Zpráva Komise - Výroční zpráva Evropské komise Evropskému parlamentu o fungování systému evropských škol v roce 2005 {SEK(2006) 1070} /* KOM/2006/0451 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.08.2006 KOM(2006) 451 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE Výroční zpráva Evropské komise Evropskému parlamentu o fungování systému evropských škol v roce 2005 {SEK(2006) 1070} 1. Úvod Tato zpráva pro Evropský parlament zdůrazňuje hlavní otázky a úkoly pro systém evropských škol v roce 2005. V těchto 13 školách se v současné době vzdělává téměř 20 400 studentů. V roce 2005 zahájila Evropská komise několik iniciativ a vyvinula zvláštní úsilí v některých oblastech, aby se rok 2006 stal rokem reforem a odpovědí na hlavní výzvy. Příkladem je budoucí reforma finančního nařízení. Mnoho škol je navíc přeplněno a zažívá problémy s tím spojené, zatímco jiným školám naopak hrozí snižování počtu skupin. Na dvou největších místech, v Bruselu a Lucemburku, se v průběhu roku 2005 podrobně diskutovalo o plánech na další kapacitu ve formě nových škol, aby v roce 2006 bylo možno přijmout rozhodnutí. V roce 2004 vydala Evropská komise sdělení o budoucím vývoji systému jako celku[1] a během roku 2005 dostala zpětnou vazbu od všech zainteresovaných stran. Na stejné téma byl navíc zahájen průzkum mezi zaměstnanci. Ze zpětné vazby od široké škály zainteresovaných stran jasně vyplývá, že reforma je nutná a že by měla přinést vítanou modernizaci pedagogické, finanční a správní stránky daného systému. Rovněž je třeba řešit mnoho praktických otázek, hlavně odpovědnost hostitelské země za poskytnutí odpovídajících zařízení, aby bylo možno včas zajistit nezbytnou kapacitu. Tento problém se během roku 2005 stal v několika evropských školách zvláště naléhavým. Celková otázka budoucnosti systému evropských škol ve své celistvosti bude i nadále předmětem diskuse mezi členskými státy a Komisí. Za tímto účelem zřídili v roce 2005 místopředseda Kallas a nizozemské předsednictví evropských škol skupinu na vysoké úrovni s cílem připravit mezivládní konferenci na toto téma v květnu 2006. 2. Důležité události v roce 2005 2.1. PřEHLED SOUčASNÉ SITUACE Rok 2005 ukázal různorodý obrázek jednotlivých evropských škol. Výroční zpráva generálního tajemníka určená Nejvyšší radě evropských škol je připojena ve formě přílohy a obsahuje příslušné statistické údaje[2]. 2.1.1. Přeplněné školy v Bruselu Zvýšení počtu žáků ve třech stávajících školách v Bruselu (nacházejících se v Uccle, Woluwe a Ixelles) způsobilo v roce 2005 jejich přeplnění. To následně vedlo k přísnější politice zapisování všech dětí, jejichž rodiče nejsou zaměstnanci EU, do škol v Bruselu. Pro některé jazykové skupiny ve dvou z těchto škol bylo rovněž nutno zavést omezení týkající se dětí zaměstnanců EU, což způsobilo nepříjemnosti a zklamání mnoha dotčeným rodičům a žákům, kteří se někdy nemohli zapsat do školy podle svého výběru. Belgické orgány jsou zodpovědné za to, že jako řešení tohoto přeplnění navrhnou dočasnou budovu, neboť podle jejich harmonogramu bude čtvrtá škola v Laekenu otevřena až v roce 2009. Komise se velmi aktivně snažila navrhnout dočasnou budovu co nejdříve, s velkým předstihem před otevřením Bruselu IV v Laekenu v roce 2009. Jak předseda Barroso, tak místopředseda Kallas byli v kontaktu s belgickými orgány, aby zajistili, že výběr dočasných budov bude proveden začátkem roku 2006, aby byla budova funkční nejlépe od začátku školního roku 2006/2007, v každém případě pak od září 2007. Zpoždění při předkládání návrhů na dočasnou budovu Komisi i rodiče velmi trápí. 