Stanovisko Evropského výboru regionů – Směrem k makroregionální strategii pro Středomoří

(2022/C 498/02)

Zpravodaj: Nikola DOBROSLAVIĆ (HR/ELS)

POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ,

Přínos makroregionálních strategií k územní soudržnosti, místní demokracii a spolupráci na vnějších hranicích

1. domnívá se, že makroregiony hrají klíčovou úlohu při posilování hospodářské, sociální a územní soudržnosti Evropské unie a zemí v jejím blízkém sousedství, jelikož umožňují přeshraničním oblastem společně řešit specifické a sdílené výzvy prostřednictvím výměny, spolupráce a provádění;

2. zdůrazňuje, že tento přístup umožňuje větší soudržnost a doplňkovost mezi politikami, opatřeními a programy financování, které v určité geografické oblasti provádějí různé úrovně správy. Makroregiony tak podporují víceúrovňovou správu, čímž přispívají ke zvýšení účinnosti a dopadu politik;

3. připomíná, že makroregionální strategie jsou založeny na zásadě víceúrovňové správy a že regiony v EU i mimo ni musí hrát spolu s členskými státy EU a dalšími dotčenými zeměmi klíčovou úlohu při jejich rozvoji, utváření a vymezování společných cílů;

4. konstatuje, že v oblasti Středomoří leží několik kandidátských zemí, potenciálních kandidátských zemí i zemí, které nejsou členy EU, a zdůrazňuje význam makroregionů pro posilování spolupráce s oblastmi za hranicemi EU. Tato spolupráce je nezbytná pro řešení společných výzev a také pro zapojení zemí mimo EU do hlubší a intenzivnější spolupráce s Unií;

5. připomíná, že Evropský parlament přijal dne 3. července 2012 usnesení nazvané Vývoj makroregionálních strategií EU: stávající praxe a výhled do budoucna, zejména ve Středomoří ( 1 )

6. připomíná zprávu shromáždění ARLEM o strategii soudržnosti pro Středomoří (2014), v níž jsou nastíněny premisy úvah o makroregionálním správním rámci pro Středomoří založeném na zásadách víceúrovňové správy a progresivní a uzpůsobitelné struktuře;

7. připomíná rovněž, že Rada Evropské unie ( 2 ) uvedla, že je připravena zvážit společné iniciativy zaměřené na vytvoření nových makroregionálních strategií;

Středomořský makroregion, klíčový nástroj pro řešení výzev ve Středomoří

8. zdůrazňuje, že ve Středomoří existují jedinečné zdroje. S pobřežím o délce 46 000 km a s 22 zeměmi, které leží na jeho březích, je domovem pro více než 500 milionů obyvatel, přičemž jedna třetina se soustřeďuje v pobřežních oblastech a se Středozemním mořem přímo souvisí přibližně 150 milionů pracovních míst;

9. vyzdvihuje environmentální význam Středozemního moře, které představuje pouze 1 % světových oceánů, ale na světové produkci související s moři se podílí 20 %. ( 3 ) Je rovněž jedním z hlavních zdrojů mořské a pobřežní biologické rozmanitosti, protože se v něm nachází 28 % endemických druhů, 7,5 % volně žijících živočichů a 18 % celosvětové mořské flóry;

10. poukazuje na potenciál středomořské oblasti, která je soudržným geografickým celkem a jejíž obyvatelstvo sdílí společné historické a kulturní dědictví plynoucí z dlouhé tradice spolupráce a výměny myšlenek, zboží a osob mezi jeho třemi pobřežími;

11. uznává, že středomořská oblast čelí správním, sociálně-ekonomickým, humanitárním, klimatickým, bezpečnostním a environmentálním výzvám, které vyžadují společný postup;

