EU podporuje od začátku konfliktů v Sýrii a Iráku diplomatické iniciativy s cílem nalézt politické řešení. V této souvislosti Komise a vysoká představitelka stanovily rámec pro regionální strategii, včetně boje proti Dá'iš, ve sdělení přijatém začátkem tohoto roku, včetně finančních závazků ve výši 1 miliardy EUR. Více než 4 miliony Syřanů ze své země uprchly, dalších 7,6 milionu osob je vnitřně vysídlených a více než 230 000 osob bylo zabito. Drtivá většina syrských uprchlíků je v Libanonu, Jordánsku a Turecku a jejich počet neustále roste, a tím vytváří nesmírný politický, ekonomický a sociální tlak na tyto země. Od začátku roku 2015, když kapacita těchto sousedních zemí zvládnout nové uprchlíky dosáhla svého maxima a byla zpřísněna opatření na hranicích, došlo k prudkému nárůstu jak vnitřního vysídlení, tak přímých uprchlických toků do EU, zejména do Řecka.

V souvislosti se současnou krizí a vedle svěřenského fondu pro Sýrii Evropská komise rovněž navrhuje členským státům EU nový evropský nouzový svěřenský fond pro stabilitu a řešení základních příčin nelegální migrace a vysídlených osob v Africe. Svěřenské fondy umožňují EU, jejím členským státům a přispívajícím dárcům reagovat na různé rozměry nouzových situací společnou, flexibilní a rychlou intervencí v reakci na měnící se potřeby. Navrhovaný svěřenský fond bude podporovat stabilitu, odolnost, ekonomický rozvoj, bezpečnost a řízení migrace. Poskytne EU a jejím členským státům rychlý a flexibilní nástroj schopný přinést rychlejší výsledky. Přispěje k posílení podpory, kterou poskytuje EU. Zároveň poskytne platformu pro větší politickou viditelnost a přispěje k integrovanějšímu a ucelenějšímu přístupu. Předpokládá se, že svěřenský fond bude jedním z konkrétních výsledků summitu ve Vallettě v listopadu 2015. Evropská komise a vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku očekávají, že členské státy budou do tohoto fondu konzistentně a velkoryse přispívat.

Hlavní prioritou zůstává záchrana životů osob pokoušejících se dostat se do Evropy přes Středozemní moře. Je ale jasné, že zásadní význam má ochrana potřebných osob, poskytnutí bezodkladné humanitární pomoci, zajištění přístupu k azylu a řešení základních příčin, zejména konfliktu, politického násilí, nedodržování lidských práv a chudoby. Tyto cíle musí být i nadále ústředním prvkem reakce Evropské unie.

Zatímco evropští občané mohou vnímat současný migrační tlak jako dramatický, Evropská unie není zdaleka nejpostiženějším regionem na světě. Podle vysokého komisaře Organizace spojených národů pro uprchlíky dosáhl v roce 2014 celosvětově počet uprchlíků a vysídlených osob maxima od druhé světové války: 59,5 milionu. Více než 85 % z nich žije v rozvojových zemích. Velmi vysoký počet osob je vysídlen v rámci své vlastní země a uprchlíci často nejprve hledají útočiště v sousedních zemích. Například největší část syrských uprchlíků je v Libanonu, Jordánsku a Turecku. Většina africké migrace probíhá v rámci Afriky: v samotné západní Africe je více než 8,4 milionu vnitřních migrantů. Ukazuje to, že současná migrační a uprchlická krize není pouze nebo hlavně evropským problémem. Je to významná mezinárodní výzva. Evropská unie se nachází v čele mezinárodního úsilí, jehož cílem je řešit konflikty a nestabilitu a podporovat postižené obyvatelstvo.

