Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi /* KOM/2011/0843 v konečném znění - 2011/0411 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Tento návrh finančního nástroje partnerství nahrazuje finanční nástroj pro spolupráci s průmyslovými a jinými zeměmi a územími s vysokými příjmy (dále také „nástroj ICI“)[1], který vstoupil v platnost v roce 2007 a který byl hlavním nástrojem EU pro spolupráci s rozvinutými zeměmi. Nástroj pro spolupráci s průmyslovými zeměmi se prokázal účinným pro zajišťování diferencované a přiměřené reakce s cílem rozšířit a prohloubit spolupráci se sedmnácti zeměmi (průmyslovými zeměmi a územími s vysokými příjmy v Severní Americe, Asii a Tichomoří a v oblasti Perského zálivu). V nedávné době byla přijetím návrhu ICI+ rozšířena působnost tohoto nástroje o rozvojové země. Jelikož však jeho platnost vyprší ke konci roku 2013, je zapotřebí nového finančního nástroje. Navíc se od vstupu nařízení o nástroji ICI v platnost objevily nové ekonomiky, jako jsou Indie, Čína a Brazílie, které hrají stále významnější úlohu v mezinárodním hospodářství a obchodu, na vícestranných fórech (OSN a G20) a při řešení problémů globálního významu. Zatímco rozvoj a snižování chudoby zůstávají klíčovými problémy, tyto státy postupně přestávají být rozvojovými zeměmi. S cílem podpořit obnovu svého vlastního hospodářství má EU strategický zájem na stimulaci věrohodného úsilí těchto zemí o odpovídající řešení globálních problémů, jako je změna klimatu. EU také vypracovala široce založené dohody s klíčovými partnery a rozvíjejícími se ekonomikami pro řešení dvoustranných otázek a problémů globálního významu. Provádění těchto nástrojů (tj. dohod, prohlášení, akčních plánů atd.) vyžaduje vyhrazený finanční nástroj, aby měla EU vyčleněny prostředky na účinné prosazování svých zájmů po celém světě a na řešení globálních otázek, kdekoli tato potřeba vyvstane. Navíc vývoj vztahů s Ruskem, finanční krize, která vnesla do světového hospodářství a jeho hospodářského řádu nové problémy, vzrůstající vzájemná závislost mezi EU a jejími klíčovými partnery, měnící se obchodní vzorce, rostoucí úloha občanské společnosti a podnikatelských/obchodních komunit jak v Evropě, tak v partnerských zemích EU, vyžadují více dialogu, integrace a výměn. Roste potřeba řešit sociální problémy (nerovnoměrně rozložené přínosy globalizace a významný dopad hospodářského poklesu na spotřebu, příjmy a tvorbu pracovních míst), jakož i problémy v oblasti životního prostředí a změny klimatu. V této souvislosti rostoucí role rozvíjejících se ekonomik, např. v obchodě mezi jižními státy a v otázkách spolupráce, potřeba kombinovat rozvojovou pomoc, obchodní nástroje, dialog s podniky, vývoj infrastruktury a technologií a investice na podporu inteligentního růstu podporujícího začlenění, obchodní integrace, rozvoj soukromého sektoru, sociální soudržnost a reformní a modernizační programy vyvolaly potřebu vytvořit nový nástroj, který by byl přizpůsobený tomuto vývoji. EU v současné době nemá opravdový nástroj, který by jí umožňoval spolupracovat s rozvíjejícími se ekonomikami v otázkách týkajících se prosazování stěžejních zájmů EU a společných problémů globálního významu (jako např. změna klimatu nebo potřeba podporovat udržitelný rozvoj na všech úrovních). Ačkoliv byla přijetím návrhu na ICI+ dne 1. prosince 2011 působnost nástroje ICI rozšířena tak, aby zahrnovala rozvojové země, je tato působnost omezená. Navrhovaný nástroj partnerství je koncipován tak, aby překonal toto omezení schopnosti EU co možná nejúčinnějším způsobem působit na mezinárodní úrovni. Vyplnil by výše popsanou mezeru a EU umožnil zejména provádět programy nad rámec rozvojové spolupráce s globálními hráči, ale rovněž hájit základní zájmy EU s kteroukoli partnerskou zemí, pokud tato potřeba vyvstane. Může rovněž podpořit nové vztahy se zeměmi, na které se již nevztahuje dvoustranná rozvojová pomoc. Bude sledovat zejména tyto specifické cíle: (a) provádění mezinárodního rozměru strategie „Evropa 2020“ podporou strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci EU, podporou politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakcí na problémy globálního významu, jako je energetická bezpečnost, změna klimatu a životní prostředí; (b) zlepšení přístupu na trh a rozvoj obchodních, investičních a podnikatelských příležitostí pro evropské společnosti, zejména pro malé a střední podniky, prostřednictvím hospodářských partnerství a spolupráce mezi podniky a regulačními orgány; (c) další posilování všeobecného chápání Unie, viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně prostřednictvím veřejné diplomacie, spolupráce mezi vzdělávacími/akademickými kruhy a informačních činností k prosazování hodnot a zájmů Unie. Nástroj partnerství bude proto prosazovat a podporovat zájmy EU a společné zájmy a umožní globální dosah strategie Evropa 2020 tím, že bude účinně a pružně reagovat na cíle spolupráce vyplývající ze vztahů Unie s partnerskými zeměmi a bude řešit problémy globálního významu. Nástroj partnerství bude mít globální dosah se zvláštním zaměřením na strategické partnery a rozvíjející se ekonomiky. Nebude existovat žádná povinnost klasifikovat výdaje jakožto oficiální rozvojovou pomoc, ačkoliv by tato možnost měla zůstat zachována, zvláště u pomoci v oblasti obchodu a pomoci související s obchodem. Finanční částka na období 2014–2020 činí 1,131 mld. EUR. Nástroj partnerství bude nedílnou součástí celkové struktury finančních nástrojů pro vnější činnost uspořádané do čtyř hlavních kapitol: kapitola zaměřená na politiku, jejímž cílem bude především spolupráce s partnerskými zeměmi na všech úrovních a rovněž kapitoly zaměřené na plnění průřezových priorit a hodnot: lidská práva a demokracie, humanitární pomoc a civilní ochrana, předcházení krizím a jejich řešení. Jednou z klíčových priorit strategie Evropa 2020 je obnova růstu, který je slučitelný s vizí Evropy mít v budoucnosti nízkouhlíkové hospodářství a s cíli udržitelného rozvoje. Program uznává, že rychle rostoucí rozvíjející se ekonomiky se stále početnější střední třídou budou hrát rozhodující úlohu pro zachování evropského vývozu zboží a služeb, v nichž má EU komparativní výhodu. Jako příklad lze uvést, že budoucí politiky v oblasti změny klimatu (nebo jejich nedostatek) v Číně, Brazílii a USA budou mít značný dopad na konkurenceschopnost, výzkum a vývoj a vědeckou spolupráci napříč těmito regiony i na mezinárodní obchod v budoucnosti. Je v našem zájmu podpořit maximální sladění a spolupráci. Nástroj partnerství by měl sloužit jako podpora obchodní politiky[2], zejména pokud jde o strategické hospodářské partnery. Podpora přístupu na trh pro evropské společnosti doplní akce financované z programu pro konkurenceschopnost a malé a střední podniky. Rozvíjející se ekonomiky hrají stále významnější úlohu jako odpovědní partneři při řešení problémů globálního významu v souvislosti s probíhající hospodářskou krizí. EU uznává důležitost vzrůstající odpovědnosti rozvíjejících se ekonomik vůči nejméně rozvinutým zemím a ostatním rozvojovým zemím. Stěžejní otázky jako snižování chudoby, konkurenceschopnost a liberalizace obchodu, životní prostředí, změna klimatu, energetika, udržitelný rozvoj, důstojná práce, včetně dodržování základních pracovních norem a sociálního dialogu, posílení digitální gramotnosti a začlenění, pandemie, počítačová bezpečnost, terorismus a organizovaná trestná činnost včetně pirátství lze řešit pouze v mezinárodních souvislostech. V situaci, kdy se zrychluje globalizace, je nezbytné, aby vnitřní agendu zajišťování udržitelného růstu a zaměstnanosti v Evropě a vnitřní politiky EU obecně podpořila odpovídající vnější finanční pomoc. Tento vnější rozměr vnitřní politiky by měl zajistit větší soulad a soudržnost vnější činnosti EU a zároveň zamezovat zdvojování úsilí a zvýšit dopad. Nástroj partnerství bude proto přednostně podporovat další vnější politiky EU, např. v oblasti obchodu, a rovněž podporovat vnější rozměr politik EU v oblasti změny klimatu, životního prostředí, energetiky, dopravy, zaměstnanosti a sociální politiky i informačních a komunikačních technologií. V rámci nástroje partnerství budou cíle v oblasti klimatu a začleňování oblasti klimatu do politik EU zvláště důležité pro činnosti podporující politický dialog s průmyslovými a s rozvíjejícími se ekonomikami. Pro zachování udržitelnosti hospodářského růstu v mezích environmentální kapacity bude zásadní účinné využívání zdrojů. EU přijímá strategii účinného využívání zdrojů jako jednu ze stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020. Ovlivní to mimo jiné normy EU, avšak bude to opravdu efektivní pouze v případě, že postupy účinného využívání zdrojů přijmou všechny významné ekonomiky. Rozvíjející se ekonomiky mají příležitost přeskočit neudržitelnou spotřebu a výrobní vzorce, které by tak často uplatňovány v EU a jiných vyspělých ekonomikách během jejich industrializace, a EU má maximální zájem jim v tomto pomoci. Rozvíjející se ekonomiky, zejména Indie a Čína, však také mají mnoho zcela chudých obyvatel, kteří jsou z hlediska živobytí odkázáni na zdravé ekosystémy, jako je čistá voda a bohatá moře a bohaté lesy. Současně jsou Brazílie, Jižní Afrika, Indie a Čína extrémně biologicky rozmanité. Rovněž roste vliv rozvíjejících se ekonomik na využívání zdrojů ve zbytku rozvojového světa, zejména v chudších rozvojových zemích. Spolupráce při ochraně ekosystémů a jejich udržitelné správě je ve společném zájmu EU a jejích partnerů. Dialog a praktická spolupráce s klíčovými výrobci energie a spotřebiteli po celém světě je zásadní pro splnění náročného úkolu zajištění energetické bezpečnosti EU, zejména s naší vzrůstající závislostí na dovozu, stejně jako prosazování globálního nízkouhlíkového programu, politik udržitelné energetiky, transparentnosti a předvídatelnosti na globálních trzích s energií a technologické spolupráce. Řada zemí hledá nové formy spolupráce, protože se na již nevztahuje dvoustranná rozvojová pomoc. Má-li EU zůstat na poli technologií a inovací strategickým partnerem a udržet si vedoucí postavení v globálních standardech, musí být schopna v těchto oblastech vytvářet partnerství pro spolupráci založená na vzájemných zájmech. Promítnutí vnitřních politik EU do vnější politiky bude proto plně začleněno do programování nástroje partnerství. V rámci svého omezeného finančního krytí může doplňovat vnější rozměr vnitřních politik prováděných podle jiných programů EU (např. akce na základě rámcového programu pro výzkum a inovace Horizont 2020, programu Konkurenceschopnost a malé a střední podniky, včetně spolupráce v oblasti cestovního ruchu, Fondu pro řízení migrace a Fondu vnitřní bezpečnosti a rovněž programu „Erasmus pro všechny“) tak, aby se zamezilo zdvojování. Může rovněž podporovat další vnější politiky EU, např. v oblasti obchodu. Během fáze programování bude přihlédnuto k soudržnosti a doplňkovosti s jinými zeměpisnými nástroji pro vnější činnost, zejména nástroji pro rozvojovou spolupráci, a zároveň budou začleněny zásady diferenciace a koncentrace. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ V období od 26. listopadu 2010 do 31. ledna 2011 zorganizovala Evropská komise veřejnou konzultaci o budoucím financování vnější činnosti EU. Základem tohoto procesu byl on-line dotazník doprovázený podkladovým dokumentem „Jak a kde získávat finanční prostředky pro vnější činnost EU po roce 2013?