V Bruselu dne 29.9.2004

KOM(2004) 630 v konečném znění

2004/0223 (CNS)

Návrh

NAŘÍZENÍ RADY

o zřízení Nástroje stability

(předložená Komisí)

ODŮVODNĚNÍ

Odůvodnění Nástroje stability v rámci nového systému nástrojů pro poskytování vnější pomoci ze strany Společenství je uvedeno ve sdělení Komise připojeném k tomuto návrhu.

Návrh je založen na článku 308 Smlouvy o založení Evropského společenství, spolu s článkem 203 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii. Použití právního základu vyplývajícího ze Smlouvy o Euratomu je v tomto nařízení nutné, aby byly v návrhu zohledněny také aspekty jaderné bezpečnosti. Civilní hlediska reakce na krizi obvykle spadají do oblasti působnosti článků 179 a 181a Smlouvy o ES. Ustanovení vztahující se k financování udržení míru však ospravedlňují použití právního základu v podobě článku 308 Smlouvy, přestože bezpochyby přispívají k cílům stanoveným v článcích 179 a 181a. Navíc články 179 a 181a nejsou z právního hlediska slučitelné s článkem 203 Smlouvy o Euratomu.

Hlava I – Cíle

Článek 1 Obecné cíle a oblast působnosti

Článek 1 vymezuje obecné cíle nařízení a zeměpisnou působnost. Nařízení se vztahuje na všechny třetí země a území.

Článek 2 Účel

Nařízení umožňuje poskytnutí finanční, hospodářské a technické pomoci v zájmu tří rozličných cílů:

a) poskytnutí účinné a komplexní reakce na krize a ohrožení lidských práv, demokracie a právního státu, s celkovým cílem napomoci nastolení nebo obnovení podmínek, které jsou nezbytné pro účinné provádění politiky rozvojové a hospodářské spolupráce ze strany Společenství, jeho politiky sousedství a předvstupní strategie.

V tomto směru byla ustanovení nařízení koncipována s ohledem na zkušenosti s prováděním mechanismu rychlé reakce, mírové facility pro Afriku, nařízení týkající se boje proti protipěchotním minám a Evropské iniciativy pro lidská práva a demokracii, a rovněž s ohledem na rozsáhlé zkušenosti s reakcí na krize v rámci stávajících „geograficky“ zaměřených nástrojů financování a mezinárodní nejlepší praxe. Tento článek vytváří přímou vazbu mezi poskytováním pomoci v krizi a prosazováním politik rozvoje, hospodářské spolupráce a lidských práv v rámci Společenství. Se stávající výjimkou některých prvků operací na udržení míru je většina poskytnuté pomoci kvalifikována jako způsobilá v rámci Výboru pro rozvojovou pomoc.

Nařízení připouští, že některá opatření, která jsou v případě řešení krize relevantní, jako například problémy akce proti protipěchotním minám, byť jsou nezbytná pro zajištění účinných podmínek rozvoje, mohou být poskytnuta nejen v rámci reakce na krizi, ale také prostřednictvím strategických programů.

V rámci tohoto nařízení nelze poskytovat humanitární pomoc (viz článek 13). Humanitární pomoc Společenství bude nadále poskytována výhradně v rámci ustanovení nařízení (ES) č. 1257/96. Nařízení vyžaduje, aby Komise zajistila komplementaritu humanitární pomoci Společenství a nouzové reakce poskytované v rámci Nástroje stability.

b) pomoc pro rozvíjení spolupráce mezi EU a třetími zeměmi ve vztahu ke globálním a regionálním přeshraničním problémům, které mají vliv na bezpečnost občanů.

Nařízení se snaží zajistit, aby Společenství mohlo řešit klíčové problémy ve společném zájmu Společenství a partnerské země. Nařízení se zaměřuje na boj proti organizované trestné činnosti, terorismu a dalším nadnárodním ohrožením právního státu, dále na ochranu strategické infrastruktury a zásadního neočekávaného ohrožení veřejného zdraví. Akce přijaté v rámci Nástroje stability budou doplňovat akce přijaté za normálních podmínek na základě tří nástrojů řízených politikami. Příspěvek stávajícího nástroje spočívá v možnosti rychlé a koordinované globální akce, například řešení problematiky financování terorismu, praní špinavých peněz nebo daňových podvodů a ve schopnosti prosadit důležité zájmy Společenství a definovat problémy, jejichž upřednostnění by mohlo být v partnerských zemích obtížné v kontextu rámce politik, kterým se řídí tři nové nástroje politik Společenství.

c) pomoc při zabezpečení obyvatelstva před kritickými technologickými ohroženími a boj proti šíření zbraní hromadného ničení.

V tomto směru vycházejí ustanovení nařízení z praxe zavedené Společenstvím na poli jaderné bezpečnosti a umožní Společenství, aby podpořilo programy řešící problematiku nových bezpečnostních hrozeb, které mohou nastat při zneužití materiálů, vybavení nebo technologií spojených se zbraněmi hromadného ničení a jejich distribuční sítě. Tato strategie pomůže, mimo jiné, zajistit, aby Společenství mohlo dostát svým závazkům v rámci globálního partnerství G8 proti šíření zbraní hromadného ničení a souvisejících materiálů. V tomto směru se pomoc zaměří na oblasti, které lze řešit v rámci civilního sektoru a které nemají bezpečností nebo obranné dopady. Taková opatření mohou kupříkladu zahrnovat vybudování podpůrné infrastruktury v okolí továren na likvidaci jaderných/chemických zbraní: (příjezdové komunikace nebo železniční tratě a inženýrské sítě, ale ne přímo ničení zbraní); podporu zařízení určených k monitorování životního prostředí a informování veřejnosti; manipulace s toxickým odpadem vzniklým při likvidaci zbraní; přeměnu továren na výrobu chemických zbraní na civilní potřeby; rekvalifikaci civilního obyvatelstva, podporu pro vytvoření efektivní kontroly vývozu zboží civilního a vojenského využití a podporu speciálních opatření sloužících k ochraně hranic za účelem zamezení nedovoleného obchodu s materiály souvisejícími se zbraněmi hromadného ničení.

Začlenění jaderné bezpečnosti do tohoto nařízení (a nikoliv geograficky zaměřených nástrojích řízených politikami) je nutné vzhledem k tomu, že takováto podpora může být potřebná v několika oblastech (např. země bývalého Sovětského svazu budou od nynějška spadat do oblasti působnosti Evropského nástroje sousedství a partnerství – pro Rusko až po Kavkaz – a Nástroje rozvojové a hospodářské spolupráce – pro země Střední Asie). Je rovněž nutné zajistit úplnou koherenci mezi činnostmi, které mají být vykonány v souvislosti s jadernou bezpečností, a činnostmi, které mají být vykonány v souvislosti s dozorem nad jadernou bezpečností s bezpečnostními aspekty – toho lze nejlépe docílit v kontextu jediného nástroje. V důsledku právních omezení vycházejícím z potřeby použití článku 203 Smlouvy o Euratomu jakožto právního základu ve vztahu k jaderné bezpečnosti a nesouladu tohoto článku s články 179 nebo 181a Smlouvy o ES je v neposlední řadě nutné soustředit veškeré takovéto činnosti v rámci jediného nástroje, a to za použití článku 203 Smlouvy o Euratomu a článku 308 Smlouvy o ES.

d) Nástroj stability dále vytváří základ pro podporu mezinárodní akce sloužících k prosazování obecných cílů tohoto nařízení, včetně výzkumu a školení civilních odborníků, kteří by se mohli účastnit misí EU zaměřených na řešení krizí.

Ustanovení článku 2 v podstatě představuje kodifikaci a konsolidaci působnosti Společenství, které jsou v současných geografických a odvětvových finančních nástrojích Společenství vymezeny pouze ad hoc a v nesourodé podobě. Staví na přístupu, který byl poprvé použit v dohodě z Cotonou, která vytváří účinný a integrovaný rámec, jehož prostřednictvím může ES působit nejen na rozvoj, ale také na bezpečnost a budování míru a mírové operace s partnerskými zeměmi.

Článek 3Další iniciativy

Účelem tohoto článku je zajištění flexibility, která má Společenství umožnit včasně reagovat na budoucí, dnes nepředvídatelné globální problémy ohrožující stabilitu a bezpečnost. Prostřednictvím tohoto nařízení může být poskytnuta pomoc v případech, kdy pomoc reaguje na vyhlášenou politiku Rady nebo závazků učiněných ES. Dříve, než dojde k přislíbení jakýchkoliv finančních prostředků pro tyto iniciativy, musí Komise přijmout rámec politiky, který bude nejprve předložen řídicímu výboru (viz článek 9).

HLAVA II – PROGRAMOVÁNÍ A PřIDěLOVÁNÍ FINANčNÍCH PROSTřEDKů

ČLÁNEK 4 OPATřENÍ A PROGRAMY

Tento článek popisuje tři mechanismy, jejichž prostřednictvím bude poskytována pomoc podle tohoto nástroje. Mimořádná opatření pomoci a prozatímní programy mají reagovat na krizové situace. Víceleté programy se budou orientovat na dlouhodobé problémy v kontextu stabilních podmínek spolupráce.

Tento článek obsahuje ustanovení, která mají zajistit komplementaritu pomoci poskytované podle Nástroje stability a pomoci poskytované podle tří nástrojů řízených politikami. Víceleté programy financované podle Nástroje stability tak mohou vycházet ze strategií pro danou zemi nebo region přijatých v kontextu Integrovaného předvstupního nástroje, Nástroje rozvojové a hospodářské spolupráce a Evropského nástroje sousedství a partnerství. Vzniká tak společné strategické programování, který spojuje základní nástroj politiky s dalšími prospěšnými prvky Nástroje stability. Tento nástroj však také umožňuje Komisi přijmout specifické strategie pro daný region nebo tematicky zaměřené strategie. Cílem tohoto přístupu je pokrýt oblasti spolupráce, které nelze dostatečně zahrnout do rámce strategií přijatých podle dalších nástrojů vnější finanční pomoci (a to buď v důsledku povahy problematiky nebo zeměpisného rozsahu). Takové strategie jsou přijímány po konzultaci s řídicím výborem.

Tento článek dále obsahuje ustanovení, která mají zajistit lepší integraci opatření Společenství a opatření přijatých Radou podle společné zahraniční a bezpečností politiky. To je obzvláště důležité pro účinnost a dopad operací civilního krizového řízení ze strany EU, které často zahrnuje jak aspekty spadající do společné zahraniční a bezpečností politiky, tak i do oblasti odpovědnosti Společenství. Tato ustanovení jsou dále rozvinuta v článcích 5 (viz níže), 10 (rozhodování) a 19 (pravidla účasti a původu).

Článek 5Zvláštní ustanovení upravující mimořádná opatření pomoci a prozatímní programy

Tento článek obsahuje další zvláštní ustanovení upravující mimořádná opatření pomoci a prozatímní programy. Mimořádná opatření pomoci jsou vytvořena podle vzoru stávajících ustanovení v rámci mechanismu rychlé reakce ES, a to se třemi důležitými inovativními prvky, které mají zlepšit vazby mezi komplexní reakcí EU a kvalitou a koherencí dalších opatření. Za prvé, ustanovení týkající se informování Rady jsou posílena zajištěním trvalého dialogu s Radou před přijetím opatření. Tento dialog bude podpořen zavedením systému výměny informací, vytvořeného podle úspěšného vzoru, který byl zřízen v rámci stávajícího nařízení upravujícího humanitární pomoc. Za druhé, z přijetí mimořádných opatření pomoci vyplyne nová povinnost vypracovat v devítiměsíční lhůtě zprávu se strategickým přehledem plánové reakce Společenství v rámci celého spektra nástrojů Společenství. Tato zpráva začlení navrženou reakci ze strany Společenství do kontextu celkové mezinárodní reakce a zároveň určí opatření, která mají zajistit koherenci mezi akcemi ES a opatřeními přijatými v rámci společné zahraniční a bezpečností politiky. Za třetí, přijetí mimořádných opatření pomoci nyní může vyvolat přijetí „prozatímního programu reakce“, který bude vycházet z mimořádných opatření pomoci a bude směřovat k obnovení normálních podmínek, za nichž je poskytována pomoc. Prozatímní program reakce bude předložen poradnímu výboru a měl by zajistit účinné propojení mezi opatřeními přijatými podle Nástroje stability a opatřeními přijatými podle základních nástrojů řízených politikami.

