Sdělení komise - Shrnutí činností Komise uskutečněných během roku 2007 v rámci provádění hlavy II kapitol 3 až 10 Smlouvy o Euratomu /* KOM/2008/0417 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 3.7.2008 KOM(2008) 417 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE Shrnutí činností Komise uskutečněných během roku 2007 v rámci provádění hlavy II ka pitol 3 až 10 Smlouvy o Euratomu 1. ÚVOD V TOMTO SDěLENÍ JSOU POPSÁNY čINNOSTI GENERÁLNÍHO řEDITELSTVÍ PRO ENERGETIKU A DOPRAVU (GŘ TREN) V RÁMCI ODPOVěDNOSTI KOMISE PODLE SMLOUVY O EURATOMU (DÁLE JEN „SMLOUVA“). GŘ TREN ODPOVÍDÁ ZA PROVÁDěNÍ VěTšINY USTANOVENÍ HLAVY II KAPITOL 3 Až 10 SMLOUVY O EURATOMU, COž ZAHRNUJE JADERNOU BEZPEčNOST, INVESTICE, SPOLEčNÉ PODNIKY, DOZOR NAD BEZPEčNOSTÍ A VNěJšÍ VZTAHY. TOTO SDěLENÍ TÉž ZAHRNUJE PřEHLED čINNOSTÍ ZÁSOBOVACÍ AGENTURY EURATOMU (ESA) [1]. Činnostmi vztahujícími se k výzkumu a výzkumné politice, které spadají do odpovědnosti GŘ RTD[2] a JRC[3], se zabývají zprávy uvedených generálních ředitelství[4]. Příprava a provádění nového nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti spadá do oblasti působnosti GŘ RELEX[5] a AIDCO[6]. Nástroj předvstupní pomoci (NPP) spravuje GŘ ELARG[7], zatímco půjčky Euratomu spravuje GŘ ECFIN[8]. Na práci dvou místních zkušeben (v Haagu a Sellafieldu) v přepracovatelských závodech dohlíží JRC a financuje ji GŘ TREN. 2. VÝVOJ POLITIKY A PRÁVNÍCH PřEDPISů 2.1. Jaderná politika 2.1.1. 50 let Smlouvy o Euratomu V březnu 1957 podepsalo šest zakládajících států Smlouvu o Euratomu s cílem minimalizovat energetickou závislost Evropy a přispět k jejímu hospodářskému růstu, technologickému rozvoji a zlepšení životní úrovně. Jako připomínku 50. výročí přijala Komise sdělení[9], které poskytuje přehled o hlavních aspektech provádění politiky v průběhu uplynulého půlstoletí, a vydala pamětní publikaci[10]. Ze sdělení vyplývá, že Smlouva zůstává nezbytným právním rámcem pro EU a její občany. 2.1.2. Energetická politika a jaderný ukázkový program (PINC) V kontextu rostoucího zájmu o jadernou energetiku jak na celosvětové úrovni, tak v Evropě zdůraznila Komise ve svém sdělení „Energetická politika pro Evropu“ [11] a souvisejícím „Jaderném ukázkovém programu“[12] význam jaderné energetiky při snižování emisí CO2. Jarní Evropská rada konstatovala, že jaderná energetika napomáhá při řešení narůstajících obav o bezpečnost dodávek energie a snižování emisí CO2. Jaderný ukázkový program, založený na článku 40 Smlouvy, přezkoumal investice do odvětví jaderné energetiky realizované členskými státy od minulého jaderného ukázkového programu z roku 1997, jakož i důsledky politiky omezování jaderné energetiky přijaté některými zeměmi. Důraz byl kladen na společenskou přijatelnost jaderné energetiky, pokud jde o bezpečnost a ochranu jaderných zařízení, nakládání s odpadem a vyřazování z provozu. Jak Evropský hospodářský a sociální výbor, tak Evropský parlament přijaly k dokumentu stanovisko[13]. „Energetická politika pro Evropu“ a „Jaderný ukázkový program“ (PINC) navrhují zlepšit rámec pro jadernou energetiku v Evropě zejména vytvořením skupiny na vysoké úrovni pro jadernou bezpečnost a nakládání s odpadem a Evropského fóra pro jadernou energetiku. Další návrhy zahrnují zřízení technologických platforem, to je však mimo oblast působnosti tohoto