ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtem EU Situace k 31. prosinci 2011 /* COM/2012/0609 final */





OBSAH 1........... Úvod. 3 2........... Typy operací kryté rozpočtem.. 3 3........... Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 30. června 2011. 4 3.1........ Podpora platební bilance určená členským státům, které nejsou členy eurozóny. 4 3.2........ Makrofinanční pomoc. 4 3.3........ Euratom.. 4 3.4........ Evropský mechanismus finanční stabilizace. 4 3.5........ Rozpočtová záruka za úvěry EIB poskytované třetím zemím.. 5 4........... Informace o rizicích krytých rozpočtem.. 5 4.1........ Definice rizika. 5 4.2........ Složení rizika. 5 4.3........ Roční riziko kryté rozpočtem.. 8 4.3.1..... Rizika související s členskými státy. 8 4.3.2..... Rizika související se třetími zeměmi 9 4.4........ Vývoj rizika. 10 5........... Nesplácení, aktivace rozpočtových záruk a platby v prodlení 13 5.1........ Platby z peněžních zdrojů. 13 5.2........ Platby z rozpočtu. 13 5.3........ Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy. 13 6........... Záruční fond pro vnější vztahy. 14 6.1........ Částky získané zpět 14 6.2........ Aktiva. 14 6.3........ Cílová částka. 14 7........... Hodnocení rizik: hospodářská a finanční situace třetích zemí s největší expozicí 14 7.1........ Cíle. 14 7.2........ Metody hodnocení rizik. 15 1. Úvod Cílem této zprávy je zmapovat rozsah úvěrového rizika, kterému je vystaven rozpočet Evropské unie a které plyne z poskytnutých záruk a z úvěrových operací realizovaných přímo Evropskou unií nebo nepřímo EIB v rámci jejího mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím. Tato zpráva se předkládá podle článku 130 finančního nařízení, který ukládá, aby Komise podávala Evropskému parlamentu a Radě dvakrát ročně zprávu o rozpočtových zárukách a jim odpovídajících rizicích[1].. Je doplněna pracovním dokumentem útvarů Komise, který obsahuje podrobné tabulky a vysvětlivky. 2. Typy operací kryté rozpočtem Rizika krytá rozpočtem Evropské unie (dále jen „rozpočet“) jsou odvozena od různých úvěrových a záručních operací, které je možné rozdělit do dvou kategorií: – úvěry k dosažení makroekonomických cílů, tzn. úvěry v rámci makrofinanční pomoci[2] třetím zemím poskytované Evropskou unií společně s brettonwoodskými institucemi, úvěry na podporu platební bilance[3] poskytované členským státům, které nejsou členy eurozóny a které se potýkají s obtížemi v oblasti platební bilance, a úvěry v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace (dále jen „EFSM“)[4] na podporu členských států, které čelí vážným ekonomickým a finančním obtížím nebo jsou jimi vážně ohroženy a které byly způsobeny výjimečnými okolnostmi, jež nemohly ovlivnit, a – úvěry s mikroekonomickými cíli, tj. úvěry Euratomu a zejména operace financované Evropskou investiční bankou (EIB) v nečlenských státech („úvěry EIB poskytované třetím zemím“)[5], které jsou kryty zárukami EU[6]. Zaručené úvěry EIB třetím zemím, úvěry Euratomu a úvěry v rámci makrofinanční pomoci jsou od roku 1994 kryty Záručním fondem pro vnější vztahy (dále jen „fond“)[7], zatímco úvěry na podporu platební bilance a úvěry v rámci EFSM jsou kryty přímo rozpočtem. Fond kryje případy nesplácení a záruky u úvěrů poskytnutých nečlenským státům nebo na projekty v nečlenských státech. Byl zřízen za účelem: – poskytování „likvidní rezervy“ s cílem zabránit požadavkům na rozpočet pokaždé, když dojde k nesplácení či prodlení se splácením zaručeného úvěru, a – vytvoření nástroje rozpočtové kázně tím, že se stanoví finanční rámec pro rozvoj politiky EU v oblasti záruk za úvěry Komise a EIB nečlenským státům[8]. Pokud se třetí země stanou členskými státy, úvěry týkající se těchto zemí už nejsou kryty fondem a riziko musí nést přímo rozpočet. Fond je dotován z rozpočtu a musí být udržován v určité procentní výši dlužných částek úvěrů a úvěrových záruk krytých tímto fondem. Tato procentní výše, takzvaná cílová sazba, činí v současné době 9 %. Pokud nejsou ve fondu dostatečné zdroje, bude muset nezbytné prostředky poskytnout rozpočet. 3. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 30. června 2011 3.1. Podpora platební bilance určená členským státům, které nejsou členy eurozóny Ve druhé polovině roku 2011 splatilo Maďarsko 2 miliardy EUR. Protože nebyly vyplaceny žádné další částky, nesplacená výše úvěru v rámci nástroje na podporu platební bilance klesla na 11,4 miliardy EUR. Preventivní střednědobá finanční pomoc EU pro Rumunsko, o které rozhodla Rada dne 12. května 2011 v maximální výši 1,4 miliardy EUR[9], je připravena, ale není aktivována pro čerpání. 3.2. Makrofinanční pomoc Ve druhém pololetí 2011 došlo v rámci makrofinanční pomoci ke dvěma čerpáním: Srbsko čerpalo 100 milionů EUR a Arménie 26 milionů EUR, zatímco Gruzie uhradila 13,5 milionu EUR a Rumunsko 12,5 milionu EUR. 3.3. Euratom Během sledovaného období nebyly vyplaceny žádné úvěry. Bulharsko splatilo 6,5 milionu EUR a Ukrajina 3,8 milionu EUR. 3.4. Evropský mechanismus finanční stabilizace Ve druhém pololetí roku 2011 bylo Irsku vyplaceno 2,5 miliardy EUR a Portugalsku 7,6 miliardy EUR. V říjnu 2011 rozhodla Rada o prodloužení splatnosti úvěrů a odstranění úrokového rozpětí, jež se uplatňovalo na úvěry pro Irsko[10] a Portugalsko[11], se zpětnou platností. Jako součást reakce na krizi byly zavedeny dva další mechanismy, které však nepřinesou žádné riziko pro rozpočet: – Evropský nástroj finanční stability (EFSF[12]), za který poměrným dílem ručí zúčastněné členské státy, a – úvěrový nástroj pro Řecko[13], který je financován formou bilaterálních úvěrů poskytovaných ostatními členskými státy eurozóny a centrálně spravován Komisí. 3.5. Rozpočtová záruka za úvěry EIB poskytované třetím zemím Počet podepsaných úvěrů v rámci mandátu pro poskytování úvěrů třetím zemím na období let 2007–2013 vzrostl během druhého pololetí roku 2011 o 10 % a dosáhl výše 1 745 milionů EUR. Výše vyplacených úvěrů činila za sledované období 1 381 milionů EUR. Kumulativní výše vyplacených úvěrů v rámci mandátu tak dosáhla k 31. prosinci 2011 částky 8 561 milionů EUR, což je o 19 % více než k 30. červnu 2011. 4. Informace o rizicích krytých rozpočtem 4.1. Definice rizika Riziko, které rozpočet nese, je odvozeno od dlužné částky jistiny a úroků u operací, na něž byla poskytnuta záruka. Pro účely této zprávy se pro ocenění rizik, která nese rozpočet (přímo nebo nepřímo prostřednictvím fondu), používají dvě metody: – Metoda „krytí celkového rizika“ je založena na součtu celkové částky nesplacené jistiny z dotčených operací k danému datu včetně vzniklého úroku[14]. – Rozpočtový přístup definovaný jako „roční riziko, které rozpočet nese“ vychází z výpočtu maximální částky ročních splatných plateb, které by EU musela v rozpočtovém roce zaplatit za předpokladu, že by nebyly uhrazeny žádné splátky zaručených úvěrů[15]. 