Návrh Rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady kterým se mění rozhodnutí Rady 2001/470/ES o zřízení Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci /* KOM/2008/0380 konečném znení - COD 2008/0122 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 23.6.2008 KOM(2008) 380 v konečném znění 2008/0122 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění rozhodnutí Rady 2001/470/ES o zřízení Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci (předložený Komisí) 1. ODŮVODNĚNÍ A CÍLE NÁVRHU 1.1 Úvod Dne 28. května 2001 přijala Rada rozhodnutí č. 2001/470/ES o vytvoření Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci mezi členskými státy, s výjimkou Dánska, (dále jen „rozhodnutí“)[1] použitelné od 1. prosince 2002. Vytvoření Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci (dále jen „síť“) vychází z myšlenky, že postupné zavádění prostoru svobody, bezpečnosti a práva vyžaduje zlepšení, zjednodušení a urychlení soudní spolupráce mezi členskými státy. Síť měla prostřednictvím postupného zavádění informačního systému určeného veřejnosti zároveň usnadnit přístup občanů ke spravedlnosti v rámci sporů s přeshraničním účinkem. Na začátku roku 2008 měla síť 437 členů, které lze rozdělit do čtyř kategorií, a sice 102 kontaktních míst, 140 ústředních orgánů (čl. 2 odst. 1 písm. b), 12 styčných soudců nebo státních zástupců a 181 dalších soudních orgánů činných v oblasti soudní spolupráce. Komise zajišťuje organizaci, předsednictví a sekretariát schůzí. Podle tohoto rozhodnutí se mají schůze kontaktních míst konat alespoň jedenkrát za půl roku. Za období od 11. února 2003 do 31. ledna 2008 se konalo devatenáct schůzí kontaktních míst, což znamená průměrně čtyři schůze ročně. Všichni členové sítě se každoročně setkávají od roku 2002. 1.2 Obecné souvislosti návrhu a konzultace Článek 19 rozhodnutí stanoví, že Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování tohoto rozhodnutí, kterou může doplnit návrhy na změnu tohoto rozhodnutí. Tato zpráva má posoudit otázku přístupu právnických profesí ke kontaktním místům sítě, jejich možného zapojení do činnosti sítě a dále otázku možnosti přímého přístupu veřejnosti ke kontaktním místům sítě. Tento návrh vychází z rozsáhlých konzultací jednotlivých dotčených subjektů, zejména v rámci sítě. V rámci příprav výše uvedené zprávy zadala Komise vypracování studie o fungování sítě (dále jen „studie“), která byla vypracována v období od prosince 2004 do května 2005[2]. Na základě této studie a konzultací, které probíhaly uvnitř sítě od roku 2004, předložila Komise dne 16. května 2006 zprávu o uplatňování rozhodnutí[3]. V této zprávě vypracované v souladu s článkem 19 rozhodnutí došla Komise k závěru, že síť celkově zlepšila soudní spolupráci mezi členskými státy. Tato zpráva však zjistila nedostatky ve fungování sítě. Podle Komise síť zdaleka nerozvinula svůj celkový potenciál a je důležité, aby měla k dispozici všechny prostředky potřebné k plnění svých úkolů. Komise výslovně zdůrazňuje význam sítě jako zásadního nástroje k realizaci skutečného evropského prostoru práva. Rada během zasedání ve dnech 19. a 20. dubna 2007 ve složení pro spravedlnost a vnitřní záležitosti přijala jako reakci na zprávu Komise závěry týkající se Evropské soudní sítě[4]. 1.3 Obecný cíl návrhu Obecným cílem návrhu je posílit úlohu sítě týkající se jejích úkolů v oblasti soudní spolupráce s členskými státy a zejména účinné a praktické uplatňování právních aktů Společenství nebo platných úmluv mezi členskými státy ze stran soudců a ostatních příslušníků právnických profesí. Cílem návrhu je rovněž upevnit úlohu sítě v oblasti účinného přístupu občanů ke spravedlnosti v rámci přeshraničních soudních sporů. Tyto cíle vyplývají z Haagského programu nazvaného „Posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii“, který byl přijat Evropskou radou ve dnech 4. a 5. listopadu 2004[5], (dále jen „Haagský program“) a který stanoví, že je třeba vynaložit další úsilí, aby byl v budoucnu usnadněn přístup ke spravedlnosti a posílena soudní spolupráce v občanských věcech. Návrh na přezkum rozhodnutí, kterým se zřizuje síť, je součástí akčního plánu Rady a Komise, kterým se provádí Haagský program, ze dne 2. června 2005[6]. Je třeba zdůraznit, že od vstupu rozhodnutí o vytvoření sítě v platnost bylo v oblasti občanských věcí přijato několik právních aktů Společenství, které jsou již použitelné nebo budou použitelné v blízké době[7]. Účinné a účelné provádění všech těchto nástrojů předpokládá posílení úlohy sítě, aby bylo zejména možné čelit předpokládanému nárůstu žádostí o informace a o spolupráci, které z toho vyplynou. Za účelem účinného provedení právních aktů Společenství a mezinárodních právních aktů týkajících se rozhodného práva musí síť postupně rozvinout své činnosti spočívající v pomoci soudům a ostatním subjektům ohledně používání zahraničního práva. Cílem tohoto návrhu je tedy síť vybavit nově upraveným právním rámcem, účinnější organizací a posílenými prostředky, aby se mohla v budoucnu prosadit v rámci evropského prostoru spravedlnosti jako základní spojovací článek v oblasti spolupráce mezi všemi činiteli civilního soudnictví. 