sdělení. GŘ RTD však nedávno otevřelo technologickou platformu pro udržitelnou jadernou energii (SNET-TP)[14], která má mimo jiné za cíl podpořit a posílit evropskou spolupráci v oblasti výzkumu a vývoje. V úsilí o dosažení cílů snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 stanovených v průběhu Evropské rady na jaře 2007, jakož i vize ekonomiky s nízkými emisemi uhlíku pro rok 2050 byl navíc v listopadu 2007 přijat Evropský strategický plán pro energetické technologie (plán SET)[15]. Tento plán navrhuje obecný rámec politiky ke zlepšení výzkumu a inovací a v konečném důsledku uvedení všech energetických technologií s nízkými emisemi uhlíku na trh. Jasně uznává roli jaderného štěpení (a syntézy) jako jedné z těchto technologií. 2.1.3. Evropská skupina na vysoké úrovni pro jadernou bezpečnost a nakládání s odpadem Komise vytvořila skupinu na vysoké úrovni[16] složenou z vedoucích pracovníků regulačních orgánů a úředníků zabývajících se jadernou bezpečností. Vytvoření skupiny na jaře 2007 podpořila Evropská rada, jakož i instituce EU. Cílem skupiny je nacházet společné přístupy k jaderné bezpečnosti a nakládání s odpadem, rychle identifikovat otázky v oblasti bezpečnosti, které je třeba řešit přednostně, a doporučovat opatření, která mají být přijata na úrovni EU. To, že jsou na vysoké úrovni zastoupeny jak členské státy s jadernou energetikou, tak ostatní členské státy, by mělo usnadnit porozumění na úrovni celé EU. Skupina na vysoké úrovni se poprvé sešla v říjnu 2007. Byly vytvořeny tři podskupiny, které se zabývají: 1) zdokonalením opatření v oblasti jaderné bezpečnosti; 2) zdokonalením opatření v oblasti vyřazování z provozu, nakládání s radioaktivním odpadem a vyhořelým palivem; 3) zdokonalením opatření v oblasti transparentnosti. Za účelem zajištění transparentnosti byla vytvořena internetová stránka[17]. 2.1.4. Evropské fórum pro jadernou energetiku (fórum) V souladu se závěry jarní Evropské rady zřídila Komise fórum pro usnadnění dialogu mezi různými zúčastněnými stranami (vlády EU, poslanci Evropského parlamentu, odvětví jaderné energetiky, podnikoví odběratelé energie a občanská společnost) o příležitostech a rizicích spojených s jadernou energetikou. Zasedání fóra budou organizována střídavě v Bratislavě a Praze. Úvodní zasedání fóra se konalo v listopadu v Bratislavě za účasti předsedů vlád hostitelských zemí, několika ministrů a poslanců Evropského parlamentu, jakož i ostatních klíčových činitelů v oblasti jaderné energetiky[18]. Byly vytvořeny tři pracovní skupiny pro oblasti příležitostí, rizik a transparentnosti. 2.2. Legislativní návrhy Komise 2.2.1. Dozor nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a její kontrola Poté, co Rada přijala směrnici o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole [19], byl zřízen poradní výbor, který je nápomocen Komisi tím, že poskytuje stanoviska k předloze standardního dokumentu, který má být používán pro veškerou přepravu v rámci působnosti směrnice, ke kritériím, která členským státům umožní vyhodnotit, zda jsou splněny požadavky pro vývoz radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva, a k doporučením pro bezpečný a účinný systém předávání dokumentů a informací. Výbor vyjádřil kladné stanovisko k předloze standardního dokumentu, který by Komise měla přijmout na začátku roku 2008[20]. 