Sdělení komise Evropskému parlamentu a Radě - Předvedení zachycování a geologického ukládání uhlíku (CCS) v rozvíjejících se rozvojových zemích : financování společného projektu EU a Číny týkajícího se uhelné elektrárny s téměř nulovými emisemi {SEC(2009) 814} {SEC(2009) 815} /* KOM/2009/0284 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 25.6.2009 KOM(2009) 284 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Předvedení zachycování a geologického ukládání uhlíku (CCS) v rozvíjejících se rozvojových zemích: financování společného projektu EU a Číny týkajícího se uhelné elektrárny s téměř nulovými emisemi {SEC(2009) 814}{SEC(2009) 815} SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Předvedení zachycování a geologického ukládání uhlíku (CCS) v rozvíjejících se rozvojových zemích: financování společného projektu EU a Číny týkajícího se uhelné elektrárny s téměř nulovými emisemi 1. ÚVOD Jak rozvinuté, tak rozvojové země musí jednat, aby snížily své emise skleníkových plynů a dosáhly cíle omezení celosvětového nárůstu teploty na méně než 2°C ve srovnání s úrovněmi před industrializací. Toto sdělení předkládá plán Evropské komise na zavedení investičního režimu spolufinancování výstavby a provozu elektrárny pro předvedení technologie zachycování a geologického ukládání uhlíku (CCS) v Číně. Tento investiční režim by mohl sloužit jako model pro další spolupráci v oblasti technologií mezi rozvinutými a rozvíjejícími se/rozvojovými zeměmi v souvislosti s dohodou o změně klimatu po roce 2012. I když se očekává, že nejvíce přispěje ke snížení emisí energetická účinnost, z důvodu zabezpečení dodávek a hospodářství zůstane uhlí hnací silou rozvoje, zejména v rozvíjejících se ekonomikách s vydatnými domácími zdroji, jako je tomu v případě Číny. Je proto nutno zajistit, aby nevyhnutelné spalování uhlí bylo z hlediska klimatu méně škodlivé. Technologie CCS, pokud budou vyvinuty a použity ve vhodném časovém rámci, by mohly významně přispět ke snížení emisí tohoto klíčového energetického zdroje. CCS by byla překlenovací technologií, zatímco jsou dále vyvíjeny a používány alternativy k fosilním palivům. Z analýzy Evropské komise[1] vyplývá, že v rámci scénáře pro splnění cíle 2°C by muselo být přibližně 18 % celosvětové výroby energie z fosilních paliv opatřeno do roku 2030 technologií CCS. Vedoucí představitelé EU se zavázali k vybudování sítě až dvanácti ukázkových zařízení pro zachycování a ukládání uhlíku (CCS) v EU do roku 2015[2] s cílem maximalizovat rozsah předváděných možností technologie a ukládání a sdílení znalostí. Evropská rada a Parlament se dohodly na směrnici stanovující právní rámec pro CCS, aby byl umožněn bezpečný provoz CCS v Evropě a byl dán podnět pro předvádění CCS, tj. prostřednictvím systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) (bezpečně uložený CO2 nebude považován za emitovaný) a prostřednictvím rezervy pro nové účastníky EU ETS (poskytující prostředky, které lze použít na spolufinancování ukázkových zařízení CCS) a rovněž revidovaných pravidel státní podpory. V rámci plánu evropské hospodářské obnovy bylo vyčleněno 1 050 milionů EUR na demonstrační projekty CCS v EU. Několik společností z EU oznámilo záměr postavit v příštích 5–10 letech v EU ukázková zařízení. CCS je spolu s obnovitelnými zdroji energie a jinými nízkouhlíkovými technologiemi jednou z technologií podporovaných v rámci Evropského strategického plánu pro energetické technologie (plán SET)[3]. Předmětem znepokojení jsou zejména křivky emisí u rozvíjejících se ekonomik závislých na uhlí. Mezivládní panel pro změnu klimatu (IPCC)[4] předpověděl, že v případě, že nebudou přijaty žádné další politiky, vzrostou emise z používání energie mezi lety 2000 až 2030 o 45 až 110 %. Dvě třetiny až tři čtvrtiny tohoto nárůstu budou pocházet z rozvojových regionů. I v případě intenzivního využití obnovitelných zdrojů a jiných nízkouhlíkových technologií se odhaduje, že fosilní paliva budou do roku 2050 představovat polovinu světových zdrojů energie. Díky rozsáhlým zásobám je uhlí v Číně převládajícím zdrojem energie, který