených a účinných regionálních politik. ES bude podporovat především boj proti změnám klimatu a snižování biologické rozmanitosti stejně jako udržitelné řízení rybolovu, lesů, energetických zdrojů a vodních nádrží. - Sociální soudržnost na regionální úrovni: celostátní a regionální politiky přerozdělování mají svůj význam pro to, aby cena a přínos regionální integrace byly mezi jednotlivými zeměmi a v jejich rámci rovnoměrně rozděleny. Výše uvedené podpoří také rozvoj vědeckých a technologických kapacit tak, aby se posílil podíl vědy na řešení společných problémů, podpořil růst a snížila chudoba. 5. CO NEJLEPšÍ VYUžITÍ NÁSTROJů EU K PODPOřE REGIONÁLNÍ INTEGRACE ZEMÍ AKT Podpora EU regionální integraci zemí AKT vychází ze základních zásad Dohody o partnerství z Cotonou: zapojení, dialog a udržitelný rozvoj. EU tak respektuje volby svých partnerů, pokud jde o cíle, formu, rychlost a zaměření jejich integračních procesů. EU by měla podporovat vlastní volby jednotlivých regionů. To se týká i úsilí a odpovědností na straně zemí AKT. Hlavním a vůdčím pojmem by navíc měla být subsidiarita. Je rovněž v zájmu partnerů ze zemí AKT řešit problémy na úrovni, která umožní maximální účinnost a efektivitu dané činnosti. 5.1. Politické partnerství EU-AKT pro regionální rozvoj EU v poslední době prohlubuje globální politický dialog mezi svými orgány a regiony AKT, což vedlo ke schválení regionálních strategií pro karibskou oblast (březen 2006) a tichomořskou oblast (květen 2006) a společné strategie EU-Afrika (prosinec 2007). Tento probíhající dialog se především zaměřuje na mír, bezpečnost a předcházení konfliktům, ale i na sdílení zkušeností v oblasti integrace a společných politik. Vzhledem k tomu, že EU představuje sama o sobě integrovaný region, měl by se tento dialog vyvíjet směrem ke zcela koordinovanému přístupu EU. Je proto nezbytné zlepšit soudržnost a účinnost všech nástrojů, které má EU k dispozici, a tím posílit jejich dopad na pět výše uvedených priorit. 5.2. Politický dialog na regionální úrovni: pokračovat v duchu jednání z Cotonou K posílení dialogu na regionální úrovni by EU měla: - Posílit dialog o regionální integraci : Komise uznává zásadní význam vnitrostátní úrovně pro úspěšnou regionální integraci a zahájí pravidelné konzultace s vnitrostátními orgány o regionálních otázkách. V souvislosti s pravidelným monitorováním závazků v oblasti správy, které přijaly země AKT, bude zvláštní pozornost věnována provádění závazků v oblasti regionální integrace jednotlivými vládami. EU by měla podporovat meziregionální výměny zkušeností a případných odborných posudků týkajících se programů regionální integrace. V Africe by se tyto výměny měly vztahovat i na Africkou unii. EU by měla navíc sdílet své zkušenosti s regiony AKT v oblastech, které tyto regiony shledávají za nejdůležitější. Důležitost má řada politik EU: hospodářská a sociální soudržnost, zdraví, bezpečnost potravin, zemědělství, doprava, životní prostředí a energie. - Rozšířit dialog o regionální integraci : EU by měla podnítit zřízení regionálních podnikatelských fór a systematicky podporovat zřízení nebo posílení fór regionální občanské společnosti a parlamentních výborů, které byly určeny k dohledu nad regionální integrací. EU by měla rovněž podpořit činnosti univerzitních institucí určených k analýze regionální integrace a v obecné rovině iniciativy týkající se monitorování regionální integrace v zemích AKT, včetně iniciativ souvisejících s dohodami o hospodářském partnerství. 5.3. Rozvojová politika: konsensus EU o rozvoji v praxi V letech 2008 až 2013 bude podpora regionální integraci posílena z 10. ERF. Členské státy EU by rovněž měly zintenzívnit své činnosti: 5.3.1. Spojení úsilí EU: směrem ke společnému plánování EU musí v souladu se zásadami účinnosti podpory vytvořit společný přístup k regionální integraci pro rozvoj v zemích AKT: - EU se zavazuje ke společnému plánování a společným strategiím na vnitrostátní úrovni. První krok směřující ke společnému regionálnímu plánování EU by proto mělo představovat regionální plánování ES . - Připravuje se podoba „regionálních balíčků podpory EU pro obchod“ , které budou provádět strategii podpory EU pro obchod, včetně podpory provádění dohod o hospodářském partnerství. Komise vítá důležité závazky přijaté Radou i členskými státy a zároveň vyzývá k tomu, aby se vyvinulo mnohem větší úsilí k co nejrychlejšímu přijetí těchto balíčků. - Regionální organizace zemí AKT příliš často závisejí na dárcovských příspěvcích. Vzhledem k tomu, že by se mělo směřovat k dosažení finanční udržitelnosti, je nezbytná mobilizace celostátních a regionálních zdrojů , a to zejména k podpoře méně rozvinutých zemí v rozvíjejících se regionálních projektech. - Pod vedením regionu by EU měla posílit svou koordinaci s dalšími rozvojovými partnery (jako jsou např. mezinárodní finanční instituce a regionální rozvojové banky) za předpokladu, že je jejich podpora zcela v souladu s pařížskými zásadami. 