2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 2.1 Právní základ Právním základem tohoto návrhu je čl. 61 písm. c) Smlouvy. Na základě tohoto článku se pravomoci k přijetí opatření uvedených v článku 65 a přijatých podle čl. 67 odst. 5 druhé odrážky podle postupu spolurozhodování upraveného článkem 251 Smlouvy v oblasti soudní spolupráce v občanských věcech delegují na Společenství. V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. (Zároveň se toto rozhodnutí nepoužije ani na Spojené království a Irsko, pokud v souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, tyto země nevyjádří své přání tak učinit.) 2.2 Zásada subsidiarity Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž posílení soudní spolupráce mezi členskými státy, jakož i účinného přístupu k soudům pro osoby, které vedou přeshraniční soudní spory, nemůže být koordinovaně a uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto, z důvodů jejich rozsahu a účinků, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. Volba závazného právního aktu Společenství v podobě rozhodnutí je odůvodněna potřebou, aby byla za účelem dosažení cílů členských států ustanovení tohoto rozhodnutí používána jednotně všemi členskými státy. 2.3 Zásada proporcionality Hlavní cílem navrhovaného rozhodnutí je koordinované a jednotné posílení soudní spolupráce mezi členskými státy, zejména cestou již existujících síťových struktur. Rozhodnutím nejsou dotčeny mechanismy spolupráce, které již v členských státech existují, jako jsou mechanismy uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b) až d), a je založeno na zlepšení spolupráce mezi jednotlivými články sítě. Zapojení právnických profesí do sítě bude probíhat na základě jmenování v členských státech a přispěje k navýšení prostředků k činnosti, které má síť k dispozici. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou článkem 5 Smlouvy tento návrh rozhodnutí tedy nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanovených cílů. 3. ROZPOČTOVÉ A FINANČNÍ DŮSLEDKY Návrh se značnou měrou opírá o úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí a o finanční prostředky uvolňované na zlepšení soudní spolupráce podle rozhodnutí č. 1149/2007/ES ze dne 25. září 2007, kterým se na období 2007– 2013 zavádí zvláštní program „Civilní soudnictví“ jakožto součást obecného programu „Základní práva a spravedlnost“. Jedním ze zvláštních cílů programu „Civilní soudnictví“ je usnadnit fungování sítě. Proto se rozpočtové důsledky správy a provozu sítě zohlednily ve víceletém finančním rámci určeném na program „Civilní soudnictví“ ve výši 109,3 miliónu EUR. Pracovní program na rok 2007, který se týká programu „Civilní soudnictví“, stanovil na správu a provoz sítě částku 3,25 miliónu EUR. Pracovní program na rok 2008, který se právě dokončuje, stanoví na správu a provoz sítě částku 3,15 miliónu EUR. Jelikož se jedná o dotace na činnosti, jsou prioritou pracovního programu projekty, jejichž cílem je zlepšení znalostí sítě ze strany soudců a ostatních příslušníků právnických profesí, jakož i zlepšení správného fungování vnitrostátních kontaktních míst sítě a spolupráce mezi nimi a právnickými profesemi. Z orientačního rozpočtu na činnosti v roce 2007 ve výši 3,5 miliónu EUR mohl být 1 milión EUR věnován na spolufinancování vnitrostátních projektů s cílem zlepšit fungování soudní sítě. 4. PODROBNÉ VYSVĚTLENÍ NÁVRHU 4.1 Přístup příslušníků právnických profesí k pracím sítě – Ustanovení čl. 2 odst. 1 písm. e) Předmětem tohoto ustanovení je otevřít síť právnickým profesím přímo zapojeným do soudní spolupráce v občanských věcech. Možnému zapojení právnických profesí do činnosti sítě předcházely z iniciativy Komise rozsáhlé konzultace jak členů sítě, tak i dotčených profesí. Vzhledem k výsledku těchto konzultací doporučila Komise ve své zprávě z května 2006, aby se síť postupně otevřela všem právnickým profesím podílejícím se na fungování soudnictví. I když se vedení civilního řízení před soudy členských států nachází z velké části v rukou stran, jsou rozhodujícími činiteli soudní spolupráce v