[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 16.7.2008 KOM(2008) 399 v konečném znění 2008/0151 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie (předložený Komisí){SEK(2008) 2115}{SEK(2008) 2116} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU 1.1. Cíl Cílem přepracování rámcové směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů a o změně směrnic Rady 92/42/EHS a Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES[1] (dále jen „směrnice o ekodesignu“) je začlenit pozměňující směrnici 2008/28/ES[2] a rozšířit oblast její působnosti, aby bylo možno určit požadavky Společenství i na ekodesign všech výrobků spojených se spotřebou energie. To vyplývá z obecného cíle, kterým je zajistit volný pohyb výrobků a zlepšit jejich vliv na životní prostředí, a tím životní prostředí chránit. Stanovením jednotného rámce pro ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie bude zajištěna účinnost a soudržnost, která by měla být dosažena používáním společných postupů pro určování požadavků pro takové výrobky na úrovni EU. Nedojde tak k situaci, při které by se iniciativy Společenství překrývaly s vnitrostátními. Výsledná komplexní rámcová směrnice o ekodesignu tak bude základním stavebním kamenem integrované udržitelné výrobkové politiky zaměřené na životní prostředí, který bude doplněn o iniciativy, jejichž předmětem je označování a pobídky týkající se veřejných zakázek a zdanění. Kromě určení minimálních požadavků pro uvádění výrobků na trh směrnice umožní zavedení referenčních hodnot vlivu výrobku na životní prostředí, které budou stanoveny podle nejlepších výrobků na trhu. To již umožňuje stávající směrnice o ekodesignu u energetických spotřebičů, která tak bude rozšířena na všechny výrobky spojené se spotřebou energie, a naváže na pobídky týkající se veřejných zakázek a zdanění. 1.2. Souvislosti návrhu Za posledních třicet let se v oblasti ochrany životního prostředí a využití přírodních zdrojů, včetně úspory energie, provedla na celoevropské a vnitrostátní úrovni celá řada evropských politických opatření. Propracovanými právními předpisy se podařilo docílit postupného zlepšování kvality ovzduší, lepšího nakládání s odpadem a snižování emisí průmyslu. Akční plán pro energetickou účinnost[3] umožní do roku 2020 využít 20% odhadovaných úspor v roční spotřebě primární energie v EU. Kromě toho byla zavedena řada politik a nástrojů k rozvoji účinnějších výrobků a ke zlepšení informovanosti spotřebitelů. Směrnice o ekodesignu stanoví minimální požadavky pro uvádění výrobků na trh. Díky programům na označování štítky zavedeným směrnicí 92/75/EHS[4] (dále jen „směrnice o energetických štítcích“), nařízení o programu Energy Star[5], nařízení o ekoznačce[6] a dalším programům vytvořeným členskými státy, maloobchodníky a jinými hospodářskými subjekty dostávají spotřebitelé informace o energetické účinnosti výrobků a o jejich vlivu na životní prostředí. Členské státy uplatňují pobídky a veřejné zakázky, které podporují inovaci zaměřenou na lepší výrobky. Nařízení o programu Energy Star pro kancelářskou techniku zavazuje instituce EU a členské státy k nákupu kancelářské techniky s konkrétně stanovenými hodnotami energetické účinnosti. Díky uvedeným politickým opatřením bylo dosaženo velkého pokroku, a prokázal se tak jejich význam. Odhaduje se například, že směrnici o energetických štítcích lze připsat třetinu z 29% zlepšení energetické účinnosti chladniček v období 1992 až 1999. Jasné a ustálené směřování trhu směrem k energetické účinnosti výrobků, na které se směrnice vztahuje, jednoznačně poukazuje na dřívější nedostatek pokroku v této oblasti. Řada nemalých překážek však těmto politickým opatřením brání v tom, aby byl plně využit jejich potenciál. Stávající dobrovolné a regulační nástroje nejsou dostatečně propojené a zpracované z hlediska jediné politiky a nejsou využity možnosti spolupůsobení různých politických nástrojů. Kvůli fragmentaci vnitrostátních a regionálních přístupů jsou vysílány protichůdné signály výrobcům, a dochází tak k narušení vnitřního trhu. Proto je nutný nový politický přístup, který by prostřednictvím integrovaného akčního plánu kombinoval možnosti různých politických nástrojů a umožňoval je dynamicky provádět. To bude obnášet zavedení ambiciózních norem pro celý vnitřní trh, což přinese větší kvalitu výrobků a také to, že poptávka bude stimulována systematickým přístupem k pobídkám a inovaci. Toho lze docílit integrací stávajících nástrojů a jejich posílením tam, kde je to nutné. Tím by se doplnila stávající politika životního prostředí, například soubor opatření v oblasti energetiky a klimatu přijatý Komisí v lednu 2008[7], pokud jde o využití energie. Rozšíření oblasti výrobků, na které se směrnice o ekodesignu vztahuje, je základním kamenem sdělení a akčních plánů udržitelné spotřeby a výroby a udržitelné průmyslové politiky (USV/UPP), které jsou společnou iniciativou generálního ředitelství pro podniky a průmysl, generálního ředitelství pro životní prostředí a generálního ředitelství pro energetiku a dopravu. Dalším souvisejícím návrhem zahrnutým v USV/UPP je revize směrnice o energetických štítcích, která prozkoumá různé možnosti označování rozšířené oblasti výrobků. Zaměří se na tu část výrobkové politiky oznámené v balíčku týkajícím se udržitelného rozvoje, která souvisí s označováním. Dále probíhá revize nařízení o ekoznačce, aby je bylo možno dobře zapojit do integrované výrobkové politiky, a sice výběrem nejlepších výrobků na trhu, které budou představovat značku prvotřídní kvality („label of excellence“). 1.3. Stávající předpisy Společenství Právní rámec Společenství týkající se ekodesignu energetických spotřebičů je stanoven ve směrnici o ekodesignu, jež určuje požadavky, které výrobky uváděné na trh Společenství musí splňovat, aby mohly využívat výhod volného pohybu v rámci Společenství. Směrnice o ekodesignu doplňuje stávající nástroje Společenství, jako jeu směrnice týkající se registrace, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH)[8], o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (RoHS)[9], směrnice o energetických štítcích a směrnice o omezení používání některých nebezpečných látek[10]. Rozšířená směrnice o ekodesignu umožní tam, kde je to vhodné, určit požadavky na ekodesign všech výrobků spojených se spotřebou energie, které mají významný vliv na životní prostředí a nejsou energetickými spotřebiči, a doplní tak stávající předpisy Společenství. 1.4. Soulad s ostatními politikami a předpisy Návrh je plně v souladu se záměry a cíli sdělení a akčních plánů Komise o udržitelné spotřebě a výrobě a udržitelné průmyslové politice (USV/UPP), s Evropskou strategií udržitelného rozvoje, Lisabonskou strategií, Šestým akčním programem Společenství pro životní prostředí[11], integrovanou výrobkovou politikou[12] a strategií využívání přírodních zdrojů. Návrh také přispívá k cílům dalších politik, např. k informování a posilování postavení spotřebitelů. Návrh je rovnež v souladu s interinstitucionální dohodou o zdokonalení tvorby právních předpisů. 2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů 2.1. Konzultace Na podzim roku 2007 proběhla prostřednictvím internetu veřejná konzultace zúčastněných stran sdělení a akčních plánů udržitelné spotřeby a výroby a udržitelné průmyslové politiky (USV/UPP), jichž je rozšíření oblasti působnosti směrnice o ekodesignu součástí. Výsledky konzultace byly zohledněny v posouzeních dopadů týkajících se sdělení a akčních plánů USV/UPP a rozšíření směrnice o ekodesignu. 2.2. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Pro posouzení dopadů bylo využito externí odborné konzultace ZEW (Zentrum für Europäische Wirtschaftsforschung). 2.3. Posouzení dopadů Rozšíření oblasti působnosti směrnice o ekodesignu je součástí sdělení a akčního plánu udržitelné spotřeby a výroby a udržitelné průmyslové politiky. Dalším souvisejícím návrhem, který je součástí tohoto balíčku, je revize směrnice o energetických štítcích, která prozkoumá různé možnosti označování rozšířené oblasti výrobků. Zaměří se na tu část výrobkové politiky oznámené v balíčku týkajícím se udržitelného rozvoje, která souvisí s označováním. Současné znění směrnice o ekodesignu se vztahuje pouze na energetické spotřebiče (kromě dopravních prostředků). U nich směrnice umožňuje určení minimálních závazných požadavků podle vlivu na životní prostředí toho výrobku, který má nejnižší náklady životního cyklu. To zaručuje, že zlepšení vlivu na životní prostředí je zároveň nákladově efektivní. Nákupní ceny takových výrobků mohou krátkodobě stoupat, avšak to jejich nadprůměrná výkonnost během životního cyklu mnohokrát vynahradí díky nižším provozním nákladům. Posouzení dopadů výše uvedených akčních plánů však ukázalo, že omezená oblast působnosti směrnice o ekodesignu může významně snížit případný účinek integrované výrobkové politiky EU. Toto zpráva týkající se posouzení dopadů proto zkoumá, zda a jak by mohla být oblast působnosti směrnice o ekodesignu rozšířena a jaké důsledky by rozšíření případně mělo. Účelem zprávy je tak stanovit optimální rozsah takového rozšíření. Byly zváženy tři možnosti: 1. nerozšiřovat oblasti působnosti, byly by tudíž dotčeny pouze energetické spotřebiče; 2. rozšířit oblast působnosti nad rámec energetických spotřebičů, avšak ponechat výjimku pro dopravní prostředky a 3. rozšířit oblast působnosti na všechny výrobky. Analýza dopadů proběhla ve dvou krocích. Prvním bylo stanoveno, je-li rozšíření oblasti působnosti možné a zda by rozšířením nedošlo k zásadnímu překrytí se stávajícími předpisy, což by poukazovalo na to, že stávající právní rámec je k řešení dopadů na životního prostředí dostačující. Druhým krokem byla analýza možných dopadů, které by případné rozšíření skupiny výrobků mělo na životní prostředí a na hospodářství. Obě studie měly prokázat úspory, kterých by rozšířením oblasti působnosti směrnice o ekodesignu bylo možno využít, zejména pokud jde o spotřebu energie. Dostupné údaje nestačí k přesnému stanovení rozsahu případných úspor pro všechny kategorie výrobků, avšak u těch vybraných typů výrobků, pro které jsou údaje k dispozici, se ukazuje, že je možno dosáhnout významných zmírnění dopadů na životní prostředí a současně umožnit podnikům a konečným spotřebitelům, aby ušetřili. Rozšíření oblasti působnosti dovolí přijmout prováděcí opatření i pro jiné kategorie výrobků, u kterých se předpokládá největší zlepšení vlivu na životní prostředí a které zároveň umožní nejvyšší úspory při používání. To by nebylo možné v rámci stávající směrnice, která je omezena na energetické spotřebiče. Pro účely posouzení dopadů, která je nutno sestavit pro každé prováděcí opatření, bude provedena detailnější analýza. Na základě výsledku analýzy bylo z uvedených možností vybráno rozšíření nad rámec energetických spotřebičů, s výjimkou dopravních prostředků. Dopravní prostředky jsou již předmětem komplexního nařízení, které se kromě bezpečnosti a dalších otázek zaměřuje také na vliv na životní prostředí (např. na emise CO2 a další znečišťující emise automobilů). Dopravní prostředky by proto měly i nadále tvořit výjimku z oblasti působnosti směrnice o ekodesignu. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 3.1. Shrnutí navrhovaných opatření Tento návrh rozšiřuje oblast působnosti rámcové směrnice o ekodesignu na výrobky spojené se spotřebou energie, které nejsou energetickými spotřebiči, čímž pro takové výrobky umožňuje určit harmonizované požadavky v prováděcích opatřeních. Tyto požadavky na ekodesign jsou závaznými předpisy, které zajistí, že výrobky neohrožují životní prostředí. 3.2. Právní základ návrhu Právní základ tohoto návrhu přepracování směrnice o ekodesignu 2005/32/ES představuje článek 95 Smlouvy o ES, který stanoví zásady pro vytváření vnitřního trhu. Směrnice o ekodesignu zaručuje volný pohyb výrobků z oblasti její působnosti, které splňují požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a spotřeby energie stanovené v prováděcích opatřeních přijatých v rámci směrnice. I když tento návrh rozšiřuje oblast působnosti na výrobky, které nejsou energetickými spotřebiči, požadavky pro výrobky budou stanoveny až přijetím prováděcích opatření. 