5.3.2. Posílená podpora ES Podpora z ERF určená projektům s regionálním zaměřením dosáhla v letech 1996 až 2007 (8. a 9. ERF) výše 3,2 miliardy EUR. Podpora byla především zaměřena na udržitelný rozvoj (1,2 miliardy EUR) a dále na rozvoj infrastruktury (777 milionů EUR) a rozvoj podnikání (524 milionů EUR). Primárním nástrojem podpory ES určené na regionální integraci zemí AKT budou v nadcházejících letech regionální programy 10. ERF . Zatímco se částka věnovaná 10. ERF oproti 9. ERF podstatně zvýšila, regionální obálka se téměř zdvojnásobila, když dosáhla částky 1,78 miliardy EUR, což odráží konsensus EU-AKT ohledně důležitosti regionální integrace pro rozvoj. Cílem připravovaných dokumentů o regionální strategii (RSP) a regionálních orientačních programů[6] (RIP), které obsahují analýzu aktuálního stavu regionální integrace a strategii pro případné reakce, je naplňovat pět hlavních priorit popsaných v oddílu 4. Tyto dokumenty: - Poskytnou ve všech regionech podporu pro regionální nástroje určené k posílení míru a stability , napomohou předcházení a zvládání konfliktů a boji proti ohrožení bezpečnosti (např. organizovanému zločinu), čímž dále podpoří široce vymezené regionální programy občanské bezpečnosti. V západní, jižní a východní Africe pomůže podpora z ERF posílit regionální pilíř celoafrické struktury míru a bezpečnosti. - Budou věnovat zvláštní pozornost regionální hospodářské integraci , neboť na tuto oblast bude pravděpodobně vymezeno 75 % orientačních položek (tj. 1,3 miliardy EUR). - V rámci programu regionální hospodářské integrace se zaměří na specifické regionální priority a budou klást důraz na dokončení integrovanějších trhů, rozvoj výrobních kapacit, zdokonalení sítí infrastruktury a posílenou regionální spolupráci s cílem prosazovat udržitelné energetické politiky. Zvláštní pozornost bude věnována opatřením podpory vycházejícím z dohod o hospodářském partnerství: téměř polovina regionálních orientačních programů karibských zemí by byla přidělena na jejich závazky vyplývající z dohody o hospodářském partnerství. - Budou odrážet rozmanitost regionů zemí AKT , pokud jde o jejich priority udržitelného rozvoje. Vztahuje se to především na druhou ústřední oblast v Tichomoří (rybolov) a ve střední Africe (lesnictví). V západní Africe se plánuje podpora týkající se zajišťování potravin a zemědělství a ve východní Africe se jedná o podporu řízení půdních, vodních a mořských zdrojů. - Podpoří řádnou regionální správu s důrazem na budování kapacit u nestátních subjektů. V rámci vnitrostátních programů 10. ERF bude přiznána větší důležitost regionálním otázkám. Celkem 30 % (3,7 miliardy EUR) vnitrostátních obálek se vztahuje k hospodářskému rozvoji, z čehož bude značná část věnována hospodářské infrastruktuře (přibližně 3 miliardy EUR zacílené zejména na regionální propojení) a další část podpory bude určena na obchod, regionální integraci a výrobní odvětví, včetně zemědělství (600 milionů EUR). Obálka ERF týkající se všech zemí AKT napomůže dalšímu posílení regionální integrace v případech, kde může meziregionální přístup představovat přidanou hodnotu, tj. pokud jde o: - Rozvoj podnikání: ES bude spolupracovat s Evropskou investiční bankou na posílení součinnosti mezi investičním nástrojem (na němž se ERF podílí ve výši 3,5 miliard EUR) a regionálními orientačními programy 10. ERF. Je zapotřebí upravit poslání a řídící strukturu Střediska pro rozvoj podniků (průměrná podpora z ERF ve výši 18 milionů EUR ročně) tak, aby se podstatně zvýšila jeho efektivita a aby se lépe zaměřilo na podporu podnikatelů, kteří se snaží využít regionální integraci. - Sítě infrastruktury: podpora bude i nadále poskytována