Zvláštní zpráva č. 21/2012 „Nákladová efektivita investic do energetické účinnosti v rámci politiky soudržnosti“





GLOSÁŘ Energetická účinnost : Energetickou účinností se rozumí využití menších energetických vstupů při zajištění stejné úrovně ekonomické činnosti nebo služby. Investice do energetických úspor a energetické účinnosti má lepší ekonomickou a společenskou návratnost než investice do dodávek energie. Energetická účinnost zvětšuje potenciál pro hospodářský růst, zvyšuje konkurenceschopnost podniků, snižuje výdaje domácností, vede k menší závislosti na dovozu energie a snižuje emise. Energetický audit : Standardní energetický audit spočívá v komplexní analýze energetických systémů daného objektu. Zahrnuje především vypracování výchozí hodnoty pro měření spotřeby energie, zhodnocení možných energetických úspor a nákladové efektivity náležitě zvolených opatření na úspory energie. Jednotky energie : Tuna ropného ekvivalentu (toe) je množství energie uvolněné při spalování jedné tuny ropy, přibližně 42 GJ. Gigajoule (GJ) Giga/mega/kilowatthodina (G/M/kWh) Metodika výpočtu optimálních nákladů pro budovy : Účelem metodiky výpočtu optimálních nákladů je vytvořit právní rámec pro zvýšení minimálních požadavků členských států na energetickou náročnost budov s cílem zajistit, aby byla přijata všechna ekonomicky racionální opatření. Nákladově efektivní investice : Nákladově efektivní investice je nejméně nákladnou alternativou pro dosažení dané úrovně výkonnosti nebo nejvyšší možné úrovně výkonnosti při dané úrovni nákladů. Nákladovou efektivitu lze využít také pro porovnání alternativních projektů v rámci programu a pro stanovení, který z nich je prioritní. (Kreith, F., Goswami, Y. D. Handbook of Energy Efficiency and Renewable Energy, Taylor & Francis, Boca Raton, USA, 2007). Dosažení co nejlepšího vztahu mezi použitými prostředky a dosaženými výsledky je jednou z podmínek při vynakládání prostředků EU (viz čl. 27 odst. 2 finančního nařízení). Národní akční plán energetické účinnosti : V národních akčních plánech energetické účinnosti musí členské státy uvést, jak hodlají splnit orientační cíl dosáhnout 9 % úspor energie do roku 2016, požadovaný směrnicí Evropského Parlamentu a Rady 2006/32/ES o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách. Národní akční plány by měly popisovat plánovaná opatření na zlepšení energetické účinnosti a uvádět, jakým způsobem bude zajištěn soulad s ustanoveními o příkladné úloze veřejného sektoru a poskytování informací a poradenství konečným spotřebitelům. Operační program (OP) : Dokument předložený členským státem a schválený Komisí, jenž prostřednictvím uceleného souboru priorit (v nařízení č. 1083/2006 označovaných jako "prioritní osy") určuje strategii rozvoje, která má být prováděna s pomocí Fondu soudržnosti. Prioritní osy se skládají ze skupin operací, které spolu vzájemně souvisejí a mají konkrétní měřitelné cíle. Dále se dělí na opatření. Opatřením (tímto pojmem jsou v této zprávě označeny také kroky nebo procesy) se rozumí projekt nebo skupina projektů, které vybírá řídicí orgán (podle kritérií stanovených monitorovacím výborem) a realizuje jeden či více příjemců. Politika soudržnosti : Politika EU, jejímž cílem je posilovat hospodářskou, územní a sociální soudržnost v Evropské unii zmenšováním rozdílů v rozvoji různých regionů. Tento audit se vztahoval především na následující dva fondy: a) Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), který je zaměřen na investice do infrastruktury, tvorbu a zachování pracovních míst a podporu místních rozvojových činností malých a středních podniků; b) Fond soudržnosti (FS), který je zaměřen na posílení hospodářské a sociální soudržnosti financováním projektů v oblasti životního prostředí a dopravy v členských státech, jejichž HNP na obyvatele je nižší než 90 % průměru EU. Prostá doba návratnosti : Doba návratnosti je jednou z metod hodnocení nákladové efektivity. Je to čas, který uplyne mezi počáteční investicí a okamžikem, kdy se akumulují dostatečné úspory, jimiž je investice splacena. Řídicí orgán : Subjekt na celostátní, regionální nebo místní úrovni, určený členským státem, který Komisi navrhuje operační program ke schválení a odpovídá za jeho následné řízení a provádění. SHRNUTÍ I. Náklady na zvýšenou spotřebu energie, vyčerpávání zásob fosilních paliv a vliv lidské činnosti na globální změnu klimatu jsou hlavní hnací silou politik energetické účinnosti v posledních letech. Evropská unie poskytla od roku 2000 z fondů politiky soudržnosti téměř 5 miliard EUR na spolufinancování opatření v oblasti energetické účinnosti v členských státech. Za řádné finanční řízení těchto prostředků odpovídá v souladu se systémem sdíleného řízení Evropská komise spolu s celostátními a regionálními orgány. II. Evropský účetní dvůr posuzoval, zda jsou investice do energetické účinnosti financované v rámci politiky soudržnosti nákladově efektivní. Při hledání odpovědi na tuto otázku Účetní dvůr zkoumal, zda a) byly pro plánování a financování nastaveny vhodné podmínky tak, aby byla zajištěna nákladová efektivita investic do energetické účinnosti, a zda b) projekty energetické účinnosti veřejných budov byly nákladově efektivní. III. Audit proběhl v České republice, Itálii a Litvě, což jsou státy, které z Fondu soudržnosti a Evropského fondu pro regionální rozvoj získaly na opatření energetické účinnosti v programovém období 2007–2013 největší příspěvky a do roku 2009 také přidělily na projekty v této oblasti největší částky. V rámci auditu se prověřovaly čtyři operační programy a vzorek 24 investičních projektů týkajících se energetické účinnosti ve veřejných budovách. IV. Účetní dvůr dospěl k následujícím závěrům: a) Pro plánování a financování nebyly nastaveny vhodné podmínky, které by zajišťovaly nákladovou efektivitu investic do energetické účinnosti, neboť: - u kontrolovaných operačních programů chybělo patřičné posouzení potřeb, které by umožnilo určit, v kterých konkrétních odvětvích by bylo možné dosáhnout úspor energie a jak toho docílit nákladově efektivním způsobem, a zdůvodnit tak zvolená opatření a s nimi související náklady. Vnitrostátní orgány nezajistily, aby tato opatření byla začleněna do národních akčních plánů energetické účinnosti; - koncept nákladové efektivity, neboli nejlepší vztah mezi použitými prostředky a dosaženými výsledky, nebyl pro členské státy při přidělování finančních prostředků na opatření energetické účinnosti a konkrétní projekty rozhodujícím kritériem. Toto hledisko neposuzovala ani Komise před schválením operačních programů; - ukazatele výkonnosti nastavené pro opatření energetické účinnosti nebyly z hlediska monitorování programů vhodné. Komise ve svých pokynech k monitorování žádné ukazatele pro energetickou účinnost neuvádí. Výsledky opatření vykázané řídicími