2.1.2. Zpoždění stavebních prací v Lucemburku a privatizace školní jídelny Zvýšení počtu žáků v Lucemburku vedlo k politice omezování zapisování dětí, jejichž rodiče nejsou zaměstnanci EU, do škol v Lucemburku. Nová škola, která nyní funguje v provizorní budově, může do mateřské a základní školy přijmout pouze žáky těchto jazykových skupin: EN, FR, DE, HU, CZ, SL, SK, DK, GR, IT. Středoškoláci těchto jazykových skupin zůstanou v Lucemburku I až do otevření Lucemburku II. Během roku 2005 byly získány pozemky pro novou školu. Lucemburské orgány oznámily, že je možno očekávat další zpoždění, takže je pravděpodobné, že škola nebude otevřena v roce 2008, jak se původně plánovalo, nýbrž v roce 2010. Zástupce Komise ve správní radě vyjádřil hluboké znepokojení a vyzval lucemburské orgány, aby urychleně zajistily novou budovu. I když Nejvyšší rada přijala v lednu 2003 rozhodnutí (se souhlasem sdružení rodičů) rozdělit žáky mezi Lucemburk I a Lucemburk II podle jazykových skupin, zdůraznili v roce 2005 zástupci rodičů, že dávají přednost rozdělení podle věkové spíše než jazykové skupiny, a že by tedy středoškolské studium mělo být soustředěno do Lucemburku II. V roce 2006 je třeba pečlivě sledovat následné kroky v této záležitosti. Poté, co Nejvyšší rada v roce 2004 rozhodla, že školní jídelně v Lucemburku odebere zbytečně vysoký příspěvek z rozpočtu, začaly být v roce 2005 finanční, právní a praktické problémy s provozováním této školní jídelny naléhavé. Situaci vyřešila správní rada, která se rozhodla přesunout zaměstnance jídelny na jiná místa dotčené evropské školy a vyhlásit evropské výběrové řízení na subdodavatelské služby pro školní jídelnu a bufet poskytované od začátku školního roku 2006/2007, aby zachovala co nejlepší podmínky a služby pro žáky. 2.1.3. Další školy Školy v Bergenu, Molu, Karlsruhe a Varese zajišťují školní vzdělávání dětí zaměstnanců, kteří pracují v institutech Společného výzkumného centra, jež je generálním ředitelstvím Komise. Varese Ve Varese je naléhavým problémem přeplněnost z důvodu nedostatečného počtu tříd. Byl vyvinut tlak na italské orgány, aby našly odpovídající řešení problému a zajistily nezbytné rozšíření. Jako všechny hostitelské země musí také italská vláda poskytnout vhodné prostory v souladu s potřebami evropské školy. Komise podporuje požadavek Nejvyšší rady adresovaný italským orgánům, aby splnily své závazky. Ve Varese rovněž existuje právní problém týkající se zaměstnanců školní jídelny. Vedení školy začalo tento problém řešit, což správní rada během roku 2006 přezkoumá. Frankfurt a Mnichov: Tyto dvě německé školy mají rovněž problémy s přílišným počtem žáků, provádějí se úpravy, které by měly co nejvíce zlepšit situaci ve stávajících prostorách. V příštích letech bude však nejspíše třeba najít novou budovu pro školu ve Frankfurtu z důvodu plánovaného zvýšení počtu zaměstnanců v Evropské centrální bance. Za tímto účelem již byl zaslána žádost německým orgánům. Bergen, Culham, Mol a Karlsruhe: V roce 2004 potvrdila Nejvyšší rada své rozhodnutí o postupném uzavření 7 velmi malých jazykových skupin (s celkovým počtem pouze 17 dětí zaměstnanců EU) v Bergenu, Culhamu, Molu a Karlsruhe. Tento proces začal v září 2005 a potrvá 7 let. Bude zajištěno, aby dotčené děti mohly dokončit buď základní, nebo středoškolské studium ve své současné škole. Komise zahájila externí studii v