2.2.2. Vyřazování jaderné elektrárny v Bohunicích z provozu Rada přijala nařízení o provádění programu pomoci Slovensku pro vyřazování jaderné elektrárny z provozu[21] ve výši 423 milionů EUR. Nařízení upravuje právní základ pro program pomoci EU pro vyřazování z provozu pro období 2007–2013 a stanoví vytvoření řídícího výboru, který bude nápomocen Komisi. Tento výbor (Výbor pro program pomoci při vyřazování jaderných zařízení z provozu) se poprvé sešel v červnu 2007. 3. OBECNÝ VÝVOJ V OBLASTI JADERNÉ ENERGETIKY V EU 3.1. Provádění právních předpisů – porušení předpisů Až na jedinou výjimku (Česká republika) byly všechny postupy týkající se nových států, které nepřistoupily k třístranné dohodě INFCIRC 193[22], jak to vyžadují jejich akty o přistoupení k EU, uzavřeny z důvodu souladu s předpisy. Pokračovala jednání s provozovateli v Sellafieldu o nápravě nedostatků, které byly důvodem pro varování[23] vydané Komisí podle článku 83 Smlouvy (provozovatel jaderného zařízení uspokojivě nesplnil své povinnosti). Dále byl sledován pokrok týkající se směrnice Komise podle článku 82 Smlouvy[24]; šlo o jiné zařízení v témže místě. Dne 18. července rozhodl Evropský soudní dvůr[25], že Spojené království nesplnilo své povinnosti podle článku 53 směrnice 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996 (základní bezpečnostní normy). Komise vyzvala Spojené království, aby předložilo přehled legislativních opatření plánovaných k nápravě situace. 3.2. Oznámení k jaderné elektrárně Belene Dne 27. února předal bulharský investor oznámení podle článku 41 Smlouvy ohledně výstavby nové jaderné elektrárny. Po analýze a obsáhlých jednáních s investorem shledala Komise dne 7. prosince, že veškeré aspekty předmětné investice jsou v souladu s cíli Smlouvy. 3.3. Vyřazování z provozu, nakládání s odpadem a přeprava 3.3.1. Vyřazování z provozu Komise spolu s Evropskou bankou pro obnovu a rozvoj a Národní agenturou v Litvě nadále sledovala provádění programů týkajících se Ignaliny a Bohunic. Od ledna 2007 je GŘ TREN odpovědné za provádění a sledování programu podpory Společenství na vyřazování bulharské jaderné elektrárny Kozloduj z provozu. V roce 2007 byla vyčleněna celková částka 113 milionů EUR na program pro Ignalinu, 56,72 milionů EUR na program pro Bohunice a 74,28 milionů EUR na program pro Kozloduj. Jak stanoví protokoly ke Smlouvám o přistoupení, Komise přijala prováděcí pravidla pro pokračování pomoci v letech 2007–2013[26]. Komise zveřejnila svou druhou zprávu[27] o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných zařízení z provozu a na nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem. Zpráva srovnává pokyny pro financování provozovatelů jaderných zařízení z EU a členských států s postupy uvedenými v doporučení Komise[28]. Zatímco první zpráva[29] se omezila na jaderné reaktory, druhá zpráva zahrnula všechna jaderná zařízení s důrazem na ta jaderná zařízení, která by byla nejvíce riziková, pokud by bylo financování vyřazování z provozu nepřiměřené. Zpráva uvádí příklady osvědčených postupů v zemích, kde je zásada „znečišťovatel platí“ zakotvena ve vnitrostátních právních předpisech a kde fondy velice účinně poskytují přiměřené zdroje tam, kde je to potřeba. Přes existenci zvláštních vnitrostátních právních předpisů však zůstává prostor pro zlepšení v některých aspektech přiměřenosti, správy a využívání financování, zejména detailním sledováním a podáváním zpráv jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU. Komise se bude uvedenými tématy zabývat v rámci kontroly po zveřejnění doporučení za pomoci poradní skupiny zastupující všechny členské státy. 