[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 6.6.2007 KOM(2007)286 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE „ZLEPŠENÍ TVORBY PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ V ROCE 2006“ podle článku 9 Protokolu o uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality (14. zpráva) {SEK(2007)737} ZPRÁVA KOMISE „ZLEPŠENÍ TVORBY PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ V ROCE 2006“ podle článku 9 Protokolu o uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality (14. zpráva) Tato zpráva je 14. každoročním hodnocením uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality. Vztahuje se i na pokrok při zlepšování právního prostředí v Evropské unii[1]. Zlepšení právní úpravy Právní prostředí, které je dobře navržené, zřetelné, srozumitelné a co nejjednodušší, je klíčem k ochraně blahobytu občanů, veřejného zdraví a životního prostředí. Zároveň zajišťuje spravedlivé tržní podmínky, ve kterých mohou evropští podnikatelé účinně soutěžit a přinášet inovační výrobky. Agenda zlepšení právní úpravy usiluje o dosažení tohoto cíle na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni za pomoci spojeného úsilí institucí EU a členských států a způsobem, který maximalizuje přínosy veřejné politiky a zároveň minimalizuje náklady, jež předpisy představují pro hospodářství EU. Hlavní cíle a opatření institucí EU ve prospěch zlepšení právní úpravy jsou stanoveny v revidovaném akčním plánu Komise ke zlepšení právní úpravy z března 2005[2] a v interinstitucionální dohodě o zlepšení tvorby právních předpisů podepsané Evropským parlamentem, Radou a Komisí v prosinci 2003[3]. V listopadu 2006 představila Komise strategický přezkum agendy lepších právních předpisů[4]. Uvádí významný a povzbuzující pokrok, kterého již bylo dosaženo, a mapuje úkoly, které mají před sebou instituce EU a členské státy, jestliže zlepšení právní úpravy má mít na podnikání a občany skutečný a trvalý příznivý dopad. Hlavními zjištěnými úkoly je zlepšení kvality posouzení dopadů a využití tohoto nástroje při přípravě a přijímání právních předpisů, učinění pokroku v měření administrativních nákladů a v odstraňování zbytečné zátěže v evropských i vnitrostátních právních předpisech, pokračování v úsilí o splnění ambiciózního programu pro modernizaci a zjednodušení souboru právních předpisů a jeho zintenzivnění, pokračování v kontrole a případném stahování dosud nepřijatých návrhů, aby se zajistilo, že právní předpisy přijaté Radou a Parlamentem jsou stále v souladu s prioritami Komise a jsou aktuální, a posílení konstruktivního dialogu mezi všemi zákonodárci na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni a se zainteresovanými stranami. Opatření přijatá Komisí Komise, v souladu se svou institucionální úlohou iniciátora právních předpisů, má zvláštní zodpovědnost za dosažení cílů zlepšení právní úpravy na třech úrovních přípravy, návaznosti a provádění právních předpisů. Ujala se vedení agendy zlepšení právní úpravy a v roce 2006: - provedla 67 posouzení dopadů, zahájila vnější hodnocení svého systému posuzování dopadů a zřídila výbor pro posuzování dopadů , který nezávisle podporuje kvalitu a má kontrolní funkcí při posuzováních dopadů zpracovaných odbory Komise, - pokračovala v provádění svého programu pro zjednodušení, předložila zprávu o dosaženém pokroku, přidala k němu dalších více než 40 nových položek[5] a integrovala prvky zjednodušení do svého legislativního a pracovního programu na rok 2007[6], - integrovala do svých pokynů k posuzování dopadů standardní nákladový model EU pro měření administrativních nákladů a navrhla zahájit ambiciózní akční program za účelem snížení administrativní zátěže v EU, - dokončila svou kontrolu dosud nepřijatých návrhů pocházejících od předchozích Komisí a opět zahájila svůj program pro kodifikaci a zrušení zastaralých právních předpisů. Mnohé z těchto činností se provádějí tak, aby se vzájemně posilovaly, což zajišťuje, že agenda zlepšení právní úpravy je koherentní, například: měření administrativních nákladů je zahrnuto do metodiky pro