3.3. Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné působnosti Společenství. Členské státy nemohou uspokojivě dosáhnout cílů návrhu z následujícího důvodu. Ponechalo-li by se určení požadavků na ekodesign výrobků na členských státech, vedlo by to k rozdílům mezi vnitrostátními předpisy a k vytváření postupů, které by měly podobné cíle, z čehož by plynuly zbytečné náklady pro výrobní odvětví, a vytvářely by se tak překážky volnému pohybu zboží v rámci Společenství. Cílů návrhu může být lépe dosaženo opatřením na úrovni Společenství, a to z následujících důvodů. Opatření na úrovni Společenství jsou jediným způsobem, jak dosáhnout cílů návrhu a zároveň zajistit, aby byly požadavky na výrobky uváděné na trh ve všech členských státech rovnocenné, a zaručit tak volný pohyb zboží ve Společenství. Oblast působnosti návrhu je omezena na nové výrobky uváděné na trh Společenství poprvé. 3.4. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z následujících důvodů. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanoveného cíle. Administrativní a finanční zátěž Společenství a vnitrostátních orgánů je minimalizována tím, že navrhované znění směrnice zahrnuje požadavky na ekodesign všech výrobků spojených se spotřebou energie. Toto zahrnutí minimalizuje například náklady zavádění postupů souvisejících s dohledem nad trhem u výrobků, které nejsou energetickými spotřebiči, protože takové postupy pro účely vymáhání směrnice o ekodesignu již existují Možný nárůst průměrných výrobních nákladů, který možná někteří výrobci zaznamenají a který může být převeden na uživatele ve formě vyšších cen výrobků, je úměrný výhodám, jež vyplynou ze snížení nežádoucího vlivu na životní prostředí, a úsporám, které uživatelé mohou využít díky zvýšené účinnosti výrobků během celého životního cyklu. 3.5. Volba nástrojů Navrhované nástroje: směrnice. | Navrhovaný nástroj je v souladu s interinstitucionální dohodou o zdokonalení tvorby právních předpisů a v souladu s možností zahrnutí nových ustanovení do rámce stávajících právních předpisů Společenství. | 4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Podle všeho existují dvě oblasti, ve kterých by opatření mohla členským státům a Komisi způsobit administrativní náklady. Jsou jimi: a) práce při vymezování prováděcích opatření směrnice o ekodesignu. Rozšíření oblasti působnosti směrnice o ekodesignu zvětší počet skupin výrobků, pro které lze přijmout prováděcí opatření. Z nich budou vybrány ty prioritní výrobky, jež mají významný vliv na životní prostředí a potenciál zlepšení, a budou zařazeny do pracovního plánu, který uvádí článek 16 směrnice o ekodesignu. Další případné rozpočtové požadavky vyplývající z rozšíření oblasti výrobků stanoví pracovní plán. Případné přidělování dalších zdrojů musí odpovídat stávajícímu finančnímu programování a probíhat podle aktuálních rozpočtových pravidel a postupů. Začleněním rozhodovacích struktur směrnice o ekodesignu a směrnice o energetických štítcích a informativní úlohy ekoznačky dojde ke spolupůsobení, díky němuž budou zdroje využity tak, aby prováděcí opatření měla co největší dopad, pokud jde o životní prostředí, a aby náklady pro hospodářství byly co nejnižší; b) nelze přesně říci, kolik času a prostředků bude třeba, avšak orientační odhad doby nutné na změnu směrnice o ekodesignu je šest měsíců plného zapojení úředníků Komise a stejná doba zapojení úředníků nejméně v deseti členských státech (není pravděpodobné, že podrobných jednání se budou účastnit všechny státy). Výpočet provedený na základě průměrných ročních nákladů na jednoho úředníka Komise (117 000 EUR) činí asi 702 000 EUR. V této částce nejsou zahrnuty režijní náklady. Přidělování těchto konkrétních úkolů pracovníkům ze stávajících nebo dodatečných zdrojů nadále závisí na dostupnosti zdrojů a bude o něm rozhodnuto v rámci postupu každoročního přidělování zdrojů. 5. DALšÍ INFORMACE 5.1. Vnitrostátní předpisy Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. 5.2. Evropský hospodářský prostor Navrhovaný právní akt se týká záležitosti EHP, a jeho působnost by proto měla být rozšířena na Evropský hospodářský prostor. 5.3. Podrobné vysvětlení Jak bylo uvedeno, směrnice 2005/32/ES byla podstatně změněna směrnicí 2008/28/ES. Protože je třeba zapracovat další změny související s rozšířením oblasti působnosti směrnice na všechny výrobky související se spotřebou energie, měla by být směrnice z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována[13]. Komise zdůrazňuje, že je důležité, aby nebylo narušeno probíhající provádění stávající směrnice o ekodesignu, což zaručuje výhradním omezením návrhu a okruhu diskuse na rozšíření oblasti výrobků. V bodech odůvodnění a v ustanoveních směrnice o ekodesignu jsou provedeny změny, které odráží rozšíření oblasti působnosti na všechny výrobky spojené se spotřebou energie. V článku 2 je pak především uvedena definice výrobku spojeného se spotřebou energie. V článku 21 , který se týká přezkumu směrnice provedeného Komisí, se dále uvádí, že Komise v souvislosti s rozšířením oblasti výrobků rovněž přezkoumá vhodnost rozšíření oblasti působnosti směrnice na výrobky, které nejsou spojeny se spotřebou energie. Článek 23 obsahuje ustanovení o provádění přepracované směrnice členskými státy a určí datum použitelnosti. Ustanovení článků 10, 12, 13, 16 až 19, 23 a 24 a příloha VI směrnice 2005/32/ES zůstávají beze změn. ê 2005/32 (přizpůsobený) ð nový 2008/0151 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY …/… ze dne […] o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energieï a o změně směrnic Rady 92/42/EHS a Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES √ (Text s významem pro EHP) Õ EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[14], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[15], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, vzhledem k těmto důvodům: ò nový (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů a o změně směrnic Rady 92/42/EHS a Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES a 2000/55/ES[16] byla podstatně změněna[17]. Vzhledem k novým změnám (které jsou omezeny výhradně na rozšíření oblasti použitelnosti směrnice na všechny výrobky spojené se spotřebou energie) by uvedená směrnice měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována. ê 2005/32 1. bod odůvodnění ð nový (2) Rozdíly mezi právními a správními předpisy přijatými členskými státy vzhledem k požadavkům na ekodesign energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energieï mohou vytvářet překážky obchodu a narušovat hospodářskou soutěž ve Společenství, a mohou mít tedy přímý dopad na vytvoření a fungování vnitřního trhu. Harmonizace vnitrostátních právních předpisů je jediným prostředkem, který zabrání vytváření takových překážek obchodu a nekalé hospodářské soutěži. ð Rozšíření oblasti působnosti na všechny výrobky spojené se spotřebou energie zajistí, aby požadavky na všechny významné výrobky spojené se spotřebou energie mohly být harmonizovány na úrovni Společenství.ï ê 2005/32 2. bod odůvodnění ð nový (3) Na energetické spotřebiče ð výrobky spojené se spotřebou energie ï připadá velká část spotřeby přírodních zdrojů a energie ve Společenství. Mají rovněž řadu jiných významných dopadů na životní prostředí. U naprosté většiny kategorií výrobků, které jsou dostupné na trhu Společenství, je možné zaznamenat různou míru dopadu na životní prostředí, ačkoli mají podobnou funkci a výkon. V zájmu trvale udržitelného rozvoje by se mělo podporovat neustálé zlepšování celkového dopadu těchto výrobků na životní prostředí, zejména určením hlavních zdrojů negativních dopadů na životní prostředí a zamezením přenášení znečištění, pokud toto zlepšení nepředstavuje nepřiměřené náklady. ê 2005/32 3. bod odůvodnění ð nový (4) Ekodesign energetických spotřebičů ð výrobků ï je zásadním faktorem strategie Společenství pro integrovanou výrobkovou politiku. Jako preventivní přístup, který má optimalizovat vliv výrobků na životní prostředí při současném zachování jejich funkčních vlastností, poskytuje skutečně nové příležitosti pro výrobce, spotřebitele i pro společnost jako celek. ê 2005/32 4. bod odůvodnění (5) Zlepšení energetické účinnosti — přičemž jednou z dostupných možností je efektivnější konečná spotřeba elektrické energie — se považuje za významné přispění k dosažení cílů Společenství v oblasti emisí skleníkových plynů. Poptávka po elektrické energii je nejrychleji rostoucí kategorií konečné spotřeby energie a v příštích 20 až 30 letech se předpokládá její další růst, nebude-li uplatňována politika zabraňující tomuto směřování. Je možné významné snížení spotřeby energie, jak předpokládá Komise ve svém Evropském programu pro změnu klimatu. Změna klimatu je jednou z priorit Šestého akčního programu Společenství pro životní prostředí, stanoveného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES[18]. Úspora energie je nákladově nejefektivnějším způsobem ke zvýšení bezpečnosti zásobování a snížení závislosti na dovozu. Proto je nutné přijmout podstatná opatření na straně poptávky a stanovit cíle. ê 2005/32 5. bod odůvodnění ð nový (6) Je nutné učinit opatření během fáze designu energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï, jelikož se ukazuje, že znečištění způsobené během životního cyklu výrobku je určeno v této fázi a vzniká zde většina nákladů. ê 2005/32 6. bod odůvodnění ð nový (7) Je nutné stanovit soudržný rámec pro uplatňování ekodesignu Společenství na energetické spotřebiče ð výrobky spojené se spotřebou energie ï, aby byl zajištěn volný pohyb výrobků, které těmto požadavkům vyhovují, a zlepšil se jejich celkový dopad na životní prostředí. Takové požadavky Společenství by měly respektovat zásady korektní hospodářské soutěže a mezinárodního obchodu. ê 2005/32 7. bod odůvodnění (8) Je nutné stanovit požadavky na ekodesign při zohlednění cílů a priorit Šestého akčního programu Společenství pro životní prostředí, případně včetně příslušných cílů tématických strategií tohoto programu. ê 2005/32 8. bod odůvodnění ð nový (9) Záměrem této směrnice je dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí snížením potenciálního dopadu energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï na životní prostředí, což nakonec přinese prospěch spotřebitelům a jiným konečným uživatelům. Trvale udržitelný rozvoj také vyžaduje, aby byly řádně zváženy zdravotní, sociální a hospodářské důsledky plánovaných opatření. Zlepšení energetické účinnosti výrobků přispívá k bezpečnosti zásobování energií, což je základním předpokladem zdravé hospodářské činnosti a tím i trvale udržitelného rozvoje. ê 2005/32 9. bod odůvodnění (10) Členský stát, který považuje za nutné zachovat si vnitrostátní předpisy ze závažných důvodů týkajících se ochrany životního prostředí nebo zavést nové předpisy opírající se o nové vědecké poznatky vztahující se k ochraně životního prostředí z důvodu zvláštního problému, který se objeví v tomto členském státě až po přijetí prováděcích opatření, to může učinit za podmínek stanovených v čl. 95 odst. 4, 5 a 6 Smlouvy, který vyžaduje předběžné oznámení Komisi a schválení Komisí. ê 2005/32 10. bod odůvodnění ð nový (11) Aby se maximalizoval přínos vylepšeného designu pro životní prostředí, může být nezbytné informovat spotřebitele o ekologickém provedení a vlastnostech energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï a poradit jim, jak výrobek používat způsobem, který je šetrný k životnímu prostředí. ê 2005/32 11. bod odůvodnění (přizpůsobený) (12) Přístup stanovený ve Zelené knize o integrované výrobkové politice √ sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě Integrovaná výrobková politika - ekologické myšlení zaměřené na životní cyklus, (IPP)[19] Õ, který je významným inovativním prvkem Šestého akčního programu Společenství pro životní prostředí, usiluje o snížení dopadu výrobků na životní prostředí během jejich celého životního cyklu. Zohledněním dopadu výrobku na životní prostředí během celého jeho životního cyklu již ve fázi designu může velmi usnadnit ochranu životního