občanských věcech jednotlivé právnické profese. Tato účast může být přínosem pro právní praxi uvnitř Evropské unie a umožnit, aby bylo dosaženo cílů stanovených v souvislosti se sítí. Některé členské státy již za členy sítě určily vnitrostátní komory soudních vykonavatelů nebo národní rady pro notáře[8]. Pro účely tohoto návrhu se právnickými profesemi rozumějí pouze ty profese, které se přímo účastní praktického uplatňování právních aktů Společenství a mezinárodních právních aktů v oblasti občanských věcí během soudních nebo mimosoudních řízení, jako jsou například advokáti, právní poradci, sollicitors nebo barristers , notáři a soudní vykonavatelé. Vzhledem k soukromé povaze vztahu mezi právníky a jejich klienty, který nesmí narušit fungování sítě a naopak tento vztah nesmí být narušen jejich účastí v síti, nestanoví návrh přímý a individuální přístup k síti pro příslušníky právnických profesí. V souladu s článkem 2 rozhodnutí se součástí sítě jako její členové stanou pouze profesní komory zastupující jednotlivé právnické profese. Během konzultací ve prospěch otevření sítě organizacím zastupujícím tyto profese bylo dosaženo jednoznačné shody. – V čl. 2 odst. 3 se stanoví, že pokud v členském státě existuje více komor zastupujících jednu právnickou profesi, přísluší tomuto státu zorganizovat příslušné zastoupení dotčené profese v síti. – Byl změněn čl. 5 odst. 1 druhý pododstavec týkající se úkolů kontaktních míst v tom smyslu, že jsou kontaktní místa zároveň k dispozici orgánům uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. e) (orgány zastupující právnické profese) za stejným účelem jako u ostatních orgánů a podle pravidel, které si stanoví členský stát. 4.2 Konsolidace právního rámce týkajícího se kontaktních míst Vztahy mezi kontaktními místy sítě a ústředními orgány uvedenými v článku 6 jsou jednou z otázek, které byly součástí hodnocení sítě. Tento aspekt přezkumu se skládá z několika zásadních otázek směřujících k lepšímu fungování sítě. – Mění se čl. 2 odst. 2 rozhodnutí s cílem zajistit, aby členský stát v případě, že určí více kontaktních míst, určil jedno kontaktní místo jako hlavní. Toto hlavní kontaktní místo má za cíl věnovat se plně síti s vyloučením jakéhokoliv jiného úkolu, zejména úkolu, který v síti vykonávají orgány uvedené v odst. 1 písm. b), c), d) (a nově e)). Je stanoveno, že tomuto hlavnímu kontaktnímu místu může být nápomocen soudce, pokud samo místo není zastáváno soudcem, jak je tomu v případě několika členských států, které si zachovávají svobodu určit do funkce kontaktního místa jakoukoliv jinou osobu. Tento návrh má za cíl usnadnit tok informací směrem k soudům, omezit stále přetrvávající výhrady soudců vůči síti a poskytnout kontaktním místům více legitimity ve vztahu k soudcům a státním zástupcům. 4.3 Úkoly sítě v oblasti používání práva jiného členského státu Úkoly sítě jsou doplněny v tom smyslu, aby síť v budoucnu hrála významnou úlohu v informování soudů o obsahu zahraničních právních předpisů. Mění se čl. 3 odst. 2 písm. b) s cílem zajistit, aby se v případě, kdy je použitelný zákon jiného členského státu, mohly soudy nebo ostatní dotčené orgány obrátit na síť za účelem získání informací o jeho obsahu. Ustanovení čl. 5 odst. 2 písm. a) je doplněno o druhý odstavec, který stanoví, že kontaktní místa mají povinnost poskytovat soudům svých členských států informace za účelem snadnějšího používání práva jiného členského státu. Za tímto účelem se dožádané kontaktní místo obrátí na všechny složky sítě ve svém členském státě. Pro zachování nezávislosti dožadujících orgánů nezavazují informace obsažené v odpovědi ani jednotlivé zúčastněné orgány sítě ani soud, který podal žádost. 4.4 Vztahy mezi kontaktními místy a ústředními orgány Za účelem větší účinnosti čl. 6 odst. 2 rozhodnutí stanoví nový pododstavec minimální roční počet schůzí mezi kontaktními místy sítě a ústředními orgány v každém členském státě. Je tedy důležité rozvinout výměny názorů a pravidelné kontakty mezi těmito dvěma kategoriemi členů sítě uvnitř členských států. 