12. upozorňuje, že jak je zdůrazněno v první hodnotící zprávě o Středomoří týkající se změny klimatu a životního prostředí ve Středomoří, kterou vypracovala nezávislá síť středomořských odborníků na změnu klimatu a životního prostředí (MedECC), všechny subregiony v oblasti Středozemního moře jsou ovlivněny nedávnými antropogenními environmentálními změnami. Mezi hlavní faktory, které těmto změnám napomáhají, přitom patří klima, růst populace, znečištění, neudržitelné způsoby využívání půdy a moře a nepůvodní druhy. Ve většině oblastí jsou dotčeny jak přírodní ekosystémy, tak živobytí lidí; ( 4 )

13. upozorňuje na to, že při současném tempu dosáhne globální oteplování ve středomořské oblasti do roku 2040 2,2 stupně, přičemž se tento region otepluje o 20 % rychleji, než je celosvětový průměr. Dopady změny klimatu jsou již velmi zřetelné, protože stále více dochází k extrémním přírodním jevům. Společnosti ve Středomoří jsou tedy změnou klimatu postižené nejvíce (50 % světové populace, která strádá nedostatkem vody, žije právě zde, což má dopad na potravinové zabezpečení, a je rovněž ohroženo 49 z 51 kulturních památek UNESCO); Většina důsledků změny klimatu je umocňována dalšími environmentálními problémy, jako je příliš intenzivní urbanizace, zemědělství, rybolov a cestovní ruch, zhoršování stavu půdy, dezertifikace a znečištění (vzduchu, půdy, sladké a mořské vody);

14. upozorňuje na to, že – jak zdůrazňuje stanovisko Směrem k udržitelnému využívání přírodních zdrojů ve středomořských ostrovních podmínkách – velmi zranitelné v souvislosti s globálním oteplováním jsou ostrovy ve Středomoří a že tato zranitelnost již má své hospodářské (rybolov, cestovní ruch atd.) a sociální důsledky (emigrace atd.). Doporučuje, aby byl na úrovni makroregionu vypracován zvláštní přístup k dopadu změny klimatu na tento typ území, který bude brát v potaz specifické potřeby souostroví a ostrovů a podpoří užší spolupráci mezi těmito územími, členskými státy a Evropskou unií při řešení environmentálních výzev a prosazování udržitelného rozvoje;

15. zdůrazňuje, že navzdory zjevným společným rysům se oblast Středomoří vyznačuje velkými rozdíly v úrovni rozvoje. Tyto rozdíly, včetně nedostatků v institucionálních kapacitách, propojení infrastruktury a obchodních vztazích, negativně ovlivňují stabilitu, prosperitu a bezpečnost společností ve Středomoří;

16. je toho názoru, že v souvislosti s krizí COVID-19 si uvědomujeme naléhavou potřebu koordinovaného přístupu a posílení společné odolnosti vůči epidemiím, hospodářským otřesům a změně klimatu;

17. je přesvědčen, že středomořský makroregion může rovněž sloužit jako koordinační nástroj pro řízení migračních toků, které se dotýkají především regionálních a místních orgánů na vnějších hranicích EU;

18. připomíná, že s ohledem na útok Ruska na Ukrajinu hraje Středomoří klíčovou úlohu, pokud jde o zmírňování dopadů války a přijímání vysídleného obyvatelstva, přičemž současně dál usiluje o pokrok v budování míru na celém svém pobřežním území;

19. s ohledem na tyto výzvy potvrzuje, že je třeba propojit všechny tři pobřežní oblasti integrovanějším způsobem, a posílit tak soudržnost, zvýšit celoevropský a globální význam tohoto regionu a jeho inovační potenciál a přispět k blahobytu lidí a ochraně životního prostředí;

20. v tomto procesu uznává zásadní úlohu místních a regionálních orgánů, které jsou velice aktivní v rámci iniciativ a sítí, jako je Unie pro Středomoří, ARLEM (Evropsko-středomořské shromáždění zástupců regionů a měst) a Aliance pro spolupráci ve Středomoří (MedCoopAlliance) i komise pro středomořské záležitosti Konference okrajových přímořských regionů (CPMR);