prostředí nákladově efektivním způsobem. Je nutná dostatečná flexibilita, aby bylo možno tento faktor začlenit do konstrukce výrobku při současném zohlednění technických, funkčních a hospodářských aspektů. ê 2005/32 12. bod odůvodnění (13) I když je žádoucí komplexní přístup k vlivu výrobků na životní prostředí, mělo by se až do přijetí pracovního plánu považovat za prioritní cíl v oblasti životního prostředí snížení emisí skleníkových plynů zvýšenou energetickou účinností. ê 2005/32 13. bod odůvodnění (14) Může být nezbytné a odůvodněné stanovit zvláštní kvantifikované požadavky na ekodesign pro některé výrobky nebo jejich environmentální aspekty, aby bylo zajištěno, že jejich dopad na životní prostředí bude minimální. S ohledem na naléhavou potřebu přispět k dodržení závazků v rámci Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) a aniž je dotčen integrovaný přístup, který tato směrnice prosazuje, měla by se upřednostnit opatření s vysokým potenciálem ke snížení emisí skleníkových plynů s nízkými náklady. Taková opatření mohou rovněž přispět k trvale udržitelnému využívání zdrojů a představují významný příspěvek k desetiletému rámci programů pro trvale udržitelnou výrobu a spotřebu, který byl dohodnut na světové schůzce na nejvyšší úrovni o trvale udržitelném rozvoji v Johannesburgu v září 2002. ê 2005/32 14. bod odůvodnění ð nový (15) Energetická spotřeba energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï v pohotovostním režimu a ve vypnutém stavu by měla být ð tam, kde je to vhodné, ï obecně snížena na minimum nezbytné pro jejich řádné fungování. ê 2005/32 15. bod odůvodnění (16) Nejlepší výrobky nebo technologie, které jsou k dispozici na trhu, včetně mezinárodních trhů, by se měly brát jako referenční a úroveň požadavků na ekodesign by se měla stanovit na základě technických, hospodářských a ekologických analýz. Pružná metoda pro stanovení úrovně těchto požadavků usnadní rychlé zlepšení vlivu výrobků na životní prostředí. Při této analýze by měly být konzultovány dotčené strany a měly by na ní aktivně spolupracovat. Stanovení závazných opatření vyžaduje důkladné konzultace se stranami, jichž se týká. Během těchto konzultací se může ukázat, že je nutné tato opatření zavádět postupně nebo že jsou nezbytná přechodná opatření. Stanovení prozatímních cílů zvyšuje předvídatelnost politiky, umožňuje přizpůsobit vývojový cyklus výrobku a usnadňuje dotčeným stranám dlouhodobé plánování. ê 2005/32 16. bod odůvodnění (17) Upřednostnit by se měly alternativní postupy jako samoregulace, kterou provádí výrobní odvětví, pokud lze cílů politiky dosáhnout pomocí těchto opatření pravděpodobně rychleji nebo méně nákladným způsobem než závaznými požadavky. Právní opatření mohou být nutná tam, kde tržní síly neusměrňují vývoj žádaným směrem nebo dostatečně rychle. ê 2005/32 17. bod odůvodnění (18) Samoregulace, včetně dobrovolných dohod nabízených ve formě jednostranných závazků výrobního odvětví, může vést k rychlému pokroku díky rychlému a nákladově efektivnímu provádění a umožňuje pružné a náležité přizpůsobení se technologickým možnostem a citlivosti trhu. ê 2005/32 18. bod odůvodnění (19) Pro hodnocení dobrovolných dohod nebo jiných samoregulačních opatření předložených jako alternativní možnost k prováděcím opatřením by měly být k dispozici informace alespoň o těchto otázkách: otevřená účasti, přidaná hodnota, reprezentativnost, kvantifikované a představené cíle, účast občanské společnosti, dohled a předkládání zpráv, nákladová efektivita provádění samoregulační iniciativy, udržitelnost. ê 2005/32 19. bod odůvodnění (20) Kapitola 6 „sdělení Komise o environmentálních dohodách na úrovni Společenství v rámci akčního plánu pro zjednodušení a zlepšení regulačního prostředí“ může poskytnout užitečný návod při posuzování samoregulace výrobního odvětví v souvislosti s touto směrnicí. ê 2005/32 20. bod odůvodnění (21) Tato směrnice by měla podporovat také zavedení ekodesignu do malých a středních podniků a velmi malých podniků. Toto zavedení by mohlo být usnadněno širokou dostupností informací souvisejících s udržitelností jejich výrobků a přístupem k těmto informacím. ê 2005/32 21. bod odůvodnění ð nový (22) Energetické spotřebiče ð Výrobky spojené se spotřebou energie ï, které splňují požadavky na ekodesign stanovené v prováděcích opatřeních k této směrnici, by měly nést označení „CE“ a obsahovat související údaje, aby bylo možné jejich uvedení na vnitřní trh a jejich volný pohyb. Je nezbytné přísné vymáhání prováděcích opatření, aby byl snížen dopad regulovaných energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï na životní prostředí a zajištěna korektní hospodářská soutěž. ê 2005/32 22. bod odůvodnění (23) Při přípravě prováděcích opatření a svého pracovního plánu by měla Komise konzultovat zástupce členských států i dotčené strany, kterých se tato skupina výrobků týká, například výrobní odvětví, včetně malých a středních podniků, řemeslníky, odborové organizace, velkoobchodníky, maloobchodníky, dovozce, skupiny zabývající se ochranou životního prostředí a organizace spotřebitelů. ê 2005/32 23. bod odůvodnění (24) Při přípravě prováděcích opatření by Komise měla řádně zohlednit stávající vnitrostátní právní předpisy v oblasti životního prostředí, zejména předpisy týkající se jedovatých látek, které by měly být podle názorů členských států zachovány, aniž by se snížila stávající a oprávněná úroveň ochrany v členských státech. ê 2005/32 24. bod odůvodnění (25) Měly by se zohlednit moduly a pravidla určená k použití ve směrnicích technické harmonizace stanovených v rozhodnutí Rady 93/465/EHS ze dne 22. července 1993 o modulech pro různé fáze postupů posuzování shody a o pravidlech pro připojování a používání označení shody CE, které jsou určeny k použití ve směrnicích technické harmonizace[20]. ê 2005/32 25. bod odůvodnění (přizpůsobený) (26) Orgány dohledu by si měly vyměňovat informace o opatřeních, která jsou plánována v oblasti působnosti této směrnice, s cílem zlepšit dohled nad trhem. Při této spolupráci by měly být co nejvíce využity elektronické komunikační prostředky a odpovídající programy Společenství. Měla by se usnadnit výměna informací o vlivu na životní prostředí během životního cyklu produktu √ výrobku Õ a o dosažených úspěších designového řešení. Zásadním přínosem této směrnice je shromažďování a šíření poznatků získaných při snaze výrobců o ekodesign. ê 2005/32 26. bod odůvodnění (27) Příslušným subjektem je zpravidla veřejný nebo soukromý subjekt určený orgány veřejné moci, který poskytuje nezbytné záruky nestrannosti a dostupné odbornosti pro ověření výrobku z hlediska toho, jak vyhovuje použitelným prováděcím opatřením. ê 2005/32 27. bod odůvodnění (28) Vědomy si důležitosti toho, aby se předcházelo neshodě, měly by členské státy zajistit, aby byly k dispozici nezbytné prostředky pro účinný dohled nad trhem. ê 2005/32 28. bod odůvodnění (29) Ve vztahu k odbornému vzdělávání a informacím o ekodesignu pro malé a střední podniky může být účelné zvážit doprovodné činnosti. ê 2005/32 29. bod odůvodnění (30) Je v zájmu fungování vnitřního trhu, aby byly k dispozici normy, které jsou harmonizovány na úrovni Společenství. Jakmile je zveřejněn odkaz na takovou normu v Úředním věstníku Evropské unie , lze předpokládat, že při jejím dodržení budou splněny odpovídající požadavky stanovené v prováděcích opatřeních přijatých na základě této směrnice, ačkoli by měly být povoleny i jiné způsoby prokazování shody. ê 2005/32 30. bod odůvodnění (31) Jedním z hlavních úkolů harmonizovaných norem je pomoci výrobcům uplatňovat prováděcí opatření přijatá podle této směrnice. Uvedené normy by mohly být zásadní pro stanovení měřicích a zkušebních metod. V případě obecných požadavků na ekodesign by mohly harmonizované normy významně přispět výrobcům, aby se na ně orientovali při určování ekologického profilu svého výrobku v souladu s požadavky použitelného prováděcího opatření. Tyto normy by měly jednoznačně uvádět vztah mezi svými ustanoveními a stanovenými požadavky. Účelem harmonizovaných norem by nemělo být stanovení limitů pro environmentální aspekty. ê 2005/32 31. bod odůvodnění (32) Pro účely definic použitých v této směrnici je vhodné odkázat na odpovídající mezinárodní normy jako ISO 14040. ê 2005/32 32. bod odůvodnění (33) Tato směrnice je v souladu se některými zásadami k provedení nového přístupu stanoveného v usnesení Rady ze dne 7. května 1985 o novém přístupu k technické harmonizaci a normám[21] a odkazování na harmonizované evropské normy. V usnesení Rady ze dne 28. října 1999 o úloze normalizace v Evropě [22] se doporučuje, aby Komise přezkoumala, zda by se zásada nového přístupu neměla rozšířit na oblasti, na něž se dosud nevztahuje, jako způsob zlepšení a zjednodušení právních předpisů, kdykoli je to možné. ê 2005/32 33. bod odůvodnění (přizpůsobený) (34) Tato směrnice doplňuje stávající nástroje Společenství, jako jsou směrnice Rady 92/75/EHS ze dne 22. září 1992 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích spotřebičů pro domácnost a v normalizovaných informacích o výrobku[23], nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1980/2000 ze dne 17. července 2000 o revidovaném systému Společenství pro udělování ekoznačky[24], nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2422/2001 ze dne 6. listopadu 2001 o programu Společenství na označování energetické účinnosti kancelářských přístrojů štítky √ 106/2008 ze dne 15. ledna 2008 o programu Společenství na označování energetické účinnosti kancelářských přístrojů štítky Õ[25], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/96/ES ze dne 27. ledna 2003 o odpadních elektrických a elektronických zařízeních[26], směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních[27] a směrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků √ Evropského parlamentu a Rady 2006/121/ES ze dne 18. prosince 2006, kterou se mění směrnice Rady 67/548/EHS o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek za účelem jejího přizpůsobení nařízení (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek a o zřízení Evropské agentury pro chemické látky Õ[28]. Vzájemné působení této směrnice a stávajících nástrojů Společenství by mělo přispět ke zvýšení jejich dopadu a ke stanovení jednotných požadavků pro výrobce. ê 2005/32 34. bod odůvodnění (přizpůsobený) (34) Jelikož směrnice Rady 92/42/EHS ze dne 21. května 1992 o požadavcích na účinnost nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná paliva [29], směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES ze dne 3. září 1996 o požadavcích na energetickou účinnost elektrických chladniček, mrazniček a jejich kombinací, které jsou určeny pro domácnost [30], a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES ze dne 18. září 2000 o požadavcích na energetickou účinnost předřadníků k zářivkám [31] již obsahují ustanovení k revizi požadavků na energetickou účinnost, měly by být začleněny do tohoto rámce. ê 2005/32 35. bod odůvodnění (přizpůsobený) Směrnice 92/42/EHS stanoví, že k hodnocení energetické účinnosti kotlů by se měl používat systém hvězdiček. Jelikož členské státy i výrobní odvětví souhlasí s tím, že tento systém hodnocení nepřinesl očekávané výsledky, měla by se směrnice 92/42/EHS změnit, aby se otevřela cesta pro účinnější systémy. ê 2005/32 36. bod odůvodnění (přizpůsobený) Požadavky stanovené ve směrnici Rady 78/170/EHS ze dne 13. února 1978 o účinnosti zdrojů tepla pro vytápění a přípravu teplé užitkové vody v nových nebo stávajících neprůmyslových budovách a izolace rozvodu tepla a teplé užitkové vody v nových neprůmyslových budovách [32] byly nahrazeny ustanoveními směrnice 92/42/EHS, směrnice Rady 90/396/EHS ze dne 29. června 1990 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se spotřebičů plynných paliv [33] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ze dne 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov [34]. Směrnice 78/170/EHS by proto měla být zrušena. ê 2005/32 37. bod odůvodnění (přizpůsobený) Směrnice Rady 86/594/EHS ze dne 1. prosince 1986 o vzduchem přenášeném hluku vyzařovaném spotřebiči pro domácnost [35] stanoví podmínky, za nichž mohou členské státy vyžadovat zveřejňování informací o hluku vyzařovaném těmito spotřebiči, a definuje postup ke stanovení úrovně hluku. Pro účely harmonizace by se měly emise hluku zahrnout do integrovaného hodnocení vlivu výrobku na životní prostředí. Jelikož tato směrnice stanoví uvedený integrovaný přístup, měla by být směrnice 86/594/EHS zrušena. ê 2005/32 38. bod odůvodnění (35) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [36]. ê 2008/28 5.bod odůvodnění (36) Je třeba zmocnit Komisi ke změně nebo zrušení směrnic 92/42/EHS, 96/57/ES a 2000/55/ES. Tyto změny nebo zrušení musí být přijaty regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES. ê 2008/28 6.bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (37) Kromě toho je třeba zmocnit Komisi k přijímání prováděcích opatření, kterými se stanoví požadavky na ekodesign definovaných energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï, včetně zavádění prováděcích opatření během přechodného období a případně ustanovení o zajištění vyváženosti různých environmentálních aspektů. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky Ö této Õ směrnice 2005/32/ES jejím doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou. ò nový (38) Komise by měla na základě zkušeností nabytých při používání směrnice přezkoumat její fungování a účinnost a posoudit vhodnost rozšíření oblasti její působnosti nad rámec výrobků spojených se spotřebou energie. V rámci tohoto přezkumu by Komise měla konzultovat zástupce členských států a dotčené zúčastněné strany. ê 2005/32 39. bod odůvodnění (39) Členské státy by měly stanovit sankce, které budou uloženy v případě porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých podle této směrnice. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. ê 2005/32 40. bod odůvodnění (40) Mělo by se pamatovat na to, že v odstavci 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů [37] se uvádí, že by Rada měla „podněcovat členské státy, aby pro vlastní účely a v zájmu Společenství vypracovaly tabulky, které budou pokud možno obsahovat srovnání mezi směrnicemi a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejňovaly“. ê 2005/32 41. bod odůvodnění (41) Jelikož cíle navrhovaného opatření, totiž zajištění fungování vnitřního trhu stanovením přiměřených ekologických požadavků pro výrobky, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodu jeho rozsahu a účinků, jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. ê 2005/32 42. bod odůvodnění (přizpůsobený) Výbor regionů byl konzultován, avšak nevydal stanovisko, ò nový (42) Povinnost provést tuto směrnici do vnitrostátního práva by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozí směrnicí představují podstatnou změnu. Povinnost provést do vnitrostátního práva nezměněná ustanovení totiž vyplývá z dřívější směrnice. (43) Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v příloze IX části B do vnitrostátního práva, ⎢ 2005/32 ð nový PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Tato směrnice stanoví rámec pro určení požadavků Společenství na ekodesign energetických spotřebičů ð výrobků spojených se spotřebou energie ï s cílem zajistit volný pohyb těchto výrobků na vnitřním trhu. 2. Tato směrnice se týká stanovení požadavků, jež musí splnit energetické spotřebiče ð výrobky spojené se spotřebou energie ï, na něž se vztahují prováděcí opatření, aby mohly být uvedeny na trh nebo do provozu. Přispívá k trvale udržitelnému rozvoji zvýšením energetické účinnosti a úrovně ochrany životního prostředí, přičemž současně zvyšuje bezpečnost zásobování elektrickou energií. 3. Tato směrnice se nevztahuje na dopravní prostředky určené k přepravě osob nebo zboží. 4. Touto směrnicí a prováděcími opatřeními přijatými podle ní nejsou dotčeny právní předpisy Společenství v oblasti nakládání s odpadem a právní předpisy Společenství o chemikáliích, včetně právních předpisů Společenství o fluorovaných skleníkových plynech. Článek 2 Definice Pro účely této směrnice se rozumí: ê 2005/32 (přizpůsobený) ð nový 1. „energetickým spotřebičem ð výrobkem spojeným se spotřebou energie ï“ Ö (dále jen „výrobek“) Õ ð jakýkoli výrobek, jenž má při používání dopad na spotřebu energie ï, který je po uvedení na trh nebo do provozu závislý na energetickém vstupu (elektrická energie, fosilní paliva nebo obnovitelné zdroje energie), aby mohl fungovat v souladu se svým účelem, nebo výrobek určený k výrobě, přenosu nebo měření takové energie, včetně částí závislých na energetickém vstupu, které jsou určeny k zabudování do energetického spotřebiče ð výrobku spojeného se spotřebou energie ï, na nějž se vztahuje tato směrnice, a které jsou uváděny na trh anebo do provozu jako jednotlivé části pro konečné uživatele, přičemž u nich lze posoudit vliv na životní prostředí samostatně; ⎢ 2005/32 ð nový 2. „konstrukčními částmi a podsestavami“ části určené k zabudování do energetického spotřebiče ð výrobku ï, jež nejsou uváděny na trh anebo do provozu jako jednotlivé části pro konečné uživatele nebo u nichž nelze posoudit vliv na životní prostředí samostatně; 3. „prováděcími opatřeními“ opatření přijatá podle této směrnice, která stanoví požadavky na ekodesign pro definované energetické spotřebiče ð výrobky ï nebo na jejich environmentální aspekty; 4. „uvedením na trh“ první zpřístupnění energetického spotřebiče ð výrobku ï na trhu Společenství za účelem jeho distribuce nebo používání ve Společenství za úplatu nebo zdarma a bez ohledu na způsob prodeje; 5. „uvedením do provozu“ první použití energetického spotřebiče ð výrobku ï za zamýšleným účelem konečným uživatelem ve Společenství; 6. „výrobcem“ fyzická nebo právnická osoba vyrábějící energetický spotřebič ð výrobek ï, na nějž se vztahuje tato směrnice, která odpovídá za shodu výrobku s touto směrnicí s ohledem na jeho uvádění na trh nebo do provozu, a to pod vlastním jménem nebo obchodním označením výrobce, nebo pro jeho vlastní použití. Neexistuje-li výrobce ve smyslu první věty nebo dovozce ve smyslu bodu 8, považuje se za výrobce fyzická nebo právnická osoba, která uvádí na trh nebo do provozu výrobky, na něž se vztahuje tato směrnice; 7. „zplnomocněným zástupcem“ fyzická nebo právnická osoba usazená ve Společenství, která obdržela od výrobce písemné pověření k tomu, aby jeho jménem plnila zcela nebo zčásti povinnosti a formality spojené s touto směrnicí; 8. „dovozcem“ fyzická nebo právnická usazená ve Společenství, která v rámci své obchodní činnosti uvádí na trh Společenství výrobek ze třetí země; 9. „materiály“ veškeré materiály používané během životního cyklu energetického spotřebiče ð výrobku ï; 10. „designem výrobku“ souhrn postupů, které převádějí právní, technické, bezpečnostní, funkční, tržní nebo jiné požadavky, které má energetický spotřebič ð výrobek ï splňovat, do technické specifikace energetického spotřebiče ð výrobku ï; 11. „environmentálním aspektem“ prvek nebo funkce energetického spotřebiče ð výrobku ï, které mohou mít vliv na životní prostředí během životního cyklu tohoto spotřebiče; 12. „dopadem na životní prostředí“ změna životního prostředí vyplývající zcela nebo částečně z energetického spotřebiče ð výrobku ï během jeho životního cyklu; 13. „životním cyklem“ následné a vzájemně propojené fáze života energetického spotřebiče ð výrobku ï od zpracování surovin po jeho konečné odstranění; 14. „opětovným použitím“ jakýkoli způsob, kterým jsou energetický spotřebič ð výrobek ï nebo jeho konstrukční části po skončení prvního používání použity k témuž účelu, pro který byly určeny, včetně dalšího použití energetického spotřebiče ð výrobku ï, který byl vrácen do sběrného místa, distributorovi, k recyklaci nebo výrobci, a rovněž opětovné použití energetického spotřebiče ð výrobku ï po renovaci; 15. „recyklací“ přepracování odpadních materiálů ve výrobním procesu pro původní nebo pro jiné účely, ale s vyloučením energetického využití; 16. „energetickým využitím“ se rozumí použití spalitelných odpadů jako prostředku pro výrobu energie přímým spalováním spolu s jiným odpadem nebo bez něj, ale s využitím tepla; ê 2005/32 (přizpůsobený) 17. „využitím“ jakýkoli z použitelných postupů uvedených v příloze II B směrnice √ Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES ze dne 5. dubna 2006 Õ Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech[38]; 18. „odpadem“ jakákoli látka nebo předmět podle kategorií uvedených v příloze I směrnice 75/442/EHS √ 2006/12/ES Õ, které držitel odstraňuje, nebo chce či musí odstranit; ê 2005/32 (přizpůsobený) ð nový 19. „nebezpečným odpadem“ odpad uvedený v čl. 1 odst. 4 směrnice Rady 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech [39]; 20. „ekologickým profilem“ popis vstupů a výstupů energetického spotřebiče ð výrobku ï (například materiál, emise a odpad) spojených s tímto energetickým spotřebičem ð výrobkem ï během jeho životního cyklu významných z hlediska jeho dopadu na životní prostředí a vyjádřených v měřitelných fyzikálních veličinách v souladu s prováděcími opatřeními použitelnými na tento energetický spotřebič ð výrobek ï; 21. „vlivem na životní prostředí“ u energetického spotřebiče ð výrobku ï výsledky řízení výrobce, pokud jde o environmentální aspekty energetického spotřebiče ð výrobku ï uvedené v jeho technické dokumentaci; 22. „zlepšením vlivu na životní prostředí“ proces zlepšování vlivu energetického spotřebiče ð výrobku ï na životní prostředí po několik následných generací výrobků, přičemž zlepšení nemusí nastat u všech environmentálních aspektů výrobků zároveň; 23. „ekodesignem“ začlenění environmentálních aspektů do konstrukce výrobku s cílem zlepšit vliv energetického spotřebiče ð výrobku ï na životní prostředí během celého životního cyklu; 24. „požadavkem na ekodesign“ požadavek na energetický spotřebič ð výrobek ï nebo na jeho design, který má zlepšit vliv tohoto výrobku na životní prostředí, nebo požadavek na poskytování informací o environmentálních aspektech energetického spotřebiče ð výrobku ï; 25. „obecným požadavkem na ekodesign“ požadavek na ekodesign založený na ekologickém profilu energetického spotřebiče ð výrobku ï jako celku bez stanovených mezních hodnot pro určité environmentální aspekty; 26. „zvláštním požadavkem na ekodesign“ kvantifikovaný a měřitelný požadavek na ekodesign týkající se konkrétního environmentálního aspektu energetického spotřebiče ð výrobku ï, například spotřeba energie při užívání vypočtená pro danou jednotku výstupního výkonu; 27. „harmonizovanou normou“ technická specifikace přijatá uznaným normalizačním orgánem v rámci pověření Komise v souladu s postupy stanovenými ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [40] za účelem určení evropského požadavku, jejíž dodržování není závazné. Článek 3 Uvedení na trh nebo do provozu 1. Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření k zajištění toho, aby energetické spotřebiče ð výrobky, ï na něž se vztahují prováděcí opatření, mohly být uváděny na trh nebo do provozu pouze tehdy, vyhovují-li těmto opatřením a mají-li označení CE v souladu s článkem 5. 2. Členské státy určí orgány odpovědné za dohled nad trhem. Zajistí, aby tyto orgány měly potřebné pravomoci k přijetí vhodných opatření, která jsou jim uložena podle této směrnice, a aby tyto pravomoci využívaly. Členské státy určují úkoly, pravomoci a organizační opatření pro příslušné orgány, které jsou oprávněny i) organizovat náležité kontroly shody energetického spotřebiče ð výrobku ï v přiměřeném rozsahu a přinutit podle článku 7 výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce, aby stáhl z trhu nevyhovující energetické spotřebiče ð výrobky ï, ii) vyžádat si od dotčených stran veškeré potřebné informace, jak je stanoveno v prováděcích opatřeních, iii) odebírat vzorky výrobků a provádět u nich kontroly shody. 3. Členské státy pravidelně informují Komisi o výsledcích dohledu nad trhem a Komise případně tyto informace předá ostatním členským státům. 