SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Stanovisko Komise k žádosti Srbska o členství v Evropské unii A. ÚVOD a) Žádost o členství Srbsko předložilo svou žádost o členství v Evropské unii dne 22. prosince 2009. Rada Evropské unie následně dne 25. října 2010 požádala Komisi o předložení jejího stanoviska k této žádosti v souladu s postupem stanoveným v článku 49 Smlouvy o Evropské unii, v němž se uvádí, že „každý evropský stát, který uznává hodnoty uvedené v článku 2 a zavazuje se k jejich podpoře, může požádat o členství v Unii . O této žádosti je informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty. Žadatelský stát podává svou žádost Radě, která rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Komisí a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů. Kritéria pro přistoupení, na nichž se dohodne Evropská rada, budou zohledněna“. Článek 2 stanoví, že „Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů“. Toto je právní rámec, v němž Komise předkládá své stanovisko. Evropská rada na zasedání v Santa Maria da Feira v červnu 2000 potvrdila, že země západního Balkánu, které se účastní procesu stabilizace a přidružení, jsou „potenciálními kandidáty“ na členství v EU. Evropská perspektiva těchto zemí byla dále potvrzena na soluňském zasedání Evropské rady v červnu 2003, kde byla schválena „Soluňská agenda pro západní Balkán“. Tato agenda zůstává základním kamenem politiky EU vůči tomuto regionu. V prosinci 2006 obnovila Evropská Rada závazek EU, že „budoucnost západního Balkánu je v Evropské unii“ , a zopakovala, že „pokrok každé země na cestě k Evropské unii závisí na jejím úsilí o splnění kodaňských kritérií a podmínek procesu stabilizace a přidružení. Dobré výsledky země při naplňování svých závazků podle dohody o stabilizaci a přidružení, včetně obchodních ustanovení, jsou základním předpokladem pro to, aby EU zvážila případnou žádost o členství“. Na setkání ministrů ze zemí EU a západního Balkánu dne 2. června 2010 v Sarajevu Evropská unie znovu potvrdila svůj jednoznačný závazek, pokud jde o evropskou perspektivu západního Balkánu, a zdůraznila, že budoucnost těchto zemí je v Evropské unii. V souladu s požadavky Smlouvy se současné posouzení provádí na základě kritérií pro přistoupení stanovených Evropskou radou. V Kodani v červnu 1993 došla Evropská rada k závěru, že: „K přistoupení může dojít, jakmile země prokáže svou schopnost převzít závazky vyplývající z členství tím, že splní požadované ekonomické a politické podmínky. Podmínkou členství je: - aby kandidátská země dosáhla takové institucionální stability, která zaručuje demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, - existence funkčního tržního hospodářství, stejně jako schopnost odolat konkurenčnímu tlaku a tržním silám v rámci Unie, - schopnost převzít závazky spojené s členstvím, včetně dodržování cílů politické, hospodářské a měnové unie.“ Dalším významným faktorem, k němuž se v zájmu Unie i kandidátských zemí přihlíží, je schopnost Unie přijímat nové členy a zároveň zachovávat dynamiku evropské integrace. V prosinci roku 1995 poukázala Evropská rada na svém zasedání v Madridu na nutnost „vytvořit podmínky postupného, harmonického začleňování [kandidátských] zemí, zejména prostřednictvím rozvoje tržního hospodářství, přizpůsobení jejich správní struktury a vytvoření stabilního ekonomického a měnového prostředí“ . Všeobecné podmínky procesu stabilizace a přidružení Rada vymezila dne 31. května 1999. Patří mezi ně spolupráce s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii (ICTY) a regionální spolupráce. Jakožto zásadní prvek procesu stabilizace a přidružení byly tyto podmínky začleněny do dohody o stabilizaci a přidružení se Srbskem, jež v současné době prochází ratifikací, a také do prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech, která vstoupila v platnost dne 1. února 2010. V prosinci 2006 se Evropská rada dohodla na tom, že „základem obnovené shody o rozšíření je strategie rozšíření založená na konsolidaci, podmíněnosti a komunikaci spolu se schopností EU integrovat nové členy“ . V předkládaném stanovisku analyzuje Komise žádost Srbska z hlediska toho, jak je země schopna plnit kritéria stanovená Evropskou radou na zasedání v Kodani v roce 1993 a jak plní podmínky procesu stabilizace a přidružení. Posuzuje rovněž výsledky Srbska při naplňování závazků podle dohody o stabilizaci a přidružení a prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech. Stanovisko bylo vypracováno na základě obdobné metodiky, jaká byla použita v předcházejících stanoviscích. Komise vyslala do Srbska několik misí odborníků, které se zaměřily především na oblasti, pro něž byla stanovena politická kritéria. Tento přístup umožnil zhodnotit správní kapacitu srbských orgánů a způsob provádění právních předpisů. Přispěl také k lepšímu vymezení zbývajících úkolů a priorit pro budoucí činnost. Komise analyzovala současnou situaci i vyhlídky ve střednědobém horizontu. Aniž bychom předjímali případné budoucí datum přistoupení, pro účely tohoto stanoviska považujeme za střednědobý horizont období pěti let. Podrobná analýza, z níž toto stanovisko vychází, je obsažena v samostatném dokumentu ( Analytická zpráva ke Stanovisku k žádosti Srbska o členství v Evropské unii )[1]. V souladu s obnovenou shodou o rozšíření je v této analytické zprávě uveden prvotní odhad dopadu budoucího přistoupení Srbska v některých klíčových oblastech politik. Podrobnější posouzení dopadů na tyto oblasti politik Komise provede v pozdějších fázích předvstupního procesu. Smlouva o přistoupení Srbska k EU by navíc předpokládala technické přizpůsobení orgánů EU s ohledem na Smlouvu o Evropské unii. b) Vztahy mezi EU a Srbskem Vztahy mezi EU a Srbskem se rozvíjejí od demokratických změn v roce 2000, přičemž zpočátku se jednalo o Svazovou republiku Jugoslávii a od roku 2003 o soustátí Srbska a Černé Hory. Poté, co Černá Hora získala v roce 2006 nezávislost, udržovala Evropská unie dále vztahy s Republikou Srbsko, nástupnickým státem soustátí Srbska a Černé Hory. Srbsko se účastní procesu stabilizace a přidružení. Dohoda o stabilizaci a přidružení vymezuje rámec vzájemných závazků týkajících se celé řady politických, obchodních a ekonomických otázek. Byla podepsána spolu s prozatímní dohodou o obchodu a obchodních záležitostech v dubnu roku 2008. Ministři členských států EU se dohodli, že předloží dohodu o stabilizaci a přidružení svým parlamentům k ratifikaci, a EU souhlasila, že přistoupí k provádění prozatímní dohody o obchodu a obchodních záležitostech, jakmile Rada rozhodne, že Srbsko plně spolupracuje s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii. Srbsko začalo prozatímní dohodu provádět dne 1. ledna 2009. Prozatímní dohoda vstoupila v platnost 1. února 2010. Na předložení dohody o stabilizaci a přidružení k ratifikaci vnitrostátním parlamentům se ministři dohodli na zasedání Rady pro zahraniční věci dne 14. června 2010. Tento proces v současnosti stále probíhá. Obecně vzato dosáhlo Srbsko při naplňování svých závazků podle dohody o stabilizaci a přidružení a prozatímní dohody dobrých výsledků. Kdykoliv se objevily problémy, přistupovalo k nim Srbsko konstruktivně a transparentně s cílem neprodleně a účinně je řešit. Evropské partnerství se Srbskem bylo Radou přijato v roce 2004 a aktualizováno v letech 2006 a 2008[2]. Od roku 2003 probíhá politický dialog na úrovni ministrů. Dialog mezi Evropskou komisí a srbskými orgány o jednotlivých politikách se vede v rámci zesíleného stálého dialogu rovněž od roku 2003. Od roku 2006 se každoročně konají meziparlamentní schůzky zástupců Evropského parlamentu a srbského parlamentu. Každý rok se také schází Prozatímní výbor zřízený podle prozatímní dohody a řada podvýborů, které se zabývají zejména vnitřním trhem, hospodářskou soutěží, tranzitní dopravou, obchodem, cly, daněmi, zemědělstvím a rybolovem. Několik zasedání v rámci zesíleného stálého dialogu se věnuje všem odvětvím dohody o stabilizaci a přidružení, která nejsou uvedena v prozatímní dohodě, jako je energetika, životní prostředí, sociální politika, spravedlnost, svoboda a bezpečnost. Srbsko se účastní ekonomického dialogu s