CS Úřední věstník Evropské unie C 347/68

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru „K návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o přepravitelném tlakovém zařízení“

KOM(2009) 482 v konečném znění – 2009/0131 (COD)

(2010/C 347/10)

Zpravodaj: pan PEZZINI

Dne 29. září 2009 se Rada, v souladu s článkem 95 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o přepravitelném tlakovém zařízení

KOM(2009) 482 v konečném znění – 2009/0131 (COD).

Specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 1. února 2010.

Na 460. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 17. a 18. února 2010 (jednání dne 17. února 2010), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 190 hlasy pro, žádný hlas nebyl proti a 2 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Výbor oceňuje úsilí, které vyvinula Komise na přizpůsobení evropských právních předpisů týkajících se přepravitelného tlakového zařízení mezinárodnímu vývoji a nedávno přijatým opatřením, na posílení vnitřního trhu a na zjednodušení postupů.

1.2 Návrh Komise je nesmírně důležitý, neboť umožní rozšířit použití mezinárodních dohod ADR, RID a ADN již přejatých ve směrnici 2008/68/ES na vnitrostátní dopravu.

1.3 Schválení směrnice podle EHSV mimo jiné umožní změnit hodnotu doporučení, které daly Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů (UNECE) a Mezivládní organizace pro mezinárodní železniční dopravu (OTIF), na právní akt pro členské státy. To bude bezpochyby výhodné pro vnitřní trh.

1.4 EHSV důrazně doporučuje, aby všechny stanovené postupy měly vždy jako hlavní cíl bezpečnost provozovatelů a občanů, a to ve fázi výroby, dopravy, prodeje a recyklace zařízení.

1.5 Výbor zdůrazňuje, že faktor bezpečnosti je klíčovým prvkem dvou právních předpisů: stávajícího a provádění směrnice 2008/68/ES.

1.6 EHSV zdůrazňuje, že je třeba školit personál, aby získal dovednosti a osvědčení v oblasti řízení rizik. Navrhuje, aby byly jasně přiděleny odpovědnosti různým subjektům a zavedeny sankce v případě porušení bezpečnosti dodávek a případně náhrady škod, a to prostřednictvím možného pojištění rizik ze strany provozovatelů.

1.7 Výbor zdůrazňuje, že Komise učinila dobrá rozhodnutí, jejichž účelem je dát návrhu koherentní legislativní strukturu. Návrh obsahuje:

— přenesení technických norem do jednoho dokumentu,

— přejmutí legislativních opatření určených k posílení vnitřního trhu prostřednictvím lépe definované úlohy oznámených subjektů,

— rozšíření legislativy EU na další, nečlenské státy,

— posílení dozoru nad trhem.

1.8 Některé články návrhu by podle názoru Výboru mohly být podrobnější, aby se zlepšilo jejich přejímání v členských státech a předešlo se případným odlišným výkladům.

1.9 Výbor se domnívá, že by měly být prohloubeny vztahy s třetími zeměmi, především se sousedními zeměmi, a s enklávami Společenství, a to za účelem uzavření dohod s těmi zeměmi, jejichž přepravitelná tlaková zařízení procházejí přes území EU. Tyto dohody mají zajistit, aby tyto země dodržovaly požadavky směrnice.

1.10 EHSV je přesvědčen, že vydání přesných pravidel pro vysledovatelnost fází montáže, údržby a kontroly, které jsou pro přepravitelná tlaková zařízení stanoveny, by umožnilo dosáhnout lepšího vědomí odpovědnosti při provádění daných úkonů a vnést jasnější světlo do případných sporů, které mohou vzniknout následkem poškození provozovatelů, osob či statků. Oznámené subjekty by i v případě nehod měly být zodpovědné za šetření a analýzu toho, co se provozovatelům a třetím stranám přihodilo.

1.11 Výbor doporučuje vypracovat pro dva nové předpisy nové pokyny, kterými se obnoví pokyny stanovené ve směrnici 1999/36/ES, jež bude zrušena.