se na celkových dodávkách energie podílí 70 %. Lze očekávat, že uhlí zůstane ve střednědobém výhledu primárním zdrojem energie – jen v roce 2007 postavila Čína každého dva a půl dne ekvivalent jedné uhelné elektrárny o výkonu 500 MW[5]. To představuje týdenní přírůstek čínských emisí jen z výroby elektřiny z uhlí ve výši přibližně 4 megatun[6]. Samotná Čína se silně angažuje v oblasti technologií čistějšího spalování uhlí (CCT). V červnu 2007 Čína přijala Národní program pro změnu klimatu (CNCCP), ve kterém je výslovně uveden „vývoj a rozšiřování pokročilých a vhodných technologií“ včetně „technologií pro zachycování, využívání a ukládání oxidu uhličitého“. Čína má v plánu zveřejnit pokyny k technologii CCS v průběhu roku 2009. Kromě toho skupina sedmi státních podniků v odvětví energetiky založila společnost Greengen, jejímž cílem je postavit uhelnou elektrárnu založenou na kombinovaném procesu s integrovaným zplyňováním (IGCC), která by měla být následně doplněna zařízením CCS. V březnu 2005 podepsaly EU a Čína akční plán o čistém spalování uhlí, který zahrnoval spolupráci při zachycování a ukládání uhlíku. Na následujícím summitu mezi EU a Čínou v roce 2005[7] bylo ustaveno partnerství mezi EU a Čínou v oblasti změny klimatu, které obsahuje politický závazek do roku 2020 vyvinout a předvést v Číně a v EU vyspělou technologii na spalování uhlí s téměř nulovými emisemi (NZEC) pomocí zachycování a ukládání uhlíku (CCS). 1. etapa této spolupráce bude dokončena v roce 2009. Motivací pro dohodu mezi Čínou a EU z roku 2005 bylo přání řešit nárůst emisí v odvětví výroby energie z uhlí. Při životnosti zařízení přibližně třicet let nebo více je potenciál pro vytvoření překážek využití technologií pro zmírnění změn klimatu ( carbon lock-in ) obrovský. Pokročilý stav spolupráce mezi EU a Čínou v rámci partnerství mezi EU a Čínou v oblasti změny klimatu je příležitostí pro první demonstrační projekt v Číně realizovaný v rámci této spolupráce. Evropský parlament[8] zdůrazňuje důležitost spolupráce s Čínou, když „uznává, že rychlý hospodářský růst v Číně představuje obrovskou výzvu pro globální úsilí o řešení změny klimatu, přičemž emise CO2 z uhelných elektráren se mají do roku 2030 zdvojnásobit.“ CCS představuje potenciálně spolehlivou možnost pro řešení emisí z uhelných elektráren v Číně jako součást souboru technologií. Demonstrační zařízení CCS vyvinutá v EU a spolupráce mezi EU a Čínou na technologii NZEC by měla být chápána v souvislosti se závazkem skupiny G8 ke „dvaceti velkým demonstračním projektům CCS... které mají být celosvětově zahájeny do roku 2010 s přihlédnutím k různým vnitrostátním podmínkám a s ohledem na vývoj základní technologie a snížení nákladů před zahájením širokého používání CCS do roku 2020“[9] a rovněž se souhlasem ministrů energetiky skupiny G8, evropského komisaře pro energetiku a ministrů energetiky z několika dalších zemí včetně Číny na jejich setkání v květnu 2009 s provedením demonstrací CCS[10]. Toto sdělení vytyčuje další kroky s tím, že se soustřeďuje na financování demonstračního zařízení CCS. Tato spolupráce může rovněž přispět k závazku přijatému rozvinutými zeměmi na základě Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) k podpoře, usnadnění a financování převodu environmentálně vhodných technologií a know-how ostatním smluvním stranám nebo přístupu k těmto technologiím. Vzhledem k probíhajícím jednáním o ambiciózní celosvětové dohodě o změně klimatu na období po roce 2012 může spolupráce mezi EU a Čínou na technologii CCS sloužit jako příklad pro ostatní. Komise se zabývá otázkou usnadnění výměny informací mezi projektem NZEC a evropskými demonstračními projekty prostřednictvím sítě projektů CCS, která se v současné době zřizuje.[11]. Kromě toho je mnoho členů Evropské technologické platformy pro elektrárny na fosilní paliva s nulovými emisemi (ZEP)[12] rozhodujícími zúčastněnými stranami v rámci spolupráce mezi EU a Čínou. 