CS Úřední věstník Evropské unie C 129/44

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Iniciativa na podporu rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem pracujících rodičů a pečujících osob

[COM(2017) 252 final]

a k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem rodičů a pečujících osob a o zrušení směrnice Rady 2010/18/EU

[COM(2017) 253 final – 2017/0085 (COD)]

(2018/C 129/07)

Zpravodajka: Erika KOLLER Spoluzpravodajka: Vladimíra DRBALOVÁ

Konzultace Žádost Komise, 17. 11. 2017 Žádost Rady Evropské unie, 10. 5. 2017 Žádost Evropského parlamentu, 15. 5. 2017 Právní základ Čl. 153 odst. 1 písm. i) a čl. 153 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie Rozhodnutí plenárního shromáždění 8. 12. 2015 Odpovědná specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství Přijato ve specializované sekci 8. 11. 2017 Přijato na plenárním zasedání 6. 12. 2017 Plenární zasedání č. 530 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 182/11/4

1. Závěry a doporučení

1.1. EHSV vítá iniciativu Evropské komise, jejímž cílem je zvýšit účast rodičů s dětmi, zejména žen, na trhu práce podporou větší rovnováhy mezi jejich pracovním a soukromým životem, čímž se plně uvolní potenciál jejich dovedností.

1.2. Kromě toho se EHSV domnívá, že by se návrhy obsažené v balíčku měly dále analyzovat, přičemž by se zohlednila aktuální situace v každém členském státě, jakož i náklady a organizační zátěž pro podniky, zejména pro malé a střední podniky. Měla by se rovněž přijmout tato opatření: potírání stereotypů, šíření osvědčených postupů a příprava národních akčních plánů pro rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem.

1.3. Moderní politiky týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem by měly zajistit vhodné možnosti volby pro rodiny a současně vzít v úvahu potřeby podniků. EHSV vyzývá sociální partnery v celé Evropě, aby přezkoumali další praktická řešení na podporu rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, která odpovídá specifickým rysům jejich konkrétního pracoviště (1).

1.4. EHSV uznává, že provádění návrhů s sebou přinese náklady pro členské státy a podniky, věří však, že dlouhodobé přínosy převáží nad krátkodobě zvýšenými náklady. EHSV se domnívá, že by měla být dále prozkoumána opatření na podporu malých a středních podniků.

1.5. EHSV je přesvědčen, že je důležité, aby jak ženy, tak muži měli individuální nárok na dovolenou. Uznává však, že podniky, zejména malé a střední podniky, mohou v důsledku zvýšení rozsahu nároku čelit organizačním potížím. Jakékoli obtíže vyplývající z uplatňování tohoto ustanovení by měly být řešeny v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi.

1.6. EHSV se domnívá, že balíček týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem představuje krok správným směrem, ale že by se měl v budoucnosti zlepšit na základě odpovídajících posouzení dopadů.

1.7. EHSV zdůrazňuje, že je zapotřebí více investovat do vysoce kvalitních, cenově přijatelných a dostupných pečovatelských služeb a zařízení pro každou rodinu, a vyzývá Komisi, aby použila doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru a rovněž fondy pro regionální rozvoj s cílem podnítit členské státy, aby zvýšily své úsilí.

1.8. Ačkoli se návrh směrnice do určité míry zabývá daňovými systémy, EHSV s politováním konstatuje, že v tomto ohledu nejde dostatečně daleko. Způsob navržení daňových systémů může ovlivnit rozhodnutí lidí, zda vstoupí na trh práce, či nikoli. Mělo by se zvážit zavedení daňových odečitatelných položek, které podpoří pracující rodiče, aby mohli i nadále pracovat.

2. Úvod

2.1. Rovnost žen a mužů je základní hodnotou a zásadou Evropské unie (2). EU učinila v průběhu uplynulých šedesáti let velký pokrok, neboť přijala řadu směrnic v oblasti rovnosti a zákazu diskriminace, programů a nástrojů financování na podporu rovnosti mezi pohlavími v Evropské unii (3). V 90. letech 20. století byl zaveden právní rámec EU pro různé druhy dovolené z rodinných důvodů a pro pružné uspořádání pracovní doby a byl postupně aktualizován, přičemž nejnovější směrnicí je směrnice o rodičovské dovolené přijatá v roce 2010 (4). Mimo legislativní rámec hrají rovněž úlohu doporučení vydaná v kontextu evropského semestru (5), financování z EU a politické pokyny (6).