2. Souvislosti

2.1 Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) je hluboce přesvědčen, že zvýšení bezpečnosti přepravitelných tlakových zařízení během vnitrozemské přepravy nebezpečných věcí a zajištění jejich volného pohybu uvnitř Společenství je zásadní pro dokončení jednotného evropského trhu a pro ochranu průmyslu, mezinárodního obchodu, spotřebitele, životního prostředí a občanů obecně.

2.2 Výbor naprosto souhlasí s tím, že je třeba:

— přistoupit k osvědčování a posuzování shody nově vyrobených přepravitelných tlakových zařízení;

— pravidelně kontrolovat shodu;

— podrobit stávající přepravitelná tlaková zařízení pravidelným kontrolám;

— aby oznámené subjekty připojily na tato zařízení označení shody jako označení certifikace;

— posílit systémy dohledu nad trhem, jak již EHSV připomněl ve stanovisku (1) k novému právnímu rámci definovanému nařízením (ES) č. 765/2008 a rozhodnutím č. 768/2008/ES.

2.3 OSN pravidelně vypracovává přesná (i když ne právně závazná) doporučení k novým normám ISO, která jsou začleňována do tzv. oranžové knihy, která zajišťuje mezinárodní uznání dobrovolných norem ISO v této oblasti. Cílem doporučení je zohlednit technický pokrok, nové materiály a nároky dopravy, a zajistit tak ochranu osob, zboží a životního prostředí.

2.4 Expertní výbor OSN se nedávno rozhodl zavést ve zvláštní kapitole odkaz na četné normy ISO, čímž učinil označení OSN právně závaznými.

2.5 Evropská hospodářská komise (EHK) OSN vyjádřila svůj postoj v:

— Evropské dohodě o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR) (2),

— Řádu pro mezinárodní železniční přepravu nebezpečných věcí (RID) (3), který byl přejat ve směrnicích 94/55/ES a 96/49/ES,

— Evropské dohody o mezinárodní přepravě nebezpečných věcí po vnitrozemských vodních cestách (ADN) (4).

2.6 V souvislosti s těmito dohodami zveřejnila EHK OSN dne 18. srpna 2009 XVI. revizi doporučení k přepravě nebezpečných věcí.

2.7 Revize obsahuje:

— klasifikaci a definici jednotlivých tříd,

— seznam hlavních nebezpečných věcí,

— obecné požadavky na balení,

— zkušební postupy,

— označení nápisy, štítky, zkoušky a schválení obalů a cisternových vozů,

— postupy zasílání.

2.8 Od této revize se očekává zjednodušení přepravních operací, manipulace a kontroly, snížení formalit a obecně omezení překážek, které brání mezinárodní přepravě věcí klasifikovaných jako „nebezpečné“. Je však třeba mít neustále na paměti normy a systémy týkající se bezpečnosti provozovatelů a občanů.

2.9 Dne 24. září 2008 přijal Evropský parlament a Rada směrnici 2008/68/ES o pozemní přepravě nebezpečných věcí, ke které se EHSV vyjádřil příznivě (5). Touto směrnicí se zrušily směrnice 94/55/ES, 96/49/ES, 96/35/ES a 2000/18/ES (6).

2.10 Ve směrnici 2008/68/ES byl zvolen postup zjednodušení právního rámce prostřednictvím „zahrnutí všech tří druhů pozemní přepravy do jednoho právního aktu a vytvoření možnosti pouhého odkazování na mezinárodní smlouvy a dohody týkající se přepravy nebezpečných věcí v přílohách směrnice“ (5).

2.11 V současnosti je kromě směrnice 2008/68/ES (jež převzala ADR, RID a ADN (7)) daná záležitost na evropské úrovni upravena směrnicí 1999/36/ES o přepravitelném tlakovém zařízení, ke které se Výbor vyjádřil (8), a předpisem spadajícím do rámce „nového přístupu“ a několikrát pozměněným (9), aby se jeho přílohy přizpůsobily technickému vývoji.

