(3)Dne 11. března 2020 Světová zdravotnická organizace oficiálně prohlásila rozšíření onemocnění COVID-19 za globální pandemii. Jedná se o závažné ohrožení veřejného zdraví, které se dotýká občanů, společnosti i hospodářství. Pandemie vytváří značný tlak na vnitrostátní systémy zdravotní péče, narušuje globální dodavatelské řetězce, způsobuje volatilitu na finančních trzích, vyvolává šoky ve spotřebitelské poptávce a negativně poznamenává celou řadu odvětví. Ohrožuje pracovní místa a příjmy lidí a podnikání společností. Pandemie vyvolala velký hospodářský otřes, který už v Evropské unii zanechává vážné následky. Dne 13. března 2020 přijala Komise sdělení, v němž vyzvala ke koordinované hospodářské reakci na tuto krizi se zapojením všech aktérů na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie.

(4)Několik členských států vyhlásilo nouzový stav nebo zavedlo mimořádná opatření. Veškerá mimořádná opatření by měla být striktně přiměřená, nezbytná, časově omezená a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy. Měla by podléhat demokratickému dohledu a nezávislému soudnímu přezkumu.

(5)Dne 20. března 2020 přijala Komise sdělení o aktivaci obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu. Tato doložka stanovená v čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 3, čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 3 nařízení (ES) č. 1466/97 a v čl. 3 odst. 5 a čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/97 usnadňuje koordinaci rozpočtových politik v dobách závažného hospodářského útlumu. Komise ve svém sdělení Radě předestřela svůj názor, že vzhledem k očekávanému závažnému hospodářskému útlumu v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 připouštějí stávající podmínky aktivaci doložky. Hodnocení Komise odsouhlasili 23. března 2020 ministři financí členských států. Aktivace obecné únikové doložky umožňuje dočasně se odchýlit od postupu korekce k dosažení střednědobého rozpočtového cíle, pokud to neohrozí udržitelnost veřejných financí ve střednědobém horizontu. Pokud jde o nápravnou složku, může Rada na doporučení Komise rovněž rozhodnout o úpravě fiskální trajektorie. Obecná úniková doložka nicméně nepozastavuje postupy v rámci Paktu o stabilitě a růstu. Členským státům dovoluje odchýlit se od rozpočtových požadavků, které by se uplatňovaly za normálních okolností, a Komisi a Radě umožňuje provádět v rámci paktu nezbytná opatření pro koordinaci politik.

(6)Je třeba přijímat průběžná opatření, aby se šíření pandemie omezilo a udrželo pod kontrolou, aby se posílila odolnost vnitrostátních systémů zdravotní péče, aby se zmírnily socioekonomické důsledky prostřednictvím podpůrných opatření pro podniky a domácnosti a aby se zajistily adekvátní zdravotní a bezpečnostní podmínky na pracovištích s výhledem na obnovení ekonomické aktivity. Unie by měla plně využívat rozličné nástroje, které má k dispozici, aby podpořila úsilí členských států v těchto oblastech. Členské státy a Unie by současně měly společně pracovat na přípravě opatření, která jsou nutná pro návrat k normálnímu fungování naší společnosti a ekonomik a k udržitelnému růstu, přičemž do těchto opatření by měly mimo jiné začlenit ekologickou a digitální transformaci a promítnout veškeré ponaučení z krize.

(7)Krize způsobená pandemií COVID-19 poukázala na flexibilitu, kterou jednotný trh nabízí k přizpůsobení se mimořádným situacím. Aby se však zajistil rychlý a plynulý přechod k fázi oživení a k volnému pohybu zboží, služeb a pracovníků, musí být hned, jak přestanou být nezbytná, zrušena mimořádná opatření, jež brání normálnímu fungování tohoto trhu. Ze stávající krize vyplynulo, že jsou zapotřebí plány krizové připravenosti ve zdravotnictví, zahrnující zejména lepší nákupní strategie, diverzifikované dodavatelské řetězce a strategické rezervy základního vybavení. Jedná se o klíčové prvky pro vypracování rozsáhlejších plánů krizové připravenosti.

(8)Normotvůrce Unie již změnil příslušné legislativní rámce tak, aby členské státy mohly mobilizovat veškeré nevyužité zdroje z evropských strukturálních a investičních fondů a řešit tak mimořádné dopady pandemie COVID-19. Tyto změny zajistí další flexibilitu a také zjednodušené a efektivnější postupy. Aby se zmírnily tlaky v oblasti peněžních toků, mohou členské státy v účetním období 2020–2021 rovněž využít 100% míru spolufinancování z rozpočtu Unie. Španělsko se vyzývá, aby těchto možností plně využívalo a jejich prostřednictvím pomáhalo jednotlivcům a odvětvím, kterých se zmíněné problémy dotýkají nejvíce.