Článek 6 Zvláštní ustanovení, která lze použít v případě operací na podporu míru

Tento článek obsahuje opatření, která respektují jistou politickou citlivost operací na podporu míru a nutnost zajistit, aby rozhodnutí přijatá odpovídala politické orientaci prosazované Radou. Navíc v zájmu prosazování těsné vazby mezi operacemi na podporu míru organizovanými Společenstvím a vojenskými a civilními kapacitami, které lze mobilizovat podle hlavy V Smlouvy o založení Evropské unie zavádí tento článek povinnost Komise upozorňovat Radu na jakákoliv dodatková opatření, které by Rada mohla případně přijmout v rámci společné zahraniční a bezpečností politiky.

Podobně jako v případě mírové facility pro Afriku bude muset být každá operace před zahájením v co nejširší možné míře schválena OSN, operace budou vycházet z dohody s regionální organizací a zemí, v níž má operace probíhat, a nebude povoleno žádné přímé financování vojenské činnosti EU (viz čl. 13 odst. 2).

V případě financování vojenských operací třetích stran vznikne povinnost zajistit nezávislé pozorování chování ozbrojených sil. Podle tohoto článku je Komise povinna zavést příslušné monitorovací postupy.

Článek 7 Víceleté programy

Tento článek stanoví základní požadavky na strategické dokumenty specifické pro tento nástroj (viz článek 4).

Článek 8Přijímání programový ch dokumentů

Strategické dokumenty se před přijetím předkládají k vyjádření řídicímu výboru. Prozatímní programy se překládají poradnímu výboru.

HLAVA III - PROVÁDěNÍ

HLAVA III se zabývá řadou procedurálních záležitostí, které musí být zohledněny v souladu s finančním nařízením. Ustanovení hlavy III jsou do velké míry harmonizovány v rámci Evropského nástroje sousedství a partnerství, Nástroje rozvojové a hospodářské spolupráce a tohoto nařízení. Rozdíly ve zněních vyplývají ze specifického charakteru jednotlivých nástrojů vnější pomoci.

Článek 10 Rozhodnutí o financování

Článek 10 stanoví, že s výjimkou mimořádných opatření a prozatímních programů mají rozhodnutí o financování, přijatá Komisí, formu akčních programů pro danou zemi nebo region, které se přijímají každým rokem. Toto je v souladu s novými zásadami začleněnými do nejnovějších nařízení Společenství. Pokud se jedná o akční programy vycházející z rozhodnutí přijatých Komisí ve shodě s víceletými programovými dokumenty (např. strategické dokumenty a víceleté orientační programy pro partnerské země a regiony a tematické strategické dokumenty), které již byly členskými státy schváleny v řídicím výboru, není postup projednávání ve výboru nutný. Komise musí příslušný program poslat členským státům ve lhůtě jednoho měsíce od svého rozhodnutí. Pokud je to nezbytné, může Komise akční programy v rámci své pravomoci upravovat. Na rozdíl od běžné praxe stanoví článek 10 možnost přijímat opatření, která nejsou zahrnuta do akčního programu, stejným způsobem jako akční programy. Toto ustanovení se může ukázat jako užitečné v případě, kdy by Komise chtěla dát rychle k dispozici finanční prostředky, třebaže akční program není ještě ve své celistvosti dopracován.

Článek 11Přijetí zvláštních opatření, která nejsou stanovena ve strategických dokumentech ani ve víceletých orientačních programech

Tento článek odráží podobná ustanovení obsažená v Nástroji rozvojové a hospodářské spolupráce a jeho cílem je umožnit flexibilitu s cílem reagovat na nepředvídatelné potřeby, které nesouvisí s krizí, v rámci dlouhodobé pomoci poskytované podle Nástroje stability (zejména jaderná bezpečnost a globální a regionální přeshraniční problémy). Článek 11 stanoví v případě potřeby nebo nepředpokládaných událostí možnost přijímat specifická opatření, nestanovená ve strategických dokumentech a víceletých orientačních programech. Pokud se jedná o rozhodnutí provedená Komisí mimo víceleté programy schválené členskými státy, podléhají tato rozhodnutí postupu projednávání ve výboru, pokud zahrnují částky vyšší než 15 milionů EUR. Takto jsou zvláštní opatření, nestanovená ve strategických dokumentech či víceletých orientačních programech, přijímána Komisí podle postupu stanoveného v článku 3 rozhodnutí 1999/468/ES, tj. po obdržení stanoviska poradního výboru, který je složen ze zástupců členských států a jemuž předsedá zástupce Komise. Výbor je povinen vydat své stanovisko ke zvláštním opatřením a Komise jej musí vzít v nejvyšší možné míře v úvahu a musí výbor informovat o tom, jak k tomuto stanovisku přihlédla. Komise může přistoupit k úpravě zvláštních opatření podle stejného postupu. Stanovisko výboru však v případě úprav uvedených v čl. 11 odst. 4, považovaných za malé, není nezbytné.

Článek 12 Způsobilost

Článek 12 stanoví, které subjekty, organizace a instituce mohou získat finanční prostředky podle tohoto nařízení. V souladu se současnou praxí stanovuje celkem širokou způsobilost. Pokud se jedná o možnost získání grantů Společenství, musí se článek 12 číst v souvislosti s článkem 19, který stanoví pravidla účasti na postupech zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů.

Články 13 a 14 Druhy opatření a podpůrná opatření

V článku 13 se podle současné praxe a bez snahy o vyčerpávající výčet vyjmenovávají druhy opatření, která lze podle nařízení financovat.

Článek 14 umožňuje používání nařízení k financování všech podpůrných opatření nezbytných k jeho provádění.

Články 15-16 Spolufinancování a řídicí postupy

V souladu se současnou praxí a přáním dárců zajistit větší koordinaci opatření spolupráce článek 15 potvrzuje, že opatření mohou být předmětem paralelního nebo společného financování. V takovém případě může Komise podle článku 3 obdržet a spravovat finanční prostředky od členských států (a zejména veřejných a polostátních institucí), a jakéhokoliv jiného třetího dárcovského státu nebo od mezinárodních či regionálních organizací. Toto ustanovení dává Komisi rovnocenné postavení mezi dárci.

Článek 16 stanoví, že pro účely spravování provádění opatření financovaných v rámci daného nařízení si může Komise zvolit mezi:

- přímým řízením na ústřední úrovni nebo nepřímým řízením na ústřední úrovni ze strany agentur Společenství nebo subjektů zřízených Společenstvím (odstavec 2),

- nepřímé řízení na ústřední úrovni ze strany subjektů členských států (odstavec 3) v souladu s čl. 54 odst. 2. písm. c) bodem i) finančního nařízení, který tuto možnost povoluje, pokud to základní právní akt umožňuje.

Článek 17 Rozpočtové závazky

Článek 17 stanoví, že rozpočtové závazky jsou prováděny na základě rozhodnutí Komise týkajících se: akčních programů; zvláštních opatření, která nejsou nestanovena ve strategických dokumentech ani ve víceletých orientačních programech; a podpůrných opatření. Uvedený článek umožňuje rozdělení rozpočtových závazků na několik let do ročních splátek. Článek 76 finančního nařízení tuto možnost povoluje, pokud ji umožňuje základní právní akt.

Článek 18Ochrana finančních zájmů Společenství

Článek 18 stanoví opatření směřující k ochraně finančních zájmů Společenství. Zejména dává Společenství možnost provádět potřebné kontroly provádění.

Článek 19Účast na postupech zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů a pravidla původu

Článek 19 stanoví podmínky účasti na postupech zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů souvisejících s prováděním nařízení. V současnosti jsou ustanovení v souladu s návrhem nařízení Evropského parlamentu a Rady o přístupu k vnější pomoci Společenství,[1] jehož účelem je změnit nařízení, která slouží jako právní základ hlavních nástrojů pomoci Společenství v zájmu uvolnění většího objemu pomoci. Čl. 19 odst. 2 stanoví, že pokud třetí země umožní účast na postupech zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů členským státům ES, může Komise rozhodnout o umožnění účasti této třetí země na postupech Společenství pro zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů. Článek 19 může být změněn vzhledem k závěrům Rady a Evropského parlamentu během přezkoumání uvedeného nařízení.

Vzhledem ke zvláštní povaze tohoto nástroje a výzev, na něž se zaměřuje, a zároveň důrazu, který klade na přeshraniční problémy, umožňuje tento článek Komisi rozšířit způsobilost na země s tradičními hospodářskými, obchodními nebo zeměpisnými vazbami na dotčenou partnerskou zemi. Toto ustanovení je vytvořeno podle stávajících ustanovení v nařízení o programu Meda.

Způsobilost může být ještě více rozšířena v krizových situacích vyžadujících přijetí mimořádných opatření pomoci nebo prozatímních programů. V takových případech existuje primární potřeba pružných postupů pro způsobilost a pravidel původu, přičemž omezující pravidla způsobilosti představovala v minulosti překážku efektivní spolupráce s ostatními mezinárodními subjekty a rychlosti a účinnosti akcí Společenství.

Články 20, 21 a 22 Předběžné financování, granty a finanční prostředky, které jsou dány k dispozici Evropské investiční bance nebo jiným finančním zprostředkovatelům

Články 20, 21 a 22 upřesňují některé technické body, které se týkají provádění některých opatření stanovených v článku 13. Zejména:

Článek 20 stanoví, že úrok z předběžného financování má být dán k dispozici příjemcům. Finanční nařízení tuto možnost povoluje, pokud ji základním právní akt umožňuje.

Článek 21 uvádí, že fyzické osoby mohou získávat granty v souladu s článkem 114 nařízení (ES) č. 1605/2002, který tuto možnost dává, pokud to právní základ umožňuje.

Článek 22 stanoví druh ustanovení, která musí Komise případ od případu přijímat, pokud rozhoduje o poskytnutí peněžních prostředků Evropské investiční bance nebo jiným finančním zprostředkovatelům.

Článek 23 Vyhodnocování

Článek 23 zavazuje Komisi k pravidelnému vyhodnocování výsledků geografických a tematických politik a programů a odvětvových politik a účinnosti programování.

HLAVA IV – ZÁVěREčNÁ USTANOVENÍ

HLAVA IV ZAHRNUJE OBVYKLÁ USTANOVENÍ O VÝROčNÍ ZPRÁVě PRO EVROPSKÝ PARLAMENT A RADU týkající se provádění nařízení (článek 24), postup projednávání ve výboru (článek 25), přezkoumání nařízení (článek 26), zrušení stávajících nařízení (článek 27) a datum vstupu v platnost (článek 28). Nařízení se použije ode dne 1. ledna 2007.

V souladu s přístupem v nařízení týkajícím se rozvojové a hospodářské spolupráce se toto nařízení stanoví použití poradních výborů i řídicích výborů. Strategické dokumenty zabývající se dlouhodobou pomocí se předkládají řídícím výborům. V případech, kdy je nutné při vytváření a provádění programu reagovat flexibilně, budou konzultovány poradní výbory.