2.12 Požadavky na normalizaci přepravitelných tlakových zařízení jsou dosti zásadní, a proto se normalizace, která podporuje a propojuje právní předpisy, stala nezbytnou pro zajištění politiky kvality a bezpečnosti. V úvahu je třeba vzít rovněž příslušenství, jak stanoví dohody ADR, RID a ADN.

2.13 Komise zveřejnila dne 9. září 2005 zprávu o používání směrnice Rady 99/36/ES ze strany členských států (10), ve které se uvádí, že „většina členských států nepovoluje schváleným subjektům, aby prováděly posuzování shody pro uvádění nových přepravitelných tlakových zařízení na vnitrostátní trh“ (nepoužívání možnosti uvedené v článku 4). Je vhodné zdůraznit, že používání schválených subjektů je volitelné, zatímco používání oznámených subjektů je povinné.

2.14 V souladu se stanoviskem Výboru pro přepravu nebezpečných věcí však Komise na druhé straně odložila pro tlakové bubny, svazky tlakových lahví a cisterny datum provedení směrnice 1999/36/ES na 1. července 2005 vzhledem k tomu, že „neexistují žádné podrobné technické specifikace a k přílohám směrnice Rady 94/55/ES (silniční přeprava nebezpečných věcí) a směrnice Rady 96/49/ES (sbližování právních předpisů členských států týkajících se železniční přepravy nebezpečných věcí) nebyly doplněny vhodné odkazy na odpovídající evropské normy“ (11).

2.15 Provedení směrnice 1999/36/ES vyvolalo řadu rozpaků mezi průmyslníky, subjekty pověřenými kontrolou shody výrobků, uživateli, profesními organizacemi a úřady pro normalizaci pověřenými stanovením základních požadavků.

2.16 Výbor připomíná to, co již k tomuto tématu uvedl, a tedy, že „bez jednotných právních předpisů Společenství pro všechny druhy přepravy (silniční, železniční a vnitrozemské vodní) lze těžko hovořit o vytvoření co nejlepších bezpečnostních podmínek pro přepravu nebezpečných věcí“ (12) v souladu s mezinárodními předpisy.

3. Návrh Komise

3.1 Návrh směrnice, která by měla být rozšířena na Evropský hospodářský prostor (EHS), má sledovat tyto čtyři základní cíle:

— zrušit směrnici 1999/36/ES a směrnice 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS o tlakových lahvích;

— co nejvíce zjednodušit normy, racionalizovat je a harmonizovat je s platnými mezinárodními normami;

— aktualizovat předpisy s cílem zajistit volný pohyb přepravitelných tlakových zařízení a jejich volné používání, co se týče uvádění výrobků na vnitřní trh, a zohlednit nařízení (ES) č. 765/2008 a rozhodnutí č. 768/2008/ES;

— odstranit prvky předpisů o přepravitelném tlakovém zařízení (směrnice 1999/36/ES) a mezinárodních předpisů týkajících se přepravy nebezpečných věcí, jež jsou v rozporu, a zjednodušit stávající opatření týkající se především postupů posouzení shody.

3.2 V zájmu bezpečnosti přepravy a volného pohybu přepravitelných tlakových zařízení se návrh Komise snaží přesně vymezit povinnosti různých hospodářských subjektů zodpovědných za každodenní údržbu, včetně vlastníků a provozovatelů přepravitelných tlakových zařízení, a transparentním způsobem stanovuje jejich odpovědnosti.

3.3 Návrh stanovuje požadavky a odpovědnosti pro orgány pověřené posuzováním, oznamováním a kontrolou oznámených subjektů a kontrolních subjektů a rovněž stanoví vzájemné uznávání oznámených subjektů.

3.4 Komise si vyhrazuje právo přizpůsobit přílohy vědeckému a technickému pokroku podle regulativního postupu s kontrolou, jenž je součástí systému projednávání ve výborech (13).

4. Obecné připomínky

Výbor souhlasí s cíli návrhu co se týče bezpečnosti, povinností a odpovědností provozovatelů a orgánů veřejné správy, jasně stanovených postupů a kontrol, podmínek pro uvádění na trh, dodávání a používání přepravitelných tlakových zařízení jako součást společného rámce uvádění výrobků trh, který byl definován rozhodnutím č. 768/2008/ES a systémem dohledu nad trhem definovaným nařízením (ES) č. 765/2008.