roce 2005 s cílem prozkoumat dlouhodobou budoucnost těchto škol. Výsledky studie se očekávají v červenci 2006 a budou představeny na zasedání Nejvyšší rady. Alicante Evropská škola v Alicante funguje od roku 2002 a ve školním roce 2005/06 budou poprvé studenti skládat evropský bakalaureát. Většina žáků v Alicante jsou děti, jejichž rodiče nejsou zaměstnanci EU (63,6 %). To stojí za zmínku, neboť takzvaná kritéria Gaignage[3] stanoví, že alespoň 50 % žáků navštěvujících evropskou školu mimo Brusel a Lucemburk by mělo být dětmi zaměstnanců EU. V roce 2005 byl zaznamenán nárůst tohoto procenta, nicméně tento poměr je stále hluboko pod 50 %. 2.2. Pedagogické otázky S vytvořením několika nových agentur v členských státech se otázka zajištění vzdělání pro děti zaměstnanců EU v těchto místech stává stále naléhavější. V těchto místech, která jsou v některých případech také poměrně vzdálená, často pracuje relativně malý počet zaměstnanců. Vyhlídky na založení klasické evropské školy v takových místech jsou tedy nepravděpodobné vzhledem k omezenému počtu dětí zaměstnanců EU. Nejvyšší rada zřídila pracovní skupinu s názvem Trojka II – rozšíření evropského bakalaureátu, která se má zabývat těmito otázkami. Její mandát se mezi jinými týkal posouzení rozsahu spolupráce mezi evropskými a jinými školami a zvážení, jak zvýšit dostupnost evropského bakalaureátu tím, že se otevře i školám mimo stávající systém. Tato skupina dále zkoumala pedagogickou strukturu evropských škol a možnost větší autonomie a stanovila kritéria pro definici „evropského školního vzdělávání“. V dubnu 2005 schválila rada zprávu této skupiny, která načrtla hlavní rysy vzdělávání v evropských školách a určila základní kritéria. Zpráva navrhla spolupráci s místními školami, která by stanovila základní rysy vzdělávání poskytovaného v evropských školách, a harmonogram dosažení dohody se zeměmi, které projevily zájem. O toto uspořádání projevily zájem Itálie, Irsko a Řecko, které mají na svém území evropskou agenturu: italské orgány zřídily školu v Parmě, aby umístily děti zaměstnanců Evropské agentury pro bezpečnost potravin, a nabídly jim širokou škálu studijních programů ve 3 jazykových skupinách. V roce 2005 Itálie otevřela 1. až 3. ročník střední školy. Irové zavedli zvláštní opatření v Dunshaughlinu pro děti zaměstnanců Veterinárního úřadu v Grange. Itálie a Irsko požádaly o akreditaci evropského školního vzdělávání, které poskytují v rámci svých příslušných pilotních projektů. Začátkem roku 2006 přijala rada materiály, které předložily italské a irské orgány s cílem prokázat, že Scuola per l’Europa v Parmě a Centrum evropského školního vzdělávání v Dunshaughlinu splňují podmínky stanovené pro evropské školy, což je druhý krok v jejich akreditaci přidružených škol v rámci systému evropských škol. Rada rovněž přijala materiál obecného zájmu, který předložily řecké orgány v roce 2005 jako první krok při žádání o akreditaci Školy evropského vzdělávání v Heraklionu, která byla zřízena pro děti zaměstnanců Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací. 2.3. Rozpočet a finance Rozpočet evropských škol se skládá z příspěvků členských států (které vyplácejí platy svým vyslaným učitelům), příjmů z poplatků hrazených za děti, jejichž rodiče nejsou zaměstnanci EU, a vyrovnávacího příspěvku z rozpočtu EU. 2.3.1. Rozpočet za rok 2005 Rozpočtový orgán EU původně přidělil evropským školám v roce 2005 příspěvek ve výši 127 milionů EUR, stejně jako v roce 2004. Konečné