Komisí a členskými státy EU. V rámci tohoto dialogu předložila země v lednu 2011 aktualizaci svého ročního hospodářského a fiskálního programu. Dne 19. prosince 2009 došlo rozhodnutím Rady po konzultaci s Evropským parlamentem k uvolnění vízového režimu pro srbské občany cestující do schengenského prostoru. Rozhodnutí bylo přijato na základě značného pokroku dosaženého v oblasti spravedlnosti, svobody a bezpečnosti a na základě splnění konkrétních podmínek stanovených v plánu pro uvolnění vízového režimu. Pravidla bezvízového styku dodržuje převážná většina cestujících. V zájmu zajištění trvalého naplňování závazků byl vzhledem ke zvýšenému počtu žadatelů o azyl z tohoto regionu zaveden mechanismus monitorování v období po uvolnění vízového režimu. Komise předložila svou první monitorovací zprávu Evropskému parlamentu a Radě v červnu 2011. V lednu 2008 vstoupila v platnost dohoda o zpětném přebírání osob mezi Evropskou unií a Srbskem. Srbsko podepsalo v říjnu 2005 Smlouvu o Energetickém společenství a v červnu 2006 dohodu o vytvoření společného evropského leteckého prostoru (ECAA). V říjnu roku 2008 přijala srbská vláda národní program integrace Srbska do Evropské unie na období 2008–2012. Jeho revidované a aktualizované znění bylo přijato v prosinci 2009. V prosinci roku 2010 přijala vláda akční plán ke splnění priorit stanovených ve zprávě o pokroku za rok 2010 vypracované Evropskou komisí, a to s cílem více se zaměřit na program reforem a dosáhnout v něm dalších výsledků ještě před vydáním tohoto stanoviska. Srbsko je příjemcem finanční pomoci EU od roku 2001. Evropská unie se mezi lety 2001 a 2011 zavázala poskytnout Srbsku celkem více než 2 miliardy EUR ve formě grantů a 5,8 miliardy EUR ve formě zvýhodněných úvěrů. Srbsko vyčerpalo v letech 2001 až 2006 1 045 milionů EUR z evropského programu CARDS. V roce 2007 byl program CARDS nahrazen nástrojem předvstupní pomoci (NPP), v rámci něhož Srbsko získalo od roku 2007 do roku 2011 pomoc ve výši 974 milionů EUR. Účelem pomoci z NPP je podporovat reformy uskutečňované v rámci evropského integračního procesu, přičemž důraz je kladen na právní stát, budování institucí, sbližování s acquis EU, udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a podporu občanské společnosti. Srbsko se plně účastní řady programů EU ve finančním rámci 2007–2013: účastní se 7. rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj, programu PROGRESS, programu pro konkurenceschopnost a inovace, programu na podporu politiky informačních a komunikačních technologií, programu Kultura, programu Clo a programu Fiscalis. K pokrytí části nákladů na účast v těchto programech se využívají prostředky z NPP. B. KRITÉRIA PRO čLENSTVÍ POLITICKÁ KRITÉRIA Toto posouzení vychází z kodaňských kritérií týkajících se dosažení institucionální stability, která zaručuje demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, stejně jako plnění podmínek procesu stabilizace a přidružení. Srbsko je parlamentní demokracií . Má ústavní a právní řád, jenž je do značné míry v souladu s evropskými zásadami a normami, a dobře rozvinuté instituce. Srbsko je odhodláno dosáhnout svého cíle a stát se členem Evropské unie; od roku 2008 se ve svém úsilí stále více zaměřuje na program reforem souvisejících s EU. Vláda zlepšila některé své postupy a parlament za stávajícího funkčního období výrazně zefektivnil svou legislativní činnost. Legislativnímu procesu by prospěla důkladnější příprava a větší důraz na konzultace zúčastněných stran. Stále je třeba dále rozvíjet kapacitu pro parlamentní dohled a plánování, koordinaci a provádění vládní politiky. Srbsko zřídilo všechny nezbytné nezávislé regulační orgány. Byla objasněna pravidla pro parlamentní přezkum jejich výročních zpráv, i když opatření přijímaná v návaznosti na doporučení nezávislých a regulačních orgánů je třeba posílit. Veřejná správa je obecně dobře rozvinuta, zejména na centrální úrovni. Musí být plně uplatňován princip kariérního řádu založeného na výsledcích. Srbsko zřídilo statut pro provincii Vojvodina a zavázalo se, že převede některé pravomoci