posuzování dopadů a návrhy na zjednodušení v legislativním a pracovním programu Komise podléhají posouzení dopadů, kde se zase využívá konzultací se zainteresovanými stranami. Konzultace zúčastněných stran V roce 2006 se v porovnání s předchozím rokem významně zvýšil počet konzultací pořádaných Komisí, bylo poskytnuto 217 sdělení právně nezávazné povahy (což je o 28 více než v roce 2004) a 129 konzultací na internetu (což je o 23 více než v roce 2004) prostřednictvím portálu „Váš hlas v Evropě“[7]. V souvislosti s Evropskou iniciativou pro transparentnost[8] uspořádala Komise otevřenou konzultaci o svých minimálních standardech pro konzultace zúčastněných stran[9], která ukázala, že zainteresované strany hodnotí způsob, jakým Komise své konzultace[10] provádí, většinou kladně. Byla požadována další zlepšení v souvislosti s poskytováním zpětné vazby ohledně přínosu, který představují konzultace, s dosažením lepší rovnováhy účastníků v cílených konzultacích a s omezením časových lhůt na minimum. Pro odbory Komise má dodržování minimálních standardů pro konzultace dopad na pracovní zatížení, ale také přidává hodnotu konečným zněním iniciativ. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Komise bude pokračovat ve svém úsilí v souladu se zásadami a normami pro sběr a využití výsledků externích odborných konzultací[11]. Zejména hodlá podporovat větší využívání rozhraní mezi odborníky a politickými činiteli (EU) SINAPSE ( Scientific INformAtion for Policy Support in Europe –Vědecké informace pro podporu politik v Evropě)[12]. Počáteční objem připojení byl povzbuzující a tato iniciativa by měla být podporována i v roce 2007. Nové podoby správy věcí veřejných a stále rostoucí složitost mnoha politických otázek znamenají, že tradiční systémy poradenství potřebují podporu ve formě rychlých konzultací s vědci/odborníky v rámci celé EU a účinnější komunikaci mezi odborníky po celé Evropě i mimo ni. To může usnadnit další rozvoj a rozšířenější využívání elektronické sítě SINAPSE. Posuzování dopadů V roce 2006 zpracovaly odbory Komise 67 posouzení dopadů. Patřilo sem posouzení dopadů všech hlavních legislativních a politických iniciativ v ročním legislativním a pracovním programu, jak je požadováno od roku 2005, a kromě toho řada „dobrovolných“ posouzení dopadů pro jiné iniciativy s případným významným dopadem. Zkušenosti ukazují, že v rostoucím počtu případů posouzení dopadů významně změnilo přístup, povahu právního nástroje, nebo dokonce vedlo k upuštění od předpokládaného návrhu[13]. Komise také zlepšila svůj přístup k integrovanému posuzování hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí u svých návrhů a integrovala do pokynů k posuzování dopadů metodiku pro měření administrativních nákladů[14]. Aby předseda Komise dále zlepšil celkovou kvalitu posouzení dopadů také v praxi, zřídil výbor pro posuzování dopadů , který je mu přímo podřízen a působí nezávisle na odborech Komise. Kontroluje předlohy posouzení dopadů, poskytuje stanoviska k jejich kvalitě a v případě potřeby nabízí radu a podporu kvality. Další opatření na zlepšení celkového přístupu a zvýšení kvality posuzování dopadů prováděných Komisí se pravděpodobně budou vyskytovat v dokumentu, který naváže na vnější hodnocení systému posuzování dopadů, jež bylo zahájeno v roce 2006 a ukončeno na jaře 2007. Volba nástrojů (samoregulace a společná regulace) Komise je odhodlána při přípravě svých návrhů kontrolovat, zda je za účelem dosažení cílů Smlouvy použít jiné vhodnější alternativy, než je „klasická“ regulace[15]. Aby Komise a Evropský hospodářský a sociální výbor podpořily používání alternativních regulačních nástrojů, vyvinuly společně databázi „Samoregulace a společná regulace v EU“[16]. Usnadňuje výměnu informací a určení osvědčených postupů pro iniciativy samoregulace a společné regulace v rámci EU (jedná se tedy o zapojení více než jednoho členského státu). Jejím hlavním cílem je povzbuzovat a podporovat soukromé subjekty ochotné vypracovávat nebo zdokonalovat systémy samoregulace a může také pomáhat zákonodárcům zodpovědným