4.5 Posílení činností kontaktních míst Ustanovení čl. 5 odst. 2 o úkolech kontaktních míst je doplněno o písmeno f) s cílem zajistit, aby kontaktní místa podávala každé dva roky zprávu o svých činnostech. – Článek 8, původně omezený na komunikační prostředky používané kontaktními místy, se mění za účelem rychlejšího zpracování žádostí o soudní spolupráci uvnitř sítě. Dle číselných údajů sdělených některými kontaktními místy[9] trvalo v roce 2007 zpracování žádosti průměrně sedm pracovních dnů. Mezi kontaktními místy jsou však rozdíly a při zpracování některých žádostí lhůty byly uváděny delší lhůty. Nicméně význam sítě ve vztahu k dříve existujícím strukturám spolupráce, zejména ústředním orgánům či diplomatickému postupu, se odůvodňuje přidanou hodnotou, kterou je síť schopna přinést, pokud jde o rychlost a plynulý oběh žádostí. Komise povede zabezpečený elektronický rejstřík týkající se výměn v oblasti soudní spolupráce mezi kontaktními místy, který bude vytvořený z jejich příspěvků. Komise tak bude moci síti pravidelně poskytovat statistiky o žádostech o soudní spolupráci. To pomůže zlepšit evidenci žádostí v rámci rejstříku, shromažďování spolehlivých a úplných údajů o žádostech a s nimi souvisejících tématech zpracovaných sítí a stanovit přesnou povahu problémů a dotčených nástrojů. Článek 9 je změněn, aby umožnil členským státům vyslat na schůze kontaktních míst šest zástupců místo čtyř. Členské státy tedy budou moci během tematických schůzí stanovených v čl. 10 odst. 1 písm. b) a c) začlenit do svých delegací více soudců a znalců. 4.6 Posílení přístupu občanů ke spravedlnosti Ustanovení čl. 3 odst. 1 písm. b) zahrnuje účinný přístup občanů ke spravedlnosti mezi úkoly a činnosti sítě. Bod odůvodnění 9 sice obsahoval jako cíl rozhodnutí „účinný přístup k soudům pro osoby, které vedou přeshraniční soudní spory“ , podle bodu odůvodnění 14 a článku 3 se však toto úsilí omezovalo na zavedení informačního systému evropského rozsahu určeného veřejnosti. Haagský program zdůraznil zlepšení přístupu občanů ke spravedlnosti a od roku 2002 bylo v tomto smyslu přijato několik právních aktů Společenství[10]. Tento návrh umožní síti účinněji zavést tyto nové nástroje. V čl. 5 odst. 2 se vkládá písmeno ca), které upřesňuje, že kontaktní místa budou veřejnost přímo informovat o významných nástrojích Společenství, mezinárodních právních nástrojích a o vnitrostátním právu členských států, přičemž budou klást důraz na přístup ke spravedlnosti v občanských věcech. Za realizaci tohoto úkolu budou nyní přímo odpovědná kontaktní místa v členských státech, a sice na úrovni co nejblíže občanům. Mění se znění hlavy III rozhodnutí tak, aby odráželo novou prioritu sítě v oblasti informování veřejnosti. Ukázalo se, že přímému přístupu občanů ke kontaktním místům, jak je uvedeno v článku 19 rozhodnutí, brání některé překážky, zejména pokud jde o dostupné zdroje. Komise tedy v článku 13a navrhuje, aby se kontaktní místa v členských státech s využitím nejvhodnějších technologických prostředků postupně otevírala veřejnosti. Tento návrh umožní síti účinně zavést tyto nové nástroje týkající se veřejnosti. Mění se čl. 17 odst. 4 písm. b) týkající se úlohy Komise v informačním systému sítě určeném veřejnosti. Komise zajistí překlad informací o významných aspektech práva a řízení Společenství, včetně judikatury Společenství, vložených do informačního systému v souladu s článkem 14, jakož i všech obecných stránek systému, do úředních jazyků Společenství. Kromě toho přeloží Komise z důvodu efektivnosti nákladů do těchto jazyků dle dostupných zdrojů informační listy uvedené v článku 15. Zkušenosti získané od roku 2003 odhalily, že na trhu nejsou dostatečné zdroje pro překlad těchto listů do všech jazyků v rozumných lhůtách. Tuto otázku je nutno vzít do úvahy v kontextu rozvoje iniciativy eJustice , v jejímž rámci se stanoví opatření pro usnadnění překladů informací určených veřejnosti. 4.7 Vztahy s ostatními sítěmi a některými mezinárodními organizacemi Doplňuje se článek 12a s cílem navázat vztahy v oblasti výměny a spolupráce mezi sítí a ostatními evropskými sítěmi, čímž by se usnadnila spolupráce mezi soudními systémy nebo přístup ke spravedlnosti. Ve výše uvedené zprávě Komise došla k názoru, že je nutné rozvinout stávající součinnost mezi soudní sítí a sítí evropských spotřebitelských center (ECC-Net) tak, aby například umožnila spotřebiteli, jehož spor nemohl být vyřešen v rámci sítě ECC-Net, využít konkrétní pomoci soudní sítě, pokud jde o přístup ke spravedlnosti. Tento návrh je velmi potřebný, neboť od 1. ledna 2009 bude použitelné nařízení 861/2007, kterým se zavádí evropské řízení o drobných nárocích. Pododstavec 3 tohoto článku stanoví, že síť může navázat výměny s ostatními sítěmi pro soudní spolupráci vytvořenými třetími státy, jakož i s mezinárodními organizacemi rozvíjejícími soudní spolupráci. Jednalo by se například o Latinskoamerickou síť pro mezinárodní soudní spolupráci (IberRed)[11], které se účastní Španělsko a Portugalsko, nebo i další regionální soudní sítě. Mezi mezinárodní organizace uvedené v tomto článku patří Haagská konference o mezinárodním právu soukromém, k níž Společenství přistoupilo v dubnu 2007. 