orgány proto nejsou mezi jednotlivými státy EU vzájemně srovnatelné a nelze je vykázat v souhrnné hodnotě. b) Kontrolované projekty týkající se energetické účinnosti ve veřejných budovách nebyly nákladově efektivní: - Přestože se u kontrolovaných projektů realizovaly plánované hmotné výstupy, jako např. výměna oken a dveří nebo zateplení fasády a střechy, náklady na ně byly v poměru k možné úspoře energie vysoké. Potřeba renovovat veřejné budovy byla důležitějším kritériem než energetická účinnost. Ačkoliv se kontrolované projekty zaměřovaly na úsporu energie a zvýšení komfortu, výsledný poměr mezi energetickými úsporami a investičními náklady nebyl dobrý. Průměrná doba návratnosti investic byla přibližně 50 let, což je vzhledem k životnosti renovovaných prvků budov i budov samotných příliš dlouho; - Energetické audity buď nebyly povinné (Itálie, Litva), anebo pokud se vyžadovaly (Česká republika), investiční varianty doporučené energetickým auditorem byly až příliš nákladné. V 18 z 24 kontrolovaných projektů nebylo možné skutečné úspory energie ověřit, protože se spolehlivě neměřily. V. Účetní dvůr Komisi doporučuje, aby financování opatření energetické účinnosti v rámci politiky soudržnosti podmínila patřičným posouzením potřeb, pravidelným monitorováním a používáním srovnatelných ukazatelů výkonnosti a také uplatňováním transparentních kritérií pro výběr projektů a standardních investičních nákladů na jednotku ušetřené energie při maximální přijatelné prosté době návratnosti. ÚVOD ENERGETICKÁ ÚČINNOST 1. Lepší energetická účinnost umožňuje zajistit stejnou úroveň ekonomické činnosti nebo služby při využití menších energetických vstupů. Opatření v oblasti energetické účinnosti nabízejí dosud nevyužité možnosti, jak snížit energetickou spotřebu, omezit negativní vliv lidské činnosti a podpořit zabezpečení dodávek energie [1]. Vyšší energetická účinnost je důležitá v obytných, veřejných i obchodních budovách, ve výrobním odvětví, v dopravě a při výrobě a distribuci energie. 2. Mezi typické investice do energetické účinnosti patří dodatečná izolace budov, energeticky účinná okna, termoregulace, modernizace systémů dálkového vytápění, průmyslových motorů, elektrických a parních systémů, kombinovaná výroba tepla a elektřiny, využití energie z ventilačního vzduchu a odpadních a recyklovaných materiálů. V dopravě lze dosáhnout výrazné změny přechodem ze silniční dopravy na jiné druhy dopravy [2] a vyšší palivovou účinností. 3. Potenciál v oblasti energetické účinnosti není ani zdaleka plně vyčerpán, jak je vidět z tabulky 1 (Komise posuzovala pokrok porovnáním původních předpokladů z roku 2007 s těmi posledními z roku 2009). Investice do energetické účinnosti brzdí řada okolností. Hlavními z nich jsou vysoké vstupní náklady a nejisté přínosy. Do investičních rozhodnutí se promítají ceny energií, právní nejistota, dostupnost dotací i úvěrové možnosti. Tyto překážky lze odstranit prostřednictvím veřejných opatření zaměřených na řešení tržních a regulačních nedostatků. CÍLE POLITIKY EU 4. Podpora energetické účinnosti je zakotvena v čl. 194 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie v kontextu vytváření a fungování vnitřního trhu a s přihlédnutím k potřebě chránit a zlepšovat životní prostředí. V roce 2007 si Evropská unie vytyčila nezávazný cíl snížit předpokládanou spotřebu primární energie do roku 2020 o 20 % [3]. Komise však v posouzení současných politik [4] (včetně těch, které jsou ve fázi návrhu) uvedla, že bez dalších opatření dosáhne EU do roku 2020 celkem pouze 9 % úspor energie (viz tabulka 1). Většinu dalšího úsilí na splnění zmíněné 20 % úspory energie bude potřeba vynaložit v bytovém a terciárním sektoru (komerční a veřejné budovy) [5]. Nová energetická strategie na období 2011–2020 vyžaduje důraznější politický závazek prostřednictvím jasné definice cíle, jehož má být dosaženo, a přísné kontroly dodržování právních předpisů EU prováděných ve vnitrostátním právu [6]. TABULKA 1 PŘEDPOKLÁDANÝ VÝVOJ A MOŽNOSTI ÚSPOR ENERGIE V ROCE 2020 Zdroj: Pracovní dokument útvarů Komise, Posouzení dopadů doprovázející směrnici Evropského parlamentu a Rady o energetické účinnosti a o změně a následném zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES, SEK(2011) 779 v konečném znění. | 2020 (výchozí hodnota z r. 2007) [Mtoe] | 2020 (výchozí hodnota z r. 2009) [Mtoe] | Očekávaný pokrok v r. 2020 bez dalších opatření (%) | Ekonomický potenciál v r. 2020 (%) | | 1 | 2 | 3 [=(2-1)/1*100] | 4 | Hrubá domácí spotřeba mínus konečné využití k neenergetickým účelům | 1842 | 1678 | -9 % | -20 % (cíl EU) | Konečná spotřeba energie, z toho: | 1348 | 1214 | -10 % | -19 % | Průmysl | 368 | 327 | -11 % | -13 % | Doprava | 439 | 395 | -10 % | -21 % | Bydlení | 336 | 310 | -8 % | -24 % | Terciární sektor | 205 | 181 | -12 % | -17 % | Přeměna, přenos a distribuce energie | 494 | 464 | -6 % | -35 % | FINANČNÍ PODPORA V RÁMCI POLITIKY SOUDRŽNOSTI 5. Evropská unie podporuje politiku energetické účinnosti prostřednictvím několika výdajových programů [7]. Největším zdrojem financování jsou fondy politiky soudržnosti (Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) a Fond soudržnosti (FS)). V programovém období 2000–2006 se z EFRR a FS vynaložilo na projekty v oblasti energetické účinnosti 306 milionů EUR [8]. V programovém období 2007–2013 se celková plánovaná výše prostředků přidělených na energetickou účinnost prozatím zvýšila ze 4192 milionů EUR v roce 2008 na 5078 milionů EUR v říjnu 2012 (přehled za období 2000–2013 podle členských států viz příloha I). Pro programové období 2014–2020 Komise navrhuje vyčlenit přes 17 miliard EUR [9]. SDÍLENÉ ŘÍZENÍ 6. Komise vydává v rámci politiky soudržnosti pokyny pro vypracování operačních programů. Na začátku programového období projednává a schvaluje jednotlivé operační programy, které navrhují členské státy. Jejím úkolem je také dohlížet na zřízení a fungování řídicích a kontrolních systémů v členských státech. V pozdější fázi pak především sleduje realizaci operačního programu, ale na každodenním řízení jednotlivých projektů se nepodílí. Komise dostává od členských států výroční zprávy o provádění programu a účastní se práce monitorovacích výborů [10]. Konečnou odpovědnost za plnění rozpočtu nese Komise [11]. 