za návrh společné regulace. Zároveň Komise konzultovala se zainteresovanými stranami vhodné využívání samoregulace a společné regulace v rámci svých posouzení dopadů, ale také prostřednictvím kulatých stolů a studií[17]. Na odvětvové úrovni byla v roce 2006 vytvořena řada významných mechanismů samoregulace a společné regulace. Komise vyzvala k vypracování zvláštních kodexů chování na úrovni Společenství nebo členských států. Několik legislativních aktů také stanovilo větší společnou regulaci se zúčastněnými stranami[18]. V roce 2006 však výrobní odvětví také v několika případech žádala o přechod od samoregulačních praktik k systémům společné regulace, nebo dokonce ke klasické tvorbě právních předpisů[19]. I když Komise trvá na možných alternativách regulace, uznává také, že v mnoha případech zůstává regulace nejjednodušším způsobem, jak dosáhnout cílů EU a poskytnout podnikatelům i občanům právní jistotu. Minimalizace administrativních nákladů, které vyplývají z právních předpisů EU Na základě přípravných prací uskutečněných v roce 2005 zavedla Komise společnou metodiku pro posuzování administrativních nákladů (navrhovaných) právních předpisů. Tento standardní nákladový model EU byl použit na řadu posouzení dopadů navržených nebo dokončených od března 2006. Komise bude pokračovat ve svém úsilí dosáhnout co největší konvergence metod s členskými státy a mezi nimi. Ve svém Strategickém přezkumu zlepšení právní úpravy a v souvisejícím pracovním dokumentu „Měření administrativních nákladů a snižování administrativní zátěže v Evropské unii z listopadu 2006“[20] Komise ohlásila na rok 2007 ambiciózní akční plán na snížení administrativní zátěže a vyzvala Radu, aby stanovila společný cíl snížení o 25 %, kterého má EU dosáhnout spolu s členskými státy do roku 2012. V první etapě Komise oznámila záměr zahájit plošné měření administrativní zátěže ve vybraných prioritních oblastech a zavést řadu urychlených opatření, která by měla demonstrovat, jak může být administrativní zátěž snížena bez toho, že by byly ohroženy politické cíle příslušných právních předpisů. Kontrola a stahování dosud neschválených návrhů V rámci svého úsilí o zlepšení právní úpravy Komise pravidelně kontroluje legislativní návrhy, které ještě zákonodárce nepřijal, aby ověřila, že jsou stále relevantní a aktuální. V roce 2006 dokončila Komise kontrolu všech dosud neschválených návrhů přijatých předchozími Komisemi. Na základě kontroly 183 dosud neschválených návrhů přijatých před rokem 2004, která byla provedena v roce 2005, bylo v roce 2006 staženo 68 návrhů. V tomtéž roce Komise zkontrolovala více než 80 dalších dosud neschválených návrhů přijatých Komisí v roce 2004, před tím, než se dne 22. listopadu 2004 ujala úřadu současná Komise, a rozhodla se stáhnout dalších 10 návrhů. Tyto návrhy jsou obsaženy v legislativním a pracovním programu Komise na rok 2007[21]. V souladu s článkem 32 Rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Komisí (květen 2005) byl Parlament informován o záměru Komise stáhnout uvedené návrhy a o tom, že stažení nabude účinnosti zveřejněním v Úředním věstníku. Komise doporučuje, aby každá nová Komise provedla podobné kroky v prvních měsících po převzetí úřadu a tím ověřila, zda jsou dříve přijaté návrhy stále v souladu s jejími prioritami, a potvrdila svou politickou zodpovědnost za tyto návrhy. Zjednodušování a aktualizace acquis Společenství Z tříletého klouzavého programu zjednodušení představeného v říjnu 2005[22] přijala Komise v roce 2006 27 položek plánovaných na rok 2006 a 6 položek, které byly převedeny z roku 2005. Dalších 23 iniciativ plánovaných na rok 2006 bylo odloženo na rok 2007, aby byla možná další analýza na podporu těchto návrhů. V rámci svého strategického přezkumu zlepšení právní úpravy předložila Komise v listopadu 2006 první zprávu o pokroku strategie pro zjednodušení právního prostředí[23] a oznámila 43 nových iniciativ, které zdokonalí ambiciózní klouzavý program pro zjednodušení na období 2006–2009. Do legislativního a pracovního programu Komise na rok 2007 je poprvé zahrnuto 