3.3.2. Nakládání s radioaktivním odpadem Dlouhodobě udržitelné nakládání s vysoce radioaktivním odpadem a vyhořelým palivem stále není uspokojivé. Komise proto nadále podporuje členské státy, aby rozvíjely dlouhodobé programy pro nakládání s odpadem, kde budou uvedeny přesné milníky pro všechny kategorie odpadu, zejména vysoce aktivního odpadu s dlouhým poločasem rozpadu. Potřeba dosáhnout pokroku při hledání dlouhodobého řešení nakládání s odpadem během jednání fóra byla rovněž zdůrazněna (viz bod 2.1.4). Pracovní skupiny fóra pro oblast řízení rizik a transparentnosti se budou zmíněnou otázkou zabývat a předloží doporučení. 3.3.3. Přeprava radioaktivního materiálu Současný právní rámec EU poskytuje veřejnosti přiměřenou bezpečnost a ochranu zdraví, pokud jde o přepravu radioaktivního materiálu. Zpráva stálé pracovní skupiny pro přepravu radioaktivního materiálu [30] však zdůrazňuje některé slabiny, zejména možné prodlení při přeshraniční přepravě nebo zákaz přepravy. Pokračuje práce na posouzení dopadu, aby mohlo být rozhodnuto o nejvhodnějším regulačním opatření k dokončení trhu s přepravou jaderného materiálu, zajištění dostupnosti životzachraňujících radioizotopů pro lékařské účely a zvýšení informovanosti a transparentnosti v oblasti přeshraniční přepravy jaderného materiálu. 3.4. Dozor nad jadernou bezpečností 3.4.1. Kontroly dozoru nad jadernou bezpečností Komise předložila Radě revidovaný přístup k provádění dozoru nad jadernou bezpečností v EU ve svém pracovním dokumentu „Provádění dozoru nad jadernou bezpečností podle Smlouvy o Euratomu“[31]. Uvedený rámec byl vytvořen na základě zvláštních orientačních dokumentů vypracovaných a předložených na příslušných setkáních se zúčastněnými stranami. Na těchto jednáních byl předložen návrh doporučení o nakládání s jaderným materiálem a systémech jeho evidence, a pokud bude doporučení přijato, poskytne příslušná kritéria pro budoucí audity. Komise vyjádřila uspokojení, že na území členských států nebyl jaderný materiál použit odlišně od zamýšleného použití oznámeného uživatelem a že byly dodrženy mezinárodní závazky o zárukách přijaté Euratomem. 3.4.2. Dodatkové protokoly Komise připravila zprávy obsahující informace o jaderném materiálu za EU-15, Estonsko, Slovensko a Polsko a předložila je MAAE[32]. Inspektoři Komise se zúčastnili prověřovacích činností MAAE (doplňkové přístupy). 3.4.3. Evidence jaderného materiálu a dohody Pravidelně byly podávány údaje o evidenci na základě přijatých výkazů o evidenci MAAE, a to včetně výkazů za nové členské státy, které přistoupily k dohodě Euratomu o zárukách. Byl dokončen postup pro přistoupení Polska, Malty, Maďarska a Litvy k dohodě o zárukách a k dodatkovým protokolům[33]. Rovněž je dokončován postup pro Kypr. 3.5. Radiační ochrana 3.5.1. Činnosti podle článků 31, 35 a 37 Smlouvy V úzké spolupráci se skupinou vědeckých odborníků (skupina odborníků)[34] byla zahájena práce na revizi a přepracování základních bezpečnostních norem (BSS) Euratomu. Tato revize byla založena na předlohách doporučení[35] Mezinárodní komise pro radiologickou ochranu (ICRP). Skupina odborníků se sešla dvakrát za účasti MAAE, ICRP a Agentury pro jadernou energii jako pozorovatelů. Pracovní skupiny zabývající se přirozenými zdroji, lékařstvím, výjimkami a uvolňováním a postupným přístupem k regulativní kontrole z velké části dokončily svou práci na klíčových otázkách, které je třeba vyřešit v rámci revize základních bezpečnostních norem. Útvary Komise provedly sedm prověřování podle článku 35 Smlouvy[36], a to v Bulharsku, Německu, Irsku, Finsku, Lucembursku, Rumunsku a Španělsku. Účelem bylo poskytnout nezávislé hodnocení přiměřenosti monitorovacích zařízení, jejich instalace a použití pro: - výpusti radioaktivních kapalin a plynů z jaderných zařízení do okolního prostředí, - úrovně radioaktivity v okolním prostředí (vztahující se k jadernému zařízení a v celostátním měřítku). Všechny prověrky začaly prvotním auditem činností souvisejících s monitorováním a kontrolami prováděnými příslušnými vnitrostátními orgány a auditem platného právního rámce. Komise poskytla přehled všech prověřování podle článku 35 provedených od roku 1990[37]a provedla rozbor přidané hodnoty uvedených prověřování pro evropské občany, dotčené příslušné vnitrostátní orgány a Komisi samotnou. Podle článku 37[38] bylo přijato dvanáct stanovisek Komise k plánům pro nakládání s radioaktivním odpadem předloženým členskými státy. 3.5.2. Připravenost na mimořádné situace Nedošlo k žádným radiačním mimořádným situacím, který by vyžadovaly aktivaci systému ECURIE[39]. Roční cvičení pro případ radiačních mimořádných situací se konalo v Irsku. Do cvičení se zapojily všechny členské státy a několik útvarů Komise pro mimořádné situace. Chorvatsko se k systému ECURIE připojilo v září 2007. Byly rovněž navázány kontakty s Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie za účelem přípravy jejího přistoupení. Platforma EURDEP[40] rozšířila zeměpisné pokrytí systémem výměny údajů o sledování radiace na Turecko a Chorvatsko. 3.5.3. Potraviny Komise přeložila návrh kodifikace[41] právní úpravy přijaté po Černobylu, která se týká podmínek dovozu zemědělských produktů, a právní úpravy, která stanoví nejvyšší přípustné úrovně radioaktivní kontaminace potravin a krmiv v případě budoucí jaderné havárie. Výboru byly podle článku 7 nařízení Rady 737/90/EHS předloženy výsledky studie, jíž Komise aktualizovala informační základnu k potenciální radioaktivní kontaminaci určitých potravin pocházejících ze třetích zemí. Studie ukázala, že u některých zemědělských produktů budou kontroly kontaminace radioaktivním cesiem prováděné na hranicích EU nezbytné nejméně po dobu 20 let. 3.5.4. Petice ohledně podniku Thule V návaznosti na nelegislativní usnesení[42] Evropského parlamentu zkoumá Komise možnost navrhnout požadavky na radiační ochranu v situacích souvisejících s jakýmkoli zdrojem vyzařování nebo kontaminace. Důkladněji musí být posouzena slučitelnost takovýchto ustanovení s ustálenou judikaturou, a to s ohledem na judikaturu Soudního dvora, která vyjímá použití jaderné energie pro vojenské účely z působnosti práva Euratomu[43]. 