2.2. Pokrok se nicméně v minulých desetiletích téměř pozastavil (7), jak dokládají přetrvávající rozdíly v odměňování žen a mužů (16,3 %) a nerovná úloha a účast žen na trhu práce, kdy 31 % žen pracuje na částečný úvazek v porovnání s 8,2 % mužů, přičemž celková účast žen na trhu práce zaostává i nadále o více než 12 procentních bodů za muži (8). Ze studií zároveň vyplývá, že rozdíly ve výši důchodů žen a mužů činí až 40 %. To vše svědčí o tom, že je potřeba vyvinout ještě větší iniciativu při zajišťování rovnosti mezi ženami a muži ve všech oblastech života, včetně zaměření na feminizaci chudoby.

2.3. Nerovná účast žen na trhu práce úzce souvisí s nerovnoměrným rozdělením pečovatelských povinností. K nerovnostem v oblasti péče rovněž přispívá nedostatek odpovídajících, cenově dostupných a vysoce kvalitních pečovatelských služeb, které zahrnují škálu služeb od péče o děti po komunitní péči poskytovanou starším rodinným příslušníkům a osobám se zdravotním postižením (9).

2.4. Překážky bránící rovnováze mezi pracovním a soukromým životem jsou chápány jako faktor, který nejen znemožňuje ženám plnou účast na pracovním trhu, ale má i dopad na demografické trendy, ekonomiku a úlohu mužů jakožto rovnocenných pečovatelů. Pokud jde o ekonomický dopad, nedávná studie Eurofoundu (10) odhaduje, že ekonomická ztráta způsobená rozdíly v zaměstnanosti žen a mužů činí 370 miliard EUR ročně. V některých členských státech je více než 25 % žen ekonomicky neaktivních z důvodu pečovatelských povinností. I když v dnešní době nebývá z ekonomických důvodů příliš běžné zůstávat doma, stále existují očekávání společnosti založená na stereotypním vnímání žen jako primárních pečovatelů a mužů jako živitelů rodin. Existují důkazy, že matky, které zůstávají v domácnosti po celý svůj aktivní život nebo po jeho část, budou méně ekonomicky nezávislé, budou mít menší šance budovat kariéru a ve vyšším věku budou s větší pravděpodobností zakoušet chudobu. Politiky týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem představují nástroje, které umožní ženám a mužům rozhodnout se na základě rovných podmínek. EHSV zdůrazňuje, že ustanovení týkající se doby odpočinku pracovníků a jejich rovnováhy mezi rodinným a pracovním životem by měla zohledňovat, je-li to relevantní, jednotný den odpočinku v týdnu uznávaný podle tradice nebo zvyklosti příslušné země nebo regionu, přičemž by se rovněž měly respektovat příslušné (odvětvové) kolektivní dohody a zavedená praxe na místní a podnikové úrovni.

2.5. Evropská komise ohlásila v srpnu 2015 v rámci plánu svou iniciativu nazvanou Nový začátek s cílem řešit problém rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, kterému čelí pracující rodiny (11). V listopadu 2015 Komise zahájila v souladu s čl. 154 odst. 2 SFEU dvoufázovou konzultaci (12) s evropskými sociálními partnery s cílem získat jejich stanovisko k této iniciativě. Sociální partneři dosud nezahájili jednání. Zatímco evropští zaměstnavatelé považovali stávající právní rámec EU za dostatečný, evropské odbory usilovaly o posílení legislativního rámce. Evropská komise rovněž zahájila veřejnou konzultaci, z níž vyplynulo, že 60 % respondentů si přeje zavedení legislativního rámce EU pro zajištění rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem. Dne 26. dubna 2017 přijala Evropská komise návrh na evropský pilíř sociálních práv, jehož součástí je návrh směrnice na podporu rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem pracujících rodičů a pečovatelů a řada nelegislativních návrhů.

3. Obecné připomínky

3.1. EHSV souhlasí s tím, že jsou zapotřebí aktivní politiky zaměřené na podporu sdílené odpovědnosti za péči o děti mezi muži a ženami. Ze studií rovněž vyplývá, že zapojení mužů do pečovatelských povinností prospívá jak rodinám, tak evropskému hospodářství a konkurenceschopnosti. Posílení účasti žen na trhu práce by rovněž zlepšilo přístup podniků ke kvalifikovaným pracovníkům a talentům a pomohlo by plně uvolnit potenciál žen v době, kdy se počet pracovníků v EU snižuje, populace stárne a demografická křivka zůstává z hlediska veřejných financí velmi problematická. Tyto politiky by se rovněž měly zaměřit na vytváření pobídek, které povedou zaměstnavatele k tomu, aby zvýšili nabídku pracovních sil, jakož i na poskytování podpory v oblasti péče o děti a na různé formy dovolené a pružného uspořádání pracovní doby.