4.2. Složení rizika Až do roku 2010 bylo maximální riziko co do celkových nesplacených částek spojeno hlavně s úvěry poskytnutými třetím zemím. V roce 2011 měla finanční krize závažný dopad na veřejné finance členských států, což vedlo k nárůstu úvěrových operací EU na podporu vyšších potřeb financování ze strany států. V důsledku toho se složení rizika změnilo. Situace k 31. prosinci 2011: · 67 % celkové zaručené nesplacené částky se týká výpůjčních operací spojených s úvěry členským státům, jež jsou přímo kryty rozpočtem (k 31.12. 2010 to bylo 45 %). · 33 % celkové zaručené nesplacené částky se týká výpůjčních a úvěrových operací ve třetích zemích, které jsou kryty v prvé řadě Záručním fondem pro vnější vztahy (dále jen „fond“), zatímco k 31. prosinci 2010 představovaly 55 %. Celkové riziko, které rozpočet kryl k 31. prosinci 2011, je uvedeno v následující tabulce 1. Tabulka č. 1: Celkové nesplacené částky kryté rozpočtem ke dni 31. prosince 2011, v milionech EUR || Dlužná jistina || Vzniklý úrok || Celkem || % Členské státy* || || || || Makrofinanční pomoc || 25 || 0 || 25 || <1 % Euratom || 404 || 4 || 408 || 1 % Podpora platební bilance || 11 400 || 225 || 11 625 || 18 % EIB*** || 2 965 || 26 || 2 991 || 5 % EFSM || 28 000 || 344 || 28 344 || 44 % Mezisoučet za členské státy || 42 794 || 599 || 43 393 || 67 % Třetí země** || || || || Makrofinanční pomoc || 565 || 5 || 570 || 1 % Euratom || 43 || 0 || 43 || <1 % EIB*** || 20 466 || 156 || 20 621 || 32 % Mezisoučet za třetí země || 21 074 || 161 || 21 234 || 33 % Celkem || 63 868 || 760 || 64 628 || 100 % * Toto riziko je přímo kryto rozpočtem. Zahrnuje rovněž úvěry v rámci makrofinanční pomoci a úvěry Euratomu a EIB poskytnuté před přistoupením k EU. ** Toto riziko je kryto fondem. *** Zhruba 82 % úvěrových operací EIB (úvěrové operace pro státy a pro nižší úrovně státní správy) je kryto soubornou zárukou, zatímco zbývající operace EIB využívají pouze pokrytí politického rizika. Podrobnější informace o těchto dlužných částkách, zejména co se týče stropu, vyplacených částek nebo míry zajištění zárukou, jsou uvedeny v tabulkách A1, A2, A3 a A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. Celková nesplacená částka jistiny i úroků krytá rozpočtem se značně zvýšila na 64,63 miliardy EUR, tedy o 17,6 % oproti stavu k 30. červnu 2011. Tento nárůst lze vysvětlit zejména: · vyplacením pomoci ve výši 10,1 miliardy EUR v rámci EFSM (2,5 miliardy EUR pro Irsko a 7,6 miliardy EUR pro Portugalsko), · zvýšením čistého objemu částek, které vyplatila EIB třetím zemím během druhého pololetí roku 2011, o 2,45 milionu EUR. 4.3. Roční riziko kryté rozpočtem V roce 2012 může rozpočet krýt (přímo a prostřednictvím fondu) 3,782 miliardy[16] EUR, což představuje objem (jistinu a úroky), který je splatný během tohoto období z celkové částky dlužné ke dni 31. prosince 2011. Podíl ve výši 1, 769 miliardy EUR z této částky je splatný přímo členskými státy (47 %). V tabulce A2 pracovního dokumentu útvarů Komise jsou uvedeny podrobnosti o podílu každé země na celkovém zaručeném riziku. 