ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
90.

V dnešní době umožňuje jednotka shromažďování strategických informací úřadu, aby především porozuměl rizikovým oblastem, a v budoucnu usnadní přidělování zdrojů do jednotlivých odvětví (viz odpověď na bod 19). Funkce této jednotky by tedy mohla v budoucnu příměji přispívat k vyšetřovacím činnostem, zejména v rámci řízení priorit úřadu (viz odpověď na bod 46). Návrh Komise na změnu nařízení (ES) č. 1073/1999 a (Euratom) č. 1074/1999, který objasňuje úvahy o vhodnosti zahájení vyšetřování ze strany úřadu, umožní upřednostnění případů týkajících se oblastí považovaných útvary strategické analýzy za zóny představující zvýšená rizika. Kromě toho je toto doporučení Účetního dvora v souladu s doporučením 5 zprávy o hodnocení činností OLAF (19). Co se týče nesrovnalostí hlášených členskými státy, po určitém zlepšení kvality jejich hlášení a vyhodnocování se tyto údaje využívají nyní k analýze rizik (viz odpověď na bod 47).
72.

Zaúčtování nevyřízených tranzitních operací na účty tradičních vlastních zdrojů se opožďovalo v důsledku nejednotné aplikace účetních postupů nebo pouhé nesprávné aplikace právních předpisů, zejména pokud jde o jistoty (viz body 50 až 54). Komise by měla vzít v úvahu nedostatky zjištěné v rámci auditu Účetního dvora při vypracovávání prováděcích pravidel týkajících se statusu oprávněného hospodářského subjektu (36).Pokud jde o šetření, Komise by měla: a) zajistit, aby počítačové zpracování šetření skutečně umožňovalo rychlejší vyřízení nevyřízených tranzitů a zlepšilo komunikaci mezi členskými státy, a případně přijmout nápravná opatření; b) navrhnout použití sankcí vůči subjektům, které brání šetření. Pokud jde o vymáhání, Komise by měla: a) posílit inspekce v členských státech a zaměřit je na vymáhání v souvislosti s nevyřízenými tranzitními operacemi; b) vyjasnit výklad ustanovení o vymáhání v oblasti tranzitu a navrhnout úpravu celních předpisů směřující ke zkrácení lhůty deseti měsíců a k usnadnění vymáhání v souvislosti s nevyřízenými tranzitními operacemi stanovením povinnosti uvádět v tranzitním prohlášení některé nezbytné informace, jako je kód zboží a jeho hodnota. A konečně, pokud jde o systém jistot, by Komise měla: a) nadále usilovat o to, aby pravidla týkající se cel zajištěných jistotami byla uplatňována správně a jednotně; b) posílit inspekce v členských státech s cílem zajistit správnou a jednotnou aplikaci právních předpisů.
120.

Komise souhlasí s tím, že je nutné dále zlepšit postupy kontroly kvality užité při následném vyhodnocování období let 1994–1999. Komise uznává, že pro budoucí následné hodnocení strukturálních fondů by mohla přípravná analýza hrát užitečnou úlohu při usnadňování práce dodavatelů při vlastním hodnocení. a) Základní údaje použité při následném hodnocení jsou shromažďovány a poskytovány členskými státy prostřednictvím kontrolního systému. Dostupnost spolehlivých údajů může omezit možnosti hodnocení, ale v období let 2000–2006 bylo v této oblasti dosaženo pokroku. b) Podmínky musí Komisi umožňovat zjistit schopnosti uchazeče provádět vyhodnocení a ověřit, zda může daná kombinace navrhovaných metod a technik zajistit požadované výsledky. Komise sdílí názor Účetního dvora, že se v podmínkách klade značný důraz na dosažení kvalitních výsledků hodnocení. c) S přihlédnutím k rozpočtovým a časovým omezením se budoucí následná hodnocení silněji zaměří na klíčové otázky hodnocení a budou připravována a zahájena dříve než hodnocení za období let 1994–1999. Na základě zkušeností z období let 1994–1999 budou posíleny mechanismy kontroly a dozoru a celý proces bude zahájen s větším předstihem.
84. a 85.

