CS Úřední věstník Evropské unie C 303/14

Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení ve věci COMP/M.3653 – Siemens/VA TECH

(v souladu s článkem 15 a 16 rozhodnutí Komise (2001/462/ES, ESUO) ze dne 23. května 2001 o mandátu úředníků pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže – Úř. věst. L 162, 19.6.2001, s. 21)

(2006/C 303/11)

Oznámené spojení

Dne 10. ledna 2005 Komise obdržela oznámení o navrhovaném spojení podle článku 4 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 („nařízení o spojování“), kterým společnost Siemens AG of Germany (dále jen „Siemens“) získá ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení o spojování kontrolu nad celou rakouskou společností VA Tech AG (dále jen „VA Tech“) na základě veřejného návrhu oznámeného dne 10. prosince 2004.

Navrhovaná transakce by vedla k četným horizontálním a vertikálním překrýváním v oblasti výroby elektrické energie, jejího přenosu a distribuce, automatizace a pohonů, zařízení železniční dopravy, metalurgie a elektroenergetiky, technologie budov a komunální infrastruktury.

Zahájení řízení a poskytnutí přístupu ke klíčovým dokumentům

Na konci první fáze šetření došla Komise k závěru, že spojení vyvolává vážné pochybnosti, pokud jde o jeho slučitelnost se společným trhem a s Dohodou o EHP. Dne 14. února 2005 proto Komise zahájila řízení v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení o spojování.

Dne 2. března 2005 byl společnosti Siemens poskytnut přístup k „nejvýznamnějším dokumentům“ ve spisu Komise v souladu s kapitolou 7.2. nejlepších postupů pro vedení kontrolních řízení ES týkajících se spojování (dále jen „nejlepší postupy“), jak určilo Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž. Dopisem ze dne 16. března 2005 společnost Siemens požádala o přístup k dalším dokumentům. Zejména se domnívala, že dokumenty předané společností VA Tech by měly mít pro případ zvláštní význam a měly by být tedy uznány jako nejvýznamnější dokumenty. Ve své odpovědi ze dne 6. dubna 2005 potvrdilo Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž své stanovisko, že dotyčné dokumenty nepředstavují nejdůležitější dokumenty. Bylo konstatováno, že nezávisle na zdroji požadované dokumenty nepředstavují odůvodněná podání třetích stran, která by byla v rozporu se stanovisky oznamujících stran, jak stanoví definice nejvýznamnějších dokumentů v nejlepších postupech. Společnost Siemens mne v tomto ohledu o zásah oficiálně nepožádala.

Vydání námitky a procedurální problém vyvolaný tím, že Voith Siemens požádal o ústní slyšení: Pojem jiné zúčastněné strany

Námitka byla společnosti Siemens zaslána dne 22. dubna 2005. V následujících dnech byl poskytnut přístup ke spisu Komise. Společnost Siemens byla požádána o odpověď do 6. května 2005. Tato lhůta byla dodržena.

Společnost Siemens ani společnost VA Tech nepožádaly o to, aby mohly své argumenty rozvinout ve formálním ústním slyšení.

Dopisem ze dne 6. května 2005 zaevidovaným dne 10. května 2005 písemně požádal společný podnik Siemens Voith Hydropower Generation GmbH & Co. KG (dále jen „Voith Siemens“) vytvořený mezi společnostmi J.M. Voith AG a Siemens AG o formální ústní slyšení podle čl. 14 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 7. dubna 2004 („prováděcí nařízení“). Tvrdily, že vzhledem k tomu, že by mohly být přímo dotčeny nápravou, kterou by společnost Siemens mohla navrhnout Komisi, měly by být považovány za „jiné zúčastněné strany“ ve smyslu čl. 11 písm. b) prováděcího nařízení.