4.3.1. Rizika související s členskými státy Rizika související s členskými státy se týkají: a) úvěrů poskytnutých EIB a/nebo úvěrů v rámci makrofinanční pomoci a/nebo úvěrů Euratomu poskytnutých před přistoupením k EU; b) úvěrů poskytnutých v rámci podpory platební bilance; a c) úvěrů poskytnutých v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace. Tabulka č. 2: Pořadí členských států podle maximálního rizika neseného rozpočtem v roce 2012 (v milionech EUR) Pořadí || Země || Úvěry || Maximální riziko || Podíl země na celkovém riziku členských států || Podíl země na celkovém riziku (členské státy a nečlenské státy) 1 || Irsko || c) || 412,7 || 23,3 % || 10,9 % 2 || Portugalsko || c) || 400,8 || 22,7 % || 10,6 % 3 || Rumunsko || a)+b) || 395,1 || 22,3 % || 10,4 % 4 || Maďarsko || a)+b) || 142,4 || 8,0 % || 3,8 % 5 || Lotyšsko || a)+b) || 96,8 || 5,5 % || 2,6 % 6 || Bulharsko || a) || 92,8 || 5,2 % || 2,5 % 7 || Polsko || a) || 81,0 || 4,6 % || 2,1 % 8 || Česká republika || a) || 70,8 || 4,0 % || 1,9 % 9 || Slovenská republika || a) || 51,1 || 2,9 % || 1,4 % 10 || Slovinsko || a) || 11,4 || 0,6 % || 0,3 % 11 || Kypr || a) || 7,7 || 0,4 % || 0,2 % 12 || Litva || a) || 5,3 || 0,3 % || 0,1 % 13 || Malta || a) || 0,7 || 0,0 % || 0,0 % 14 || Estonsko || a) || 0,5 || 0,0 % || 0,0 % Celkem || || || 1 796,3 || 100 % || 46,8 % 4.3.2. Rizika související se třetími zeměmi Fond kryje zaručené úvěry týkající se třetích zemí se splatností až do roku 2041. V roce 2012 ponese fond maximální roční riziko související se třetími zeměmi ve výši 2 013 milionů EUR (53,2 % celkového ročního rizika). Prvních deset (ze čtyřiceti sedmi) zemí je seřazeno níže podle jejich celkové výše dlužných částek. Představují 1 580,4 milionu EUR neboli 78,5 % ročního rizika, které fond nese v souvislosti s třetími zeměmi. Analýza hospodářské situace těchto zemí a komentář k ní jsou obsaženy v bodě 3 pracovního dokumentu útvarů Komise. Posouzení úvěruschopnosti podle ratingových agentur je rovněž uvedeno v tabulce pro každou zemi. Rizika související se třetími zeměmi se týkají úvěrů poskytnutých EIB a/nebo úvěrů v rámci makrofinanční pomoci a/nebo úvěrů Euratomu (podrobnosti jsou obsaženy v tabulce A3b a A4 pracovního dokumentu útvarů Komise). Tabulka č. 3: Pořadí 10 nejdůležitějších třetích zemí podle nejvyššího rizika, které nese fond v roce 2012 (v milionech EUR). Pořadí || Země || Maximální riziko || Podíl země na celkovém riziku třetích zemí || Podíl země na celkovém riziku (členské státy a nečlenské státy) 1 || Turecko || 458,8 || 22,8 % || 12,1 % 2 || Egypt || 207,9 || 10,32 % || 5,5 % 3 || Tunisko || 185,8 || 9,2 % || 4,9 % 4 || Maroko || 179,4 || 8,9 % || 4,7 % 5 || Srbsko || 154,2 || 7,7 % || 4,1 % 6 || Jižní Afrika || 122,3 || 6,1% || 3,2 % 7 || Libanon || 84,6 || 4,2 % || 2,2 % 8 || Sýrie || 81,3 || 4,0 % || 2,1 % 9 || Bosna a Hercegovina || 54,8 || 2,7 % || 1,4 % 10 || Brazílie || 51,2 || 2,5 % || 1,4 % 10 zemí celkem || || 1 580,4 || 78 % || 41,8 % 4.4. Vývoj rizika Přetrvává vysoký stupeň nejistoty, neboť světová ekonomická a finanční krize nadále ovlivňují hospodářské oživení v EU i světový růst. Geopolitické napětí v některých zemích jižního Středomoří vytváří též další nejistotu ohledně hospodářského oživení v konkrétních třetích zemích. · Nástroj na podporu platební bilance Střednědobá finanční pomoc EU v rámci nástroje na podporu platební bilance byla opětovně aktivována v listopadu 2008 pro