Výjimky musí být odůvodněny objektivními kritérii a po konzultacích s členskými státy. Útvary Komise se soustavně podílejí na předchozím posuzování žádostí členských států o výjimky. Komise členské státy požádala, aby do svých programů rozvoje venkova zahrnuly jasné vymezení, na jehož základě by byla opatření rozlišena podle povahy nebo podle hodnoty; to určuje, zda jsou financována z programu rozvoje venkova nebo z operačních programů.
58.

a) Podle článku 34 nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 obsahují plány rozvoje venkova popis navrhované strategie, její kvantifikované cíle a zvolené priority rozvoje venkova a zeměpisnou oblast, na kterou se vztahují. d) Přístup používající jako základ pro poměřování výstupů závazky se zdá vhodnější pro určité víceleté typy podpory rozvoje venkova, které jsou rozprostřeny v čase (např. ochrana životního prostředí v zemědělství, zalesňování atd.), protože ty často během prvních let realizace žádné konkrétní výsledky nevykazují. Pro období 2007–2013 budou vynaložené výdaje zadány do sledovacích tabulek a účetní výkaznictví bude v maximální možné míře dáno do souladu s fyzickými výkazy. Syntéza zpráv hodnotících rozvoj venkova v polovině období zahrnuje finanční údaje o výdajích EZOZF podle jednotlivých kapitol a členských států. e) Rozmanitost projektů způsobilých pro opatření dle článku 33 je tak široká, že není možné předpokládat ukazatele sledování, které by pokryly všechny projekty. Seznam běžných ukazatelů začleněných do tabulek pro sledování není v žádném případě vyčerpávající. Členské státy mohou doplňovat další ukazatele, přizpůsobené jejich specifickým potřebám nebo specifickým vlastnostem jejich programů.
89.

Komise zastává stanovisko, že textové segmenty překládané automaticky by měly být zohledněny při kalkulaci investic do nástrojů IT a jejich dopadu na produktivitu. Úprava statistik o pracovní zátěži v Komisi, které by zahrnovaly také dopad překladatelských pamětí nebo dalších nástrojů využívaných k překladům, by představovala značné investice. Další prvky ovlivňující produktivitu (např. nevýhoda překládání ze čtvrtého nebo pátého jazyka nebo výhoda při překládání velmi známého tématu) se do statistik obtížně začleňují.
29.–35.