na komunální samosprávu. Volby se v Srbsku od roku 2001 konaly vždy v souladu s mezinárodními normami. Právní předpisy upravující volby byly v nedávné době harmonizovány s evropskými normami. Nyní stanoví, že poslanci se ujímají svého mandátu podle pořadí na seznamech předkládaných voličům, a zajišťují, že již nedochází k „bianko rezignacím“, kdy poslanci nabízeli na počátku svého mandátu svým stranám rezignaci. Posiluje to svobodný výkon parlamentních mandátů, tedy princip, který je třeba v příhodnou dobu plně zakotvit v ústavě. Právní a institucionální rámec právního státu v Srbsku, včetně boje proti korupci a organizované trestné činnosti, se zlepšil zejména v návaznosti na významné reformy soudnictví, zřízení protikorupčního úřadu a zintenzivnění mezinárodní spolupráce v trestních věcech. To vedlo k dosažení prvních výsledků. Hlavní úkoly stále přetrvávají v oblasti soudnictví, boje proti korupci a boje proti organizované trestné činnosti. Nutné je zvláště zaujmout aktivní postoj k boji proti korupci, který by vedl k věrohodným výsledkům, pokud jde o zahajování vyšetřování a vydávání pravomocných rozsudků. Zaveden byl rozsáhlý rámec civilní kontroly bezpečnostních sil. Po přijetí národní strategie v roce 2006 byly v Srbsku uskutečněny významné reformy soudnictví, které se zintenzivnily v letech 2009 a 2010. K posílení nezávislosti a samosprávy vedlo zřízení nových vysokých rad pro soudnictví a státní zastupitelství, které fungují ve svém stálém složení od dubna 2011. V prosinci 2009 proběhlo nové jmenování všech soudců a státních zástupců, přičemž záměrem bylo především zvýšit úroveň jejich profesionality a bezúhonnosti. Počáteční výrazné nedostatky, jež byly v tomto procesu zjištěny, se nyní řeší v rámci přezkumu, pro který jsou stanoveny jasné pokyny. Přezkum je třeba uspokojivým způsobem dokončit – transparentně – v souladu s těmito pokyny. Ve vhodnou dobu je nutné v zájmu dalšího omezení rizika nepřiměřeného politického vlivu provést revizi ústavně dané úlohy, kterou má v otázkách jmenování a odvolávání soudních činitelů parlament. Bylo podniknuto několik kroků ke zvýšení účinnosti soudního systému. Změnila se struktura sítě soudů a snížil se počet soudů, čímž se zlepšilo rozdělení pracovní zátěže. Byl zřízen správní soud a v květnu 2011 byl přijat zákon o výkonu soudních rozhodnutí. Má-li se zlepšit fungování soudnictví, využít plně přínosů restrukturalizované soudní sítě a nakonec zvýšit důvěra veřejnosti, je stále třeba vyvíjet další úsilí. Usilovat je nutno o posílení výkonu rozsudků a o další snížení nemalého počtu nevyřízených případů. Celkem vzato je v Srbsku zaveden právní a institucionální rámec pro boj proti korupci. Byl zřízen protikorupční úřad, jenž je příslušný pro oblast bezúhonnosti úředníků veřejné správy a kontroly financování politických stran. V nedávné době byly dále navýšeny jeho zdroje. Byl zaveden propracovanější rámec kontroly financování činnosti politických stran a volebních kampaní v souladu s evropskými normami. Koordinátorem pro boj proti korupci byl jmenován ministr spravedlnosti. Srbské orgány zahájily přezkum zastaralé strategie a akčního plánu pro boj proti korupci. Státní kontrolní úřad se začal užitečným způsobem zabývat kontrolou veřejných výdajů a odhalováním nesrovnalostí. Celní správa a policie zintenzivnily své vnitřní kontroly, což vedlo k vyšetřování většího počtu případů a více postihům. Podniknuty byly rovněž kroky ke specializaci donucovacích orgánů a ve více případech došlo k soudnímu stíhání. Korupce je však v mnoha oblastech stále rozšířená a představuje závažný problém. Aby bylo možné v boji proti korupci dosáhnout výrazně lepších výsledků, je nezbytná silnější politická vůle. Nepostradatelná je i lepší vyšetřovací kapacita a koordinace donucovacích orgánů. Postupně je třeba významným způsobem zvyšovat úspěšnost vyšetřování, stíhání a pravomocných odsouzení v případech korupce na všech úrovních. Znepokojení vyvolává také dohled nad veřejnými zakázkami, privatizací, územním plánováním a stavebními povoleními. V boji proti organizované trestné činnosti