Maďarsko a následně v lednu a květnu 2009 pro Lotyšsko a Rumunsko, aby uvolněním celkové částky 14,6 miliardy EUR došlo v těchto zemích k obnovení důvěry v trh. Nebude vyplacena částka ve výši 1,2 miliardy EUR, protože lhůta pro vyplacení vypršela. První splátka úvěru ve výši 2 miliardy EUR od Maďarska proběhla v prosinci 2011. Kromě 5 miliard EUR na podporu platební bilance pro Rumunsko, které již byly poskytnuty, Rada dne 12. května 2011 rozhodla o poskytnutí preventivní finanční pomoci Rumunsku ve výši až 1,4 miliardy EUR[17], která ještě nezačala být čerpána. V rámci nástroje na podporu platební bilance s celkovým stropem 50 miliard EUR zbývá na poskytnutí další pomoci v případě potřeby objem ve výši 37 miliard EUR. · Evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM) Napětí na trzích se státními dluhopisy zůstalo během druhého pololetí roku 2011 vysoké. Emisní podmínky u dluhopisů z okrajových států eurozóny zůstávají napjaté i přes aktivaci EFSM doplněného bilaterálními úvěry a Evropského nástroje finanční stability (EFSF). Úspěšné naplnění zvýšených potřeb refinancování ze strany vlád členských států zůstane v nadcházejících měsících a letech problematické. Podle závěrů Rady pro hospodářské a finanční věci je maximální objem mechanismu stanoven na 60 miliard EUR[18], avšak právní limit je stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Rady, podle něhož je dlužná částka omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů[19]. Po přijetí rozhodnutí Rady o poskytnutí finanční pomoci Unie Irsku[20] a Portugalsku[21] bylo v roce 2011 vyplaceno 13,9 miliardy EUR pro Irsko a 14,1 miliardy EUR pro Portugalsko. Ze svého maximálního objemu 60 miliard EUR má EFSM zbývající kapacitu 11,5 miliardy EUR na poskytnutí další pomoci v případě potřeby[22]. Dne 21. července 2011 bylo na summitu eurozóny rozhodnuto o několika opatřeních včetně prodloužení doby splatnosti a snížení účtovaných úrokových sazeb u budoucích úvěrů v rámci EFSF pro Řecko, aby se zmírnila řecká dluhová krize a zajistila se finanční stabilita v eurozóně jako celku. V souladu se závěry summitu je dopad na EFSM dvojí: a) úrokové rozpětí EFSM bude se zpětnou splatností sníženo u úvěrových operací pro Portugalsko a Irsko a b) splatnost budoucích splátek byla prodloužena. Tato opatření vstoupila v platnost jako dvě rozhodnutí Rady přijatá v říjnu 2011[23]. · Úvěry v rámci makrofinanční pomoci O úvěrech v rámci makrofinanční pomoci třetím zemím rozhodovala individuálními rozhodnutími Rada, od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pak Evropský parlament a Rada. Ke zlepšení rozhodovacího procesu podle Lisabonské smlouvy[24] přijala Komise nový legislativní návrh rámcového nařízení o makrofinanční pomoci. Podle navrženého rámcového nařízení by se postup pro makrofinanční pomoc stal podobným postupu u ostatních nástrojů vnějšího financování, takže by Komise měla kompetenci pro přijímání rozhodnutí o poskytnutí makrofinanční pomoci za dohledu výboru zástupců členských států v souladu s postupem prověřování zavedeným novými pravidly jednání ve výborech, jež vstoupila v platnost dnem 1. března 2011[25]. V roce 2012 Parlament a Rada nadále vedou o navrhovaném nařízení diskuse, včetně postupu pro rozhodování o makrofinanční pomoci. V červenci 2011 byly v rámci makrofinanční pomoci provedeny dvě úvěrové