4.8 Postavení Spojeného království, Irska a Dánska Spojené království a Irsko se nepodílejí na spolupráci ve věcech, na něž se vztahuje hlava IV Smlouvy, pokud neoznámí své přání účastnit se podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, který tvoří přílohu Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství. V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, který tvoří přílohu Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a není proto pro něj závazné ani použitelné. Nicméně byl vytvořen nový článek 11a s cílem zavést praxi, podle níž by se Dánsko mohlo účastnit schůzí sítě jako pozorovatel, ačkoliv by se neúčastnilo provádění rozhodnutí. Od 1. července 2007 je v platnosti dohoda[12] mezi Společenstvím a Dánskem, kterou se na tento členský stát rozšiřují ustanovení dvou nařízení Společenství v oblasti civilního soudnictví a která ještě více zdůrazňuje potřebu úzkého zapojení Dánska do prací sítě. 4.9 Síť a mezinárodní spolupráce Nový čl. 11a odst. 2 umožní ve spojitosti s praxí zavedenou od roku 2002[13] vyzvat přistupující státy, aby se jako pozorovatelé účastnili schůzí sítě, a to od podpisu aktu o přistoupení. Toto opatření jim umožní účelně se připravit na své plné začlenění do sítě. Návrh tuto možnost rozšiřuje na kandidátské země. 4.10 Hodnocení Nový článek 19 stanoví, že Komise bude každé tři roky Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru předkládat zprávu o činnostech sítě. 2008/0122 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění rozhodnutí Rady 2001/470/ES o zřízení Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) a čl. 67 odst. 5 druhá odrážka této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[14], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[15], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, vzhledem k těmto důvodům: (1) Vytvoření Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci mezi členskými státy na základě rozhodnutí Rady 2001/470/ES[16] vychází z myšlenky, že zavádění prostoru svobody, bezpečnosti a práva vyžaduje zlepšit, zjednodušit a urychlit soudní spolupráci mezi členskými státy, jakož i účinný přístup k soudům pro osoby, které vedou přeshraniční soudní spory. Toto rozhodnutí vstoupilo v platnost 1. prosince 2002. (2) Haagský program „Posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii“ přijatý Evropskou radou ve dnech 4. a 5. listopadu 2004[17] stanoví, že v budoucnu bude vyvinuto další úsilí s cílem usnadnit přístup občanů ke spravedlnosti a posílit soudní spolupráci v občanských věcech. Zdůrazňuje zejména účinné provádění právních aktů přijatých Evropským parlamentem a Radou v občanských věcech, jakož i podporu spolupráce mezi příslušníky právnických profesí s cílem stanovit nejlepší postupy. (3) V souladu s článkem 19 rozhodnutí 2001/470/ES předložila Komise dne 16. května 2006 zprávu o fungování této sítě[18]. Tato zpráva došla k závěru, že ačkoliv síť obecně dosáhla cílů stanovených v roce 2001, ještě zdaleka však nerozvinula svůj celkový potenciál. (4) S cílem zajistit provedení cílů Haagského programu týkajících se posílení soudní spolupráce a přístupu občanů ke spravedlnosti a čelit předpokládanému nárůstu úkolů sítě v budoucích letech je potřebné, aby síť disponovala nově upraveným právním rámcem, který jí poskytne více prostředků k činnosti. (5) Na prvním místě je nevyhnutelné, aby fungování sítě v členských státech bylo lépe strukturováno kolem vnitrostátního kontaktního místa a aby se posílila jeho úloha jak uvnitř sítě, tak vůči soudcům, právníkům a občanské společnosti. (6) Pro dosažení tohoto cíle je nutné, aby v každém členském státě hlavní kontaktní místo zcela zaměřilo svoji činnost na úkoly sítě a plně vykonávalo náplň stanovenou rozhodnutím 2001/470/ES. (7) V případě, ze jsou právním aktem Společenství nebo mezinárodní úmluvou určeny právní předpisy jiného členského státu, kontaktní místa sítě musí v budoucnu zastávat důležitou úlohu v oblasti informování soudních a mimosoudních orgánů v členských státech o obsahu zahraničních právních předpisů. (8) Zpracování žádosti o spolupráci kontaktními místy musí v souladu s obecnými cíli rozhodnutí probíhat ve zrychlených podmínkách. (9) Za účelem dosažení cílů rozhodnutí 2001/470/ES v oblasti zlepšení soudní spolupráce v Evropské unii a přístupu občanů ke spravedlnosti se musí právnické profese, které přímo přispívají k uplatňování nástrojů Společenství a mezinárodních právních nástrojů týkajících se civilního soudnictví, stát prostřednictvím svých vnitrostátních organizací právoplatnými členy sítě. (10) Za účelem většího rozvinutí úkolů sítě v oblasti přístupu ke