Navzdory dosaženým zlepšením není pokrok při začleňování environmentálního rozměru do vnitrostátního programování tak rychlý, jak by měl být. Nicméně z 60 zemí, které byly v roce 2002 podrobeny přezkumu, ke konci roku 2005 pouhé 2 neměly žádnou formu CEP. Podle stanoviska Komise mělo 19 zemí poměrně přijatelný CEP, 24 mělo CEP krátký (méně než 10 stránek), 4 byly zahrnuty v regionálním CEP a pro 11 zemí příprava CEP probíhala nebo byla chystána. I když tyto CEP nemohly přispět k začlenění environmentálního rozměru v první generaci CSP (2001–2007), představují dobré východisko pro začlenění environmentálního rozměru do příští generace CSP. Jsou přijímány strategické dokumenty zemí (CSP) / regionů (RSP) a existují meziútvarové mechanismy Komise pro monitorování přiměřeného začlenění doporučení CEP do nástrojů geografické spolupráce. Meziútvarová skupina pro podporu jakosti (interservice Quality Support Group, iQSG), která monitoruje všechny strategické dokumenty zemí a regionů, se snaží zajišťovat soudržnost a konzistentnost. Nicméně i pokrok v této oblasti závisí na tom, jaká pozornost je věnována této problematice partnerskými zeměmi. Nezávislé hodnocení nařízení (ES) č. 2493/2000 v polovině doby trvání programu provedené Komisí doporučuje položit důraz na začlenění environmentálního rozměru i v programovém cyklu po roce 2006. Toto doporučení by mělo být začleněno do nového programu. Bude poskytnuto více prostoru pro vytvoření konzistentnějšího celkového přístupu k budování kapacit v rozvojových zemích. Možnost, aby se úředníci přijímajících zemí zúčastnili školení poskytovaného environmentálním helpdeskem na delegacích (viz bod 22), přispívá k budování kapacit a zvyšování povědomí o začleňování environmentálního rozměru i v těchto zemích (viz bod 34). Očekává se, že proces přípravy CEP založený na široké konzultaci se zapojením celé řady aktérů v přijímajících zemích bude dalším účinným příspěvkem ke zvýšení informovanosti o environmentální problematice a kapacity v oblasti jejího začleňování. Pokud jde o školení na ústředí (viz bod 35), pravidelných nebo ad hoc školení se zaměřením na problematiku programování pořádaných v Bruselu se zúčastnilo od listopadu 2004 na 70 pracovníků z příslušných generálních ředitelství. Viz též odpověď na bod 22. Co se týče postupů pro přezkum environmentálního rozměru CSP, na generálním ředitelství pro vnější vztahy existuje aktivní síť korespondentů pro oblast životního prostředí, z nichž většina pracuje na geografických generálních ředitelstvích, díky čemuž rozumí jak environmentální problematice, tak specifičnostem své země. Zvýšená koordinace mezi věcně příslušnými generálními ředitelstvími pomůže zlepšit současnou úroveň kontroly CSP/RSP díky zabezpečení synergického působení a vhodné dělby povinností.
23.

Rozhodujícím faktorem pro posilování vlastnické zodpovědnosti nakonec není jen způsob poskytování pomoci, ale to, jak jsou místní orgány otevřeny myšlence a procesu reformy. To se také ukázalo u několika auditovaných projektů či programů, které postupovaly zřetelně lépe poté, co se do nich přijímající instituce zcela zapojila nebo se nový ministr o určitý program začal více zajímat.
59.

Komise přecenila řídicí kapacity orgánů veřejné správy v Bulharsku a Rumunsku a často s nimi sjednávala příliš ambiciózní cíle a lhůty. Toto stanovení příliš náročných cílů se rovněž odráží v projektových fiších, jež obsahují směsici ambiciózních „širších“ a „okamžitých“ cílů, výstupů, účelů, výsledků, aktivit a řady často neplatných „ukazatelů pokroku“ (11), jimž nezřídka chybí systematické objasnění. Proto mohly být projektové fiše stěží používány jako smysluplný nástroj řízení. Doporučení 2Komise by měla přijmout pro Bulharsko, Rumunsko a nové kandidátské země realističtější přístup k programování. To zahrnuje lepší posouzení potřeb, které by zajistilo komplementaritu s ostatními zdroji investiční podpory. Klíčovým prvkem je zkvalitnění projektové fiše, která by mohla lépe naplnit své funkce spočívající v řízení a monitorování. Externí experti již navrhli, aby orgány činné v plánování systematicky zřizovaly útvar kontroly kvality vyhotovování projektové dokumentace (12).
46.

Vzhledem k tomu, že do většiny postižených oblastí v Acehu se lze těžko dostat, ukázalo jako nemožné získat hodnocení aktuálních potřeb tak brzy poté, co došlo ke katastrofě. Bylo tak nevyhnutelné, aby Komise přijala mimořádné návrhy s cílem zajistit rychlý přísun pomoci obětem. Hodnocení aktuálních potřeb bylo k dispozici až v druhé polovině ledna 2005 a čekání na ně by způsobilo, že by humanitární organizace neobdržely až do konce ledna od Komise žádné finanční prostředky, což bylo za daných okolností zjevně nepřijatelné.
VI.