2. PROBLÉMY SOUVISEJÍCÍ S TECHNOLOGIÍ CCS Jednotlivé součásti procesu CCS jsou již k dispozici a jsou provozovány v pilotních projektech[13]. Ale kombinace těchto prvků v elektrárnách komerčního rozsahu včetně celého řetězce CCS od zachycování CO2 přes dopravu až po ukládání ještě čeká na předvedení. Předvedení technologií CCS v komerčním rozsahu je nutné pro zjištění a následné snížení nákladů na technologii jako předpokladu pro její dostatečné rozšíření na fungujícím trhu s uhlíkem. Předvedení přispěje k lepšímu pochopení technických a metodických otázek (včetně výběru a monitorování místa pro ukládání), otázek životního prostředí a přijetí ze strany veřejnosti a finančních otázek, a tak umožní lepší odhad reálného potenciálu technologie CCS jako klíčové technologie pro zmírnění změn klimatu. Vývoj a použití CCS v rozvojových a rozvíjejících se ekonomikách včetně Číny může hrát klíčovou úlohu v pomoci dosáhnout celosvětového udržitelného rozvoje, ale bez pomoci rozvinutých zemí by došlo k jeho značnému zpoždění . Závazek EU spolu s technologickou a finanční pomocí je jedinečnou nabídkou, která může pomoci maximalizovat potenciál CCS v rozvíjejících se ekonomikách. Neschopnost trhu v rozvojových/rozvíjejících se ekonomikách odrážet reálné náklady pro společnost (např. prostřednictvím ceny CO2) vznikající používáním fosilních paliv na výrobu elektřiny znamená, že CCS není v předváděcí etapě ekonomicky životaschopná technologie. Veřejné financování EU může pomoci překonat některé z výše popsaných překážek a povzbudit veřejné financování, které by jinak nebylo pro demonstrační projekty CCS velkého rozsahu k dispozici. 3. CCS V NEJDůLEžITěJšÍCH PARTNERSKÝCH ZEMÍCH V zemích s velkými zásobami uhlí, a obzvláště v rychle se rozvíjejících zemích jako je Čína, obavy o zabezpečení dodávek energie nutí k pokračujícímu využívání uhlí k výrobě elektřiny. Je proto důležité vytvořit prostředky pro podporu předvádění CCS v těchto zemích, aby mohlo být využito úspor z rozsahu a zajistit, že po skončení předvedení by bylo možné použití technologie ve větším rozsahu, jestliže budou odpovídajícím způsobem vyřešeny všechny problémy spojené s použitím v praxi (viz rámeček 1). Rámeček 1: Problémy spojené s použitím technologie CCS v praxi a jejím rozšiřováním v rozvojových zemích - Zvýšené náklady na výrobu elektrické energie z důvodu dalších investičních a provozních nákladů spojených se zařízením pro zachycování, dopravu a ukládání v porovnání s konvečními elektrárnami včetně energetického penále, tj. dalších energetických požadavků vlastního procesu CCS. To je zapříčiněno neschopností trhu odrážet reálné náklady pro společnost včetně vnějších faktorů vzniklé používáním fosilních paliv na výrobu elektrické energie. - Absence příznivého prostředí: nedostatečný legislativní rámec pro plánování a povolování zařízení na zachycování, dopravu a ukládání CO2; kromě toho by měly existovat záruky na ochranu investic a měla by být zaručena ochrana práv duševního vlastnictví. - I kdyby byly vytvořeny příznivější politické rámce, není automaticky zajištěno financování investic do CCS ze strany soukromého sektoru . Tento nedostatek financí je běžný u technologií, které se nacházejí v předkomerční fázi, která je charakterizována ukončením grantové podpory a činnostmi s vysokými náklady, jako jsou vývoj a zkoušky prvotních a druhotných prototypů, příprava staveniště, vytvoření dodavatelského řetězce, výstavba apod. - Nedostatek informovanosti /přijímání ze strany veřejnosti musí být aktivně řešen. Kromě dobře zavedené spolupráce s Čínou je nutno zvýšit úsilí pro předvedení a použití technologií CCT a CCS v jiných rozvíjejících se ekonomikách s cílem maximalizovat potenciál pro celosvětové použití a rozšíření. ES se zavázalo ke zvýšení stávající spolupráce při zachycování a geologickém ukládání uhlíku s Čínou a k jejímu rozšíření na jiné důležité partnery, jako jsou Indie a Jihoafrická republika[14]. Podle posledních dvoustranných výměn informací mezi další země, které by mohly mít rovněž zájem na vybudování kapacit CCT a CCS, patří Rusko a Ukrajina. Komise má v úmyslu podporovat spolupráci s rozvíjejícími se a rozvojovými zeměmi v oblasti CCS a jiných technologií čistějšího