Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ekologické produkci a označování ekologických produktů, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXX/XXX [nařízení o úředních kontrolách] a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 /* COM/2014/0180 final - 2014/0100 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU 1.1. Odůvodnění a cíle návrhu V posledních 10 letech se trh s produkty ekologického zemědělství vyznačuje dynamickým rozvojem díky vysokému nárůstu poptávky. Celosvětový trh s ekologickými potravinami se od roku 1999 zvětšil čtyřnásobně. Plocha využívaná k ekologické produkci se v Evropské unii (dále jen „Unie“) zdvojnásobila. Na ekologické zemědělství se každý rok převádí 500 000 ha půdy. Avšak ani domácí nabídka, ani legislativní rámec tento růst trhu nereflektují. Pravidla produkce dostatečně nezohledňují měnící se obavy a očekávání spotřebitelů a občanů; pravidla pro označování jsou složitá; objevily se nedostatky v kontrolním systému a obchodním režimu. Právní předpisy jsou složité a přinášejí vysokou administrativní zátěž, která brání malým zemědělcům zapojit se do režimu ekologického zemědělství Unie. Některé výjimky, které byly nutné pro rozvoj tohoto odvětví, se již nejeví jako odůvodněné. Cílem tohoto návrhu je zlepšit právní předpisy týkající se ekologické produkce a konkrétně: 1) odstranit překážky pro udržitelný rozvoj ekologické produkce v Unii; 2) zaručit spravedlivou hospodářskou soutěž pro zemědělce a hospodářské subjekty a umožnit efektivnější fungování vnitřního trhu; 3) udržet nebo zlepšit důvěru spotřebitelů v ekologické produkty. 1.2. Obecné souvislosti Při přijímání nařízení Rady (ES) č. 834/2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů[1] Rada určila řadu otázek, o nichž měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu poté, co přezkoumá zkušenosti získané při uplatňování nařízení (ES) č. 834/2007. Rada přijala závěry ke zprávě Komise[2] na svém zasedání ve složení pro zemědělství a rybolov ve dnech 13. a 14. května 2013[3] a vyzvala členské státy a Komisi, aby odvětví ekologické produkce rozvíjely na vysoké úrovni přezkoumáním stávajícího právního rámce s cílem zlepšit jeho použitelnost a zároveň nastolit období stability a jistoty, dosáhnout dalšího vyjasnění a zjednodušení a řešit zbývající otázky, které si žádají další úsilí. Přezkum právních předpisů v oblasti ekologické produkce je součástí programu Komise pro účelnost a účinnost právních předpisů[4]. V rámci přezkumu je možné přizpůsobit prováděcí pravomoci Komise v nařízení Rady (ES) č. 834/2007 rozlišení přenesených a prováděcích pravomocí Komise zavedených články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie. 1.3. Platná ustanovení v oblasti návrhu První právní předpisy Unie týkající se ekologické produkce byly přijaty v roce 1991. Nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 vymezilo právní definici ekologické produkce prostřednictvím pravidel produkce a stanovilo požadavky na kontrolu a označování a pravidla pro dovoz ekologických produktů. Tím byl vytvořen základ pro ochranu spotřebitelů i ekologických producentů před nepravdivými a zavádějícími tvrzeními o ekologickém původu produktů. Tyto předpisy byly revidovány přijetím nařízení Rady (ES) č. 834/2007 v červnu 2007, které zejména: – blíže vymezilo ekologickou produkci popsáním jejích cílů a zásad, – lépe harmonizovalo pravidla ekologické produkce v rámci Unie tím, že zrušilo vnitrostátní pravidla pro produkty živočišného původu, – zavedlo možnost stanovení výjimek z pravidel v pravomoci členských států, ale s přísným omezením a jen na omezenou dobu, – spojilo kontrolní systém pro ekologickou produkci se systémem úředních kontrol potravin a krmiv stanoveným v nařízení (ES) č. 882/2004[5] a zavedlo povinnou akreditaci soukromých kontrolních subjektů, – restrukturalizovalo dovozní režim: kromě uznávání třetích zemí pro účely rovnocennosti Evropská unie uznává kontrolní subjekty působící ve třetích zemích pro účely rovnocennosti nebo souladu. Předchozí systém individuálních povolení udělovaných členskými státy pro jednotlivé zásilky byl ze základního nařízení odstraněn a nyní je postupně ukončován. 1.4. Slučitelnost s jinými politikami Tato iniciativa sleduje cíle sdělení o inteligentní regulaci v Evropské unii. Jedním z cílů přezkumu je snížit legislativní zátěž. Je v souladu s obecným rámcem strategie Evropa 2020, zejména pokud jde o prioritu udržitelného růstu a podporu ekologičtější a konkurenceschopnější ekonomiky méně náročné na zdroje. Je v souladu s reformou společné zemědělské politiky (SZP), která utváří celkový rámec pro rozvoj zemědělství v Unii na období 2014–2020[6]. Nové právní předpisy mají za cíl udržitelnou konkurenceschopnost, díky níž by se dosáhlo hospodářsky životaschopného odvětví výroby potravin, a udržitelné hospodaření s pozemními přírodními zdroji EU, pro něž představuje ekologická produkce jeden z hlavních prvků. Návrh bere ohled na novou společnou rybářskou politiku, pokud jde o akvakulturu, která hraje významnou úlohu při zajišťování udržitelného, dlouhodobého zabezpečení potravin, jakož i růstu a zaměstnanosti a současně snižuje tlak na volně žijící rybí populace v souvislosti s rostoucí celosvětovou poptávkou po potravinách z vodních organismů. Je rovněž v souladu s návrhem Komise na nové nařízení Rady a Parlamentu o úředních kontrolách[7], jehož cílem je konsolidovat integrovaný přístup ve všech oblastech týkajících se potravinového řetězce díky racionalizaci a zjednodušení obecného právního rámce a zároveň přispět ke zlepšování právní úpravy. Konkrétně jsou dle potřeby sladěny nebo vyjasněny definice a navrhuje se začlenit potřebná zvláštní kontrolní ustanovení do jednotného právního rámce pro úřední kontroly. Režim pro ekologické produkty je rovněž součástí režimů jakosti zemědělských produktů Unie, a to společně se zeměpisnými označeními, zaručenými tradičními specialitami a produkty nejvzdálenějších regionů a horských oblastí EU, jak zdůrazňuje sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o politice jakosti zemědělských produktů a jak uvádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti[8]. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 2.1. Konzultace Stávající situace byla důkladně analyzována na základě informací shromážděných během série jednání zúčastněných stran, na něž Komise pozvala více než 70 odborníků a akademických pracovníků, kteří do hloubky debatovali o současných i budoucích výzvách, před nimiž stojí odvětví ekologické produkce. Na začátku roku 2013 Komise zahájila internetovou konzultaci. Obdržela přibližně 45 000 odpovědí na dotazník a téměř 1 400 volných příspěvků. Většinu (96 %) odpovědí poskytli občané Evropské unie, zatímco zbývající 4 % zaslaly zúčastněné strany. Kromě toho byly zúčastněné strany z daného odvětví ohledně přezkumu informovány a konzultovány na několika zasedáních poradní skupiny pro ekologické zemědělství. Informovány byly také členské státy jakožto příslušné orgány pověřené prováděním právních předpisů a byly s nimi konzultovány technické aspekty přezkumu. 2.2. Hlavní výsledek konzultací Účastníci veřejné konzultace se zajímají zejména o otázky ochrany životního prostředí a jakosti. Přáli by si posílit evropská pravidla ekologické produkce a sjednotit tato pravidla pro zemědělce i jiné hospodářské subjekty v celé Unii. Proto se většina z nich vyslovila pro ukončení výjimek z pravidel. Vyjádřili vysoká očekávání, pokud jde o rezidua produktů a látek, které nejsou povoleny pro použití v ekologické produkci. Logo Evropské unie pro ekologickou produkci jakožto prostředek uznávání ekologických produktů považují za rovnocenné vnitrostátním logům. Většina občanů a zúčastněných stran má důvěru v kontrolní systém pro ekologickou produkci, avšak zároveň se domnívá, že by mohl být zdokonalen, zejména zavedením elektronické certifikace. Jsou také pro zavedení skupinové certifikace pro malé zemědělce. V odvětví ekologické produkce se všeobecně uznává nutnost zlepšit právní předpisy týkající se této oblasti. Panuje rovněž široká shoda na tom, že ekologická produkce by se neměla vzdalovat svým zásadám a cílům a výjimky z pravidel by měly být ukončeny. 2.3. Posouzení dopadů Posouzení dopadů porovnávalo tři alternativní scénáře politiky: – zlepšení současného stavu na základě zlepšení a silnějšího prosazování stávajících právních předpisů, – možnost orientovaná na trh, jejímž smyslem je poskytnout podmínky nezbytné pro dynamickou reakci na další vývoj trhu s pružnějšími pravidly. Zavedená výjimečná pravidla by se začlenila do pravidel produkce, – možnost orientovaná na zásady, jejímž cílem je, aby se ekologická produkce navrátila ke svým zásadám, které se budou lépe odrážet v pravidlech produkce. Výjimečná pravidla by byla ukončena. Tyto tři možnosti politiky byly posouzeny z hlediska potenciálu dosáhnout obecných cílů SZP 2020, specifických cílů politiky a operativních cílů pro přezkum, jakož i z pohledu účinnosti a efektivnosti. Nejlepších výsledků u všech hodnocených kritérií dosahuje možnost orientovaná na zásady, druhá je možnost orientovaná na trh a nejhůře se jeví zlepšení současného stavu. Očekává se, že možnost orientovaná na zásady bude mít tyto výsledky: – Pozitivní tržní vyhlídky – díky vyšší důvěře spotřebitelů – by měly podpořit ceny ekologických produktů a přilákat nové účastníky. – Odstranění výjimek z pravidel by mělo přispět k rozvoji ekologických vstupů, zejména osiv. – Díky jasnějším a jednodušším pravidlům produkce bude dané odvětví přitažlivější. – Hospodářská soutěž bude spravedlivější, a to díky větší harmonizaci, jednodušším a jasnějším pravidlům a přechodu od rovnocennosti k souladu, pokud jde o uznávání kontrolních subjektů ve třetích zemích. – Důvěra spotřebitelů se zvýší díky lepšímu kontrolnímu systému a harmonizovaným pravidlům produkce, která zohlední měnící se obavy veřejnosti (systém environmentálního řízení pro zpracovatele a obchodníky, dobré životní podmínky zvířat). – Očekává se, že přístup založený na posouzení rizik zlepší účinnost a efektivnost kontrol a spolu se spolehlivějším dovozním režimem přispěje k předcházení podvodům. – Ukončením výjimečných pravidel se zdůrazní pozitivní dopady na životní prostředí spojené s ekologickou produkcí. – Dobré životní podmínky zvířat budou kvalitnější díky odstranění výjimek. Posouzení dopadů dospělo k závěru, že upřednostňovanou variantou je možnost orientovaná na zásady se začleněním navrhovaných zlepšení současného stavu, která zahrnuje několik dílčích možností. Zvláštní pozornost byla během celého procesu věnována zjednodušení. Upřednostňovaná možnost: – vyjasní ustanovení týkající se oblasti působnosti, pravidel produkce, označování a kontrol, – odstraní neúčelná ustanovení, – omezí prostor, který mají členské státy pro udělení výjimky z pravidel, – zjednoduší dovozní režim, – zjednoduší požadavky pro malé zemědělce, zejména zavedením skupinové certifikace. Pokud jde o administrativní náklady, současný návrh povede k odstranění 37 ze 135 stávajících informačních povinností pro ekologické hospodářské subjekty a správní orgány. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 3.1. Shrnutí navrhovaných opatření Ekologická produkce musí nadále dodržovat soubor zásad, které úzce odrážejí očekávání spotřebitelů. Zvláštní pravidla produkce jsou seskupena v příloze navrhovaného nařízení, čímž se vyřeší otázka čitelnosti. Pravidla produkce jsou posílena a harmonizována odstraněním výjimek kromě případů, kdy jsou nutná dočasná opatření k tomu, aby ekologická produkce mohla pokračovat nebo znovu začít v případě katastrofické situace. Ekologické zemědělské podniky musí být plně řízeny v souladu s požadavky vztahujícími se na ekologickou produkci a v zásadě již není možné zpětně uznat přechodné období. Zemědělské složky použité ve složení ekologických zpracovaných produktů musí být výhradně ekologické. S výjimkou mikropodniků se vyžaduje, aby ekologické hospodářské subjekty jiné než zemědělci nebo hospodářské subjekty produkující mořské řasy či živočichy pocházející z akvakultury vytvořily systém pro zlepšení vlivu své činnosti na životní prostředí. Kontrolní systém je vylepšen začleněním všech ustanovení týkajících se kontrol do jediného právního předpisu v rámci návrhu nařízení o úředních kontrolách a jiných úředních činnostech týkajících se potravin a krmiv, který předložila Komise. Hospodářské subjekty, příslušné orgány, kontrolní orgány a kontrolní subjekty tedy již nebudou muset vycházet ze dvou různých právních předpisů, pokud jde o ustanovení týkající se kontroly. Kontrolovatelnost je posílena vyjasněním, zjednodušením a harmonizací pravidel produkce a odstraněním řady možných výjimek z těchto pravidel. Cílem návrhu je také zrušit možnost osvobodit některé druhy maloobchodních prodejců podle nařízení (ES) č. 834/2007, která vedla k různým výkladům a praktické realizaci v jednotlivých členských státech a ztěžovala řízení, dozor a kontrolu. Přístup k úředním kontrolám založený na posouzení rizik je posílen odstraněním požadavku na povinné každoroční ověření souladu všech hospodářských subjektů stanovené v nařízení (ES) č. 834/2007. Díky tomu bude možné přizpůsobit četnost kontrol prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci, které mají být přijaty v souladu s nařízením (EU) č. XX/XXX (nařízení o úředních kontrolách) tak, aby méně rizikové subjekty mohly být fyzicky kontrolovány méně než jednou ročně nebo podléhaly omezeným ročním fyzickým kontrolám, zatímco na subjekty s vyšším rizikem by se kontroly mohly zaměřit více. Tím se dosáhne vyváženějšího kontrolního tlaku na hospodářské subjekty, přičemž subjekty, které jsou dlouhodobě prokazatelně v souladu s pravidly, ponesou sníženou zátěž a příslušné orgány, kontrolní orgány a kontrolní subjekty budou moci účinněji a efektivněji využívat své zdroje. Zavádějí se zvláštní ustanovení s cílem zvýšit transparentnost, pokud jde o poplatky, které mohou být za kontroly vybírány, a posilují se ustanovení týkající se zveřejnění hospodářských subjektů spolu s údaji o statusu jejich certifikace. Zavádí se systém skupinové certifikace pro drobné zemědělce v Unii s cílem snížit náklady na kontrolu a certifikaci a související administrativní zátěž, posílit místní sítě, přispět k lepšímu odbytu na trhu a zajistit rovné podmínky ve vztahu k hospodářským subjektům ve třetích zemích. Zavádějí se zvláštní ustanovení pro účely větší sledovatelnosti a předcházení podvodům: není možné, aby hospodářské subjekty byly kontrolovány různými kontrolními orgány či subjekty, pokud jde o tytéž skupiny produktů v různých fázích řetězce ekologické produkce. Zavádějí se rovněž zvláštní ustanovení pro harmonizaci opatření, jež mají být přijata v případě, že jsou zjištěny nepovolené produkty nebo látky. V této souvislosti může dojít k případům, kdy zemědělci nemohou uvádět své produkty na trh jako ekologické z důvodu nezáměrné přítomnosti nepovolených produktů nebo látek. Komise může povolit členským státům, aby v těchto případech poskytly vnitrostátní platby na náhradu utrpěných ztrát. Kromě toho mohou členské státy k úplnému nebo částečnému pokrytí takovýchto ztrát využít nástroje společné zemědělské politiky. Návrh rovněž stanoví opatření, která je třeba přijímat v celé Unii pro stejné obecné kategorie nesouladu, aby se zajistily rovné podmínky zacházení s hospodářskými subjekty, řádné fungování vnitřního trhu a zachování důvěry spotřebitelů, aniž je dotčeno stanovení sankcí, které je v kompetenci členských států. Obchodní režim je upraven tak, aby se zlepšily rovné podmínky pro ekologické hospodářské subjekty v Evropské unii a ve třetích zemích a aby byla lépe zajištěna důvěra spotřebitelů. Možnost dohod o rovnocennosti se třetími zeměmi je zachována, zatímco systém jednostranné rovnocennosti se postupně ukončuje. Navrhuje se, aby se uznávání kontrolních orgánů postupně převedlo na režim souladu. 3.2. Právní základ Ustanovení čl. 42 prvního pododstavce a čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. 3.3. Zásada subsidiarity a proporcionality Návrh mění stávající režim jakosti stanovený v rámci SZP. Produkce zemědělských produktů a potravin a obchod s nimi na trhu Evropské unie a zajištění řádného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty jsou v pravomoci Unie sdílené s členskými státy. Jako součást obecné SZP s cílem zajistit plynulý rozvoj jednotného trhu je režim ekologické produkce pro celou Unii účinnější než 28 různých režimů. Kromě toho umožňuje silnější a soudržnější obchodní politiku vůči světovým obchodním partnerům, zejména posílením vyjednávací síly Unie. Návrh vede k další harmonizaci v těchto oblastech: – Zmenšuje se prostor, který mají v současnosti členské státy pro udělování výjimek z pravidel, které mají za následek nerovnou soutěž mezi hospodářskými subjekty, riziko ztráty důvěry spotřebitelů, složitost právních předpisů a obchodní problémy (potíže při prosazování souladu). – Skutečnost, že reakce na totéž porušení právních předpisů EU v oblasti ekologického zemědělství se mohou v jednotlivých členských státech lišit, vede k nespravedlivé hospodářské soutěži a neefektivnímu fungování jednotného trhu. 3.4. Volba nástrojů Navrhovaným nástrojem je nařízení, jelikož se prokázalo, že stávající právní předpisy poskytují členským státům přiměřený rámec; jiný druh opatření by tudíž nebyl vhodný. Směrnice by stanovila pružnější pravidla, což by mohlo vést k nespravedlivé soutěži mezi hospodářskými subjekty, jakož i k nejasnostem a klamání spotřebitelů. Nařízení zajišťuje, že členské státy zaujmou jednotný přístup, a snižuje administrativní zátěž, protože hospodářské subjekty budou povinny dodržovat jednotný soubor pravidel. Právně nevynutitelné nástroje, jako jsou pokyny, se nepovažují za dostačující k odstranění rozdílů ve výkladu a provádění předpisů a s ohledem na mezinárodní kontext. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh přiděluje rozpočet na opatření technické pomoci. Podrobné informace o rozpočtových důsledcích jsou uvedeny v legislativním finančním výkazu. 5. NEPOVINNÉ PRVKY: ZJEDNODUŠENÍ Návrh přináší zjednodušení a vyjasnění a zaplňuje několik mezer v právních předpisech. Zahrnuje odstranění 37 ze 135 stávajících povinností v rámci právních předpisů o ekologickém zemědělství. Návrh zahrnuje významné snížení administrativní zátěže. Akty v přenesené pravomoci vyplývající z návrhu budou vypracovány podle stejných zásad. Pokud jde o pravidla produkce, návrh značně zjednodušuje situaci pro hospodářské subjekty i vnitrostátní správy v souvislosti s omezením prostoru členských států pro udělování výjimek. Odstraňuje se několik neúčinných ustanovení, zejména posílením přístupu ke kontrolám založeného na posouzení rizik. V otázce dovozu usnadňuje správu režimu souladu pro kontrolní subjekty ze strany producentů, kontrolních subjektů i Komise. Skupinová certifikace představuje výrazné zjednodušení pro malé zemědělce, neboť s sebou přináší přiměřenější kontroly a požadavky na vedení záznamů. Cílem návrhu je, aby byly právní předpisy přívětivější pro uživatele. Konkrétně zůstávají obecná pravidla produkce v textu nařízení, avšak zvláštní pravidla ekologické produkce jsou uvedena v příloze nařízení. 6. SOULAD V roce 2010 přijala Komise návrh KOM(2010) 759 týkající se uvedení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 do souladu s Lisabonskou smlouvou. Podrobná diskuse v rámci třístranných jednání v letech 2011 a 2012 v praxi vedla k zastavení práce na uvedeném návrhu. Současný návrh zahrnuje nezbytné prvky zmíněného návrhu k dosažení souladu včetně struktury právních ustanovení v základním aktu, aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech. Návrh KOM(2010) 759 proto bude stažen jakožto zastaralý. 2014/0100 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ekologické produkci a označování ekologických produktů, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXX/XXX [nařízení o úředních kontrolách] a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 834/2007 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[9], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[10], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Ekologická produkce je celkový systém řízení zemědělského podniku a produkce potravin, který spojuje osvědčené postupy v oblasti životního prostředí a klimatu, vysokou úroveň biologické rozmanitosti, ochranu přírodních zdrojů, uplatňování přísných norem pro dobré životní podmínky zvířat a norem produkce v souladu s požadavky rostoucího počtu spotřebitelů, kteří upřednostňují produkty získané za použití přírodních látek a procesů. Ekologická produkce tak plní dvojí společenskou roli, když na straně jedné zajišťuje zvláštní trh odpovídající na spotřebitelskou poptávku po ekologických produktech a na straně druhé přináší veřejně dostupné statky přispívající k ochraně životního prostředí a dobrým životním podmínkám zvířat, jakož i k rozvoji venkova. (2) Dodržování vysokého standardu v oblasti zdraví, životního prostředí i dobrých životních podmínek zvířat při produkci ekologických produktů je neoddělitelnou součástí vysoké jakosti těchto produktů. Jak zdůrazňuje sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o politice jakosti zemědělských produktů[11], ekologická produkce tvoří součást režimů jakosti zemědělských produktů Unie, a to společně se zeměpisnými označeními, zaručenými tradičními specialitami a produkty nejvzdálenějších regionů Unie, jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012[12] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013[13]. V tomto smyslu ekologická produkce sleduje v rámci společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) stejné cíle, které jsou vlastní všem režimům jakosti zemědělských produktů Unie. (3) Cíle politiky ekologické produkce jsou zakotveny v obecných cílech SZP zejména tím, že pro zemědělce dodržující pravidla ekologické produkce zajišťuje spravedlivou odměnu. Navíc rostoucí poptávka spotřebitelů po ekologických produktech vytváří podmínky pro další rozvoj a rozšíření trhu s těmito produkty, a tedy i pro vyšší návratnost investic zemědělců, kteří se zabývají ekologickou produkcí. (4) Kromě toho představuje ekologická produkce systém, který přispívá k integraci požadavků na ochranu životního prostředí do SZP a podporuje udržitelnou zemědělskou produkci. Proto byla v rámci SZP zavedena opatření na finanční podporu ekologické produkce, naposledy v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013[14], a zejména byla posílena v nedávné reformě právního rámce pro politiku rozvoje venkova stanoveného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013[15]. (5) Ekologická produkce přispívá rovněž k dosažení cílů environmentální politiky Unie, a to zejména cílů strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020[16], sdělení o zelené infrastruktuře[17], tematické strategie pro ochranu půdy[18] a právních předpisů, jako jsou směrnice o ptácích[19] a o stanovištích[20], směrnice o dusičnanech[21], rámcové směrnice o vodě[22], směrnice o národních emisních stropech[23] a směrnice o udržitelném používání pesticidů[24]. (6) S přihlédnutím k cílům politiky Unie v oblasti ekologické produkce by právní rámec stanovený pro provádění této politiky měl usilovat o zajištění spravedlivé hospodářské soutěže a řádného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty a o zachování a oprávněnost důvěry spotřebitelů v produkty označené jako ekologické. Dále by se měl zaměřit na vytváření podmínek, za kterých se může tato politika rozvíjet v souladu s vývojem v oblasti produkce a trhu. (7) Politické priority strategie Evropa 2020 uvedené ve sdělení Komise „Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“[25] zahrnují jako cíl dosažení konkurenceschopné ekonomiky založené na znalostech a inovacích, podporu ekonomiky s vysokou zaměstnaností, jež se bude vyznačovat sociální a územní soudržností, a podporu přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku účinně využívající zdroje. Politika ekologické produkce by proto měla hospodářským subjektům poskytovat vhodné nástroje pro lepší identifikaci a propagaci jejich produktů a současně je chránit před nekalými praktikami. (8) Vzhledem k dynamickému vývoji odvětví ekologického zemědělství určilo nařízení Rady (ES) č. 834/2007[26], že je třeba pravidla Unie pro ekologickou produkci v budoucnu přezkoumat, přičemž se zohlední zkušenosti získané při uplatňování těchto pravidel. Z tohoto přezkumu provedeného Komisí vyplývá, že právní rámec Unie upravující ekologickou produkci by měl být zlepšen tak, aby obsahoval pravidla, která odpovídají vysokým očekáváním spotřebitelů a zaručují dostatečnou jasnost pro ty, jimž jsou určeny. Nařízení (ES) č. 834/2007 by proto mělo být zrušeno a nahrazeno nařízením novým. (9) Zkušenosti s dosavadním používáním nařízení (ES) č. 834/2007 ukazují potřebu upřesnit produkty, na které se toto nařízení vztahuje. Především by se mělo týkat zemědělských produktů, včetně produktů akvakultury, uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Kromě toho by se mělo vztahovat na zpracované zemědělské produkty určené k použití jako potraviny nebo krmiva, protože jejich uvádění na trh jako ekologických produktů představuje významný odbyt pro zemědělské produkty a zajišťuje informovanost spotřebitelů o ekologické povaze zemědělských produktů, z nichž jsou zpracovány. Stejně tak by se toto nařízení mělo vztahovat na některé jiné produkty, které jsou se zemědělskými produkty v podobně těsném vztahu jako zpracované zemědělské produkty, protože tyto jiné produkty buď představují pro zemědělské produkty důležité odbytiště, nebo tvoří nedílnou součást výrobního procesu. Do oblasti působnosti tohoto nařízení by rovněž měla být zahrnuta mořská sůl, neboť se vyrábí pomocí přírodních výrobních technik a její výroba přispívá k rozvoji venkovských oblastí, a spadá tedy do cílů tohoto nařízení. V zájmu jasnosti je třeba tyto jiné produkty, které nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy, uvést v příloze tohoto nařízení. (10) Aby bylo možné doplnit nebo změnit některé prvky tohoto nařízení, které nejsou podstatné, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (11) Aby bylo možné zohlednit nové výrobní metody či materiály nebo mezinárodní závazky, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o změny seznamu jiných produktů, na něž se toto nařízení vztahuje. Pro zařazení na seznam by měly být způsobilé pouze produkty, které jsou úzce spojeny se zemědělskými produkty. (12) Vzhledem k místní povaze činností společného stravování se pro zajištění fungování jednotného trhu považují v této oblasti za dostatečná opatření přijatá členskými státy a soukromé systémy. Proto by se toto nařízení nemělo vztahovat na potraviny připravované provozovateli společného stravování ve vlastních prostorách. Stejně tak by se toto nařízení nemělo vztahovat na produkty lovu volně žijících zvířat a ryb, neboť výrobní proces nelze plně kontrolovat. (13) Výzkumné projekty ukázaly, že na trhu s ekologickými potravinami má zásadní význam důvěra spotřebitelů. Z dlouhodobého hlediska mohou pravidla, která postrádají důvěryhodnost, ohrozit důvěru veřejnosti a vést k selhání trhu. Proto by měl být udržitelný rozvoj ekologické produkce v Unii založen na řádných pravidlech produkce, která by byla harmonizována na úrovni Unie. Kromě toho by pravidla produkce měla odpovídat očekáváním hospodářských subjektů i spotřebitelů, pokud jde o jakost ekologických produktů a soulad se zásadami a pravidly stanovenými v tomto nařízení. (14) Toto nařízení by se mělo uplatňovat, aniž jsou dotčeny právní předpisy v souvisejících oblastech, jako je bezpečnost potravinového řetězce, zdraví a dobré životní podmínky zvířat, zdraví rostlin, rozmnožovací materiál rostlin, označování a životní prostředí. Pokud jde konkrétně o povolení produktů a látek, které mohou být používány k produkci ekologických produktů, je důležité zdůraznit, že takové produkty či látky musí být nejprve povoleny na úrovni Unie. Proto se by se toto nařízení mělo uplatňovat, aniž jsou dotčena jiná zvláštní ustanovení Unie týkající se povolení těchto produktů a látek a jejich uvádění na trh. (15) V zásadě by obecná pravidla produkce v tomto nařízení měla zahrnovat zákaz používání ionizujícího záření a geneticky modifikovaných organismů (GMO) a produktů získaných z GMO nebo za použití GMO. Jelikož spotřebitelé jsou stále více znepokojeni environmentálními dopady zpracování potravin a jejich dopravy, ekologické hospodářské subjekty jiné než zemědělci a subjekty produkující mořské řasy nebo živočichy pocházející z akvakultury by měly být povinny řídit vliv své činnosti na životní prostředí podle harmonizovaného systému. S cílem minimalizovat administrativní zátěž mikropodniků podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES[27], které se zabývají ekologickou produkcí, je vhodné je od tohoto požadavku osvobodit. Aby bylo možné zajistit správné uplatňování obecných pravidel produkce, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení kritérií, kterým má tento systém environmentálního řízení odpovídat. (16) Riziko nesouladu s pravidly ekologické produkce se považuje za vyšší v zemědělských podnicích zahrnujících jednotky, které nejsou řízeny podle pravidel ekologické produkce. Proto by po uplynutí přiměřeného přechodného období měly být všechny zemědělské podniky v Unii, které se chtějí stát ekologickými, plně řízeny v souladu s požadavky platnými pro ekologickou produkci. Ekologické zemědělské podniky by měly ve všech členských státech projít stejným přechodným obdobím bez ohledu na to, zda již dříve dodržovaly agroenvironmentální opatření podporovaná z fondů Unie. Pro půdu ponechanou ladem však přechodné období není nutné. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel doplňujících obecná pravidla pro přechod na ekologickou produkci nebo doplňujících a pozměňujících zvláštní pravidla pro tento přechod. (17) Měla by být stanovena zvláštní pravidla produkce vztahující se na rostlinnou, živočišnou a akvakulturní produkci, včetně pravidel pro sběr volně rostoucích rostlin a mořských řas, a na produkci zpracovaných potravin a krmiv, jakož i vína a kvasnic, aby se zajistila harmonizace a dodržování cílů a zásad ekologické produkce. (18) Jelikož ekologická rostlinná produkce je založena na tom, že vyživování rostlin se uskutečňuje především prostřednictvím půdního ekosystému, hydroponická produkce by neměla být povolena. Kromě toho by ekologická rostlinná produkce měla zahrnovat použití technik, které nepřispívají ke znečištění životního prostředí nebo tento příspěvek snižují na minimum. (19) Pokud jde o hospodaření s půdou a hnojení, měly by být stanoveny podmínky pro používání pěstitelských postupů povolených v ekologické rostlinné produkci a pro používání hnojiv a pomocných látek. (20) Používání pesticidů by mělo být výrazně omezeno. Mělo by se upřednostnit používání opatření, která zabrání poškození škodlivými organismy a plevely prostřednictvím metod, které nezahrnují použití přípravků na ochranu rostlin, jako je například střídání plodin. Přítomnost škodlivých organismů a plevelů by měla být sledována s cílem rozhodnout, zda je zásah z hospodářského a ekologického hlediska odůvodněný. Používání některých přípravků na ochranu rostlin by mělo být povoleno v případě, že takové metody neposkytují dostatečnou ochranu, a pouze pokud byly tyto přípravky na ochranu rostlin povoleny v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009[28], a to poté, co byly označeny za slučitelné s cíli a zásadami ekologické produkce, včetně omezujících podmínek použití, a následně povoleny v souladu s tímto nařízením. (21) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla rostlinné produkce, co se týče pěstebních postupů, hospodaření s půdou a hnojení, zdraví rostlin a ochrany před škodlivými organismy a plevely, řízení produkce hub a jiných zvláštních rostlin a systémů rostlinné produkce, původu produkce rozmnožovacího materiálu rostlin a sběru volně rostoucích rostlin. (22) Jelikož živočišná produkce přirozeně zahrnuje obhospodařování zemědělské půdy, kdy se statková hnojiva používají k výživě rostlinné produkce, živočišná produkce bez zemědělské půdy by měla být zakázána. Při výběru plemen by se měl brát ohled na schopnost plemen přizpůsobit se místním podmínkám, jejich vitalitu a odolnost vůči nákazám a měla by se podporovat velká biologická rozmanitost. (23) Ustájení zvířat v ekologickém chovu a místo ekologické akvakulturní produkce, včetně příslušného vodního prostředí, by mělo splňovat etologické potřeby zvířat. Měly by být stanoveny zvláštní podmínky ustájení a chovatelské postupy týkající se některých zvířat, včetně včel. Tyto podmínky a postupy by měly zajistit vysokou úroveň životních podmínek zvířat, která by v některých ohledech měla jít nad rámec norem Unie pro dobré životní podmínky zvířat v živočišné výrobě obecně. Ve většině případů by měla mít hospodářská zvířata stálý přístup na otevřená prostranství za účelem pastvy a tato otevřená prostranství by měla být v zásadě zařazena do vhodného systému střídání plodin. (24) Aby prostřednictvím živin nedocházelo k environmentálnímu znečišťování přírodních zdrojů, jako je půda a voda, měla by být stanovena horní mez pro množství použitých statkových hnojiv na hektar a pro množství chovaných hospodářských zvířat na hektar. Tato mez by se měla vztahovat k obsahu dusíku ve statkových hnojivech. (25) Mrzačení, která vedou ke stresu, poškození, nákaze nebo utrpení zvířat, by měla být zakázána. (26) Hospodářská zvířata by měla být krmena krmnými surovinami vyprodukovanými v souladu s pravidly ekologické produkce, nejlépe pocházejícími z vlastního zemědělského podniku, která zohledňují jejich fyziologické potřeby. Splnění základních požadavků na výživu hospodářských zvířat si kromě toho může vyžádat zařazení některých minerálů, stopových prvků a vitaminů, podávaných za náležitě vymezených podmínek. (27) Péče o zdraví zvířat by měla být především založena na prevenci nákaz. Kromě toho by se měla uplatňovat zvláštní opatření v oblasti čištění a dezinfekce. V ekologické produkci by nemělo být povoleno preventivní používání chemicky syntetizovaných alopatických léčiv, s výjimkou případu nemoci nebo poranění zvířete vyžadujících okamžité ošetření, kdy by mělo být omezeno na minimum nezbytné k obnovení dobrého stavu zvířete. S cílem zaručit spotřebitelům integritu ekologické produkce by v takových případech mělo být možné přijmout restriktivní opatření, jako je prodloužení úředně stanovené ochranné lhůty na dvojnásobek po použití takových léčivých přípravků, jak je uvedeno v příslušných právních předpisech Unie. V oblasti včelařství je nezbytné stanovit zvláštní pravidla pro prevenci nákaz a veterinární péči. (28) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla živočišné produkce, co se týče původu zvířat, ustájení hospodářských zvířat včetně minimální vnitřní a venkovní plochy a maximálního počtu zvířat na hektar, chovatelských postupů, plemenitby, krmiv a krmení, prevence nákaz a veterinární péče. (29) Tento návrh zohledňuje novou společnou rybářskou politiku, pokud jde o akvakulturu, která hraje zásadní úlohu při zajišťování udržitelného, dlouhodobého zabezpečení potravin, jakož i růstu a zaměstnanosti a současně snižuje tlak na volně žijící rybí populace v souvislosti s rostoucí celosvětovou poptávkou po potravinách z vodních organismů. Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o strategických pokynech pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury z roku 2013[29] vyzdvihuje hlavní problémy, jimž čelí akvakultura Unie a její potenciál růstu. Označuje ekologickou akvakulturu jako obzvláště slibné odvětví a zdůrazňuje konkurenční výhody, které plynou z certifikace ekologické produkce. (30) Ekologická akvakultura je v porovnání s ekologickým zemědělstvím, kde na úrovni podniků již existuje dlouholetá zkušenost, relativně novou oblastí ekologické produkce. Vzhledem k rostoucímu zájmu spotřebitelů o produkty ekologické akvakultury se dá očekávat sílící tendence k přechodu akvakulturních jednotek na ekologickou produkci. Díky tomu se objevují větší zkušenosti, technické poznatky a vývoj a dochází ke zlepšení ekologické akvakultury, které by se mělo odrazit v pravidlech produkce. (31) Aby bylo možné zajistit jednotné chápání, předejít nejasnostem a zaručit jednotné uplatňování pravidel ekologické produkce živočichů pocházejících z akvakultury a mořských řas, měla by tato pravidla být doplněna některými definicemi týkajícími se akvakultury. (32) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla produkce mořských řas, co se týče vhodnosti vodního prostředí a udržitelného plánu hospodaření, sklízení volně se vyskytujících mořských řas, pěstování mořských řas, opatření na zabránění znečištění a čištění produkčního vybavení a zařízení, a pokud jde o stanovení pravidel doplňujících zvláštní pravidla produkce živočichů pocházejících z akvakultury, co se týče vhodnosti vodního prostředí a udržitelného plánu hospodaření, původu živočichů v akvakultuře, chovu v akvakultuře včetně systémů oddělení chovu od okolního vodního prostředí, systémů produkce a maximální intenzity chovu, plemenitby, nakládání s živočichy pocházejícími z akvakultury, krmiv a krmení, prevence nákaz a veterinární péče. (33) Hospodářské subjekty produkující ekologické potraviny nebo krmiva by měly dodržovat vhodné postupy na základě systematické identifikace kritických zpracovatelských kroků s cílem zajistit, aby zpracované produkty splňovaly pravidla ekologické produkce. Zpracované ekologické produkty by měly být produkovány takovými zpracovatelskými metodami, které zaručují zachování ekologické integrity produktů a jejich důležitých vlastností ve všech fázích ekologické produkce. (34) Měla by být vypracována ustanovení týkající se složení zpracovaných ekologických potravin. Konkrétně by tyto potraviny měly být vyprodukovány zejména ze zemědělských složek, které jsou ekologické, s omezenou možností používat určité zemědělské složky nezískané z ekologické produkce, které jsou uvedeny v tomto nařízení. Kromě toho by pro použití při produkci zpracovaných ekologických potravin měly být povoleny pouze některé látky, které jsou povolené v souladu s tímto nařízením. (35) Zpracované potraviny by měly být označeny jako ekologické pouze tehdy, pokud jsou všechny nebo téměř všechny složky zemědělského původu ekologické. Měla by však být stanovena zvláštní pravidla označování pro zpracované potraviny, které obsahují zemědělské složky, jež nelze získat ekologickým způsobem, jak je tomu v případě produktů lovu a rybolovu. Kromě toho by v zájmu informování spotřebitele, transparentnosti na trhu a podpory využívání ekologických složek mělo být rovněž umožněno za určitých podmínek odkazovat na ekologickou produkci v seznamu složek. (36) Měla by být vypracována ustanovení týkající se složení zpracovaných ekologických krmiv a mělo by být stanoveno používání některých látek a technik při produkci těchto krmiv. (37) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla produkce zpracovaných potravin a krmiv, co se týče postupů, které je třeba dodržovat, preventivních opatření, která je třeba přijmout, složení zpracovaných potravin a krmiv, opatření pro čištění, uvádění zpracovaných produktů na trh včetně jejich označování a identifikace, oddělení ekologických produktů, zemědělských složek a krmných surovin od produktů, zemědělských složek a krmných surovin nezískaných z ekologické produkce, seznamu zemědělských složek, které lze výjimečně používat při výrobě zpracovaných ekologických produktů, výpočtu procentního podílu zemědělských složek a postupů používaných při zpracování potravin či krmiv. (38) Ekologické víno by mělo být produkováno výhradně z ekologických surovin a mělo by být povoleno přidávat pouze některé látky, které jsou povoleny v souladu s tímto nařízením. Některé enologické postupy, procesy a ošetření by měly být v ekologické produkci vína zakázány. Jiné postupy, procesy a ošetření by měly být povoleny za přesně stanovených podmínek. (39) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla produkce vína, co se týče enologických postupů a omezení. (40) Kvasinky původně nebyly považovány za zemědělskou složku podle nařízení (ES) č. 834/2007, a proto se nezahrnovaly do zemědělského složení ekologických produktů. Nařízení Komise (ES) č. 889/2008[30] však zavedlo pro účely ekologické produkce povinný výpočet kvasinek a kvasničných produktů jako zemědělských složek od 31. prosince 2013, což poskytlo odvětví dostatečný čas, aby se tomuto pravidlu přizpůsobilo. Pro produkci ekologických kvasinek by tedy měly být používány pouze ekologicky získané substráty a při jejich výrobě, přípravě a úpravě by mělo být povoleno používat pouze určité látky. Kromě toho by ekologické kvasinky neměly být v ekologických potravinách nebo krmivech přítomny společně s kvasinkami nezískanými z ekologické produkce. (41) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla produkce ekologických kvasnic, co se týče zpracování a substrátů používaných k jejich produkci. (42) Aby bylo možné zohlednit budoucí potřebu mít zvláštní pravidla produkce pro produkty, jejichž produkce nespadá do žádné z kategorií zvláštních pravidel produkce stanovených v tomto nařízení, a aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením a následně přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení zvláštních pravidel produkce pro takové produkty, včetně změn nebo doplnění uvedených aktů. (43) Nařízení (ES) č. 834/2007 stanoví různé výjimky z pravidel ekologické produkce. Zkušenosti získané při uplatňování těchto předpisů ukazují, že takovéto výjimky mají na ekologickou produkci negativní dopad. Zejména se zjistilo, že samotná existence těchto výjimek brání produkci vstupů v ekologické podobě a že není zajištěna vysoká úroveň dobrých životních podmínek zvířat, která se s ekologickou produkcí spojuje. Správa a kontrola výjimek kromě toho přinášejí značnou administrativní zátěž jak pro vnitrostátní správní orgány, tak pro hospodářské subjekty. V neposlední řadě existence výjimek vytvořila podmínky pro narušení hospodářské soutěže a mohla ohrozit důvěru spotřebitelů. Proto by měl být prostor pro umožnění výjimek z pravidel ekologické produkce dále omezen, a to pouze na případy katastrofických situací. (44) Aby mohla v případě katastrofické situace ekologická produkce pokračovat nebo znovu začít, měla by na Komisi být přenesena pravomoc stanovit kritéria pro určení katastrofických situací a stanovit zvláštní pravidla pro řešení těchto případů a nezbytné požadavky na sledování a podávání zpráv. (45) Za určitých podmínek mohou být ekologické produkty a produkty nezískané z ekologické produkce sbírány a přepravovány současně. Měla by být vypracována zvláštní ustanovení, která zajistí řádné oddělení ekologických produktů od produktů nezískaných z ekologické produkce při manipulaci a zabrání jejich směšování. (46) Aby bylo možné zajistit integritu ekologické produkce a přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení pravidel pozměňujících nebo doplňujících zvláštní pravidla pro sběr, balení, dopravu a skladování ekologických produktů. (47) Použití produktů a látek, jako jsou přípravky na ochranu rostlin, hnojiva, pomocné půdní látky, živiny, složky výživy zvířat, doplňkové látky nebo potravinářské přídatné látky, pomocné látky a produkty pro účely čištění a dezinfekce, by mělo být v ekologické produkci omezeno na minimum a mělo by podléhat zvláštním podmínkám stanoveným v tomto nařízení. Stejný přístup by se měl uplatnit, pokud jde o použití produktů a látek jako potravinářských přídatných látek a pomocných látek při produkci zpracovaných ekologických potravin. Proto by měla být vypracována ustanovení, která vymezí veškeré možné použití takových produktů a látek v ekologické produkci obecně a při produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště, a to při splnění zásad stanovených tímto nařízením a určitých kritérií. (48) Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci obecně a produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště, a zajistit přizpůsobení technickému vývoji, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o stanovení dalších kritérií pro povolování nebo odnímání povolení produktů a látek pro použití v ekologické produkci obecně a při výrobě zpracovaných ekologických potravin zvláště a jiných požadavků týkajících se používání těchto povolených produktů a látek. (49) Vzhledem k tomu, že neexistovala zvláštní pravidla Unie pro opatření, která mají být přijata v případě, že se v ekologických produktech vyskytují nepovolené látky nebo produkty, v rámci Unie byly vypracovány a používány různé přístupy. Tato situace vytváří nejistotu pro hospodářské subjekty, kontrolní orgány a kontrolní subjekty. Může rovněž vést k různému zacházení s hospodářskými subjekty v Unii a ovlivnit důvěru spotřebitelů v ekologické produkty. Je proto vhodné vypracovat jasná a jednotná ustanovení, která zakazují uvádět na trh jako ekologické takové produkty, v nichž se vyskytují jakékoli nepovolené produkty nebo látky v množství překračujícím stanovené úrovně. Tyto úrovně by měly být stanoveny zejména s ohledem na směrnici Komise 2006/125/ES[31] o obilných a ostatních příkrmech pro kojence a malé děti. (50) Aby bylo možné zajistit účinnost, efektivnost a transparentnost systému ekologické produkce a označování, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o zvláštní kritéria a podmínky pro stanovení a uplatňování úrovní přítomnosti nepovolených produktů a látek, při jejichž překročení produkty nesmějí být uváděny na trh jako ekologické, a pokud jde o stanovení těchto úrovní a jejich přizpůsobení s ohledem na technický vývoj. (51) Ekologická produkce je založena na obecné zásadě omezeného využívání vnějších vstupů. Zemědělci jsou povinni přijmout opatření, která zabrání riziku kontaminace nepovolenými produkty nebo látkami. I přes tato opatření může dojít k případům, kdy zemědělci nemohou uvádět své produkty na trh jako ekologické produkty z důvodu nezáměrné přítomnosti nepovolených produktů nebo látek. Proto je vhodné stanovit možnost, aby v souladu s článkem 42 Smlouvy mohla Komise povolit členským státům, aby v těchto případech poskytly vnitrostátní platby na náhradu utrpěných ztrát. Členské státy mohou k úplnému nebo částečnému pokrytí takovýchto ztrát využít rovněž nástroje společné zemědělské politiky. (52) Označování zemědělských produktů a potravin by mělo podléhat obecným pravidlům stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011[32], zejména ustanovením, jejichž cílem je zabránit označování, které může být pro spotřebitele matoucí nebo zavádějící. Kromě toho by v tomto nařízení měla být stanovena zvláštní ustanovení týkající se označování ekologických produktů. Měla by chránit jak zájmy hospodářských subjektů, které budou mít své produkty na trhu správně označeny a budou těžit z podmínek spravedlivé hospodářské soutěže, tak zájmy spotřebitelů, kteří se budou moci při výběru potravin informovaně rozhodovat. (53) Proto by výrazy používané pro označení ekologických produktů měly být chráněny před použitím při označování jiných než ekologických produktů v celé Unii a bez ohledu na použitý jazyk. Tato ochrana by se měla vztahovat také na obvyklé odvozeniny a zdrobněliny těchto výrazů, ať jsou použity samostatně, nebo v kombinaci. (54) V zájmu jasnosti pro spotřebitele na celém trhu Unie by všechny balené ekologické potraviny vyprodukované v Unii měly být povinně označeny logem Evropské unie pro ekologickou produkci. Jinak by mělo být možné použít toto logo nepovinně v případě nebalených ekologických produktů vyprodukovaných v Unii nebo ekologických produktů dovezených ze třetích zemí. Vzor loga Evropské unie pro ekologickou produkci by měl být stanoven v tomto nařízení. (55) Aby však spotřebitelé nebyli uváděni v omyl, pokud jde ekologickou povahu