spravedlnosti je kromě jiného nutné, aby se kontaktní místa v členských státech stala postupně přístupná veřejnosti prostřednictvím moderních komunikačních prostředků. (11) Za účelem zlepšení vzájemné důvěry mezi soudci v Evropské unii a součinnosti mezi evropskými sítěmi je nutné, aby síť mohla udržovat soustavné vztahy s ostatními evropskými sítěmi, které sdílejí stejné cíle, zejména se sítěmi soudních institucí a soudců. (12) S cílem přispět k podpoře mezinárodní soudní spolupráce musí síť rozvíjet kontakty s ostatním sítěmi soudní spolupráce ve světě, jakož i s mezinárodními organizacemi, které mezinárodní soudní spolupráci podporují. (13) Za účelem pravidelného sledování pokroku dosaženého při realizaci cílů tohoto rozhodnutí je třeba, aby Komise předkládala zprávy o činnostech sítě určené Evropskému parlamentu a Radě. (14) Rozhodnutí Rady 2001/470/ES je tedy třeba odpovídajícím způsobem pozměnit. (15) Jelikož cílů tohoto rozhodnutí, totiž posílení soudní spolupráce mezi členskými státy a účinného přístupu k soudům pro osoby, které vedou přeshraniční soudní spory, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku Smlouvy toto rozhodnutí nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné. (16) [V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Spojené království a Irsko své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.] (17) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a není proto pro něj závazné ani použitelné. PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Rozhodnutí Rady 2001/470/ES se mění takto: 1) Článek 2 se mění takto: a) Odstavec 1 se mění takto: i) v písmenu c) se slova „spolupráci v občanských a obchodních věcech“ nahrazují slovy „soudní spolupráci v občanských a obchodních věcech“ ii) doplňuje nové písmeno e), které zní: „e) profesní komory zastupující na vnitrostátní úrovni v členských státech advokáty, notáře, soudní vykonavatele a ostatní příslušníky právnických profesí, kteří se přímo podílejí na uplatňování právních aktů Společenství a mezinárodních právních aktů týkajících se soudní spolupráce v občanských a obchodních věcech.“ b) Odstavec 2 se mění takto: i) Druhý pododstavec se nahrazuje tímto: „Pokud členský stát určí více kontaktních míst, určí mezi nimi jedno hlavní kontaktní místo a zajistí mezi nimi vhodný způsob spolupráce. Osoba určená jako jediné kontaktní místo nebo jako hlavní kontaktní místo členského státu vykonává pouze úkoly kontaktního místa stanovené tímto rozhodnutím s vyloučením jakýchkoliv jiných úkolů, zejména úkolů uvedených v odst. 1 písm. b), c), d) a e) rozhodnutí.“ ii) Doplňuje se nový pododstavec, který zní: „Pokud kontaktní místo určené podle odstavce 2 není soudce, určí příslušný členský stát soudce, který bude kontaktnímu místu nápomocen při jeho stycích s místními soudními orgány. Tento soudce je plnoprávným členem sítě.“ c) Odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Členské státy označí orgány uvedené v odst. 1 písm. b), c) a e). Pokud v členském státě existuje pro účely odst. 1 písm. e) více profesních komor zastupujících na národní úrovni jednu právnickou profesi, přísluší členskému státu zajistit vhodné zastoupení dotčené profese v síti.“ d) V odst. 5 prvním pododstavci se slova „v odstavci 1“ nahrazují slovy „v odstavci 1 a 2“. 2) Článek 3 se mění takto: a) V odstavci 1 se písmeno b) se nahrazuje tímto: „b) usnadňovat účinný přístup veřejnosti ke spravedlnosti, zejména prostřednictvím informování o fungování právních aktů Společenství a mezinárodních právních aktů o soudní spolupráci v občanských a obchodních věcech.“ b) V odst. 2 písm. b) se doplňují nová slova, která znějí: „zejména v případech, kdy je použitelné právo jiného členského státu, mohou se dotčené soudy či orgány za účelem získání informací o jeho obsahu obrátit na síť.“ 3) Článek 5 se mění takto: a) V odstavci 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Za stejným účelem jsou kontaktní místa rovněž k dispozici místním soudním orgánům příslušného členského státu a orgánům uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. e) podle pravidel, která si členský stát stanoví.“ b) Odstavec 2 se mění takto: i) písm. a) se nahrazuje tímto: „a) poskytují jiným kontaktním místům, orgánům uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. b), c),d) a e) a místním soudním orgánům svého členského státu veškeré informace, které jsou v souladu s článkem 3 nezbytné pro řádnou soudní spolupráci mezi členskými státy, aby jim byla nápomocna při přípravě účinných žádostí o soudní spolupráci a navazování co nejvhodnějších přímých kontaktů; zejména poskytují veškeré informace s cílem usnadnit uplatňování práva jiného členského státu, které je podle právního aktu Společenství či mezinárodního právního aktu použitelné v daném soudním sporu či situaci. Za tímto účelem se může kontaktní místo, kterému je taková žádost předložena, obrátit na ostatní orgány svého členského státu uvedené v článku 2, aby bylo žádosti vyhověno. Informace obsažené v odpovědi nejsou pro kontaktní místo, ani pro tyto orgány, ani pro orgán, který podal žádost, závazné..