(9)Je pravděpodobné, že socioekonomické důsledky pandemie se ve Španělsku projeví nerovnoměrně napříč regiony, a to kvůli rozdílným modelům specializace. Půjde například o regiony, které se nejvíce spoléhají na cestovní ruch, jako jsou regiony při pobřeží Středozemního moře, Andalusie nebo Baleárské a Kanárské ostrovy, kde je na zmíněné odvětví vázána více než čtvrtina pracovních míst. Existuje tedy významné riziko, že se ve Španělsku prohloubí regionální rozdíly. Jelikož kromě výše uvedeného hrozí i dočasné narušení procesu konvergence mezi členskými státy, vyžaduje současná situace cílené politické reakce.

(10)Dne 1. května 2020 předložilo Španělsko svůj národní program reforem na rok 2020 a svůj program stability z roku 2020. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

(11)Na Španělsko se v současné době vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a přechodné pravidlo pro zadlužení.

(12)Dne 13. července 2018 Rada doporučila Španělsku zajistit, aby nominální míra růstu čistých primárních výdajů vládních institucí (3) v roce 2019 nepřekročila 0,6 %, což odpovídá roční strukturální korekci ve výši 0,65 % HDP. Celkové posouzení Komise potvrzuje, že v roce 2019 se Španělsko významně odchýlilo od doporučeného postupu korekce směřujícího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle. To je rozhodující faktor ve zprávě Komise vypracované v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, která posuzuje, jak Španělsko v roce 2019 plnilo kritérium dluhu.

(13)Ve svém programu stability z roku 2020 vláda plánuje zhoršení celkového salda ze schodku ve výši 2,8 % HDP v roce 2019 na schodek ve výši 10,3 % HDP v roce 2020. Poměr veřejného dluhu k HDP, který v roce 2019 klesl na 95,5 %, by se měl v roce 2020 podle letošního programu stability zvýšit na 115,5 %. Makroekonomický a fiskální výhled ovlivňuje vysoká nejistota spojená s pandemií COVID-19.

(14)Španělsko v reakci na pandemii COVID-19 a v rámci koordinovaného unijního přístupu přijalo rozpočtová opatření, aby zvýšilo kapacitu systému zdravotní péče, zabránilo šíření pandemie a poskytlo pomoc obzvláště zasaženým jednotlivcům a odvětvím. Podle programu stability z roku 2020 dosáhla předmětná rozpočtová opatření výše 3,2 % HDP. Kvantifikace těchto opatření, jež povedou k prohloubení schodku, se víceméně shoduje s odhady Komise, zohlední-li se odlišné zacházení s náklady spojenými s vestavěnými stabilizátory. Součástí opatření je mimo jiné posílení služeb zdravotní péče a podpora příjmu pro pracovníky zařazené do režimů zkrácené pracovní doby. Španělsko rovněž oznámilo opatření, která sice nemají přímý dopad na rozpočet, avšak přispějí k podpoře likvidity pro podniky a program stability z roku 2020 je odhaduje na 9,2 % HDP. Tato opatření zahrnují zejména úvěrové záruky (8,8 % HDP). Opatření, která Španělsko přijalo, jsou celkově v souladu s pokyny stanovenými ve sdělení Komise o koordinované ekonomické reakci na koronavirovou nákazu COVID-19. Plné provedení těchto opatření a následné přeorientování fiskálních politik směrem k dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic, až to hospodářské podmínky dovolí, přispěje k zachování fiskální udržitelnosti ve střednědobém horizontu.

(15)Prognóza Komise z jara 2020 předpokládá, že při zachování stávající politiky bude saldo veřejných financí ve Španělsku činit –10,1 % HDP v roce 2020 a –6,7 % HDP v roce 2021. Míra veřejného zadlužení by měla dosáhnout 115,6 % HDP v roce 2020 a 113,7 % HDP v roce 2021.

(16)Dne 20. května 2020 vydala Komise zprávu vypracovanou v souladu s čl. 126 odst. 3 Smlouvy, neboť Španělsko v roce 2019 nedodrželo pravidlo týkající se zadlužení a pro rok 2020 plánuje překročit referenční hodnotu schodku ve výši 3 % HDP. Celkově z analýzy vyplývá, že kritéria schodku a dluhu stanovená ve Smlouvě a v nařízení (ES) č. 1467/97 nejsou splněna.