je právní rámec vypracovaný Srbskem obecně přiměřený a zlepšila se kapacita, a to i na poli mezinárodní spolupráce. Díky tomu bylo dosaženo výrazných úspěchů, mezi něž patří rozbití významného mezinárodního gangu obchodníků s drogami. Klíčovými oblastmi zájmu jsou praní peněz a pašování drog, v nichž je nutné dále usilovat o lepší výsledky, pokud jde o vyšetřování a odsuzující rozsudky. Dále je také třeba budovat kapacitu pro aktivní a lépe koordinovaná vyšetřování a těsnější spolupráci na regionální a mezinárodní úrovni. U donucovacích orgánů by měla být za přímého dohledu soudní moci rozvíjena technická kapacita nutná k provádění zvláštních opatření v rámci vyšetřování. Právní a politický rámec pro lidská práva a ochranu menšin je v Srbsku celkem vzato v souladu s evropskými normami. Ústava zaručuje celou řadu lidských práv a základních svobod a uznává možnost podání odvolání k ústavnímu soudu jako poslední možný prostředek, jak se domoci ochrany lidských práv. Je nicméně třeba zintenzivnit provádění souvisejících právních předpisů. V zájmu aktivnějšího a důslednějšího uplatňování norem v této oblasti je zapotřebí rozvíjet další vzdělávání pracovníků správy, policie a soudnictví. Lidská práva se v Srbsku obecně respektují. Veřejný ochránce práv a komisař pro přístup k informacím a ochranu údajů přispívají stále účinněji k dohledu nad správou. Právní rámec pro boj proti diskriminaci se značně zlepšil a byly zavedeny mechanismy s cílem kontrolovat jeho provádění, které se nyní nachází v rané fázi. Srbské orgány rovněž věnují stále větší pozornost dodržování svobody shromažďování a sdružování a úloze občanské společnosti. Nově přijatá mediální strategie má do značné míry vyjasnit právní a tržní prostředí, v němž fungují sdělovací prostředky. V případech vyhrožování a násilí namířeného proti novinářům a médiím, jejichž původci jsou zejména radikální skupiny, se od příslušných orgánů očekává přijímání komplexnějších a aktivnějších opatření. Předmětem vážných obav jsou současné podmínky ve věznicích. Přijat byl dlouho očekávaný restituční zákon, jakož i nový zákon o veřejném majetku. U obou zákonů je třeba zajistit transparentní a nediskriminující provádění a přijmout další opatření s cílem vnést do vlastnických práv plnou měrou právní jasnost. Komise bude provádění a uplatňování těchto zákonů sledovat. V Srbsku je zaveden právní a institucionální rámec pro respektování a ochranu menšin. Kromě práv garantovaných všem občanům ústava zaručuje příslušníkům národnostních menšin zvláštní práva a poskytuje právní základ pro národní rady pro menšiny. Zajištěna je politická reprezentace menšin. Na celostátní úrovni vykonávají své pravomoci v této oblasti veřejný ochránce práv a komisař pro rovnost. Srbsko stanovilo komplexní strategii pro integraci Romů a v současnosti ji postupně naplňuje. Byla přijata opatření přispívající k aktivnímu sociálnímu začleňování, zejména v oblasti zdraví, vzdělávání a bydlení. V nedávné době byla uskutečněna rovněž opatření, jež mají zmírnit překážky registrace „z právního hlediska neviditelných osob“, což zlepší jejich přístup k základním právům. Zapotřebí jsou další seriózní snahy a také finanční zdroje ke zlepšení postavení a socioekonomických podmínek Romů, kteří zůstávají i nadále nejzranitelnější a nejmarginalizovanější menšinou, což dokládá vysoký počet ilegálních osad. Znepokojení stále vyvolává situace uprchlíků a vnitřně vysídlených osob, ačkoli v posledních letech byl výrazně snížen počet sběrných středisek. Srbsko obecně plní podmínky procesu stabilizace a přidružení . Od roku 2008 se velmi zlepšila spolupráce s Mezinárodním trestním tribunálem pro bývalou Jugoslávii, která je nyní na zcela uspokojivé úrovni, což nejlépe dokládá zadržení a převezení Radovana Karadžiče k soudnímu tribunálu v Haagu v roce 2008 a Ratka Mladiče a Gorana Hadžiče v roce 2011. Srbsko je odhodláno v této spolupráci pokračovat na stejné úrovni. Účastní se aktivně regionálních iniciativ a podniklo významné kroky na podporu usmíření. Velkým úspěchem je dohoda, k níž Srbsko dospělo spolu s Bosnou a