“ ii) Vkládá se nové písmeno ca) , které zní: „ca) informují veřejnost o soudní spolupráci v občanských a obchodních věcech v rámci Evropské unie, o souvisejících právních aktech Společenství a mezinárodních právních aktech a o vnitrostátních právních předpisech členských států, zejména s ohledem na přístup k soudním systémům.“ iii) Doplňuje se nové písmeno f), které zní: „f) připravují každé dva roky zprávu o svých činnostech a předkládají ji během schůze členů sítě.“ 4) V čl. 6 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Za tímto účelem se v každém členském státě nejméně jednou za rok a podle pravidel, která stanoví členský stát, schází kontaktní místo nebo místa sítě a tyto příslušné orgány.“ 5) Článek 8 se nahrazuje tímto: „Článek 8 Zrychlené vyřizování žádostí o soudní spolupráci 1. Kontaktní místa odpovídají na všechny jim podané žádosti neprodleně a nejpozději do deseti dnů od jejich obdržení. Pokud kontaktní místo nemůže vyřídit žádost do deseti dnů od jejího obdržení, informuje o této skutečnosti stručně žadatele, přičemž uvede lhůtu, kterou na odpověď dle svých úvah potřebuje. 2. Aby kontaktní místa mohla odpovídat na žádosti uvedené v odstavci 1 co nejúčinněji a nejrychleji, využívají nejvhodnější technologické prostředky, které jsou jim dány k dispozici členskými státy. 3. Komise spravuje zabezpečený elektronický rejstřík s omezeným přístupem obsahující žádosti o soudní spolupráci a odpovědi uvedené v čl. 5 odst. 2 písm. a), b), c), ca) a v čl.13a. Kontaktní místa zajistí, aby Komisi byly dodány informace nutné k vytvoření a fungování informačního systému.“ 4. Nejméně jednou za půl roku poskytne Komise kontaktním místům informace o statistikách žádostí o soudní spolupráci a odpovědích uvedených v odstavci 3.“ 6) V čl. 9 odst. 2 se slovo „čtyři“ nahrazuje slovem „šest“. 7) Vkládá se nový článek 11a, který zní: „Článek 11a Účast pozorovatelů na schůzích sítě „1. Aniž by byla dotčena ustanovení čl. 1 odst. 2, může se Dánsko nechat zastoupit na schůzích uvedených v článcích 9 a 11. 2. Přistupující a kandidátské země mohou být přizvány k účasti na těchto schůzích jako pozorovatelé. Třetí země, které jsou stranami Úmluvy o soudní příslušnosti, uznávání a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech podepsané v Luganu dne 30. října 2007, se mohou rovněž účastnit některých schůzí sítě jako pozorovatelé. 3. Každý stát v postavení pozorovatele se může nechat zastupovat na těchto schůzích jedním nebo několik zástupci, v žádném případě však nesmí překročit počet tří zástupců za stát.“ 8) Vkládá se nový článek 12a, který zní: „Článek 12a Vztahy s ostatními sítěmi a mezinárodními organizacemi 1. Síť udržuje vztahy s ostatními evropskými sítěmi, které sdílejí stejné cíle, zejména s Evropskou soudní sítí pro trestní věci a Evropskou sítí pro vzdělávání soudců. 2. Síť udržuje vztahy se sítí evropských spotřebitelských center (ECC-Net). S cílem poskytnout jí veškeré informace k usnadnění přístupu spotřebitelů ke spravedlnosti jsou kontaktní místa Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci zejména k dispozici kontaktním místům sítě ECC.Net . 3. Za účelem plnění úkolů uvedených v článku 3 týkajících se mezinárodních dokumentů o soudní spolupráci v občanských a obchodních věcech udržuje síť kontakty a výměny zkušeností s ostatními sítěmi soudní spolupráce zřízenými mezi třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi, které podporují mezinárodní soudní spolupráci. 4. Komise je pověřena prováděním ustanovení tohoto článku v úzké spolupráci s předsednictvím Rady a členskými státy." 9) Nadpis hlavy III rozhodnutí se nahrazuje tímto: „Hlava III Informace dostupné v rámci sítě a informování veřejnosti“ 10) V čl. 13 odst. 1 se doplňuje nové písmeno c), které zní: „c) informace uvedené v článku 8.“ 11) Vkládá se nový článek 13a, který zní: „Článek 13a Informování veřejnosti kontaktními místy Kontaktní místa sítě se stávají postupně přístupná veřejnosti prostřednictvím využití nejvhodnějších technologických prostředků za účelem informování o obsahu a používání právních aktů Společenství a mezinárodních dokumentů o soudní spolupráci v občanských a obchodních věcech a za účelem případného nasměrování veřejnosti na orgány pověřené jejich praktickým uplatňováním, zejména na orgány uvedené v článku 6.