2004/0223 (CNS)

Návrh

NAŘÍZENÍ RADY

o zřízení Nástroje stability

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 203 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise[2],

s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[3],

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Navrhuje se nový rámec pro plánování a poskytování pomoci za účelem zefektivnění vnější pomoci Společenství. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ze dne zřizuje předvstupní nástroj (IPA) pro pomoc Společenství poskytovanou kandidátským zemím a možným kandidátským zemím[4]. Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) ze dne se zřizuje Evropský nástroj sousedství a partnerství[5]. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) ze dne se zaměřuje na rozvojovou spolupráci a hospodářskou spolupráci s jinými třetími zeměmi[6]. Toto nařízení je doplňkovým nástrojem zabývajícím se krizovými situacemi a některými globálními dlouhodobými riziky pro mír, stabilitu a ochranu a bezpečnost civilního obyvatelstva.

(2) Společenství je významným poskytovatelem hospodářské, finanční, technické, humanitární a makroekonomické pomoci třetím zemím. Podpora stabilních podmínek rozvoje lidstva a prosazování lidských práv, demokracie a základních svobod zůstává jedním z klíčových cílů celého spektra nástrojů vnější pomoci Společenství.

(3) Deklarace tisíciletí OSN označuje vyloučení násilného konfliktu za základní předpoklad rozvoje lidstva; rezoluce Valného shromáždění OSN č. 57/337 z července 2003 uznává, že mír a rozvoj se vzájemně posilují a že úcta k lidským právům a základním svobodám jsou jedny z klíčových prvků pro předcházení ozbrojeným konfliktům; z těchto důvodů jsou bezpečnost, stabilita a předcházení násilným konfliktům důležitými předpoklady rozvoje a zmírňování chudoby a opatření, která se touto problematikou zabývají, přispívají k naplňování rozvojových cílů tisíciletí a cílů dohod uzavřených mezi Společenstvím, členskými státy a třetími zeměmi.

(4) Evropská rada se zavázala, že se Evropská unie bude účinně podílet na řešení krizí a předcházení vzniku násilných konfliktů. Program EU pro předcházení násilným konfliktům vyzdvihuje „politický závazek usilovat o předcházení konfliktů jako jeden z hlavních cílů vnějších vztahů EU“. K naplňování tohoto cíle a k rozvoji Unie jako globálního aktéra přispívají významnou měrou finanční nástroje Společenství.

(5) Zpráva Panelu pro mírové operace OSN vyzvala regionální a subregionální organizace k vytvoření kapacity pro udržení míru. Na tuto výzvu reagovala Komise a Rada dne 17. listopadu 2003 vydáním prohlášení, které se týkalo vytvoření mírové facility pro Afriku. Zkušenosti získané v rámci facility mohou být inspirací pro podobné plány s dalšími regionálními a subregionálními organizacemi s důrazem na efektivní multilateralismus stanovený v evropské bezpečností strategii.

(6) EU bude přispívat k mezinárodnímu míru a bezpečnosti v souladu s principy Charty OSN.

(7) Dohoda o partnerství z Cotonou zavádí integrovaný rámec bezpečnosti a rozvoje, přičemž nástroj stability by měl z tohoto přístupu vycházet.

(8) Programy zabývající se problematikou protipěchotních min a lehkých střelných a lehkých zbraní mají vliv jak na rozvoj, tak i na bezpečnost lidí a politickou stabilitu. Konference uskutečněná v roce 2004, jejímž tématem bylo přehodnocení Smlouvy o zákazu min, která vstoupila v platnost 1. března 1999, přijala akční plán představující nově potvrzený závazek ukončit utrpení způsobené protipěchotními minami.

(9) Rozhodnutí Rady 2001/792/ES, Euratom z 23. října 2001 o vytvoření mechanismu Společenství na podporu zesílené spolupráce při asistenčních zásazích v oblasti civilní ochrany[7] stanoví nasazení odborníků na civilní ochranu ve třetích zemích v případech přírodních nebo člověkem způsobených katastrof. Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o posílení kapacity civilní ochrany Evropské unie[8] poukazuje na potřebu rychlé mobilisace finančních prostředků na podporu takových akcí.

(10) Prohlášení Evropské rady o boji proti terorismu ze dne 25. března 2004 požaduje, aby byly do programů vnější pomoci začleněny cíle boje proti terorismu. Kromě toho Strategie tisíciletí EU o prevenci a kontrole organizovaného zločinu, přijatá Radou 27. března 2000, vyzývá k bližší spolupráci s třetími zeměmi.

(11) Je zejména třeba, aby EU byla schopna činit opatření, která jí umožní přispět k podpoře jaderné bezpečnosti a zabezpečení ve třetích zemích, bojovat s šířením zbraní hromadného ničení a reagovat na technologická rizika pro bezpečnost a ochranu a velká nepředvídatelná rizika ohrožující veřejné zdraví s nadnárodním dopadem. Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení.

(12) Je třeba financovat doprovodná opatření na podporu cílů tohoto nařízení, včetně školení, výzkumu a podpory provádění mezinárodních dohod.

(13) V zájmu splnění mezinárodních závazků Společenství a plné podpory vnějších politik EU musí Společenství zajistit, aby byly jeho nástroje vnější pomoci plně přizpůsobeny těmto cílům.

(14) Zkušenosti ukázaly, že stabilizace po ukončení krize vyžaduje trvalé a flexibilní zapojení mezinárodního společenství a že musí být věnována zvláštní pozornost prvním letům po ukončení krize, kdy se mnoho zemí vrací zpět do krizového stavu. Navíc partnerské země procházející krizovými situacemi nemusí mít dostatečnou institucionální kapacitu nebo plně mezinárodně uznané vlády, což by jim umožňovalo plné zapojení do jednání o stanovení priorit pomoci.

(15) Provádění programů pomoci v dobách krize a politické nestability vyžaduje specifická opatření, jejichž účelem je zajistit pružnost rozhodovacích procesů a přidělování rozpočtových prostředků a rovněž rozšířená opatření, jejichž účelem je zajistit koherenci s dvoustrannou pomocí a vytvoření mechanismů k spojování finančních prostředků od dárců, včetně přenesení úkolů veřejné moci prostřednictvím nepřímého centralizovaného řízení.

(16) Usnesení Evropského parlamentu a závěry Rady v návaznosti na sdělení Komise o provázání okamžité pomoci, obnovy a rozvoje[9] kladou důraz na potřebu zajištění účinného propojení operací financovaných z různých finančních nástrojů ES v souvislosti s krizí.

(17) Zkušenosti prokázaly, že mají-li být výše uvedené záležitosti splněny účinně a včas, musí existovat specifické finanční zdroje a nástroje financování, které mohou doprovázet humanitární pomoc a nástroje dlouhodobé spolupráce.

(18) Kromě opatření dohodnutých s partnerskými zeměmi v kontextu rámce politiky pro spolupráci zřízeného v rámci Integrovaného předvstupního nástroje, Evropského nástroje sousedství a partnerství a Nástroje pro rozvojovou a hospodářskou spolupráci musí být Společenství rovněž schopno poskytovat pomoc, která podporuje základní hodnoty a klíčové priority politik Evropské unie a nové politické iniciativy mezinárodního společenství, které se zabývají udržením míru, politickou stabilitou a ochranou před organizovanou trestnou činností, šířením zbraní hromadného ničení a příbuzných materiálů a hlavním technologickým rizikům a epidemiím.

(19) Humanitární pomoc se poskytuje výhradně podle nařízení Rady (ES) č. 1257/96.

(20) „Pokyny pro posílení operační koordinace mezi Společenstvím, zastoupeným Komisí, a členskými státy na poli vnější pomoci“ z roku 2001 zdůrazňují potřebu zesílené koordinace vnější pomoci EU.

(21) Opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. července 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[10]. Strategické dokumenty, kterými se řídí dlouhodobá pomoc, by měly být předkládány řídicímu výboru. V případech, kdy je při navrhování a provádění programu nutná obzvláštní flexibilita, proběhnou konzultace s poradním výborem.

(22) Aby mohl být zřízen nový nástroj stability, je třeba zrušit nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1724/2001 ze dne 23. července 2001 o boji proti protipěchotním minám v rozvojových zemích; nařízení Rady (ES) č. 1725/2004 ze dne 23.července 2001 o boji proti protipěchotním minám ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích; nařízení Rady (ES) č. 381/2001 ze dne 26. února 2001 o vytvoření mechanismu rychlé reakce; nařízení Rady (ES) č. 2046/97 ze dne 13. října 1997 o spolupráci mezi severem a jihem v boji proti drogám a drogové závislosti; nařízení Rady (ES) č. 2258/96 ze dne 22. listopadu 1996 o akcích obnovy a rekonstrukce v rozvojových zemích; rozhodnutí Rady 2001/824/ES, EURATOM ze dne 16. listopadu 2001 o dalším příspěvku, který poskytuje Evropské společenství Evropské bance pro obnovu a rozvoj a který je určen na Fond pro zakonzervování černobylského reaktoru; nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2130/2001 ze dne 29. října 2001 o akcích na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemí Asie a Latinské Ameriky; nařízení Rady (ES) č. 1080/2000 ze dne 22. května 2000 o podpoře Prozatímní mise Organizace spojených národů v Kosovu (UNMIK) a Úřadu vysokého zástupce v Bosně a Hercegovině (OHR).

(23) S ohledem na potřebu koordinované multilaterální reakce v oblastech stanovených tímto nařízením a na rozsah a globální důsledky opatření stanovených v tomto nařízení nemůže být sledovaných cílů dosaženo uspokojivě pouze na úrovni jednotlivých členských států. Společenství proto může přijmout opatření v souladu s principem subsidiarity stanoveným v článku 5 Smlouvy o založení Evropského společenství. V souladu s principem proporcionality podle uvedeného článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

(24) Smlouvy nestanoví pro přijetí tohoto nařízení jiné pravomoci než ty, které jsou uvedeny v článku 308 Smlouvy o založení Evropského společenství a článku 203 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Hlava I – Cíle

ČLÁNEK 1 Obecné cíle a oblast působnosti

Společenství financuje opatření zaměřená na prosazování míru a stability a zajištění bezpečnosti a ochrany civilního obyvatelstva ve třetích zemích a územích v souladu s ustanoveními tohoto nařízení.

Tato opatření budou podporovat zejména politiky EU týkající se:

- poskytování účinné, včasné a integrované reakce, která má předcházet důsledkům krizových situací, závažné politické nestability nebo násilného konfliktu a rovněž uvedené důsledky mírnit nebo řešit,

- hlavních problémů souvisejících s nastolením nebo zachováním právního státu ve třetích zemích, včetně boje proti místním nebo přeshraničním hrozbám, jako je organizovaná trestná činnost, nezákonné obchodování a terorismus,

- hlavních technologických ohrožení s potenciálním přeshraničním dopadem, k nimž patří také posílení jaderné bezpečnosti a boj proti šíření zbraní hromadného ničení,

- rozvoje kapacity určené pro udržení míru a podpory míru ve spolupráci s mezinárodními, regionálními a subregionálními organizacemi.

Toto nařízení rovněž stanoví rámec pro reakci na nové iniciativy v oblasti politik podporované Evropskou unií v souladu s cíli tohoto nařízení a doplňující akce, které mohou být realizovány v rámci jiných nástrojů financování vnější pomoci.