Ve své písemné odpovědi ze dne 13. května 2005 jsem zastával stanovisko, že společnost Voith Siemens nesplnila podmínky k tomu, aby mohla být považována za „jinou zúčastněnou stranu“, a proto nebyla oprávněna požádat o formální ústní slyšení za účasti členského státu a souvisejících útvarů Komise, přestože by samozřejmě mohla požádat, aby byla kdykoli písemně či ústně vyslyšena pověřenými osobami. Prodejce a podnik, který je cílem spojení, tedy společnosti, které jsou uvedeny jako příklad „stran navrhovaného spojení“ v čl. 11 písm. b) prováděcího nařízení představují „jiné zúčastněné strany“, protože jsou přímo a nevyhnutelně dotčeny uskutečněním navrhovaného spojení. To určuje skutečnost, že jsou „stranami navrhovaného spojení“, jak to vyjadřuje nařízení.

Naopak je nejisté a lze to určit pouze na konci řízení o spojení, zda společnosti budou přímo dotčeny závazky, které oznamující strany musejí navrhnout a které Komise musí přijmout.

Proto samotná skutečnost, že náprava dohodnutá v souvislosti s řízením o spojení by mohla mít dopad na společnost, nemůže ospravedlnit uznání této společnosti za „jinou zúčastněnou stranu“, neboť na takovou společnost se pojem „strany navrhovaného spojení“ nevztahuje.

Tržní test

Dne 25. května 2005 společnost Siemens nabídla závazky, které byly lehce pozměněny dne 7. června 2005. Výsledek tržního testu navrhovaných podniků byl obecně pozitivní.

Nebyl jsem požádán, abych ověřil objektivitu průzkumu.

Další žádost o přístup k dokumentům rovněž ve vztahu k pojmu jiných zúčastněných stran.

Dopisem určeným příslušným útvarům Komise s datem 9. června 2005 a dopisem určeným mně s datem 22. června 2005 požádala společnost SMS Demag AG a její mateřský podnik společnost SMS GmbH (dále jen „SMS“) o přístup ke spisu v této věci. Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž tuto žádost zamítlo dne 22. června 2005 s odůvodněním, že společnost SMS byla uznána jako zúčastněná třetí osoba a nikoli jako „jiná zúčastněná strana“ ve smyslu čl. 11 písm. b) prováděcího nařízení, a proto není oprávněna mít přístup ke spisu podle prováděcího nařízení.

Rozhodnutím ze dne 6. července 2005 podle článku 8 mandátu úředníka pro slyšení jsem potvrdil názor Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž na základě toho, že samotná skutečnost, že plánovaná náprava v souvislosti s řízením o spojení by mohla mít dopad na třetí společnost, by nijak nemohla ospravedlnit uznání uvedené společnosti za „jinou zúčastněnou stranu“ ve smyslu čl. 11 písm. b) prováděcího nařízení.

Potvrzuje to 11. bod odůvodnění v nařízení 802/2004, podle kterého musí být jiným zúčastněným stranám, pokud o to požádají, dána příležitost před oznámením neformálně projednat zamýšlené spojení s Komisí. Svědčí to o tom, že autor předpisu předpokládal, že identita „jiné zúčastněné strany“ vyplývá z plánovaného spojení samotného, přičemž bude určena předtím, než bude potenciální náprava navržena. Uznání společnosti jako „zúčastněné strany“ tedy nemůže záviset na způsobu, jakým se případně navržená náprava bude dotýkat některých společností.

Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti byla společnosti SMS poskytnuta verze námitky, která není důvěrná, a byla jí dána příležitost, aby k ní vyslovila své připomínky.

Společnost SMS dále obdržela verze týkající se závazků, které nejsou důvěrné, v souvislosti s tržním testem v rozsahu, v němž se vztahují k metalurgickým trhům, na kterých má společnost SMS svůj zájem.

Proto se domnívám, že společnost SMS měla dostatek příležitostí, aby přednesla svá tvrzení v průběhu řízení.

Dne 24. června 2005 společnost Siemens požádala o přístup ke spisu s dokumenty, které nejsou důvěrné a které Komise obdržela po námitce. Společnosti byla dána příležitost, aby získala přístup k těmto dokumentům, dne 1. července 2005.

Ve světle výše uvedených skutečností konstatuji, že právo na slyšení bylo u všech účastníků tohoto řízení dodrženo.