47 významných iniciativ v oblasti zjednodušování. Zpráva také představuje aktualizovaný program pro dokončení kodifikace souboru právních předpisů do roku 2008. Provádění programu pro zjednodušení úspěšně a ve správný čas však vyžaduje pečlivé konzultace se zainteresovanými stranami, posouzení pravděpodobného dopadu iniciativ a sdílenou zodpovědnost se zákonodárci na úrovni Společenství i na vnitrostátní úrovni. Na úrovni EU by se měl vést interinstitucionální dialog o urychlení přijetí prvků zjednodušení. V členských státech je zapotřebí vypracovat vnitrostátní programy pro zjednodušení, aby se zabránilo tomu, že příznivé účinky zjednodušení právních předpisů EU budou vyrušeny nadměrnými vnitrostátními pravidly, které nebyly náležitě přizpůsobeny. Sledování uplatňování práva EU Správné uplatňování práva EU je významným prvkem pro dosažení cílů zlepšení právní úpravy. Zjednodušení a zlepšení právního prostředí může přinést očekávané výhody podnikatelům a občanům, pouze jestliže členské státy transponují právo EU rychle a správně[24]. Aby se pomohlo předejít vzniku mezer při transpozici, které mohou vést k případům porušování, musí odbory Komise podle pokynů k posuzování dopadů vzít případné potíže s transpozicí v úvahu již v průběhu přípravy svých legislativních návrhů. Dále Komise pracuje na tom, aby své metody sledování přizpůsobila ve spolupráci s členskými státy. Patří sem zpracování srovnávacích tabulek, které zřetelně propojují ustanovení ve směrnicích a vnitrostátních pravidlech, i úplné zavedení systému elektronického oznamování pro vnitrostátní transpoziční opatření. Systém existuje v plném rozsahu pro všechny členské státy od počátku roku 2006 a Komise v roce 2006 podporovala jeho využívání různými činnostmi. Opatření přijatá institucemi EU, Evropským hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů Zlepšení právní úpravy a její provádění bylo v roce 2006 prioritou všech institucí. Kromě Komise byl zvlášť aktivní Evropský parlament. V dubnu uspořádal plenární diskusi a v květnu 2006 přijal balíček pěti usnesení o zlepšení právní úpravy, která zahrnují řadu návrhů na opatření a zdokonalení stávajících nástrojů a postupů. Byly zaměřeny hlavně na Komisi, ale také na Radu a členské státy. V reakci na výzvu Evropského parlamentu posílit kontrolu kvality posuzování dopadů prováděných Komisí předseda Komise oznámil, že bude zavedena nezávislá kontrola kvality podřízená jemu osobně, což vedlo k tomu, že Komise v listopadu 2006 zřídila výbor pro posuzování dopadů. V roce 2006 také Evropský parlament[25] politicky schválil interinstitucionální „společný přístup k posuzování dopadů“[26], který byl dojednán v listopadu 2005. Přišel v reakci na ustanovení v interinstitucionální dohodě o zlepšení tvorby právních předpisů z roku 2003 a stanoví základní pravidla o tom, jak by posuzování dopadů prováděná Komisí měla být využívána v zákonodárném procesu, a o posuzování dopadů podstatných pozměňovacích návrhů Evropského parlamentu a Rady. Parlament i Rada zintenzívnily využívání posuzování dopadů prováděných Komisí při zkoumání návrhů Komise, čímž konsolidovaly posouzení dopadů jako nástroj k zajištění toho, že se politická rozhodnutí přijímají ve světle nejlepších dostupných důkazů o případném dopadu. V průběhu rakouského předsednictví zpracovala Rada návod pro pracovní skupiny, jak zacházet s posuzováním dopadů v Radě[27]. Parlament a jeho výbory čím dál tím častěji požadují, aby byly prováděny studie a analýzy dopadu u některých témat[28] nebo u podstatných změn návrhů Komise[29]. Také Výbor regionů a Evropský hospodářský a sociální výbor se v roce 2006 aktivně účastnily debaty o zlepšení právní úpravy, zvlášť v otázkách subsidiarity. Výbor regionů požadoval systematické konzultace s místními a regionálními orgány a jejich zapojení do práce Komise na posouzeních dopadů, aby se zajistilo, že finanční nebo administrativní zátěž plynoucí pro místní a regionální orgány z provádění právních předpisů EU je přiměřená cílům, které dané opatření EU sleduje. Na podporu toho zřídil Výbor regionů v roce 