Hercegovinou, Chorvatskem a Černou Horou v rámci plnění Sarajevského prohlášení, pokud jde o trvalá řešení pro uprchlíky a vnitřně vysídlené osoby. Srbsko dosáhlo uspokojivého pokroku ve svých bilaterálních vztazích s jinými zeměmi zapojenými do procesu rozšíření, především s Chorvatskem, Bosnou a Hercegovinou a Černou Horou, a nadále udržuje celkem vzato dobré vztahy se sousedními členskými státy EU. Srbsku zbývá se svými sousedy dořešit několik neuzavřených dvoustranných otázek, zejména co se týče vymezení hranic. Srbsko neuznalo jednostranné vyhlášení nezávislosti Kosova[3]. Udržuje v Kosovu své struktury a v květnu 2008 uspořádalo paralelní doplňovací volby do obecních orgánů, což odporuje rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1244/1999. V březnu byl na základě rezoluce Valného shromáždění OSN ze dne 9. září 2010, jejíž návrh předložilo společně Srbsko a 27 členských států EU, zahájen dialog mezi Bělehradem a Prištinou. Tento dialog byl veden v obecně konstruktivním duchu do září a přinesl dohody v několika otázkách, konkrétně v otázce volného pohybu zboží a osob, občanského rejstříku a katastru nemovitostí. Dohody, jichž se do této chvíle dosáhlo, je nyní třeba v dobré víře naplňovat. Nutné jsou ještě další výsledky, které by vedly k prioritnímu uplatňování zásad všestranné a fungující regionální spolupráce a k udržitelným řešením záležitostí souvisejících s acquis EU v odvětvích, jako jsou energetika či telekomunikace. Všechny strany se musí v zájmu obyvatel regionu podílet na zmírnění napětí v severním Kosovu a umožnit volný pohyb osob a zboží. HOSPODÁřSKÁ KRITÉRIA Toto posouzení vychází z kodaňských kritérií týkajících se existence fungujícího tržního hospodářství , jakož i schopnosti vypořádat se s konkurenčním tlakem a tržními silami v rámci Unie. V Srbsku panuje široká politická shoda ohledně základních prvků tržní ekonomiky a země dosáhla prokazatelných výsledků při provádění hospodářských reforem. Stupeň makroekonomické stability, kterého Srbsko dosáhlo, umožňuje hospodářským subjektům rozhodovat se v předvídatelném prostředí. Hospodářská politika minulého desetiletí přispěla ke stabilnímu růstu, jenž se v průměru blížil 5 %, k postupnému poklesu inflace a obecnému zlepšení životní úrovně. Celosvětová finanční a hospodářská krize však odkryla slabé stránky růstového paradigmatu, v němž byla domácí poptávka z velké části financována půjčkami ze zahraničí, a také následné nedostatky ve zvolených politikách, jejichž kombinace nedokázala účinně reagovat na nepříznivé vnější otřesy. V poslední době se významně pokročilo při posilování finančního rámce a kvality veřejných financí, což by podpořilo přechod k udržitelnějšímu a vyváženějšímu růstu stimulovanému vývozem a investicemi. Díky privatizaci a liberalizaci obchodu a cen se rozvíjelo, i když pomalu a nerovnoměrným tempem, volné vzájemné působení tržních sil. Pokroku bylo dosaženo rovněž v otázce usnadnění vstupu na trh a odchodu z něj. Hospodářská integrace s EU je vysoká. Přetrvává řada strukturálních nedostatků, jež brzdí výkonnost hospodářství. Vysoký je nadále vliv státu v hospodářství kvůli pomalému postupu privatizace a liberalizace cen. Navzdory krokům k vytvoření předvídatelného právního prostředí a k odstranění nadměrné byrokracie je podnikatelské prostředí nadále omezováno právní nejistotou. Zdlouhavé postupy výkonu soudních rozhodnutí podlamují důvěru v právní systém. Na využití ekonomického potenciálu země má negativní vliv i nedostatečná hospodářská soutěž v některých odvětvích a značné problémy v infrastruktuře. Přímé zahraniční investice byly poměrně silné před rokem 2008 a poté, co došlo během hospodářské krize k jejich značnému poklesu, začaly opět pomalu růst, avšak Srbsko musí ještě zlepšit investiční prostředí. Ačkoli lze pozorovat mírné hospodářské oživení, nezaměstnanost zůstává vysoká a sociální situace nepokojná. Srbsko musí neprodleně řešit strukturální nepružnosti na trhu práce, včetně nesouladu mezi poptávkou po kvalifikovaných pracovnících a jejich nabídkou. Významnou výzvou zůstává neformální ekonomika. SCHOPNOST