svěřeneckému fondu EU určenému pro infrastrukturu v Africe, neboť se jedná o inovační nástroj k provádění partnerství EU-Afrika v oblasti infrastruktury. Pro tichomořské a karibské země se uvažuje o podobných mechanismech. - Mír a bezpečnost v Africe: EU bude v rámci společné strategie EU-Afrika i nadále podporovat úlohu regionálních subjektů v rámci afrického programu pro mír a bezpečnost, zejména prostřednictvím afrického nástroje pro mír. Programy financované z rozpočtu ES mají rovněž významnou úlohu: - Nástroj rozvojové spolupráce (tématické programy týkající se zajištění potravin, životního prostředí a udržitelného řízení přírodních zdrojů, včetně energie, a investic do lidských zdrojů) poskytne podporu regionálním činnostem v těch oblastech politiky, kde je k rozvoji regionální spolupráce zapotřebí dynamická nebo doplňková podpora. - Zvláštní „nástroj pro rychlou reakci na rostoucí ceny potravin v rozvojových zemích“ , který navrhla Komise, rovněž přispěje k podpoře regionálních politik v oblasti zemědělství a zajištění potravin. - Nástroj pro stabilitu napomáhá regionální stabilizaci a mírotvorným kapacitám, rovněž prostřednictvím cílených činností v oblasti reakcí na krize a opatření zaměřených na dlouhodobé meziregionální hrozby bezpečnosti. 5.3.3. Účinnější metoda realizace Za účelem zvýšení vlivu posílené podpory by činnosti EU na úrovni programů a projektů měly být strategičtější, a to prostřednictvím: - Postupného přesunu k přístupu vycházejícímu z programu (nikoli z projektu). - Aktivního prosazování metod společného postupu , jako je např. spolufinancování, delegovaná spolupráce nebo skupinové fondy. Příkladem mohou v tomto směru být zkušenosti svěřeneckého fondu EU určeného pro infrastrukturu v Africe. - Fondy zřízené na regionální úrovni , do nichž by v souvislosti s dohodami o hospodářském partnerství a strategií obchodní pomoci EU přispívaly ES a členské státy EU, by také mohly představovat nástroj poskytování podpory EU a dalších dárců týkající se regionální integrace. - Udělení priorit projektům se skutečným regionálním rozměrem zajistí, že projekty a činnosti i) přímo podporují regionální priority, ii) mají skutečný regionální rozměr a iii) jejich cílem je co nejvyšší výtěžek z regionálního růstu. - Posílení „regionálního rozměru“ na vnitrostátní úrovni , včetně systematičtějšího zapojení regionálního rozměru do projektů podporovaných na vnitrostátní úrovni. Je zapotřebí věnovat zvláštní pozornost nezbytné odpovědnosti a kapacitě, které se vyžadují pro účinné provádění, a zároveň mají regionální organizace mít od členských států zmocnění k řádnému finančnímu řízení vlastních zdrojů i zdrojů od dárců, jakož i k odstraňování nedostatků absorpční kapacity regionálních organizací a schopnosti dárců monitorovat realizaci. Regionální integrace zemí AKT by konečně měla být podporována v součinnosti s bezprostředním prostředím regionů. Představuje to usnadnění spolupráce mezi africkými regiony např. prostřednictvím spolufinancování příslušných projektů z jednoho nebo dvou regionálních orientačních programů. Patří sem rovněž spolupráce mezi regiony zemí AKT, nejvzdálenějšími oblastmi EU a zámořskými zeměmi a územími EU, kde existuje potenciál pro posílenou regionální součinnost[7]. 5.4. Obchodní politika: měnící se paradigma v měnícím se celosvětovém prostředí 5.4.1. Dohody o hospodářském partnerství S patnácti zeměmi Karibského fóra (CARIFORUM) byly uzavřeny komplexní regionální dohody o hospodářském partnerství, zatímco v ostatních regionech zemí AKT zůstávají EU a její partneři pevně zavázáni dosáhnout ve všech zemích regionu uzavření komplexních dohod o hospodářském partnerství, které budou např. obsahovat ustanovení o službách, investicích a co možná nejúplnější pravidla související s regionálním obchodem. Komplexní regionální dohody o hospodářském partnerství představují v rámci partnerství AKT-EU klíčový nástroj k posílení regionální integrace. Napomohou provádění integračních režimů, konsolidaci regionálních trhů a posílení politik řádné hospodářské správy tím, že je zakotví v rámci partnerství s EU. Regionální dohody o hospodářském partnerství především: - Posílí účinné provádění regionálních závazků týkajících se obchodu se zbožím tím, že podpoří stávající nebo připravované projekty obchodní integrace, včetně