“ zpracovaný Komisí a zaměstnanci Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ). Většina respondentů (přibližně 70 %) potvrdila, že finanční pomoc EU přinesla značnou přidanou hodnotu v hlavních oblastech politiky podporovaných prostřednictvím finančních nástrojů EU pro vnější činnost[3]. Mnoho respondentů uvedlo kritérium přidané hodnoty EU jako hlavní hnací sílu pro budoucnost: měli za to, že EU by měla využít této komparativní výhody – spojené s její globální působností, rozsáhlými odbornými znalostmi, nadnárodní povahou nebo její úlohou zprostředkovatele koordinace – a úspor z rozsahu. Téměř všichni respondenti (92 %) podpořili diferencovanější přístup, přizpůsobený situaci přijímající země a založený na solidních kritériích a účinném shromažďování údajů, jako způsob, jak zvýšit dopad finančních nástrojů EU. Názory se různily, pokud jde o zjednodušení nástrojů a rovnováhu mezi zeměpisnými a tematickými nástroji. Mnoho respondentů se obává, že snížení počtu tematických programů EU by mohlo vést ke snížení celkové částky přidělené na tematickou činnost a namísto toho požadovali zjednodušení pravidel upravujících přístup k tematickému financování a jeho provádění. Významná většina respondentů podpořila zvýšení zeměpisné flexibility nástrojů EU jako způsob, jak reagovat na meziregionální problémy. V odpovědi na otázku týkající se stanovení priorit mezi různými oblastmi zájmů většina zúčastněných osob uvedla „makroekonomickou a finanční stabilitu, hospodářský růst“, „podporu obchodu a investic“ a následně „energetiku, účinné využívání zdrojů a změnu klimatu“ a „zaměstnanost a sociální otázky (růstu podporující začlenění a důstojné pracovní podmínky)“. Velká většina respondentů také souhlasila s tím, že soukromý sektor je hlavním motorem hospodářského rozvoje, a významně tak přispívá k udržitelnému růstu. Z tohoto důvodu vyjadřovali podporu širšímu vztahu EU s podnikatelskou komunitou jako partnerem v EU a ve třetích zemích s cílem více zapojit soukromý sektor – jak finančně, tak při shromažďování poznatků – jako hnací sílu udržitelného rozvoje. Mnoho respondentů souhlasilo s tím, že společné programování a spolufinancování s členskými státy by mohlo zvýšit dopad a soudržnost vnější činnosti EU, zjednodušit poskytování pomoci a snížit celkové transakční náklady. Pokud jde o hodnocení výkonnosti, respondenti obecně souhlasili s větším důrazem na kontrolní činnosti během provádění projektů a programů a s dalším zjednodušením pravidel upravujících vnější financování jakožto se způsoby zajištění očekávaného dopadu vnějších nástrojů EU. Větší počet zúčastněných stran podpořil posílení informační a komunikační činnosti k většímu zviditelnění vnějšího financování EU, zejména v přijímajících zemích. Zdá se však, že pro zviditelnění EU jsou lepší spíše účinné politiky, strategie a působnost ve třetích zemích než další výdaje za komunikaci. Silnou podporu zúčastněných stran získala také myšlenka posilování koordinační úlohy EU mezi ostatními dárci a zajištění většího zviditelnění financování EU provádějícími partnery. Před předložením stávajícího návrhu nástroje partnerství zvažovala Komise čtyři možnosti politiky: ukončit nástroj pro spolupráci s průmyslovými zeměmi (nástroj ICI); zachovat současný stav; pozměnit nástroj pro rozvojovou spolupráci, aby připouštěl výdaje, které nejsou oficiální rozvojovou pomocí; nebo předložit návrh nového nástroje založený na nástroji ICI/ICI+. Po důkladném posouzení se ukončení nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi ani zachování stávajícího stavu nepovažovalo za politicky proveditelné řešení. Pokud bychom výdaje omezili výlučně na akce spojené se snižováním chudoby nebo pokud by spolupráce s rozvíjejícími ekonomikami měla nadále pouze tento cíl, znamenalo by to umělé omezení vnější činnosti EU a opomíjení stěžejních zájmů EU. Výhodou změny nástroje pro rozvojovou spolupráci tak, aby připouštěl výdaje nesouvisející s oficiální rozvojovou pomocí, by byla zeměpisná soudržnost (jeden nástroj pro každou zemi), ale potíže při spravování nástroje s dvěma velmi odlišnými cíli se považovaly za závažnou nevýhodu. Posouzení dopadů Hospodářské dopady: Zavedení nového nástroje partnerství by EU poskytlo další příležitost podpořit její podniky (zejména malé a střední podniky) a výrobky. Mohl by podpořit podniky EU ve třetích zemích, poskytnout pobídky pro konkurenceschopnost a inovace EU, které by doplňovaly akce financované z programu Konkurenceschopnost a malé a střední podniky a z programu Horizont 2020 (výzkum a inovace). Mohl by podpořit mezinárodní obchod a investice EU, což by následně mohlo usnadnit zahraniční investice do EU. Může hrát rovněž úlohu v obchodě a spolupráci mezi jižními státy tím, že podpoří zodpovědné obchodní praktiky našich partnerů v třetích zemích, zejména v chudších rozvojových zemích. Bylo by možné zaměřit se na řadu oblastí spolupráce včetně změny klimatu, energetiky[4], životního prostředí, sbližování technických předpisů a normalizace, sociální odpovědnosti podniků, práv duševního vlastnictví, ochrany osobních údajů nebo osvědčených postupů v hospodářských, obchodních, investičních, daňových a finančních záležitostech a cestovním ruchu. Mohlo by to posílit hospodářskou bezpečnost EU a vytvořit nová pracovní místa, což by v konečném důsledku přispělo k hospodářskému růstu. Nový nástroj by mohl podpořit dobře rozvinuté formy hospodářské spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi. V této souvislosti by to EU umožnilo zajistit, aby při koncipování politik a programů a při jejich provádění byly náležitě zohledněny hodnoty týkající se životního prostředí, udržitelné energetiky, sociálního zabezpečení, zaměstnanosti a jiných sociálních hodnot. Sociální dopady: Díky sladění finančních nástrojů EU a členských států a podpoře společných činností s ostatními dvoustrannými a vícestrannými dárci by nový nástroj mohl mít značný dopad na sociální strukturu rozvíjejících se zemí. Mohl by podpořit reformu systémů sociálního zabezpečení, vnitrostátních politik zaměstnanosti, vnitrostátních politik v oblasti odborné přípravy a rozvoje dovedností, budování kapacity vzdělávacích, výzkumných a inovačních programů, jakož i opatření na posílení vnitrostátních „záchranných sítí“. Tvorba dalších „zelených“ pracovních míst by zvýšila příjmy a posílila sociální soudržnost a snižování chudoby na vnitrostátní úrovni. V tomto ohledu by přispěl k úspěšnému provádění mezinárodní sociální agendy, kterou prosazují Mezinárodní organizace práce OSN a G8/G20. Dopady na životní prostředí: Cílem partnerství EU podle nového nástroje bude stimulace a podpora růstu a dlouhodobé udržitelnosti z hlediska životního prostředí. V tomto ohledu se očekává, že nový nástroj bude hrát klíčovou úlohu při podporování činností v oblasti životního prostředí a změny klimatu a politického dialogu jak EU, tak partnerských zemí. Tento nástroj by mohl podpořit nízkouhlíkový obchodní model prostřednictvím pobídek evropskému soukromému sektoru. Na základě úspěšných výsledků 16. konference smluvních stran OSN (COP-16) o změně klimatu v Cancúnu by mohl podnikům v EU pomoci vytvářet účinné a nenákladné politiky s cílem dosáhnout cílů šetrných k životnímu prostředí v partnerských zemích. Partnerským zemím by také pomohl co možná nejlépe využít všech přínosů inovace v oblasti životního prostředí, ekologie a energetické účinnosti. Mohl by podpořit přechod na ekologickou a energeticky účinnější ekonomiku. Zvyšující se poptávka po surovinách v rozvíjejících se ekonomikách znamená, že jsou zapotřebí činnosti na podporu osvědčených postupů v soukromém sektoru a politiky zadávání veřejných zakázek, jež jsou šetrnější k životnímu prostředí. Nástroj by mohl umožnit, aby spolupráce lépe chápala hospodářské a sociální náklady vyplývající z úbytku biologické rozmanitosti a degradace ekosystémů v zemích globálního významu. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU V rámci diskusí vedených legislativním orgánem o návrhu nástroje ICI+ (KOM(2009) 197) předloženém Komisí a v návaznosti na vstup Lisabonské smlouvy v platnost se všechny tři orgány dohodly na použití čl. 207 odst. 2 a čl. 209 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o provádění činností nad rámec rozvojové spolupráce v rozvojových zemích. V případě „jiných než rozvojových zemí“ se použije čl. 212 odst. 2 SFEU. Pokud jde o uvedenou dohodu, navrhovaný nástroj partnerství by tedy vycházel z kombinace těchto tří článků SFEU: čl. 212 odst. 2, čl. 207 odst. 2 a čl. 209 odst. 1. EU má četné mezinárodní smlouvy s partnerskými zeměmi po celém světě, které jednotlivé členské státy nemají, což Unii dává vliv prakticky ve všech oblastech mezinárodních vztahů. Jelikož 27 členských států jedná na základě společných politik a strategií, má EU nezbytnou váhu, aby mohla reagovat na globální problémy. EU má také jedinečnou možnost prosazovat normy a standardy EU a prostřednictvím mezinárodní spolupráce z nich činit standardy globální. Navrhovaný nástroj partnerství přinese větší přidanou hodnotu v porovnání se stávající situací, neboť zahrnuje strategii „Evropa 2020“, jejímž základem je spolupráce orientovaná na zelený růst, silnější důraz na zájmy EU ve spolupráci s rozvíjejícími se a průmyslovými zeměmi a větší zaměření na zlepšování podmínek pro podniky, investice, obchod a výzkum a inovace. Měl by vypracovat proaktivní program společných zájmů s partnerskými zeměmi se zvláštním zaměřením na strategické partnery EU. Nový nástroj partnerství by také lépe respektoval závazky EU vůči třetím zemím, s nimiž uzavřela partnerství a spolupráci / rámcové dohody. Dodal by důvěryhodnost a soudržnost vnější politice EU napojením propagace jejích hodnot a zájmů na konkrétní činnosti spolupráce. V rámci dohod by nástroj partnerství mohl také fungovat jako katalyzátor pro společné projekty EU a členských států, neboť EU a její členské státy jsou vázány jejich ustanoveními. Konečně by podpořil regionální a dvoustranné politiky EU a rovněž závazky EU vůči procesům a orgánům regionální a mezinárodní spolupráce. Činnosti hospodářské spolupráce, dialog s podniky a další formy vnější hospodářské činnosti EU by mohly být účinným nástrojem zahraniční politiky. Mohly by přispět ke zviditelnění a předvedení vlivu EU ve třetích zemích. Tento nástroj by mohl podpořit ambice Evropy stát se klíčovým hospodářským a politickým činitelem na mezinárodní scéně, jak dvoustranně, tak v rámci vícestranných uskupení, jako je např. G20. Navíc společné akce s členskými státy EU a inovativní způsoby mobilizace zdrojů mohou být v rámci nástroje partnerství v porovnání se stávajícím nástrojem pro spolupráci s průmyslovými zeměmi častější a proveditelnější. K dispozici bude více finančních prostředků na podporu spolufinancování akcí ve spolupráci s finančními orgány či agenturami členských států EU nebo s orgány či agenturami členských států EU zapojenými do dvoustranné pomoci. Víceleté programování by umožnilo strukturovanější a integrovanější podnikání. Partnerství veřejného a soukromého sektoru by mohla být dosažitelnější a zahrnovat více zúčastněných osob z evropské podnikatelské komunity. Ve vhodných případech by také mohlo být upřednostňovanou možností kombinovat granty a půjčky. Volba nástroje Komise se domnívá, že rozšíření působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci tak, aby zahrnoval činnosti nesouvisející s rozvojem, představuje riziko vzniku napětí mezi různými cíli a mohlo by vést k významnému prodlení v rozhodování a provádění. Komise doporučuje vytvořit jediný, nový globální nástroj zaměřený na ochranu stěžejních zájmů EU a řešení problémů globálního významu, jehož oblast působnosti by byla jasně vymezena. Komise proto doporučuje navrhnout nový nástroj. Předložení návrhu nového nástroje se považuje za nejlepší možnost. Panuje značná shoda v tom, že by se mělo vycházet se stávajícího souboru finančních nástrojů, ačkoliv je nezbytné zohlednit institucionální změny, které přinesla Lisabonská smlouva. V rámci této možnosti by stávající struktura nástrojů, která je zúčastněnými stranami i členskými státy EU považována za vhodnou a přiměřenou, zůstala do značné míry nezměněna. Takovýto nový nástroj partnerství s globálním dosahem a přesně zaměřenými cíli však přispěje k úplné přeměně stávajících metod tvorby politik, programování a dosahování výsledků. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Finanční příděl navržený pro nástroj partnerství na období 2014–2020 dosahuje 1,131 miliardy EUR v běžných cenách. Tato částka odpovídá okruhu 4 „Globální Evropa“ navrhovaného finančního rámce na období 2014–2020. Bude k dispozici financování pro činnosti v oblasti vysokoškolského vzdělávání v třetích zemích v souvislosti s programem „Erasmus pro všechny“ v souladu s cíli vnější činnosti EU, aby se zajistila jeho předvídatelnost, a to prostřednictvím pouze dvou víceletých přídělů pokrývajících první čtyři roky a zbývající tři roky. Tyto finanční prostředky budou zachyceny ve víceletém orientačním programování nástroje partnerství v souladu s odhalenými potřebami a prioritami dotčených zemí. Příděly lze revidovat v případě zásadních nepředvídatelných okolností nebo důležitých politických změn podle vnějších priorit EU. Na tyto finanční prostředky se použijí ustanovení nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady č. ……, kterým se zavádí „Erasmus pro všechny“ Program Unie pro vzdělávání, odbornou přípravu, mládež a sport[5]. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Zjednodušení Jednou z priorit Komise v tomto novém nařízení, jakož i v jiných programech podle víceletého finančního rámce, je zjednodušit regulační prostředí a usnadnit přístup partnerských zemí a regionů, organizací občanské společnosti atd. k pomoci Unie, pokud sledují cíle tohoto nařízení. Nové nařízení o nástroji partnerství by umožnilo hladší přijímání prováděcích opatření, a tudíž by dávalo více prostoru pro spolupráci. Revize finančního nařízení, která je zvláště podstatná s ohledem na zvláštní ustanovení o vnější činnosti, navíc usnadní účast organizací občanské společnosti a malých a středních podniků na programech financování, například zjednodušením pravidel, snížením nákladů na účast a zrychlením postupu přidělování. Komise plánuje provést toto nařízení za pomoci nových flexibilních postupů stanovených v revidovaném finančním nařízení. Prováděcí pravidla obsahuje nařízení (EU) č. [--] Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ……, kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů vnější činnosti Unie. 2011/0411 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2, čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Toto nařízení představuje jeden z nástrojů poskytujících přímou pomoc pro vnější politiky Evropské unie. Nahradí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1934/2006 ze dne 21. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro spolupráci s průmyslovými a jinými zeměmi a územími s vysokými příjmy (nástroj ICI)[6]. (2) V průběhu posledního desetiletí Unie soustavně posilovala dvoustranné vztahy s celou řadou průmyslových a jiných zemí a území s vysokými příjmy z různých oblastí světa, zejména Severní Ameriky, východní Asie a Oceánie, ale také jihovýchodní Asie a oblasti Perského zálivu. (3) Od roku 2007 pak Unie posilovala a prohlubovala svou spolupráci a partnerství s rozvojovými zeměmi a zeměmi v přechodném období v Asii, střední Asii a Latinské Americe a s Irákem, Iránem a Jižní Afrikou na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1905/2006 ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci. (4) Rozsah spolupráce v rámci zeměpisných programů s rozvojovými zeměmi, územími a regiony stanovenými podle nástroje pro rozvojovou spolupráci je omezen na finanční opatření splňující kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc, která stanoví Výbor pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). (5) S Indií a Čínou a rovněž se zeměmi se středně vysokými příjmy v Asii a Latinské Americe byly zahájeny přípravné akce, jako je dialog s podniky, podpora obchodu a vědecké výměny, k posílení a prohloubení spolupráce v oblastech mimo oblast působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci. (6) Dále pak Unie posilovala své dvoustranné vztahy s dalšími stále významnějšími rozvojovými zeměmi se středně vysokými příjmy v Asii a Latinské Americe rozšiřováním partnerství pro spolupráci a politického dialogu na oblasti a témata nad rámec rozvojové spolupráce. Vyvíjely se také vztahy s Ruskem, mimo jiné prostřednictvím Partnerství pro modernizaci Unie-Rusko, což podtrhuje důležitost Ruska jako strategického partnera Unie jak ve dvoustranných vztazích, tak v globálních záležitostech. (7) Je v zájmu Unie dále prohlubovat své vztahy s partnery, kteří hrají stále důležitější úlohu v mezinárodním hospodářství a obchodu, v obchodu a spolupráci mezi jižními státy, na vícestranných fórech, včetně skupiny dvaceti ministrů financí a prezidentů centrálních bank (G20), v globální správě a při řešení problémů globálního významu. Unie potřebuje vybudovat komplexní partnerství s novými hráči na mezinárodní scéně s cílem podporovat stabilní mezinárodní řád podporující začlenění, usilovat o společné globální veřejné statky, ochranu stěžejních zájmů Unie a zlepšit informovanost o Unii v těchto zemích. (8) EU potřebuje finanční nástroj globálního dosahu umožňující financovat opatření, která nemusejí být způsobilá pro oficiální rozvojovou pomoc, ale která mají zásadní význam z hlediska prohlubování a konsolidace vztahů EU s dotčenými partnerskými zeměmi, a to zejména prostřednictvím politického dialogu a rozvoje partnerství. (9) Navzdory zvláštnímu zaměření na globální hráče by oblast působnosti tohoto nařízení měla být celosvětová a umožňovat, aby byla poskytována podpora spolupráci s rozvojovými zeměmi, kde má Unie významné zájmy, v souladu s cíli tohoto nařízení. (10) Unie ve strategii Evropa 2020[7] zdůraznila své trvalé odhodlání zasazovat se ve svých vnitřních a vnějších politikách o inteligentní, udržitelný růst podporující začlenění propojením tří pilířů: hospodářských, sociálních a ekologických hledisek. (11) Unie je odhodlána podporovat ve vztazích se svými partnery z celého světa důstojnou práci pro všechny ve spojení s ratifikací a účinným prováděním mezinárodně uznaných pracovních norem a vícestranných dohod o ochraně životního prostředí. (12) Zejména se uznává, že jedním z velkých problémů, kterým Unie čelí, je boj proti změně klimatu, přičemž jde o oblast, ve které je naléhavě nutná mezinárodní akce. V souladu se záměrem uvedeným ve sdělení Komise „Rozpočet – Evropa 2020“[8], kterým je zvýšit podíl rozpočtu Unie věnovaný klimatu na nejméně 20 %, by toto nařízení mělo přispět ke splnění tohoto cíle. (13) Unie je odhodlána napomoci s plněním globálních cílů pro rok 2020 v oblasti biologické rozmanitosti a předložit související strategii pro mobilizaci zdrojů. (14) Podle tohoto nařízení by Unie měla podporovat provádění strategie „Evropa 2020“, a to zejména cílů týkajících se změny klimatu, přechodu na ekologičtější hospodářství a účinné využívání zdrojů, spolupráci s třetími zeměmi v oblasti obchodu, investic, podnikání a regulace, a také veřejnou diplomacii, spolupráci mezi vzdělávacími/akademickými kruhy a informační činnosti. (15) Podpora různorodých iniciativ spolupráce a partnerství v rámci jednoho nástroje by měla dále umožnit úspory z rozsahu, synergické účinky, větší účinnost, efektivnější rozhodování a správu a vysokou úroveň zviditelnění vnější činnosti Unie. (16) K dosažení cílů tohoto nařízení je nezbytné uplatňovat diferencovaný a flexibilní přístup vytvářením modelů spolupráce s klíčovými partnerskými zeměmi s ohledem na jejich hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie, a zároveň zachovat možnost v případě potřeby zasáhnout kdekoli na světě. (17) Unie by měla být schopna pružně a včas reagovat na vznikající a/nebo nepředvídané potřeby, aby se zvýšila účinnost jejího závazku podporovat své zájmy ve vztazích s třetími zeměmi přijímáním zvláštních opatření, na které se nevztahují víceleté programy spolupráce. (18) Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je pro dosažení uvedených cílů nezbytné. (19) Aby bylo možné přizpůsobit oblast působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě ve třetích zemích, měla by být pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o podrobné oblasti spolupráce vymezené v příloze, přenesena na Komisi. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (20) K zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení by měly být Komisi uděleny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[9]. Při zohlednění povahy těchto prováděcích aktů, zejména jejich politického zaměření nebo finančních dopadů, by se pro jejich přijímání měl v zásadě použít přezkumný postup, vyjma případů technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu. (21) Společná prováděcí pravidla a postupy jsou stanoveny v nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady (ES) č. , kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů vnější činnosti Unie, dále je „společné prováděcí nařízení“. (22) Organizace a fungování Evropské služby pro vnější činnost jsou popsány v rozhodnutí Rady 2010/427/EU, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a cíle (1) Tímto nařízením se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi k prosazování a podpoře zájmů EU a společných zájmů. Nástroj partnerství podporuje opatření, která účinně a pružně reagují na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných, regionálních či vícestranných vztahů Unie s třetími zeměmi a řeší problémy globálního významu. (2) Opatření financovaná podle tohoto rámce zachycují tyto specifické cíle Unie: (a) provádění mezinárodního rozměru strategie „Evropa 2020“ podporou strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci Unie, podporou politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakcí na problémy globálního významu, jako je energetická bezpečnost, změna klimatu a životní prostředí. Tento cíl se měří podle zavádění politik a cílů strategie „Evropa 2020“ v klíčových partnerských zemích; (b) zlepšení přístupu na trh a rozvoj obchodních, investičních a podnikatelských příležitostí pro evropské společnosti prostřednictvím hospodářských partnerství a spolupráce mezi podniky a regulačními orgány. Tento cíl se měří podílem zahraničního obchodu Unie s klíčovými partnerskými zeměmi a obchodem a investičními toky do partnerských zemí, na které se konkrétně zaměřují činnosti, programy a opatření podle tohoto nařízení; (c) další posilování všeobecného chápání Unie, viditelnosti Unie a