Článek 2 Účel

V zájmu naplňování cílů tohoto nařízení poskytne Společenství finanční, hospodářskou a technickou pomoc, která doplňuje pomoc obvykle poskytovanou podle nástroje humanitární pomoci, Integrovaného předvstupního nástroje, Evropského nástroje sousedství a partnerství a Nástroje rozvojové a hospodářské spolupráce, s cílem:

(a) pomoci při vytváření nebo obnově základních podmínek potřebných k umožnění účinného provádění politik a programů rozvojové a hospodářské spolupráce Společenství ve třetích zemích. Může sem patřit mimo jiné pomoc na:

- civilní opatření uskutečňovaná mezinárodními a regionálními organizacemi, státními a nestátními subjekty, jejichž záměrem je usnadnit mírové urovnání sporů, předejít vypuknutí nebo zesílení násilného konfliktu, omezit jeho územní rozšíření a přispívat k usmíření stran, včetně vyjednávacích a mediačních snah a monitorování a provádění mírových dohod nebo dohod o příměří mezi stranami,

- vojenské monitorování a operace na udržení míru nebo podporu míru (včetně operací s civilní složkou) řízené regionálními nebo subregionálními organizacemi a dalšími koalicemi států, které jednají se souhlasem OSN; opatření směřující k vybudování kapacity těchto organizací a jejich zúčastněných členů pro plánování, provádění a zajišťování účinné politické kontroly nad těmito operacemi,

- mobilisaci opatření v reakci na přírodní nebo člověkem způsobené katastrofy, včetně využití zdrojů civilní ochrany, které buď zastoupí nebo doplní humanitární pomoc EU,

- odzbrojení, demobilisaci a opětné začlenění bojovníků do běžného života, s důrazem na problematiku dětských vojáků a reformu bezpečnostního sektoru,

- opatření zaměřená na problémy způsobené protipěchotními minami, nevybuchlými bojovými prostředky nebo dalšími výbušnými zařízeními, lehkými střelnými a lehkými zbraněmi a dalšími nebezpečnými pozůstatky války, včetně odstranění a zničení zásob vojenského materiálu, pomoci obětem uvedených zařízení a osvětových programů informujících o existujících rizicích,

- opatření v reakci na krizové situace, jejichž cílem je zabezpečit, obnovit nebo nastolit podmínky nezbytné pro udržitelný hospodářský a sociální rozvoj, zahrnující mimo jiné podporu fungování prozatímních správ s mezinárodním mandátem a jejich akcí, a další počáteční opatření sloužící k zřízení a podpoře demokratických státních institucí fungujících na principu plurality, účinné civilní správy na státní i místní úrovni, nezávislého soudnictví, řádné správy věcí veřejných a práva a pořádku,

- opatření v reakci na krizové situace, jejichž cílem je prosazovat a hájit úctu k lidským právům a základním svobodám, demokratickým principům a právnímu státu a rovněž zásadám mezinárodního práva (včetně podpory zvláštních státních a mezinárodních trestních tribunálů, komisí pro pravdu a usmíření, mechanismů pro právní urovnání případů týkajících se lidských práv a mechanismů uplatňování majetkových práv a rozhodování o nich), a povzbudit rozvoj občanské společnosti a její účast na politickém procesu, včetně opatření, která mají podpořit nezávislá a profesionální média,

- opatření v reakci na krizové situace, jejichž cílem je obnova a rekonstrukce základní infrastruktury, bydlení, veřejných budov a hospodářského majetku, včetně základní výrobní kapacity, a rovněž obnovení hospodářské činnosti a vytváření pracovních míst,

- další opatření, která mohou být případně potřebná k usnadnění účinného přechodu od opatření v reakci na krizi k normální spolupráci v rámci střednědobých a dlouhodobých strategií a programů vnější rozvojové a hospodářské spolupráce Společenství.

Komise zajistí, aby přijatá opatření byla v souladu s celkovým strategickým rámcem politik Společenství pro danou partnerskou zemi, a zejména s cíli programů a politik hospodářské a rozvojové spolupráce schválenými podle článků 179 a 181a Smlouvy o založení Evropského společenství.

(b) rozvíjet spolupráci mezi EU a třetími zeměmi ve vztahu ke globálním a regionálním přeshraničním problémům, které mají vliv na bezpečnost a základní práva občanů.

Taková opatření mohou zejména:

- posilovat kapacitu donucovacích orgánů a orgánů soudnictví v boji proti terorismu a organizované trestné činnosti, včetně nezákonného obchodování, účinnou kontrolu nezákonného obchodu a transitu a další oblasti spolupráce na poli spravedlnosti a vnitřních věcí,

- posilovat mezinárodní rámec ochrany lidských práv a podporovat mezinárodní akci zaměřenou na podporu demokracie,

- řešit bezpečnost mezinárodních dopravních a energetických opatření a infrastruktury, včetně osobní a nákladní dopravy a distribuce energie,

- reagovat na náhlá závažná ohrožení veřejného zdraví, jako jsou epidemie s potenciálním nadnárodním dopadem,

- podporovat posilování právních rámců států a mezinárodní spolupráce ve výše uvedených oblastech, včetně výměny informací, posuzování rizik/ohrožení a dalších vhodných forem spolupráce.

Taková opatření mohou být přijata podle tohoto nařízení v případech, kdy reagují na okamžitou potřebu, musejí být v zájmu účinnosti a efektivity realizována prostřednictvím globálních a nadregionálních strategií a mechanismů a nejsou jiným způsobem prováděna v rámci politik a programování nařízení týkajících se rozvojové a hospodářské spolupráce[11], Evropského nástroje sousedství a partnerství[12] nebo Integrovaného předvstupního nástroje[13].

(c) pomoci při zabezpečování zemí a obyvatelstva před kritickými technologickými ohroženími a v boji proti šíření jaderných, chemických, biologických a radiologických zbraní a příbuzných materiálů, zařízení a znalostí. Může sem patřit mimo jiné pomoc na:

- posílení jaderné bezpečnosti, zejména s cílem přispět k podpoře šíření bezpečnostní osvěty, včetně bezpečné konstrukce, provozu a údržby jaderných elektráren nebo jiných jaderných zařízení, bezpečné dopravy a zneškodňování jaderného odpadu a manipulace s ním a rekultivaci bývalých jaderných provozů,

- zavedení a provádění dozoru nad jadernou bezpečností, včetně řádné evidence a kontroly štěpných materiálů, kontroly nedovoleného obchodu s potenciálně nebezpečnými materiály a instalace moderních logistických, vyhodnocovacích a kontrolních zařízení,

- snížení zásob štěpného materiálu nebo chemických či biologických činitelů souvisejících se zbraněmi a zvýšená bezpečnost zařízení pracujících s těmito materiály nebo jejich výchozími látkami,

- konverzi zbrojního průmyslu, výrobních kapacit a vojenských výzkumných programů za účelem jejich dalšího využívání pro civilní účely, včetně podpory přeškolení a alternativního zaměstnání zbrojních expertů a rekultivaci bývalých zbrojních provozů,

- účinnou kontrolu a odhalování nedovoleného obchodu s potenciálně nebezpečnými látkami, například pomocí instalace moderních logistických, vyhodnocovacích a kontrolních zařízení,

- uložení a vynucení účinných kontrol vývozu zboží civilního a vojenského využití,

- zavedení účinných opatření v oblasti připravenosti na katastrofy, plánování pro případ mimořádných situací, civilní ochrany a sanace v případě možných ekologických havárií, například v jaderném odvětví nebo v jiných průmyslových odvětvích, kde hrozí mimořádně závažné ekologické havárie s mezinárodním dosahem,

- posílení mezinárodní spolupráce ve výše uvedených oblastech, včetně výměny informací, posuzování rizik/ohrožení a dalších vhodných forem spolupráce.

(d) podporovat ratifikaci, provádění a monitorování mezinárodních dohod a smluv a rozvoj účinných mezinárodních politik a postupů v souladu s cíli tohoto nařízení. Tato opatření mohou zahrnovat výzkum a analýzu, systémy včasného varování, včetně předcházení konfliktům a školení v oblasti civilního krizového řízení.

Článek 3 Další iniciativy

Společenství může přijmout opatření na podporu dalších iniciativ v oblasti politik, a to za předpokladu, že tato opatření přispívají k obecným cílům tohoto nařízení upraveným v článku 1 nebo odpovídají závazkům, které Společenství učinilo na mezinárodních fórech nebo v rámci vyhlášené politiky Rady.

HLAVA II – PROGRAMOVÁNÍ A PřIDěLOVÁNÍ FINANčNÍCH PROSTřEDKů

Článek 4 Opatření a programy

1. OPATřENÍ SPOLEčENSTVÍ PODLE TOHOTO NAřÍZENÍ BUDOU PROVÁDěNA V PODOBě MIMOřÁDNÝCH OPATřENÍ POMOCI NEBO PROZATÍMNÍCH PROGRAMů REAKCE NEBO VÍCELETÝCH PROGRAMů.

2. Mimořádná opatření pomoci budou reagovat na krizové situace a případy extrémní nouze nebo případy ohrožení demokracie nebo právního státu nebo lidských práv a základních svobod, kdy je účinnost opatření závislá na rychlém či pružném provádění. Komise může dále přijmout mimořádná opatření pomoci k poskytování opatření Společenství paralelně s opatřeními přijatými Radou podle Hlavy V Smlouvy o Evropské Unii týkající se společné zahraniční a bezpečnostní politiky.

3. Po mimořádných opatřeních pomoci může následovat prozatímní program reakce. Prozatímní programy reakce zahrnují opatření, která si kladou za cíl přispět k nastolení nebo obnově základních podmínek potřebných pro standardní provádění vnějších programů spolupráce Evropské unie. Dále mohou reagovat na situace dlouhodobé politické nestability, situace vznikající z nevyřešených konfliktů, hlavní problémy po skončení konfliktu a situace, při nichž se Společenství odvolává na základní prvky ustanovení mezinárodních úmluv se třetími zeměmi nebo jiných základních právních předpisů upravujících vnější pomoc, pokud to odpovídá všem příslušným opatřením přijatým Radou.

4. Víceleté programy budou zahrnovat opatření, která mají za cíl řešit dlouhodobé záležitosti v souvislosti se stabilními podmínkami spolupráce. Tyto programy jsou založeny na:

a) strategiích pro daný region a tematických strategiích specifických pro tento nástroj, přijatých v souladu s ustanoveními článku 7, nebo

b) strategiích pro danou zemi či daný region nebo tematických strategií přijatých podle nařízení Rady o zřízení Nástroje pro rozvojovou a hospodářskou spolupráci, Integrovaného předvstupního nástroje a Evropského nástroje sousedství a partnerství.

Článek 5 Zvláštní ustanovení upravující mimořádná opatření pomoci a prozatímní programy

1. Komise bude udržovat trvalý dialog s Radou ve věci plánování mimořádných opatření pomoci v souladu s tímto nařízením. V zájmu koherence vnější akce EU vezme na vědomí přístup přijatý Radou jak při plánování, tak při následném provádění těchto opatření. V případech, kdy Komise přijme mimořádná opatření pomoci ve smyslu výše uvedeného čl. 4 odst. 2, informuje Radu okamžitě o podstatě, cílech a finančních částkách přijatých opatření.

Komise podá do devíti měsíců od přijetí mimořádných opatření zprávu Radě a Evropskému parlamentu. Tato zpráva souhrnně informuje o stávající a plánované reakci Společenství, včetně budoucích příspěvků z jiných finančních nástrojů Společenství, o statusu stávajících strategií pro danou zemi nebo daný region podle čl. 4 odst. 4 písm. b, o jakýchkoli opatřeních, která učiní Společenství k usnadnění politického dialogu a o úloze Společenství v širší mezinárodní a multilaterální reakci. Dále tato zpráva uvádí jakákoli specifická opatření, která Komise považuje za nutná pro zajištění koherence akce Společenství a opatření plánovaných nebo přijatých podle Hlavy V Smlouvy o Evropské unii.