rozdělení jednotlivých příspěvků do celkového rozpočtu bylo takovéto: - 53 % z rozpočtu EU; - 23 % od členských států; - 7 % od EPÚ[4]; - zbytek z jiných zdrojů. Evropské školy nevyužily 10,6 milionu EUR z celkového příspěvku přiděleného v roce 2005, přesto však jejich roční rozpočet skončil s přebytkem ve výši přibližně 8,3 milionu EUR. 2.3.2. Rozhodnutí o rozpočtu na rok 2006 Pro rok 2006 rozhodly Komise a Úřad generálního tajemníka (ÚGT), že provedou podrobnou analýzu důvodů pro opakované nevyčerpání zdrojů a rozpočtový přebytek v posledních letech. To Komisi vedlo k požadování příspěvku pro rok 2006 ve stejné výši jako v roce 2005: 127,13 milionu EUR. V prosinci 2005 rozhodl rozpočtový orgán, že pro rok 2006 zmrazí 25 % příspěvku EU určeného Úřadu generálního tajemníka (ÚGT), který dostává 80 % svých finančních prostředků z rozpočtu EU, aby ÚGT přiměl: - k hledání řešení problému přeplnění evropských škol; - ke zlepšení správy a řízení evropských škol. Komise toto rozhodnutí sdělila generálnímu tajemníkovi a navrhla, že její útvary mohou pomoci ÚGT při přijímání požadovaných opatření a navázání kontaktů s Evropským parlamentem. 2.3.3. Nové finanční nařízení pro evropské školy Jak Komise, tak rozpočtový orgán považují reformu v této oblasti za absolutně nezbytnou. Na základě doporučení obsažených ve zprávě pracovní skupiny Trojka I s názvem Sdílení finanční zátěže a spolufinancování schválila Nejvyšší rada v dubnu 2005 modernizaci finančního nařízení evropských škol. To rovněž umožní, aby byla provedena doporučení týkající se finanční autonomie. Přijatý přístup má sladit stávající pravidla podle nového finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství od roku 2002. Hlavními body jsou: - zásada řádného finančního řízení; - interní audit; - normy vnitřní kontroly; - zadávání zakázek; - výroční zpráva; - rozpočtový kalendář ES. Ve spolupráci s Komisí zahájil ÚGT tento proces a má v plánu předložit nové finanční nařízení pro evropské školy Nejvyšší radě v říjnu 2006, aby mohlo vstoupit v platnost dne 1. ledna 2007. 2.3.4. Audit ÚGT V listopadu 2005 zaslala Komise ÚGT dopis s návrhem, že jeden z útvarů interního auditu Komise by měl provést audit ÚGT. ÚGT měl za to, že toto rozhodnutí nelze přijmout. Nejvyšší rada o této otázce nediskutovala z důvodu časové tísně, neboť tato otázka byla umístěna na konec pořadu jednání, a nebylo tedy možno plně zvážit všechny argumenty. V únoru 2006 odpověděla rada na dotčený návrh písemně a zamítla ho. 2.4. Správa 2.4.1. Následná opatření po sdělení z července 2004 V roce 2004 předložila Komise sdělení s názvem Konzultace o možnostech rozvoje systému evropských škol. Konzultace probíhaly během roku 2005 a přinesly zajímavé a podnětné výsledky. Mezi respondenty byli zástupci sdružení rodičů, někteří zaměstnanci evropských institucí a jejich zástupci, zástupci žáků, zástupci členských států, členové Nejvyšší rady a zástupci zaměstnanců škol. Aby bylo možno dokončit proces konzultací, byl během září 2005 zaslán zaměstnancům evropských institucí průzkum obsahující klíčové myšlenky sdělení a bylo obdrženo 4 000 odpovědí. Předběžné výsledky konzultací ukazují, že existuje obecný konsensus o nutnosti reforem. Převážná většina respondentů podpořila návrh provést vnější hodnocení fungování celého systému evropských škol. Rovněž panoval obecný názor, že správa evropských škol by mohla být účinnější. Zaměstnanci institucí, kteří odpověděli na průzkum zaměstnanců, silně podpořili