(17)Opatření, která země přijala, aby zastavila šíření viru, mají výrazný dopad na hospodářství a mohla by srazit letošní HDP o 9,4 %. Dopad na zaměstnanost, který je v této fázi obtížné vypočíst, bude rovněž dosti velký. Od vypuknutí krize už přišel o práci přibližně jeden milion lidí. Dopad na zaměstnanost v tuto chvíli zmírňuje fakt, že téměř 3,5 milionu pracovníků bylo zařazeno do režimů zkrácené pracovní doby, což zatím brání okamžitým ztrátám zaměstnání. Důsledky pandemie ve Španělsku budou o to horší, že vysoký podíl zaměstnanosti připadá na malé a střední podniky, obzvláště zasažená odvětví (mimo jiné cestovní ruch a maloobchod) mají v ekonomice nemalou váhu a oživení v nich bude pravděpodobně probíhat pomaleji a vysoký podíl zaměstnanců má pracovní smlouvu na dobu určitou (26,3 % v roce 2019). Všechny tyto faktory by mohly vést ke značným ztrátám pracovních míst a znásobit šok, který pandemie vyvolala. Komise ve své prognóze očekává, že míra nezaměstnanosti (13,6 % v únoru 2020) stoupne v roce 2020 na 18,9 % a v roce 2021 se zlepší na 17 %.

(18)Španělské orgány se snažily zmírnit dopad pandemie a důsledky omezení volného pohybu několika soubory opatření v celkové výši 145 miliard EUR. V rámci boje s onemocněním zvýšily orgány výdaje na zdravotní a sociální služby. Usnadnily také využívání režimů zkrácené pracovní doby, aby udržely zaměstnanost a podpořily příjmy domácností. Zaměstnanci zařazení do těchto režimů pobírají dávky, které odpovídají 70 % vyměřovacího základu pro pojistné na sociální zabezpečení, s minimálním a maximálním limitem (502 EUR a 1 402 EUR). Pracovní poměr zůstává po dobu trvání režimů zkrácené pracovní doby nedotčen (režimy byly nedávno prodlouženy do 30. června 2020). Firmy, jež režimy uplatňují, nemusí za pracovníky, kteří do nich byli zařazeni, platit velmi podstatnou část příspěvků na sociální zabezpečení za předpokladu, že po návratu k podnikatelským aktivitám zachovají jejich pracovní místa po dobu nejméně šesti měsíců. Tato opatření jdou ruku v ruce se specifickou podporou (odkladem plateb daní, snížením příspěvků na sociální zabezpečení a státními zárukami) pro malé a střední podniky a osoby samostatně výdělečně činné, které jsou páteří španělského hospodářství, a vláda se prostřednictvím těchto opatření snaží uvedeným subjektům pomoci předejít úpadku a rychle obnovit činnost, jakmile krize pomine. Byla rovněž přijata opatření, jež mají zaručit dočasnou podporu příjmu pracovníkům v nestandardním pracovním poměru, kteří nemají přístup k sociálnímu zabezpečení.

(19)Španělské zdravotnictví vykazuje i přes poměrně nízkou úroveň investic dobré výsledky, co se týče zdraví. Rozšíření onemocnění COVID-19 však systém vystavilo nebývalému tlaku a odhalilo jeho zranitelnost vůči otřesům. Okamžitá opatření se zaměřují na posílení kapacit, pokud jde o zdravotnické pracovníky, klíčový zdravotnický materiál a infrastrukturu, aby bylo během pandemie možné zachraňovat životy a navracet zdraví. Během krize jsou nebezpečí zvláště vystaveny osoby s postižením a senioři v ústavní péči. Těmto lidem je třeba zajistit nepřerušený přístup ke zdravotní a sociální péči, včetně služeb pohotovostní a intenzivní péče. Později by se mělo úsilí soustřeďovat na zvýšení odolnosti zdravotnictví, aby se mohlo co nejrychleji vrátit k optimálnímu fungování a dokázalo se lépe vypořádat s novými otřesy. Pandemie odhalila existující strukturální problémy, z nichž některé se odvíjejí od určitých výpadků v investicích do fyzické infrastruktury a od nedostatků v náboru a pracovních podmínkách zdravotnických pracovníků. Mezi regiony jsou rozdíly, co se týče výdajů, fyzických zdrojů a personálu, a koordinace mezi různými úrovněmi státní správy je ne vždy efektivní. Ve střednědobém horizontu by mohlo poskytování zdravotní péče lépe reagovat na výzvy spojené se stárnutím obyvatelstva a s nárůstem chronických zdravotních problémů a postižení. Hlavní roli v tomto ohledu hrají primární péče a rozvoj elektronického zdravotnictví. Ve střednědobém horizontu bude důležité zajistit, aby se pravděpodobný pokles zdrojů v důsledku hospodářského útlumu nedotkl nabídky zdravotní péče a nevedl k nerovnostem v přístupu.