operace v celkové výši 126 milionů EUR: bylo vyplaceno 26 milionů EUR Arménii a 100 milionů EUR Srbsku. · Úvěry Euratomu Úvěry Euratomu členským státům nebo určitým způsobilým nečlenským zemím (Ruské federaci, Arménii, Ukrajině) mají strop ve výši 4 miliard EUR, z něhož bylo využito již zhruba 85 %. Zbývajících přibližně 600 milionů EUR by mohlo být použito na financování nových projektů. · Úvěry EIB V rámci obecného mandátu EIB na období let 2007 až 2013 bylo k 31. prosinci 2011 podepsáno financování v celkové výši 19 436 milionů EUR, z čehož bylo k uvedenému dni vyplaceno 8 561 milionů EUR (viz tabulka A6 pracovního dokumentu útvarů Komise). V důsledku posouzení vnějšího mandátu EIB v polovině období přijaly Evropský parlament a Rada dne 25. října 2011 nové rozhodnutí (č. 1080/2011/EU) o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii a o zrušení rozhodnutí č. 633/2009/ES. Toto nové rozhodnutí vstoupilo v platnost dne 30. října 2011. V důsledku toho by se souhrnná částka vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci operací financování EIB minus splacených částek plus všech souvisejících částek zvýšila z 25 800 milionů EUR na strop ve výši 29 484 milionů EUR[26]. Záruka EU je omezena na 65 % souhrnné částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci operací financování EIB. Syrská vláda přestala Evropské investiční bance splácet konkrétní úrokové platby a splátky úvěru (viz odstavec 5.3 níže). Fond však byl požádán o platbu pouze jednou v roce 2012. Více informací o zemích, na něž se vztahuje záruka EU, obsahují tabulky A1 a A2 pracovního dokumentu útvarů Komise. 5. Nesplácení, aktivace rozpočtových záruk a platby v prodlení 5.1. Platby z peněžních zdrojů Pokud je dlužník v prodlení s platbami Unii[27], čerpá Komise ze svých peněžních zdrojů, aby zabránila zpožděním a souvisejícím nákladům na obsluhu svých výpůjčních operací. 5.2. Platby z rozpočtu Jelikož v druhé polovině roku 2011 nebyla zaznamenána žádná nesplacená částka, nebyly z položek p. m. článku rozpočtu 01 04 01 „Záruky Evropské unie za výpůjční operace Unie a Euratomu a za úvěrové operace EIB“ požadovány žádné prostředky. 5.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy[28] Pokud je příjemce úvěru poskytnutého nebo zaručeného třetí zemi ze strany EU v prodlení se splácením, je fond vyzván k pokrytí nesplacené částky, a to do tří měsíců ode dne splatnosti této platby[29]. Během druhé poloviny roku 2011 nebyl fond vyzván ke krytí žádných plateb. Avšak syrská vláda přestala EIB splácet konkrétní úrokové platby a splátky úvěru. Vzhledem k tomu, že oficiální žádosti o platby byly neúspěšné, EIB požádala o platbu záruky EU prostřednictvím záručního fondu dne 10. května 2012 pro částku přibližně ve výši 15,5 milionu EUR[30]. Pokud se situace v zemi nezlepší, je možné, že přijdou další žádosti o platbu prostřednictvím tohoto fondu (celková nesplacená jistina Sýrie činí 551 milionů EUR, přičemž poslední splatnost úvěru je v roce 2030). Podle dohod o záruce, pokud EU provedla platbu v rámci záruky EU, přebírá práva a opravné prostředky banky. Řízení o zpětném získání prostředků musí vést banka s ohledem na předmětné částky. 6. Záruční fond pro vnější vztahy 6.1. Částky získané zpět[31] Ke dni 31. prosince 2011 neevidoval fond žádné nedoplatky, které by měl získat. 