7. Provádění operačních programů řídí a monitorují řídicí orgány, zprostředkující subjekty a certifikační orgány na celostátní, regionální a místní úrovni [12]. Řídicí orgány nebo zprostředkující subjekty vybírají jednotlivé projekty a sledují jejich realizaci. Na financování projektů se vztahují určitá pravidla a podmínky, stanovené částečně na úrovni EU [13] a částečně na úrovni členských států (kritéria pro výběr projektů, posuzování projektových nákladů, přínosů a možných zisků a také posouzení hospodářských a sociálních dopadů a vlivu na životní prostředí se většinou provádějí v členských státech s výjimkou velkých projektů v období 2007–2013, u nichž rozhodnutí o spolufinancování přijímá Komise). ROZSAH A KONCEPCE AUDITU 8. Hlavním cílem auditu bylo zjistit, zda jsou investice do energetické účinnosti financované v rámci politiky soudržnosti nákladově efektivní. Při hledání odpovědi na tuto otázku Účetní dvůr zkoumal, zda: - pro plánování a financování byly nastaveny vhodné podmínky tak, aby se zajistila nákladová efektivita investic do energetické účinnosti, a zda - spolufinancované projekty veřejných budov byly nákladově efektivní. 9. Posoudit plánování a financování obnášelo analýzu příslušných operačních programů, jejich hodnocení ex ante a vyhodnocení priorit stanovených pro politiku energetické účinnosti členského státu i jednotlivých hospodářských odvětví. Dále bylo nutné analyzovat, nakolik byly splněny národní cíle v oblasti energetické účinnosti a do jaké míry k tomu přispěly fondy politiky soudržnosti, posoudit dostupnost státního a soukromého spolufinancování a také přezkoumat ostatní vnitrostátní mechanismy finanční podpory. 10. Výsledky auditu uvedené v této zvláštní zprávě jsou založeny na prověrce čtyř operačních programů v České republice, Itálii a Litvě, které byly financovány z Fondu soudržnosti nebo Evropského fondu pro regionální rozvoj. Tři z auditovaných operačních programů spadají do programového období 2007–2013 [14] a jeden do programového období 2000–2006 [15]. Do konce roku 2011 přidělily uvedené státy v rámci svých operačních programů 1199,3 milionu EUR na projekty energetické účinnosti (33 % celkové částky projektů vybraných v té době v rámci prostředků vyčleněných na energetickou účinnost z fondů politiky soudržnosti v programovém období 2007–2013, viz také příloha I). 11. Co se týče nákladové efektivity projektů veřejných budov, auditoři prověřili 24 dokončených investičních projektů v sektoru veřejných budov. Audit spočíval v přezkoumání projektových návrhů a kontrole výstupů a výsledků jednotlivých projektů s cílem ověřit jejich nákladovou efektivitu. PŘIPOMÍNKY PLÁNOVÁNÍ A FINANCOVÁNÍ OPERAČNÍ PROGRAMY NEJSOU ZALOŽENY NA PATŘIČNÉM POSOUZENÍ POTŘEB 12. Operační programy by měly vycházet z posouzení potřeb a opatření v oblasti energetické účinnosti by měla zohledňovat národní a regionální akční plány energetické účinnosti. Při posuzování potřeb by se měla hodnotit spotřeba energie konečnými uživateli ve všech sektorech, určit potenciál energetických úspor ekonomiky a stanovit cíle a vhodné metody pro hodnocení úspěšnosti plánu, tak jak to stanoví a prosazuje Mezinárodní energetická agentura [16]. Možnosti energetických úspor by se měly využívat, jen pokud jsou nákladově efektivní. 13. Komise také vyzvala členské státy k tomu, aby zajistily plné začlenění příslušných investic v rámci politiky soudržnosti do vnitrostátních strategií energetické účinnosti a aby v případě potřeby konzultovaly příslušná opatření a jejich zahrnutí do národní akčních plánů energetické účinnosti (NEEAP) s řídicími orgány, zejména na regionální a místní úrovni [17]. 14. Kontrolované operační programy obsahovaly různá opatření, která byla založena na strategických obecných zásadách Společenství, národních strategických referenčních rámcích a národních strategických plánech a prioritách. Prioritní osy v oblasti energetické účinnosti byly sice v souladu se strategickými obecnými zásadami Společenství i s národními strategickými referenčními rámci, ale obecné pokyny, které se k nim vztahovaly, nijak nepřispívaly k tomu, aby z operačních programů vznikly spolehlivé nástroje ekonomického rozvoje, jak se o tom píše dále. 15. Vnitrostátní orgány nijak nepropojily operační programy s národními akčními plány energetické účinnosti. Patřičné posouzení potřeb, které by zahrnovalo podrobný popis a analýzu celkového potenciálu v oblasti energetických úspor hospodářství podle jednotlivých odvětví a regionů, uvádělo konkrétní možnosti úspor energie a stanovilo cíle programu a vhodné metody pro kontrolu jejich plnění, nebylo vypracováno ani před zahájením kontrolovaných operačních programů, ani nebylo jejich součástí. Nebylo proto jasné, proč poskytnout finanční prostředky tomu kterému odvětví a do jaké míry lze energetických úspor dosáhnout prostřednictvím existujících tržních nástrojů a veřejných dotací včetně EFRR a FS. V důsledku toho operační programy neuváděly, ve kterých konkrétních odvětvích by bylo možné dosáhnout úspor energie, a možnosti, jak toho docílit, jimiž by se zdůvodnila zvolená opatření a jejich náklady. 16. V tabulce 2 je uveden ilustrační přehled, nakolik operační programy tří kontrolovaných členských států přispěly ke splnění cílů v oblasti úspor energie. Cílová úspora energie v OP Životní prostředí (Česká republika) představuje 21,7 % cíle stanoveného do roku 2016 v národním akčním plánu energetické účinnosti. V ostatních dvou státech se předpokládalo, že operační programy budou mít spíše menší význam. V případě OP Basilicata nebyl pro úspory energie stanoven žádný cíl. 17. Komise při schvalování operačních programů od členských států nevyžadovala, aby při rozhodování o přidělení finančních prostředků na opatření energetické účinnosti vycházely z výsledků posouzení potřeb. TABULKA 2 PLÁNOVANÉ PŘISPĚNÍ FONDŮ POLITIKY SOUDRŽNOSTI KE SPLNĚNÍ CÍLŮ VYBRANÝCH ČLENSKÝCH STÁTŮ V OBLASTI ÚSPOR ENERGIE Zdroj: Operační programy, národní akční plány energetické účinnosti (2007), výpočty EÚD. Členský stát | Operační program (prostředky přidělené na energetickou účinnost) | Cílová úspora energie v členském státě do roku 2016 (v GJ) podle NEEAP (2007) | Cílová úspora energie v rámci OP (v GJ) | % | Česká republika | Životní prostředí | 7143120 | 1550000 (v roce 2007, původně 430000) | 21,7 (6) | Itálie | Basilicata | 45477720 | Nebylo stanoveno | – | MOP Energie | 52500 | 0,1 | Litva | OP na podporu soudržnosti (renovace veřejných budov) | 13669200 | 360000 | 2,6 | PŘI PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ NA OPATŘENÍ ENERGETICKÉ ÚČINNOSTI NEBYLA NÁKLADOVÁ EFEKTIVITA ROZHODUJÍCÍM KRITÉRIEM 18. Při analýze nákladové efektivity se srovnávají vynaložené náklady (na investici nebo jiné typy výdajů) s účinky, jichž má být dosaženo. Nákladová efektivita by měla mít při rozhodování o veřejných výdajích určující význam [18]. Koncept nákladové efektivity by se měl uplatňovat zejména pro stanovení, které projekty energetické účinnosti mají prioritu. Komise zdůraznila, že dosáhnout 20 % snížení předpokládané spotřeby energie v EU do roku 2020 je možné zavedením nákladově efektivních opatření, tzn. takových, kdy se investované náklady díky nižší spotřebě energie vrátí během doby životnosti energeticky úsporného opatření a často i za dobu mnohem kratší [19]. 