2006 síť pro sledování subsidiarity[30] jako nástroj pro výměnu informací mezi evropskými územními aktéry o návrzích Komise, které budou mít dopad na místní a regionální orgány a na politiky, za které jsou zodpovědné. Evropský hospodářský a sociální výbor přijal v roce 2006 z vlastního podnětu zprávu Praxe EU a národních správních orgánů a jeho Středisko pro sledování jednotného trhu zahájilo práci na integraci sociálních dopadů do posuzování dopadů prováděných Komisí; výsledky této práce se očekávají v roce 2007. Uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality Komise prostřednictvím posouzení dopadů a důvodových zpráv[31] pokračovala v úsilí lépe vysvětlit, jak opatření, která navrhuje, splňují obě zásady. V květnu 2006 se rozhodla předkládat nové návrhy a dokumenty ke konzultaci přímo národním parlamentům a vyzývat je k reakci s cílem zlepšit proces formulace politiky[32]. Tento krok v červnu 2006 uvítala Evropská rada. Hlavy států a vlád požádaly Komisi, aby vzala řádně v úvahu připomínky národních parlamentů, a to zejména s ohledem na zásady subsidiarity a proporcionality. Jako v předchozích letech Evropský parlament a Rada předložily poměrně málo pozměňovacích návrhů k návrhům Komise, které výslovně odkazují na subsidiaritu a proporcionalitu[33]. Převážná většina stanovisek Výboru regionů a Evropského hospodářského a sociálního výboru nekritizovala uplatňování zásady subsidiarity. Problémy s proporcionalitou byly uváděny poněkud častěji. To byl také závěr dvou zkušebních případů sítě pro sledování subsidiarity Výboru regionů[34]. Několik stanovisek zaslaných národními parlamenty žádalo, aby argumenty Komise byly objasněny nebo podloženy podrobnějšími údaji. Menšina z nich dospěla k závěru, že návrhy předané Komisí jdou v určitém ohledu proti uvedeným zásadám. Komise na tato podání odpovídá jednotlivě. Tato rozdílnost názorů podtrhuje nutnost společného pochopení podmínek stanovených těmito dvěma zásadami, jak jsou definovány ve Smlouvě. Komise doufá, že k tomuto pochopení přispěje předložení standardního souboru otázek používaných ke zpracování důvodových zpráv, které doprovázejí návrhy Komise[35]. Konvergentní výklad by předešel zmatkům například se zásadou „svěření pravomocí“ a zabránil by nepochopení, které občas vede k dojmu, že došlo k porušení subsidiarity. Pokud jde o následnou soudní kontrolu v roce 2006, zásada subsidiarity byla zmíněna ve dvou rozsudcích Soudu prvního stupně Evropských společenství, které potvrdily předchozí judikaturu. Ani v jednom případě Soud neshledal, že zásada subsidiarity byla porušena[36]. Od 31. prosince 2006 judikatura Soudního dvora a Soudu prvního stupně neobsahovala žádné rozsudky, že byla porušena zásada subsidiarity nebo že byl nedostatečně odůvodněn soulad s ní. V několika rozsudcích byla analyzována možná porušení zásady proporcionality a v některých případech byla opatření Komise z uvedeného důvodu v plném nebo částečném rozsahu zrušena. Například ve věci C-310/04 Španělsko v. Rada, jež se týkala nařízení Rady, kterým se mění podpůrný systém v odvětví zpracování bavlny, Soudní dvůr rozhodl, že chybí „základní údaje, které měly být zohledněny pro účely odůvodnění napadených opatření obsažených v tomto aktu a na nichž závisel výkon posuzovací pravomoci“ [institucí EU][37]. Shledal, že byla porušena zásada proporcionality, a napadený akt zrušil. PŘÍLOHA: Legislativní návrhy Komise a konzultační dokumenty a zprávy: [pic] [pic] [1] V prosinci 1992 Evropská rada v Edinburghu rozhodla o povinnosti Komise předkládat Evropské radě a Evropskému parlamentu výroční zprávu o uplatňování zásad subsidiarity a proporcionality. Tato povinnost byla zanesena do protokolu připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství v rámci změn, které přinesla Amsterodamská smlouva z roku 1997. Od roku 1995 byla tato zpráva rozšířena a zabývá se i opatřeními přijatými ke zlepšení kvality právních předpisů a přístupu k nim (ohledně předchozí zprávy viz KOM(2005)98 a SEK(2005)364). Některé prvky, které přispívají ke zlepšení právního prostředí, jsou