4. Členské státy zajistí, aby spotřebitelé a jiné dotčené strany měli příležitost předat příslušným orgánům připomínky týkající se shody výrobků. Článek 4 Povinnosti dovozce Není-li výrobce usazen ve Společenství a neexistuje-li zplnomocněný zástupce, má povinnost 4. zajistit, že energetický spotřebič ð výrobek ï uvedený na trh nebo do provozu je v souladu s touto směrnicí a použitelnými prováděcími opatřeními, 5. mít k dispozici prohlášení o shodě a technickou dokumentaci dovozce. Článek 5 Označování a prohlášení o shodě 1. Před uvedením energetického spotřebiče ð výrobku ï, na nějž se vztahují prováděcí opatření, na trh nebo do provozu je připojeno označení shody CE a vydáno prohlášení o shodě, čímž výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce zajistí a prohlásí, že tento energetický spotřebič ð výrobek ï splňuje všechna příslušná ustanovení použitelného prováděcího opatření. 2. Označení shody se skládá z písmen „CE“, jak je uvedeno v příloze III. 3. Prohlášení o shodě obsahuje prvky uvedené v příloze VI a odkazuje na odpovídající prováděcí opatření. 4. Je zakázáno připojovat k energetickému spotřebiči ð výrobku ï jakékoli jiné označení, které by mohlo uvádět uživatele v omyl, pokud jde o význam a tvar označení CE. 5. Členské státy mohou požadovat, aby informace, které mají být poskytnuty podle přílohy I části 2, byly uvedeny v jejich úředním jazyku √ jazyce Õ nebo jazycích v okamžiku, kdy se energetický spotřebič ð výrobek ï dostane ke konečnému uživateli. Členské státy také povolí poskytnutí těchto údajů v jednom nebo více jiných úředních jazycích Společenství. Při použití prvního pododstavce členské státy zohlední zejména, a) zda lze údaje poskytnout pomocí harmonizovaných symbolů nebo uznávaných kódů či jiným způsobem; b) typ předpokládaného uživatele energetického spotřebiče ð výrobku ï a povahu informací, které mají být poskytnuty. Článek 6 Volný pohyb 1. Členské státy na svém území nezakáží, neomezí ani neztíží uvádění na trh nebo do provozu energetického spotřebiče ð výrobku ï, který vyhovuje všem příslušným ustanovením použitelného prováděcího opatření a který má v souladu s článkem 5 označení CE, z důvodu požadavků na ekodesign týkajících se parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1, na něž se vztahuje použitelné prováděcí opatření. 2. Členské státy na svém území nezakáží, neomezí ani neztíží uvádění na trh nebo do provozu energetického spotřebiče ð výrobku ï, který má označení CE v souladu s článkem 5, z důvodu požadavků na ekodesign týkajících se parametrů ekodesignu uvedených v příloze I části 1, u kterých použitelné prováděcí nařízení stanoví, že není nutný žádný požadavek na ekodesign. 3. Členské státy nesmějí bránit tomu, aby byly například na veletrzích, výstavách a při ukázkách vystaveny energetické spotřebiče ð výrobky ï, které nevyhovují použitelnému prováděcímu opatření, za předpokladu, že jsou opatřeny viditelným označením, že nesmějí být uváděny na trh nebo do provozu, dokud u nich nebude dosaženo shody. Článek 7 Ochranná doložka 1. Zjistí-li členský stát, že energetický spotřebič ð výrobek ï, který má označení CE uvedené v článku 5 a který se používá v souladu se zamýšleným použitím, nevyhovuje všem příslušným ustanovením použitelného prováděcího opatření, je výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce povinen zajistit, aby tento energetický spotřebič ð výrobek ï vyhovoval použitelnému prováděcímu opatření nebo označení CE a aby bylo ukončeno porušování podmínek stanovených dotyčným členským státem. Existují-li dostatečné důkazy o tom, že energetický spotřebič ð výrobek ï nemusí vykazovat shodu, přijme členský stát nezbytná opatření, která v závislosti na závažnosti neshody mohou obsahovat až zákaz uvedení energetického spotřebiče ð výrobku ï na trh do doby, než je zajištěna shoda. Trvá-li neshoda i nadále, členský stát omezí nebo zakáže uvádění dotyčného energetického spotřebiče ð výrobku ï na trh nebo do provozu nebo zajistí jeho stažení z trhu. V případech zákazu nebo stažení z trhu je neprodleně informována Komise a ostatní členské státy. 2. V rozhodnutí členského státu podle této směrnice, kterým se omezuje nebo zakazuje uvádění energetického spotřebiče ð výrobku ï na trh nebo do provozu, musí být uvedeny důvody, na nichž se toto rozhodnutí zakládá. Toto rozhodnutí je neprodleně oznámeno dotčené straně, která je zároveň informována o opravných prostředcích, které má k dispozici podle právních předpisů platných v dotyčném členském státě, a o lhůtách pro jejich podání. 3. Členský stát neprodleně informuje Komisi a ostatní členské státy o rozhodnutí přijatém podle odstavce 1, přičemž uvede důvody tohoto rozhodnutí a zejména, zda je neshoda způsobena: a) nesplněním požadavků použitelného prováděcího opatření; b) nesprávným použitím harmonizovaných norem uvedených v čl. 10 odst. 2; c) nedostatky v harmonizovaných normách uvedených v čl. 10 odst. 2. 4. Komise neprodleně zahájí konzultace s dotčenými stranami a může si vyžádat technickou konzultaci u nezávislých externích odborníků. Po těchto konzultacích Komise neprodleně informuje o svých názorech členský stát, který přijal rozhodnutí, a rovněž ostatní členské státy. Má-li Komise za to, že rozhodnutí je neodůvodněné, neprodleně o tom informuje členské státy. 5. Je-li rozhodnutí uvedené v odstavci 1 založeno na nedostatku v harmonizované normě, zahájí Komise neprodleně postup stanovený v čl. 10 odst. 2, 3 a 4. Současně uvědomí výbor uvedený v čl. 19 odst. 1. 6. Členské státy a Komise přijmou v odůvodněných případech opatření nezbytná k zajištění důvěrnosti údajů poskytnutých během tohoto postupu. 7. Rozhodnutí, která členské státy přijmou podle tohoto článku, se zveřejňují transparentním způsobem. 8. Stanovisko Komise k těmto rozhodnutím je zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 8 Posuzování shody 1. Před uvedením energetického spotřebiče ð výrobku ï, na nějž se vztahují prováděcí opatření, na trh nebo do provozu zajistí výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce, aby bylo provedeno posouzení shody tohoto energetického spotřebiče ð výrobku ï se všemi příslušnými požadavky použitelného prováděcího opatření. 2. Postupy posuzování shody jsou určeny v prováděcích opatřeních a ponechávají výrobcům na výběr mezi interní kontrolou designu stanovenou v příloze IV a systémem řízení stanoveným v příloze V. V řádně odůvodněných případech přiměřených riziku vyplývajícímu z výrobku se pro postup posouzení shody zvolí jeden z odpovídajících modulů popsaných v rozhodnutí 93/465/EHS. Má-li členský stát vážné informace o pravděpodobné neshodě energetického spotřebiče ð výrobku ï, co nejdříve zveřejní odůvodněné vyhodnocení shody energetického spotřebiče ð výrobku ï, které může provést příslušný subjekt, aby byl v případě potřeby poskytnut čas na opravná opatření. Navrhla-li energetický spotřebič ð výrobek ï, na nějž se vztahují prováděcí opatření, organizace, která je registrována v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 ze dne 19. března 2001 o dobrovolné účasti organizací v systému řízení a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS) [41], a je-li v této registraci zahrnuta projekční činnost, má se za to, že systém řízení této organizace splňuje požadavky přílohy V této směrnice. Navrhla-li energetický spotřebič ð výrobek ï, na nějž se vztahují prováděcí opatření, organizace, která má systém řízení, který zahrnuje projekční činnost a který se provádí podle harmonizovaných norem, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie , má se za to, že tento systém řízení splňuje příslušné požadavky přílohy V. 3. Po uvedení energetického spotřebiče ð výrobku ï, na nějž se vztahují prováděcí opatření, na trh nebo do provozu uchovává výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce příslušné dokumenty týkající se provedeného posouzení shody a vydaných prohlášení o shodě po dobu deseti let od vyrobení posledního uvedeného energetického spotřebiče ð výrobku ï, aby byly dostupné pro kontrolu členských států. Příslušné dokumenty musí být předloženy do deseti dnů po obdržení žádosti příslušného orgánu členského státu. 4. Dokumenty týkající se posouzení shody a prohlášení o shodě uvedené v článku 5 se vyhotovují v jednom z úředních jazyků Společenství. Článek 9 Předpoklad shody 1. Členské státy mají za to, že energetický spotřebič ð výrobek ï, který má označení CE podle článku 5, odpovídá příslušným ustanovením použitelného prováděcího opatření. 2. Členské státy mají za to, že energetický spotřebič ð výrobek ï, který byl vyroben podle harmonizovaných norem, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie , splňuje všechny příslušné požadavky použitelného prováděcího opatření, na něž se tyto normy vztahují. 3. U energetických spotřebičů ð výrobků ï, kterým byla udělena ekoznačka Společenství podle nařízení (ES) č. 1980/2000, se má za to, že splňují požadavky použitelného prováděcího opatření na ekodesign, splňuje-li tyto požadavky ekoznačka. 4. Pro účely předpokladu shody v souvislosti s touto směrnicí může Komise postupem podle čl. 19 odst. 2 rozhodnout, že jiné ekoznačky splňují podmínky ekoznačky Společenství podle nařízení (ES) č. 1980/2000. U energetických spotřebičů ð výrobků ï, kterým byly uděleny uvedené jiné ekoznačky, se má za to, že splňují požadavky použitelného prováděcího opatření na ekodesign, splňuje-li tyto požadavky dotyčná ekoznačka. Článek 10 Harmonizované normy 1. Členské státy v možném rozsahu zajistí, aby byla přijata odpovídající opatření, která umožní, aby byl proces přípravy a monitorování harmonizovaných norem na vnitrostátní úrovni konzultován s dotčenými stranami. 2. Má-li členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy, u nichž se předpokládá, že jejich použití splňuje zvláštní ustanovení použitelného prováděcího opatření, těmto ustanovením zcela nevyhovují, informuje dotčený členský stát nebo Komise s uvedením důvodů stálý výbor zřízený článkem 5 směrnice 98/34/ES. Výbor neprodleně vydá stanovisko. 3. Na základě stanoviska výboru Komise rozhodne, zda se odkazy na dotčené harmonizované normy v Úředním věstníku Evropské unie zveřejní, nezveřejní, zveřejní s výhradou, zachovají nebo zruší. 4. Komise informuje dotčený evropský orgán pro normalizaci a případně udělí nové pověření k revizi dotyčných harmonizovaných norem. Článek 11 Požadavky na konstrukční části a podsestavy V prováděcích opatřeních se může vyžadovat, aby výrobci nebo jejich zplnomocnění zástupci, kteří uvádějí konstrukční části a podsestavy na trh nebo do provozu, poskytli výrobci energetického spotřebiče ð výrobku ï, na nějž se vztahují prováděcí opatření, pro tyto konstrukční části a podsestavy příslušné údaje o materiálovém složení a spotřebě energie, materiálů nebo zdrojů. Článek 12 Správní spolupráce a výměna informací 1. Členské státy zajistí, aby byla přijata vhodná opatření k podněcování orgánů příslušných pro uplatňování této směrnice, aby vzájemně spolupracovaly a poskytovaly sobě navzájem i Komisi informace, s cílem podílet se na působení této směrnice, zejména podílet se na uplatňování článku 7. Při správní spolupráci a výměně informací se co nejvíce využijí elektronické komunikační prostředky, přičemž je možná podpora z příslušných programů Společenství. Členské státy informují Komisi o orgánech příslušných pro uplatňování této směrnice. 2. O přesné povaze a struktuře výměny informací mezi Komisí a členskými státy se rozhoduje postupem podle čl. 19 odst. 2. 