19. Členské státy by měly zajistit, aby veřejný sektor přijímal opatření ke zvýšení energetické účinnosti, která se zaměřují na nákladově efektivní opatření vytvářející nejvyšší míru úspor energie v nejkratším čase [20]. Jelikož se očekává, že 20 % cíl bude splněn jen v malém rozsahu (viz bod 4), mělo by se při přidělování prostředků a výběru projektů usilovat o maximální nákladovou efektivitu (rámeček uvádí příklady z praxe v Belgii a Dánsku). RÁMEČEK PŘÍKLADY UPLATNĚNÍ KONCEPTU NÁKLADOVÉ EFEKTIVITY VE DVOU ČLENSKÝCH STÁTECH V Belgii se v rámci vlámského akčního plánu "Hospodaření s energií v budovách vlámské vlády" musí všechny regionální investice s dobou návratnosti sedm let nebo kratší realizovat do tří let. První investiční etapa musí být vyhodnocena do pěti let, aby se rozhodlo, zda a případně jak realizovat druhou etapu investic s návratností deset let či méně. V Dánsku musí mít energeticky úsporná opatření realizovaná vládními institucemi dobu návratnosti maximálně pět let [21]. 20. Nákladová efektivita nebyla u žádného z kontrolovaných operačních programů rozhodujícím kritériem pro přidělení finančních prostředků na investice do energetické účinnosti. Řídicí orgány uvedly, že při financování projektů energetické účinnosti z fondů politiky soudržnosti se vycházelo z vládních odhadů spotřeby energie a jejího plánovaného snížení a do jisté míry také z vývoje čerpání prostředků v regionech v předchozím programovém období. Prognózy investičních nákladů na uvedené snížení se však neprovedly. Kontrolované operační programy neobsahovaly analýzu, z níž by bylo zřejmé, jakým způsobem se vyčleňovaly prostředky na jednotlivé priority nebo opatření. 21. Při posuzování operačních programů Komise od členských států nevyžadovala, aby prostředky, které přidělily na opatření energetické účinnosti, odůvodnily nákladovou efektivitou těchto opatření, a nezohledňovala tento požadavek ani při meziútvarových konzultacích a ve svých připomínkách k návrhu operačních programů, které jí ke schválení předložily řídicí orgány. 22. V původní verzi OP Životní prostředí (Česká republika) se investiční náklady odhadovaly na 722 EUR na každý ušetřený gigajoule, což by znamenalo prostou dobu návratnosti 61 let (při druhém přerozdělení prostředků se tyto náklady snížily na 339 EUR/GJ s návratností 28 let) [22]. V Itálii nebyly ukazatele výkonnosti a jejich hodnoty spolehlivé. V případě OP Basilicata 2000–2006 se ukazatel úspor energie týkal pouze obytných budov. Meziregionální OP (MOP) Energie stanovil pro energetické úspory nízký cíl, což vedlo k velmi dlouhé době návratnosti (288 až 444 let, v závislosti na cenách energie). U litevského OP na podporu soudržnosti se náklady na úsporu 1 GJ odhadovaly na 861 EUR s návratností (podle vývoje cen energie) 72 až 96 let (viz tabulka 3). Vzhledem k životnosti renovovaných prvků v budovách i budov samotných jsou takové doby návratnosti nepřiměřeně dlouhé. NEDOSTATKY KRITÉRIÍ PRO VÝBĚR PROJEKTŮ 23. Kritéria uplatňovaná řídicími orgány při výběru projektů energetické účinnosti by měla být transparentní a zajišťovat finanční podporu pro projekty, které jsou nákladově efektivní. Tato kritéria by měla pro každý zvolený parametr, jako je např. (maximální) prostá doba návratnosti nebo náklady na jednotku uspořené energie, stanovit normu nebo přijatelnou hodnotu, což umožní zaměřit se při financování na nákladově efektivní investice. 24. Řídicí orgány se nijak nesnažily přesvědčit se o tom, že vybrané projekty nabízejí nejlepší poměr mezi snížením spotřeby energie a vloženými prostředky. Použitá výběrová kritéria měla řadu nedostatků, o nichž se pojednává v následujících bodech. 25. V případě OP Životní prostředí (Česká republika) byla výběrová kritéria objektivní a transparentní a umožňovala potenciálním příjemcům odhadnout, zda mají při výběru naději na úspěch. Každý projektový návrh se posuzoval podle dvou ekologických kritérií (náklady na 1 GJ uspořené energie a roční náklady na snížení emisí CO2) a tří technických kritérií (procentuální snížení spotřeby energie v porovnání s výchozím stavem, náklady na renovaci a energetický standard dosažený po skončení projektu). Dále se od celkových způsobilých nákladů projektu odečítaly odhadované úspory energie za pět let. Přestože však byla tato výběrová kritéria objektivní a zahrnovala náklady na 1 GJ uspořené energie, za přijatelné se považovaly náklady mezi 200 a 560 EUR/GJ, což znamená dobu návratnosti 17 až 47 let. To je mnohem delší návratnost, než s jakou počítají státní programy (viz poznámka pod čarou č. 22). TABULKA 3 NÁKLADY NA JEDEN GIGAJOULE USPOŘENÉ ENERGIE VE ČTYŘECH KONTROLOVANÝCH OPERAČNÍCH PROGRAMECH Zdroj: operační programy, výpočty EÚD. Členský stát | Operační program (prostředky přidělené na energetickou účinnost) | Cílová úspora energie stanovená v OP (v GJ) | Rozpočet (v mil. EUR) | Náklady na úsporu 1 GJ (EUR) | Návratnost (v letech) | Česká republika | Životní prostředí | 1550000 (430000) [9999] | 525 (310) [9999] | 339 (722) [9999] | 28 (61) [9999] | Itálie | Basilicata | Nebylo stanoveno | 26 (17) [9999] | – | – | MOP Energie | 52500 | 764 | 14560 | 288–444 | Litva | OP na podporu soudržnosti | 360000 | 310 | 861 | 72–96 | 26. Řídicí orgán pro OP Basilicata (Itálie) přijal jako jediné hodnotící kritérium poměr mezi odhadovaným množstvím uspořené energie během životnosti investice a celkovými způsobilými náklady. Výpočet úspory energie prováděl řídicí orgán a podle zmíněného poměru hodlal vybrat projekty, které by potenciálně zajistily nejvyšší návratnost celkových nákladů na projekt. Jelikož výpočty nezohledňovaly stav příslušných budov (tj. jejich energetickou třídu nebo reálnou spotřebu energie) a vycházely jen z odhadů uspořené energie místo ze spolehlivých údajů energetického auditu, je obtížné posoudit, zda vybrané projekty nabízely nákladově efektivní řešení. 27. Řídicí orgán MOP Energie (Itálie) jako podmínku pro výběr projektu požadoval, aby se jednalo o exemplární projekt, který je v souladu s meziregionálním operačním programem a cíli regionálních energetických plánů, aby byl "připravený" (k zahájení prací) a aby byl inovativní v použití technologií a materiálů. Naopak množství uspořené energie, vynaložené náklady a poměr mezi nimi nebyly při výběru rozhodující. 