podrobněji zkoumány ve 3. zprávě o evropské správě věcí veřejných (2004–2005) (viz http://www.europa.eu.int/comm/governance/index_fr.htm). [2] „Zlepšení právní úpravy v oblasti růstu a pracovních míst v Evropské unii“ KOM(2005)97, březen 2005, dále jen „akční plán“. Toto sdělení aktualizuje a doplňuje akční plán z roku 2002 („Zjednodušení a zlepšení právního prostředí“ KOM(2002)278, 5. června 2002). Akční plán následuje po Bílé knize o evropské správě věcí veřejných (KOM(2001)727, 25. června 2001). [3] Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1. [4] KOM(2006)689 v konečném znění [5] První zpráva o pokroku strategie pro zjednodušení právního prostředí – KOM(2006)690 [6] KOM(2006)629. [7] http://ec.europa.eu/yourvoice/. [8] Viz Zelená kniha o Evropské iniciativě pro transparentnost: KOM(2006)194. [9] Tyto normy byly zavedeny v roce 2003 (KOM(2002)704, 11.12.2002). [10] Komise obdržela ke konzultacím více než 100 příspěvků, které jsou zveřejněny na adrese: http://ec.europa.eu/comm/eti/contributions.htm. [11] KOM(2002)713, 11.12.2002. [12] http://europa.eu.int/sinapse. [13] Příklady viz příloha této zprávy, bod 2.1.3., poznámky pod čarou 18–20. [14] SEK(2005)791. [15] Podle pokynů k posuzování dopadů je kontrola proveditelnosti alternativních regulačních nástrojů povinnou součástí posouzení dopadů prováděných Komisí. [16] http://www.eesc.europa.eu/smo/prism/presentation/index.asp. [17] Viz například „Samoregulace v odvětví reklamy v EU: zpráva o některých diskusích mezi zúčastněnými stranami“, červenec 2006 (http://ec.europa.eu/consumers/overview/report_advertising_en.pdf), „Samoregulační a společné regulační praktiky v Evropské unii“, říjen 2006 (http://europa_eu.staging.entr.cec.eu.int/enterprise/regulation/better_regulation/docs/simplification/Final-report-SCR2.pdf) nebo „Studie společných regulačních opatření v odvětví sdělovacích prostředků“ (http://ec.europa.eu/comm/avpolicy/info_centre/library/studies/index_en.htm#finalised). [18] Příklady viz příloha této zprávy, bod 2.1.4. [19] To byl například případ, kdy Evropské sdružení producentů ovocných šťáv požádalo o zahrnutí normy pro ovocné šťávy do právních předpisů EU, která byla dříve definována jako dobrovolná pravidla správné praxe členů Evropského sdružení producentů ovocných šťáv uzavřená při provádění směrnice Rady 2001/112. [20] KOM(2006)691. [21] Příloha 4 dokumentu KOM(2006)629 ze dne 24.10.2006. [22] KOM(2005)535. [23] KOM(2006)690. [24] Viz Výroční zprávu Komise o kontrole provádění práva Společenství (2005), KOM(2006)416. [25] Koncem roku 2005 jej již schválila Rada a Komise. [26] Dokument Rady č. 14901/05. [27] Dokument Rady 9382/06, 15.5.2006. [28] Například o zahrnutí sociálních dopadů do posouzení dopadů provedených Komisí. [29] Například analýza dopadu výboru ENVI o změnách návrhu směrnice o kvalitě ovzduší. [30] http://www.cor.europa.eu/en/activities/sub_mon.htm. [31] V prosinci 2003 se Komise rozhodla stanovit standardní formát důvodové zprávy, která doprovází každý její legislativní návrh, aby zlepšila její strukturu a obsah; viz C(2003)4555 , přijato Komisí dne 13. prosince 2003. [32] „Program pro občany – Přinášející výsledky pro Evropu“, KOM(2006)211. [33] Například v roce 2006 Parlament výslovně odkázal na zásady subsidiarity a proporcionality v 11 legislativních zprávách a ve 3 vlastních iniciativách. [34] Výbor regionů tyto zkoušky provedl u návrhu doporučení Evropského parlamentu a Rady o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní vzdělávání (KOM(2006)479) a sdělení Účinnost a spravedlnost v evropských systémech vzdělávání a odborné přípravy (KOM(2006)481). Výbor regionů výsledky zveřejní v roce 2007. [35] Viz přílohu 3 pracovního dokumentu útvarů Komise připojenou k tomuto sdělení. [36] Viz věc T-168/01 GlaxoSmithKline Services v. Komise, rozsudek ze dne 27. září 2006, dosud neoznámeno, bod 196 a násl., a věc T-253/02 Chafiq Ayadi v. Rada, rozsudek ze dne 12. července 2006, dosud neoznámeno, bod 105 a násl. (podán opravný prostředek, věc C-403/06P). [37] Rozsudek ze dne 7. září 2006, bod 123.