její úlohy na světové scéně prostřednictvím veřejné diplomacie, spolupráce mezi vzdělávacími/akademickými kruhy a informačních činností k prosazování hodnot a zájmů Unie. Tento cíl lze měřit mimo jiné průzkumy a hodnoceními. Článek 2 Rozsah působnosti (1) Všechny třetí země, regiony a území mohou být způsobilé pro spolupráci podle tohoto nařízení. (2) Toto nařízení však podporuje především opatření spolupráce s rozvinutými a rozvojovými zeměmi, které hrají stále významnější úlohu v mezinárodním hospodářství a obchodu, na vícestranných fórech, v globální správě, při řešení problémů globálního významu a tam, kde má Unie významné zájmy. Článek 3 Obecné zásady (1) Unie usiluje o podporu, rozvoj a konsolidaci zásad svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a zásady právního státu, na nichž je založena, prostřednictvím dialogu a spolupráce s třetími zeměmi. (2) Pro zvýšení působnosti pomoci Unie se při utváření spolupráce s partnerskými zeměmi podle potřeby uplatňuje diferencovaný a flexibilní přístup s ohledem na jejich konkrétní hospodářskou, sociální a politickou situaci, jakož i na zvláštní zájmy, politické priority a strategie Unie. (3) Unie a členské státy prosazují v rámci svých pravomocí vícestranný přístup ke globálním problémům a podporují spolupráci s mezinárodními a regionálními organizacemi a subjekty, včetně mezinárodních finančních institucí, agentur, fondů a programů OSN, OECD a skupiny dvaceti ministrů financí a guvernérů centrálních bank (G20) a s dalšími dvoustrannými dárci. (4) Při provádění tohoto nařízení je cílem Unie zajistit celistvost a soudržnost s jinými oblastmi její vnější činnosti, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci pro rozvojové země, jakož i s jinými příslušnými politikami Unie, a to tvorbou politiky, strategickým plánováním a programováním a prováděním opatření. (5) Opatření financovaná podle tohoto nařízení vycházejí případně z politik spolupráce stanovených v nástrojích, jako jsou dohody, prohlášení a akční plány mezi Unií a dotčenými třetími zeměmi a regiony a zahrnují také oblasti spojené se zvláštními zájmy, politickými prioritami a strategiemi Unie. (6) Podpora Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu se společným prováděcím nařízením. Článek 4 Oblasti spolupráce Podrobné oblasti spolupráce v rámci pomoci Unie podle tohoto nařízení jsou uvedeny v jeho příloze. V souladu s článkem 7 je Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se mění nebo doplňuje příloha tohoto nařízení. Článek 5 Programování a orientační přidělení finančních prostředků (1) Komise přijímá víceleté orientační programy přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3 společného prováděcího nařízení. Tento postup se rovněž použije na zásadní přezkumy, jejichž účinkem je podstatná změna strategie nebo jejího programování. (2) Víceleté orientační programy stanoví strategické a/nebo společné zájmy a priority Unie, specifické cíle a očekávané výsledky. V případě zemí nebo regionů, pro něž byl stanoven společný rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie, vycházejí víceleté orientační programy z tohoto dokumentu. (3) Víceleté orientační programy uvádějí rovněž oblasti zvolené pro financování Unií a vymezují orientační přidělení finančních prostředků, a to celkově, podle prioritních oblastí a podle partnerských zemí nebo skupiny partnerských zemí na dané období, včetně účasti na globálních iniciativách; tyto částky mohou být případně vyjádřeny v podobě rozpětí. (4) Víceleté orientační programy se podle potřeby upraví s ohledem na přezkumy referenčního dokumentu, z něhož vycházejí, provedené v polovině období nebo ad hoc. (5) Ve víceletých orientačních programech může být stanovena rezerva na nepřidělené finanční prostředky. O přidělení těchto finančních prostředků se rozhoduje podle společného prováděcího nařízení. (6) Přezkumný postup uvedený v odstavci 1 se nepoužije na méně podstatné změny víceletých orientačních programů, na změny, kterými se provádějí technické úpravy, přerozdělují finanční prostředky v rámci orientačních přídělů podle prioritních oblastí nebo se zvyšuje nebo snižuje objem původního celkového přídělu o méně než 20 %, pokud tyto úpravy neovlivňují prioritní oblasti a cíle stanovené ve víceletých orientačních programech. Tyto úpravy se do jednoho měsíce sdělují Evropskému parlamentu a Radě. (7) Postup podle čl. 15 odst. 4 společného prováděcího nařízení může být použit pro změny víceletých orientačních programů, pokud je zapotřebí rychlé reakce Unie. Článek 6 Výbor Komisi je nápomocen Výbor pro nástroj partnerství. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. Článek 7 Výkon přenesení pravomoci (1) Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 4 je svěřena na dobu platnosti tohoto nařízení. (2) Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. (3) Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. (4) Přijatý akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. Článek 8 Finanční referenční částka 1. Finanční referenční částka pro provádění tohoto nařízení na období 2014–2020 činí 1 131 000 000 EUR. Prostředky na každý rok schvaluje rozpočtový orgán v rámci limitů víceletého finančního rámce. 2. Jak uvádí čl.13 odst. 2 nařízení „Erasmus pro všechny“, za účelem podpory mezinárodního rozměru vysokoškolského vzdělávání bude přidělena orientační celková částka EUR 1 812 100 000 z různých externích nástrojů (nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj sousedství, nástroj předvstupní pomoci, nástroj partnerství a Evropský rozvojový fond) na akce v oblasti mobility ve vzdělávání směřující do zemí mimo EU nebo z nich a na politický dialog s orgány/institucemi/organizacemi z těchto zemí. Na tyto finanční prostředky se použijí ustanovení nařízení „Erasmus pro všechny“. Finanční prostředky se budou uvolňovat prostřednictvím 2 víceletých přídělů pokrývajících první 4 roky a zbývající 3 roky. Tyto finanční prostředky budou zachyceny ve víceletém orientačním programování těchto nástrojů v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. Příděly lze revidovat v případě zásadních nepředvídatelných okolností nebo důležitých politických změn podle vnějších priorit EU. Článek 9 Evropská služba pro vnější činnost Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost. Článek 10 Vstup v platnost 1. Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014. 2. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne . Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda PŘÍLOHA PODROBNÉ OBLASTI SPOLUPRÁCE V RÁMCI NÁSTROJE PARTNERSTVÍ Na podporu cílů uvedených v článku 1 může pomoc Unie mimo jiné zahrnovat tyto oblasti spolupráce: a) podpora zvláštních iniciativ, včetně výzkumné práce, studií, pilotních režimů nebo společných projektů, které mají účinně a pružně reagovat na cíle spolupráce vyplývající ze vztahů Unie s dotčenými třetími zeměmi; b) podpora spolupráce, partnerství a společných podniků mezi hospodářskými, sociálními, kulturními, vládními a vědeckými činiteli v Unii a ve třetích zemích; c) usnadnění (a podpora) obchodních vztahů a procesů obchodní integrace, mj. mezi jižními státy, podpora investičních toků a hospodářských partnerství Unie, včetně zaměření na malé a střední podniky; d) podpora politického a odvětvového dialogu zahrnujícího politické, hospodářské, regulační, environmentální, sociální, výzkumné a kulturní činitele a nevládní organizace Unie a třetích zemí; e) podpora informačních činností, intelektuálních výměn a posilování mezikulturního dialogu; f) podpora iniciativ a činností Unie či společného zájmu v oblastech, jako jsou změna klimatu, problematika životního prostředí včetně biologické rozmanitosti, účinné využívání zdrojů, suroviny, energetika, doprava, výzkum, věda a inovace, zaměstnanost a sociální politika, udržitelný rozvoj včetně podpory důstojné práce, sociální odpovědnost podniků, obchod a spolupráce mezi jižními státy, vzdělávání, kultura, cestovní ruch, informační a komunikační technologie, zdravotnictví, spravedlnost, celní a finanční záležitosti, statistika a jakékoli jiné oblasti zvláštních zájmů Unie nebo společného zájmu Unie a třetích zemí; g) posílení povědomí o Unii a jejího pochopení a zvýšení jejího zviditelnění ve třetích zemích. LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1. Název návrhu/podnětu 1.2. Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB 1.3. Povaha návrhu/podnětu 1.4. Cíle 1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu 1.6. Doba trvání akce a finanční dopad 1.7. Předpokládaný způsob řízení 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv 2.2. Systém řízení a kontroly 2.3. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje 3.2.2. Odhadovaný dopad na operační prostředky 3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem 3.2.5. Příspěvky třetích stran 3.3. Odhadovaný dopad na příjmy LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRHY 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1. Název návrhu/podnětu Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ……, kterým se zřizuje nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi 1.2. Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB[10] Hlava 19: Vnější vztahy Aktivita 19 05: Vztahy a spolupráce s průmyslově vyspělými třetími zeměmi Název této kapitoly rozpočtu 19 05 odpovídá stávajícímu členění finančních nástrojů na období 2007–2013. Navrhuje se aktivitu 19 05 zachovat, ale na období 2014–2020 změnit název této kapitoly takto: 19 05 : Spolupráce s třetími zeměmi v rámci nástroje partnerství 1.3. Povaha návrhu/podnětu x Návrh/podnět se týká nové akce ¨ Návrh/podnět se týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[11] ¨ Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce ¨ Návrh/podnět se týká akce přesměrované na jinou akci 1.4. Cíle 1.4.1. Víceleté strategické cíle Komise sledované návrhem/podnětem Cílem tohoto finančního nástroje je podporovat následující strategické cíle, jak je uvedeno ve sdělení Komise „Rozpočet strategie Evropa 2020 – část II“ ze dne 29. června 2011 (KOM/2011/500 – Rozpočet strategie Evropa 2020 – část II. Kapitola politiky „Vnější činnost“, s. 42): „Mělo by dojít k dalšímu posílení plánování politik EU na podporu řešení významných celosvětových výzev, jako je boj proti změně klimatu, zvrácení ubývání biologické rozmanitosti a ochrana globálních veřejných statků a zdrojů. Komise navrhuje vypracovat proaktivní program EU a společných zájmů s třetími zeměmi se zvláštním zaměřením na strategické partnery.“ 1.4.2. Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB V rámci aktivity 19 05 se budou sledovat tyto tři specifické cíle: 1) provádění mezinárodního rozměru strategie „Evropa 2020“ podporou strategií partnerství pro dvoustrannou, regionální a meziregionální spolupráci Unie, podporou politického dialogu a rozvíjením kolektivního přístupu a reakce na problémy globálního významu; 2) zlepšení přístupu na trh a rozvoj obchodních, investičních a podnikatelských příležitostí pro evropské společnosti prostřednictvím hospodářských partnerství a spolupráce mezi podniky a regulačními orgány; 3) další posilování pozice Evropy v globálním hospodářství a její úlohy na světové scéně podporou veřejné diplomacie, vzdělávací/akademické spolupráce, informačních činností a sítí k prosazování hodnot a zájmů EU. Příslušné aktivity ABM/ABB Název aktivity 19 05 by měl být přejmenován takto: Spolupráce s třetími zeměmi podle nástroje partnerství 1.4.3. Očekávané výsledky a dopady Inovativní nástroj partnerství by EU umožnil prosazovat její politiky po celém světě. Dopad na hospodářství EU a hospodářský dialog EU s partnerskými zeměmi Provedení nového nástroje partnerství by EU poskytlo další příležitost podpořit její podniky (zejména malé a střední podniky) a výrobky. Přineslo by to možnost finančně podpořit podnikání EU ve třetích zemích formou pobídek pro konkurenceschopnost a inovace EU, které by pouze doplňovaly akce financované podle programu Konkurenceschopnost a malé a střední podniky a podle programu Horizont 2020 (výzkum a inovace), a dále podpořit mezinárodní obchod a investice EU, což by následně mohlo usnadnit zahraniční investice do EU. Bylo by možné zaměřit se na řadu oblastí spolupráce včetně změny klimatu, životního prostředí, sbližování technických předpisů a normalizace, sociální odpovědnosti podniků, práv duševního vlastnictví, ochrany osobních údajů nebo osvědčených postupů v hospodářských, obchodních, daňových a finančních záležitostech, obchodu a spolupráce mezi jižními státy. Mohla by se tak posílit hospodářská jistota EU, případně by mohla vzniknout nová pracovní místa, což by v konečném důsledku přispělo k hospodářskému růstu. Tento nástroj by mohl posílit obchodní vztahy EU s partnerskými zeměmi a mít pozitivní dopad na platební bilanci EU, její hospodářské a obchodní vztahy se zbytkem světa při zachování souladu se zásadami přístupu na trh / otevřeného trhu. Jako takový by mohl přispět ke zmírnění rizika protekcionismu, jakož i podpořit mezinárodní konkurenceschopnost a probíhající proces globalizace a zároveň zajistit přínos pro všechny země v souladu se zásadami strategie Evropa 2020. Nový nástroj partnerství by také pomohl podpořit konkurenceschopnost EU prostřednictvím cíleného rozvoje lidských zdrojů: dostupnost vysoce kvalifikovaných pracovníků a jejich schopnosti inovovat a provádět výzkum a technologický vývoj jsou základním předpokladem hospodářské prosperity. Hospodářský dopad na partnerské země Nový nástroj by mohl podpořit dobře rozvinuté formy hospodářské spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi. V této souvislosti by to EU umožnilo zajistit náležité zohlednění hodnot týkajících se životního prostředí, udržitelné energetiky, sociálního zabezpečení, zaměstnanosti a jiných sociálních hodnot při koncipování a provádění politického programu. Vyšší investice společností EU by také přispěly k hospodářskému růstu v hostitelské zemi. Činnosti zaměřené na podporu sociální odpovědnosti podniků zlepší sociální, pracovní a environmentální pravidla a provádění v partnerské zemi. Poskytnutím technické pomoci by nástroj mohl stanovit udržitelné způsoby fiskální konsolidace růstu, a pomoci tak zemím v jejich úsilí získat kontrolu nad svými účty. Mohl by také podpořit iniciativy ke zlepšení účinnosti administrativy a produktivního využívání remitencí pracovníků a k prosazování nových investic a převodů technologií ve vnitrostátních průmyslových programech nebo rozvoje infrastruktury s cílem podporovat účinné využívání a udržitelnost zdrojů, včetně výroby a využívání energie. Dopad na hospodářskou správu Očekává se, že nástroj partnerství bude mít také dopad na hospodářskou správu. Tato krize přinesla tvrdé ponaučení o možnostech trhů. Vyžádala si přezkoumání úlohy vlády, přehodnocení definované rovnováhy mezi státem a trhem a hledání způsobů zvýšení důvěry občanů v obojí. Krize ukázala, že veřejné politiky jsou hlavní kotvou vnitrostátních ekonomik v dobách hospodářského neklidu, neboť vlády zastavily volný pád finančních trhů a zamezily finanční katastrofě. Z toho vyplývající fiskální tlaky v mnoha zemích zvýšily potřebu snížit veřejné výdaje, což v mnoha případech znamená racionalizaci státu. Toto úsilí vyžaduje přehodnocení úlohy intervence vlády k dosažení lepší a účinnější správy, zdravých institucí a účinných pravidel a postupů. Další důležitou otázkou v oblasti správy je boj proti korupci, transparentnost a integrita. Nový nástroj by mohl být zaměřen tak, aby zlepšoval nástroje pro boj proti korupci a posiloval jejich provádění. Nové iniciativy by mohly posílit koordinaci činností týkajících se boje proti korupci a transparentnosti po celém světě, jakož i dodržování příslušných mezinárodních úmluv, „osvědčených postupů“ a zásad. Konečně podpora plného zapojení strategických partnerů do globální tvorby a správy politiky životního prostředí, zejména s ohledem na vícestranné dohody o životním prostředí, bude rozhodující pro podporu udržitelné hospodářské změny. Sociální dopad na hospodářství EU Snahou EU je řešit vzájemně propojené sociální politiky a určit strategické směry nad rámec růstu. K tomu by mohla přispět hospodářská spolupráce s partnerskými zeměmi, která by posílila vnitrostátní a mezinárodní předpisové rámce a zlepšila vnitrostátní, regionální nebo globální hospodářskou správu. Tyto strategie a přístupy by mohly mít pozitivní dopad na zaměstnanost a sociální politiky EU, jako jsou model sociální ochrany EU, tvorba „zelených“ míst, sociální program „EU 2020“ atd. Rostoucí konkurence rozvíjejících se ekonomik by také mohla fungovat jako strategický podnět pro Evropu, aby přidělovala více zdrojů na odbornou přípravu a rekvalifikace, zlepšování kvality výuky a výzkumu a na reformu domácích systémů sociálního zabezpečení. Sociální dopad na partnerské země Harmonizací finančních nástrojů EU a členských států EU a podporou společných činností s ostatními dvoustrannými a vícestrannými dárci by nový nástroj mohl mít významný dopad na sociální strukturu rozvíjejících se zemí. Mohl by podpořit reformu systémů sociálního zabezpečení, vnitrostátních politik zaměstnanosti, vnitrostátních politik v oblasti odborné přípravy a rozvoje dovedností, budování kapacity vzdělávacích, výzkumných a inovačních programů, jakož i posilování vnitrostátních záchranných „sítí“. Významný bude jeho přínos k tvorbě dalších „zelených“ míst, ke zvyšování příjmu na hlavu a k účinným strategiím sociální soudržnosti a snižování chudoby na vnitrostátní úrovni. V tomto ohledu by přispěl k úspěšnému provádění mezinárodní sociální agendy, kterou prosazují Mezinárodní organizace práce OSN a G8/G20. Dopad na životní prostředí EU a partnerských zemí Mezi hlavními strategickými prioritami nového nástroje pro nadcházející roky bude zajištění „zeleného“ růstu, provádění strategie a podpora partnerských zemí v jejich politikách pro ekologičtější růst. Cílem partnerství EU prostřednictvím nového nástroje bude stimulace a podpora růstu a dlouhodobé udržitelnosti z hlediska životního prostředí. V tomto ohledu se očekává, že nový nástroj bude hrát klíčovou úlohu při podporování činností v oblasti životního prostředí a změny klimatu a politického dialogu jak EU, tak partnerských zemí. Tento nástroj by mohl podpořit nízkouhlíkový obchodní model prostřednictvím pobídek evropskému soukromému sektoru. Na základě úspěšných výsledků 16. konference smluvních stran OSN (COP-16) o změně klimatu v Cancúnu by mohl podnikům v EU pomoci vytvářet účinné politiky s co nejnižšími náklady s cílem dosáhnout cílů šetrných k životnímu prostředí v partnerských zemích. Ekonomikám partnerských zemí také pomůže co možná nejlépe využít všech přínosů inovace v oblasti životního prostředí, ekologie a energetické účinnosti. Nástroj by mohl umožnit spolupráci pro lepší pochopení hospodářských a sociálních nákladů na ubývání biologické rozmanitosti a degradaci ekosystémů v zemích globálního významu. 1.4.4. Ukazatele výsledků a dopadů Uvedené tři specifické cíle budou sledovány prostřednictvím těchto tří ukazatelů: 1) zavádění politik a cílů strategie „Evropa 2020“ klíčovými partnerskými zeměmi a vliv na tvorbu politiky v těchto zemích; 2) podíl EU na zahraničním obchodu s klíčovými partnerskými zeměmi a na obchodu a investičních tocích do partnerských zemí, na které se konkrétně zaměřují činnosti, programy a opatření podle tohoto nařízení; 3) lepší vnímání EU a vzájemné porozumění EU v klíčových strategických partnerských zemích doložené například průzkumy a hodnoceními. 1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu 1.5.1. Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu Viz důvodová zpráva legislativního návrhu a posouzení dopadů: Navrhovaný nástroj partnerství je koncipován tak, aby překonal omezení schopnosti EU co možná nejúčinnějším způsobem působit na mezinárodní úrovni. Umožní EU provádět programy nad rámec rozvojové spolupráce s novými mocnostmi a celosvětově hájit stěžejní program EU s kteroukoli partnerskou zemí, pokud tato potřeba vyvstane. Hlavními znaky navrhovaného nástroje partnerství v porovnání s předcházejícím nástrojem pro spolupráci s průmyslovými zeměmi jsou: Zeměpisná oblast působnosti: globální dosah se zvláštním zaměřením na strategické partnery (průmyslové země, rozvíjející se ekonomiky, Rusko). Cíl: Zaměřit se na prosazování zájmů EU a strategie Evropa 2020 tím, že bude účinně a pružně reagovat na cíle spolupráce vyplývající z dvoustranných/regionálních vztahů Unie s partnerskými zeměmi a bude řešit problémy globálního významu. Prioritní oblasti: Mezinárodní rozměr strategie „Evropa 2020“, politický dialog, problémy globálního významu, spolupráce mezi podniky a regulačními orgány, dvoustranná/trojstranná/regionální spolupráce, veřejná diplomacie, vzdělávací/akademická spolupráce a informační činnost. Programování: Není vázán požadavky na oficiální rozvojovou pomoc, víceleté programy pro dlouhodobé investice, rezervy na neplánované výdaje pro rychlou reakci na měnící se okolnosti a ad-hoc činnosti. 1.5.2. Přidaná hodnota ze zapojení EU EU má četné mezinárodní smlouvy s partnerskými zeměmi po celém světě, které jednotlivé členské státy nemají, což jim všem dává vliv prakticky ve všech oblastech mezinárodních vztahů. Jelikož 27 členských států jedná na základě společných politik a strategií, pouze EU má nezbytnou váhu, aby mohla reagovat na globální problémy. EU jako globální hráč má důvěryhodnost a neutralitu, které jednotlivé členské státy nemají. EU má také jedinečnou možnost prosazovat normy a standardy EU a prostřednictvím mezinárodní spolupráce z nich činit standardy globální. Navrhovaný nástroj partnerství přinese vyšší přidanou hodnotu v porovnání se stávající situací, neboť zahrnuje strategii „Evropa 2020“, jejímž základem je spolupráce orientovaná na zelený růst, silnější důraz na zájmy EU ve spolupráci s rozvíjejícími se a průmyslovými zeměmi a větší zaměření na zlepšování podmínek pro podniky, investice, obchod a výzkum a inovace. Měl by vypracovat proaktivní program společných zájmů s partnerskými zeměmi se zvláštním zaměřením na strategické partnery EU. Nový nástroj partnerství by také lépe respektoval závazky EU vůči třetím zemím, s nimiž uzavřela partnerství a spolupráci / rámcové dohody. Dodává důvěryhodnost a soudržnost vnější politice EU a propojuje prosazování jejích hodnot a zájmů s určitými činnostmi spolupráce. V rámci dohod by nástroj partnerství mohl také fungovat jako katalyzátor pro společné projekty EU a členských států, neboť EU i členské státy jsou vázány jejich ustanoveními. Konečně by podpořil regionální a dvoustranné politiky EU a rovněž závazky EU vůči procesům regionální a mezinárodní spolupráce. 1.5.3. Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulosti Přezkum finančního nástroje pro vnější činnost v polovině období (KOM/2009/196) provedený v roce 2009 shledal, že omezená oblast působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci brání ve financování činností, které nejsou „zaměřeny na partnery“ jako oficiální rozvojová pomoc, avšak jsou v souvislosti s globalizací vzájemně prospěšné. Nástroj pro rozvojovou spolupráci nebyl považován za vhodný pro řešení tohoto problému, neboť jeho hlavním cílem je podpora hospodářského rozvoje a prosperity rozvojových zemí, konkrétně vymýcení chudoby v partnerských zemích a regionech v souvislosti s udržitelným rozvojem, včetně naplňování rozvojových cílů tisíciletí. Toto omezení ovlivňovalo nejdynamičtější regiony světa (např. Latinskou Ameriku, Asii, Jižní Afriku) a EU zůstávala bez finančního nástroje, který by podpořil vývoj mezinárodních vztahů v souvislosti s globalizací, zejména s ohledem na rozvíjející se ekonomiky. Za tímto účelem zavedl rozpočtový orgán v Latinské Americe a Asii přípravné akce, aby se dočasně zaplnila legislativní mezera. V dubnu 2009 předložila Evropská komise návrh navazujícího právního předpisu (KOM/2009/197) s cílem rozšířit zeměpisnou působnost stávajícího nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi (ICI) na rozvojové země (včetně rozvíjejících se ekonomik) v Asii a Latinské Americe a na Irán, Irák, Jemen a Jižní Afriku, a umožnit tak financování opatření v zemích, na něž se vztahuje nařízení o finančním nástroji pro rozvojovou pomoc. Přezkum v polovině období také uznal, že nástroj pro spolupráci s průmyslovými zeměmi, z něhož současný návrh nového nástroje vychází, poskytuje flexibilní základ pro rozvoj spolupráce s větším počtem průmyslových území a území s vysokými příjmy, ačkoliv finanční rámec je spíše omezený. Kromě přezkumu v polovině období byla v posledních letech s velmi kladným výsledkem provedena hodnocení stěžejních programů financovaných v rámci nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi, programů „Brána EU do Japonska a Korejské republiky“ (financování pavilonů EU na veletrzích) a „Střediska EU“ (univerzitní sdružení, která nabízejí moduly „studia EU“ a šíří základní informace o EU velmi širokému spektru cílových skupin). Pokud jde o program vzdělávání vedoucích pracovníků (výuka jazyků a odborná příprava pro manažery), hodnocení provedené v roce 2010[12] ukázalo, že program vzdělávání vedoucích pracovníků představuje jedinečnou nabídku z hlediska programové struktury (obeznámenost s japonskou a korejskou obchodní kulturou je neocenitelnou vlastností) a z hlediska cílových skupin (program oceňují jak velké, tak malé a střední podniky). Poskytuje příležitost potenciálním účastníkům z členských států, které žádnou obdobnou iniciativu nenabízejí. Navíc dobře zviditelňuje EU. Program vzdělávání vedoucích pracovníků má kladný dopad na společnosti EU odhodlané navázat/rozšiřovat obchodní činnosti s Japonskem a Koreou, neboť jim pomáhá s přístupem na japonský/korejský trh; na podnikání společností EU má spíše trvalý dopad než pouze krátkodobý a dočasný vliv a umožňuje rozšiřovat obchodní příležitosti společností EU v jiných asijských zemích. Hodnocení provedené v roce 2010[13] týkající se iniciativy Střediska EU (zaměřené na veřejnou diplomacii) ukázalo, že „střediska přidávají skutečnou hodnotu a že Komise má z této iniciativy do značné míry prospěch. Množství práce odvedené středisky nesporně kompenzuje náklady, které Komisi v rámci programu vzniknou“. Program získal solidní základ v těch zemích, které jsou průkopníky této iniciativy (USA a Kanada), a úspěšně usiluje o dosažení vyšší úrovně v Austrálii a na Novém Zélandě. Financování EU je schopno fungovat jako počáteční vklad, zejména přilákáním dalších zdrojů financování, které iniciativa přitahuje, aby se zajistila její dlouhodobá udržitelnost. 1.5.4. Provázanost a možná synergie s dalšími relevantními nástroji Lisabonská smlouva stanoví společné zásady a cíle a vymezuje nový institucionální rámec pro vnější činnost Unie (zejména Evropské služby pro vnější činnost), které vedou k vysokým očekáváním v oblasti vnější činnosti jak uvnitř EU, tak ze strany partnerů na vnitrostátní a regionální úrovni, včetně vícestranných vztahů. Nástroj partnerství bude nedílnou součástí celkové struktury finančních nástrojů pro vnější činnost uspořádané do čtyř hlavních kapitol: kapitola zaměřená na politiku, jejímž cílem bude především spolupráce s partnerskými zeměmi na dvoustranné, regionální a mezinárodní úrovni, a rovněž kapitoly týkající se průřezových priorit a hodnot: lidská práva a demokracie, humanitární pomoc a civilní ochrana, předcházení krizím a jejich řešení. Nástroj partnerství spadá do první kapitoly, tj. spolupráce s partnerskými zeměmi. Jeho hlavním cílem je plánovat politiky EU na podporu programu strategie „Evropa 2020“, a řešit tak významné globální problémy a rozvíjet proaktivní program EU a společných zájmů s průmyslovými zeměmi a rozvíjejícími se ekonomikami, se zvláštním zaměřením na strategické partnery. Jednou z klíčových priorit strategie „Evropa 2020“ je obnova růstu. Program uznává, že rychle rostoucí rozvíjející se ekonomiky se stále početnější střední třídou budou hrát rozhodující úlohu při udržování evropského vývozu zboží a služeb, v němž má EU komparativní výhodu. Nástroj partnerství by měl sloužit jako podpora obchodní politiky[14], zejména pokud jde o strategické hospodářské partnery. Podpora přístupu na trh pro evropské společnosti doplní akce financované podle programu pro konkurenceschopnost a malé a střední podniky. Rozvíjející se ekonomiky také hrají stále důležitější úlohu jako odpovědní partneři při řešení problémů globálního významu: otázky jako snižování chudoby, migrace, konkurenceschopnost a liberalizace obchodu, životní prostředí, změna klimatu, energetika, posílení digitální gramotnosti, dovedností a sociálního začlenění, pandemie, počítačová bezpečnost, terorismus a organizovaná trestná činnost lze řešit v mezinárodních souvislostech. V situaci, kdy se zrychluje globalizace, je nezbytné, aby vnitřní agendu zajišťování udržitelného růstu a zaměstnanosti v Evropě a vnitřní politiky EU obecně doplnil vnější rozměr. Tento vnější rozměr vnitřní politiky by měl posílit soulad a soudržnost vnější činnosti EU a měl by ji doplňovat, a zároveň by se mělo zamezit zdvojování úsilí. Nástroj partnerství bude proto přednostně podporovat vnější rozměr politik EU v oblasti změny klimatu, životního prostředí, energetiky, obchodu a udržitelného rozvoje, jakož i informačních a komunikačních technologií. EU již navrhla detailně propracovaný soubor pobídek, pravidel a předpisů k usnadnění našeho vlastního přechodu na nízkouhlíkové hospodářství a jednostranně přijatých ambiciózních cílů. Tento rámec stanoví komplexní a konkrétní politický koncept, který by mohl a měl být použit k usnadnění obdobných ambicí našimi klíčovými strategickými partnery. Takováto činnost by samozřejmě byla dobrá pro životní prostředí a zároveň by mohla fungovat jako katalyzátor široce založených investic do výzkumu a inovací, budování kapacit a programů, nebo nových zelenějších technologií a otevřít obchodní příležitosti pro průmysl EU. V případě nástroje partnerství budou cíle v oblasti klimatu a začleňování oblasti klimatu do politik EU zvláště důležité pro činnosti umožňující politický dialog s průmyslovými a rozvíjejícími se ekonomikami. Pro zachování udržitelnosti hospodářského růstu v mezích environmentální kapacity planety bude zásadní účinné využívání zdrojů. EU přijímá strategii účinného využívání zdrojů jako jednu z priorit strategie Evropa 2020. Ta mimo jiné ovlivní normy EU a bude opravdu efektivní pouze v případě, že postupy účinného využívání zdrojů přijmou všechny významné ekonomiky. Rozvíjející se ekonomiky mají příležitost přeskočit neudržitelnou spotřebu způsobující znečištění a výrobní vzorce tak často uplatňované v EU a jiných vyspělých ekonomikách během naší industrializace a EU má maximální zájem jim v tomto pomoci. Rozvíjející se ekonomiky, zejména Indie a Čína, však také mají mnoho velmi chudých obyvatel, kteří jsou z hlediska živobytí odkázáni na zdravé ekosystémy, jako je čistá voda a bohatá moře a bohaté lesy, zatímco Brazílie, Jižní Afrika, Indie a Čína jsou extrémně biologicky rozmanité. Dialog a spolupráce týkající se ekonomické stránky ochrany a udržitelného řízení ekosystémů je ve společném zájmu EU a jejích partnerů. Dialog a praktická spolupráce s klíčovými výrobci energie a spotřebiteli po celém světě je zásadní pro splnění náročného úkolu zajištění energetické bezpečnosti EU, zejména se vzrůstající závislostí EU na dovozu, stejně jako prosazování globálního nízkouhlíkového programu, politik udržitelné energetiky, transparentnosti a předvídatelnosti na globálních trzích s energií a technologické spolupráce. Státy, které přestávají být rozvojovými zeměmi, požadují nové formy spolupráce v oblasti technologií a inovací. Aby EU zůstala v těchto oblastech strategickým partnerem a udržela si vedoucí postavení při prosazování globálních standardů, musí být schopna v těchto oblastech vytvořit partnerství pro spolupráci. Promítnutí vnitřních politik EU do vnější politiky bude plně začleněno do programování nástroje partnerství, který rovněž bude v rámci svého omezeného finančního krytí doplňovat vnější rozměr vnitřních politik prováděných podle jiných programů EU (např. akce na základě rámcového programu pro výzkum a inovace Horizont 2020, programu Konkurenceschopnost a malé a střední podniky, včetně spolupráce v oblasti cestovního ruchu, programu „Erasmus pro všechny“, Fondu pro řízení migrace a Fondu vnitřní bezpečnosti) tak, aby se zamezilo zdvojování. Během fáze programování bude přihlédnuto k soudržnosti a doplňkovosti s jinými zeměpisnými nástroji pro vnější činnost, zejména nástrojem pro rozvojovou spolupráci, a zároveň budou začleněny zásady diferenciace a koncentrace. 1.6. Doba trvání akce a finanční dopad x Časově omezený návrh/podnět – x Návrh/podnět s platností od 1/1/2014 do 31/12/2020 – x Finanční dopad od 1/1/2014 do 31/12/2020 – ¨ Časově neomezený návrh/podnět – Provádění s obdobím rozběhu od RRRR do RRRR, – poté plné fungování. 