2. Komise může v devítiměsíční lhůtě uvedené v odstavci 1 druhém pododstavci přijmout prozatímní program reakce podle výše uvedeného čl. 4 odst. 3, který vychází z přijatých mimořádných opatření a napomáhá opětnému zavedení standardní spolupráce, je-li to možné.

V případech, kdy Komise provedla přezkum ad hoc svých strategií pro danou zemi nebo daný region v reakci na některou ze situací popsaných ve výše uvedeném čl. 4 odst. 2 nebo čl. 4 odst. 3, se tyto strategie stanou základem prozatímního programu.

V období dvou let od přijetí prozatímního programu reakce Komise posoudí, zda stále trvají podmínky, které odůvodňují využívání financování podle tohoto nařízení. Při tomto posouzení Komise zejména zohlední, zda potřeby pomoci ze strany státu mohou nyní být adekvátně zohledněny v rámci rámce politiky, kterým se řídí poskytování pomoci podle jiných nástrojů vnější pomoci Společenství. Komise podá zprávu o závěrech výboru podle článku 25.

Komise může přijmout prozatímní program reakce bez předchozího přijetí mimořádných opatření pomoci.

3. Za účelem usnadnění dialogu uvedeného v odstavci 1 a zvýšení účinnosti a soudržnosti mimořádných opatření pomoci Společenství a jednotlivých států může Komise učinit jakékoliv opatření nezbytné pro prosazení úzké koordinace vlastních činností a činností členských států, a to jak na úrovni rozhodování, tak i v praxi. Za tímto účelem provozují členské státy a Komise systém pro výměnu informací.

Článek 6 Zvláštní ustanovení, která lze použít v případě operací na podporu míru

1. Opatření podporující nasazení sil pro udržení míru a operace na podporu míru v souladu s výše uvedeným článkem 2 a jakákoli další doprovodná opatření se přijímají jako mimořádná opatření pomoci.

Před přijetím těchto opatření Komise již v ranném stádiu požádá o stanoviska členských zemí v příslušných grémiích Rady a uvede rovněž veškerá dodatková opatření, o nichž se domnívá, že by je Rada měla přijmout.

Komise dále zajistí, aby operace byly v souladu se zásadami a cíli OSN, a zvláště aby jakékoli nasazení sil pro udržení míru nebo operace na podporu míru byly v co nejširším smyslu schváleny OSN. Operace k prosazování míru vyžadují mandát OSN.

Komise zavede postupy k zajištění účinného nezávislého monitorování chování příslušníků sil provádějících operace vojenského monitorování nebo operace k udržení míru, které financuje Společenství, a zajistí podávání pravidelných zpráv Radě.

2. Komise může z vlastní iniciativy přijmout přípravná opatření týkající se operací na podporu míru včetně zjišťovacích misí. Komise Radu informuje v počáteční fázi před financováním těchto přípravných opatření a při následném provádění těchto opatření bere zřetel na názor Rady.

3. Opatření dlouhodobé podpory budování kapacit v oblasti vojenského udržování míru budou přijata v podobě víceletých programů. Komise pravidelně informuje Radu o provádění takovýchto programů.

Článek 7 Víceleté programy

1. V případech, kdy Komise přijme strategické dokumenty o regionech či tematické strategické dokumenty specifické pro tento nástroj v souladu s výše uvedeným čl. 4 odst. 4 písm. b, budou tyto dokumenty stanoveny na dobu až sedmi let s cílem poskytovat koherentní rámec koordinace mezi dárcem a partnerskou zemí.

2. Při vytváření strategických dokumentů uvedených v odstavci 1 Komise zajistí jejich soulad se strategiemi a opatřeními přijatými v programech pro dané státy a regionálních programech Společenství. Kromě toho se budou konat společné konzultace mezi Komisí, členskými státy a případně dalšími dárci, aby byla zajištěna komplementarita činností spolupráce na úrovni Společenství a členských států. Bude-li to třeba, budou přizváni i další zainteresované subjekty.

Strategické dokumenty se podle potřeby podrobí přezkumu a revizi, zpravidla v polovině příslušného období.

3. V souvislosti se strategickými dokumenty o regionech mohou být vypracovány víceleté orientační programy. V rámci orientačních programů se stanoví oblasti spolupráce vybrané pro účely financování a vymezí specifické cíle, očekávané výsledky a ukazatele plnění. V uvedených programech se vymezí orientační finanční příděly (jak celkové, tak i pro každou oblast priority zvlášť a ve vhodných případech se určí rozsahem).

Orientační programy budou podle potřeby aktualizovány s ohledem na případný přezkum odpovídajících strategických dokumentů. Ve výjimečných případech může být s ohledem na zvláštní okolnosti, jako jsou krizové situace nebo mimořádné výsledky, víceletý příděl upraven.

Článek 8 Přijímání programových dokumentů

1. Strategické dokumenty a víceleté orientační programy uvedené v článku 7 a jakékoli jejich revize budou přijímány v souladu s postupem uvedeným v čl. 25 odst. 2.

2. Prozatímní programy reakce uvedené v čl. 4 odst. 3 budou přijímány Komisí v souladu s postupem podle v čl. 25 odst. 3.

V souladu s daným postupem mohou být tyto programy prodlouženy.

Článek 9 Přijetí nových iniciativ v oblasti politik

Před přijetím opatření podle článku 3 Komise v souladu s postupem uvedeným v čl. 25 odst. 2 přijme obecné zásady vymezující rámec politik, kterého se opatření týkají, přidělení finančních prostředků a jejich komplementárnost vzhledem k pomoci poskytované na podporu těchto cílů v rámci ostatních nástrojů vnější pomoci ES.

HLAVA III - PROVÁDěNÍ

ČLÁNEK 10 Rozhodnutí o financování

1. Pro opatření podle článku 5, čl. 6 odst. 1 nebo čl. 6 odst. 2 přijme Komise potřebná rozhodnutí o financování. O přijatých rozhodnutích informuje Komise do 72 hodin výbor.

2. Pro opatření podle čl. 6 odst. 3 nebo článku 7 přijme Komise roční akční programy na základě strategických dokumentů uvedených v čl. 4 odst. 4.

3. Ve výjimečných případech, například pokud nebyl akční program ještě přijat, může Komise na základě strategických dokumentů a víceletých orientačních programů uvedených v článku 7 přijmout opatření, která nejsou stanovena v akčním programu, a to za stejných pravidel a stenými postupy, které se používají pro akční programy.

4. Akční programy specifikují sledované cíle, oblasti pomoci, očekávané výsledky, řídicí postupy a celkovou plánovanou částku financování. Obsahují popis operací, které mají být financovány, informaci o finančních částkách přidělených pro každou operaci a orientační harmonogram provádění.

5. Komise pošle akční programy do jednoho měsíce po přijetí rozhodnutí pro informaci členským státům.

Článek 11 Přijetí zvláštních opatření, která nejsou stanovena ve strategických dokumentech ani ve víceletých orientačních programech

1. V případě neočekávané potřeby nebo neočekávaných událostí přijme Komise zvláštní opatření, která nejsou stanovena ve strategických dokumentech ani ve víceletých orientačních programech uvedených v čl. 4 odst. 4. Pokud náklady na taková opatření překročí 15 milionů EUR, přijme je Komise po konzultaci s výborem zřízeným podle článku 25 postupem podle čl. 25 odst. 3. Výbor ve svém jednacím řádu stanoví zvláštní pravidla pro konzultaci, která Komisi umožní, pokud je to třeba, přijmout zvláštní opatření postupem pro stav nouze.

2. Zvláštní opatření specifikují sledované cíle, oblasti činnosti, očekávané výsledky, použité řídicí postupy a celkovou plánovanou částku financování. Obsahují popis operací, které mají být financovány, informaci o částkách přidělených pro každou operaci a orientační harmonogram provádění.

3. Komise pošle zvláštní opatření do jednoho měsíce po přijetí rozhodnutí pro informaci členským státům.

4. Postup uvedený v čl. 25 odst. 3 nemusí být používán pro změny zvláštních opatření, jakými jsou například ty, kterými se provádí technické úpravy, prodlužuje lhůta pro provádění, mění přidělení položek v rámci předpokládaného rozpočtu nebo se zvyšuje či snižuje rozpočet o méně než 20% původního rozpočtu, a to za předpokladu, že tyto změny neovlivňují prvotní cíle stanovené v rozhodnutí Komise.

Článek 12 Způsobilost

1. Financování podle tohoto nařízení mohou získat mimo jiné:

a) partnerské země a regiony a jejich instituce,

b) decentralizované orgány v partnerských zemích, jako například regiony, departementy, provincie a obce,

c) společné orgány zřízené partnerskými zeměmi a regiony a Společenstvím,

d) mezinárodní organizace včetně regionálních organizací, organizací, služeb a misí OSN, mezinárodních finančních institucí a rozvojových bank, pokud tyto přispívají k naplňování cílů tohoto nařízení,

e) následující subjekty a orgány členských států, partnerských zemí a regionů a jakýchkoliv jiných třetích země, pokud přispívají k dosahování cílů tohoto nařízení:

- veřejné a polostátní orgány, místní úřady nebo správy a jejích konsorcia,

- společnosti, firmy a jiné soukromé organizace a podniky,

- finanční instituce, které poskytují, podporují a financují soukromé investice v partnerských zemích a regionech,

- nestátní subjekty definované v odstavci 2,

- fyzické osoby.

2. Nestátní subjekty, které mohou získat finanční podporu podle tohoto nařízení, zahrnují: nevládní organizace, organizace zastupující domorodé obyvatelstvo, místní sdružení občanů a asociace obchodníků, družstva, odbory, organizace zastupující ekonomické a sociální zájmy, místní organizace (včetně sítí) podílející se na decentralizované regionální spolupráci a integraci, spotřebitelské organizace, ženské nebo mládežnické organizace, výukové, kulturní, výzkumné a vědecké organizace, univerzity, církve a náboženská sdružení a komunity, média a jakákoli nevládní sdružení a nezávislé nadace, které mohou přispívat k naplnění cílů tohoto nařízení.

Článek 13 Druhy opatření

1. Financování poskytnuté Společenstvím může mít následující formy:

- projekty a programy,

- podpora rozpočtu určitého odvětví nebo podpora souhrnného rozpočtu, pokud je řízení veřejných výdajů partnerské země dostatečně průhledné, spolehlivé a efektivní a pokud partnerská země přijala řádné odvětvové a makroekonomické politiky, schválené hlavními dárci, včetně případných mezinárodních finančních institucí,

- odvětvová podpora,

- ve výjimečných případech odvětvové a obecné programy na podporu dovozu, které mohou mít podobu (a) odvětvových programů pro dovozy v naturáliích, (b) odvětvových programů pro dovozy poskytujících cizí měnu k financování dovozů pro dotčené odvětví nebo (c) obecných programů pro dovozy poskytujících cizí měnu k financování obecných dovozů širokého sortimentu výrobků,

- finanční prostředky dané k dispozici Evropské investiční bance a dalším finančním zprostředkovatelům na základě programů Komise s cílem poskytovat půjčky (například na podporu investic a rozvoje soukromého sektoru), rizikový kapitál (ve formě podřízených nebo podmíněných půjček) nebo jiné dočasné menšinové účasti na jmění podniku a dále příspěvky do záručních fondů podle článku 22,

- programy oddlužení,

- granty zaměřené na financování opatření,

- granty zaměřené na financování provozních nákladů,

- financování twinningových programů mezi veřejnými orgány, vnitrostátními veřejnými subjekty či subjekty soukromého práva s posláním veřejné služby členského státu a uvedenými orgány a subjekty partnerské země či regionu,

- příspěvky mezinárodním fondům, zejména spravovaným mezinárodními nebo regionálními organizacemi,

- příspěvky do vnitrostátních fondů zřízených partnerskými zeměmi a regiony za účelem získání společného financování od více dárců nebo příspěvky do fondů zřízených jedním nebo několika dárci za účelem společného provádění operací,

- lidské a materiální zdroje nezbytné pro účinnou správu projektů a programů ze strany partnerských zemí a regionů a pro účinný dohled nad nimi.