“ 12) V čl. 17 odst. 4 se písmeno b) nahrazuje tímto: „b) v rámci dostupných zdrojů zajistí překlad informací o významných hlediscích právních předpisů a postupů Společenství včetně judikatury Společenství, jakož i obecných stránek informačního systému a informačních listů uvedených v článku 15 do všech ostatních úředních jazyků orgánů Společenství a umisťuje je na internetové stránky sítě.“ 13) Článek 19 se nahrazuje tímto: „Článek 19 Hodnocení Nejpozději […] [ tři roky od data použitelnosti tohoto rozhodnutí ] a poté každé tři roky předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o činnostech sítě. V případě potřeby zprávu doplní návrhy na změnu tohoto rozhodnutí.“ 14) Článek 20 se nahrazuje tímto: „Článek 20 Komunikace Nejpozději […] [ šest měsíců před datem použitelnosti tohoto rozhodnutí ] sdělí členské státy Komisi informace uvedené v čl. 2 odst. 5.“ Článek 2 Vstup v platnost Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] Toto rozhodnutí se použije ode dne […], s výjimkou článků 2 a 20, které se použijí ode dne oznámení rozhodnutí členským státům, jimž je určeno. Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda / předsedkyně předseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L 174, 27.6.2001, s. 25. [2] http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm [3] KOM (2006) 203 v konečném znění, SEK (2006) 579. [4] Dok. 7152/07 JUSTCIV 48. [5] Úř. věst. C 53, 3. 3. 2005, s. 1. [6] Úř. věst. C 198, 12. 8. 2005, s. 1. [7] Směrnice o právní pomoci použitelná od 30. listopadu 2004, nařízení „Brusel IIa“ použitelné od 1. března 2005, směrnice o odškodňování obětí trestných činů použitelná od 1. ledna 2006, nařízení, kterým se zavádí evropský exekuční titul, použitelné od 21. října 2005, nařízení, kterým se zavádí postup pro evropský platební rozkaz, použitelné od 12. prosince 2008, nařízení, kterým se zavádí evropské řízení o drobných nárocích, použitelné od 1. ledna 2009, nařízení Řím II o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy použitelné od 11. ledna 2009, nařízení, kterým se mění nařízení o doručování písemností, od 13. listopadu 2008, jakož i směrnice o některých aspektech mediace v občanských a obchodních věcech ze dne 21. května 2008 a nařízení Řím I o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (v procesu přijetí). [8] V Belgii se pro účely nařízení č. 1348/2004 jedná o Národní komoru soudních vykonavatelů a ve Francii o Vrchní radu pro notáře pro Haagskou úmluvu z roku 1980 o mezinárodním přístupu k soudům a o Úmluvu ICCS o výměně informací týkajících se získání státního občanství. [9] Údaje sdělené pouze 6 kontaktními místy sítě. [10] Jedná se zejména o směrnice o právní pomoci a odškodňování obětí trestných činů a nařízení, kterým se zavádí evropský platební rozkaz, a nařízení o drobných nárocích, jejichž ustanovení za účelem svého správného používání výslovně odkazují na úlohu sítě (článek 28 a článek 24). [11] Síť IberRed, vytvořená v říjnu 2004, je strukturou vybudovanou z kontaktních míst z 23 latinskoamerických zemí, jejímž cílem je zlepšit právnickou pomoc v občanských a trestních věcech a posílit vazby spolupráce mezi těmito zeměmi. [12] Dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím rozšiřující na Dánsko působnost nařízení Rady (ES) č. 44/2001 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech a Dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím rozšiřujícím na Dánsko působnost nařízení Rady (ES) č. 1348/2000 o doručování soudních a mimosoudních písemností ve věcech občanských a obchodních, Úř. věst. 2006, L 120, s. 22 a 23. [13] Přistupujícími zeměmi se rozumějí země, u kterých byla ukončena jednání a byla podepsána smlouva o přistoupení (např. Rumunsko a Bulharsko v roce 2006). Kandidátskými zeměmi se rozumějí země, se kterými byla zahájena a probíhají jednání (Turecko, Chorvatsko, Bývalá jugoslávská republika Makedonie). Deset členských států, které přistoupily dne 1. května 2004, bylo přizváno na schůze sítě jako pozorovatelé od prosince 2002. Bulharsko a Rumunsko se schůzí sítě účastnily jako pozorovatelé od dubna 2005. [14] Úř. věst […], […], s. […]. [15] Úř. věst […], […], s. […]. [16] Úř. věst. L 174, 27.6. 2001, s. 25. [17] Úř. věst. C 53, 3.3.2005, s. 1 [18] Zpráva Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru o uplatňování rozhodnutí Rady č. 2001/470/ES o vytvoření Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci ze dne 16. května 2006, KOM (2006) 203 v konečném znění.