Dalším zjištěním bylo, že cíle projektů byly někdy nepřesné a neměřitelné nebo někdy chyběly a že použité předpoklady byly v některých případech nerealistické (viz body 26 až 31). Výběr a zapojení příjemců nebyly v některých případech úspěšné (viz body 32 až 34). Vyskytly se problémy týkající se určení rozsahu projektů. V některých případech byly samostatné, volně související projekty zahrnuty do jednoho zadání (ToR). Spolufinancování se využívalo sporadicky (viz body 37 a 38). Ve dvanácti případech (z 29) došlo k závažným zpožděním při uskutečňování projektů, avšak díky převedení pravomocí na delegace se postupy při řízení projektů staly efektivnějšími (viz body 39 a 40). Řídící výbory nepracovaly dobře. Zařízení se často nevyužívalo pro účely projektu (viz body 43 až 46). Následné (ex post) vyhodnocování dopadu projektů se neprovádělo (viz body 48 a 53).
51.

Co se týká rámce pro výměnu informací bez předchozí žádosti, článek 18 nařízení Rady č. 1798/2003 (potvrzený v článku 5 nařízení Komise č. 1925/2004) výslovně stanoví, že každý členský stát určí, zda se zapojí do výměny konkrétní kategorie nebo podkategorie informací a jak to bude provádět. Toto znění bylo výsledkem politického kompromisu, jenž byl nutný k získání jednomyslnosti v Radě (jak se vyžaduje u aktů na základě článku 93 Smlouvy). Toto konkrétní „vymezení“ kategorií nebo podkategorií informací vyměňovaných bez předchozí žádosti lze vysvětlit skutečností, že v době přijetí tohoto ustanovení se dostupnost těchto kategorií nebo podkategorií informací v jednotlivých členských státech lišila (kvůli různým metodám sběru a ukládání dotyčných informací). V souladu s tím se předpokládalo, že členské státy, které dosud nejsou s to si vyměňovat určité druhy informací (např. proto, že je ještě nutno vyvinout zvláštní databázi), by přijaly povinnost vyměňovat si tyto informace, jakmile to bude možné (viz čl. 5 odst. 2 nařízení č. 1925/2004, o následných změnách kategorií nebo podkategorií informací, které si členské státy vyměňují, a o následných změnách způsobu výměny informací). Cílem vyjádřeným v článku 17 nařízení č. 1798/2003 a článku 3 nařízení č. 1925/2004 bylo dospět k výměně co nejúplnějších informací.
134.

Komise podporuje úsilí o snížení kapacity a může navrhnout příslušné rámce s cílem zajistit rovné podmínky, nemůže však členským státům uložit konkrétní cíle v oblasti snížení kapacity. Komise hodlá dále zvážit, jak nejlépe měřit rovnováhu mezi kapacitou a zdroji, aby členské státy měly rovné podmínky při plnění povinností týkajících se přizpůsobení kapacity rybolovu podle čl. 11 odst. 1 nařízení č. 2371/2002. Promyslí rovněž to, jak co nejlépe motivovat a podporovat snížení kapacity; Komise však nemá v úmyslu navrhnout na evropské úrovni systém, který by obsahoval konkrétní cíle v oblasti kapacity každé části loďstva, jak tomu bylo ve víceletých orientačních programech do roku 2002, jelikož tento druh systému mikrořízení nepřinesl požadované účinky a v rámci reformy SRP v roce 2002 jej většina členských států jasně odmítla.
43.