21. poukazuje na to, že všechny problémy, kterým oblast Středomoří čelí (změna klimatu, eroze, dezertifikace, znečištění plasty, migrace, nadměrný cestovní ruch atd.), se soustřeďují na souostroví a ostrovy, které tak představují ideální pilotní území pro provádění integrovaných politik udržitelného rozvoje ve Středomoří. Žádá Evropskou komisi, aby pokročila s přípravou strategie pro ostrovy uzpůsobené jednotlivým oblastem;

22. souhlasí s Evropskou komisí, že cíle Zelené dohody pro Evropu by se měly odrážet v úzké spolupráci se sousedními zeměmi, které čelí stejným výzvám v oblasti klimatu a životního prostředí;

23. poukazuje na to, že místní a regionální orgány ve všech třech pobřežních oblastech, které hrají významnou úlohu při řešení dopadů změny klimatu, vyzvaly k vytvoření zelené dohody pro Středomoří ( 5 )

24. uznává klíčovou úlohu, kterou místní orgány coby spojenci regionů a zemí hrají (či musí hrát) při provádění globálních a regionálních programů;

25. Za obnovené partnerství se zeměmi jižního sousedství ( 6 ); zdůrazňuje rovněž, že makroregionální strategie podporující posílení politického dialogu má zásadní význam pro provádění nové Agendy pro Středomoří, jak je stanoveno ve sdělení Evropské komise z února 2021

Směrem k integrované strategii pro celou oblast Středomoří

26. vítá pozitivní výsledky a zvýšenou spolupráci, které byly umožněny díky zapojení zainteresovaných stran ve Středomoří, a zejména místních a regionálních orgánů. Vyzývá tyto zainteresované strany, a zejména místní a regionální orgány, aby tuto spolupráci zintenzivnily, a připravily tak půdu pro vytvoření makroregionální strategie pro Středomoří;

27. oceňuje velký pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci integrace ve Středomoří prostřednictvím jadransko-jónské makroregionální strategie a strategie pro oblast západního Středomoří (WestMED);

28. vyzývá Evropskou komisi, aby urychlila rozvoj iniciativy WestMED a poskytla této iniciativě zdroje, pevnou strukturu a strategii pro dlouhodobou konsolidaci, což v západním Středomoří usnadní integraci na makroregionální úrovni;

29. zdůrazňuje, že stávající iniciativy spolupráce, programy a klíčoví aktéři v rámci celého rozsahu víceúrovňové správy musí být lépe koordinováni, aby nedošlo k oslabení jejich úsilí a dopadu. Je proto nezbytné, aby středomořské územní celky měly konečně k dispozici funkční nástroj, který jim umožní vypracovat a provádět integrovanou strategii, konkrétní akční plán a společné projekty odrážející sdílené priority stanovené ve stávajících institucionálních rámcích pro spolupráci, jako je Unie pro Středomoří či ARLEM, a iniciativách, jako je např. Aliance pro spolupráci ve Středomoří nebo BLUEMED;

30. je toho názoru, že makroregionální strategie pro Středomoří nebude tyto výzvy řešit tím, že nahradí stávající strategie, ale tím, že doplní jejich činnost, čímž bude maximalizovat jejich dopad, a bude hledat řešení společných výzev, jako jsou výzvy vyvolané bojem proti změně klimatu a digitální transformací, aby je proměnila v zásadní příležitosti pro udržitelný rozvoj a díky využívání společných příležitostí tak přispěla ke spravedlivé a inkluzivní ekologické transformaci. Zvláštní pozornost je přitom třeba věnovat lidské dimenzi a příležitostem pro mladé lidi s cílem uvolnit ekonomický potenciál regionu, a to ve prospěch občanů;