3. Komise přijme vhodná opatření, aby podporovala spolupráci mezi členskými státy uvedenou v tomto článku a k této spolupráci přispěla. Článek 13 Malé a střední podniky 1. V souvislosti s programy, kterých mohou využívat malé a střední podniky a velmi malé podniky, přihlíží Komise k podnětům, které pomáhají malým a středním podnikům a velmi malým podnikům zohlednit při designu výrobků také environmentální aspekty, včetně energické účinnosti. ê 2008/28 Art. 1 pt. 1 21a. Prováděcí opatření může být doprovázeno pokyny týkajícími se zvláštních rysů malých a středních podniků činných v příslušném výrobním odvětví. Pokud je to nutné, může Komise v souladu s odstavcem 1 vytvořit další specializovaný materiál zaměřený na usnadnění uplatňování této směrnice malými a středními podniky. ⎢ 2005/32 ð nový 32. Členské státy zajistí, aby se malým a středním podnikům a velmi malým podnikům dostalo pobídek, zejména prostřednictvím zvýšené podpory kontaktních sítí a struktur, k tomu, aby již při designu výrobku přijaly přístup přijatelný z hlediska životního prostředí a aby se přizpůsobovaly budoucím evropským právním předpisům. Článek 14 Informování spotřebitele Výrobci v souladu s použitelným prováděcím opatřením a formou, kterou uznají za vhodnou, zajistí, aby byly spotřebitelům energetických spotřebičů ð výrobků ï dostupné 6. nezbytné informace o tom, jak mohou přispět k udržitelnému užívání výrobku, 7. ekologický profil výrobku a výhody ekodesignu, vyžaduje-li to prováděcí opatření. Článek 15 Prováděcí opatření ê 2008/28 Art. 1 pt. 2(a) ð nový 1. Pokud energetický spotřebič ð výrobek ï splňuje kritéria uvedená v odstavci 2, musí se na něj vztahovat prováděcí nebo samoregulační opatření podle odst. 3 písm. b). Tato prováděcí opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 19 odst. 3. ⎢ 2005/32 ð nový 2. Kritéria uvedená v odstavci 1 jsou tato: a) energetické spotřebiče ð výrobky ï mají podle posledních dostupných údajů významný objem prodejů, orientačně více než 200 000 jednotek ve Společenství za rok; b) energetický spotřebič ð výrobek ï má vzhledem k množství uvedenému na trh nebo do provozu významný dopad na životní prostředí v rámci Společenství, jak je stanoveno ve strategických prioritách Společenství v rozhodnutí č. 1600/2002/ES; c) energetický spotřebič ð výrobek ï má významný potenciál ke zlepšení dopadu na životní prostředí bez nepřiměřeně vysokých nákladů, s přihlédnutím zejména k - neexistenci příslušných právních předpisů Společenství nebo neschopnosti tržních sil tento problém řádně vyřešit, - velkým rozdílům ve vlivu na životní prostředí u jednotlivých energetických spotřebičů ð výrobků ï, které jsou dostupné na trhu a mají rovnocenné použití. 3. Při přípravě návrhu prováděcího opatření zohlední Komise názory výboru uvedeného v čl. 19 odst. 1 a dále vezme v úvahu a) priority Společenství v oblasti životního prostředí stanovené v rozhodnutí č. 1600/2002/ES nebo v Evropském programu pro změnu klimatu (ECCP) vypracovaném Komisí; b) příslušné právní předpisy Společenství a samoregulaci, například dobrovolné dohody, u nichž lze na základě hodnocení podle článku 17 předpokládat, že povedou ke splnění politických cílů rychleji nebo při nižších nákladech než závazné požadavky. 4. Při vypracování návrhu prováděcího opatření Komise a) zváží životní cyklus energetického spotřebiče ð výrobku ï a veškeré významné environmentální aspekty, mimo jiné energetickou účinnost. Hloubka analýzy environmentálních aspektů a možností jejich zlepšování musí být přiměřená jejich významu. Přijetí požadavků na ekodesign, pokud jde o významné environmentální aspekty určitého energetického spotřebiče ð výrobku ï, nesmí být neúměrně zdržováno z důvodu nejistoty ohledně jiných aspektů; b) provede posouzení dopadu energetického spotřebiče na životní prostředí, spotřebitele a výrobce, včetně malých a středních podniků, s ohledem na konkurenceschopnost, včetně trhů mimo Společenství, inovaci, přístup na trh a náklady a výnosy; c) zohlední stávající vnitrostátní právní předpisy v oblasti životního prostředí, které členské státy považují za významné; d) provede náležité konzultace se zástupci zúčastněných stran; e) vypracuje odůvodnění návrhu prováděcího opatření na základě posouzení uvedeného v písmenu b); f) stanoví jednu nebo více lhůt pro provedení, případná postupná nebo přechodná opatření nebo období, přičemž zohlední zejména možný dopad na malé a střední podniky nebo na zvláštní skupiny výrobků vyráběných hlavně malými a středními podniky. 5. Prováděcí opatření musí splňovat všechna tato kritéria: a) z hlediska uživatele neexistuje žádný významný negativní dopad na funkčnost výrobku; b) není nepříznivě ovlivněno zdraví, bezpečnost a životní prostředí; c) neexistuje významný negativní dopad na spotřebitele, zejména co se týče cenové dostupnosti a nákladů během životního cyklu výrobku; d) neexistuje závažný negativní dopad na konkurenceschopnost průmyslu; e) určení požadavku na ekodesign v zásadě nevede k tomu, že výrobci musí převzít určitou chráněnou technologii; f) nepředstavují pro výrobce nadměrné administrativní zatížení. 6. Prováděcí opatření stanoví požadavky na ekodesign v souladu s přílohou I a/nebo přílohou II. Pro vybrané environmentální aspekty s podstatným dopadem na životní prostředí zavede zvláštní požadavky na ekodesign. Prováděcí opatření mohou rovněž stanovit, že pro určité zvláštní parametry ekodesignu uvedené v příloze I části 1 není nutný žádný požadavek na ekodesign. 7. Požadavky jsou formulovány tak, aby orgány dohledu nad trhem mohly ověřit shodu energetického spotřebiče ð výrobku ï s požadavky prováděcího opatření. Prováděcí opatření stanoví, zda ověření shody lze dosáhnout přímo na energetickém spotřebiči ð výrobku ï nebo na základě technické dokumentace. 8. Prováděcí opatření obsahují prvky uvedené v příloze VII. 9. Příslušné studie a analýzy, které Komise použila při vypracování prováděcích opatření, by měly být zveřejněny, přičemž je třeba dbát zvláště na to, aby k nim měly malé a střední podniky, které o ně projeví zájem, snadný přístup a mohly je snadno využívat. ê 2008/28 Art. 1 pt. 2(b) 10. Prováděcí opatření, které stanoví požadavky na ekodesign, zahrnuje v případě potřeby ustanovení o zajištění vyváženosti různých environmentálních aspektů. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 19 odst. 3. ⎢ 2005/32 Článek 16 Pracovní plán 1. V souladu s kritérii stanovenými v článku 15 a po konzultaci s konzultačním fórem uvedeným v článku 18 vypracuje Komise pracovní plán, který bude zveřejněn, nejpozději 6. července 2007. Pracovní plán sestaví pro následující tři roky orientační seznam skupin výrobků, které budou považovány za prioritní pro přijetí prováděcích opatření. Komise pracovní plán pravidelně přezkoumává po konzultaci s konzultačním fórem. 2. V přechodném období, během kterého se vypracuje první pracovní plán uvedený v odstavci 1, však Komise ve vhodných případech v souladu s kritérii stanovenými v článku 15 a po konzultaci s konzultačním fórem předem zavede: 8. prováděcí opatření nejdříve pro ty výrobky, které byly v ECCP stanoveny jako výrobky s vysokým potenciálem pro nákladově efektivní snížení emisí skleníkových plynů, což jsou například topná zařízení a zařízení pro ohřev vody, systémy elektrického pohonu, osvětlení v domácnostech a terciárním sektoru, domácí spotřebiče, kancelářská technika v domácnostech a terciárním sektoru, spotřební elektronika a tzv. systémy HVAC (vytápěná ventilační klimatizace), 9. samostatné prováděcí opatření, jehož cílem je snížit ztráty v pohotovostním režimu u určité skupiny spotřebičů. ê 2008/28 Art. 1 pt. 3(b) Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice jejím doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 19 odst. 3. ⎢ 2005/32 Článek 17 Samoregulace Dobrovolné dohody nebo jiná samoregulační opatření předložená jako alternativy k prováděcím opatřením v souvislosti s touto směrnicí musí být hodnoceny alespoň na základě přílohy VIII. Článek 18 Konzultační fórum Komise zajistí, že při výkonu svých činností zaručí pro každé prováděcí opatření vyváženou účast zástupců členských států a všech dotčených stran, kterých se tento výrobek nebo skupina výrobků týká, jako jsou výrobní odvětví, včetně malých a středních podniků a řemeslníků, odborové organizace, velkoobchodníci, maloobchodníci, dovozci, skupiny zabývající se ochranou životního prostředí a organizace spotřebitelů. Tyto strany přispívají zejména k přípravám a přezkoumávání prováděcích opatření, posuzování účinnosti zavedených mechanismů dohledu nad trhem a k hodnocení dobrovolných dohod a jiných samoregulačních opatření. Tyto strany se scházejí na konzultačním fóru. Jednací řád fóra stanoví Komise. Článek 19 Postup projednávání ve výboru 1. Komisi je nápomocen výbor. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce. ê 2008/28 Art. 1 pt. 4 3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES, s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí. ⎢ 2005/32 (přizpůsobený) Článek 20 Sankce Členské státy stanoví sankce Ö pravidla použitelná Õ za při porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých podle této směrnice Ö a přijmou veškerá opatření nutná k zajištění toho, aby byla provedena Õ. Ö Stanovené Õ sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující, přičemž je brán ohled na rozsah neshody a počet kusů výrobku, které nesplňují stanovené podmínky, uvedených na trh Společenství. Ö Členské státy oznámí taková ustanovení Komisi nejpozději ve lhůtě uvedené v čl. 23 odst. 1 a neprodleně jí oznámí veškeré následné změny, které tato ustanovení ovlivní. Õ Článek 21 Změny 1. Směrnice 92/42/EHS se mění takto: 1. Článek 6 se zrušuje. 2. Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 10a Tato směrnice je prováděcím opatřením ve smyslu článku 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů [42] s ohledem na energetickou účinnost během používání podle zmíněné směrnice, a lze ji změnit nebo zrušit v souladu s čl. 19 odst. 2 směrnice 2005/32/ES.“ 3. V příloze I se zrušuje oddíl 2. 4. Příloha II se zrušuje. 2. Směrnice 96/57/EHS se mění takto: Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 9a Tato směrnice je prováděcím opatřením ve smyslu článku 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů[43] s ohledem na energetickou účinnost během používání podle zmíněné směrnice, a lze ji změnit nebo zrušit v souladu s čl. 19 odst. 2 směrnice 2005/32/ES.“ 3. Směrnice 2000/55/EHS se mění takto: Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 9a Tato směrnice je prováděcím opatřením ve smyslu článku 15 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES ze dne 6. července 2005 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign energetických spotřebičů[44] s ohledem na energetickou účinnost během používání podle zmíněné směrnice, a lze ji změnit nebo zrušit v souladu s čl. 19 odst. 2 směrnice 2005/32/ES.“ Článek 22 Zrušení Směrnice 78/170/EHS a 86/594/EHS se zrušují. Členské státy mohou i nadále používat stávající vnitrostátní opatření přijatá podle směrnice 86/594/EHS, dokud nejsou pro dotyčné výrobky přijata prováděcí opatření podle této směrnice. ⎢ 2005/32 (přizpůsobený) ð nový Článek 2321 Přezkum Nejpozději 6. července 2010 ð v roce 2012 ï Komise přezkoumá ð vhodnost rozšíření oblasti působnosti směrnice na výrobky, které nejsou spojeny se spotřebou energie, ï účinnost této směrnice a jejích prováděcích opatření, práh pro prováděcí opatření, mechanismy dohledu nad trhem a veškerou související samoregulaci po konzultaci s konzultačním fórem uvedeným v článku 18 a případně předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh na změnu této směrnice. Článek 2422 Důvěrnost Požadavky na poskytování informací výrobcem nebo jeho zplnomocněným zástupcem uvedené v článku 11 a příloze I části 2 musí být přiměřené a musí zohledňovat oprávněný požadavek na důvěrnost obchodně citlivých informací. Článek 25 Provedení 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 11. srpna 2007. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. ò nový Článek 23 Provedení 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s články 1 až 9, 11, 14, 15 a 20 a s přílohami I až V, VII a VII nejpozději do […[45]]. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi uvedenými předpisy a touto směrnicí. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí obsahovat rovněž prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Způsob odkazu a znění prohlášení si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 24 Zrušení Směrnice 2005/32/ES ve znění směrnice uvedené v příloze IX části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic stanovených v příloze IX části B ve vnitrostátním právním řádu. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze X. ⎢ 2005/32 Článek 2625 Vstup v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 2726 Určení Tato směrnice je určena členským státům. V […] dne […]. Za Evropský parlament Předseda […] Za Radu Předseda […] ⎢ 2005/32 ð nový PŘÍLOHA I ZPůSOB URčENÍ OBECNÝCH POžADAVKů NA EKODESIGN (UVEDENÝ V čLÁNKU 15) Obecné požadavky na ekodesign jsou zaměřeny na zlepšení vlivu energetického spotřebiče ð výrobku ï na životní prostředí a orientují se na významné environmentální aspekty výrobku bez stanovení mezních hodnot. Metody uvedené v této příloze se použijí v případech, kdy není vhodné stanovit mezní hodnoty pro posuzovanou skupinu výrobků. Komise při vypracování návrhu prováděcího opatření, který bude předložen výboru uvedenému v článku 19, určí významné environmentální aspekty, které budou v prováděcím opatření uvedeny. Při vypracování prováděcích opatření, která stanoví obecné požadavky na ekodesign podle článku 15, určí Komise pro daný energetický spotřebič ð výrobek ï, na nějž se vztahuje prováděcí opatření, odpovídající parametry ekodesignu podle části 1, požadavky na poskytování informací podle části 2 a požadavky na výrobce podle části 3. ČÁST 1. POžADAVKY NA EKODESIGN ENERGETICKÝCH SPOTřEBIčů ð VÝROBKů ï 1.1. Týkají-li se designu výrobku, stanoví se významné environmentální aspekty s ohledem na tyto fáze životního cyklu výrobku: a) výběr a použití surovin; b) výroba; c) balení, doprava a distribuce; d) instalace a údržba; e) používání; f) konec životnosti, čímž se míní stadium energetického spotřebiče ð výrobku ï na konci jeho prvního použití až do jeho konečného odstranění. 1.2. U každé fáze se posuzují tyto environmentální aspekty, jsou-li relevantní: a) předpokládaná spotřeba materiálu, energie a jiných zdrojů, například vody; b) předpokládané emise do ovzduší, vod nebo půdy; c) předpokládané znečištění životního prostředí fyzikálními vlivy jako hluk, vibrace, záření, elektromagnetická pole; d) předpokládané množství vyprodukovaného odpadního materiálu; e) možnost opětovného použití, recyklace a využití materiálu nebo energie při zohlednění směrnice 2002/96/ES. 1.3. K vyhodnocení potenciálu ke zlepšení environmentálních aspektů, které jsou uvedeny v předchozím odstavci, se použijí níže uvedené parametry, případně doplněné dalšími kritérii: a) hmotnost a objem výrobku; b) použití materiálů pocházejících z recyklace; c) spotřeba energie, vody a jiných zdrojů během životního cyklu; d) použití látek, které byly podle směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [46] klasifikovány jako nebezpečné pro zdraví nebo životní prostředí, a při zohlednění právních předpisů o uvádění zvláštních látek na trh a jejich používání, například směrnic 76/769/EHS nebo 2002/95/ES; e) množství a druh spotřebních materiálů potřebných k řádnému používání a údržbě; f) ukazatele možnosti opětovného použití a recyklace: počet použitých materiálů a konstrukčních částí, použití normalizovaných dílů, doba potřebná pro demontáž, složitost nástrojů potřebných k demontáži, označení konstrukčních částí a materiálů vhodných k opětovnému použití a recyklaci příslušnými kódy (včetně označení plastových dílů v souladu s normami ISO), použití snadno recyklovatelných materiálů, snadná dostupnost hodnotných a jiných recyklovatelných konstrukčních částí a materiálů, snadná dostupnost konstrukčních částí a materiálů obsahujících nebezpečné látky; g) začlenění použitých konstrukčních částí; h) vyhnutí se technickým řešením, která jsou na újmu opětovnému použití a recyklaci konstrukčních částí a celých přístrojů; i) prodloužení doby životnosti vyjádřené: minimální zaručenou dobou životnosti, minimální dobou dostupnosti náhradních dílů, modularitou, možností modernizace, opravitelností; j) množství vyprodukovaného odpadu a nebezpečného odpadu; k) emise do ovzduší (skleníkové plyny, kyselinotvorné látky, těkavé organické sloučeniny, látky poškozující ozónovou vrstvu, perzistentní organické znečišťující látky, těžké kovy, částice jemné frakce a suspendované částice), aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/68/ES ze dne 16. prosince 1997 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje [47]; l) emise do vod (těžké kovy, látky s nepříznivým účinkem na kyslíkovou bilanci perzistentní organické znečišťující látky); m) emise do půdy (zejména prosakování a únik nebezpečných látek při používání výrobku a možnost vyplavování nebezpečných látek po uložení výrobku na skládku). ČÁST 2. POžADAVKY TÝKAJÍCÍ SE POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ V prováděcích opatřeních se může vyžadovat, aby výrobce poskytoval údaje, které mohou ovlivnit způsob zacházení s energetickým spotřebičem ð výrobkem ï jeho používání nebo recyklaci jinými osobami než výrobcem. Tato informace může případně zahrnovat: 10. informace konstruktéra týkající se výrobního procesu, 11. informace pro spotřebitele o významných environmentálních charakteristikách a vlivu výrobku na životní prostředí, které jsou přiloženy k výrobku při jeho uvádění na trh, aby zákazníci mohli porovnat tyto aspekty výrobků, 12. informace pro spotřebitele, které se týkají způsobu instalace, používání a údržby výrobku, aby se minimalizoval jeho dopad na životní prostředí a zajistila optimální doba životnosti, dále o způsobu likvidace výrobku na konci doby životnosti a případně informace o době dostupnosti náhradní součásti a o možnosti výrobek dodatečně modernizovat, 13. informace o zařízeních, ve kterých se provádí demontáž, recyklace nebo likvidace výrobku na konci doby životnosti. Tyto údaje se musí nacházet pokud možno na samotném výrobku. Tyto informace zohlední povinnosti podle jiných právních předpisů Společenství, například směrnice 2002/96/ES. PART 3. POžADAVKY NA VÝROBCE 1. S ohledem na environmentální aspekty určené v prováděcím opatření jako aspekty, které mohou být významným způsobem ovlivněny designem výrobku, jsou výrobci energetických spotřebičů povinni provést na základě reálných předpokladů o běžných podmínkách a účelu používání posouzení modelu energetického spotřebiče ð výrobku ï během jeho celého životního cyklu. Jiné environmentální aspekty mohou být posouzeny na základě dobrovolnosti. Na základě tohoto posouzení vytvoří výrobci ekologický profil energetického spotřebiče ð výrobku ï. Tento profil je založen na vlastnostech výrobku, které mají význam z hlediska životního prostředí, a na vstupech a výstupech během celého životního cyklu výrobku vyjádřených v měřitelných fyzikálních veličinách. 2. Výrobce použije toto posouzení k vyhodnocení alternativních projekčních řešení a vlivu výrobku na životní prostředí v porovnání s referenčními hodnotami. Tyto referenční hodnoty určí Komise v prováděcím opatření na základě informací získaných během přípravy opatření. Při výběru určitého projekčního řešení se dosáhne přiměřené rovnováhy mezi různými environmentálními aspekty týkajícími se životního prostředí a mezi těmito aspekty a jinými aspekty, jako jsou bezpečnost a zdraví, technické požadavky na funkčnost, kvalitu, výkonnost a ekonomické aspekty, včetně výrobních nákladů a prodejnosti, při dodržení všech příslušných právních předpisů. ____________________ ê 2005/32 ð nový PŘÍLOHA II ZPůSOB URčOVÁNÍ ZVLÁšTNÍCH POžADAVKů NA EKODESIGN (UVEDENÝ V čLÁNKU 15) Zvláštní požadavky na ekodesign jsou zaměřeny na zlepšení vybraného environmentálního aspektu výrobku. Mohou být ve formě požadavku na snížení spotřeby daného zdroje, například limit spotřeby zdroje v různých fázích životního cyklu energetického spotřebiče ð výrobku ï (například limit spotřeby vody při používání nebo množství daného materiálu zabudovaného do výrobku nebo minimální požadovaná množství recyklovaného materiálu). Při přípravě prováděcích opatření, která stanoví zvláštní požadavky na ekodesign podle článku 15, určí Komise pro daný energetický spotřebič ð výrobek ï, na nějž se vztahuje prováděcí opatření, odpovídající parametry ekodesignu podle přílohy I části 1 a stanoví úroveň těchto požadavků postupem podle čl. 19 odst. 2: 1. V technické, ekologické a ekonomické analýze se vybere řada reprezentativních vzorků dotyčného energetického spotřebiče ð výrobku ï dostupných na trhu a stanoví se technické možnosti zlepšení vlivu výrobku na životní prostředí, přičemž se přihlíží k ekonomické únosnosti těchto možností a dbá se na to, aby se předešlo významnému snížení použitelnosti nebo účelnosti výrobku pro spotřebitele. V rámci technické, ekologické a ekonomické analýzy se rovněž s ohledem na zvažované aspekty týkající se životního prostředí určí nejlépe použitelné výrobky a technologie, které jsou dostupné na trhu. Při vypracovávání této analýzy a při určování požadavků je třeba přihlédnout k vlastnostem výrobků dostupných na mezinárodních trzích a kritériím stanoveným v právních předpisech jiných zemí. Na základě této analýzy a při zohlednění ekonomické a technické proveditelnosti, jakož i potenciálu pro zlepšení, se přijmou konkrétní opatření za účelem snížení dopadu výrobku na životní prostředí. Co se týče spotřeby energie při používání, stanoví se úroveň energetické účinnosti nebo spotřeby tak, aby náklady životního cyklu reprezentativních vzorků energetických spotřebičů ð výrobků ï byly pro konečné uživatele co nejnižší, přičemž se zohlední důsledky pro jiné environmentální aspekty. Při analýze nákladů životního cyklu se používá reálná diskontní sazba podle údajů Evropské centrální banky a očekávaná doba životnosti energetického spotřebiče ð výrobku ï; přitom je třeba zohlednit souhrn změn kupní ceny (vyplývajících ze změn výrobních nákladů) a provozních nákladů, které vyplývají z různých úrovní jednotlivých možností technického zdokonalení, započítaných u posuzovaných reprezentativních vzorků energetického spotřebiče ð výrobku ï pro dobu jejich životnosti. Do provozních nákladů patří především spotřeba energie a náklady na jiné zdroje (například voda nebo prací a čisticí prostředky). Provede se analýza citlivosti zahrnující relevantní faktory (například cena energie nebo jiných zdrojů, náklady na suroviny nebo výrobní náklady, diskontní sazby) a případně i externí náklady pro životní prostředí, včetně emisí skleníkových plynů, kterým lze zabránit, aby se zjistilo, zda dojde k významným změnám a zda jsou celkové závěry spolehlivé. Podle toho se požadavek upraví. Stejný postup by mohl být použit i pro jiné zdroje, například vodu. 2. K provedení technických, ekologických a ekonomických analýz by se mohly použít informace, které jsou dostupné v rámci jiných činností Společenství. Totéž platí pro informace ze stávajících programů prováděných v ostatních částech světa k určení zvláštních požadavků na ekodesign energetických spotřebičů ð výrobků ï, které jsou předmětem obchodu s hospodářskými partnery EU. 3. Datum vstupu požadavku v platnost zohlední dobu potřebnou pro vývoj nového výrobku. ____________________ ⎢ 2005/32 ð nový PŘÍLOHA III OZNAčENÍ CE (UVEDENÝCH V čL. 5 ODST. 2) [pic] Označení CE musí být velké alespoň 5 mm. Při zmenšení nebo zvětšení označení CE je nutné dodržet rozměry uvedené na obrázku. Označení CE musí být připojeno k energetickému spotřebiči ð výrobku ï . Není-li to možné, musí být připojeno k obalu a k průvodním dokladům. ____________________ ⎢ 2005/32 ð nový PŘÍLOHA IV INTERNÍ KONTROLA DESIGNU (UVEDENÝ V čLÁNKU 8) 1. V této příloze je popsán postup, kterým výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce, který plní povinnosti stanovené v bodu 2 této přílohy, zajistí a prohlásí, že energetický spotřebič ð výrobek ï splňuje příslušné požadavky použitelného prováděcího opatření. Prohlášení o shodě se může týkat jednoho nebo více výrobků a výrobce je musí uschovat. 2. Výrobce sestaví technickou dokumentaci, která umožní posouzení shody energetického spotřebiče ð výrobku ï s požadavky použitelného prováděcího opatření. Dokumentace uvádí zejména: a) obecný popis energetického spotřebiče ð výrobku ï a jeho zamýšlené použití; b) výsledky příslušných studií vlivu na životní prostředí, které výrobce provedl, nebo i odkazy na související literaturu nebo případové studie, které výrobce použil při vyhodnocení, dokumentování a určení projekčních řešení designu výrobku; c) ekologický profil, je-li vyžadován prováděcím opatřením; d) prvky specifikace designu výrobku týkající se ekologických aspektů designu; e) seznam příslušných norem uvedených v článku 10, které byly zcela nebo částečně použity, a popis řešení přijatých ke splnění požadavků použitelného prováděcího opatření, nebyly-li použity normy podle článku 10 nebo pokud tyto normy nepokrývají zcela požadavky použitelného prováděcího opatření; f) kopie údajů o ekologických aspektech designu výrobku, které jsou poskytovány v souladu s požadavky uvedenými v příloze I části 2; g) výsledky provedených měření požadavků na ekodesign, včetně údajů o shodě těchto měření s požadavky na ekodesign stanovenými v použitelném prováděcím opatření. 