Naděje, že výsledky projektu budou udržitelné, tj. že zlepšení kapacity budou trvalá, je v řadě případů nejistá (viz příloha II). Nedostatečná doba na realizaci mnoha projektů vedla ke značnému tlaku na co nejrychlejší dokončení projektových činností, aniž by však byly vytvořeny vhodné podmínky umožňující postupně z projektů stahovat externí pomoc. Udržitelnost bude záviset především na odhodlanosti a schopnosti přijímajících vlád a institucí pokračovat v podpoře rozvoje a zavádění reforem ve fungování služeb ústřední státní správy a veřejné správy obecně i po té, co Komise svou podporu ukončí. Kromě politické vůle, nezbytné pro takovou průběžnou podporu, většinou vstupují do hry i finanční důsledky, konkrétně zvýšené náklady státního nebo místního rozpočtu. V mnoha kontrolovaných státech to vede ke značným pochybnostem o tom, zda mnohé reformní procesy a rozvoj kapacit mohou pokračovat bez průběžné technické a/nebo finanční pomoci.
I.

Vývozní náhrady byly až do reforem SZP v roce 1992 hlavním pilířem SZP a v důsledku postupných reforem SZP pozbyly významu. To dokládají údaje uvedené v tabulce 1: náhrady poklesly z 9,8 miliardy EUR v roce 1988 na 2,5 miliardy EUR v roce 2006. V roce 2007 je v rozpočtu na vývozní náhrady vyčleněna částka ve výši pouze 1,4 miliardy EUR. Co je nejdůležitější, Komise přijala v rámci WTO politický závazek, že do roku 2013 budou všechny vývozní náhrady zrušeny. Dokud však nebude vyplacena poslední vývozní náhrada, musí existovat plně funkční systém kontrol. Komise proto většinu doporučení vítá a bude se jimi řídit. Avšak jakákoliv významná změna systému kontrol by neměla vést ke zbytečné složitosti právních předpisů nebo k neúměrnému zvýšení administrativního zatížení pro správy členských států a zúčastněné strany, pokud jde o to, čelit možným rizikům. To by bylo neopodstatněné vzhledem k tomu, že režim vývozních náhrad se nyní postupně zastavuje a bude zrušen.
20 až 22.

Komise sdílela rozpočtové prostředky na základě dostupných údajů a v trvalém dialogu s členskými státy. V roce 2000 neexistovala žádná jednotná statistická definice cílových skupin, ani metodika pro sběr statistických podkladů o žádostech o azyl. Způsoby sběru výročních statistických údajů členskými státy nebyly konkrétně uzpůsobeny požadavkům Komise. Harmonizace v této oblasti (definice termínů, postup pro sběr údajů) trvala oproti předpokladům déle. Komise zavedla do praxe nástroje ke zvyšování kvality a spolehlivosti sběru dat. Tento proces se v průběhu let 2000 až 2004 postupně zlepšoval a pokračuje i nadále. Odráží se v tom složitost azylových systémů a značné rozdílnosti mezi členskými státy, pokud je o definování a započítávání žádostí o azyl a rozhodnutí o nich. Dostupnost statistických údajů, nezbytných k poskytování příspěvků z fondu, nebyla dostatečná, a to z důvodu absence konkrétních statistických právních předpisů, které by členské státy zavazovaly k dodávání údajů o azylu úřadu Eurostat. V průběhu počátečních let sběru těchto údajů tak mnohé údaje rozhodně nebyly ze strany členských států dodávány systematicky a včas. Bylo proto nezbytné po delší než očekávanou dobu postupovat dle provizorní koncepce. Mezitím Komise předložila v září 2005 návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o statistice Společenství v oblasti migrace a mezinárodní ochrany (KOM(2005) 375 v konečném znění). Tento návrh představuje významný krok směrem k harmonizaci statistiky Společenství v oblasti migrace a poskytování azylu a měl by vést k dalšímu zlepšení situace. Komise neměla zmocnění k provádění auditů azylových systémů a shromážděných statistických údajů.
53.