spalování uhlí prostřednictvím tematického programu pro životní prostředí a přírodní zdroje. V rámci nové činnosti nazvané „spolupráce na technologii čistého spalování uhlíku (CCT) a zachycování a ukládání uhlíku (CCS) s partnery z rozvojových a rozvíjejících se zemí závislých na uhlí“ Evropská komise navrhuje vybudování kapacity a provedení přípravných studií pro technologie CCT a CCS v rozvíjejících se ekonomikách a rozvojových zemích závislých na uhlí na základě partnerství a diferencovaného přístupu. Kromě toho se předpokládá, že zkušenosti získané v rámci předváděcího projektu v Číně budou předávány po celém světě. 4. PODPORA PřEDVEDENÍ TECHNOLOGIE CCS V čÍNě Vzhledem k objemu emisí skleníkových plynů pocházejících z čínských převážně uhelných elektráren, politickému závazku mezi EU a Čínou a pokročilému stavu spolupráce na CCS by Čína byla nejvhodnější zemí pro ukázkové zařízení postavené s finanční podporou EU. Předpokládá se, že společný projekt EU a Číny na spalování uhlí s téměř nulovými emisemi (NZEC) bude realizován ve třech etapách. 1. etapa zahrnuje několik projektů na provedení počátečního průzkumu možností pro předvedení zachycování a ukládání uhlíku (CCS) z uhelných elektráren v Číně, jmenovitě projekt posouzení NZEC financovaný Spojeným královstvím a výzkumné projekty COACH a STRACO2 spolufinancované Evropskou komisí (viz rámeček 2). 1. etapa má být ukončena na podzim 2009. Rámeček 2: 1. etapa spolupráce mezi EU a Čínou na technologii CCS Memorandum o porozumění mezi EU a Čínou z února 2006 je realizováno prostřednictvím projektu COACH (spolupráce na CCS mezi EU a Čínou, na kterou je vyčleněna částka 1,5 milionu EUR ze 6. rámcového programu ES pro výzkum). Na projektu COACH se podílí dvacet evropských a čínských partnerů z akademického a výzkumného prostředí a z průmyslu. Cíle programu jsou: 1. Zlepšení výměny znalostí a vytvoření kapacit 2. Příprava půdy pro předvedení technologie CCS v Číně s využitím spalování uhlí v kombinovaném cyklu s integrovaným zplyňováním (IGCC)/polygeneračních režimech včetně CCS 3. Posouzení potenciálu geologického ukládání CO2 v zásobnících uhlovodíků (EOR/EGR), hlubinných zásobnících slané vody a uhelných slojích Pochajské pánve 4. Řešení společných otázek, jako je přijímání ze strany veřejnosti, a právní, regulační, finanční a hospodářská hlediska. Memorandum o porozumění mezi Čínou a Spojeným královstvím z prosince 2005 je podporováno Spojeným královstvím – projektem posouzení technologie NZEC (3,5 milionu GBP), který byl zahájen v listopadu 2007. Projekt NZEC financovaný Spojeným královstvím je projektem spolupráce mezi čínskými a britskými oborníky, jehož cílem je: – vybudovat v Číně kapacitu, aby bylo možno stanovit nejlepší možnosti pro zachycování, dopravu a geologické ukládání oxidu uhličitého a – prozkoumat potenciál pro vývoj a předvedení technologie CCS v Číně a její používání v budoucnosti. Existují další čtyři projekty CCS spolufinancované Evropským společenstvím, na kterých se rovněž podílejí čínští partneři: – Podpora regulačních činností pro zachycování a ukládání uhlíku (STRACO2, financování ES ve výši 0,86 milionu EUR), – Posouzení evropské kapacity geologického ukládání oxidu uhličitého (EU GEOCAPACITY, financování ES ve výši 1,9 milionu EUR), – Ukládání CO2 v uhelných slojích se současným příznivým vlivem na získávání metanu (MoveCBM, financování ES ve výši 1,25 milionu EUR), – Zachycování oxidu uhličitého a výroba vodíku z plynných paliv (Cachet, financování ES ve výši 7,5 milionu EUR). | 2. etapa projektu NZEC je plánována na období 2010–2012. Bude vycházet z výše popsaných výsledků těchto projektů a zkoumat a podrobně definovat požadavky konkrétních míst na předváděcí zařízení a související opatření. Bude obsahovat technickou analýzu a rozbor nákladů různých variant. Na základě této analýzy bude určeno místo pro vybudování elektrárny, technologie spalování (práškové uhlí nebo IGCC), technologie zachycování a koncepce dopravy a ukládání. Součástí 2. etapy bude také podrobný plán výstavby a provozu předváděcího zařízení a posouzení vlivu