4.1.1 Výbor se domnívá, že provozovatelé hrají zásadní úlohu ve všech postupech souvisejících s přepravitelnými tlakovými zařízeními (tj. v žádostech o nové posouzení shody, ve výrobě, přepravě, technické údržbě a recyklaci), a očekává tedy, že prováděcí opatření směrnice všechny tyto významné funkce náležitě zohlední. Měla by být stanovena pravidelná vhodná opatření na odbornou přípravu personálu, která budou zaměřena na obezřetné řízení rizik. Vhodné by mohlo být pojištění rizik pro zainteresované provozovatele.

4.2 EHSV již zdůraznil, že „volný pohyb zboží představuje základní hybnou sílu konkurenceschopnosti a hospodářského a sociálního rozvoje jednotného evropského trhu a že posílení a modernizace podmínek pro uvádění bezpečných a kvalitních výrobků na trh představuje pro spotřebitele, podniky a evropské občany důležitý základní prvek“ (14).

4.3 Výbor považuje za vhodné, aby se nový předpis slučoval s mezinárodními předpisy tak, že umožní začlenit odkazy na patřičné mezinárodní úmluvy a dohody, a to za účelem splnění vyhlášeného závazku zjednodušit normy a technická ustanovení (15).

4.4 Výbor bere na vědomí „intenzivní konzultace s členskými státy a dalšími zúčastněnými stranami“, které Komise provedla. Vzhledem ke složitosti opatření a technických specifikací, které je třeba dodržovat, by však podle něj bývalo lepší, aby bylo provedeno posouzení dopadu nové směrnice.

4.5 Rozpaky vzbuzuje možnost nepoužít požadavky směrnice na zařízení používaná výlučně pro přepravu nebezpečných věcí mezi územím EHS a třetími zeměmi. Výbor se dále domnívá, že by měly být prohloubeny vztahy s třetími zeměmi, především se sousedními zeměmi, a s enklávami Společenství.

4.6 EHSV považuje za nezbytné, aby byla vydána přesná opatření týkající se vysledovatelnosti přepravitelných tlakových zařízení, neboť jsou vhodná pro snadnější zjištění odpovědností. Nedávná tragická událost, při níž vybuchla cisterna na nádraží ve Viareggiu, ukázala, že možnosti zjistit, komu přísluší odpovědnost, mají jasné meze.

4.7 EHSV si taktéž klade otázku, proč neexistují sankční opatření pro případy nedodržení povinností stanovených směrnicí, především v oblasti bezpečnosti. Zde je třeba vzít v úvahu zejména potřebu chránit bezpečnost provozovatelů a občanů.

4.8 Ohledně použití regulativního postupu s kontrolou při projednávání ve výborech EHSV zdůraznil, že „postupy ve výborech musí být co nejtransparentnější a srozumitelnější pro osoby žijící v EU, především pro osoby přímo dotčené těmito akty“ a připomenul, že „má-li být občanům a občanské společnosti zaručen úplný přístup k informacím, bude třeba řídit se plně článkem 8a Lisabonské smlouvy, který stanoví, aby rozhodnutí byla přijímána co nejblíže občanům“ (16).

5. Konkrétní připomínky

5.1 EHSV navrhuje, aby v čl. 2 odst. 14 návrhu byl lépe ujasněn rozdíl „ať za úplatu nebo bezúplatně“. Jedná se o zvláštní případy, které nespadají do pravomocí oznámených subjektů.

5.2 V čl. 6 odst. 6 by bylo podle názoru EHSV vhodné stanovit, komu má být dokumentace svěřena na roky zbývající do konce stanoveného období dvaceti let v případě ukončení činnosti dovozce. Vzhledem k tomu, že se s touto možností počítá v bodě 1.8.7.1.6 přílohy směrnice 2008/68/ES, bylo by vhodné na ni konkrétně poukázat v návrhu.