návrh, že by Komise měla mít rozhodovací pravomoc v poměru ke svému rozpočtovému příspěvku. Většina zainteresovaných stran rovněž podpořila myšlenku větší autonomie škol v kombinaci s větší odpovědností. Velkou podporu mělo lepší zajištění vzdělání pro žáky se zvláštními vzdělávacími potřebami a pro žáky, kteří nemají přístup k jazykové skupině svého mateřského jazyka. Většina zainteresovaných stran se rovněž shodla na tom, že by se měla zlepšit a zprůhlednit příprava a provádění rozpočtu. Během roku 2006 bude dokončena a zveřejněna hloubková analýza výsledků konzultací a rozsáhlého průzkumu. 2.4.2. Usnesení Evropského parlamentu Evropský parlament diskutoval o uvedeném sdělení ve svém rozpočtovém výboru a výboru pro kulturu a vzdělání a v září 2005 přijal usnesení P6TA(2005)336, které se zabývá všemi zásadními otázkami sdělení Komise. Na úrovni správy: větší kontrola ze strany Komise odpovídající jejímu finančnímu příspěvku, lepší řízení zdrojů, řešení pro agentury z hlediska poskytování vzdělání dětem jejich zaměstnanců, posouzení alternativních systémů financování; na pedagogické úrovni: rozšíření evropského bakalaureátu a spolupráce evropských škol s ostatními školami, lepší poskytování vzdělání pro děti se ZVP[5], snížení počtu žáků ve třídě a zavedení alternativního osvědčení o absolvování školy. V přímé reakci podnikla Komise kroky ve výše uvedených záležitostech, které například vyústily v plánovanou reformu finančního nařízení. Některými otázkami je nicméně možno se zabývat pouze v rámci širší diskuse o budoucnosti celého systému. Komise byla v rámci skupiny na vysoké úrovni (viz bod 3.3) velmi aktivní v podporování změn v souladu s obecnými názory dotčených institucí. Současně v rámci Nejvyšší rady pracuje několik pracovních skupin na možnostech pedagogických záležitostí. 2.4.3. Příprava konference o budoucnosti systému evropských škol Velmi naléhavé jsou otázky správy systému a sdělení Komise o budoucnosti systému evropských škol bylo začátkem široké diskuse. Ve svém sdělení ze dne 8. září 2005 Evropský parlament například zdůraznil naléhavou nutnost jednat. Tento názor sdílí mnoho pozorovatelů na politické i nepolitické úrovni. Místopředseda Kallas a nizozemské předsednictví[6] evropských škol tedy vyvinuli iniciativu vedoucí ke svolání konference, kterou připraví skupina na vysoké úrovni a která se bude konat v roce 2006 v Nizozemsku za účasti zástupců ze všech členských států, aby byl dán nový politický impuls v této oblasti. Komise zaujala velmi aktivní úlohu v práci skupiny na vysoké úrovni. Cílem této konference je podpořit proces úvah na vysoké úrovni a připravit půdu pro diskusi o reformách na ministerské úrovni. Všechny členské státy byly vyzvány, aby na tuto konferenci vyslaly své zástupce, kteří by přednesli názory svých vlád v příslušných oblastech, a to v oblasti správy, finančních a pedagogických hledisek. Viz rovněž oddíl 3.3. 2.4.4. Groupe de Suivi Bruxelles IV- Brusel IV v Laekenu Podle harmonogramu poskytnutého belgickými orgány se čtvrtá evropská škola otevře v Bruselu v roce 2009. Belgický stát na ni vyčlení zařízení v Laekenu. Bylo třeba přijmout dvě zásadní rozhodnutí: jaké budou v této 4. škole jazykové skupiny a jak připravit zahájení provozu této školy a jednotlivých skupin. Aby bylo možno definovat a analyzovat různé možnosti těchto rozhodnutí, která přijme Nejvyšší rada evropských škol v dubnu 2006, poskytl generální tajemník evropských škol nezbytné vstupy a předsedal pracovní