(20)Navzdory letité intenzivní tvorbě pracovních míst vykazoval španělský trh práce před pandemií COVID-19 vysokou míru nezaměstnanosti a segmentace. Předběžné údaje nasvědčují tomu, že míra nezaměstnanosti se v zemi v důsledku krize velmi významně zvýšila, což bude přítěží pro služby zaměstnanosti, jejichž kapacita pro podporu pracovníků a zaměstnavatelů je již nyní omezená, a pro sociální služby. Ve střednědobém horizontu by měla být základem cesty k oživení opatření na podporu zaměstnanosti (přijímaná po konzultacích se sociálními partnery), například postupné ukončování režimů zkrácené pracovní doby, přezkum systému náborových pobídek za účelem lepší podpory udržitelných forem zaměstnání (zejména u mladých pracovníků) nebo flexibilita v pracovních podmínkách. Zvýšení podílu studentů v přírodovědných oborech a v oborech spojených s digitálními technologiemi, zatraktivnění odborného vzdělávání a přípravy a zajištění flexibilních příležitostí pro prohlubování dovedností a pro rekvalifikace by mohlo pomoci uspokojit rostoucí poptávku po technických dovednostech, které jsou zapotřebí pro ekologickou a digitální transformaci, jež budou provázet oživení. Obecně lze říci, že zlepšení vzdělávacího a profesního poradenství a poskytování odpovídající podpory znevýhodněným studentům a zaostávajícím regionům by mohlo přispět k lepším výsledkům v oblasti vzdělávání. Úspěch opatření, která budou případně přijata k dosažení těchto cílů, bude silně záviset na vytrvalém hledání všeobecné a dlouhotrvající společenské a politické shody ohledně předmětných reforem.

(21)Vzhledem k důsledkům, které pandemie má na trhu práce, vyvstala naléhavá potřeba podpořit příjem domácností zasažených aktuální krizí. V tomto úsilí sehrává klíčovou úlohu usnadněné využívání režimů zkrácené pracovní doby. Dočasní pracovníci se smlouvami na velmi krátkou dobu, kteří tvoří většinu z necelého milionu nových nezaměstnaných a mezi kterými je mnoho mladých lidí, však často nemají nárok na standardní ochranu v nezaměstnanosti. Včasné zajištění přístupu k odpovídající sociální ochraně a aktivním politikám na trhu práce pro všechny pracovníky, včetně dočasných pracovníků a osob samostatně výdělečně činných, je nutné pro podporu udržitelného oživení a sociální soudržnosti.

(22)Ve Španělsku krize pravděpodobně zesílí vysokou míru chudoby či sociálního vyloučení, především mezi rodinami s dětmi. V roce 2019 vykazovalo Španělsko mezi členskými státy nejnižší průměr rodinných dávek na dítě. Rodiny s nízkými až středními příjmy nemají nárok na přídavky na dítě, jejichž vyplácení podléhá přísným podmínkám, a daňové odpočty pro ně nejsou příliš výhodné. Výdaje na sociální ochranu jsou i nadále silně orientovány na starší lidi, a pokud by měly trvale platit oznámené odchylky od penzijní reformy z roku 2013 bez přijetí odpovídajících vyrovnávajících opatření, očekává se, že výše výdajů na důchody ve střednědobém až dlouhodobém výhledu výrazně vzroste. Těžká hospodářská a sociální situace, kterou pandemie způsobila, si však žádá mezigenerační solidaritu ve prospěch mladších generací. Pomoc v nezaměstnanosti pro dlouhodobě nezaměstnané a pro pracovníky, kteří nemají nárok na příspěvkové systémy, je v současné době rozptýlena mezi četné systémy, což vede k nízkému pokrytí. Na stávající regionální systémy minimálního příjmu dosáhne pouze 20 % potenciálních příjemců v zemi a mezi regiony existují veliké rozdíly co do pokrytí, doby trvání, podmínek přístupu a přiměřenosti. V současné naléhavé situaci je plánováno rychlé zavedení trvalého vnitrostátního systému pro zaručený příjem, který má doplnit stávající regionální systémy minimálního příjmu a zajišťovat pokrytí přibližně třem milionům příjemců. Vliv zmiňovaného systému na snížení chudoby ani jeho udržitelnost v krátkodobém a střednědobém výhledu nelze v této fázi posoudit.