5.3 Co se týče čl. 18 odst. 5, EHSV se domnívá, že kromě nutné důvěrnosti citlivých informací je třeba zveřejnit opatření, aby se předešlo chybám a opomenutím.

5.4 V článku 29 by podle Výboru bylo vhodné lépe upřesnit povinnosti, závazky a odpovědnosti, které budou muset oznámené subjekty přijmout, aby byla zaručena jednotnost a přísnost postupů v tak choulostivém oboru, jakým jsou přepravitelná tlaková zařízení.

5.5 Podle názoru EHSV by bylo vhodné ve směrnici jasněji stanovit, kdo má v členských státech odpovědnost za posuzování účinnosti a zastaralosti zařízení a strojů, aby se především předešlo případným zraněním osob. Směrnice 2008/68/ES již toto stanovuje, ale bylo by vhodné se o tom konkrétně zmínit i v tomto návrhu.

5.6 EHSV zdůrazňuje, že kromě tlakových zařízení existují zařízení, která se „tlakovými“ stávají následkem činnosti. Bylo by vhodné vyslovit pár připomínek k těmto zařízením. Rovněž by bylo vhodné stanovit bezpečnostní normy pro střednědobé nebo dlouhodobé skladování (viz směrnice 2008/68/ES).

5.7 Podle Výboru by se mohlo stanovit, jak urovnat případné spory (soudní cestou, rozhodčím řízením atp.), které by mohly vzniknout mezi vlastníky, dovozci, zástupci a provozovateli

5.8 EHSV nakonec doporučuje vypracovat vyjasňující pokyny společně k nově navržené směrnici a ke směrnici 2008/68/ES tak, jak bylo učiněno u zrušené směrnice 1999/36/ES.

V Bruselu dne 17. února 2010 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) Úř. věst. C 120, 16.5.2008, s. 1.

(2) Uzavřena 30. září 1957 v Ženevě. Ke 31. březnu 2009 ji ratifikovalo 45 států: Albánie, Andorra, Ázerbájdžán, Belgie, Bělorusko, Bosna a Hercegovina, Bulharsko, Černá Hora, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Chorvatsko, Irsko, Itálie, Kazachstán, Kypr, Lichtenštejnsko, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Makedonie, Malta, Maroko, Moldavsko, Německo, Nizozemsko, Norsko, Polsko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Rusko, Řecko, Slovensko, Slovinsko, Spojené království, Srbsko, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko, Tunisko a Ukrajina.

(3) Řád RID je obsažen v příloze c úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF). Příloha byla přijata v červnu 1999 ve Vilniusu.

(4) Evropská dohoda přijatá 26. května 2000 v Ženevě a následně pozměněná.

(5) Úř. věst. C 256, 27.10.2007, s. 44.

(6) Směrnice 2000/18/EHS (Úř. věst. L 118, 19.5.2000, s. 41–43).

(7) Viz pozn. pod čarou č. 2, 3 a 4.

(8) EHSV předložil stanovisko v této věci dne 10. července 1997 (Úř. věst. C 296, 29.9.1997, s. 6).

(9) Směrnicí Komise 2001/2/ES ze dne 4. ledna 2001 (Úř. věst. L 5, 10.1.2001, s. 4) a směrnicí Komise 2002/50/ES ze dne 6. června 2002 (Úř. věst. L 149, 7.6.2002, s. 28).

(10) KOM(2005) 415 v konečném znění ze dne 9. září 2005.

(11) Rozhodnutí Komise 2003/525/ES (Úř. věst. L 183, 22.7.2003, s. 45).

(12) Viz poznámku pod čarou č. 7.

(13) Rozhodnutí 1999/468/ES (Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23–26).

(14) Úř. věst. C 120, 16.5.2008, s. 1.

(15) Je vhodné upozornit na to, že USA neakceptují tlakové láhve označené UN, ale pouze ty, které schválí jejich orgán DOT.

(16) Úř. věst. C 224, 30.8.2008, s. 35.