6.2. Aktiva K 31. prosinci 2011 činila čistá aktiva[32] fondu 1 755 434 096,22 EUR. 6.3. Cílová částka Fond musí dosáhnout přiměřené výše (cílové částky) stanovené jako 9 % celkových nesplacených kapitálových závazků vyplývajících z každé operace plus vzniklý úrok. Poměr mezi zdroji fondu (1 755,43 milionu EUR) a nesplacenými kapitálovými závazky[33] (21 234,34 milionu EUR) ve smyslu nařízení o fondu se snížil z 8,8 % ke dni 30. června 2011 na 8,3 % ke dni 31. prosince 2011. Protože zdroje fondu byly nižší než cílová částka, v předběžném rozpočtu na rok 2013 byla vyčleněna dotace ve výši 155,66 milionu EUR. V únoru 2012 uhradil rozpočet do fondu 260,17 milionu EUR, které byly vyčleněny v předběžném návrhu rozpočtu na rok 2012 a v souladu s pravidly nařízení o fondu (cílová částka ve výši 9 %). 7. Hodnocení rizik: hospodářská a finanční situace třetích zemí s největší expozicí 7.1. Cíle Předcházející oddíly této zprávy uváděly informace o kvantitativních aspektech rizik, které nese rozpočet a které se vztahují k třetím zemím. Oddíl 3 pracovního dokumentu útvarů Komise obsahuje makroekonomickou analýzu třetích zemí, které představují nejvyšší expozici pro rozpočet nebo které využívají úvěrových nástrojů EU (makrofinanční pomoc a úvěry Euratomu). 7.2. Metody hodnocení rizik Hodnocení rizik nastíněné v pracovním dokumentu útvarů Komise vychází z informací o hospodářské a finanční situaci, ratingu a z jiných známých skutečností týkajících se zemí, které obdržely zaručené úvěry. Toto hodnocení nezahrnuje odhady předpokládaných ztrát a částek, které budou získány zpět, jež nutně zůstávají značně nejisté. Ukazatele rizika jednotlivých zemí uvedené v tabulkách pracovního dokumentu útvarů Komise naznačují vývoj rizika nesplácení. U zemí, které k 31. prosinci 2011 vykazují nejvyšší úvěrové riziko a expozici pro rozpočet (včetně úvěrů makrofinanční pomoci a Euratomu), je tato analýza uvedena v oddílu 3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [1] COM(2012) 66 a SEC(2012) 15 obsahují předchozí zprávu o zárukách krytých rozpočtem ke dni 30. června 2011. [2] Makrofinanční pomoc může mít i podobu grantů třetím zemím. Více informací o makrofinanční pomoci naleznete ve zprávě Komise KOM(2011) 408 a SEK(2011) 874. [3] Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1). [4] EFSM byl zřízen dne 11. května 2010 na základě nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). Funguje podobným způsobem jako nástroj na podporu platební bilance, je však dostupný pro všechny členské státy, tj. včetně členských států eurozóny. [5] Údaje o mandátech EIB jsou uvedeny v tabulce A1 a odkazy na právní základy v tabulce A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. [6] Stávající rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU ze dne 25. října 2011 (Úř. věst. L 280, 27.10.2011, s. 1) o poskytnutí záruky EU na případné ztráty Evropské investiční banky z úvěrů a úvěrových záruk na projekty mimo Unii a o zrušení rozhodnutí č. 633/2009/ES se vztahuje na období od 1.2. 2007 do 31.12. 