28. V rámci OP na podporu soudržnosti (Litva) se na regionální a místní úrovni uplatňovala pro podobné projekty veřejných budov nejednotná výběrová kritéria. U dvou opatření ze tří se nevyžadoval energetický audit, přestože spotřeba energie byla hlavním výběrovým kritériem. K financování se proto vybíraly projekty týkající se veřejných budov s nejvyšší energetickou spotřebou. Pokud však kritéria nepřihlíží k nákladům na ušetřenou energii, nelze určit, která budova může vytvořit nejlepší poměr mezi úsporou energie a investovanými náklady, takže nákladová efektivnost výsledných projektů je spíše dílem náhody. NEDOSTAČUJÍCÍ UKAZATELE VÝKONNOSTI A MONITOROVÁNÍ 29. Při řízení jakéhokoliv výdajového programu nebo projektu rozvoje by měly být stanoveny rozumné cíle a objektivně ověřitelné ukazatele dosahování těchto cílů. V případě investic do energetické účinnosti v rámci politiky soudržnosti by řídicí orgány měly vypracovat systém relevantních a měřitelných ukazatelů výkonnosti [23]. Za pomoci Komise by měly vydat patřičné pokyny, které umožní monitorovat projektové výsledky, jako je množství uspořené energie a s tím související náklady nebo nakolik projekty přispěly ke splnění cílů politiky energetické účinnosti. Shromažďované údaje by měly být přijatelné kvality, pokud jde o jejich relevanci, srovnatelnost a spolehlivost [24]. 30. Řídicím orgánům chyběly při vypracování operačních programů výchozí údaje o možnostech úspor energie v odvětvích zvolených pro investice. Bez těchto údajů neměli tvůrci politik potřebné informace k tomu, aby mohli odhadnout, do jaké míry může program přispět ke splnění cíle politiky, a následně rozhodnout, zda daný program financovat či nikoliv. 31. Ukazatele výkonnosti u opatření energetické účinnosti dostatečně neumožňovaly náležité monitorování programů. Používání ukazatelů výkonnosti sice bylo pro řídicí orgány povinné, ale konkrétní typ ukazatelů předepsán nebyl. V praxi tak kontrolované řídicí orgány uplatňovaly různé metodiky i jednotky měření. Výsledky opatření energetické účinnosti proto nejsou mezi jednotlivými státy EU vzájemně srovnatelné a nelze je vykázat v souhrnné hodnotě. 32. V OP Životní prostředí (Česká republika) bylo ukazatelem energetické účinnosti celkové množství úspor energie v rámci opatření v gigajoulech. Tyto údaje se vykazovaly za jednotlivé projekty a následně se shrnuly. Byly přesné a spolehlivé, neboť výpočet hodnot prováděl autorizovaný energetický auditor. Pro projekty však byly závazné pouze cíle týkající se technických výstupů (výměna oken a dveří, plocha zateplení fasády a střechy v metrech čtverečních), zatímco cíle týkající se úspory energie nikoliv. 33. V Itálii nebyla stanovena ani výchozí hodnota pro možnosti energetických úspor, ani metodika měření. U OP Basilicata byl ukazatelem hmotných výstupů v oblasti úspor energie počet projektů; ukazatel výsledků (úspora energie v GJ/rok) vycházel z teoretických odhadů. V případě MOP Energie se absence výchozích údajů o možných úsporách energie podepsala na spolehlivosti ukazatelů dopadů. Pro ukazatele výsledků a hmotných výstupů chyběla metodika měření, takže jejich cílové hodnoty nebyly nijak podloženy. 34. V rámci OP na podporu soudržnosti (Litva) byly nastaveny ukazatele pro operační program, prioritní osy a opatření. Ne vždy vedlo zvýšení nebo snížení dostupného financování ke změně hodnoty ukazatelů, jak by se dalo běžně očekávat. U prioritních os se ukazatele týkaly snížení energetické náročnosti a na úrovni opatření se týkaly počtu projektů a množství uspořené energie, nikoliv však nákladů na tuto úsporu. 35. V pokynech Komise k monitorování se neuvádí žádné doporučené ani závazné ukazatele týkající se energetické účinnosti [25]. Z fondů politiky soudržnosti se navíc podporuje vyšší energetická účinnost nejen v rámci kategorie pro energetickou účinnost, ale i řady dalších (elektřina, plyn, ropné produkty a různé infrastruktury). Přínos těchto opatření k dosažení cíle v oblasti úspory energie do roku 2020 Komise nemonitoruje a stejně tak neplánuje uplatnit zmíněné ukazatele výkonnosti v odvětví energetické účinnosti [26]. REALIZACE PROJEKTŮ TÝKAJÍCÍCH SE VEŘEJNÝCH BUDOV ENERGETICKÁ ÚČINNOST NEBYLA HLAVNÍM CÍLEM 36. Obce a regiony by měly na základě posouzení potřeb vypracovat plány, které se týkají všech jejich veřejných budov a s nimi souvisejících energetických nákladů, a upřednostnit budovy s největším potenciálem energetických úspor. Tato strategie by umožnila přednostně financovat opatření energetické účinnosti v budovách, kde jsou možnosti úspor energie největší. 37. Plány vycházející z patřičného posouzení potřeb v obcích a regionech chyběly. Podle řídicích orgánů se budova zpravidla považovala za "připravenou" k financování, pokud potřebovala renovaci a pokud související dokumentace k budově byla v souladu s požadavky. 38. Pokud jde o nákladovou efektivitu, tj. náklady na jednotku ušetřené energie, projekty vybrané k financování neměly racionální cíle. Usilovaly o úsporu energie a zvýšení komfortu, ale jejich potenciál mít finanční přínosy, které by vyplynuly z energetických úspor a kompenzovaly vložené náklady, nehrál při výběru projektů k financování žádnou roli (doby návratnosti kontrolovaných projektů viz příloha II). 39. V žádném z kontrolovaných států nebyly schváleny nákladově optimální minimální požadavky na energetickou náročnost budov a stavebních prvků, ani se systematicky neshromažďovaly údaje o profilech energetické spotřeby stávajících budov. Přestože vnitrostátní technické normy stanoví limity pro tepelné hodnoty budov a stavebních materiálů, příjemci uplatňovali různé přístupy, technologie a materiály, čímž dosahovali různých tříd energetické náročnosti. 40. Řídicí orgány neposkytly k realizaci opatření energetické účinnosti žádné pokyny, například pokud jde o specifikaci prací či technologií, které se mají uplatnit, nebo náklady či optimální poměr nákladů a přínosů, jehož se má dosáhnout. NE VŽDY BYLY ENERGETICKÉ AUDITY POVINNÉ NEBO NEBYLY DOSTATEČNÉ KVALITY 41. Standardní energetický audit spočívá ve vypracování výchozí hodnoty pro měření spotřeby energie v objektu a zhodnocení energetických úspor a nákladové efektivity vhodně zvolených úsporných opatření. Měl by být proveden ještě před rozhodnutím o financování. Energetický auditor by měl navrhovat pouze takové možnosti, které zajišťují soulad s aktuálními technickými normami. Komise energetické audity podporuje, protože mohou být vhodným nástrojem pro dosažení úspor energie, zejména v budovách a průmyslu. Řada členských států proto provádění energetických auditů zavedla ve veřejném sektoru a je povinné [27]. 42. V České republice je energetický audit povinný u veřejných budov, jejichž spotřeba energie přesahuje 1500 GJ/rok. Na doporučení těchto auditů se příjemci plně spoléhali. Energetický auditor většinou doporučil velmi nákladnou investiční variantu, protože slibovala vyšší úsporu energie než levnější varianta. Nákladově efektivní možnost nebyla nabízena vůbec. 43. V Itálii se před realizací projektů energetický audit neprováděl. Monitorování spotřeby energie před zahájením a po dokončení projektu se od příjemců nepožadovalo. 