na životní prostředí předváděcí elektrárny a úložiště uhlíku. Pokud jde o projekt 2. etapy, zbývá ještě několik otázek, které je nutno projednat s čínskými partnery. Patří mezi ně termíny pro přijetí rozhodnutí o projektu a mechanismus sdílení nákladů. Evropská komise má ve druhé polovině roku 2009 v úmyslu provést nabídkové řízení, z něhož by mělo vzejít konsorcium pro realizaci 2. etapy projektu. Poté by měla následovat 3. etapa zahrnující výstavbu a provoz předváděcího zařízení komerčního rozsahu v Číně. Komise v současné době projednává s čínskými protějšky zahájení provozu předváděcího zařízení mnohem dříve než v roce 2020 (což je datum dohodnuté v roce 2005). Konečné rozhodnutí o investici bude učiněno na základě studií proveditelnosti 2. etapy a musí být schváleno příslušnými partnery a je podmíněno existencí propracovaného plánu financování. Pro urychlení postupu budou souběžně prováděny technické přípravné práce a zajišťování financování. Hlavním účelem tohoto sdělení je tedy spuštění režimu financování 3. etapy projektu NZEC ve spolupráci s čínskou vládou, EU a členskými státy EHP. Obr. 1: Vývojový diagram 1. až 3. etapy projektu NZEC [pic] 5. SPOLUFINANCOVÁNÍ PŘEDVÁDĚCÍHO ZAŘÍZENÍ CCS V ČÍNĚ Důvodem pro spolufinancování tohoto předváděcího zařízení CCS v Číně je získání času díky urychlenému vývoji technologie. Zkušenosti z Číny ukazují, že jakmile se technologie začne používat ve větším rozsahu, náklady se snižují. Podmínkou pro široké nasazení technologie CCS v Číně však je cena uhlíku. 5.1 Spojení veřejného a soukromého financování v partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem S cílem shromáždit dostatečné veřejné a soukromé finanční prostředky a efektivně je využít má Komise v plánu vytvořit partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem (PPP), například v podobě jednotky pro speciální účel (SPV). SPV jsou velmi pružné investiční nástroje, které lze navrhnout pro jednorázový projekt a které mají relativně jednoduchou právní a řídící strukturu, což znamená, že je lze zřídit rychle a s minimálními režijními náklady. Pravidla, kterými se SPV řídí, jsou stanovena předem a podrobně popisují její činnosti. Tento mechanismus umožňuje omezení finančních rizik investora. SPV jsou vhodné pro převod aktiv na financování velkého projektu pro dosažení omezeného počtu cílů se současným omezením rizika pro investující subjekt. Model SPV tudíž nabízí několik výhod a může být navržen tak, aby vyhověl potřebám předváděcího projektu CCS. Výhodou této struktury by bylo, že veřejní dárci mohou určit investiční politiky pro zajištění plného souladu s cíli veřejné politiky. Tato struktura by prostřednictvím specifikované investiční politiky nabídla investiční platformu, která může kombinovat veřejné a soukromé financování. Iniciativa musí být navržena tak, aby poskytla informace a získala podporu Číny, členských států EU a EHP, mezinárodních finančních institucí a soukromých společností, aby se na této činnosti podílely. Soukromé investice do CCS jsou atraktivní pouze v případě, že existují vyhlídky na trvalý příjem, např. z trhu s uhlíkem a/nebo ze zdokonalené těžby ropy. Čínské investice do přírůstkových nákladů CCS budou nezbytné pro zvýšení čínské zainteresovanosti na projektu. Zajistí rovněž větší čínské vlastnictví, obeznámení se s technologií a zvýšenou pravděpodobnost dalšího použití. Rámeček 3: Potenciální zdroje financování zařízení NZEC Soukromý sektor Zapojení soukromého sektoru lze rozdělit do dvou kategorií: aktivní investoři (provozovatelé, zhotovitelé, dodavatelé zařízení) a pasivní investoři (investiční fondy, institucionální investoři). Základní zařízení může být financováno prostřednictvím investic soukromého sektoru (např. na základě financování projektu nebo financování podniku). Soukromí investoři by se mohli podílet také na některých dalších nákladech CCS nebo poskytnout naturální plnění, pokud by viděli potenciální pobídky. Několik evropských společností je již na čínských trzích s čistými technologiemi přítomno. Mnohé z nich jsou členové ZEP (technologická platforma pro elektrárny na fosilní paliva s nulovými emisemi) a patří ke klíčovým zúčastněným stranám spolupráce mezi EU a Čínou. Spolupráce mezi zúčastněnými stranami zastupujícími evropský a čínský průmysl bude rovněž podporována střediskem pro čistou energii EU–Čína, jehož vytvoření bylo dohodnuto na summitu EU–Čína v roce 2007 a které má být zřízeno v Pekingu.