skupině s názvem Groupe de Suivi Bruxelles IV. Tato skupina se skládala ze všech zainteresovaných stran: sdružení rodičů, evropských škol, učitelů a Komise. Komise byla aktivním členem této skupiny a pomohla zvláště zlepšit odhady budoucího počtu žáků. Tyto odhady, založené na plánovaném přijímání zaměstnanců ze strany Komise a současném počtu žáků, jejichž rodiče jsou zaměstnanci EU, byly spojeny s předpoklady ředitelů škol a schváleny pracovní skupinou. Pokyny pro tuto pracovní skupinu stanovila Nejvyšší rada na svém zasedání v říjnu 2005, když přijala seznam kritérií s ohledem na žádosti zástupců sdružení rodičů. Tato kritéria se stala základem pro rozhodnutí o jazykovém složení školy v Laekenu a o způsobu, jímž mají být tyto skupiny ustanoveny. Rada přijala seznam kritérií[7] téměř jednomyslně, a to včetně zástupce rodičů, dva zástupci se zdrželi hlasování (Itálie a Španělsko). Komise hlasovala pro. Tato Groupe de Suivi Bruxelles IV pak připravila půdu pro diskusi a rozhodnutí o uspořádání v Laekenu. Komise hrála klíčovou úlohu v této skupině a věnuje velkou pozornost analýze a prezentaci skutečností radě, která rozhodne o zahájení provozu školy a jednotlivých jazykových skupinách. Toto rozhodnutí je třeba přijmout dvoutřetinovou většinou, kdy každý členský stát a Komise mají jeden hlas. 2.4.5. Komunikace se zájmovými skupinami a informace Politika omezenějšího zapisování do škol v Bruselu na školní rok 2005/2006 byla příčinou mnoha frustrací během léta 2005 a generální ředitel DG ADMIN přijal strategické rozhodnutí spočívající v přímé komunikaci se všemi zaměstnanci prostřednictvím elektronických zpráv rozesílaných všem. To bylo považováno za nutné z důvodu zvýšení průhlednosti, ale i zastavení mylných informací, které šířily znepokojení a zbytečné obavy mezi rodiči a žáky. Tyto zprávy byly zaslány všem zaměstnancům[8] Komise v červnu a v prosinci 2005. Tento přístup byl zachován i v roce 2006, aby se zajistilo, že všichni zaměstnanci dostanou přesné a včasné informace. Místopředseda Kallas zaujal rovněž aktivní úlohu v komunikaci s ostatními komisaři a soustavně je informuje o vývoji. Příslušné útvary Komise vyvinuly značné úsilí, aby telefonicky nebo poštou odpověděly na všechny jednotlivé žádosti o informace od rodičů a dalších zainteresovaných stran. Celkem bylo během roku 2005 zasláno více než 300 písemných odpovědí. To Komisi umožnilo udržovat přímý kontakt s mnoha znepokojenými rodiči. Navíc rodiče, kteří mají stejné zájmy v určitých oblastech, často vytvořili ad hoc skupiny s cílem koordinovat své kontakty s Komisí. Také se uskutečnilo několik setkání se sdruženími rodičů, místními výbory zaměstnanců a odbory. Evropský parlament předložil v roce 2005 Komisi 30 formálních dotazů ohledně evropských škol, které byly zodpovězeny ústně nebo písemně. Veřejný ochránce práv přijal a řešil čtyři stížnosti. Místopředseda Kallas rovněž navštívil Evropský parlament, aby tam s poslanci osobně projednal záležitosti spojené s evropskými školami. 2.5. Průhlednost 2.5.1. Kodex řádné správní praxe V roce 2004 předložila Komise Nejvyšší radě dokument s názvem Navrhovaná opatření pro větší průhlednost a řádnou správu systému evropských škol, který byl přijat v dubnu 2006. Cílem tohoto kodexu je zaručit vysoce kvalitní služby za všech okolností všem uživatelům systému evropských škol. Komise velmi podporuje tento proces, který po svém zavedení sladí přístup a služby poskytované všemi evropskými školami a zvýší a podpoří průhlednost. Rovněž vítá úsilí generálního tajemníka konsolidovat v průběhu roku 2005 obecná pravidla evropských škol jakožto krok směrem k vyšší průhlednosti. 