Přestože složení migračních toků je smíšené, existuje exponenciální nárůst počtu osob žádajících o mezinárodní ochranu, zejména ze Sýrie, Iráku a Afghánistánu. 90 % těch, kteří využívají východní středozemní cestu, jsou státními příslušníky jedné z těchto tří zemí. Nelegální migranti využívající centrální středozemní cestu jsou většinou ze subsaharské Afriky a často také přicházejí z oblastí konfliktů: přibližně 20 % z Eritreje, 12 % ze Somálska a 10 % také ze Sýrie. Složení osob na této trase se změnilo oproti roku 2014, kdy ji využívala většina syrských uprchlíků. Přichází po ní však podobné množství osob (106 290 do srpna 2015). Rychlé změny ve složení migračních toků a používaných tras jsou známkou toho, že převaděči migrantů se dovedou přizpůsobit novým okolnostem.

Migrační toky se v roce 2014 výrazně zvýšily, zejména prostřednictvím centrální středozemní cesty. V roce 2015 došlo k dalšímu dramatickému zhoršení situace. Počet osob, které se do Evropské unie dostaly prostřednictvím takzvané východní středozemní cesty, dosáhl 182 740 , což je ve srovnání s rokem 2014 obrovský nárůst. Migranti směřují do Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a do Srbska a poté dále do Maďarska a jiných členských států Evropské unie po takzvané západobalkánské cestě. Do srpna 2015 bylo v Maďarsku zaznamenáno 142 649 neoprávněných vstupů prostřednictvím této trasy.

Evropská unie (EU) čelí největší uprchlické krizi od konce druhé světové války. Současnou situaci je potřeba chápat v širší souvislosti násilného konfliktu a destabilizace v jiných částech světa. Je to krize nebývalého rozsahu, jejíž příčinou jsou do značné míry konflikty a perzekuce v širším sousedství Evropy. Násilné konflikty v Sýrii a v Iráku nebo nestabilita a chudoba v částech Afriky donutily miliony mužů, žen a dětí uprchnout ze svých domovů a hledat ochranu a slušné životní podmínky jinde, i v Evropské unii.

Niger, jedna z nejchudších zemí na světě, je klíčovou tranzitní trasou do Libye. Evropská unie podporuje rozvoj Nigeru i jeho bezpečnost. V regionu Sahelu Evropská unie také podporuje politický proces v Mali a mírovou dohodu s ozbrojenými skupinami na severu země. Tato angažovanost přispívá ke stabilitě výcvikem malijských vojenských a bezpečnostních sil. Další podpora správy hranic se zvažuje. Unijní mise SBOP v Nigeru a v Mali rovněž přispívají k podpoře úsilí předcházet obchodování s lidmi a převaděčství migrantů. EU v současné době podporuje vytvoření „víceúčelového centra“ v Agadezu, významném tranzitním uzlu. Toto centrum nabídne pomoc a informace uvízlým migrantům a podpoří osoby, které jsou ochotny se vrátit nebo se integrovat v hostitelských komunitách.

Konflikt a absence státních struktur vedly k tomu, že se z Libye stal významný přechod pro subsaharské Afričany do Evropy, především do Itálie. Evropská unie aktivně podporuje dialog mezi libyjskými stranami pod vedením OSN, jehož cílem je dosáhnout mírového urovnání, a je připravena podpořit budoucí vládu národní jednoty. Mezitím Komise poskytuje humanitární a rozvojovou pomoc ohrožené populaci migrantů, kteří uvízli v Libyi.

Afrika, zejména subsaharská Afrika, stále čelí demografickým tlakům, zatěžování životního prostředí, extrémní chudobě, vnitřnímu napětí a institucionálním nedostatkům, které se v některých částech přelily do otevřeného konfliktu, zvýšené nestability, vysídlení, kriminality, terorismu a radikalizace a také nelegální migrace, obchodování s lidmi a převaděčství a ještě větší potřeby humanitární pomoci. Evropská unie řeší tyto výzvy společně s africkými partnery prostřednictvím svých regionálních strategií (Sahel, Africký roh, Guinejský záliv), humanitární pomoci, rozvojové politiky a programů pomoci v regionu a prostřednictvím svého pevného odhodlání realizovat opatření zvyšování odolnosti.