3.6. Dodávky jaderného paliva a jaderných materiálů V Radě bylo po konzultaci Evropského parlamentu dosaženo dohody o znění nových stanov ESA. ESA změnila své postupy pro správu smluv o obohacování v souladu s rozsudkem Evropského soudního dvora ve spojených věcech C-123/04 a C-124/04. ESA rovněž zahájila přípravu předlohy pravidel, kterými se stanoví postup při vyrovnání nabídky rud, výchozích materiálů a zvláštních štěpných materiálů a poptávky po nich. Diverzifikace v dodávkách zdrojových materiálů je nadále důležitá. Největšími dodavateli uranu do EU zůstávají Kanada, Austrálie a Rusko. Svou dominantní pozici dodavatele jaderného materiálu pro reaktory VVER však nyní obnovilo Rusko. 3.7. Nešíření jaderných zbraní a mnohostranný přístup k palivovému cyklu Počet zemí, které projevily zájem o rozvoj mírového využití jaderné energie, významně vzrostl a mezinárodní společenství učinilo různé návrhy, jak řešit ty prvky jaderného palivového cyklu, které jsou nejcitlivější, pokud jde o šíření jaderných zbraní, tj. obohacování uranu a přepracování, a to poskytnutím záruk dodávek paliva zemím, které se dobrovolně vzdají svých aktivit v rámci jaderného cyklu. MAAE a několik členských států EU pokračovaly v práci na těchto návrzích a Komise bedlivě sledovala jejich vývoj. Komise trvá na tom, že v případech, kdy jsou země nebo společnosti EU zapojeny do mezinárodního mechanismu dodávek paliva, musí být vzata v úvahu práva a závazky vyplývající ze Smlouvy. Hospodářská soutěž a normální fungování trhu s jaderným palivem by uvedenými iniciativami neměly být narušeny. 4. MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE 4.1. Rozšíření Na základě závěrů Evropské rady[44] Komise nadále zdůrazňuje důležitost vysoké úrovně jaderné bezpečnosti v souvislosti s rozšířením EU. Komise trvá na tom, že je nezbytné, aby kandidátské a potenciální kandidátské země sladily svou právní úpravu a prováděly acquis Euratomu, včetně mezinárodních úmluv v oblasti jaderné bezpečnosti, k nimž Společenství přistoupilo. Zvláštní pozornost musí být věnována Chorvatsku v souvislosti s plněním jeho závazku o vytvoření fondu pro vyřazení z provozu jaderné elektrárny, jejímž spoluzřizovatelem je Slovinsko. Komise rovněž sledovala pokrok Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Turecka a potenciálních kandidátských zemí[45] v oblasti provádění acquis EU. Příslušné pravidelné zprávy[46] zdůrazňují potřebu zlepšení v oblasti jaderné bezpečnosti a radiační ochrany. 4.2. Nový nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti Nový nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti INSC [47] podpoří vyšší úroveň jaderné bezpečnosti v období 2007–2013. Nový nástroj financuje opatření v třetích zemích (již není omezen na SNS, jako tomu bylo v případě programu TACIS, který byl ukončen v roce 2006). Způsoby rozšiřování pomoci poskytované SNS na další zeměpisné oblasti, jak je stanoveno v nástroji, bude záviset na směrech a prioritách politiky, o nichž se rozhodne v souladu s uvedenými variantami programu. Nové programy se budou týkat postupného ukončování „technické pomoci“ (která zahrnuje dodávky technického vybavení) a intenzivnější spolupráce při stanovení harmonogramu a provádění. Země, na které se budou programy vztahovat, budou muset převzít aktivnější roli při vymezování, správě a provádění činností. Budou vypracovány projekty umožňující dosáhnout konkrétních cílů, které se budou snažit o spolufinancování. Přednost bude dána koordinaci s ostatními nástroji Společenství, jako je rámcový program Euratomu v oblasti jaderného výzkumu a odborné přípravy. Pomoc bude koordinována s ostatními nástroji, jako jsou Evropský nástroj sousedství a partnerství a Nástroj předvstupní pomoci. 