31. zdůrazňuje, že má-li makroregionální strategie umožnit smysluplná řešení společných výzev, musí být nutně koncipována na úrovni středomořské oblasti a pokrývat všechny tři podoblasti: západní Středomoří, východní Středomoří a jadransko-jónskou podoblast. Proto musí být všem přístupná od počáteční fáze a v konečném důsledku usilovat o pokrytí všech tří pobřežních oblastí celého Středomoří;

32. požaduje, aby makroregionální strategie pro Středomoří, stejně jako jakákoli námořní makroregionální strategie, věnovala v souladu s článkem 174 SFEU zvláštní pozornost ostrovním územím. Vyzývá k tomu, aby byly účinně zohledněny specifické rysy a zranitelnost těchto území, a to navázáním silnějšího partnerství mezi těmito územími, členskými státy a Evropskou unií, jež by provázela konkrétní a koordinovaná opatření;

33. poukazuje na to, že vzhledem k problémům plynoucím z jisté nestability dané bezpečnostní, politickou a diplomatickou situací by tato regionální integrace měla probíhat postupně a celostátní, regionální a místní orgány by se do ní měly zapojit dobrovolně;

Klíčové zásady víceúrovňové správy na úrovni Středomoří

34. navrhuje, aby správa budoucí makroregionální strategie ve Středomoří plně zohledňovala zásadu víceúrovňové správy a zapojovala evropské, celostátní, regionální a místní orgány, jakož i jejich příslušná sdružení a euroregiony;

35. je toho názoru, že má-li být středomořská makroregionální strategie funkční, musí být založena na spolehlivém a reprezentativním systému správy, který bude zahrnovat: a) valné shromáždění na politické úrovni, do něhož se zapojí evropské, celostátní a regionální orgány, b) výkonnou radu, jež bude sestávat z jednoho člena (jmenovaného na regionální nebo celostátní úrovni) z každé země, který bude zajišťovat koordinaci a zastupovat příslušnou zemi, která se na strategii podílí, a prosazovat zapojení regionálních a místních orgánů do rozhodovacího procesu, a také z pozorovatelů zastupujících sítě regionálních a místních orgánů, jejich příslušných sdružení a euroregionů, c) tematické akční skupiny, jejichž úkolem bude vypracovávat a provádět specifické projekty spolupráce, do nichž se zapojí veřejné i soukromé socioekonomické subjekty, akademická obec a občanská společnost;

36. navrhuje, aby na základě postupu, jenž se osvědčil v rámci iniciativy WestMED, bylo stanoveno roční rotující spolupředsednictví, které by vykonávala dvojice zemí z EU a partnerských zemí a jež by spolupracovalo za vydatné podpory organizací zastupujících regionální a místní orgány. Předsednictví by mělo být vykonáváno s ohledem na minulou, současnou a budoucí předsedající zemi a měla by při něm být zachována rovnováha mezi EU a partnerskými zeměmi zapojenými do strategie, přičemž rotace na stejném základě by probíhala i u podpory ze strany organizací zastupujících regionální a místní orgány. Tato dynamika má zásadní význam pro zohlednění a propojení různých správních orgánů makroregionální strategie v zájmu poskytování strategických pokynů pro činnost makroregionu prostřednictvím ročních pracovních programů. Tuto strategii by měl koordinovat a podporovat technický sekretariát (strategický sekretariát makroregionální strategie pro Středomoří);

37. navrhuje, aby v zájmu zajištění slučitelnosti se stávajícími iniciativami byli do provádění strategie zapojeni zástupci nejdůležitějších mezinárodních a evropsko-středomořských institucí, orgánů a iniciativ, jako je Unie pro Středomoří, ARLEM a Aliance pro spolupráci ve Středomoří (MedCoopAlliance), a zástupci strategie Evropské unie pro jadransko-jónský region a WestMED. Zajímavé vyhlídky, pokud jde o podporu cílů nové Agendy pro Středomoří, nabízejí rovněž ESÚS coby „laboratoře“ víceúrovňové správy;

