Nejvíce k plnění cíle týkajícího se opatření v oblasti klimatu přispěly nižší emise uhlíku z dopravy a investice do obnovitelných zdrojů energie. Přizpůsobování se změně klimatu představovalo v regionech, na něž se vztahuje vnější zápůjční mandát, 8 % financování EIB v souvislosti s klimatem. V roce 2019 EIB přijala novou úvěrovou politiku v oblasti energetiky. V jejím rámci bude EIB mimo EU podporovat rozvoj nízkouhlíkových, účinných a spolehlivých energetických systémů, které zlepšují přístup k moderním a cenově dostupným zdrojům energie. Kromě toho bude EIB v souladu s cíli udržitelného rozvoje OSN, jež zahrnují zdvojnásobení celosvětové míry zvyšování energetické účinnosti do roku 2030, uplatňovat mimo EU tutéž zásadu jako v EU. EIB bude v rámci svého úsilí na podporu inkluzivního a udržitelného růstu nadále podporovat projekty v oblasti energetiky, které přispívají k plnění cílů, jež OSN stanovila v Agendě pro udržitelný rozvoj 2030.

Opatření v oblasti přizpůsobení se změně klimatu a jejího zmírňování podpoří v regionech, na něž se vztahuje vnější zápůjční mandát, úvěry podepsané v roce 2019 v hodnotě 2,7 miliardy EUR, z čehož je téměř 1,5 miliardy EUR kryto ze záruky EU. Na konci roku 2019 činil kumulativní poměr opatření v oblasti klimatu v období stávajícího vnějšího zápůjčního mandátu více než 35 % čisté hodnoty podepsaných úvěrů, čímž byl překročen minimální cíl ve výši 25 % stanovený v rozhodnutí o vnějším zápůjčním mandátu a splněn cíl, aby do roku 2020 alespoň 35 % celkových finančních operací EIB směřovalo do rozvíjejících se ekonomik a rozvojových zemí mimo Unii.

Nejnižší míra využití záruky EU je patrná mezi zeměmi usilujícími o přistoupení k EU. To lze vysvětlit omezením operací EIB v Turecku vzhledem k politickému a hospodářskému vývoji od roku 2016. Podprůměrnou míru využití lze také zaznamenat v jižním sousedství, u něhož EIB nadále považuje celkové operační prostředí za problematické, a to zčásti kvůli tomu, že v některých zemích panuje politická nestabilita, roste veřejný dluh a zmenšuje se fiskální prostor. EIB rovněž uvádí jako zdroj komplikací nedostatečné kapacity a schopnosti předkladatelů.

EIB v rámci vnějšího zápůjčního mandátu a prostřednictvím nástrojů vlastního rizika EIB v roce 2019 podepsala první smlouvu o financování ve vztahu k 66 projektům. EIB 65 z těchto 66 nových projektů v rámci prvního pilíře rámce pro měření výsledků ohodnotila přinejmenším jako „významné“, což znamená, že se má za to, že jsou v souladu s cíli vnějšího zápůjčního mandátu a že významně přispívají k naplňování vnitrostátních rozvojových cílů, nebo rozvojových cílů EU, a to vždy v jedné z těchto oblastí významně a ve druhé středně. Celkem 42 projektů získalo od EIB vzhledem k významnému příspěvku k naplňování priorit EU i vnitrostátních rozvojových cílů „vysoké“ hodnocení.

EIB sleduje očekávané výsledky a dopad svých finančních operací prostřednictvím rámce pro měření výsledků, který se používá od roku 2012. Při hodnocení se určí ukazatele výsledků spolu s výchozími scénáři a cíli, na jejichž základě jsou odhadovány očekávané hospodářské, sociální a environmentální výsledky. Po celou dobu životnosti projektu je na základě těchto referenčních ukazatelů výkonnosti sledováno plnění cílů, o němž je následně podána zpráva při dosažení několika milníků: dokončení projektu a tří let od dokončení projektu („po dokončení“) u přímých operací, konce investičního období a konce životnosti u fondů soukromého kapitálu a konce období přidělování prostředků u úvěrových linek. Většina operací EIB v rámci vnějšího zápůjčního mandátu slouží k financování investic do infrastruktury, jejichž dokončení obvykle trvá mnoho let. Údaje o skutečných výsledcích a dopadech dosažených s podporou rozpočtové záruky EU proto bývají běžně k dispozici se značným časovým odstupem.

Díky doposud shromážděným výsledkům získaným díky rámci EIB pro měření výsledků začínají být postupně k dispozici také údaje o skutečně dosažených výsledcích u některých operací, u nichž byly očekávané výsledky formulovány prostřednictvím rámce pro měření výsledků při zahájení jeho fungování v roce 2012. Za rok 2019 podala EIB zprávu o výsledcích dosažených u osmnácti operací ve finančním sektoru (úvěrových linek) – jednalo se o deset operací v Turecku, tři v Egyptě, dvě v Černé Hoře, dvě v Srbsku a jednu v Tunisku. V rámci těchto operací poskytly partnerské banky celkem 2,3 miliardy EUR formou 5 531 úvěrů. Z toho 5 202 úvěrů využily malé a střední podniky a 329 společnosti se střední tržní kapitalizací. Průměrná doba splatnosti úvěrů poskytnutých konečným příjemcům (váženo podle velikosti úvěru) činila 4,4 roku. Konečné přijímající společnosti celkem měly přibližně 266 000 zaměstnanců a průměrnou přijímající společnost představovala „malá“ společnost se 48 zaměstnanci.