celého produktu, považuje se za vhodné omezit používání tohoto loga na produkty, které obsahují výhradně nebo téměř výhradně ekologické složky. Nemělo by proto být povoleno užívat je pro označování produktů z přechodného období nebo zpracovaných potravin, ve kterých je méně než 95 % ekologických složek zemědělského původu. (56) Aby se předešlo jakémukoliv případnému omylu spotřebitelů, pokud jde o původ produktu v Unii či mimo ni, měli by být spotřebitelé při použití loga Evropské unie pro ekologickou produkci vždy informováni o místě, kde byly vyprodukovány zemědělské suroviny, z nichž se produkt skládá. V této souvislosti by mělo být povoleno odkazovat v rámci označení produktů ekologické akvakultury na akvakulturu a nikoli na zemědělství. (57) Aby bylo možné zajistit jasnost pro spotřebitele a sdělování přiměřených informací, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o úpravy seznamu výrazů odkazujících na ekologickou produkci uvedeného v tomto nařízení, stanovení zvláštních požadavků na označování a složení krmiv a jejich složek, stanovení dalších pravidel pro označování a používání označení jiných než loga Evropské unie pro ekologickou produkci stanovených v tomto nařízení a změny loga Evropské unie pro ekologickou produkci a pravidel, která se k němu vztahují. (58) Ekologická produkce je důvěryhodná pouze tehdy, je-li doprovázena účinným ověřováním a kontrolami ve všech fázích produkce, zpracování a distribuce. Ekologická produkce by měla podléhat úředním kontrolám nebo jiným úředním činnostem prováděným v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. (XXX/XXXX)[33] s cílem ověřit, zda jsou dodržovány předpisy o ekologické produkci a označování ekologických produktů. (59) Měly by být stanoveny zvláštní požadavky, aby se zajistilo dodržování pravidel, která se vztahují konkrétně na ekologickou produkci. Zejména by měla být vypracována ustanovení pro oznamování činností hospodářských subjektů a pro certifikační systém, který identifikuje hospodářské subjekty, které splňují pravidla upravující ekologickou produkci a označování ekologických produktů. Tato ustanovení by se měla vztahovat rovněž na subdodavatele dotyčných hospodářských subjektů. Transparentnost systému certifikace by měla být zajištěna tím, že členské státy budou povinny zveřejnit seznam hospodářských subjektů, které oznámily své činnosti, a jakékoli poplatky, které mohou být vybírány v souvislosti s kontrolami pro ověření souladu s pravidly ekologické produkce. (60) Malí zemědělci v Unii jednotlivě čelí poměrně vysokým nákladům na kontroly a vysoké administrativní zátěži v souvislosti s certifikací ekologické produkce. Mělo by se umožnit zavedení systému skupinové certifikace s cílem snížit náklady na kontrolu a certifikaci a související administrativní zátěž, posílit místní sítě, přispět k lepšímu odbytu na trhu a zajistit rovné podmínky ve vztahu k hospodářským subjektům ve třetích zemích. Z tohoto důvodu by měl být zaveden a definován pojem „skupina hospodářských subjektů“ . (61) Aby bylo možné zajistit účinnost, efektivnost a transparentnost ekologické produkce a systému označování, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o požadavky na vedení záznamů hospodářskými subjekty nebo skupinami hospodářských subjektů, požadavky na zveřejnění seznamu hospodářských subjektů, požadavky a postupy, které se použijí na zveřejnění poplatků, jež mohou být vybírány v souvislosti s kontrolami pro ověření souladu s pravidly ekologické produkce, a na dozor nad uplatňováním těchto poplatků prováděný příslušnými orgány, jakož i kritéria pro vymezení skupin produktů, pro které by hospodářské subjekty měly mít nárok pouze na jeden certifikát ekologické produkce vydaný dotyčným kontrolním orgánem nebo kontrolním subjektem. (62) Aby bylo možné zajistit účinné a efektivní provádění certifikace skupin hospodářských subjektů, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o povinnosti jednotlivých členů skupiny hospodářských subjektů, složení a velikost této skupiny, kategorie produktů, které má skupina hospodářských subjektů produkovat, podmínky pro účast ve skupině a zřízení a fungování systému skupiny pro vnitřní kontroly, včetně oblasti působnosti, obsahu a četnosti kontrol, které mají být prováděny. (63) Zkušenosti s pravidly pro dovoz ekologických produktů do Unie podle nařízení (ES) č. 834/2007 ukázaly, že je nutné tato pravidla revidovat s cílem reagovat na očekávání spotřebitelů, že dovážené ekologické produkty by měly splňovat stejně náročné požadavky jako produkty z Unie, jakož i zajistit lepší přístup ekologických produktů z Unie na mezinárodní trh. Navíc je nutné zajistit jasnost, pokud jde o pravidla pro vývoz ekologických produktů, a to zejména zřízením vývozního osvědčení a stanovením pravidel pro vývoz do třetích zemí uznaných pro účely rovnocennosti podle nařízení (ES) č. 834/2007. (64) Ustanovení pro dovoz produktů, které vyhovují pravidlům Unie pro produkci a označování a v souvislosti s nimiž hospodářské subjekty podléhají kontrole kontrolních orgánů a kontrolních subjektů, které Komise uznává jako oprávněné provádět kontroly a certifikace v oblasti ekologické produkce ve třetích zemích, by měla být dále posílena. Zejména by měly být stanoveny požadavky týkající se akreditačních orgánů, které akreditují kontrolní subjekty pro účely dovozu vyhovujících ekologických produktů do Unie, jejichž cílem je zajistit rovné podmínky pro dozor Komise nad kontrolními orgány. Kromě toho je nezbytné stanovit možnost, aby se Komise mohla obrátit přímo na akreditační orgány a příslušné orgány ve třetích zemích s cílem zefektivnit dozor nad kontrolními orgány a kontrolními subjekty. (65) Měla by být zachována možnost získat přístup na trh Unie pro ekologické produkty, které nejsou v souladu s pravidly Unie pro ekologickou produkci, avšak pocházejí ze třetích zemí, jejichž systém ekologické produkce a kontrolní systém byly uznány za rovnocenné systémům Unie. Uznání rovnocennosti třetích zemí stanovené v nařízení (ES) č. 834/2007 by však mělo být poskytováno pouze prostřednictvím mezinárodní dohody mezi Unií a těmito třetími zeměmi, v jejímž rámci by se usilovalo o vzájemné uznání rovnocennosti rovněž pro Unii. (66) Třetí země uznané pro účely rovnocennosti podle nařízení (ES) č. 834/2007 by měly být podle tohoto nařízení nadále takto uznány, a to na omezenou dobu nutnou k zajištění hladkého přechodu na režim uznání mezinárodní dohodou, pokud i nadále zaručují rovnocennost své ekologické produkce a kontrolních pravidel s příslušnými platnými pravidly Unie a splňují všechny požadavky týkající se dozoru nad jejich uznáním ze strany Komise. Tento dozor by měl být založen zejména na výročních zprávách třetích zemí zasílaných Komisi. (67) Ze zkušeností se systémem kontrolních orgánů a kontrolních subjektů uznaných jako oprávněné provádět kontroly a vydávat certifikáty ve třetích zemích pro účely dovozu produktů poskytujících rovnocenné záruky vyplývá, že pravidla uplatňovaná těmito orgány a subjekty vykazují rozdíly a mohlo by být v praxi obtížné považovat je za rovnocenné příslušným pravidlům Unie. Kromě toho znásobení norem kontrolních orgánů a kontrolních subjektů brání přiměřenému dozoru ze strany Komise. Proto by tento režim uznávání rovnocennosti měl být zrušen. Těmto kontrolním orgánům a kontrolním subjektům by však měl být poskytnut dostatek času, aby se mohly připravit na získání uznání pro účely dovozu produktů v souladu s pravidly Unie. (68) Uvádění ekologických produktů dovážených do Unie na trh jako ekologických produktů v rámci jakéhokoli dovozního režimu stanoveného tímto nařízením by mělo být podmíněno dostupností informací nezbytných pro zajištění sledovatelnosti produktu v potravinovém řetězci. (69) Aby bylo možné zajistit spravedlivou hospodářskou soutěž mezi hospodářskými subjekty, sledovatelnost dovážených produktů určených k uvedení na trh v Unii jako ekologické produkty nebo transparentnost postupu uznávání a dozoru pro kontrolní orgány a kontrolní subjekty v souvislosti s dovozem vyhovujících produktů ekologického zemědělství a aby bylo možné zajistit správu seznamu třetích zemí uznaných pro účely rovnocennosti podle nařízení (ES) č. 834/2007, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o doklady určené celním orgánům ve třetích zemích, zejména vývozní osvědčení pro ekologické produkty pokud možno v elektronické podobě, doklady potřebné pro účely dovozu, rovněž pokud možno v elektronické podobě, kritéria pro uznání nebo odnětí uznání kontrolních orgánů a kontrolních subjektů v souvislosti s dovozem vyhovujících produktů ekologického zemědělství a informace, které mají být zasílány třetími zeměmi uznanými podle uvedeného nařízení, jež jsou nezbytné pro dozor nad jejich uznáním a výkon tohoto dozoru ze strany Komise, včetně šetření na místě. (70) Měla by být vypracována ustanovení, která zajistí, aby pohyb ekologických produktů, které byly předmětem kontroly v jednom členském státě a splňují požadavky tohoto nařízení, nemohl být v jiném členském státě omezen. Aby bylo možné zajistit řádné fungování jednotného trhu a obchodu mezi členskými státy, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, kterými se stanoví pravidla týkající se volného pohybu ekologických produktů. (71) Aby bylo možné získat spolehlivé údaje potřebné pro provádění tohoto nařízení, měly by členské státy každoročně předkládat Komisi nezbytné informace. Z důvodů jasnosti a transparentnosti by členské státy měly vést aktualizované seznamy příslušných orgánů, kontrolních orgánů a kontrolních subjektů. Seznamy kontrolních orgánů a kontrolních subjektů by měly být členskými státy veřejně zpřístupněny a každoročně zveřejněny Komisí. (72) Je nezbytné stanovit opatření, která zajistí hladký přechod k určitým změnám právního rámce upravujícího dovoz ekologických produktů do Unie, jak je zaveden v tomto nařízení. Konkrétně by s cílem zajistit hladký přechod od starého k novému právnímu rámci měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o pravidla týkající se přechodných období započatých podle nařízení (ES) č. 834/2007, a to odchylně od obecného pravidla, že za součást přechodného období nelze se zpětnou platností uznat žádná předchozí období. (73) Dále by mělo být stanoveno datum skončení platnosti uznání kontrolních orgánů a kontrolních subjektů pro účely rovnocennosti a měla by být vypracována ustanovení pro řešení situace do doby, než skončí platnost jejich uznání. Rovněž by měla být vypracována ustanovení týkající se žádostí ze třetích zemích pro účely rovnocennosti, které byly podány podle nařízení (ES) č. 834/2007 a o kterých v době vstupu tohoto nařízení v platnost nebylo rozhodnuto. (74) Aby bylo možné zajistit správu seznamu kontrolních orgánů a kontrolních subjektů uznaných pro účely rovnocennosti podle nařízení (ES) č. 834/2007 a usnadnit dokončení procesu posuzování žádostí ze třetích zemí o uznání pro účely rovnocennosti, o kterých k datu vstupu tohoto nařízení v platnost nebylo rozhodnuto, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o informace, které mají být těmito kontrolními orgány a kontrolními subjekty zasílány a které jsou nezbytné pro dozor nad jejich uznáním a pro výkon tohoto dozoru ze strany Komise, a rovněž pokud jde o případná procesní pravidla nezbytná pro posouzení dosud projednávaných žádostí ze třetích zemí. (75) Aby bylo možné zajistit jednotné provádění tohoto nařízení, měly by Komisi být svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o technické podrobnosti pro zřízení databáze uvádějící odrůdy, pro něž je dostupný rozmnožovací materiál rostlin získaný ekologickou metodou produkce, pokud jde o povolení nebo odnětí povolení produktů a látek, které je možné používat při ekologické produkci obecně a při produkci ekologických zpracovaných potravin zvláště, včetně postupů, které je třeba dodržet pro získání povolení, seznamů uvedených produktů a látek a případně jejich popisu, požadavků na složení a podmínek užití, pokud jde o konkrétní a praktické způsoby týkající se úpravy, skladby a velikosti označení vztahujících se k číselným kódům kontrolních orgánů a kontrolních subjektů a označení místa, kde byly vyprodukovány zemědělské suroviny, udělování číselných kódů kontrolních orgánů a kontrolních subjektů a označení místa, kde byly vyprodukovány zemědělské suroviny, pokud jde o podrobnosti a specifikace týkající se obsahu, formy a způsobu oznamování pro oznámení činností hospodářských subjektů a skupin hospodářských subjektů příslušným orgánům a způsob zveřejnění poplatků, které mohou být za kontroly vybírány, pokud jde o výměnu informací mezi skupinami hospodářských subjektů a příslušnými orgány, kontrolními orgány a kontrolními subjekty a mezi členskými státy a Komisí, pokud jde o uznání a odnětí uznání kontrolních orgánů a kontrolních subjektů, které jsou oprávněné provádět kontroly ve třetích zemích, a zřízení seznamu těchto kontrolních orgánů a kontrolních subjektů a stanovení pravidel, která zajistí uplatnění opatření v případech nesouladu nebo podezření na ně, jež mají vliv na integritu dovážených ekologických produktů, pokud jde o zřízení seznamu třetích zemí uznaných podle čl. 33 odst. 2 nařízení (ES) č. 834/2007 a změny tohoto seznamu, jakož i pravidla zajišťující uplatnění opatření v případech nesouladu nebo podezření na ně, jež mají vliv na integritu ekologických produktů dovážených z těchto zemí, pokud jde o systém, který se má používat pro předávání informací nezbytných pro provádění a sledování tohoto nařízení, a pokud jde o zřízení seznamu kontrolních orgánů a kontrolních subjektů uznaných podle čl. 33 odst. 3 nařízení (ES) č. 834/2007 a změny tohoto seznamu. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011[34]. (76) Komise by měla být zmocněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud si to v řádně odůvodněných případech, které se týkají ochrany před nekalými praktikami nebo postupy, které jsou neslučitelné se zásadami a pravidly pro ekologickou produkci, ochrany důvěry spotřebitelů nebo ochrany spravedlivé soutěže mezi hospodářskými subjekty, vyžádají závažné naléhavé důvody s cílem zajistit uplatňování opatření v případech nesouladu nebo podezření na ně, jež mají vliv na integritu dovážených ekologických produktů kontrolovaných uznanými kontrolními orgány nebo kontrolními subjekty. (77) Aby bylo možné zajistit hladký přechod od pravidel týkajících se ekologického původu rozmnožovacího materiálu rostlin a zvířat pro účely plemenitby podle nařízení (ES) č. 834/2007 a výjimky z pravidel produkce přijaté podle článku 22 uvedeného nařízení k novým pravidlům produkce pro rostliny a rostlinné produkty a pro hospodářská zvířata stanoveným v tomto nařízení, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat některé akty, pokud jde o udělování výjimek, jsou-li výjimky považovány za nezbytné s cílem zajistit přístup k rozmnožovacímu materiálu rostlin a živým zvířatům pro účely plemenitby, které lze používat v ekologické produkci. Jelikož tyto akty jsou přechodné povahy, měly by být platné po omezenou dobu. (78) Komise by měla zvážit situaci, pokud jde o dostupnost ekologického rozmnožovacího materiálu rostlin a zvířat pro účely plemenitby, a v roce 2021 za tímto účelem předložit zprávu Evropskému parlamentu a Radě. (79) Mělo by být vypracováno ustanovení, které umožní vyčerpat zásoby produktů, které byly vyprodukovány v souladu s nařízením (ES) č. 834/2007 a uvedeny na trh před tím, než se začne používat toto nařízení. (80) Přezkum právního rámce pro ekologickou produkci a označování ekologických produktů ukázal, že zvláštní potřeby týkající se úředních kontrol a dalších úředních činností prováděných v souladu s nařízením (EU) č. XXX/XXX (nařízení o úředních kontrolách) vyžadují ustanovení, která by lépe řešila případy nesouladu. Kromě toho by ustanovení nařízení (EU) č. XXX/XXX [nařízení o úředních kontrolách], která se týkají úkolů a povinností příslušných orgánů, schvalování pověřených subjektů a dozoru nad nimi, úředního osvědčování, oznamovacích povinností a administrativní pomoci, měla být přizpůsobena specifickým potřebám odvětví ekologické produkce. Nařízení (EU) č. XXX/XXX [nařízení o úředních kontrolách] by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. (81) Jelikož cílů tohoto nařízení, zejména spravedlivé hospodářské soutěže a řádného fungování vnitřního trhu s ekologickými produkty, jakož i zajištění důvěry spotřebitelů v tyto produkty a v logo Evropské unie pro ekologickou produkci, nemůže být uspokojivě dosaženo samotnými členskými státy, ale naopak jich může být vzhledem k požadované harmonizaci pravidel pro ekologickou produkci lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (82) Je vhodné stanovit datum použitelnosti tohoto nařízení, které by hospodářským subjektům umožnilo přizpůsobit se nově zavedeným požadavkům, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Kapitola I Předmět, oblast působnosti a definice Článek 1 Předmět Toto nařízení stanoví zásady ekologické produkce, pravidla týkající se ekologické produkce a použití souvisejících označení při označování a propagaci. Článek 2 Oblast působnosti 1. Toto nařízení se vztahuje na zemědělské produkty uvedené v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) a na některé jiné produkty uvedené v příloze I tohoto nařízení, pokud se tyto zemědělské a jiné produkty mají produkovat, připravovat, distribuovat, uvádět na trh, dovážet nebo vyvážet jako produkty ekologické. Produkty lovu volně žijících zvířat a ryb se za ekologické produkty nepovažují. 2. Toto nařízení se vztahuje na všechny hospodářské subjekty zapojené do činností v kterékoli fázi produkce, přípravy a distribuce, které se týkají produktů uvedených v odstavci 1. Činnosti spojené se společným stravováním prováděné zařízením společného stravování podle definice v čl. 2 odst. 2 písm. d) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011[35] tomuto nařízení nepodléhají. Členské státy mohou pro označování a kontrolu produktů pocházejících z činností spojených se společným stravováním uplatňovat vnitrostátní pravidla, nebo pokud nejsou k dispozici, soukromé normy. 3. Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčeny související právní předpisy Unie mimo jiné v oblasti bezpečnosti potravinového řetězce, zdraví a dobrých životních podmínek zvířat, zdraví rostlin a rozmnožovacího materiálu rostlin, a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XX/XXX[36] (o rozmnožovacím materiálu rostlin) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XX/XXXX[37] (o ochranných opatřeních proti organismům škodícím rostlinám). 4. Toto nařízení se použije, aniž jsou dotčena jiná zvláštní ustanovení Unie týkající se uvádění produktů na trh, a zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013[38] a nařízení (EU) č. 1169/2011. 5. Aby bylo možné zohlednit nové informace o metodách produkce či materiálech nebo mezinárodní závazky, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se mění seznam produktů uvedený v příloze I. Pro zařazení na tento seznam jsou způsobilé pouze produkty, které jsou úzce spojeny se zemědělskými produkty. Článek 3 Definice Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice: 1) „ekologickou produkcí“ se rozumí používání metod produkce slučitelných s tímto nařízením ve všech fázích produkce, přípravy a distribuce; 2) „ekologickým“ se rozumí pocházející z ekologické produkce nebo se k ní vztahující; 3) „zemědělskou surovinou“ se rozumí zemědělský produkt, který nebyl předmětem konzervace či zpracování; 4) „preventivními opatřeními“ se rozumějí opatření, která mají být přijata za účelem zabezpečení kvality půdy, jakož i zabránění výskytu škodlivých organismů a plevelů a jejich kontroly, a aby se zabránilo kontaminaci produkty nebo látkami, které nejsou podle tohoto nařízení povoleny; 5) „přechodem“ se rozumí přechod z neekologické na ekologickou produkci v určité lhůtě; 6) „hospodářským subjektem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba odpovědná za zajištění souladu s tímto nařízením ve všech fázích produkce, přípravy a distribuce, které podléhají její kontrole; 7) „skupinou hospodářských subjektů“ se rozumí skupina, v níž každý hospodářský subjekt je zemědělec, který má podnik s až 5 hektary využívané zemědělské plochy a který se kromě produkce potravin nebo krmiv může zabývat též zpracováním potravin nebo krmiv; 8) „zemědělcem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba či skupina fyzických nebo právnických osob, bez ohledu na právní postavení přiznané těmto skupinám a jejich členům podle vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států, která vykonává zemědělskou činnost; 9) „zemědělskou plochou“ se rozumí zemědělská plocha podle definice v čl. 4 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 1307/2013; 10) „rostlinami“ se rozumějí rostliny podle definice v čl. 3 bodě 5 nařízení (ES) č. 1107/2009; 11) „rostlinnou produkcí“ se rozumí produkce zemědělských rostlinných produktů, včetně sběru planě rostoucích rostlinných produktů, ke komerčním účelům; 12) „rostlinnými produkty“ se rozumějí rostlinné produkty podle definice v čl. 3 bodě 6 nařízení (ES) č. 1107/2009; 13) „škodlivým organismem“ se rozumí škodlivý organismus podle definice v čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) č. XX/XXXX (o ochranných opatřeních proti organismům škodícím rostlinám); 14) „přípravky na ochranu rostlin“ se rozumějí přípravky uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 1107/2009; 15) „živočišnou produkcí“ se rozumí produkce domácích nebo domestikovaných suchozemských živočichů, včetně hmyzu; 16) „krytým výběhem“ se rozumí doplňková zastřešená, nezateplená venkovní část budovy pro chov hospodářských zvířat, jejíž delší strana je obvykle vybavena drátěným oplocením nebo síťovinou a která má venkovní klima, přírodní i umělé osvětlení a podlahu s podestýlkou; 17) „akvakulturou“ se rozumí akvakultura podle definice v čl. 4 odst. 1 bodě 25 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1380/2013[39]; 18) „veterinární péčí“ se rozumí celý průběh léčebného nebo preventivního ošetření proti jednomu výskytu konkrétní nákazy; 19) „veterinárními léčivými přípravky“ se rozumějí veterinární léčivé přípravky podle definice v čl. 1 bodě 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES[40]; 20) „přípravou“ se rozumí konzervování nebo zpracování ekologických produktů, včetně porážky a bourání v případě živočišných produktů, a balení, označování nebo úpravy označení týkající se ekologické produkce; 21) „potravinami“ se rozumějí potraviny podle definice v článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[41]; 22) „krmivy“ se rozumějí krmiva podle definice v čl. 3 bodě 4 nařízení (ES) č. 178/2002; 23) „krmnými surovinami“ se rozumějí krmné suroviny podle definice v čl. 3 odst. 2 písm. g) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009[42]; 24) „krmivy z přechodného období“ se rozumějí krmiva vyprodukovaná během přechodného období s výjimkou krmiv sklizených v průběhu 12 měsíců po začátku přechodu; 25) „uvedením na trh“ se rozumí uvedení na trh podle definice v čl. 3 bodě 8 nařízení (ES) č. 178/2002; 26) „sledovatelností“ se rozumí sledovatelnost podle definice v čl. 3 bodě 15 nařízení (ES) č. 178/2002; 27) „fázemi produkce, přípravy a distribuce“ se rozumějí všechny fáze počínaje prvovýrobou ekologických produktů až po jejich skladování, zpracování, přepravu, prodej nebo dodání konečnému spotřebiteli, a případně též označování, propagace, dovoz, vývoz a subdodavatelské činnosti; 28) „katastrofickými situacemi“ se rozumějí situace vzniklé v důsledku „nepříznivého klimatického jevu“, „ekologické havárie“, „přírodní katastrofy“ nebo „katastrofické události“ podle definicí v čl. 2 odst. 1 písm. h), j), k) a l) nařízení (EU) č. 1305/2013; 29) „složkou“ se rozumí složka podle definice v čl. 2 odst. 2 písm. f) nařízení (EU) č. 1169/2011; 30) „označením“ se rozumí označení podle definice v čl. 2 odst. 2 písm. j) nařízení (EU) č. 1169/2011; 