Měla by být dále rozvíjena operativní spolupráce mezi orgány pohraniční stráže západního Balkánu a členskými státy EU. Spolupráce by mohla zahrnovat činnosti týkající se analýzy rizika, školení a sdílení osvědčených postupů. Agentura Frontex podepsala pracovní ujednání a vybudovala spolupráci se Srbskem, Černou Horou, Albánií, Bosnou a Hercegovinou a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií a je připravena hrát aktivní úlohu v tomto úsilí.

Již byla schválena humanitární pomoc ve výši 1,75 milionu EUR pro Srbsko a Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii určená na nouzovou pomoc uprchlíkům, pro které jsou tyto země tranzitem do Maďarska.

Evropská unie rovněž posílila svou podporu zemím západního Balkánu, které nejsou členy EU a v současné době přijímají bezprecedentní toky uprchlíků, především ze Sýrie. Zahrnuje to posílení kapacit přijímání uprchlíků a vyřizování žádostí o azyl a posílení spolupráce v boji proti organizovanému zločinu odpovědnému za převaděčství migrantů. Za tímto účelem Evropská komise dokončuje celoregionální program podpory pro ochranu a citlivé řízení migrace v zemích západního Balkánu, který se zaměří na tři oblasti: identifikace migrantů, vnitroregionální a meziregionální sdílení informací a mechanismy pro návratová řešení. Zároveň bude uplatňovat praktické záruky ochrany tak, aby odrážely specifické potřeby migrantů.

Od začátku roku 2014 Evropská komise rovněž vede s Tureckem dialog o liberalizaci vízového režimu. Zahrnuje to rozvoj integrované správy hranic v souladu s politikami EU, co se týče bezpečnosti a ostrahy pozemních a námořních hranic a posilování celních kontrol. Tento dialog rovněž poskytuje strategie prevence a potírání organizovaného zločinu, terorismu a korupce, posilování soudní spolupráce, spolupráce v oblasti vymáhání práva a ochrany osobních údajů.

K posílení operativní spolupráce bude do Ankary nejpozději koncem roku vyslán styčný úředník agentury Frontex. V Turecku i v jiných tranzitních zemích bude podpořeno úsilí rychle identifikovat a vrátit osoby, které nepotřebují mezinárodní ochranu.

V Iráku je po třech letech konfliktu více než 3,1 milionu vnitřně vysídlených osob. Přestože je počet Iráčanů, kteří žádají o mezinárodní ochranu v Evropské unii, ve srovnání se Syřany stále omezený, jejich počet by se mohl v blízké budoucnosti výrazně zvýšit. V roce 2015 Evropská komise vyčlenila v reakci na iráckou krizi 65,55 milionu EUR na humanitární pomoc. Humanitární pomoc EU této zemi, včetně regionu Kurdistánu v Iráku, zahrnuje nouzová opatření na záchranu životů nejohroženějších osob a lékařskou pomoc. EU posiluje politickou a diplomatickou činnost s cílem podpořit veškeré úsilí o dosažení větší jednoty a integrace v této zemi.

V reakci na krizi v Sýrii byl zřízen regionální svěřenský fond EU za účelem zajištění soudržné a posílené reakce na regionální úrovni. Kromě podpory sousedním zemím poskytujícím útočiště uprchlíkům je pomoc rovněž zaměřena na humanitární, stabilizační a rozvojové úsilí uvnitř Sýrie, včetně obnovení místní správy a poskytování základních služeb. Komise vyzývá členské státy, aby do tohoto do svěřenského fondu i nadále přispívaly.

Evropská unie je rovněž aktivní při podpoře regionální reakce proti Boko Haram včetně podpory mnohonárodních smíšených jednotek (MNJTF) a Nigeru, Čadu, Kamerunu a Nigérie. Bude vyvíjeno další úsilí za účelem vyřešení humanitární situace. Nigérie zůstává hlavním zdrojem nelegální migrace v Evropské unii. Dialog s Nigérií o otázkách migrace se nyní kromě spolupráce v boji proti Boko Haram zabývá zpětným přebíráním a navracením osob.