PřEVZÍT ZÁVAZKY VYPLÝVAJÍCÍ Z čLENSTVÍ Schopnost Srbska převzít závazky vyplývající z členství byla posouzena na základě těchto ukazatelů: závazků stanovených v dohodě o stabilizaci a přidružení, pokroku při přijímání, provádění a prosazování acquis EU. Srbsko celkově bez problémů plní povinnosti plynoucí z prozatímní dohody a obecně dodržuje své závazky podle dohody o stabilizaci a přidružení. V roce 2008 Srbsko přijalo národní program integrace do Evropské unie, který je komplexním a ambiciózním plánem na období let 2008–2012 upravujícím sbližování vnitrostátních právních předpisů s acquis EU. Od té doby se podařilo výrazně pokročit v přijímání právních předpisů v souladu s acquis EU, zejména co se týče vnitřního trhu, statistiky, obchodních ustanovení a celní a daňové oblasti. Správní kapacita je celkem vzato dobře rozvinuta a soudnictví prochází rozsáhlou přeměnou. Země však čelí problémům s prováděním a prosazováním právních předpisů. Předpokládá se, že v průběhu času bude věnována zvláštní a ustavičná pozornost boji proti korupci. Země bude muset vynaložit další úsilí, aby převzala závazky vyplývající z členství ve střednědobém horizontu. Bude-li pokračovat ve svém úsilí, Srbsko by mělo ve střednědobém horizontu dosáhnout takové kapacity, aby mohlo splnit požadavky acquis v následujících oblastech: - právo obchodních společností, - rybolov, - daně, - hospodářská a měnová politika, - statistika, - podnikání a průmyslová politika, - věda a výzkum, - vzdělávání a kultura, - celní unie, - vnější vztahy, - zahraniční, bezpečnostní a obranná politika, - finanční a rozpočtová ustanovení. Další úsilí k dosažení souladu s acquis EU a k tomu, aby je ve střednědobém horizontu účinně provedlo, musí Srbsko vyvinout v těchto oblastech: - volný pohyb zboží, - volný pohyb pracovníků, - právo usazování a volný pohyb služeb, - volný pohyb kapitálu, - zadávání veřejných zakázek, - práva duševního vlastnictví, - politika hospodářské soutěže, - finanční služby, - informační společnost a média, - bezpečnost potravin, veterinární a rostlinolékařská politika, - dopravní politika, - energetika, - sociální politika a zaměstnanost, - transevropské sítě, - regionální politika a koordinace strukturálních nástrojů, - ochrana spotřebitele a zdraví. Ve výše uvedených oblastech je nezbytné provést další úpravy právního a institucionálního rámce a zejména posílit správní a prováděcí kapacity. Značné a vytrvalé úsilí k dosažení souladu s acquis EU a k tomu, aby je ve střednědobém horizontu účinně provedlo, musí Srbsko vyvinout v těchto oblastech: - zemědělství a rozvoj venkova, - soudnictví a základní práva, - spravedlnost, svoboda a bezpečnost, - finanční kontrola. V uvedených oblastech je nezbytné provést značné úpravy právního a institucionálního rámce a výrazně posílit správní a prováděcí kapacity. V oblasti životního prostředí a změny klimatu bude nezbytné vyvinout další koordinované a vytrvalé úsilí s cílem dosáhnout souladu s acquis EU a účinně je provést. To by mělo zahrnovat značné investice a posílení správní kapacity pro prosazování právních předpisů, aby bylo ve střednědobém horizontu dosaženo souladu v nejdůležitějších otázkách, včetně změny klimatu. Plného souladu s acquis by mohlo být dosaženo pouze v dlouhodobém horizontu a vyžadovalo by to zvýšený objem investic. C. ZÁVěRY A DOPORUčENÍ S ohledem na významné reformy uskutečněné v posledních letech Srbsko značně pokročilo na cestě ke splnění politických kritérií stanovených Evropskou radou v Kodani v roce 1993 a týkajících se dosažení institucionální stability, která zaručuje demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, a ke splnění podmínek procesu stabilizace a přidružení. Srbsko má komplexní ústavní, legislativní a institucionální rámec, který celkově odpovídá evropským a mezinárodním normám. Parlament za stávajícího funkčního období výrazně zefektivnil svou legislativní činnost. Právní a institucionální rámec právního státu je komplexní, a to i v oblasti boje proti korupci a organizované trestné činnosti, kde bylo dosaženo prvních výsledků. Právní