DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Evropská rada schválila dne 26. března 2010 návrh Evropské komise zahájit novou strategii pro zaměstnanost a růst, Evropa 2020[1], založenou na intenzivnější koordinaci hospodářských politik, která se zaměří na klíčové oblasti, v nichž je třeba přijmout opatření za účelem posílení evropského potenciálu pro udržitelný růst a konkurenceschopnost. Evropská rada za tímto účelem souhlasila s tím, že stanoví hlavní společné cíle EU, jimiž se budou řídit opatření členských států a Unie. Smlouva o fungování EU stanoví, že členské státy považují své hospodářské politiky a politiku zaměstnanosti za věc společného zájmu a koordinují je v rámci Rady. Ve dvou různých článcích Smlouva stanoví, že Rada přijme návrh hlavních směrů hospodářských politik členských států (článek 121) a hlavní zásady politiky zaměstnanosti (článek 148), a upřesňuje, že hlavní zásady politiky zaměstnanosti musí být v souladu s hlavními směry hospodářských politik. S ohledem na tento právní základ jsou hlavní zásady politiky zaměstnanosti a hlavní směry hospodářských politik předkládány jako dva různé, ale vzájemně propojené, právní nástroje: - Doporučení Rady o hlavních směrech hospodářské politiky členských států a Unie – část I integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020 - Rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států – část II integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020. Tyto hlavní zásady a směry prováděné prostřednictvím výše uvedených právních nástrojů společně představují integrované hlavní směry pro provádění strategie Evropa 2020. Hlavní zásady zaměstnanosti byly přijaty dne 21. října 2010 a podle ustanovení příslušného rozhodnutí mají zůstat až do roku 2014 nezměněné, aby bylo možné se soustředit na jejich provádění. Všeobecné cíle a priority obsažené ve směrech politik zaměstnanosti zůstávají v platnosti. Podle čl. 148 odst. 2 musí jejich platnost pro rok 2012 potvrdit rozhodnutí Rady po konzultaci s Evropským parlamentem, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a Výborem pro zaměstnanost. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A HODNOCENÍ DOPADU Nevztahuje se na tento návrh. 3. PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHU Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46. 2011/0390 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2], s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[4], vzhledem k těmto důvodům: (1) Smlouva o fungování Evropské unie (SFEU) ve svém článku 145 stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. (2) „Strategie Evropa 2020“ navržená Komisí, umožňuje Unii nasměrovat její hospodářství k inteligentnímu, udržitelnému růstu podporujícímu začlenění doprovázenému vysokou úrovní zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v příslušných hlavních směrech, představuje společné cíle, jimiž se řídí opatření členských států, a zohledňuje příslušnou výchozí situaci a podmínky v jednotlivých členských státech, jakož i situaci a podmínky v Unii. Vedoucí úlohu při realizaci cílů zaměstnanosti a pracovního trhu této nové strategie má Evropská strategie zaměstnanosti. (3) Tyto integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady. Členským státům poskytují jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem, s ohledem na jejich vzájemnou provázanost a v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada adresovat členským státům na základě čl. 148 odst. 4 SFEU, jakož i pro doporučení podávaná konkrétnímu členskému státu na základě čl. 121 odst. 2 uvedené smlouvy. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Evropská komise zasílají každoročně Evropské radě. (4) Posouzení předloh národních programů reforem členských států, které je součástí návrhu společné zprávy o zaměstnanosti, ukazuje, že členské státy by měly nadále vyvíjet co největší úsilí při řešení těchto prioritních oblastí: zvyšování účasti na trhu práce a snižování strukturální nezaměstnanosti, rozvoj kvalifikovaných pracovních sil, které budou odpovídat na potřeby trhu práce a podpora kvality pracovních míst a celoživotního učení, zvyšování účinnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních a zvyšování účasti na terciárním vzdělávání, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě. (5) Hlavní směry politik zaměstnanosti přijaté v roce 2010 by měly zůstat až do roku 2014 nezměněné, aby bylo možné se soustředit na jejich provádění. Až do konce roku 2014 by možnosti jejich aktualizace měly být přísně omezeny. (6) Členské státy by při implementaci hlavních směrů zaměstnanosti měly pokud možno využívat Evropský sociální fond, HAS ADOPTED THIS DECISION: Článek 1 Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí Rady ze dne 21. října 2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států[5], jsou platné i pro rok 2012 a členské státy k nim budou ve svých politikách zaměstnanosti přihlížet . Článek 2 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V […] dne […]. Za Radu předseda [1] KOM(2010) 2020, 3.3.2010. [2] Úř. věst. C , , s. . [3] Úř. věst. C , , s. . [4] Úř. věst. C , , s. . [5] Rozhodnutí Rady 2010/707/EU ze dne 21. října 2010 o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států (Úř. věst. L 308, 24.11.2010, s. 46).