4.3. Dohody s třetími zeměmi Komise zahájila technická jednání s Kanadou o možném zjednodušení a přepracování dvoustranné dohody o spolupráci v oblasti mírového využití jaderné energie[48], která byla podepsána v roce 1959 a vícekrát pozměněna. Probíhají technická jednání mezi Euratomem a Ruskou federací o možné dohodě v oblasti obchodu s jadernými materiály. 4.4. Mezinárodní úmluvy 4.4.1. Úmluva o fyzické ochraně jaderných materiálů a jaderných zařízení (CPPNM) Na základě schválení Rady[49] a rozhodnutí Komise[50] o přistoupení Společenství Euratom k Úmluvě CPPNM byly zahájeny nezbytné kroky pro přistoupení. 4.4.2. Úmluva o jaderné bezpečnosti (CNS) Zpráva Společenství Euratom pro 4. kontrolní zasedání smluvních stran Úmluvy CNS konané v dubnu 2008 byla přijata Komisí[51] a předložena sekretariátu MAAE pro vzájemné hodnocení ostatními smluvními stranami na 4. kontrolním zasedání. 4.4.3. Pařížská úmluva o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie Byla zahájena práce na posouzení dopadu možného přistoupení Euratomu k Pařížské úmluvě. Po navržení podmínek byl vybrán zhotovitel, který má provést studii. Zpráva se očekává v roce 2008. 4.5. Spolupráce s MAAE Byla zahájeny přípravné práce na politickém prohlášení na podporu posílené spolupráce mezi Euratomem a MAAE. Za tímto účelem bylo dne 7. května 2008 podepsáno společné prohlášení Evropské komise a MAAE o posílení spolupráce v oblasti mírového využití jaderné energie a rozvoje. Komise spravovala „systém Společenství pro evidenci a kontrolu“ v souladu s dohodami o prověrkách záruk uzavřenými s MAAE, podle nichž MAAE provádí své prověrky souběžně s Komisí. MAAE úspěšně splnila cíle své prověrky u EU. Diskuse na vysoké úrovni s MAAE o dohodách o prověrkách záruk vedly k významnému pokroku v rozvoji společného režimu prověrek záruk na operativní úrovni. Radě byl pro informaci předložen pracovní dokument útvarů Komise[52] o účasti na sponzorování „základních bezpečnostních principů“[53]. [1] Výroční zpráva je k dispozici na vyžádání nebo na adrese: http://europa.eu.int/comm/euratom/index_en.html . [2] GŘ RTD: GŘ pro výzkum. [3] JRC: Společné výzkumné středisko. [4] RTD: http://ec.europa.eu/research/reports/2007/index_en.html. JRC: http://ec.europa.eu/dgs/jrc/index.cfm?id=2530&lang=en. [5] GŘ RELEX: GŘ pro vnější vztahy. [6] AIDCO: Úřad pro spolupráci EuropeAid. [7] GŘ ELARG: GŘ pro rozšíření. [8] GŘ ECFIN: GŘ pro hospodářské a finanční záležitosti. [9] 50 let Smlouvy o Euratomu, KOM(2007)124 v konečném znění, 20.3.2007. [10] „Euratom, 50 years of nuclear energy serving Europe“ (Euratom – 50 let jaderné energetiky ve službách Evropy). Publikaci si lze vyžádat u úřadu pro úřední tisky Komise. [11] KOM(2007)1, 10.1.2007. [12] KOM(2007)565, 4.10.2007. [13] TEN/283 - CESE 990/2007, 12.7.2007 a zpráva ITRE A6-0348/2007, 26.9.2007. [14] www.snetp.eu. [15] KOM(2007)723, 22.11.2007. [16] Rozhodnutí Komise 2007/530/Euratom, 17.7.2007, Úř. věst. L 195/44, 27.7.2007. [17] http://circa.europa.eu/Public/irc/tren/nuclear_safety_and_waste/home. [18] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/bratislava_prague/index_en.htm. [19] Směrnice