rámec ochrany lidských práv a menšin je dobře rozvinut a začal se provádět. Srbsko dosáhlo zcela uspokojivé úrovně, pokud jde o spolupráci s ICTY, a stále aktivněji usiluje o podporu usmíření v regionu. Srbsko souhlasilo s účastí na dialogu s Kosovem v zájmu usnadnění života občanů a na tomto dialogu se podílelo; dialog vedl k několika dohodám (ohledně volného pohybu osob a zboží, občanského rejstříku a katastru nemovitostí) a Srbsko učinilo první kroky k jejich provedení. Pokud jde o hospodářská kritéria, Srbsko podniklo navzdory celosvětové hospodářské a finanční krizi významné kroky na cestě k vytvoření fungujícího tržního hospodářství a dosáhlo určitého stupně makroekonomické stability. Bude však nezbytné, aby dále pracovalo na restrukturalizaci svého hospodářství a na zlepšení podnikatelského prostředí, a to především tak, že upevní právní stát a odstraní nadměrnou byrokracii, posílí hospodářskou soutěž a úlohu soukromého sektoru a vypořádá se s nepružnostmi na trhu práce. Aby se ve střednědobém horizontu vyrovnalo s konkurenčními tlaky a tržními silami v rámci Unie, musí Srbsko uskutečnit strukturální reformy s cílem zlepšit výrobní kapacitu hospodářství a vytvořit prostředí příznivé pro větší příliv zahraničních investic. Srbsko dosáhlo při naplňování svých závazků podle dohody o stabilizaci a přidružení a prozatímní dohody dobrých výsledků. Srbsko by mohlo ve střednědobém horizontu převzít závazky vyplývající z členství v téměř všech oblastech acquis za předpokladu, že bude pokračovat v procesu sbližování vnitrostátních předpisů s acquis a bude vyvíjet další úsilí, aby zajistilo provádění a prosazování právních předpisů. Zvláštní pozornost je třeba věnovat oblasti zemědělství a rozvoje venkova, soudnictví a základních práv, spravedlnosti, svobody a bezpečnosti a finanční kontroly. Plného souladu s acquis v oblasti životního prostředí a změny klimatu by bylo možné dosáhnout pouze v dlouhodobém horizontu a vyžadovalo by to zvýšený objem investic. Na základě předběžných odhadů by přistoupení Srbska mělo na politiku Evropské unie celkově omezený dopad a neovlivnilo by schopnost Unie udržovat a zesilovat svůj vlastní rozvoj. Komise doporučuje, aby Rada udělila Srbsku status kandidátské země, s ohledem na pokrok, kterého země do dnešního dne dosáhla, a s tím, že se Srbsko znovu zapojí do dialogu s Kosovem a bude neprodleně a v dobré víře naplňovat dosud dosažené dohody. Srbsko je na dobré cestě k dostatečnému splnění politických kritérií stanovených Evropskou radou v Kodani v roce 1993 a podmínek procesu stabilizace a přidružení za předpokladu, že pokrok bude pokračovat a že budou nalezena praktická řešení problémů s Kosovem. Komise tudíž doporučuje, aby byla se Srbskem zahájena jednání o přistoupení k Evropské unii, jakmile dosáhne dalšího významného pokroku při uskutečňování této klíčové priority: - Další kroky k normalizování vztahů s Kosovem v souladu s podmínkami procesu stabilizace a přidružení: plné respektování zásad všestranné regionální spolupráce, plné respektování ustanovení Smlouvy o Energetickém společenství, řešení problémů týkajících se telekomunikací a vzájemného uznávání diplomů, další naplňování v dobré víře všech dosažených dohod a aktivní spolupráce s misí EULEX, aby mohla ve všech částech Kosova vykonávat svou činnost. Jakmile bude dosaženo dostatečného pokroku, Komise předloží o uskutečňování výše uvedené klíčové priority ze strany Srbska zprávu. Srbsko se vyzývá, aby zachovalo dynamiku reforem zaměřených na dosažení nezbytné úrovně souladu s kritérii pro členství, přičemž zvláštní pozornost bude věnovat právnímu státu, a aby se dále konstruktivně angažovalo v rámci regionální spolupráce a posilování bilaterálních vztahů se sousedními zeměmi. Očekává se, že bude dále prováděna prozatímní dohoda a – od jejího vstupu v platnost – dohoda o stabilizaci a přidružení. Komise bude toto úsilí nadále finančně podporovat prostřednictvím nástroje předvstupní pomoci. [1] SEK(2011) 1208. [2] Úř. věst. L 80, 18.3.2008, s. 46. [3] Podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244/1999.