2. Pomoc poskytovaná Společenstvím nesmí být použita na financování:

a) nákupu zbraní nebo munice,

b) běžných vojenských výdajů,

c) vojenského výcviku na bojové operace, nejedná-li se o výcvik v oblasti nebojových dovedností, které jsou nutné při účasti na komplexních operacích na podporu míru nebo reformě bezpečnostního sektoru,

d) nákladů souvisejících s nasazením ozbrojených sil členských států, s výjimkou nákladů na vojenský personál, jehož členové jsou vysláni jako poradci regionálních nebo subregionálních organizací nebo jiných koalic států, které připravují nebo provádějí operace na udržení míru a který spadá pod operační velení těchto organizací, a dalších nákladů spojených s institucionálním rozvojem kapacit pro podporu míru ze strany třetích zemí.

3. Činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení Rady (ES) 1257/96 ze dne 20. června 1996 o humanitární pomoci[14] a které mohou získat financování podle uvedeného nařízení, nesmějí být financovány podle tohoto nařízení.

Článek 14 Podpůrná opatření

1. Financování ze strany Společenství se může týkat také výdajů spojených s takovými činnostmi, jako jsou příprava, dozor, sledování, provádění auditů a hodnocení, které jsou přímo nezbytné pro provádění tohoto nařízení a pro dosažení jeho cílů, jako například výdaje na studie, schůze, informace, zvyšování informovanosti, školení a publikační činnosti, výdaje souvisejících s počítačovými sítěmi sloužícími k výměně informací a k jakékoli jiné výdaje na administrativní nebo technickou pomoc, které Komise může vynaložit v souvislosti s řízením programu. Kryje rovněž výdaje na administrativní podpůrný personál zaměstnaný v delegacích Komise k řízení projektů financovaných podle tohoto nařízení.

2. Žádné z těchto podpůrných opatření nemusí být nezbytně pokryto víceletým programováním, a proto mohou být financována mimo rámec strategických dokumentů a víceletých orientačních programů. Mohou však být financována také v rámci víceletých orientačních programů. Komise přijme podpůrná opatření, která nejsou zahrnuta ve víceletých orientačních programech, podle článku 11.

Článek 15Spol ufinancování

1. Opatření financovaná podle tohoto nařízení mohou být předmětem spolufinancování mimo jiné od:

- členských států, a zejména jejich veřejných a polostátních institucí,

- jiných dárcovských zemí, a zejména jejich veřejných a polostátních institucí,

- mezinárodních a regionálních organizací, a zejména mezinárodních a regionálních finančních institucí,

- společností, firem, jiných soukromých organizací a podniků a jiných nestátních subjektů uvedených v článku 12 odst. 2,

- partnerských zemí nebo regionů, které jsou příjemci finanční pomoci.

2. V případě paralelního spolufinancování je projekt nebo program rozdělen do několika zřetelně odlišitelných dílčích projektů, z nichž každý je financován jiným partnerem, který poskytuje spolufinancování takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat. V případě společného spolufinancování sdílejí partneři, kteří zajišťují spolufinancování, celkové náklady na projekt nebo program a zdroje se sloučí takovým způsobem, že není možné identifikovat zdroj finančních prostředků pro danou činnost provedenou jako součást projektu nebo programu.

3. V případě společného spolufinancování může Komise obdržet a spravovat finanční prostředky jménem orgánů uvedených v první třech odrážkách odstavce 1 za účelem provádění společných opatření. Komise v tomto případě provádí opatření na ústřední úrovni, a to přímým nebo nepřímým způsobem tak, že daný úkol svěří agenturám nebo institucím zřízeným Společenstvím. S takovými peněžními prostředky se zachází jako s účelově vázaným příjmem podle článku 18 nařízení Rady č. 1605/2002.

Článek 16 Řídicí postupy

1. OPATřENÍ FINANCOVANÁ PODLE TOHOTO NAřÍZENÍ SE PROVÁDÍ V SOULADU S FINANčNÍM NAřÍZENÍM O SOUHRNNÉM ROZPOčTU EVROPSKÝCH SPOLEčENSTVÍ.

2. Komise může svěřit úkoly veřejné moci, a zejména úkoly plnění rozpočtu, subjektům vyjmenovaným v čl. 54 odst. 2 písm. c) nařízení č. 1605/2002, mají-li mezinárodně dobrou pověst, splňují-li mezinárodně uznávané systémy řízení a kontroly a dohlíží-li nad nimi veřejná moc.

3. V případě decentralizovaného řízení se může Komise rozhodnout použít postupy pro zadávání zakázek nebo poskytování grantů přijímající partnerské země nebo regionu.

Článek 17 Rozpočtové závazky

1. ROZPOčTOVÉ ZÁVAZKY SE PřIJÍMAJÍ NA ZÁKLADě ROZHODNUTÍ UčINěNÝCH KOMISÍ PODLE čLÁNKů 10, 11 NEBO 14.

2. Mezi právní formy financování ze strany Společenství patří:

- dohody o financování,

- dohody o grantech,

- zakázky,

- pracovní smlouvy.

Článek 18 Ochrana finančních zájmů Společenství

1. Veškeré dohody vyplývající z tohoto nařízení obsahují ustanovení zaručující ochranu finančních zájmů Společenství, zejména v souvislosti s podvody, korupcí a jakýmikoli dalšími nesrovnalostmi, podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/1995, (ES, Euratom) č. 2185/1996 a (ES, Euratom) č. 1073/1999.

2. Dohody výslovně zmocní Komisi a Účetní dvůr k provádění auditů na základě dokladů a auditů na místě u všech dodavatelů či subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Společenství. Kromě toho také výslovně oprávní Komisi k provádění kontrol a inspekcí na místě stanovených v nařízení (ES, Euratom) č. 2185/96.

3. Veškeré smlouvy uzavřené v souvislosti s prováděním pomoci zaručí práva Komise a Účetního dvora podle odstavce 2 tohoto článku na dobu během provádění a po provedení smluv.

Článek 19 Pravidla účasti a původu

1. Účast na zadávání zakázek nebo poskytování grantů financovaných podle tohoto nařízení je umožněna všem fyzickým nebo právnickým osobám z členských států Evropského společenství v oblasti působnosti Smluv.

2. Účast na zadávání zakázek nebo poskytování grantů financovaných podle tohoto nařízení je umožněna rovněž všem fyzickým nebo právnickým osobám z:

- jakékoliv země, která je příjemcem v rámci předvstupního nástroje,

- jakéhokoliv členského státu Evropského hospodářského prostoru, který není členem EU a

- jakékoliv třetí země nebo území v případech, kdy byl sjednán vzájemný přístup k vnější pomoci.

3. V případě, že budou opatření realizována v jakékoliv třetí zemi, která je považována za nejméně rozvinutou zemi (LDC) s ohledem na kritéria stanovená OECD, je účast na zadávání zakázek nebo poskytování grantů umožněna na globálním základě.

4. V případě mimořádných opatření pomoci a prozatímních programů podle článku 4, je účast na zadávání zakázek nebo poskytování grantů umožněna na globálním základě.

5. Účast na zadávání zakázek nebo poskytování grantů a pravidlech původu je umožněna:

- v případě opatření přijatých v rámci tematické strategie druhu vymezeného v čl. 4 odst. 4 všem fyzickým a právnickým osobám rozvojové země nebo transformující se země podle definic organizace OECD a jakékoliv další země, které se mohou účastnit tematických programů,

- v případě opatření přijatých v rámci strategie pro danou zemi nebo region podle čl. 4 odst. 4 písm. b) všem fyzickým a právnickým osobám, které jsou způsobilé podle základního právního aktu, jímž byla strategie přijata,

- v případě opatření přijatých v rámci strategie pro daný region podle čl. 4 odst. 4 písm. a) všem fyzickým nebo právnickým osobám ze zemí nebo území, na které se daná strategie zaměřuje.

6. Účast na zadávání zakázek nebo poskytování grantů financovaných v rámci tohoto nařízení je umožněna mezinárodním organizacím.

7. Odborníci navrhovaní v souvislosti s postupy pro zadávání zakázek nemusí splňovat výše uvedená pravidla pro státní příslušnost.

8. Všechny dodávky a materiály získané na základě zakázek financovaných podle tohoto nařízení musejí pocházet ze Společenství nebo ze země způsobilé podle odstavců 2 až 5 výše.

9. Účast fyzických a právnických osob ze třetích zemí či území, které mají tradiční hospodářské, obchodními nebo geografické vazby na partnerskou zemi, může být případ od případu povolena. Komise může navíc v řádně odůvodněných případech povolit účast fyzických a právnických osob z jiných zemí nebo použití dodávek a materiálů jiného původu.

Článek 20 Předběžné financování

Úrok vzniklý na základě předběžných plateb příjemcům se odečte od konečné platby.

Článek 21 Granty

V souladu s článkem 114 nařízení (ES) č. 1605/2002 mohou granty získat i fyzické osoby.

Článek 22 Finanční prostředky, které jsou dány k dispozici Evropské investiční bance nebo jiným finančním zprostředkovatelům

Finanční prostředky uvedené v páté odrážce článku 13 odst. 1 spravují finanční zprostředkovatelé, Evropská investiční banka nebo jakákoliv jiná banka nebo organizace, která je schopna je spravovat. Komise musí přijmout prováděcí ustanovení pro tento článek, a to pro každý konkrétní případ zvlášť, která pokryjí sdílení rizik, odměny pro zprostředkovatele, kterému byl svěřen úkol provádění, použití a inkasování úroků z fondu a ukončení operace.

Článek 23 Vyhodnocování

Komise pravidelně vyhodnocuje výsledky územních a tematických politik a programů a odvětvových politik a efektivitu programování, aby se přesvědčila, zda jsou plněny cíle, a mohla zformulovat doporučení pro zlepšení dalších operací. Komise pošle své hodnotící zprávy pro informaci výboru uvedenému v článku 25.

Hlava IV – Přechodná a závěrečná ustanovení

ČLÁNEK 24 ZPRÁVA

Komise prověří pokrok dosažený při zavádění opatření realizovaných podle tohoto nařízení a předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o provádění pomoci. Tato zpráva se podává také Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů. Zpráva obsahuje informace vztahující se k předešlému roku týkající se financovaných opatření, informace o výsledcích sledování a hodnocení a informace o plnění rozpočtových závazků a plateb podle jednotlivých zemí, regionů a odvětví spolupráce.

Článek 25Výbor

1. Komisi je při provádění tohoto nařízení nápomocen výbor.

2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES. Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 uvedeného rozhodnutí je 30 dní.

3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.

4. Výbor je informován o rozhodnutích učiněných Komisí podle článku 10 tohoto nařízení.

5. Výbor přijme svůj jednací řád.

6. Jednání výboru týkajících se otázek souvisejících s Evropskou investiční bankou se účastní její pozorovatel.

Článek 26 Přezkoumání

Komise předloží do 31. prosince 2011 Evropskému parlamentu a Radě jakékoliv návrhy týkající se budoucnosti tohoto nařízení a případných nezbytných změn.