3. Pohled vpřed 3.1. Rozhodnutí o Bruselu IV v Laekenu Po intenzivní diskusi o jazykovém uspořádání školy v Laekenu, která probíhala během roku 2005, rozhodla Nejvyšší rada v dubnu 2006 o tomto složení: DE, EN, FR, IT, NL, plus BG a RO (pokud a až budou vytvořeny). Jakmile bude k dispozici provizorní školní budova, bude třeba vyvinout značné úsilí k přípravě přesunu a přivítat žáky v této nové budově. Hlavní obavou Komise je to, zda belgické orgány poskytnou provizorní budovu včas, aby se snížilo současné přeplnění. Plány na budoucí pátou evropskou školu v Bruselu se považují za nutné, neboť odhady počtu žáků ukazují, že brzy poté, co se otevře škola v Laekenu, bude opět dosaženo celkové maximální kapacity. 3.2. Zahájené studie 3.2.1. Studie čtyř malých škol [9] V roce 2005 zahájila Komise externí studii s cílem prozkoumat dlouhodobou budoucnost čtyř malých škol. Studie měla konkrétně posoudit alternativní metody vzdělávání dětí zaměstnanců EU a přechodná opatření pro všechny současné žáky. Výsledky této studie se očekávají v létě 2006. Bude sloužit jako základ pro diskusi v radě, která posléze rozhodne o budoucnosti těchto škol. 3.2.2. Studie o školních poplatcích Na základě výsledků pracovní skupiny vytvořené k posouzení možného přerozdělení finančního břemena mezi členské státy požádala Nejvyšší rada externího ekonoma, aby provedl studii optimální výše poplatků pro žáky, kteří ve školách studují na základě zvláštních podnikových dohod, a dětí, jejichž rodiče nejsou zaměstnanci EU. Tato studie bude předmětem diskuse administrativního a finančního výboru v roce 2006. 3.3. Budoucnost systému evropských škol Konference na vysoké úrovni, která se konala v květnu 2006 z iniciativy místopředsedy Kallase a nizozemského předsednictví evropských škol, dala dohromady zástupce členských států a Komise, aby diskutovali o budoucnosti systému evropských škol. Zvláště užitečné výsledky přinesla z hlediska pedagogických stránek systému a jeho budoucnosti, s nápady na školní vzdělávání dětí zaměstnanců zaměstnaných v malých agenturách v celé Unii, a z hlediska zpřístupnění evropského bakalaureátu školám, které nejsou spojeny s některou evropskou institucí, nicméně splňují určitá přísná kritéria. Konference rovněž uznala nutnost reformy celého systému a zvláště jeho správní a finanční stránky. Naopak diskuse o řízení a možných změnách úmluvy byly různorodější. Diskuse o všech těchto stránkách budou pokračovat i v roce 2006. Po této konferenci je Komise připravena postoupit dále a hrát konstruktivní úlohu v modernizaci systému a čelit tak výzvám rozšíření a rostoucímu počtu agentur v Evropské unii za současného zohlednění potřeb svých zaměstnanců. [1] KOM(2004) 519 v konečném znění. [2] Ref.:1512-D-2005-en-1. Příloha 1. [3] Ref. číslo 2000-D-7510. Příloha 2. [4] V případě evropské školy v Mnichově je podíl Evropského patentového úřadu (EPÚ) na rozpočtu školy podobný jako podíl Komise na rozpočtech ostatních evropských škol. [5] „Zvláštní vzdělávací potřeby“. Komise nemá mandát řídit pedagogická hlediska v souvislosti se ZVP, nicméně aktivně sleduje vývoj v evropských školách. V roce 2005 se celkový rozpočet evropských škol vyčleněný na ZVP zvýšil o 13 %. [6] Od srpna 2005 do srpna 2006. [7] Ref.: 2005-D-4310-en-2. Příloha 3. [8] Příloha 4. [9] Culham, Mol, Bergen a Karlsruhe.