31) „propagací“ se rozumí jakákoli prezentace ekologických produktů veřejnosti jinak než pomocí označení, jehož účelem nebo pravděpodobným důsledkem je ovlivnění a formování postojů, názorů a chování s cílem přímo či nepřímo prosazovat prodej ekologických produktů; 32) „příslušnými orgány“ se rozumějí příslušné orgány podle definice v čl. 2 bodě 5 nařízení (EU) č. XXX/XXXX [nařízení o úředních kontrolách]; 33) „kontrolním orgánem“ se rozumí kontrolní orgán pro ekologickou produkci a označování ekologických produktů podle definice v čl. 2 bodě 39 nařízení (EU) č. XXX/XXXX [nařízení o úředních kontrolách]; 34) „kontrolním subjektem“ se rozumí pověřený subjekt podle definice v čl. 2 bodě 38 nařízení (EU) č. XXX/XXXX [nařízení o úředních kontrolách], jakož i subjekt uznaný Komisí nebo třetí zemí uznanou Komisí k provádění kontrol ve třetích zemích pro dovoz ekologických produktů do Unie; 35) „nesouladem“ se rozumí nesoulad s tímto nařízením; 36) „geneticky modifikovaným organismem“ se rozumí geneticky modifikovaný organismus podle definice v čl. 2 bodě 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES[43], který není získán za použití technik genetické modifikace uvedených v příloze I.B uvedené směrnice (dále jen „GMO“); 37) „získaným z GMO“ se rozumí produkt zcela nebo zčásti získaný z GMO, který ale GMO neobsahuje ani se z nich neskládá; 38) „získaným za použití GMO“ se rozumí produkt získaný za použití GMO jakožto posledního živého organismu v procesu produkce, který ale GMO neobsahuje, neskládá se z nich ani z nich není získán; 39) „potravinářskou přídatnou látkou“ se rozumí potravinářská přídatná látka podle definice v čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008[44] ; 40) „doplňkovou látkou v krmivech“ se rozumí doplňková látka v krmivech podle definice v čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003[45]; 41) „rovnocenností“ se rozumí splňování stejných cílů a zásad uplatněním pravidel, která zaručují stejnou míru zajištění shody; „pomocnou látkou“ se rozumí pomocná látka podle definice v čl. 3 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1333/2008; 42) „potravinářským enzymem“ se rozumí potravinářský enzym podle definice v čl. 3 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1332/2008[46]; 43) „ionizujícím zářením“ se rozumí ionizující záření podle definice v článku 1 směrnice Rady 96/29/Euratom[47]. Kapitola II Zásady ekologické produkce Článek 4 Obecné zásady Ekologická produkce je udržitelný systém řízení zemědělství, který je založen na těchto obecných zásadách: a) respektuje přírodní systémy a cykly a zachovává a zlepšuje stav půdy, vody, vzduchu a biologické rozmanitosti, zdraví rostlin a živočichů a rovnováhu mezi nimi; b) přispívá k vysoké úrovni biologické rozmanitosti; c) odpovědným způsobem využívá energii a přírodní zdroje, jako je voda, půda, organická hmota a vzduch; d) dodržuje přísné normy pro dobré životní podmínky zvířat, a zejména uspokojuje jejich druhově specifické etologické potřeby; e) vhodným způsobem plánuje a řídí biologické postupy na základě ekologických systémů využívajících přírodní zdroje, které jsou systému vlastní, a to metodami, které: i) využívají živé organismy a mechanické metody produkce; ii) představují rostlinnou a živočišnou produkci vázanou na půdu nebo představují akvakulturu, která je v souladu se zásadou udržitelného využívání rybolovných zdrojů; iii) vylučují používání GMO a produktů získaných z GMO či za použití GMO s výjimkou veterinárních léčivých přípravků; iv) jsou založeny na používání preventivních opatření, pokud je to vhodné; f) omezuje využívání vnějších vstupů. Pokud je využití vnějších vstupů nutné nebo pokud neexistují vhodné řídící postupy nebo metody podle písmene e), omezí se na: i) vstupy z ekologické produkce; ii) přírodní látky nebo látky z nich odvozené; iii) minerální hnojiva s nízkou rozpustností; g) v případě potřeby a v rámci tohoto nařízení přizpůsobuje pravidla ekologické produkce s ohledem na hygienickou situaci, regionální rozdíly v ekologické rovnováze, podnebí a místních podmínkách, stupeň rozvoje a zvláštní chovatelské postupy. Článek 5 Zvláštní zásady vztahující se na zemědělské činnosti a akvakulturu V rámci zemědělských činností a akvakultury je ekologická produkce založena zejména na těchto zvláštních zásadách: a) zachovává a zlepšuje živé složky půdy a přirozenou úrodnost půdy, stabilitu půdy, schopnost půdy zadržovat vodu a její biologickou rozmanitost, předchází ztrátě organických složek půdy, zhutnění půdy a erozi půdy a bojuje proti nim a vyživuje rostliny především prostřednictvím půdního ekosystému; b) omezuje využívání neobnovitelných zdrojů a vnějších vstupů na minimum; c) recykluje odpady a vedlejší produkty rostlinného i živočišného původu jako vstupy do rostlinné a živočišné produkce; d) udržuje zdraví rostlin používáním preventivních opatřeních, zejména výběrem vhodných druhů, odrůd nebo heterogenního materiálu odolných vůči škodlivým organismům a chorobám, vhodným střídáním plodin, mechanickými a fyzikálními metodami a ochranou přirozených nepřátel škodlivých organismů; e) vybírá plemena s ohledem na schopnost zvířat přizpůsobit se místním podmínkám, jejich vitalitu a odolnost vůči nákazám nebo zdravotním problémům; provozuje živočišnou produkci přizpůsobenou danému místu a vázanou na půdu; uplatňuje chovatelské postupy, které posilují imunitní systém a přirozenou odolnost vůči nákazám, zejména včetně pravidelného pohybu a přístupu na otevřená prostranství a pastviny, kde je to vhodné; f) dodržuje vysokou úroveň dobrých životních podmínek zvířat s ohledem na jejich zvláštní druhové potřeby; g) krmí hospodářská zvířata ekologickým krmivem složeným ze zemědělských složek získaných z ekologické produkce a z přírodních nezemědělských látek; h) vylučuje genetické inženýrství, klonování zvířat, uměle vyvolanou polyploidii a ionizující záření z celého ekologického potravinového řetězce; i) udržuje zdravé vodní prostředí a kvalitu okolních vodních a suchozemských ekosystémů; j) krmí vodní živočichy krmivem z udržitelného rybolovu v souladu s nařízením (EU) č. 1380/2013 nebo ekologickým krmivem složeným ze zemědělských složek získaných z ekologické produkce, včetně ekologické akvakultury, a z přírodních nezemědělských látek. Článek 6 Zvláštní zásady vztahující se na zpracování ekologických potravin a krmiv Produkce zpracovaných ekologických potravin a krmiv je založena zejména na těchto zvláštních zásadách: a) ekologické potraviny se produkují z ekologických zemědělských složek; b) ekologické krmivo se produkuje z ekologických krmných surovin; c) použití potravinářských přídatných látek, složek nezískaných z ekologického zemědělství, jejichž hlavní funkce je technologická nebo spočívá ve smyslové stimulaci, mikroživin a pomocných látek je omezeno tak, že k němu dochází v minimálním rozsahu a jen v případech nevyhnutelné technologické potřeby nebo z důvodů zvláštních nutričních požadavků; d) použití doplňkových látek v krmivech a pomocných látek je omezeno tak, že k němu dochází v minimálním rozsahu a jen v případech nevyhnutelné potřeby technologického nebo zootechnického rázu nebo z důvodů zvláštních nutričních požadavků; e) nepoužívají se látky a zpracovatelské metody, které by mohly uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o pravou povahu produktu; f) potraviny i krmiva jsou pečlivě zpracovány, pokud možno za použití biologických, mechanických a fyzikálních metod. Kapitola III Pravidla produkce Článek 7 Obecná pravidla produkce 1. Hospodářské subjekty dodržují tato obecná pravidla produkce: a) celý zemědělský podnik nebo provoz akvakultury je řízen v souladu s požadavky vztahujícími se na ekologickou produkci; b) nestanoví-li příloha II část IV bod 2.2 nebo část VI bod 1.3 jinak, v ekologickém zemědělství a akvakultuře mohou být používány pouze produkty a látky povolené podle článku 19, pokud byly daný produkt nebo látka povoleny pro použití v zemědělství a akvakultuře, a to v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie a případně v dotyčných členských státech v souladu s vnitrostátními předpisy založenými na právu Unie; c) používání ionizujícího záření pro ošetření ekologických potravin či krmiv nebo surovin používaných v ekologických potravinách či krmivech je zakázáno; d) ekologické hospodářské subjekty jiné než mikropodniky, zemědělci a subjekty produkující mořské řasy nebo živočichy pocházející z akvakultury zavedou systém environmentálního řízení s cílem zlepšit vliv své činnosti na životní prostředí. 2. Aby bylo možné zajistit správné uplatňování obecných pravidel produkce, je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se stanoví kritéria, jimž musí odpovídat systém environmentálního řízení uvedený v odst. 1 písm. d). Tato kritéria zohledňují zvláštní charakteristiky malých a středních podniků. Článek 8 Přechod na ekologickou produkci 1. Zemědělci a hospodářské subjekty, které produkují mořské řasy nebo živočichy pocházející z akvakultury, dodržují přechodné období. Během celého přechodného období uplatňují pravidla ekologické produkce stanovená v tomto nařízení, zejména zvláštní pravidla pro přechod na ekologickou produkci uvedená v příloze II. 2. Přechodné období začíná nejdříve v okamžiku, kdy zemědělec nebo hospodářský subjekt produkující mořské řasy nebo živočichy pocházejících z akvakultury oznámil svoji činnost příslušným orgánům v souladu s tímto nařízením. (2a) Odchylně od ustanovení odstavce 2 v případech, kdy byla půda před oznámením uvedeným v čl. 24 odst. 1 ponechána ladem alespoň po dobu vyžadovanou pro přechod, a jsou-li splněny ostatní nezbytné požadavky, není pro tuto půdu ponechanou ladem přechodné období nutné. 3. Za součást přechodného období nelze zpětně uznat žádné předcházející období. 4. Produkty vyprodukované během přechodného období nelze uvádět na trh jako ekologické produkty. 5. Odchylně od čl. 7 odst. 1 písm. a) je během přechodného období možné zemědělský podnik rozdělit na jasně oddělené jednotky, které nejsou všechny řízeny podle pravidel ekologické produkce. Pokud jde o živočišnou produkci, ekologická produkce se během přechodného období vztahuje na odlišné druhy. Pokud jde o akvakulturu, může se jednat o stejné druhy, jsou-li prostory produkce odpovídajícím způsobem odděleny. Pokud jde o rostliny, ekologická produkce se během přechodného období vztahuje na odlišné odrůdy, které lze snadno rozlišit. 6. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se doplňují pravidla stanovená v tomto článku nebo doplňují a pozměňují pravidla stanovená v příloze II, pokud jde o přechod na ekologickou produkci. Článek 9 Zákaz používání GMO 1. GMO a produkty získané z GMO či za použití GMO se nesmí používat v potravinách nebo krmivech ani jako potraviny, krmiva, pomocné látky, přípravky na ochranu rostlin, hnojiva, pomocné půdní látky, rozmnožovací materiál rostlin, mikroorganismy a zvířata v ekologické produkci. 2. Pokud jde o GMO nebo produkty získané z GMO či za použití GMO ve vztahu k potravinám a krmivům, pro účely odstavce 1 se hospodářské subjekty mohou spoléhat na označení produktu nebo jakýkoli jiný průvodní dokument přiložený nebo poskytnutý podle směrnice 2001/18/ES, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003[48] nebo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003[49]. 3. Hospodářské subjekty mohou předpokládat, že při produkci zakoupených potravin a krmiv nebyly použity žádné GMO nebo produkty získané z GMO či za použití GMO, nejsou-li tyto produkty označeny nebo není-li k nim přiložen dokument podle nařízení uvedených v odstavci 2, pokud neobdrží jiné informace, podle nichž označení dotyčných produktů s těmito nařízeními není v souladu. Článek 10 Pravidla rostlinné produkce 1. Hospodářské subjekty produkující rostliny nebo rostlinné produkty dodržují zejména zvláštní pravidla produkce uvedená v části I přílohy II. 2. Každý členský stát zajistí, aby byla vytvořena elektronická databáze uvádějící odrůdy a heterogenní materiál podle nařízení (EU) č. XX/XXX (o rozmnožovacím materiálu rostlin), pro něž je na jeho území k dispozici rozmnožovací materiál rostlin získaný ekologickou metodou produkce. 3. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou rostlinnou produkci, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla rostlinné produkce, pokud jde o: a) pěstitelské postupy; b) hospodaření s půdou a hnojení; c) zdraví rostlin a kontrolu škodlivých organismů a plevelů; d) řízení produkce hub a jiných zvláštních rostlin a systémů rostlinné produkce; e) původ rozmnožovacího materiálu rostlin; f) sběr volně rostoucích rostlin. 4. Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví technické podrobnosti pro vytvoření databáze uvedené v odstavci 2. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 37 odst. 2. Článek 11 Pravidla živočišné produkce 1. Hospodářské subjekty produkující hospodářská zvířata nebo živočišné produkty dodržují zejména zvláštní pravidla produkce uvedená v části II přílohy II. 2. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou živočišnou produkci, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla živočišné produkce, pokud jde o: a) původ zvířat; b) ustájení hospodářských zvířat, včetně minimální vnitřní a venkovní plochy a maximálního počtu zvířat na hektar; c) chovatelské postupy; d) plemenitbu; e) krmiva a krmení; f) prevenci nákaz a veterinární péči. Článek 12 Pravidla produkce mořských řas a živočichů pocházejících z akvakultury 1. Hospodářské subjekty produkující mořské řasy a živočichy pocházející z akvakultury dodržují zejména zvláštní pravidla produkce uvedená v části III přílohy II. 2. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci mořských řas, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla produkce mořských řas, pokud jde o: a) vhodnost vodního prostředí a plán udržitelného řízení; b) udržitelné sklízení volně se vyskytujících mořských řas; c) pěstování mořských řas; d) opatření na zabránění znečištění a čištění produkčního vybavení a zařízení. 3. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci živočichů pocházejících z akvakultury, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla produkce živočichů pocházejících z akvakultury, pokud jde o: a) vhodnost vodního prostředí a plán udržitelného řízení; b) původ živočichů v akvakultuře; c) chov v akvakultuře, včetně systémů oddělení chovu od okolního vodního prostředí, systémů produkce, maximální intenzity chovu a případně minimální intenzity chovu; d) plemenitbu; e) nakládání s živočichy pocházejícími z akvakultury; f) krmiva a krmení; g) prevenci nákaz a veterinární péči. Článek 13 Pravidla produkce zpracovaných potravin a krmiv 1. Hospodářské subjekty produkující zpracované potraviny a krmiva dodržují zejména zvláštní pravidla produkce uvedená v části IV přílohy II. 2. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci zpracovaných potravin a krmiv, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla produkce zpracovaných potravin a krmiv, pokud jde o: a) postupy, které je třeba dodržet; b) preventivní opatření, která mají být přijata; c) složení a podmínky použití zpracovaných potravin a krmiv, včetně produktů a látek povolených pro použití ve zpracovaných potravinách a krmivech; d) čisticí opatření; e) uvádění zpracovaných produktů na trh, včetně jejich označování a identifikace; f) oddělení ekologických produktů, zemědělských složek a krmných surovin od produktů, zemědělských složek a krmných surovin nezískaných z ekologické produkce; g) seznam zemědělských složek nezískaných z ekologické produkce, které mohou být výjimečně použity k produkci ekologických zpracovaných produktů; h) výpočet procentního podílu zemědělských složek uvedených v čl. 21 odst. 3 písm. a) bodě ii) a písm. b); i) techniky používané při zpracování potravin či krmiv. Článek 14 Pravidla produkce vína 1. Hospodářské subjekty produkující vinařské produkty dodržují zejména zvláštní pravidla produkce uvedená v části V přílohy II. 2. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci vína, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla produkce vína, pokud jde o enologické postupy a omezení. Článek 15 Pravidla produkce kvasinek používaných jako potraviny nebo krmiva 1. Hospodářské subjekty produkující kvasinky určené k použití jako potraviny nebo krmiva dodržují zejména zvláštní pravidla produkce uvedená v části VI přílohy II. 2. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci kvasinek, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují zvláštní pravidla produkce kvasinek, pokud jde o zpracování a používané substráty. Článek 16 Pravidla produkce pro jiné produkty Aby bylo možné zohlednit budoucí potřebu mít zvláštní pravidla produkce pro jiné produkty než ty, které jsou uvedeny v článcích 10 až 15, a aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci těchto dodatečných jiných produktů, a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňuje nebo doplňuje příloha II s ohledem na zvláštní pravidla produkce pro tyto produkty. Článek 17 Přijetí výjimečných pravidel produkce Aby mohla ekologická produkce pokračovat nebo znovu začít v případě katastrofické situace, a s výhradou zásad stanovených v kapitole II je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se stanoví kritéria pro označení takovýchto situací za katastrofické a zvláštní pravidla pro řešení těchto situací, sledování a požadavky na podávání zpráv. Článek 18 Sběr, balení, přeprava a skladování 1. Ekologické produkty jsou sbírány, baleny, přepravovány a skladovány v souladu s pravidly stanovenými v příloze III. 2. Aby bylo možné zajistit integritu ekologické produkce a přizpůsobení technickému pokroku, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se pozměňují nebo doplňují pravidla stanovená v příloze III. Článek 19 Povolení produktů a látek používaných v ekologické produkci 1. Komise může některé produkty a látky povolit pro použití v ekologické produkci a zařadit je na omezené seznamy, a to pouze pro tyto účely: a) jako přípravky na ochranu rostlin; b) jako hnojiva, pomocné půdní látky a živiny; c) jako krmné suroviny; d) jako doplňkové látky v krmivech a pomocné látky; e) jako produkty pro účely čištění a dezinfekce rybníků, klecí, nádrží, náhonů, budov a zařízení používaných pro živočišnou výrobu; f) jako produkty pro účely čištění a dezinfekce budov a zařízení používaných pro rostlinnou výrobu, včetně skladových prostor v zemědělském podniku. Zejména může Komise povolit některé produkty a látky pro použití v produkci ekologických zpracovaných potravin a zařadit je na omezené seznamy, a to pouze pro tyto účely: a) jako potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a pomocné látky; b) jako pomocné látky používaná při produkci kvasinek a kvasničných produktů. 2. Povolení produktů a látek uvedených v odst. 1 prvním pododstavci pro použití v ekologické produkci podléhá zásadám stanoveným v kapitole II a těmto kritériím, jež se hodnotí jako celek: a) jejich použití je nezbytné pro trvalou produkci a zásadní pro její zamýšlené využití; b) všechny produkty a látky jsou rostlinného, živočišného, mikrobiálního nebo minerálního původu, s výjimkou případů, kdy produkty nebo látky z těchto zdrojů nejsou v dostatečném množství či v dostatečné jakosti dostupné nebo kdy nejsou dostupné alternativy; c) v případě produktů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) platí tyto zásady: i) jejich použití je nezbytné pro kontrolu škodlivých organismů, pro něž nejsou k dispozici jiné biologické, fyzické či chovatelské alternativy nebo pěstitelské postupy ani jiné účinné postupy hospodaření; ii) nejsou-li produkty rostlinného, živočišného, mikrobiálního nebo minerálního původu a nejsou-li shodné se svojí přírodní formou, mohou být povoleny pouze v případě, že podmínky jejich použití vylučují jakýkoli přímý kontakt s jedlými částmi plodiny; d) v případě produktů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) je jejich použití nezbytné pro zajištění či zachování úrodnosti půdy nebo pro splnění konkrétních nutričních požadavků plodin nebo za účelem specifické úpravy půdy; e) v případě produktů uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. c) a d) platí tyto zásady: i) jsou nezbytné pro zachování zdraví zvířat a jejich dobrých životních podmínek a vitality a přispívají ke vhodné životosprávě splňující fyziologické a etologické potřeby dotyčného druhu nebo jsou nezbytné pro produkci či konzervaci krmiva, protože krmivo není možné produkovat nebo konzervovat, aniž by se přistoupilo k použití těchto látek; ii) krmiva minerálního původu, stopové prvky, vitaminy nebo provitaminy jsou přírodního původu s výjimkou případů, kdy produkty nebo látky z těchto zdrojů nejsou v dostatečném množství či v dostatečné jakosti dostupné nebo kdy nejsou dostupné alternativy. Povolení produktů a látek uvedených v odst. 1 druhém pododstavci pro použití v produkci ekologických zpracovaných potravin podléhá zásadám stanoveným v kapitole II a těmto kritériím, jež se hodnotí jako celek: a) nejsou dostupné alternativy povolené podle tohoto článku; b) není možné produkovat či konzervovat potraviny nebo splnit dané stravovací požadavky stanovené na základě právních předpisů Unie, aniž by se přistoupilo k použití těchto produktů a látek; c) nacházejí se v přírodě a mohou projít pouze mechanickými, fyzickými, biologickými, enzymatickými či mikrobiálními procesy, s výjimkou případů, kdy produkty nebo látky z daných zdrojů nejsou v dostatečném množství či dostatečné jakosti dostupné na trhu. Povolení použití chemicky syntetizovaných produktů nebo látek je přísně omezeno na případy, v nichž by použití vnějších vstupů uvedených v čl. 4 písm. f) přispívalo k nepřijatelným dopadům na životní prostředí. 3. Aby bylo možné zajistit jakost, sledovatelnost a soulad s tímto nařízením, pokud jde o ekologickou produkci obecně a produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště, a zajistit přizpůsobení technickému vývoji, Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, kterými se stanoví další kritéria pro povolování nebo odnímání povolení produktů a látek uvedených v odstavci 1 pro použití v ekologické produkci obecně a v produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště a jiné požadavky a podmínky týkající se používání těchto povolených produktů a látek. 4. Domnívá-li se členský stát, že na seznam povolených produktů a látek uvedený v odstavci 1 by měly být zařazeny určitý produkt nebo látka, nebo že by z něj naopak měly být vyřazeny, nebo že by měly být změněny specifikace použití uvedené v pravidlech produkce, zajistí dotyčný členský stát, aby byl Komisi a členským státům úředně zaslán dokument s uvedením důvodů pro toto zařazení, vyřazení nebo změnu. Žádosti o změnu nebo vyřazení jsou zveřejněny členskými státy. 5. Komise přijme prováděcí akty, jimiž se uděluje nebo odnímá povolení produktů a látek, které lze používat v ekologické produkci obecně, a produktů a látek, které lze používat v produkci zpracovaných ekologických potravin zvláště, a stanoví postupy, které mají být pro povolení dodržovány, a seznam uvedených produktů a látek a případně jejich popis, požadavky na složení a podmínky použití. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 37 odst. 2. Článek 20 Přítomnost nepovolených produktů nebo látek 1. Produkty, v nichž je zjištěna přítomnost produktů nebo látek, které nebyly povoleny v souladu s článkem 19, jež převyšuje úrovně stanovené zejména s ohledem na směrnici 2006/125/ES, nelze uvádět na trh jako ekologické produkty. 2. Aby bylo možné zajistit účinnost, efektivnost a transparentnost systému ekologické produkce a označování, je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36, pokud jde o zvláštní kritéria a podmínky pro uplatňování úrovní uvedených v odstavci 1 a pokud jde o stanovení těchto úrovní a jejich přizpůsobení s ohledem na technický vývoj. 3. Odchylně od čl. 211 odst. 1 nařízení (EU) č. 1308/2013 a s výhradou povolení Komise přijatého bez použití postupu pod