nezbytných celních reforem. - Rozšíří regionální obchod se službami a budou prosazovat investice v rámci regionu a s EU (pokud se regiony rozhodnou zahrnout tyto otázky do dohody o hospodářském partnerství), a to prostřednictvím transparentnějších a stabilnějších regionálních pravidel, která budou příznivá pro rozvoj. - Sjednotí regionální pravidla týkající se obchodu tím, že se zaměří na důležité právní otázky, jako jsou např. usnadnění obchodních výměn, dohody o technických překážkách obchodu a dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření. Bude-li region připraven, závazky a spolupráce týkající se hospodářské soutěže, duševního vlastnictví, sociálních a environmentálních aspektů a pravidel zadávání veřejných zakázek zdokonalí rozvoj a podmínky pro podnikání na celostátní i regionální úrovni. Dohody o hospodářském partnerství se vztahují na reformy na regionální i celostátní úrovni a obsahují podrobná pravidla o rozvojové spolupráci, která zavazují EU k podpoře reforem vyplývajících z těchto dohod tak, aby se maximálně zvýšily přínosy a snížily náklady nového obchodního režimu mezi regiony zemí AKT a EU. Na obavy zemí AKT a nevyřešené problematické záležitosti se bude reagovat pružně, v souladu s mezinárodními obchodními pravidly a zajistí se, aby bylo dosaženo pokroku směrem k regionálním dohodám o úplném hospodářském partnerství. Zohlední se rozdílné potřeby, jiná úroveň rozvoje zemí AKT a odlišná stádia procesu regionální integrace, protože dohody o hospodářské integraci musí vycházet ze stávajících procesů regionální integrace a musí je posílit. Rozlišování procesů regionální integrace může mít především kladný dopad na proměnnou geometrii v rámci dohody o hospodářském partnerství. 5.4.2. Další výzvy obchodní politiky v zemích AKT Země AKT čelí dalším výzvám souvisejícím s obchodní politikou, které by měly být rovněž začleněny do partnerství EU-AKT: - Souhra mezi regionalismem a multilateralismem : EU by měla znovu potvrdit, že je třeba pečlivě navrhnout otevřenost regionů tak, aby se maximálně využilo dopadu rozvoje. Vnitrostátní zapojení do regionální integrace bude navíc muset čelit výzvám, jako je např. stávající krize v cenách potravin, kde se politická řešení vyžadují spíše na regionální úrovni, a nikoli na úrovni vnitrostátních rozhodnutí, která mohou ohrožovat regionální závazky. - Racionalizace programů regionální integrace v Africe: Africká unie zahájila postup racionalizace, aby zjednodušila dlouhodobý cíl kontinentální integrace. EU by měla podporovat postup racionalizace, který posiluje stavební kameny případné jednotné hospodářské organizace v Africe, a zároveň by měla usilovat o maximální snížení překážek obchodu mezi africkými regiony. V souvislosti se společnou strategií EU-Afrika bude EU s tímto cílem spolupracovat s Africkou unií a její komisí. 6. ZÁVěR Regionální integrace by se měla stát základní zásadou rozvojové politiky EU a vztahů EU-AKT. Představuje nezbytný nástroj k dosažení politické stability. Je rovněž nástrojem zrychleného růstu prostřednictvím koordinovaných strukturálních reforem a postupného otevírání obchodu. Regionální integrace je proto základní hnací silou k dosažení rozvojových cílů tisíciletí týkajících se snižování chudoby v zemích AKT. [1] Další související informace jsou k dispozici v pracovním dokumentu útvarů Komise (SEK(2008) 2539 ze dne 1. října 2008). [2] Sdělení Komise o podpoře Evropského společenství v oblasti úsilí o regionální hospodářskou integraci mezi rozvojovými zeměmi, KOM(1995) 219 v konečném znění, ze dne 16. června 1995. [3] „Evropský konsensus o rozvoji“, http://ec.europa.eu/development/policies/consensus_en.cfm. [4] Včetně Partnerství EU-Afrika pro obchod a regionální integraci. [5] Viz oddíl 5 o nástrojích. [6] Pracovní dokument útvarů Komise „Dokumenty o regionální strategii a orientační programy 10. Evropského rozvojového fondu“ (SEK(2008) 2538 ze dne 1.10.2008). Dokumenty o regionální strategii se dokončují. Zde uvedené informace se nedotknou formálního schválení programů Komisí. [7] Zelená kniha Komise o budoucích vztazích mezi EU a zámořskými zeměmi a územími, KOM (2008) v konečném znění ze dne 25. června 2008 a sdělení Komise o strategiích pro nejvzdálenější oblasti: výsledky a výhledy do budoucnosti, KOM (2007) 507 v konečném znění ze dne 12. září 2007.