[15] Obchodování s uhlíkem V současné době není možné financovat technologii CCS z výtěžků z obchodování s uhlíkem (např. prostřednictvím mechanismu čistého rozvoje (CDM), což je koncepce založená na projektu, kdy se jako náhrada za emise rozvinutých zemí realizují projekty čistého rozvoje v rozvojových zemích), i když by mohlo vzniknout oprávnění na tento způsob financování po roce 2012, např. prostřednictvím odvětvového úvěrového mechanismu (tj. mechanismu pro úvěrování snížení emisí na úrovni odvětví) nebo prostřednictvím konkrétního režimu CDM pro předváděcí zařízení CCS v rozvíjejících se a rozvojových zemích. Účinnější těžba fosilních paliv V závislosti na charakteru zařízení je možné, že by mohly být získávány příjmy z účinnější těžby ropy (EOR). Veřejné finance Příspěvky z veřejného rozpočtu by byly potřebné na spolufinancování dalších nákladů na CCS. Existuje řada potenciálních zdrojů, které by mohly být využity: - rozpočet ES, - vnitrostátní rozpočty členských států EU nebo EHP,[16] - zvýhodněné půjčky z veřejných investičních bank. Veřejné finance by mohly být použity následujícími způsoby: - subvence, - úvěrové záruky, - záruka za návratnost soukromého sektoru (zaručující cenu nebo regulační rizika), - investice (s omezenou očekávanou návratností). 5.2. Stanovení rozsahu veřejného financování Za účelem přilákání soukromých investic do předváděcího zařízení je nutno vytvořit možnost návratnosti investic. Možnými zdroji příjmů jsou trh s uhlíkem nebo EOR. Různé typy investorů mohou vyžadovat různou úroveň návratnosti svých investic do čistých technologií. Budoucí způsobilost CCS k financování z výtěžků z obchodování s uhlíkem (v protikladu k uvalení uhlíkové daně) by mohla zajistit příjem, který by mohl přilákat soukromé investice do předváděcího zařízení. Zejména zajímavý je v tomto ohledu odvětvový úvěrový mechanismus, který je v současné době projednáván v souvislosti s jednáními o globální dohodě o změně klimatu po roce 2012. V čínském odvětví energetiky by tato koncepce mohla například umožnit poskytování úvěrů na snížení emisí pod určitou základní úroveň. Při tomto postupu se poskytuje úvěr pouze na opatření, které překračuje rámec běžné činnosti, a společnosti by měly pobídku, aby přijímaly nákladnější opatření na zmírnění emisí výměnou za financování prostřednictvím trhu s uhlíkem. To by mohlo usnadnit přijímání dražších technologií jako je CCS na úkor jiných technologií čistějšího spalování uhlí s větší účinností, které jsou v průběhu času nákladově neutrální nebo dokonce negativní. Není jisté, zda a kdy bude technologie CCS v rozvíjejících se a rozvojových zemích způsobilá k příjmům z trhu s uhlíkem. Proto budou potřebné veřejné investice – se žádnou nebo velmi malou očekávanou návratností – ke snížení rizika soukromých investorů a pro umožnění dostatečně vysokého vnitřního výnosového procenta (IRR). Pro určení rozsahu potřebného veřejného financování byla provedena finanční analýza.[17] Přesná výše nákladů bude určena během 2. etapy projektu NZEC. Podíl veřejného příspěvku na SPV (nebo jiný vhodný investiční nástroj) je otázka, která bude projednávána s vládními partnery (evropskými a čínskými). Velikost, umístění, technologie a úložiště pro zařízení NZEC budou určeny na základě studií provedených v 1. a 2. etapě projektu NZEC a s ohledem na potenciál opakování projektu v Číně. Odhady nákladů v tomto sdělení jsou předběžné – i když vycházejí ze souboru racionálních předpokladů, mohou se lišit v rozmezí +/- 40 % podle konkrétní technologie a vybraných stavebních/ukládacích míst. Další investiční a provozní náklady během životnosti 25 let na toto první předváděcí zařízení svého druhu o výkonu 400 MW[18] se odhadují na přibližně 