44. V Litvě nebyly energetické audity dostatečně podrobné, pokud jde o údaje z měření u budov před renovací. Reálné přínosy projektů proto nebylo možné ověřit [28]. O podobných problémech se zmiňuje monitorovací zpráva o realizaci programu modernizace obytných budov [29]. Před realizací projektů se navíc nevyžadovalo ani výchozí posouzení energetické náročnosti. Pouze u dvou z osmi kontrolovaných projektů proběhly energetické audity před zahájením projektu, u zbývajících šesti se tak stalo až po započetí renovace. PROJEKTY MĚLY HMOTNÉ VÝSTUPY, ALE JEJICH CENA BYLA V POMĚRU K MOŽNÉ ÚSPOŘE ENERGIE VYSOKÁ 45. U všech kontrolovaných projektů se realizovaly hmotné výstupy (např. výměna oken a dveří, zateplení fasády a střechy), které odpovídaly normám a byly v plánované kvalitě. Všechny tyto projekty také přinesly zlepšení v oblasti údržby budov a zvýšení komfortu (např. snížení hluku, ochrana před průsakem vody a před větrem) nebo větší soulad se stávajícími právními požadavky v oblasti bezpečnosti (např. únikové východy). 46. U 18 z 24 kontrolovaných projektů nebyly řídicí orgány s to uvést, nakolik projekty dosáhly svých cílů z hlediska úspor energie, protože tyto úspory se spolehlivě neměřily. V případě operačních programů kontrolovaných v Itálii a Litvě prováděl řídicí orgán nebo příjemce pouze odhad. Úspory energie se měřily pouze v České republice, přičemž měření prováděl autorizovaný energetický auditor. Definitivní výsledky projektů v České republice a Litvě by měly být vyhodnoceny tři roky po dokončení projektu. V době auditu však tento monitorovací systém ještě nefungoval. 47. Pokud jde o Českou republiku, podle předběžných zpráv energetických auditorů dosáhly cílů na snížení spotřeby energie všechny projekty kromě jednoho [30], přičemž skutečná energetická úspora dokonce ještě převyšovala plán. U všech kontrolovaných projektů se však jednalo o drahé investice s dobou návratnosti delší, než je životnost jednotlivých prvků budov. Doba návratnosti kontrolovaných projektů se pohybovala od 27 do 148 let, průměr byl 52 let. 48. V případě OP Basilicata (Itálie) nebylo možné přínosy kontrolovaných projektů spolehlivě posoudit. Energetické audity se neprováděly a údaje o spotřebě energie se nesbíraly ani před zahájením ani po skončení projektu. V kontrolovaných šesti projektech se počítalo s průměrnými náklady 252 EUR na 1 GJ uspořené energie. U pěti z těchto projektů příjemci poskytli auditorům určité údaje o spotřebě energie, z nichž vyplývá, že návratnost projektů by mohla být přibližně 50 let. 49. V rámci MOP Energie (Itálie) se do konce roku 2011 podařilo dokončit pouze jeden projekt [31]. V projektové žádosti byly předpokládané přínosy vyčísleny na jeden milion eur ročně, což by znamenalo prostou dobu návratnosti deset let. Úspora energie po dokončení projektu se však odhaduje pouze kolem 500000 EUR ročně (příjemce udělal v projektové žádosti početní chybu), takže prostá doba návratnosti činí ve skutečnosti 19 let. 50. V Litvě (OP na podporu soudržnosti) se skutečné investované náklady kontrolovaných projektů pohybovaly mezi 56 a 488 EUR na m2 vytápěné plochy, což je několikanásobně více než odhadovaných 31,85 EUR na m2, jak uváděl národní akční plán energetické účinnosti na období 2006–2010. Plánovaných úspor energie údajně dosáhlo pět z osmi kontrolovaných projektů [32], avšak tyto úspory nebyly spolehlivě změřeny. Ve třech případech se výsledky zatím neměřily [33]. Plánovaná prostá doba návratnosti kontrolovaných projektů byla mezi 8 a 156 lety, s průměrem 58 let (výsledky všech kontrolovaných projektů viz příloha II). ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ 51. Pro plánování a financování nebyly nastaveny vhodné podmínky, které by zajišťovaly nákladovou efektivitu investic do energetické účinnosti z fondů politiky soudržnosti, neboť: a) u kontrolovaných operačních programů chybělo patřičné posouzení potřeb, které by umožnilo určit, v kterých konkrétních odvětvích by bylo možné dosáhnout úspor energie a jak toho docílit nákladově efektivním způsobem, a zdůvodnit tak zvolená opatření a s nimi související náklady. Vnitrostátní orgány nezajistily, aby tato opatření byla plně začleněna do národních akčních plánů energetické účinnosti (viz body 12–17); b) koncept nákladové efektivity, neboli nejlepší vztah mezi použitými prostředky a dosaženými výsledky, nebyl pro členské státy při přidělování finančních prostředků na opatření energetické účinnosti a konkrétní projekty rozhodujícím kritériem. Toto hledisko neposuzovala ani Komise před schválením operačních programů (viz body 18–22, 23–28); c) ukazatele výkonnosti nastavené pro opatření energetické účinnosti nebyly z hlediska monitorování programů vhodné. Komise ve svých pokynech k monitorování žádné ukazatele pro energetickou účinnost neuvádí. Výsledky opatření vykázané řídicími orgány proto nejsou mezi jednotlivými státy EU vzájemně srovnatelné a nelze je vykázat v souhrnné hodnotě (viz body 29–35). 52. Kontrolované projekty v oblasti energetické účinnosti ve veřejných budovách nebyly nákladově efektivní. a) přestože se u kontrolovaných projektů realizovaly plánované hmotné výstupy, jako např. výměna oken a dveří nebo zateplení fasády a střechy, náklady na ně byly v poměru k možné úspoře energie vysoké. Potřeba renovovat veřejné budovy byla důležitějším kritériem než energetická účinnost. Ačkoliv se kontrolované projekty zaměřovaly na úsporu energie a zvýšení komfortu, výsledný poměr mezi energetickými úsporami a investičními náklady nebyl dobrý. Průměrná doba návratnosti investic byla přibližně 50 let, což je vzhledem k životnosti renovovaných prvků budov i budov samotných příliš dlouho (viz body 18–22, 23–28, 36–40, 45–50); b) Energetické audity buď nebyly povinné (Itálie, Litva), anebo pokud se vyžadovaly (Česká republika), investiční varianty doporučené energetickým auditorem byly až příliš nákladné. V 18 z 24 kontrolovaných projektů nebylo možné skutečné úspory energie ověřit, protože se spolehlivě neměřily (viz body 41–44). DOPORUČENÍ Komise by měla podniknout nezbytná opatření (včetně vypracování dalších návrhů nařízení v následujícím programovém období) k tomu, aby podmínkou pro financování opatření energetické účinnosti v rámci politiky soudržnosti v následujícím programovém období bylo: 1) Vypracování patřičného posouzení potřeb na úrovni programu. Toto posouzení potřeb by mělo vyhodnotit spotřebu energie konečnými uživateli ve všech odvětvích, určit potenciál v oblasti energetických úspor hospodářství a stanovit cíle a vhodné metody pro hodnocení úspěšnosti plánu energetické účinnosti. Pro každé odvětví by se také měla určit nákladově efektivní řešení. 2) Provádění pravidelného monitorování a používání srovnatelných ukazatelů výkonnosti. Každý operační program zahrnující projekty energetické účinnosti by měl být pravidelně monitorován s cílem sledovat vývoj nákladů na jednotku ušetřené energie, s jakou dobou návratnosti se v operačním programu počítalo a jaké doby návratnosti bylo ve skutečnosti dosaženo. Shromažďované údaje by dále měly mít přijatelnou kvalitu, pokud jde o relevanci, srovnatelnost a spolehlivost. Vnitrostátní orgány by měly shromažďovat údaje o úsporách energie, kterých opatření financovaná z fondů politiky soudržnosti dosáhla, a Komise by je měla agregovat. Mělo by se sledovat, do jaké míry přispěly fondy politiky soudržnosti ke splnění cílového 20 % snížení spotřeby primární energie v EU do roku 2020. 