3.4UPLATNĚNÍ ZÁRUKY EU

Od roku 2012 do roku 2019 požádala EIB o celkovou částku ve výši 476 milionů EUR, z toho v roce 2019 o částku ve výši téměř 55 milionů EUR. Zbytková jistina, s ohledem na niž by bylo možno požádat o plnění ze záruky, na konci roku 2019 činila 161 milionů EUR. V roce 2019 podala EIB několik nových žádostí o plnění ze záruky EU v důsledku nesplacených částek syrských státních úvěrů. Úsilí o vymáhání nesplacených částek nebylo doposud úspěšné. EIB podnikla následné kroky u příslušných soudů s cílem zachovat nároky EU na částky, které Sýrie dluží.

V červnu 2016 EIB požádala o čerpání záruky ke krytí politických rizik v souvislosti s úvěrem, který byl poskytnut letišti Enfidha v Tunisku. Na základě následných jednání mezi EIB a Komisí byla uzavřena dohoda o způsobu čerpání této záruky. EIB a Komise se v zásadě dohodly, že se rovným dílem podělí o expozici, jež vyplývá z dohody o půjčce. Dlužník, jeho akcionáři, věřitelé a tuniské orgány uzavřeli v roce 2019 dohodu o restrukturalizaci, která měla podle očekávání vstoupit v platnost v roce 2020. V návaznosti na podpis dohody o restrukturalizaci, k němuž došlo v prosinci 2019, byla po čtyřech letech provedena první platba, a to přibližně ve výši 1,4 milionu EUR. V souladu s dohodou, kterou uzavřely EIB a Komise, byla polovina obdržené částky v lednu 2020 vyplacena Komisi.

4.SPOLUPRÁCE EIB S JINÝMI PARTNERY

4.1SPOLUPRÁCE S KOMISÍ

Spolupráce mezi EIB a Komisí v záležitostech týkajících se vnějšího zápůjčního mandátu se uskutečňuje v rámci širšího partnerství mezi oběma institucemi, včetně nástrojů EU pro kombinování zdrojů, které podporují činnost rozvojových finančních institucí mimo EU a k nimž patří například investiční platforma sousedství, investiční rámec pro západní Balkán a technická pomoc v rámci iniciativy na posílení ekonomické odolnosti.

EIB pokračovala ve využívání těchto nástrojů, tj. zvýhodněného financování z rozpočtových zdrojů EU, na podporu přípravy a/nebo provádění projektů financovaných EIB. V roce 2019 schválila EIB na provádění ze strany EIB v regionech, na něž se vztahuje vnější zápůjční mandát, 22 nových grantů v celkové hodnotě 226 milionů EUR, jež byly zcela nebo částečně financovány z rozpočtu EU. Z této částky bylo 37,6 milionu EUR přiděleno na technickou pomoc, 148,5 milionu EUR na investiční granty a 40,1 milionu EUR na finanční nástroje. Kromě toho bylo schváleno 22 operací v celkové hodnotě 34,6 milionu EUR zahrnutých do technické pomoci v rámci iniciativy na posílení ekonomické odolnosti. Z uvedených grantů, které buď byly přímo financovány z vlastních zdrojů EIB (např. technická pomoc v rámci iniciativy na posílení ekonomické odolnosti), nebo byly prováděny ze strany EIB a zcela nebo částečně financovány z rozpočtu EU, již bylo poskytnuto nebo teprve bude poskytnuto financování na 21 projektů EIB podepsaných v roce 2019 v regionech, na něž se vztahuje vnější zápůjční mandát.

EIB je rovněž jedním z partnerů provádějících novou záruku EU, která je poskytována prostřednictvím Evropského fondu pro udržitelný rozvoj (EFSD). Vnější zápůjční mandát a EFSD se však zaměřují na různé typy produktů, dlužníků a zeměpisných oblastí. EFSD se například nevztahuje na západní Balkán, zatímco vnější zápůjční mandát nezahrnuje velké části Afriky. Proces rozhodování o zárukách EU udělených v rámci EFSD se mimoto liší od počáteční sedmileté záruky poskytnuté EIB v souvislosti s vnějším zápůjčním mandátem.

Komise v červnu 2018 navrhla, aby byl v roce 2021 zřízen nový nástroj pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci a aby bylo přepracováno poskytování rozpočtových záruk EU na investice mimo EU. Přístup navržený na období po roce 2020 je založen na koncepci „otevřené architektury“, v níž by partnerským finančním institucím měla být poskytována záruka EU na základě jejich odborných znalostí, aby EU dosáhla co největších reálných účinků na rozvoj. EIB by zůstala klíčovým partnerem pro financování investic mimo EU, zejména pokud jde o projekty v oblasti investic veřejného sektoru, pro záruky EU by však byla způsobilá i řada dalších finančních institucí. Nástroj pro sousedství a rozvojovou a mezinárodní spolupráci předpokládá silné politické řízení ze strany EU a posílenou koordinaci s finančními institucemi, které slouží jako partneři při provádění. Komise a EIB diskutovaly na technických jednáních o způsobech, jakými by Evropská unie po roce 2020 mohla poskytovat záruky EIB.