1.7. Předpokládaný způsob řízení[15] x Přímé centralizované řízení Komisí x Nepřímé centralizované řízení, při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu svěřeny: – ¨ výkonným agenturám – ¨ subjektům zřízeným Společenstvími[16] – ¨ vnitrostátním veřejnoprávním subjektům / subjektům pověřeným výkonem veřejné služby – ¨ osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního nařízení ¨ Sdílené řízení s členskými státy ¨ Decentralizované řízení s třetími zeměmi ¨ Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte) Pokud vyberete více způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“. Poznámky 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv Systémy sledování a hodnocení Evropské komise se stále více zaměřují na výsledky. Zahrnují interní zaměstnance a rovněž externí odborníky. Úkoloví manažeři při delegacích a v ústředí neustále různými způsoby sledují provádění projektů a programů, pokud možno i prostřednictvím inspekcí na místě. Sledování poskytuje cenné informace o pokroku, pomáhá manažerům určit skutečné a potenciální překážky a přijímat nápravná opatření. K posouzení výkonnosti vnější činnosti EU prostřednictvím tří různých systémů jsou najímáni nezávislí externí odborníci. . Tato posouzení přispívají k odpovědnosti a ke zlepšování probíhajících intervencí; ponaučení z předchozích zkušeností se poté uplatňuje při tvorbě budoucích politik a činností. Všechny nástroje využívají mezinárodně uznávaná kritéria hodnocení Výboru pro rozvojovou pomoc OECD včetně (potenciálního) dopadu. Zaprvé na projektové úrovni poskytuje systém sledování zaměřený na výsledky, řízený ústředím, stručný a cílený přehled kvality vzorku intervencí. Za pomoci vysoce strukturované, standardizované metodiky přidělují nezávislí odborníci na sledování zaměřené na výsledky klasifikaci, která upozorňuje na silné a slabé stránky projektu a poskytuje doporučení, jak zlepšit účinnost. Hodnocení na úrovni projektů, která jsou řízena delegací EU odpovědnou za projekt, poskytují podrobnější a důkladnější analýzu a pomáhají projektovým manažerům zlepšovat probíhající intervence a připravovat ty budoucí. K provedení analýzy a shromáždění zpětné vazby a důkazů od všech zúčastněných stran, a zejména od konečných příjemců, jsou najímáni nezávislí externí odborníci s tematickými a zeměpisnými odbornými znalostmi. Komise také provádí strategická hodnocení svých politik, od programování a strategie až po provádění intervencí v konkrétním odvětví (např. zdravotnictví, vzdělávání atd.), v zemi nebo regionu nebo pro konkrétní nástroj. Tato hodnocení jsou důležitým vstupem při tvorbě politik a koncipování nástrojů a projektů. Všechna se zveřejňují na internetových stránkách Komise a shrnutí zjištění je uvedeno ve výroční zprávě Radě a Evropskému parlamentu. 2.2. Systém řízení a kontroly 2.2.1. Zjištěná rizika Operační prostředí nástroje partnerství se vyznačuje těmito riziky pro dosažení cílů nástroje: – zeměpisně rozptýlené projekty a programy: nástroj partnerství bude mít globální dosah se zvláštním zaměřením na strategické partnery. Bude pokračovat ve stávající spolupráci s průmyslovými zeměmi a územími (stávajícího nástroje pro spolupráci s průmyslovými zeměmi), ale zároveň vstoupí do nových projektů/programů se skupinou zemí, v nichž se spolupráce zaměřovala na oficiální rozvojovou pomoc. Celosvětová působnost může z hlediska sledování představovat problémy v oblasti logistiky/zdrojů – zejména v případě provádění kontrol na místě, – zahájení nových programů/projektů společně s rizikem nedostatečné institucionální a administrativní kapacity v některých partnerských zemích může vést k potížím a prodlení v plánování a provádění intervencí, – potíže s prováděním kontrol a kvantifikací dopadu takovéto spolupráce na EU a partnerské země mohou omezit schopnost Komise podávat zprávy a odpovídat za výsledky, – hospodářská/politická agenda může vést k potížím a prodlení v plánování a provádění intervencí, – jelikož nástroj partnerství je novým nástrojem, může nedostatek lidských zdrojů a správních úvěrů na podporu provádění nástroje při delegacích a v ústředí vést k potížím s řádnou správou tohoto nástroje. 2.2.2. Předpokládané metody kontroly Proces vnitřní kontroly / řízení Komise je koncipován tak, aby poskytoval přiměřenou jistotu, pokud jde o dosahování cílů účinnosti a efektivity jejích operací, spolehlivost jejího finančního výkaznictví a dodržování příslušného legislativního a procesního rámce. Pro zajištění účinnosti a efektivity jejích operací a pro zmírnění vysoké míry rizika v prostředí vnější spolupráce se kromě všech prvků širokého procesu strategické politiky a strategického plánování Komise, prostředí interního auditu a dalších požadavků standardů vnitřní kontroly Komise použijí také tyto prvky: – ve vhodných případech přenesené řízení spolupráce delegacemi EU v terénu, – jasné vymezení finanční odpovědnosti pověřením vedoucího delegace dále pověřenou schvalující osobou (ředitelem / vedoucím služby) na ústředí, – pravidelné podávání zpráv delegacemi EU ústředí včetně každoročního prohlášení o věrohodnosti vedoucím delegace, – poskytnutí rozsáhlého programu školení jak pro zaměstnance ústředí, tak pro zaměstnance delegace, – významná podpora ústředí/delegace a metodické pokyny (i prostřednictvím internetu), – pravidelné kontroly ex post, – metodika řízení projektového a programového cyklu, včetně: – podpůrných nástrojů kvality pro plánování intervence, způsob jejího provedení, finanční mechanismus, systém řízení, hodnocení a výběr provádějících partnerů atd., – nástrojů pro řízení sledování a podávání zpráv o programech a projektech pro jejich účinné provádění včetně pravidelného externího sledování projektů na místě, – významných složek hodnocení a auditu. 2.3. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí Vzhledem k vysoce rizikovému prostředí vnějších činností musí systémy počítat se značným výskytem potenciálních chyb (nesrovnalostí) týkajících se dodržování předpisů v operacích a musí zahrnovat kontroly pro předcházení, zjišťování a opravu těchto chyb v co nejranější fázi procesu vyplácení. V praxi to znamená, že kontroly souladu s předpisy se budou nejvíce opírat o významné kontroly ex ante na víceleté bázi prováděné jak externími auditory, tak zaměstnanci Komise v terénu před konečnými platbami v rámci projektu (s tím, že budou prováděny určité audity a kontroly ex post), což značně překročí ochranné finanční záruky vyžadované finančním nařízením. Tento rámec dodržování souladu s předpisy tvoří tyto významné složky: · preventivní opatření, · povinné základní školení týkající se problematiky podvodů pro zaměstnance zapojené do řízení spolupráce, · hodnocení ex ante týkající se dodržování souladu pro zajištění, že jsou u všech prováděcích partnerů při řízení finančních prostředků EU zavedena odpovídající opatření proti podvodům s cílem předcházet jim a zabraňovat, · Komise v roce 2008 podepsala v Akkře Iniciativu na podporu transparentnosti rozvojové pomoci (IATI), která je dohodou o standardech pro transparentnost pomoci, jež zajišťuje včasnější, podrobnější a pravidelné údaje a doklady o tocích pomoci, · opatření k odhalení chyb a nápravná opatření, · kontroly operací ex ante prováděné zaměstnanci Komise u všech smluv a platebních operací, · externí audity a ověřování (povinné audity i audity vycházející z analýzy rizika) včetně auditů Účetního dvora, · zpětné kontroly (vycházející z analýzy rizika) a zpětné získávání plateb. Existuje-li navíc podezření, že nesrovnalost je úmyslná (podvod), mohou se uplatnit tato opatření: · pozastavení lhůty pro platby a informování daného subjektu, · zvláštní audity (ad hoc / forenzní audit), · systém včasného varování a posílené sledování veřejných zakázek, · pozastavení/vypovězení smlouvy, · vyloučení. Útvary Komise budou při provádění akčního plánu nové strategie boje proti podvodům Komise přijaté kolegiem v roce 2011 plně spolupracovat s úřadem OLAF, aby mimo jiné zajistily, že: – jsou vnitřní kontroly zaměřené proti podvodům plně v souladu se strategií Komise proti podvodům, – přístup k řízení rizik vzniku podvodů je schopen určit oblasti rizika vzniku podvodů a adekvátní reakce, – systémy používané pro vynakládání prostředků EU ve třetích zemích umožňují, aby byly získávány relevantní údaje pro účely řízení rizik vzniku podvodů (např. dvojího financování), – v případě potřeby mohou být zřízeny skupiny pro vytváření sítí a adekvátní informační nástroje věnované analyzování případů podvodů spojených s odvětvím vnější pomoci. 2.4 Odhad nákladů a přínos kontrol Náklady na vnitřní kontrolu / řízení nástroje partnerství by měly být obdobné jako náklady vypočítané EuropeAid pro řízení jeho nástrojů pro vnější činnost (tj. 6 % rámce): V případě portfolia EuropeAid jako celku se náklady na vnitřní kontrolu / řízení odhadují v průměru ročně na 658 milionů EUR v závazcích rozpočtového plánování na období 2014–2020. Tento údaj zahrnuje řízení Evropského rozvojového fondu, který působí integrovaně v rámci řídící struktury EuropeAid. Tyto „neoperační“ náklady představují přibližně 6,4 % z odhadované částky ročního průměru činící 10,2 miliard EUR, kterou plánoval EuropeAid na své výdajové portfolio financované ze souhrnného rozpočtu EU a Evropského rozvojového fondu v období 2014–2020. Tyto náklady na řízení zohledňují všechny zaměstnance EuropeAid v ústředí a při delegacích, infrastrukturu, cestovní výdaje, školení, sledování, hodnocení a smlouvy o provedení auditu (včetně těch iniciovaných příjemci). EuropeAid plánuje postupně snižovat poměr nákladů na řídící / operativní aktivity v rámci zlepšené a zjednodušené úpravy v nových nástrojích při zohlednění změn, které pravděpodobně nastanou na základě revidovaného finančního nařízení. Hlavním přínosem těchto nákladů na řízení bude naplňování politických cílů, účinné a účelné využívání zdrojů a uplatňování nákladově efektivních preventivních opatření a dalších kontrol k zajištění legálního a řádného využívání finančních prostředků. V souvislosti s portfoliem pokračuje úsilí o zlepšování povahy a zaměření řídících aktivit a kontrol souladu s předpisy, přičemž tyto náklady jsou obecně nezbytné k tomu, aby bylo účinně a účelně dosaženo cílů nástrojů s minimálním rizikem nesouladu (míra zbytkových chyb nižší než 2 %). Jsou podstatně nižší než rizika spojená s odstraněním nebo omezením vnitřních kontrol v této vysoce rizikové oblasti. 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie · Stávající výdajové rozpočtové linie V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií. Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek Číslo [název………………………...……….] || RP/NRP[17] || zemí ESVO[18] || kandidátských zemí[19] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení Okruh 4 – Globální Evropa || 19 01 04 08 – Nástroj pro průmyslově vyspělé země (ICI) – Výdaje na správu a řízení 19 05 01 – Spolupráce s průmyslově vyspělými třetími zeměmi 19 05 02 – Organizace pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrově (KEDO) 19 05 03 – Pilotní projekt – Transatlantické metody řešení globálních problémů 19 09 03 – Jiná opatření spolupráce než oficiální rozvojová pomoc v Latinské Americe 19 09 02 – Přípravná akce – Spolupráce se zeměmi Latinské Ameriky se středními příjmy 19 10 04 – Jiná opatření spolupráce než oficiální rozvojová pomoc v Asii, Střední Asii, Iráku, Iránu a Jemenu 19 10 01 03 – Přípravná akce – Obchodní a vědecké výměny s Indií 19 10 01 04 – Přípravná akce – Obchodní a vědecké výměny s Čínou 19 10 01 05 – Přípravná akce – Spolupráce se zeměmi Asie se středními příjmy || RP || NE || NE || NE || NE · Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek Číslo [název……………………………………..] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení Okruh 4 – Globální Evropa || 19 01 04 08 – Nástroj partnerství – Výdaje na správu a řízení 19 05 01 – Spolupráce s třetími zeměmi podle nástroje partnerství 19 05 02 – Spolupráce s průmyslově vyspělými třetími zeměmi – dokončení předchozího programu na období 2007–2013 (bývalá rozpočtová linie 19 05 01). Pozn.: Ostatní stávající rozpočtové linie v kapitole 19 09 a 19 10 zůstanou pro akce uzavřeny („pm“ pro závazky). || RP || NE || NE || NE || NE 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Okruh víceletého finančního rámce: || Číslo || Okruh 4 – Globální Evropa || || GŘ: FPI || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM ||  Operační prostředky (běžné ceny se od cen roku 2011 liší o 2 %) || || || || || || || || || 19 05 01 – Spolupráce s třetími zeměmi podle nástroje partnerství || Závazky || (1) || 128,853 || 135,586 || 143,670 || 153,001 || 163,782 || 176,106 || 188,812 || 1.089,710 || Platby (a) || (2) || 27,753 || 68,486 || 110,870 || 143,201 || 152,182 || 162,506 || 174,112 || 839,110 || Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[20] || || || || || || || || || 19 01 04 08 – Nástroj partnerství – Výdaje na správu a řízení (b) || || (3) || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290 || prostředky pro GŘ FPI CELKEM || Závazky || =1+1a +3 || 133,700 || 140,700 || 149,100 || 158,800 || 170,000 || 182,800 || 196,000 || 1.131,000 || Platby || =2+2a +3 || 32,600 || 73,600 || 116,300 || 149,000 || 158,400 || 169,200 || 181,300 || 880,400 (a) Platby za operační výdaje byly vypočítány s využitím standardního projektového cyklu v délce 4 let: 20 % – 30 % – 30 % – 20 %. (b) Částka ve výši 4 % rámce byla vyčleněna na správní výdaje. Okruh víceletého finančního rámce: || 5 || „Správní výdaje“ || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM || GŘ: FPI || ||  Lidské zdroje || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111 ||  Ostatní správní výdaje || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116 || GŘ FPI CELKEM || Prostředky || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227 (v milionech EUR) || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018-2020 || CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce CELKEM || Závazky || 137,077 || 144,048 || 152,419 || 162,091 || 173,294 || 186,097 || 199,301 || 1.154,227 Platby || 35,977 || 76,948 || 119,619 || 152,291 || 161,694 || 172,497 || 184,601 || 903,627 3.2.2. Odhadovaný dopad na operační prostředky – ¨ Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních prostředků – ý Návrh/podnět vyžaduje využití operačních prostředků, jak je vysvětleno dále: Prostředky na závazky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) || Uveďte cíle a výstupy ò || || || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM || VÝSTUPY || Druh výstupu[21] || Průměrné náklady výstupu || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Celkový počet výstupů || Celkové náklady || SPECIFICKÝ CÍL Č. 1 Vnějšího promítnutí rozměru strategie „Evropa 2020“, politický dialog, řešení problémů globálního významu || || || || || || || || || || || || || || || || || – Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || || || – Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Mezisoučet za specifický cíl č. 1 || || 70,861 || || 74,571 || || 79,023 || || 84,164 || || 90,100 || || 96,884 || || 103,880 || || 599,483 || SPECIFICKÝ CÍL Č. 2 Hospodářská partnerství a spolupráce mezi podniky a regulačními orgány || || || || || || || || || || || || || || || || || – Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Mezisoučet za specifický cíl č. 2 || || 26,740 || || 28,140 || || 29,820 || || 31,760 || || 34,000 || || 36,560 || || 39,200 || || 226,220 || SPECIFICKÝ CÍL Č. 3 Veřejná diplomacie, vzdělávací/akademická spolupráce a informační činnost || || || || || || || || || || || || || || || || || – Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Mezisoučet za specifický cíl č. 3 || || 24,567 || || 25,840 || || 27,372 || || 29,137 || || 31,182 || || 33,522 || || 35,932 || || 207,452 || Nepřidělená rezerva || || 6,685 || || 7,035 || || 7,455 || || 7,940 || || 8,500 || || 9,140 || || 9,800 || || 56,555 || NÁKLADY CELKEM || || 128,853 || || 135,586 || || 143,670 || || 153,001 || || 163,782 || || 176,106 || || 188,812 || || 1.089,710 Pozn.: rozdělení pro specifické cíle vyplývá z finančního rámce 1 131 000 milionů EUR v těchto poměrech: Cíl č. 1: 53 % Cíl č. 2: 20 % Cíl č. 3: 18 % Nepřidělená rezerva: 5 % se naprogramuje mezi tři cíle podle potřeb. Není vhodné vytvářet příděly na výstupy z důvodu povahy nástroje (žádný standardní počet výstupů a žádné průměrné náklady). 3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy 3.2.3.1. Shrnutí – ¨ Návrh/podnět nevyžaduje využití správních prostředků – ý Návrh/podnět vyžaduje využití správních prostředků, jak je vysvětleno dále: v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM Lidské zdroje || 3,227 || 3,195 || 3,163 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 3,131 || 22,111 Ostatní správní výdaje || 0,150 || 0,153 || 0,156 || 0,159 || 0,163 || 0,166 || 0,169 || 1,116 Mezisoučet OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 3,377 || 3,348 || 3,319 || 3,291 || 3,294 || 3,297 || 3,301 || 23,227 Mimo OKRUH 5[22] víceletého finančního rámce || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || CELKEM Lidské zdroje || 3,565 || 3,658 || 3,778 || 3,925 || 4,139 || 4,384 || 4,631 || 28,080 Ostatní výdaje správního charakteru || 1,282 || 1,456 || 1,652 || 1,875 || 2,079 || 2,310 || 2,557 || 13,210 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 4,847 || 5,114 || 5,430 || 5,799 || 6,218 || 6,694 || 7,188 || 41,290 CELKEM || 8,224 || 8,462 || 8,750 || 9,090 || 9,512 || 9,991 || 10,489 || 64,517 3.2.3.2. Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů – ¨ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů – ý Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále: Odhad vyjádřete v celých číslech (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo) || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) || || XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 17,4 || 17,3 || 17,1 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || 16,9 || XX 01 01 02 (při delegacích) || || || || || || || || XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) || || || || || || || || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) || || || || || || || ||  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[23] || || XX 01 02 01 (CA, INT, SNE z celkového rámce) || 13,0 || 12,9 || 12,8 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || 12,6 || XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA a SNE při delegacích) || 2,0 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 1,9 || 19 01 04 08 [24] || – v ústředí || || || || || || || || – při delegacích || 39,4 || 40,4 || 41,8 || 43,4 || 45,7 || 48,4 || 51,2 || XX 01 05 02 (CA, INT, SNE v nepřímém výzkumu) || || || || || || || || 10 01 05 02 (CA, INT, SNE v přímém výzkumu) || || || || || || || || Jiné rozpočtové linie (upřesněte) || || || || || || || || CELKEM || 71,8 || 72,5 || 73,5 || 74,9 || 77,2 || 79,9 || 82,7 Lidské zdroje v okruhu 5 odpovídají nezbytnému počtu zaměstnanců pro řízení nového nástroje partnerství. Zahrnují existující zaměstnance Služby nástrojů zahraniční politiky, kteří řídí stávající nástroj pro spolupráci s průmyslovými zeměmi, tj. 3,6 AD; 7 AST, 4,3 AC, 2 AL ve Washingtonu = 17 FTE a požadavky na další zaměstnance se odhadují na 4 AD, 3 AST, 9 AC = 16 FTE. 19 je oblast politiky nebo dotčená hlava rozpočtu. Potřeby lidských zdrojů se pokryjí v rámci přídělů již poskytnutých na řízení této akce a/nebo přerozdělených v rámci GŘ, s případným doplněním o dodatečný příděl, který by mohl být poskytnut řídícímu generálnímu ředitelství v rámci postupu pro roční příděly v důsledku omezení rozpočtu. Popis úkolů: Úředníci a dočasní zaměstnanci || Řízení programového a projektového cyklu Externí zaměstnanci || Řízení programového a projektového cyklu 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem – xNávrh/podnět je v souladu se stávajícím víceletým finančním rámcem na období 2014–2020. – ¨ Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého finančního rámce. Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné rozpočtové linie a odpovídající částky. – ¨ Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje flexibility nebo změnu víceletého finančního rámce[25]. Upřesněte potřebu, příslušné okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky. 3.2.5. Příspěvky třetích stran – Návrh/podnět nepočítá se spolufinancováním od třetích stran. – Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího odhadu: prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem Upřesněte spolufinancující subjekt || || || || || || || || Spolufinancované prostředky CELKEM || || || || || || || || 3.3. Odhadovaný dopad na příjmy – ý Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy. – ¨ Návrh/podnět má tento finanční dopad: – ¨ dopad na vlastní zdroje – ¨ dopad na různé příjmy v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[26] Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) Položka ………… || || || || || || || || U účelově vázaných různých příjmů upřesněte dotčené výdajové rozpočtové linie. Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy. [1] USA, Japonsko, Kanada, Korejská republika, Austrálie a Nový Zéland; některé asijské průmyslové země a území, které jsou vyloučeny ze seznamu přijímajících zemí Výboru pro rozvojovou pomoc (Singapur, Hongkong, Macao, Tchaj-wan a Brunej), jakož i Rada pro spolupráci v Perském zálivu (Bahrajn, Kuvajt, Omán, Katar, Saudská Arábie a Spojené arabské emiráty) obdobně vyloučená ze seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci Výboru pro rozvojovou pomoc. [2] „Obchod, růst a celosvětové záležitosti – OBCHODNÍ POLITIKA JAKO KLÍČOVÝ PRVEK STRATEGIE EU 2020“ (KOM(2010) 612) ze dne 9. listopadu 2010. [3] Tj. mír a bezpečnost, snižování chudoby, humanitární pomoc, investice do stability a růstu v zemích usilujících o přistoupení a sousedních zemích, řešení globálních problémů, podpora norem a hodnot EU a mezinárodních norem a hodnot a podpora růstu a konkurenceschopnosti v zahraničí. [4] „Energetická politika EU: jednání s partnery za našimi hranicemi“, KOM(2011) 539, 7.9.2011. [5] Úř. věst. L ……. [6] Úř. věst. L 405, 30.12.2006. [7] „Evropa 2020“: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“, KOM (2010) 2020. [8] KOM(2011) 500. [9] Úř. věst. L 055, 28.2.2011, s. 13–18. [10] ABM: řízení podle činností (Activity-Based Management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting). [11] Uvedené v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b) finančního nařízení. [12] Referenční hodnocení: Průběžné hodnocení programu vzdělávání vedoucích pracovníků v Japonsku a Koreji. Únor 2010, Deloitte consulting. [13] Referenční hodnocení: http://www.eeas.europa.eu/eu-centres/docs/2010_evaluation_en.pdf [14] „Obchod, růst a celosvětové záležitosti – OBCHODNÍ POLITIKA JAKO KLÍČOVÝ PRVEK STRATEGIE EU 2020“ (KOM/2010/612) ze dne 9. listopadu 2010. [15] Vysvětlení způsobů řízení spolu s odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [16] Uvedené v článku 185 finančního nařízení. [17] RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky. [18] ESVO: Evropské sdružení volného obchodu [19] Kandidátské země a případně potenciální kandidátské země západního Balkánu. [20] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum. [21] Výstupy se rozumí produkty a služby, které mají být dodány (např.: počet financovaných studentských výměn, počet vybudovaných kilometrů silnic atd.). [22] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum. [23] CA = smluvní zaměstnanec; INT = pracovníci agentur („Intérimaire“); JED = „Jeune Expert en Délégation“ (mladý odborník v delegaci); LA = místní síla; SNE = přidělený národní odborník. [24] Dílčí strop na externí pracovníky z operačních prostředků (bývalé linie „BA“). [25] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody. [26] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 % nákladů na výběr.