3) Využívání transparentních kritérií pro výběr projektů a standardních investičních nákladů na jednotku ušetřené energie (s využitím jednotné metodiky a jednotky měření). Komise by měla na základě běžné doby amortizace opatření do energetické účinnosti stanovit maximální přijatelnou prostou dobu návratnosti. Vedle toho by mohla v souladu se směrnicí 2010/31/EU o energetické náročnosti budov zavést nákladově optimální úrovně referenčních budov v členských státech. Pokud referenční nákladově optimální úrovně budov zatím nebyly na vnitrostátní úrovni stanoveny, mělo by být provedení energetického auditu při výběru projektů energetické účinnosti hlavní podmínkou. Tuto zprávu přijal senát II, jemuž předsedá pan Harald NOACK, člen Účetního dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 14. listopadu 2012. Za Účetní dvůr +++++ TIFF +++++ předseda Vítor Manuel da Silva Caldeira [1] KOM(2006) 545 v konečném znění ze dne 19. října 2006 – Akční plán pro energetickou účinnost: využití možností. [2] Viz poznámka pod čarou č. 1. [3] Závěry předsednictví Evropské rady ze dne 8.– 9. března 2007, dokument 7224/1/07 REV 1. Tento cíl znamená úsporu primární energie (hrubá domácí spotřeba mínus neenergetické účely) do roku 2020 ve výši 368 milionů tun ropného ekvivalentu (Mtoe) v porovnání s odhadovanou spotřebou 1842 Mtoe, takže výsledná míra spotřeby činí 1474 Mtoe. Uvedený cíl byl znovu potvrzen na zasedání Evropské rady v červnu 2010 ( 17/6/2010 č.: EUCO 13/10) a je začleněn do nové směrnice o energetické účinnosti. [4] SEK(2011) 277 v konečném znění ze dne 8. března 2011. [5] Na bytové, komerční a veřejné budovy připadá téměř 40 % spotřeby energie. Zároveň mají největší potenciál z hlediska úspor energie. Budovy, které vlastní nebo využívá veřejný sektor, představují přibližně 12 % plochy fondu budov v EU a plán energetické účinnosti zdůrazňuje význam opatření energetické účinnosti ve veřejném sektoru (zdroj: KOM(2006) 545 v konečném znění). Je potřeba uvést, že na rozdíl například od dopravy má tento sektor technologická řešení pro společnost s nízkými emisemi uhlíku již k dispozici. [6] KOM(2010) 639 v konečném znění ze dne 10. listopadu 2010 – Energie 2020 –Strategie pro konkurenceschopnou, udržitelnou a bezpečnou energii. [7] Sedmý rámcový program pro výzkum (7. RP), program Inteligentní energie pro Evropu (IEE) a evropský nástroj pro financování energetické účinnosti (EEFF). [8] Evropská komise (2009), Hodnocení ex post týkající se programů politiky soudržnosti v období 2000–2006 spolufinancovaných z EFRR (cíl 1 a 2) – soubor pracovních úkolů 5B: životní prostředí a změna klimatu, s. 43. [9] Podle návrhu Komise musí být v rozvinutějších a přechodových regionech nejméně 80 % prostředků EFRR zaměřeno na energetickou účinnost a energii z obnovitelných zdrojů, výzkum a inovace a konkurenceschopnost malých a středních podniků, z čehož se alespoň 20 % musí vynaložit na energetickou účinnost a energii z obnovitelných zdrojů; v méně rozvinutých regionech musí být na uvedené tři oblasti zaměřeno nejméně 50 % prostředků EFRR, z toho na energetickou účinnost a energii z obnovitelných zdrojů musí být vynaloženo alespoň 6 % (zdroj: KOM(2011) 614 v konečném znění ze dne 6. října 2011, s. 4). [10] Nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (Úř. věst. L 210, 31.7.2010, s. 25). [11] Čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii (Úř. věst. C 326, 26.10.2012, s. 13) a článek 317 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. C 326, 26.10.2012, s. 47). [12] Přehled právních předpisů EU týkajících se systémů řízení a kontroly podpory poskytované v rámci politiky soudržnosti je k dispozici na internetové adrese: http://europa.eu/legislation_summaries/regional_policy/management/g24241_cs.htm [13] Nařízení (ES) č. 1083/2006. [14] OP Životní prostředí (Česká republika), Meziregionální OP Energie (Itálie) a OP na podporu soudržnosti (Litva). [15] OP Basilicata (Itálie). [16] OECD/IEA (2008) Energy Efficiency Policy Recommendations (Doporučení pro politiku energetické účinnosti), Paříž. [17] SEK(2009) 889 v konečném znění ze dne 23. června 2009 – Shrnutí celkového posouzení všech 27 národních akčních plánů energetické účinnosti v souladu s požadavky směrnice 2006/32/ES o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách, s. 47. [18] Čl. 27 odst. 1 a čl. 27 odst. 2 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1). [19] SEK(2011) 277 v konečném znění. [20] Článek 5 směrnice 2006/32/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. dubna 2006 o energetické účinnosti u konečného uživatele a o energetických službách a o zrušení směrnice Rady 93/76/EHS (Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 64). [21] Vlámský akční plán energetické účinnosti (2007) a Akční plán na obnovené úspory energie (2005), Dánsko (www.ec.europa.eu/energy). [22] Pro srovnání: roční státní program na podporu úspor energie a využití obnovitelných zdrojů energie v České republice, nyní program EFEKT, funguje od roku 1991. Prostá doba návratnosti investic se v něm pohybovala mezi pěti lety (průmysl), sedmi lety (terciární sektor) a 21 lety (domácnosti), přičemž průměrný náklad na 1 GJ uspořené energie v období 2005–2007 byl 74 EUR. [9999] Po přerozdělení finančních prostředků. [23] Čl. 27 odst. 3 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 uvádí, že pro všechny oblasti činností, na které se vztahuje rozpočet, jsou stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově vymezené cíle a že dosažení těchto cílů se kontroluje pomocí výkonnostních ukazatelů. [24] Stanovisko Účetního dvora č. 7/2011 (Úř. věst. C 47, 17.2.2012, s. 1). [25] Pracovní dokument Komise č. 2 Nové programové období 2007–2013, Orientační pokyny k metodám hodnocení: monitorovací a hodnoticí ukazatele, srpen 2006. [26] Pracovní dokument Komise týkající se ukazatelů účinků a cílů, K novému systému monitorování a hodnocení v rámci politiky soudržnosti EU, červen 2011, nezveřejněno. [27] SEK(2009) 889 v konečném znění, s. 36 a 59. [28] Podle metodiky pro energetické audity a audity energetických zdrojů a využití studené vody ve veřejných budovách, kterou schválilo ministerstvo hospodářství jako pokyn č. 4-184 ze dne 29. dubna 2008, to není povinné. [29] Monitorování programu renovace vícebytových budov. Veřejná instituce "Kompetencijų centras", zadáno HUDA, 2009. [30] Projekt Kladno. [31] Projekt nemocnice Cardarelli, Neapol. [32] Projekty ve městech Palanga, Gargzdai, Garliava, Alytus a projekt univerzitní kliniky ve Vilniusu. [33] Projekt Klaipėda, projekt onkologického centra v Kaunasu a projekt nemocnice Mykolase Marcinkievičiuse ve Vilniusu. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA I PROSTŘEDKY Z FONDŮ POLITIKY SOUDRŽNOSTI PŘIDĚLENÉ NA ENERGETICKOU ÚČINNOST V OBDOBÍ 2000–2013 A VYBRANÉ PROJEKTY V OBDOBÍ 2007–2011 Pozn: Vyšší než 100% podíl vybraných projektů znamená, že došlo k přerozdělení prostředků z jiných priorit nebo opatření v rámci stejného operačního programu nebo z jiného operačního programu. Zdroj: databáze GŘ pro regionální politiku, SF 2000–2006, SFC 2007, výroční prováděcí zpráva za rok 2011 u vybraných projektů. Členský stát | Přidělená částka 2000–2006 (EUR) | Přidělená částka 2007–2013 (EUR) | Celkové prostředky přidělené v členském státě 2000–2013 (EUR) | Celkové prostředky přidělené v členském státě / celková přidělená částka (%) | Vybrané projekty 2007–2011 (EUR) [1] | Vybrané projekty 2007–2010 (%) | Česká republika [1] | 9225386 | 942214473 | 951439859 | 17,7 | 342658632 | 36,4 | Itálie | 35298133 | 838592232 | 873890365 | 16,2 | 417305116 | 49,8 | Polsko [1] | 11410880 | 499012133 | 510423013 | 9,5 | 389379855 | 78,0 | Litva [1] | 31815678 | 370508149 | 402323827 | 7,5 | 439300937 | 118,6 | Německo | 11969823 | 373182646 | 385152469 | 7,1 | 307047003 | 82,3 | Maďarsko [1] | 7181475 | 328531227 | 335712702 | 6,2 | 163856263 | 49,9 | Francie | 25596690 | 291167688 | 316764378 | 5,9 | 177008914 | 60,8 | Bulharsko [2] | 0 | 258104621 | 258104621 | 4,8 | 74144427 | 28,7 | Rumunsko [2] | 0 | 253241727 | 253241727 | 4,7 | 60131969 | 23,7 | Spojené království | 23362973 | 150657204 | 173420177 | 3,2 | 167360699 | 111,1 | Španělsko | 39941325 | 110048101 | 146803260 | 2,7 | 33326165 | 30,3 | Přeshraniční spolupráce EU | 4029659 | 119642025 | 123671684 | 2,3 | 164027992 | 137,1 | Řecko | 42623511 | 71170000 | 113793511 | 2,1 | 492363482 | 691,8 | Slovinsko [1] | 0 | 105700000 | 105700000 | 2,0 | 73707906 | 69,7 | Lotyšsko [1] | 21048774 | 60220000 | 81268774 | 1,5 | 106078878 | 176,2 | Slovensko [1] | 1334466 | 78584184 | 79918650 | 1,5 | 64760737 | 82,4 | Portugalsko | 0 | 74200883 | 74200883 | 1,4 | 49599067 | 66,8 | Irsko | 22864270 | 19000000 | 41864270 | 0,8 | 22346186 | 117,6 | Nizozemsko | 793076 | 34250000 | 35043076 | 0,7 | 19917049 | 58,2 | Estonsko [1] | 2568584 | 28760241 | 31328825 | 0,6 | 27844967 | 96,8 | Finsko | 190740 | 24243917 | 24434657 | 0,5 | 6926847 | 28,6 | Belgie | 5271426 | 18976147 | 24247573 | 0,5 | 9375338 | 51,0 | Malta [1] | 0 | 12550000 | 12550000 | 0,2 | 3096758 | 24,7 | Švédsko | 0 | 9173788 | 9173788 | 0,2 | 1057737 | 11,5 | Rakousko | 2864306 | 6156013 | 9020319 | 0,1 | 17383781 | 282,4 | Meziregionální spolupráce EU | 6891928 | 0 | 6891928 | 0,1 | 0 | 0 | Lucembursko | 0 | 504873 | 504873 | 0,01 | 1744838 | 345,6 | Kypr [1] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Dánsko | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Celkem | 306283104 | 5078392272 | 5384675376 | 100 % | 3632051543 | 71,5 | [1] Přidělené prostředky z roku 2004. [2] Přidělené prostředky z roku 2007. -------------------------------------------------- PŘÍLOHA II DOBA NÁVRATNOSTI A DOSAŽENÉ ÚSPORY ENERGIE U PROJEKTŮ V ČESKÉ REPUBLICE, ITÁLII A LITVĚ Zdroj: Energetické audity a skutečné výstupy projektů, výpočty auditorů na základě údajů z energetických auditů, hodnocené období 25 až 50 let. Projekt | Účel | Stav úspor energie po jednom roce | Plánovaná doba návratnosti (počet let) | Skutečná / odhadovaná doba návratnosti (počet let) | Uherské Hradiště | Zateplení fasády a střechy a výměna oken v klubu kultury a v budově školy | Dosaženo | 42 | 35 | Karviná | Zateplení fasády a střechy a výměna oken ve školní budově | Dosaženo | 93 | 78 | Frýdek-Místek | Zateplení fasády a střechy a výměna oken ve školní budově | Dosaženo | 40 | 30 | Sokolov | Zateplení fasády a střechy a výměna oken ve dvou základních školách, jedné mateřské škole a v domově dětí a mládeže | Dosaženo | 86 | 81 | Sokolov II | Zateplení fasády a střechy a výměna oken ve třech základních školách | Dosaženo | 30 | 26 | Volyně | Komplexní projekt zateplení fasády a střechy, výměny oken, výměny teplovodního zdroje na uhlí ve vyšší odborné a střední průmyslové škole a v domovech mládeže | Dosaženo | 148 (46) [1] | 146 (26) [1] | Kladno | Zateplení fasády a střechy a výměna oken v osmi mateřských školách | Nedosaženo | 27 | 32 | Plzeň | Zateplení fasády a střechy a výměna oken v jedné základní a jedné střední škole | Dosaženo | 55 | 48 | Melfi | Výměna oken v budově střední školy | – | 20 | – | Matera | Výměna oken v ústředí provincie Matera | Nebylo spolehlivě měřeno | 42 | 104 | Grassano | Výměna oken v budově základní školy | Nebylo spolehlivě měřeno | 28 | 56 | Sant’Arcangelo | Výměna oken v hlavní budově správy obce Sant’Arcangelo | Nebylo spolehlivě měřeno | 37 | 17 | ENEA-Rotondella | Výměna oken v jídelně střediska Trisaia agentury ENEA | Nebylo spolehlivě měřeno | 21 | 10 | Policoro | Výměna oken v budově základní školy ve městě Policoro | Nebylo spolehlivě měřeno | 33 | 53 | Napoli | Opatření týkající se dodávek s cílem zvýšit účinnost výroby a distribuce, např. modernizace tepelné elektrárny a výměna technických zařízení, potrubí a systémů zásobování teplou a studenou vodou a vzduchotechnického systému převážně v hlavní budově nemocnice | Nebylo spolehlivě měřeno | 10 | 19 | Palanga | Renovace střední školy Vladase Jurgutise ve městě Palanga | Nebylo spolehlivě měřeno | 40 | 21 | Projekt | Účel | Stav úspor energie po jednom roce | Plánovaná doba návratnosti (počet let) | Skutečná / odhadovaná doba návratnosti (počet let) | Gargždai | Renovace pečovatelského domu pro seniory Viliause Gaigalaitise | Nebylo spolehlivě měřeno | 49 | 36 | Klaipėda | Renovace školy cestovního ruchu v Klaipėdě | – | 156 | – | Garliava | Zvýšení energetické účinnosti v kaunaské krajské nemocnici ve městě Garliava | Nebylo spolehlivě měřeno | 57 | 31 | Kaunas | Renovace onkologického centra lékařské univerzity v Kaunasu | – | 8 | – | Vilnius | Částečná renovace nemocnice Mykolase Marcinkevičiuse a rozvodných systémů, zlepšení jejich energetických vlastností | Nebylo spolehlivě měřeno | 63 | 21 | Alytus | Zvýšení energetické účinnosti střediska odborného vzdělávání | Nebylo spolehlivě měřeno | 26 | 23 | Vilnius | Zateplení střechy a renovace tepelného a ventilačního systému operační jednotky na klinice Santariškių v rámci univerzitní nemocnice ve Vilniusu | – | 66 | – | Průměr | | | 51 | | [1] Energetický auditor vycházel z ceny hnědého uhlí (85,45 Kč/GJ) spalovaného původně v rekonstruované kotelně; pro srovnání auditor používal průměrnou cenu energie 279 Kč/GJ, kterou škola platí za všechny energetické vstupy. --------------------------------------------------