730 milionů EUR na zařízení IGCC (kombinovaný proces s integrovaným zplyňováním) (přibližně 125 milionů EUR na investiční náklady, 340 milionů EUR na provozní náklady, 265 milionů EUR na náklady na dopravu a ukládání[19]) a přibližně 980 milionů EUR na uhelnou elektrárnu využívající práškové uhlí (přibližně 235 milionů EUR na investiční náklady, 445 milionů EUR na provozní náklady, 300 milionů EUR na náklady na dopravu a ukládání[20]). Během životnosti projektu lze očekávat posilování globálního trhu s uhlíkem a vytvoření vnitrostátní ceny uhlíku ve všech významných ekonomikách. Proto je v roce 2015 předpokládaná cena 10 EUR/t CO2, která postupně vzroste na 20 EUR.[21] Pokud vezmeme v úvahu tuto cenu uhlíku bez provedení předběžného výběru technologie, je odhad chybějících financí přibližně 300 milionů EUR na zařízení IGCC a 550 milionů EUR na zařízení využívající práškové uhlí.[22] Pokud by cena uhlíku dosáhla vyšších úrovní, množství chybějících financí by se snížilo a veřejná podpora by mohla být menší. V závislosti na vybraném úložišti by mohlo být možné, kromě příjmů z trhu s uhlíkem, získat další zdroj příjmů z EOR, což je již komerčně životaschopné. EOR se vztahuje na řadu různých postupů pro zvýšení množství ropy získané z naleziště, v typickém případě se jedná o vhánění kapaliny nebo plynu (např. dusíku, oxidu uhličitého). V praxi bude EOR s využitím CO2 omezeno na elektrárny v blízkosti ropných polí, aby se omezily náklady na dopravu. I když je potenciál pro EOR v Číně omezen na poměrně malý počet ropných polí, mohl by vývoj EOR s využitím CO2 přispět k rozvoji dopravní infrastruktury potřebné pro plné nasazení CCS v některých regionech. Projekty 1. etapy zkoumají možnosti EOR v Číně. Pokud by EOR připadalo v úvahu pro místo vybrané čínskou vládou, značně by to usnadnilo financování předváděcího zařízení CCS v komerčním měřítku. Pravděpodobný scénář je, že účast přesahující rámec financování ze státních prostředků je dvojího druhu: věřitelé (mezinárodní finanční instituce nebo veřejné banky, jako je EIB), kteří v podstatě poskytují dluhové financování a vyžadují úroky ve výši okolo 5 %, a investoři, kteří poskytují kapitál a vyžadují hrubou návratnost investic okolo 10–20 %. Jednou z cest k omezení počátečních požadovaných investic je nabídkové řízení na výstavbu a provoz zařízení, ve kterém mohou partnerské společnosti v konsorciu podat nabídku ve výši nákladů nebo se sníženými sazbami, aby získaly výhodu prvního kroku a přínosu z učení vyplývající ze skutečnosti, že se podílejí na projektu prvního předváděcího zařízení CCS v komerčním měřítku v Číně. Aby byl návrh atraktivní pro soukromé investory, musí být veřejní investoři ochotni zaručit určitá rizika. To by mohlo maximalizovat účinek veřejného příspěvku tím, že se návrh stane atraktivnější pro soukromé investory. Evropská komise vyčlenila 60 milionů EUR na spolupráci na čistějších technologiích spalování uhlí a zachycování a ukládání uhlíku s rozvíjejícími se ekonomikami. První část ve výši 10 milionů EUR bude použita na vybudování kapacity pro CCS a ostatních čistějších uhelných technologií v rozvíjejících se ekonomikách a na druhou etapu společného projektu NZEC EU a Číny. Za předpokladu pokračující politické podpory ze strany Číny a uspokojivého průběhu projektu NZEC by mohla být uvolněna druhá část finančních prostředků ve výši až 50 milionů EUR na výstavbu a provoz předváděcího zařízení CCS v Číně. Podmínkou pro výstavbu předváděcího zařízení je, aby nejpozději do roku 2013 byl zaveden životaschopný systém financování. 