Makroregionální strategie zaměřená na prioritní výzvy

38. domnívá se, že makroregionální strategie ve Středomoří by se měla zaměřit na omezený počet společných výzev, které budou časem postupně řešeny. Zdůrazňuje, že klíčovými výzvami, které by měly být řešeny přednostně, jsou ekologická a digitální transformace;

39. vyzývá k tomu, aby se úsilí v první řadě zaměřilo na stěžejní výzvy – na změnu klimatu, digitální transformaci, životní prostředí a humanitární krizi a také na nezbytnou ekologickou transformaci. Pro tyto priority je naléhavě nutný koordinovaný postup na úrovni Středomoří: budoucnost souostroví a ostrovů a pobřežních a městských oblastí, znečištění moře (zejména mikroplasty a odpadními vodami), zachování biologické rozmanitosti, agroekologie, oběhové hospodářství, řízení přírodních rizik a předcházení těmto rizikům a snížení emisí skleníkových plynů, přizpůsobování se změně klimatu a řešení humanitární krize při respektování základních lidských práv;

40. navrhuje, aby Evropská komise v krátkodobém horizontu podpořila prostřednictvím programu Interreg Euro-MED nebo jiných příslušných stávajících programů (vzhledem k tomu, že makroregionální strategie se řídí pravidlem tří „ne“, tj. žádné nové právní předpisy, žádné nové financování a žádná nová instituce) vytvoření pilotního projektu, který by vznikl v roce 2024 a byl by zaměřen na nulové znečištění moře v oblasti Středomoří, a jímž by se rovněž tematicky přispělo k misi EU v oblasti oceánů ( 7 ) . Účelem bude zapojit se do společné činnosti probíhající mezi zeměmi a územími, které si přejí vypracovat makroregionální strategii pro Středomoří, a testovat tak její hlavní zásady na konkrétním cíli;

41. v souvislosti s novou Agendou pro Středomoří by se tato činnost mohla následně rozšířit a zaměřit se tyto výzvy: (a) podpora vyváženého a udržitelného hospodářského rozvoje prostřednictvím společných projektů, které se soustředí na posílení výzkumu, inovací, udržitelného využívání přírodních zdrojů i vzájemně propojeného podnikání; (b) integrování modré ekonomiky; (c) podpora lidského rozvoje, včetně kultury a dědictví, cestovního ruchu, vzdělávání, zdravotnictví, zaměstnanosti, rozvoje mládeže, sociálního začleňování marginalizovaných skupin a pomoci uprchlíkům i naplňování potřeb, které vyvstaly v souvislosti s migračními toky, a to zejména na vnějších hranicích EU; (d) posílení propojení prostřednictvím dopravní a digitální infrastruktury; (e) posílení potravinové a energetické soběstačnosti ve Středomoří s ohledem na důsledky změny klimatu a války na Ukrajině vyvolané Ruskem; (f) posílení nástrojů a kapacit veřejných a soukromých institucí s cílem zmírnit příčiny změny klimatu a ztrátu biologické rozmanitosti;

Operační akční plán vycházející ze stávajícího financování

42. domnívá se, že makroregionální strategie pro Středomoří musí být nutně založena na operačním akčním plánu, aby se priority promítly do konkrétních opatření na úrovni Středomoří. Aby bylo možné zajistit, že tento plán řádně zohlední územní rozměr, a přispět tak nejen k dosažení společné vize lepšího a udržitelného rozvoje Středomoří podporujícího soudržnost, ale také docílit angažovanosti občanské společnosti ze všech tří břehů Středozemního moře, se místní a regionální orgány, které jsou nejblíže občanům, zapojí do přípravy tohoto plánu;

43. poukazuje na to, že na podporu projektů v oblasti Středomoří lze mobilizovat velké množství finančních prostředků, včetně 7 miliard EUR, které uvolnila Evropská komise v rámci Nástroje pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci (NDICI). Programy Evropské územní spolupráce, které se provádějí ve Středomoří (Next-MED, Euromed, ADRION, Marittimo) rovněž představují velkou příležitost k usnadnění projektů, které mohou přispět k cílům makroregionální strategie;