2013. [7] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění), „nařízení o záručním fondu“ (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Ačkoli jsou rizika ve třetích zemích nakonec kryta rozpočtem EU, představuje záruční fond nástroj k ochraně rozpočtu EU před rizikem nesplácení. Souhrnná zpráva o činnosti fondu viz KOM(2010) 418 a k ní připojený pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2010) 968). [9] Rozhodnutí Rady 2011/288/EU ze dne 12. května 2011, kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá pomoc Evropské unie (Úř. věst. L 132, 19.5.2011, s. 15). [10] Rozhodnutí Rady 2011/682/ES ze dne 11. října 2011 (Úř. věst. L 269, 14.10.2011, s. 31). [11] Rozhodnutí Rady 2011/683/EU ze dne 11. října 2011 (Úř. věst. L 269, 14.10.2011, s. 32). [12] Informace o EFSF viz: http://www.efsf.europa.eu/about/index.htm. [13] Úvěrový nástroj pro Řecko – ECFIN – Evropská komise: http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/greek_loan_facility/index_en.htm. [14] Viz tabulka 1 ve zprávě. [15] Pro účely tohoto výpočtu se předpokládá, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu, tzn. berou se v úvahu pouze splatné částky (viz rovněž tabulky 2 a 3 ve zprávě a tabulka 2 pracovního dokumentu útvarů Komise). [16] To představuje částky splatné v roce 2012 (z celkové dlužné částky ke dni 31. prosince 2012) a za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu (podrobnosti viz tabulka A2 v pracovním dokumentu útvarů Komise). [17] Rozhodnutí Rady 2011/288/EU ze dne 12. května 2011, kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá finanční pomoc Evropské unie (Úř. věst. L 132, 19.5.2011, s. 15). [18] Viz tisková zpráva o mimořádném zasedání Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci dne 9. a 10. května 2010 ((http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [19] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [20] Prováděcí rozhodnutí Rady 2011/77/EU ze dne 7. prosince 2011 o poskytnutí finanční pomoci Unie Irsku (Úř. věst. L 30, 4.2.2011, s. 348). [21] Prováděcí rozhodnutí Rady 2011/344/EU ze dne 30. května 2011 o poskytnutí finanční pomoci Unie Portugalsku (Úř. věst. L 159, 17.6.2011, s. 88). [22] Ohledně dalších informací o EFSM viz také zpráva Komise o činnosti Evropské unie v oblasti půjček a úvěrů v roce 2010, KOM(2011) 485. [23] Prováděcí rozhodnutí Rady 2011/682/EU pro Irsko a 2011/683/EU pro Portugalsko ze dne 11. října 2011 (Úř. věst. L 269, 14.10.2011, s. 31 a s. 32). [24] Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost rozhodnutí o makrofinanční pomoci již nejsou přijímána pouze Radou, ale přijímají se řádným legislativním postupem (spolurozhodováním). [25] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13), jímž se nahrazuje rozhodnutí Rady 1999/468/ES. [26] Zvýšení o 3 684 miliony EUR je třeba rozdělit mezi dodatečný mandát ve výši 2 000 milionů EUR na financování operací v oblasti boje proti změně klimatu a 1 684 miliony EUR na posílení rizikových operací EIB. [27] Viz článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1). [28] Od svého vzniku v roce 1994 byl fond využit ke krytí úhrnné částky ve výši 478 milionů EUR. [29] Více podrobností viz oddíl 1.4.3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [30] V závislosti na vývoji směnného kurzu jiných mezinárodních měn. [31] Od vzniku fondu v roce 1994 dosáhly celkové částky získané zpět výše 576 milionů EUR (to zahrnuje částku jistiny a splacených úroků, plus sankční úroky za pozdní platby a realizované kurzové zisky a ztráty). [32] Celková aktiva fondu po odečtení kumulovaných závazků (poplatků EIB a poplatků za audit). [33] Včetně vzniklých úroků.