Rady č. 2006/117/Euratom, 20.11.2006; Úř. věst. L 337/21, 5.12.2006. [20] KOM(2008)793 v konečném znění, 5.3.2008. [21] Nařízení Rady (Euratom) č. 549/2007, 14.5.2007; Úř. věst. L 131, 23.5.2007. [22] Informační oběžník 193, Dohoda mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii, členskými státy Společenství nedisponujícími jadernými zbraněmi a Mezinárodní agenturou pro atomovou energii o provádění čl. III odst. 1 a 4 Smlouvy o nešíření jaderných zbraní z roku 1977 ve znění doplněném dodatkovým protokolem k uvedené dohodě. [23] Rozhodnutí Komise 2006/626/Euratom, 15.2.2007. [24] Podle článku 82 může Komise přijmout směrnici, která uloží dotyčnému členskému státu, aby přijal opatření nezbytná k odstranění všech zjištěných porušení pravidel. Nedosáhne-li členský stát souladu se směrnicí, může Komise předložit věc Soudnímu dvoru. [25] Věc C-155/06. [26] K(2007)5538. [27] KOM(2007)794 v konečném znění, 12.12.2007. Pracovní dokument útvarů Komise SEK(2007)1654, 12.12.2007. [28] Úř. věst. L 330, 28.11.2006, s. 31. [29] KOM(2004)719 v konečném znění, 26.10.2004. Sdělení Komise Evropskému Parlamentu a Radě – Zpráva o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování z provozu jaderných elektráren. [30] KOM(2006)102, 8.3.2006. [31] SEK(2007)293 (vyhrazené EU). [32] Mezinárodní agentura pro atomovou energii. [33] Datum přistoupení: Polsko 1.3.2007, Malta a Maďarsko 1.7.2007, Litva 1.1.2008. [34] Článek 31 Smlouvy. [35] Mezinárodní komise pro radiologickou ochranu, publikace 103, prosinec 2007. [36] Článek 35 požaduje, aby každý členský stát zřídil zařízení nezbytná k soustavnému monitorování úrovně radioaktivity v ovzduší, vodě a půdě a ke kontrole dodržování základních bezpečnostních standardů. [37] KOM(2007)847 v konečném znění ze dne 20.12.2007. [38] Článek 37 vyžaduje, aby Komise vydala své stanovisko (po poradě se skupinou odborníků) ke všem údajům zaslaným členskými státy, které se týkají jejich plánů na zneškodňování radioaktivních odpadů, pokud by provádění takovýchto plánů mohlo vést k radioaktivnímu zamoření v jiném členském státě. [39] Systém Společenství pro včasnou výměnu informací v případě radiační mimořádné situace. [40] Evropská platforma pro výměnu radiologických údajů. [41] KOM(2007)291 v konečném znění, 4.6.2007 a KOM(2007)302 v konečném znění, 5.6.2007. [42] Usnesení 2006/2012(INI), 10.5.2007. [43] Rozsudek Soudního dvora, 12.4.2005, věc Komise v. Spojené království , C-61/03, Sb. rozh. 2005, s. I-2477, potvrzený Soudem dne 9.3.2006, věc Komise v. Spojené království , C-65/04, Sb. rozh. 2006, s. I-2239. [44] Závěry Evropské rady z prosince 1998, Vídeň, bod 67. Závěry Evropské rady z prosince 1999, Helsinky, bod 7. [45] Albánie, Bosna a Hercegovina, Černá Hora, Srbsko a Kosovo (podle rezoluce Rady bezpečnosti Organizace spojených národů 1244). [46] KOM(2007)663 v konečném znění, 7.11.2007. [47] Nařízení Rady (EURATOM) č. 300/2007, 19.2.2007. [48] Úř. věst. 59, 24.11.1959, s. 1165–1180. [49] Rozhodnutí Rady 2007/513/Euratom, 10.7. 2007, Úř. věst. L 190, 21.7.2007, s. 12. [50] K/2007/6385, 19.12.2007. [51] K(2007)4492 v konečném znění, 1.10.2007. [52] SEK(2007)1443, 23.10.2007. [53] Základní bezpečnostní principy, č. SF-1, MAAE, Vídeň 2006.