Úsilí Evropské unie se rovněž zaměřuje na obnovu správy věcí veřejných a stability ve Středoafrické republice. Zahrnuje to podporu politického procesu, ekonomické obnovy a stabilizace s vojenskou poradní misí. Další zhoršení situace ve Středoafrické republice by mělo závažný dopad na regionální stabilitu, již tak vážnou humanitární situaci a mohlo by rovněž vyústit ve vysídlování.

V Somálsku Evropská unie podporuje obnovu životaschopného státu a opětovné nastolení bezpečného prostředí prostřednictvím mise Africké unie v Somálsku a vojenské výcvikové mise EU. Program EU v oblasti rozvojové spolupráce poskytuje v Somálsku v rámci nové dohody masivní podporu stabilizaci, budování státu a rozvoji.

Nedostatek ekonomické perspektivy a porušování lidských práv jsou podpůrné faktory pro emigraci z Eritreje. V roce 2014 požádalo o mezinárodní ochranu v Evropské unii 36 990 Eritrejců. Čtvrt milionu osob našlo útočiště v Etiopii a v Súdánu. EU v současnosti zkoumá, jak nejlépe spolupracovat s Eritreou s cílem řešit nelegální migraci. V prosinci 2014 oznámila eritrejská vláda, že od 1. ledna 2015 bude doba trvání vojenské služby, která byla dříve na dobu neurčitou, pro nové brance omezena na osmnáct měsíců. Monitorování dodržování tohoto rozhodnutí bude mít zásadní význam, jelikož neomezené trvání vojenské služby je zásadní podpůrný faktor pro migraci. Dialog s Eritreou je rovněž veden v rámci chartúmského procesu, který Evropské unii umožňuje spolupracovat se všemi zeměmi v oblasti Afrického rohu. Chartúmský proces usiluje o posílení regionální spolupráce v otázkách migrace. Pro Eritreu byl vyjednán nový národní orientační program s financováním ve výši 200 milionů EUR zaměřený na ekonomický rozvoj, zaměstnanost a správu věcí veřejných.

Více než 2 miliony osob uprchly ze svých domovů v Jižním Súdánu. EU a její členské státy poskytly od roku 2014 více než 377 milionů EUR humanitární pomoci. EU rovněž podporuje jak finančně, tak politicky mezivládní úřad pro rozvojový proces a mechanismus monitorující dodržování závazku ukončit nepřátelské akce. EU rovněž podporuje úsilí Africké unie a Organizace spojených národů o ukončení konfliktů v Súdánu, které nadále destabilizují tuto zemi.

Dopad na oblast Afrického rohu má také konflikt v Jemenu, protože Jemen poskytuje útočiště více než 250 000 registrovaným uprchlíkům z tohoto regionu, přičemž 95 % z nich je ze Somálska. EU hraje od roku 2011 při podpoře transformace aktivní úlohu a je nyní plně zapojena do mezinárodního úsilí o nalezení politického řešení krize v Jemenu.

V mnohých afrických zemích, zejména v oblasti Afrického rohu, jako je Etiopie, Súdán a Keňa, a v oblasti Čadského jezera, se zdržují velké komunity uprchlíků, jejichž pobyt se tam velmi často protahuje. Stávající programy rozvoje a humanitární pomoci již poskytují podporu, která propojuje okamžitou pomoc, obnovu a rozvoj. Klíčové je proto posilování odolnosti.

Evropská komise a vysoká představitelka budou pokračovat v úsilí o nalezení trvalých řešení, která zamezí vleklému vysídlení a zvrátí jej. Bez možností rozvoje může napětí mezi skupinami obyvatelstva vést k destabilizaci celých regionů, jejímž důsledkem budou rozsáhlé sekundární přesuny, včetně do Evropy. Naproti tomu zajištění toho, aby uprchlíci a vnitřně vysídlené osoby přispívali do ekonomiky, snižuje jejich ekonomický dopad a náklady na ně a přispívá to k růstu, což je přínosem jak pro vysídlené osoby, tak pro jejich hostitelské země.