Článek 27 Zrušovací ustanovení

1. K 1. lednu 2007 se zrušují tato nařízení:

- nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1724/2001 ze dne 23. července 2001 o boji proti protipěchotním minám v rozvojových zemích,

- nařízení Rady (ES) č. 1725/2001 ze dne 23. července 2001 o boji proti protipěchotním minám ve třetích zemích jiných než rozvojových zemích,

- nařízení Rady (ES) č. 381/2001 ze dne 26. února 2001 o vytvoření mechanismu rychlé reakce,

- nařízení Rady (ES) č. 2046/97 ze dne 13. října 1997 o spolupráci mezi severem a jihem v boji proti drogám a drogové závislosti,

- nařízení Rady (ES) č. 2258/96 ze dne 22. listopadu 1996 o akcích obnovy a rekonstrukce v rozvojových zemích,

- rozhodnutí Rady 2001/824/ES, EURATOM ze dne 16. listopadu 2001 o dalším příspěvku, který poskytuje Evropské společenství Evropské bance pro obnovu a rozvoj a který je určen na Fond pro zakonzervování černobylského reaktoru,

- nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2130/2001 ze dne 29. října 2001 o akcích na pomoc vykořeněným skupinám obyvatel v rozvojových zemí Asie a Latinské Ameriky,

- nařízení Rady (ES) č. 1080/2000 ze dne 22. května 2000 o podpoře Prozatímní mise Organizace spojených národů v Kosovu (UNMIK) a Úřadu vysokého zástupce v Bosně a Hercegovině (OHR).

2. Zrušená nařízení se i nadále použijí na právní akty a závazky, které plní rozpočty let před rokem 2007.

Článek 28Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se ode dne 1. ledna 2007.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.

V Bruselu dne

Za Radu

předseda/předsedkyně

LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

Policy area(s): External Relations, Development and relations with ACP countries, Enlargement, European Neighbourhood Policy, External aspects of internal policies. Activit(y/ies): (in part) 19.02,19.03,19.04,19.05,19.06,19.07,19.08,19.09,19.10,19.81, 21.02,21.03,21.04,22.04,22.03 |

TITLE OF ACTION: INSTRUMENT FOR STABILITY |

1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S)

This proposal represents a consolidation of a number of existing activities and does not map directly onto the existing budget nomenclature. However, it covers in full or in part the existing geographic-based policy areas and budget lines, and the type of activities currently addressed under the following sectoral budget lines:

Civil protection mechanism (Internal policies - Environment) Community action programme in the field of civil protection — Expenditure on administrative management Community action programme in the field of civil protection — Expenditure on administrative management | 07 03 06 01 07 01 04 04 07 49 04 04 |

Fight against Antipersonnel Landmines North-South co-operation in campaigns agains drugs and drug addiction Community participation in action concerning anti-personnel mines — Expenditure on administrative management Community participation in action concerning anti-personnel mines — Expenditure on administrative management | 19 02 04 19 02 11 19 01 04 10 19 49 04 09 |

Rapid Reaction Mechanism Rapid reaction mechanism — Expenditure on administrative management Rapid reaction mechanism — Expenditure on administrative management | 19 02 05 19 01 04 02 19 49 04 02 |

Human rights and democratisation (non-developing countries) Human rights and democratisation (developing countries) Development and consolidation of democracy and the rule of law — Respect for human rights and fundamental freedoms — Expenditure on administrative management Development and consolidation of democracy and the rule of law — Respect for human rights and fundamental freedoms — Expenditure on administrative management | 19 04 04 19 01 04 11 19 49 04 10 |

Aeneas - migration | 19 05 01 |

Tacis Nuclear safety in NIS, including Financing of nuclear security from Euratom borrowings Contribution to EBRD Chernobyl Shelter Fund Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia — Expenditure on administrative management 19 49 04 06 — Assistance to partner countries in eastern Europe and central Asia — Expenditure on administrative management | 19 06 01 19 06 05 19 06 06 19 01 04 07 19 49 04 06 |

CARDS – Western Balkans CARDS - Assistance to Serbia and Montenegro CARDS - Aid for reconstruction of Kosovo Interim Civilian administrations (support of UNMIK and OHR) Assistance for the countries of the western Balkans — Expenditure on administrative management Assistance for the countries of the western Balkans — Expenditure on administrative management | 19 07 01 19 07 02 19 07 03 19 07 04 19 01 04 08 19 49 04 07 |

Technical cooperation with Mediterranean countries Cooperation with the occupied territories Aid for rehabilitation and reconstruction of Iraq MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) — Expenditure on administrative management MEDA (measures to accompany the reforms to the economic and social structures in the Mediterranean non-member countries) — Expenditure on administrative management | 19 08 02 19 08 03 19 08 07 19 01 04 04 19 49 04 12 |

Co-operation with developing countries in Latin America Rehabilitation and reconstruction operations in developing countries in Latin America Financial and technical cooperation with Latin American developing countries — Expenditure on administrative management Financial and technical cooperation with Latin American developing countries — Expenditure on administrative management | 19 09 01 19 09 02 19 09 04 19 01 04 05 19 49 04 05 |

Co-operation with developing countries in Asia Rehabilitation and reconstruction operations in developing countries in Asia Aid for the rehabilitation and reconstruction of Afghanistan Financial and technical cooperation with Asian developing countries — Expenditure on administrative management Financial and technical cooperation with Asian developing countries — Expenditure on administrative management | 19 10 01 19 10 02 19 10 04 19 10 06 19 01 04 04 19 49 04 04 |

Assistance to ACP and OCT countries (programmable, excluding Africa peace facility) | 21 03 01/06 21 03 09/14 |

Assistance to ACP and OCT countries (Africa peace facility) | 21 03 01 |

Emergency Aid ACP and OCT | 21 03 07 21 03 15 |

Development cooperation with South Africa European programme for reconstruction and development (EPRD) — Expenditure on administrative management European programme for reconstruction and development (EPRD) — Expenditure on administrative management | 21 03 17 21 01 04 05 21 49 04 05 |

2. OVERALL FIGURES

2.1. Total allocation for action (Part B): € 4.455 million

2.2. Period of application:

2007-2013

2.3. Overall multiannual estimate of expenditure: (current prices)

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial intervention) (see point 6.1.1)

€ million ( to three decimal places)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 *and following | Total |

Commitments | 331 | 442 | 503 | 638 | 713 | 789 | 860 | 4.276 |

Payments | 50 | 166 | 286 | 405 | 517 | 618 | 2.234 | 4.276 |

(b1) Technical and administrative assistance: of which staff (see point 6.1.2)

Commitments | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 18 |

Payments | 1 | 2 | 2 | 2 | 3 | 4 | 4 | 18 |

(b2) Technical and administrative assistance: of which support expenditure (see point 6.1.2)

Commitments | 13 | 16 | 19 | 25 | 27 | 29 | 32 | 161 |

Payments | 13 | 16 | 19 | 25 | 27 | 29 | 32 | 161 |

Subtotal a+b |

Commitments | 345 | 460 | 524 | 665 | 743 | 822 | 896 | 4.455 |

Payments | 64 | 184 | 307 | 432 | 547 | 651 | 2.270 | 4.455 |

* ‘following years’ only applying to payments

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditures (see points 7.2 and 7.3)

€ million (to three decimal places)

Commitments/Payments | 15 | 21 | 24 | 32 | 36 | 40 | 44 | 212 |

TOTAL a+b2+c |

Commitments | 359 | 479 | 546 | 695 | 776 | 858 | 936 | 4.649 |

Payments | 78 | 203 | 329 | 462 | 580 | 687 | 2.310 | 4.649 |

2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective

Proposal is compatible with the proposed financial perspective 2007-2013

2.5. Financial impact on revenue:

Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding implementation of a measure)

3. BUDGET CHARACTERISTICS

Type of expenditure | New | EFTA contribution | Contributions from applicant countries | Heading in financial perspective |

Non-comp | Diff | YES | NO | NO | No 4 |

4. LEGAL BASIS

Aritcle 308 (EC), article 203 (Euratom)

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The European Union has set itself important goals in the promotion of human and strategic security. In order for the Union to fulfil its role as a global player it is essential that the Community has the capability and means to respond to situations of crisis in third countries world-wide and to address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension.

With this in mind, the Stability Instrument will provide the means to:

- deliver, within a single legal instrument, an effective, immediate and integrated response to situations of crisis and instability in third countries, building on the added-value already demonstrated by the Rapid Reaction Mechanism and on the emergency provisions already provided for in a number of existing external relations financial instruments;

- address global and regional trans-border challenges with a security or stability dimension arising in third countries, including issues such as nuclear safety and non-proliferation, as well as the fight against trafficking, organised crime and terrorism and sudden major threats to public health;

- support the implementation of future policy challenges faced by the Union within the areas addressed by the Instrument, complementing actions which may be undertaken under the other external financing instruments;

The Stability Instrument shall permit the Community to finance measures to promote peace, stability and civilian safety in third countries and territories (other than the Overseas Countries and Territories of the EU). Such measures shall in particular support the external policies of the Union by helping to:

- establish or re-establish the essential conditions necessary to permit the effective implementation of Community development and economic co-operation policies, where these are threatened by situations of crisis or severe political instability;

- address global and regional trans-border challenges affecting civilian security, including the fight against trafficking, organised crime and terrorism;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and the fight against the proliferation of weapons of mass destruction;

- develop international peace-keeping capacity in partnership with regional organisations;

- provide a framework for response to new policy initiatives supported by the Union in line with the objectives of the present Regulation, complementing actions which may be undertaken under the other external action instruments.

In some of these areas a strategic framework for action has already been adopted by the EU, and the design of the new instrument takes this into account. Key amongst these are:

- the millennium development goals

- the EU Programme for the Prevention of Violent Conflicts adopted by the Göteborg European Council in June 2001

- the EU Strategy against Proliferation of Weapons of Mass Destruction

- and the Action Plan against Terrorism adopted by the European Council

The main outcomes pursued are

- enhancing human security through the prevention of violent conflict or the avoidance of its recurrence; assistance in the recovery from crisis until such time as assistance under one of the policy-driven external assistance instruments can be resumed;

- increased capacity of regional and sub-regional organisations and other coalitions having UN endorsement to contribute to the resolution of political crisis, notably through improved capabilities for the conduct of peace support operations, building on the established policy for the Africa Peace facility;

- security from major technological threats, threats to the rule of law and public health challenges;

- the development and consolidation of democracy and the rule of law, and respect for human rights and fundamental freedoms ;

In operational terms the Instrument will make it possible for the Community to :

- respond effectively to situations of major crisis around the world, addressing the kind of situations which in recent years have for example arisen in Kosovo, in Afghanistan, or in Iraq;

- strengthen the important contribution it already makes to EU civilian crisis management in line with the conclusions of the Helsinki European Council by providing for a timely, effective, and integrated crisis response. Delivering assistance in an integrated way as envisaged under this regulation will, moreover, facilitate donor co-ordination during times of crisis and increase the visibility of EU assistance;

- facilitate the response to challenges affecting civilian security, such as the fight against trafficking, organised crime and terrorism, where measures must be taken at the global and trans-regional level for the sake of efficiency and effectiveness or otherwise respond to a major threat to law and order; This will complement work which may be undertaken at the national level under one or other of the general cooperation instruments, adding a broader international dimension to address the specifically trans-national aspects of these new challenges;

- address major technological threats with potential trans-border impact, including the promotion of nuclear safety and nuclear safeguards (building for example on the experience already gained under the Tacis programme), as well as support for non-proliferation efforts, and for disaster-preparedness and prevention work in relation to possible major environmental incidents;

- fully support the role of the Union as a global player in addressing the above issues;

The instrument includes provisions to facilitate cross-pillar coordination where Community measures are adopted in support of measures taken under the CFSP. However, the Stability Instrument addresses itself purely first-pillar measures. Second-pillar measures will continue to be adopted under the CFSP, the scope of which will be defined by the Council on a case-by-case basis, as is the current practice.