Účetní dvůr doporučuje podniknout za účelem zvýšení využití hodnocení a revize v polovině období a přerozdělení prostředků v průběhu let 2007–2013 a v budoucích programových obdobích tyto kroky: — Pravděpodobnost úspěšnosti hodnocení a revize v polovině období se bude zvyšovat s tím, jak poroste míra, v níž se výdaje nebudou realizovat s několikaletým zpožděním, ale v průběhu programového období. Komise a členské státy by měly zajistit rychlejší a účinnější uzavírání programů na období 2000–2006, aby se omezila zpoždění při zahajování programů na období 2007–2013. — Zvláštním problémem zjištěným hodnotiteli programů na období 2000–2006 bylo nedostatečné fungování monitorovacích systémů. Komise by měla podniknout kroky, které zajistí, že ukazatele výkonnosti budou monitorovány už od začátku nového programového období. — Hodnocení a opětovné posouzení výdajů by se mělo provádět natolik pozdě, aby s programem již byly dostatečné zkušenosti, které by umožnily ho přínosným způsobem posoudit, ale zároveň natolik brzy, aby bylo možné pozměnit jeho priority. — V období 2000–2006 představovaly procesy v polovině období zdlouhavou a složitou proceduru. Komise by měla zvážit, jak tento proces urychlit a zvýšit jeho pružnost. — Komise by neměla být při definování metody, kterou budou hodnotitelé používat, příliš direktivní, ale měla by stanovit, jak lze programy měnit tak, aby byly zajištěny zjistitelné dopady na soudržnost, aby hodnocení byla zdrojem osvědčených postupů a aby tam, kde jsou zřízeny výkonnostní rezervy, byly tyto rezervy také využívány způsobem, který klade patřičnou váhu na účelné a účinné provádění programů. — Veškeré pokyny Komise by měly být k dispozici včas. — Komise a členské státy by měly věnovat zvláštní pozornost programování a pravidlům pro řízení výdajů na priority politik EU.
CZ: Zpráva pro Komisi týkající se uvolnění restrukturalizační rezervy. EE: Ministerstvo zemědělství (1997) a zpráva pro Komisi týkající se uvolnění restrukturalizační rezervy (1998–2005). Extrapolace na 12 měsíců na základě 9 měsíců v roce 2005. LV: Doplňující informace k písemnému stanovisku Litevské republiky (Additional information to the position paper of the Republic of Latvia) (CONF-LV 26/02). LT: Ministerstvo zemědělství (2001–2004) a zpráva pro Komisi týkající se uvolnění restrukturalizační rezervy (2005). HU: Maďarský ústřední statistický úřad (KSH). PL: Polský ústřední statistický úřad (1997–1999) a zpráva pro Komisi týkající se uvolnění restrukturalizační rezervy (2000–2005). SI: Zpráva pro Komisi týkající se uvolnění restrukturalizační rezervy. SK: Platební agentura PPA (1997–1999) a zpráva pro Komisi týkající se uvolnění restrukturalizační rezervy (2002–2005). Odpovědi na dotazník podle článku 26 nařízení (ES) č. 595/2004 a údaje poskytnuté platebními agenturami (PL a SI). Za hospodářský rok 2004/2005 (11 měsíců) extrapolace na 12 měsíců (CZ, LV, LT, HU a SK).
44.

Komise má za to, že kritéria stanovená v nařízení se uplatňují co možná nejjasnějším způsobem (viz podrobný komentář v rámečku 3). Nicméně definice regionální katastrofy v nařízení je poměrně nejasná a podmínky úspěchu žádosti je obtížné splnit. Členské státy investují mnoho času a úsilí do přípravy a útvary Komise do posuzování žádostí týkajících se menších regionálních katastrof, přičemž tyto žádosti obvykle končí zamítnutím. Jednou z hlavních změn v navrhovaném novém nařízení o Fondu solidarity je proto vázání využití Fondu výhradně na kvantitativní práh výše škod, což by zlepšilo transparentnost Fondu. Díky navrhované revizi nařízení o Fondu solidarity by vnitrostátní orgány měly jasnější představu o tom, kdy jim Fond bude moci poskytnout pomoc při odstraňování následků katastrofy. Pokud jde o spravedlnost, prosperita země se bere v úvahu zejména v definici prahu v případě „závažných katastrof“. Metoda výpočtu příspěvku byla detailně projednávána s Radou a v žádném případě nebyla kritizována ze strany přijímajících zemí.
47.