3. Výrobce přijme veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byl výrobek vyráběn v souladu se specifikacemi uvedenými v části 2 a s požadavky opatření, jež se na něj vztahuje. ____________________ ⎢ 2005/32 ð nový PŘÍLOHA V SYSTÉM řÍZENÍ PRO POSUZOVÁNÍ SHODY (UVEDENÝ V čLÁNKU 8) 1. Tato příloha popisuje postup, kterým výrobce, který splňuje podmínky uvedené v bodu 2 této přílohy, zajistí a prohlásí, že energetický spotřebič ð výrobek ï splňuje požadavky použitelného prováděcího opatření. Prohlášení o shodě se může týkat jednoho nebo více výrobků a výrobce je musí uschovat. 2. K posouzení shody energetického spotřebiče ð výrobku ï lze použít systém řízení za předpokladu, že do něj výrobce začlení prvky týkající se životního prostředí popsané v bodu 3 této přílohy. 3. Prvky týkající se životního prostředí u systému řízení Tento bod popisuje prvky systému řízení a postupy, kterými výrobce může prokázat, že energetický spotřebič ð výrobek ï splňuje požadavky použitelného prováděcího opatření. 3.1. Ekologicky orientovaná výrobková politika Výrobce musí prokázat shodu s požadavky použitelného prováděcího opatření. Výrobce musí být schopen rovněž předložit rámec pro určování a přezkum cílů a ukazatelů v oblasti vlivu výrobku na životní prostředí se zřetelem na zlepšení celkového vlivu výrobku na životní prostředí. Veškerá opatření, která výrobce přijme ke zlepšení celkového vlivu energetického spotřebiče ð výrobku ï na životní prostředí a případně ke stanovení jeho ekologického profilu, vyžaduje-li to prováděcí opatření, prostřednictvím konstrukce a úpravou výrobního procesu musí být systematicky a řádně dokumentována ve formě písemných postupů a pokynů. Tyto postupy a pokyny musí zejména obsahovat náležitý popis: 14. seznamu dokumentů, které je třeba vyhotovit k prokázání shody energetického spotřebiče ð výrobku ï a které musí být případně dostupné, 15. cílů a ukazatelů v oblasti vlivu výrobku na životní prostředí a organizační struktury, odpovědnosti, řídících pravomocí a přidělování zdrojů s ohledem na splnění a udržení těchto cílů a ukazatelů, 16. kontrol a zkoušek, které je třeba provést po dokončení výroby k ověření, zda výrobek splňuje ukazatele v oblasti vlivu na životní prostředí, 17. postupů pro kontrolu a zajištění pravidelné aktualizace požadované dokumentace, 18. způsobu, kterým se ověřuje začlenění prvků týkajících se životního prostředí do systému řízení a jejich účinnost. 3.2. Plánování Výrobce vypracuje a uchovává a) postupy k určení ekologického profilu výrobku; b) cíle a ukazatele v oblasti vlivu výrobku na životní prostředí, které zohledňují možnosti technických řešení zahrnujících i technické a ekonomické požadavky; c) program k dosažení těchto cílů. 3.3. Provedení a dokumentace 3.3.1. Dokumentace k systému řízení musí určovat zejména toto: a) odpovědnost a pravomoc je určena a zdokumentována s cílem zajistit účinně ekologicky orientovanou výrobkovou politiku a vykazovat její provádění za účelem kontroly a zlepšení; b) vypracování dokumentů, které označí uplatňované techniky kontroly designu a ověřování a používané procesy a systematická opatření, které jsou používány při projektování výrobku; c) výrobce vyhotoví a uchovává údaje, ve kterých jsou popsány hlavní environmentální prvky systému řízení a postupy ke kontrole všech požadovaných dokladů. 3.3.2. Dokumentace k energetickému spotřebiči ð výrobku ï stanoví zejména: a) obecný popis energetického spotřebiče ð výrobku ï a jeho zamýšlené použití; b) výsledky příslušných studií vlivu na životní prostředí, které výrobce provedl, nebo i odkazy na související literaturu nebo případové studie, které výrobce použil při vyhodnocení, dokumentování a určení projekčních řešení designu výrobku; c) ekologický profil, je-li vyžadován prováděcím opatřením; d) dokumenty popisující výsledky provedených měření požadavků na ekodesign včetně údajů o shodě těchto měření s požadavky na ekodesign stanovenými v použitelném prováděcím opatření; e) výrobce vyhotoví specifikaci, která uvádí použité normy; nebyly-li použity normy uvedené v článku 10 nebo nepokrývají-li harmonizované normy zcela požadavky použitelného prováděcího opatření, prostředky, které byly použity k zajištění shody; f) kopie údajů o ekologických aspektech designu, které jsou poskytovány v souladu s požadavky uvedenými v příloze I části 2. 3.4. Kontroly a opatření k nápravě a) výrobce musí přijmout veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byl energetický spotřebič ð výrobek ï vyráběn v souladu se specifikacemi designu a s požadavky prováděcího opatření, jež se na tento výrobek vztahuje; b) výrobce vypracuje a uchovává postupy ke kontrole a řešení neshody a provede změny v dokumentovaných postupech vyplývající z opatření k nápravě; c) výrobce provede přinejmenším každé tři roky úplný interní audit systému řízení s ohledem na jeho environmentální prvky. ____________________ ⎢ 2005/32 PŘÍLOHA VI PROHLÁšENÍ O SHODě (UVEDENÉ V čL. 5 ODST. 3) Prohlášení o shodě CE musí obsahovat tyto prvky: 1. jméno nebo název a adresu výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce; 2. dostatečně podrobný popis vzoru umožňující jeho jednoznačné určení; 3. případně odkazy na použité harmonizované normy; 4. případně jiné použité normy a technické specifikace; 5. případně odkaz na použité právní předpisy Společenství týkající se připojování označení CE; 6. jméno a podpis osoby oprávněné zavazovat výrobce nebo jeho zplnomocněného zástupce. ____________________ ⎢ 2005/32 ð nový PŘÍLOHA VII OBSAH PROVÁDěCÍCH OPATřENÍ (UVEDENÝCH V čL. 15 ODST. 8) Prováděcí opatření obsahuje zejména: 1. přesnou definici druhů energetických spotřebičů ð výrobku/výrobků ï, na nějž/něž se opatření vztahuje; 2. požadavky na ekodesign energetického spotřebiče ð výrobku/výrobků ï, na nějž/než se opatření vztahuje, datum provedení, postupná nebo přechodná opatření nebo lhůty; - v případě obecných požadavků na ekodesign příslušné fáze a aspekty podle přílohy I části 1.1 a 1.2, s doložením příkladů parametrů uvedených v příloze I části 1.3 jako návodu k vyhodnocení zlepšení stanovených environmentálních aspektů, - v případě zvláštních požadavků na ekodesign jejich úroveň; 3. parametry ekodesignu uvedené v příloze I části 1, pro něž není nutný žádný požadavek na ekodesign; 4. požadavky na instalaci energetického spotřebiče ð výrobku ï, pokud má přímý účinek na životní prostředí; 5. normy nebo postupy měření, které se mají použít; existují-li harmonizované normy, jejichž referenční čísla byla zveřejněna odkazem v Úředním věstníku Evropské unie , použijí se tyto normy; 6. údaje o posouzení shody podle rozhodnutí 93/465/EHS - má-li se použít jiný modul než modul A, důvody pro výběr tohoto postupu, - případně kritéria pro schválení nebo certifikaci třetích stran. Jsou-li v jiných požadavcích na CE stanoveny pro stejný energetický spotřebič ð výrobek ï různé moduly, použije se pro dotyčný požadavek modul uvedený v prováděcím opatření; 7. informace, které mají poskytnout výrobci, zejména o prvcích technické dokumentace, které jsou třeba pro usnadnění kontrol shody energetického spotřebiče ð výrobku ï s prováděcím opatřením; 8. délka přechodného období, během nějž členské státy musí povolit, aby mohly být na trh nebo do provozu uváděny energetické spotřebiče ð výrobky ï, které odpovídají právním předpisům platným na jejich území v době přijetí prováděcího opatření; 9. datum vyhodnocení a případné revize prováděcího opatření s přihlédnutím k rychlosti technického pokroku. ____________________ ⎢ 2005/32 ð nový PŘÍLOHA VIII Kromě základního právního požadavku, aby samoregulační iniciativy byly v souladu s veškerými ustanoveními Smlouvy (zejména s pravidly vnitřního trhu a hospodářské soutěže) a s mezinárodními závazky Společenství, včetně pravidel mnohostranného obchodu, může být při posuzování přípustnosti samoregulačních iniciativ jako alternativy k prováděcímu opatření v souvislosti s touto směrnicí použit tento neúplný orientační seznam kritérií: 1. OTEVřENÁ ÚčAST Samoregulační iniciativy musejí být přístupné účastníkům ze třetích zemí, a to jak v přípravné fázi, tak ve fázi provádění. 2. PřIDANÁ HODNOTA Samoregulační iniciativy musí přinášet přidanou hodnotu (více než „obvyklý obchod“) ve smyslu zlepšení celkového vlivu daných energetických spotřebičů ð výrobků ï na životní prostředí. 3. REPREZENTATIVNOST Podniky a jejich sdružení, které se účastní samoregulační aktivity, musí představovat výraznou většinu příslušného hospodářského odvětví s co nejmenším počtem výjimek. Je třeba zajistit dodržování pravidel hospodářské soutěže. 4. KVANTIFIKOVANÉ A PřEDSTAVENÉ CÍLE Cíle, které si účastníci vytknou, musí být formulovány srozumitelně a jednoznačně, přičemž je třeba vycházet z přesně vymezených zásad. Pokud se samoregulační iniciativa týká delšího období, je třeba stanovit rovněž průběžné cíle. Musí být možné sledovat, zda jsou konečné a průběžné cíle dodržovány, a to za použití jednoznačných a spolehlivých ukazatelů. Stanovení těchto ukazatelů musí být usnadněno poskytnutím údajů pocházejících z výzkumu a doprovodných vědecko-technických údajů. 5. ÚčAST OBčANSKÉ SPOLEčNOSTI V zájmu průhlednosti je třeba zajistit zveřejnění samoregulačních iniciativ, a to rovněž za pomoci internetu a jiných elektronických prostředků pro šíření informací. Totéž platí pro průběžné a závěrečné zprávy o sledování. Zúčastněné strany včetně členských států, podniků, nevládních organizací působících v oblasti životního prostředí a sdružení spotřebitelů musí být vyzvány k podání připomínek k samoregulační iniciativě. 6. DOHLED A PřEDKLÁDÁNÍ ZPRÁV Samoregulační iniciativy musí obsahovat řádný systém dohledu s jednoznačně stanovenou odpovědností podniků a nezávislých inspektorů. K účasti na dohledu plnění cílů musí být přizvány útvary Komise ve spolupráci s účastníky samoregulační iniciativy. Plán dohledu a předkládání zpráv musí být podrobný, průhledný a objektivní. Útvary Komise za pomoci výboru uvedeného v čl. 19 odst. 1 posoudí, zda byly cíle dobrovolné dohody nebo jiného samoregulačního opatření dosaženy. 7. NÁKLADOVÁ EFEKTIVITA PROVÁDěNÍ SAMOREGULAčNÍ INICIATIVY Náklady na provádění samoregulačních iniciativ, zejména pokud jde o dohled, nesmí vytvořit nepřiměřenou administrativní zátěž ve srovnání s cíli iniciativy a s jinými dostupnými nástroji. 8. UDRžITELNOST Samoregulační iniciativy musí vycházet z politických cílů této směrnice, včetně integrovaného přístupu, a musí být v souladu s hospodářským a sociálním rozměrem udržitelného rozvoje. Musí do nich být zahrnuta také ochrana zájmů spotřebitelů (zdraví, kvalita života a hospodářské zájmy). 9. SOULAD S JINÝMI POBÍDKAMI Samoregulační iniciativy nepovedou k očekávaným výsledkům, pokud jiné faktory a pobídky — tlak tržního prostředí, daně, vnitrostátní právní předpisy — vysílají účastníkům protichůdné signály. Soudržnost politik má v tomto směru zásadní význam a je třeba k ní přihlížet při hodnocení účinnosti iniciativy. ____________________ ⎡ PŘÍLOHA IX ČÁST A Zrušená směrnice a její postupné změny (uvedené v článku 24) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES (Úř. věst. L 191, 22.7.2002, s. 29.) | Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/28/ES (Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 48.) | pouze článek 1 | ČÁST B Lhůty pro provedení do vnitrostátních právních předpisů (uvedené v článku 24) Směrnice | Lhůta pro provedení | 2005/32/ES | 11. srpna 2007 | 2008/28/ES | - | _____________ PŘÍLOHA X SROVNÁVACÍ TABULKA Směrnice 2005/32/ES | Tato směrnice | Články 1 až 20 | Články 1 až 20 | Článek 21 | __________ | Čl