5.1.2 Measures taken in connection with ex ante evaluation

As part of the preparation of the future financial framework the Commission established the Peace Group which was tasked with leading the identification of the future priorities for external relations and the instruments needed to serve those priorities. This Group functioned at both the level of the external relations Commissioners and the services. It met regularly between April and December 2003 and developed the principles which were set out in the Communication COM(2004) 101[15] adopted on 10 February. The need to align objectives and instruments more closely to EU values and interests was identified as being fundamentally important.

The values which should guide the setting of objectives and which should be served by the instruments include human dignity, the rule of law, human rights, solidarity, equality between the sexes, adherence to the multilateral system of the United Nation and support within the multilateral economic system, for regionalism as a force for development and stability. The EU’s interests are the promotion of stable international growth founded on sustainable development. The promotion of EU values and interests require it to act as a continental power and a global economic and political player.

Three policy priorities were identified as a result of the Peace Group’s work: the EU and its neighbourhood, covering candidate and pre-candidate countries and the countries covered by the European Neighboured Policy; the EU as a Sustainable Development Partner; and the EU as a Global Player dealing with political and security challenges. A consensus emerged on the need to streamline the instruments for external action in order to simplify and make them more efficient. The existing array of instruments reflects an organic approach where one instrument has been added on top of another. For the future, a limited number of instruments would underpin external action expenditure. The Instrument for Stability addresses the third of these priorities.

The current proposal also takes account of the vast literature of work on peace keeping and the delivery of assistance in response to international crises (including the 2001 DAC Guidelines on Helping Prevent Violent Conflict, the 2004 report of the UNDG/ECHA Working Group on Transition issues and the publications of the World Bank Conflict Prevention and Reconstruction Unit), the practice of other international and bi-lateral donors.

The Commission carried out in the second half of 2003 an extensive high-level review of the whole range of EC external instruments, in the context of the preparation of its proposals for the new financial perspectives. In its recommendations to the President, the “Peace Group” charged with this work underlined the need for the EU to gear the objectives and instruments of its external strategy more closely to its values and interests.

In particular, it recommended that the EU should, in addition to addressing concerns related to our neighbourhood policy and to the EU’s role as a partner in sustainable development, also have the means to work effectively as a global player in addressing challenges relating to both civilian and strategic security. This requires that the instruments at our disposal should be able to address effectively such issues as nuclear safety and non-proliferation, the threats arising from organised crime and terrorism, and the challenges relating to armed conflict or from fragile states, as well as the new challenges which can arise in a rapidly-changing world. In the event of a crisis, it is essential that we are able to respond in an immediate, effective and integrated fashion to such threats and challenges.

5.1.3 Measures taken following ex post evaluation

The “Peace Group” had integrated in its overall analysis of the external instruments the results of a number of post-evaluation exercises carried out regarding certain geographic and thematic instruments. Substantial analyses of a number of the issues involved have nevertheless been made, for example in connection with the Rapid Reaction Mechanism, where assessments are completed at the end of each programme, or with nuclear safety, in the Commission’s Communication of September 2000 (COM (2000) 493) on its support to nuclear safety in the Newly Independent States and Central and Eastern Europe. In addition, the regular project monitoring, reporting and feedback mechanisms applying to these different actions provide invaluable lessons at the project level which are drawn upon in both policy-making and programming. Moreover, the proposal follows up recommendations in the evaluation of rehabilitation and reconstruction financed by the EC in the ACP/ALA/MED/Tacis countries, the synthesis report on EC Activities in the field of human rights, democracy and good governance of August 2001, the Assessment of Phare and Tacis Nuclear safety activities of November 2000.

5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements

The target population served by the instrument will be the populations of all third countries, or of those third countries (and their neighbours), who may become subject to conditions of crisis, or may be affected by concerns relating to nuclear safety and comparable challenges, or by trafficking, organised crime or terrorism in its trans-national aspects.

The specific objectives to be set for the programming period, and the concrete measures to be taken and their immediate outputs, will:

- in relation to situations of crisis, be determined by the Commission in response to such situations as and when they arise, following discussions in the Council where necessary, and shall be set out in appropriate detail in the relevant Commission decision; or

- in relation to longer-term challenges (such as support for nuclear safety, for certain aspects of the promotion of democracy and fundamental values and the fight against trafficking, organised crime, and terrorism, or for capacity-building in relation to peace-keeping operations) be established in strategy papers and multi-annual indicative programmes. These programming documents shall, as for the other external action instruments, set out in appropriate detail the specific objectives, concrete measures, outputs and indicators relevant to the measures in question.

- In both cases the participation of local and EU non-governmental and civil society based organisations as well as international organisations shall be a key feature of programmes.

5.3. Methods of implementation

The measures to be taken under the present Instrument shall normally be implemented by the Commission by direct or indirect centralised management, but may in certain cases as specified in the Regulation be implemented by indirect centralised management (by public or public-service bodies of the Member States), by decentralised management (under the responsibility of a beneficiary partner country), or by delegated management (by international organisations or third-country donors, in cases of joint co-financing).

At this stage the Commission is not ready to propose the establishment of an executive agency for programme implementation but this possibility has not been excluded, in particular for certain tasks of expert recruitment and logistical support.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period) (current prices)

6.1.1. Financial intervention

Commitments (in € million to three decimal places)

Number of permanent posts | Number of temporary posts |

Officials or temporary staff | 196 | 196 |

Other human resources | END: AUX: INT: Ex BA-lines : ATA: | 11 18 3 40 |

Total | 268 |

7.2. Overall financial impact of human resources (2004 prices)

Type of human resources | Amount (€) | Method of calculation * |

Officials+Temporary staff | 21 168 000 | 196x 108 000€ |

END AUX INT Ex BA-lines: ATA | 489 984 1 021 080 189 288 2 305 840 | 11x 44 544€ 18x 56 760€ 3x 63 096€ 40x 57 646€ |

Total | 25 174 792 |

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action IfS (2004 prices)

Budget line (number and heading) | Amount € | Method of calculation |

Overall allocation (Title A7) A0701 – Missions A07030 – Meetings A07031 – Compulsory committees 1 A07032 – Non-compulsory committees 1 A07040 – Conferences A0705 – Studies and consultations Other expenditure (specify) | 468.600 100.000 250.000 0 150.000 100.000 0 | 213 missions x 2.200 euro per mission 100 meetings x 1.000 euro per meeting 1x /month x 10 months = 10 meetings per year x 25.000 euro per meeting = |

Information systems (A-5001/A-4300) | 200.000 |

Other expenditure - Part A (specify) | 0 |

Total | 1.268.600 |

The amounts are total expenditure for twelve months.

(2004 prices)

I. Annual total (7.2 + 7.3) II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) | € 26.443.392 7 years € 185.103.744 |

Human and adminstrative resource needs will be covered from within the allocation made to the DG managing the activities under the annual allocation procedure.

The allocation of posts will depend on the one hand on the internal organisation of the next Commission, and on the other hand on a possible reallocation of posts between the services, following the new financial perspectives.

8. FOLLOW-UP AND EVALUATION

8.1. Follow-up arrangements

The Commission will monitor progress of its external co-operation on all levels, input (in particular financial flows (commitments, contracts and payments), activities / outputs (project and programme execution, internal monitoring carried out on the spot by Commission Delegations), progress / outcome (external Results-Oriented Monitoring) and impact .

All countries and regional multi-annual indicative program will include the specific objectives and expected results for each area of co-operation, and a limited number of key outcome indicators in regard to economic and poverty situation. These indicators must relate to developments that are measurable in the short/medium term.

The programming of long-term external aid for partner countries and regions is carried out in the framework of the preparation of country and regional strategy papers (up to 7-years).. These country strategies also include a work plan or national / regional indicative programme jointly agreed between the Community and partner country/region concerned.

Under the principle of rolling programming, a review process is foreseen including annual operational reviews, mid-term reviews, and ad-hoc reviews where necessary. These review mechanism provides the flexibility required to ensure that operations are kept constantly in line with changes occurring in the economic situation, priorities and objectives of the partner country/region.

Reviews take a special interest on progress achieved in terms of financial execution of aid, as well as in terms of results achieved and evolution of the context in term of poverty reduction, economic performance and supported sectors. Updated intervention frameworks and indicator tables on focal sectors are annexed to review documents in order to facilitate the assessment at the time of the review. In particular, mid-term reviews may lead to a change of strategy, as well as a change in the country/region allocation in the light of the current needs and performance.

Emergency assistance measures shall be tightly monitored. Such measure present specific challenges in terms of measuring the long-term impact, but regular evaluations of Community crisis responses shall be integrated into the evaluation programme. Given the multi-lateral nature of crisis response, such evaluations will take into account the broader international response, and put a particular emphasis on the overall coherence of EU action, including with that delivered under title V of the EU Treaty.

8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation

In application of current rules and in view of the vast scope of the activities foreseen, an evaluation system covering the different levels of intervention and types of instruments has been set up.

Notably, the financial regulation, as well as the internal control standards, calls for regular evaluation of all (sizable) activities. This is translated into the evaluation of single operations (e.g. development projects), of programmes (e.g. country strategies) and policy sectors or themes (e.g. transport or gender issues). Evaluations of are also necessary and ongoing of wider legal obligations such as the 3 Cs (Coherence, Complementarity, Coordination).

Evaluation of crisis response measures will normally take place at the completion of the ‘interim response programmes’ provided for under this Regulation.

These works will be complemented by relevant works on databases, meta-analyses, methodology and training.

9. ANTI-FRAUD MEASURES

The protection of the Community’s financial interests and the fight against fraud and irregularities form an integral part of this Regulation.

Administrative monitoring of contracts and payments will be the responsibility of the central Commission services and/or EC Delegations in beneficiary countries.

Each of the operations financed under this regulation will be supervised at all stages in the project cycle through the central Commission services and/or delegations. Supervision will take account of contractual obligations as well as of the principles of cost/benefit analysis and sound financial management.

Moreover, any agreement or contract concluded pursuant to this Regulation shall expressly provide for monitoring of spending authorised under the projects/programmes and the proper implementation of activities as well as financial control by the Commission, including the European Anti-Fraud Office (OLAF), and audits by the Court of Auditors, if necessary on the spot. They shall authorise the Commission (OLAF) to carry out on-the-spot checks and inspections in accordance with Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 of 11 November 1996 concerning on-the-spot checks and inspections carried out by the Commission in order to protect the European Communities’ financial interests against fraud and irregularities.

Particular attention will be paid to the nature of expenditure (eligibility of expenditure), to respect for budgets (actual expenditure) and to verify supporting information and relevant documentation (evidence of expenditure).

[1] KOM(2004) 313 ze dne 26. dubna 2004.

[2] Úř. věst. C […], […], s. […].

[3] Úř. věst. C […], […], s. […].

[4] Úř. věst. C […], […], s. […].

[5] Úř. věst. C […], […], s. […].

[6] Úř. věst. C […], […], s. […].

[7] Úř. věst. L 297, 15.11.2001, s. 7.

[8] KOM(2004) 200 v konečném znění.

[9] KOM(2001) 153.

[10] Úř. věst. C 184, 17.7.1999, s. 23.

[11] Úř. věst. C […], […], s. […]

[12] Úř. věst. C […], […], s. […]

[13] Úř. věst. C […], […], s. […]

[14] Úř. věst. L 163, 2.7.1996, s. 6

[15] Building our Common Future, Policy Challenges and Budgetary Means of the Enlarged Union 2007-2013.