Evropská komise předloží nový přístup k nucenému vysídlení zaměřený na rozvoj, jenž se bude realizovat spolu s humanitární pomocí od samého počátku krize. Letos byly zahájeny pilotní projekty pro severní Afriku a oblast Afrického rohu. Po vzoru regionálních programů rozvoje a ochrany na Blízkém východě byly letos zahájeny dva další takové programy ochrany pro severní Afriku a pro oblast Afrického rohu.

Organizace spojených národů a širší mezinárodní společenství

Tato krize není pouze evropskou, ale i významnou mezinárodní výzvou. Spolupráce s klíčovými mezinárodními partnery a s Organizací spojených národů, zejména s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a s Rozvojovým programem OSN (UNDP), jakož i s organizacemi, jako je Mezinárodní organizace pro migraci (IOM), má zásadní význam. UNHCR má při řešení uprchlické krize zvláštní zodpovědnost. EU spolupráci s UNHCR dále posiluje s cílem zlepšit účinnost své podpory zemím, na jejichž území se nacházejí velké populace uprchlíků, a řízení toků v rámci Evropské unie. EU ve svém úsilí o zvýšení celkové pomoci a možností přesídlení pro osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, rovněž spolupracuje s dalšími mezinárodními partnery, kteří mají významné kapacity, a to i v rámci blízkovýchodního regionu.

Spolupráce při zpětném přebírání a navracení nelegálních migrantů

Nezbytnou součástí ucelené strategie EU pro odrazení nelegální migrace je účinná politika navracení migrantů, kteří vstoupili na území hostitelské země nelegálně a nemají nárok na mezinárodní ochranu. V současné době je v členských státech EU procento navrácených osob poměrně nízké. V roce 2014 méně než 40 % nelegálních migrantů, jimž bylo nařízeno, aby opustili EU, skutečně odcestovalo.

Právní základ pro společný postup při navracení a zpětném přebírání státních příslušníků zemí AKT poskytuje článek 13 Dohody z Cotonou o partnerství s africkými, karibskými a tichomořskými (AKT) zeměmi. EU má v úmyslu posílit spolupráci s africkými partnery za účelem účinného provádění režimů zpětného přebírání osob.

Kromě plného provádění stávajících dohod o zpětném přebírání osob a rychlého uzavření probíhajících jednání se úsilí zaměří na opatření praktické spolupráce v oblasti navracení, včetně posílení rozvoje programů asistovaného dobrovolného návratu. V této souvislosti poskytne důležité zkušenosti pro další postup nedávno dohodnutý pilotní projekt týkající se návratu do Pákistánu a Bangladéše. Evropská unie musí posílit svou činnost na podporu navracení nelegálních migrantů podél využívaných tras. Tomuto účelu slouží podpora EU na založení víceúčelového centra v Agadezu.

Touto oblastí politiky se zabývá Akční plán EU v oblasti navracení , který byl přijat souběžně s tímto sdělením.

Boj proti organizovanému zločinu odpovědnému za převaděčství migrantů a obchodování s lidmi

Boj proti zločineckým sítím je důležitou součástí úsilí Evropské unie o záchranu životů migrantů a zamezení jejich vykořisťování. Je nezbytné posílit mezinárodní spolupráci mezi policejními a soudními systémy zemí původu i cílových zemí a rovněž s příslušnými agenturami EU a členskými státy. V mnoha zemích to bude vyžadovat podporu rozvoje kapacit policie, justice a správy hranic.

Evropská unie hraje klíčovou úlohu, pokud jde o zlepšování kapacit partnerských zemí v oblasti správy hranic a realizace dobrovolného návratu a reintegrace, přičemž volí integrovaný přístup, který zajišťuje, že hranice jsou zabezpečené, ale zároveň umožňuje rychlý pohyb legitimních toků osob a zboží.

Evropský program pro migraci uvádí řadu iniciativ k posílení dostupných nástrojů EU s cílem čelit převaděčským sítím, zejména Akční plán EU proti pašování migrantů. Ke spolupráci v těchto oblastech přispějí styční úředníci pro otázky migrace a bezpečnostní experti vyslaní do klíčových delegací EU. Důležitou úlohu v boji proti organizovanému zločinu již hraje řada operací a misí SBOP.