Během auditu bylo v právních předpisech zjištěno několik nedostatků (viz body 26, 27 a 36): a) Aby se usnadnily celní kontroly, měla by být ZISZ při dovozu zboží uvedena v celním prohlášení. Příjemce ZISZ by tudíž měl být povinen ZISZ uvádět. Tak by také bylo možné stanovit hodnotu a objem dovozů, na něž se vztahuje ZISZ. b) Komise by měla hledat způsob, jak napravit nedostatky v kontrole, pokud jde o systém doby odkladu. Například systém IT vytvořený pro správu kvót by mohl být rozšířen i na doby odkladu ZISZ. c) Komise by měla stanovit přiměřené lhůty pro konzultace mezi členskými státy, které řeší případy týkající se sazebního zařazení podle ZISZ. Pokud by v dané lhůtě nedospěly k dohodě, případ by měl být postoupen Komisi.
Řecko — Athens Metro (OP Urban development 1994–1999) — General hospital of Chania – project 18861 (OP Crete 1994–1999) — Extension of Athens Metro from Panagoulis to the old airport at Elliniko (CF) — Water supply of Irakleion and Agios Nikolaos from the Aposelemi dam (2nd. phase) (CF) — Renewal and extension of the bus and trolley fleet of Athens public transport companies ETHEL-ILPAP (OP SAAS 2000–2006) — Extensions of Athens Metro and transfer stations (OP OALAA)

Řecko — Développement du tram d'Athènes – C(2003) 122 — Sections d'Egnatia Odos-Ioannina-Metsovo – C(2004) 4367
XII.

Účetní dvůr se domnívá, že v ostatních výdajových oblastech jsou platby stále významně, i když v různé míře, postiženy chybami a Komise a členské i další přijímající státy musí při zavádění odpovídajících systémů dohledu a kontroly dále usilovat o to, aby se zlepšilo řešení souvisejících rizik. Jedná se to tyto oblasti: společnou zemědělskou politiku, strukturální opatření, vnitřní politiky a vnější akce. a) U výdajů na SZP Účetní dvůr zjistil, že odhadovaná celková míra chyb u uskutečněných operací se zřetelně snížila. Jistota, kterou, pokud jde o dodržování právních předpisů Společenství, poskytují systémy schvalování a kontroly po uskutečnění plateb dotací SZP, na které se nevztahuje IACS, je pouze omezená. Kromě toho nezávislé subjekty odpovědné za certifikaci účtů platebních agentur obvykle nekontrolují na místě žádosti o podporu EU. b) Pokud jde o strukturální opatření, Účetní dvůr zjistil, že kontrolní systémy v členských státech jsou celkově neefektivní nebo jen průměrně efektivní a že dohled prováděný Komisí s cílem snížit riziko, že kontrolní systémy v členských státech nebudou schopny zabránit nadhodnoceným nebo nezpůsobilým výdajům, je jen průměrně efektivní. Proplácení výdajů na projekty strukturálních politik je tedy postiženo významnou mírou chyb. c) U vnitřních politik Účetní dvůr při svém auditu zjistil, že systémy dohledu a kontroly dostatečně nesnižují přirozené riziko, že budou proplaceny nadhodnocené výdaje, což vede k významné míře chyb v platbách příjemcům. d) V případě vnějších akcí byla přes zlepšení systémů dohledu a kontroly Komise zjištěna významná míra chyb na úrovni prováděcích organizací, protože systémy, které mají na této úrovni zajišťovat legalitu a správnost operací, stále vykazují nedostatky.