44. poukazuje na to, že řady programů prováděných přímo Evropskou komisí, jako je Horizont Evropa, LIFE nebo Erasmus+, se mohou účastnit třetí země, a proto představují vhodný zdroj dodatečného financování. Spolupráci v oblasti Středomoří také přímo podporují programy, jako je partnerství v oblasti výzkumu a inovací ve středomořské oblasti (PRIMA) nebo dvoustranné nástroje vytvořené Evropskou unií v sousedních zemích;

45. poukazuje na to, že v oblasti Středomoří rovněž působí dárci, jako je Světová banka nebo Evropská investiční banka, a instituce, např. nadace Anny Lindhové, a ti mohou usnadnit vznik společných projektů;

46. závěrem konstatuje, že mnoho zemí, regionů a měst uskutečňují programy decentralizované spolupráce, které mohou rovněž přispět k provádění rozsáhlejších projektů spolupráce v oblasti Středomoří;

47. dále zdůrazňuje, že provádění programů Evropské územní spolupráce v období 2021–2027 bude probíhat souběžně s rozvojem mechanismů správy s cílem usnadnit koordinaci evropských finančních prostředků, které jsou v této oblasti dostupné. Výbor se domnívá, že to může z praktického hlediska přispět k vytvoření makroregionální strategie pro Středomoří;

Závěry

48. vítá nový impuls, který spolupráci v oblasti Středomoří dalo Fórum středomořských oblastí pořádané během francouzského předsednictví;

49. se zájmem očekává příští předsednictví Evropské unie, jehož se ujme středomořská země, konkrétně španělské předsednictví v roce 2023, a doufá, že se do středu zájmu vrátí správa Středomoří a možnosti obnoveného makroregionálního rámce pro správu a spolupráci v této oblasti;

50. vybízí Evropskou komisi a členské státy EU, aby podpořily rozvoj makroregionální strategie pro Středomoří a dalších nových makroregionálních strategií, jež jsou zapotřebí;

51. vybízí rovněž Evropský parlament a Evropský hospodářský a sociální výbor, aby podpořily impuls k vytvoření makroregionální strategie pro celé Středomoří, a to v zájmu lepšího, integrovaného a soudržného Středomoří;

52. vyzývá Evropskou radu, aby v roce 2022 postoupila tuto záležitost Evropské komisi za účelem vypracování makroregionální strategie pro Středomoří spolu s akčním plánem, které by měla schválit Rada a Evropský parlament během španělského předsednictví v druhé polovině roku 2023.

V Bruselu dne 11. října 2022. předseda Evropského výboru regionů Vasco ALVES CORDEIRO

(1) P7_TA (2012) 0269.

(2) 13424/20. Závěry Rady o provádění makroregionálních strategií, 2. prosince 2020.

(3) Randone a kol. 2017, Reviving the Economy of the Mediterranean Sea – Actions for a sustainable future (Oživení hospodářství v oblasti Středozemního moře – opatření pro udržitelnou budoucnost), iniciativa WWF pro Středomoří.

(4) MedECC (2020): Climate and Environmental Change in the Mediterranean Basin – Current Situation and Risks for the Future (Změna klimatu a životního prostředí ve Středomoří – Současný stav a rizika do budoucna. První hodnotící zpráva o Středomoří), Cramer W., Guiot J., Marini K. (editoři), Unie pro Středomoří, Plan Bleu, UNEP/MAP, Marseille.

(5) Plenární zasedání Evropsko-středomořského shromáždění zástupců regionů a měst (ARLEM), 23. ledna 2020.

(6) JOIN(2021) 2 final. Viz také stanovisko Evropského výboru regionů Obnovené partnerství se zeměmi jižního sousedství. Nová agenda pro Středomoří (Úř. věst. C 440, 29.10.2021, s. 19).

(7) Mise EU: Obnova našich oceánů a vod.