6. ZÁVěRY A DALšÍ KROKY V úzké spolupráci s evropskými a čínskými zúčastněnými stranami Komise navrhuje: i) rozhodnout s mezinárodními finančními institucemi, jako je Evropská investiční banka, Světová banka a Asijská rozvojová banka, o ustavení vhodné finanční struktury, včetně možnosti využití SPV, na podporu 3. etapy projektu NZEC v úzké spolupráci se zúčastněnými členskými státy, státy Evropského hospodářského prostoru a čínskými partnery, ii) vyzvat členské státy EU, aby se zavázaly k finanční a politické podpoře. Cílová částka pro veřejné financování zařízení IGCC by byla okolo 300 milionů EUR a na zařízení s práškovým uhlím 550 milionů EUR, iii) dále zajišťovat politickou podporu Číny a zajistit maximální hodnotu za evropské veřejné finanční prostředky při jednáních o mechanismu sdílení nákladů, iv) zapojit se do mezinárodních jednání o globální dohodě o změně klimatu po roce 2012 a podporovat financování technologií CCS z výtěžků z obchodování s uhlíkem jak v prvním období závazků v rámci Kjótského protokolu (do roku 2012), tak v následujícím novém režimu. Komise rovněž vyzývá zúčastněné státy EHP a Číny, aby se zavázaly k finanční a politické podpoře této nové iniciativy a vyzývá Evropský parlament k poskytnutí politické podpory. Vzhledem k tomu, že se jedná o nový přístup, budou útvary Evropské komise nadále pracovat na přípravě podrobného prováděcího opatření, a to ve spolupráci se subjekty, které vyjádří formální zájem o spolufinancování této iniciativy. [1] Viz obr. 2 posouzení dopadů, které je průvodním dokumentem k tomuto sdělení. [2] Závěry Evropské rady z března 2007. [3] Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – „Evropský strategický plán pro energetické technologie (plán SET) – směrem k nízkouhlíkové budoucnosti“. [4] Čtvrtá hodnotící zpráva IPCC (2008), technický souhrn pracovní skupiny III (Barker, T. a kol., 2007: Technický souhrn. Změna klimatu 2007: Zmírnění. Příspěvek pracovní skupiny III do čtvrté hodnotící zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu [B. Metz, O. R. Davidson, P. R. Bosch, R. Dave, L. A. Meyer (eds)], Cambridge University Press, Cambridge, USA). [5] Mezinárodní agentura pro energii (IEA), Čistější uhlí v Číně ( Cleaner Coal in China ), 2009, s. 50. [6] N Riley, British Geological Survey, ústní výpověď v Dolní sněmovně Spojeného království, (http://www.publications.parliament.uk/pa/cm200506/cmselect/cmsctech/578/57805.htm#note18). [7] Prohlášení EU a Číny ke změně klimatu vypracované dne 2. září 2005 na summitu mezi EU a Čínou:http://ec.europa.eu/environment/climat/pdf/china/joint_declaration_ch_eu.pdf. [8] Usnesení 2005/2161 (INI): http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P6-TA-2006-0346+0+DOC+XML+V0//CS. [9] Společné prohlášení ministrů energetiky skupiny G8, Aomori, Japonsko, 8. června 2008. [10] Společné prohlášení ministrů energetiky skupiny G8 a evropského komisaře pro energetiku, ministrů energetiky zemí skupiny G5 (Brazílie, Čínské lidové republiky, Indie, Mexika, Jihoafrické republiky) a ministrů energetiky Egypta, Korejské republiky a Království Saúdské Arábie na jejich setkání v Římě dne 24. května 2009. [11] Viz http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/08/1315&format=HTML&aged=0&language=EN&guiLanguage=fr. [12] Viz http://www.zero-emissionplatform.eu. [13] Viz IPCC, 2005: Zvláštní zpráva IPCC o zachycování a ukládání oxidu uhličitého zpracovaná pracovní skupinou III Mezivládního panelu pro změnu klimatu [Metz, B.,O. Davidson, H. C. de Coninck, M. Loos, a L. A. Meyer (eds.)]. Cambridge University Press, Cambridge, Spojené království a New York, NY, USA, s. 8. [14] Viz KOM(2006) 843. [15] Viz http://www.eu-in-china.com/download/EC2.pdf [16] Jestliže jsou tyto veřejné příspěvky považovány za státní podporu, mohly by podléhat povinnosti být oznámeny Komisi podle předpisů o státní podpoře. [17] Viz posouzení dopadů, které je průvodním dokumentem k tomuto sdělení, příloha VII. [18] Vyjádřené jako čistá současná hodnota v roce 2010 během čtyř let výstavby a 25 let provozu s využitím sociální diskontní sazby ve výši 2,5 % (očištěno od inflace). [19] To zahrnuje investiční a provozní náklady za 25 let ve výši 7 EUR/t uloženého CO2. [20] To zahrnuje investiční a provozní náklady za 25 let ve výši 7 EUR/t uloženého CO2. [21] Hypotetický předpoklad ceny 10 EUR/t CO2 v roce 2015, která postupně vzroste na 20 EUR/t CO2 v roce 2040 a bez předběžného určení politického nástroje použitého pro dosažení této úrovně. [22] Částky se liší v závislosti na počtu let provozu, po které by zařízení CCS bylo příjemcem veřejného financování.