3.2. EHSV by rád zdůraznil stěžejní úlohu, kterou musí hrát Komise a členské státy (a přitom konzultovat sociální partnery a širší občanskou společnost), pokud jde o boj proti stereotypům (mimo jiné prostřednictvím vzdělávání a veřejných osvětových kampaní), snižování segregace na trhu práce a vybavení jednotlivců aktualizovanými, lepšími dovednostmi, které budou odpovídat potřebám pracovního trhu.

3.3. EHSV vítá balíček Komise pro řešení otázky rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, jelikož se v něm navrhuje spravedlivější sdílení úkolů jakožto způsob odstranění některých výraznějších strukturálních překážek zaměstnávání žen.

4. Konkrétní připomínky

4.1. Otcovská dovolená

4.1.1. EHSV se domnívá, že rozhodnutí Komise reagovat na nedostatečné čerpání otcovské dovolené zavedením individuálního nároku na nepřevoditelnou otcovskou dovolenou v délce nejméně deseti pracovních dnů a placenou ve stejné výši jako stávající nárok na nemocenskou, doprovázené analýzou nákladů a přínosů na vnitrostátní úrovni, je krokem správným směrem. Výbor však poukazuje na to, že „nároky na nemocenskou“ se v Evropě značně liší a pohybují se od paušálních částek výrazně nižších, než je vyplácená mzda, až do výše 100 % náhrady příslušné mzdy. Zdůrazňuje, že tato náhrada by měla být odpovídající, měla by pobízet otce, aby převzali svou odpovědnost, a rovněž rodičům poskytnout více možností volby před narozením i po narození dítěte. Přitom je potřeba zohlednit vnitrostátní zvyklosti v oblasti peněžité pomoci v mateřství.

4.1.2. EHSV bere na vědomí, že ustanovení o otcovské dovolené již existují v 21 členských státech s průměrnou délkou dva a půl dne (13), ale považuje tuto dobu za velmi krátkou a s politováním konstatuje, že stále nedochází k dostatečnému čerpání této dovolené, což je skutečnost, která by měla být předmětem podrobnější analýzy. EHSV se proto domnívá, že návrh Komise splňuje potřebu podnítit otce, aby čerpali otcovskou dovolenou; zohledňuje stávající úspěšné postupy v některých členských státech (14) a poukazuje na rovnocennou úlohu otců v rodinných povinnostech.

4.1.3. EHSV nicméně zdůrazňuje, že právo čerpat za tímto účelem dovolenou v délce 10 dnů, jak je uvedeno v návrhu směrnice, je podle něj prvním krokem správným směrem k dosažení cíle návrhu, kterým je výrazné zvýšení účasti otců. Zastává nicméně názor, že pro dosažení cíle návrhu by bylo vhodnější, kdyby byla mezi zaměstnavatelem a zaměstnancem dohodnuta delší doba, např. až jeden měsíc.

4.2. Rodičovská dovolená

4.2.1. Podíl mužů, kteří čerpají rodičovskou dovolenou, se pohybuje od 40 % po pouhá 2 % v některých členských státech (15). Platný právní rámec pro rodičovskou dovolenou a obecné postoje dostatečně neřeší důvody, z jakých muži tuto dovolenou čerpají málo.

4.2.2. EHSV uznává, že podniky, zejména malé a střední podniky a mikropodniky, mohou čelit organizačním potížím v důsledku zvýšení věku dítěte pro účely rodičovské dovolené z osmi na dvanáct let.

4.2.3. EHSV zvláště vítá návrh Komise na individualizaci nároku na rodičovskou dovolenou a jeho nepřenositelnost. Poukazuje na to, že je potřeba poskytovat důstojnou mzdovou náhradu minimálně ve výši nemocenské, která může být v mezích případného stropu stanoveného vnitrostátními právními předpisy (16) a kterou musí doprovázet analýza nákladů a přínosů na vnitrostátní úrovni, a že jsou zapotřebí ustanovení o nediskriminaci, neboť to vše může mít pozitivní dopad na čerpání rodičovské dovolené otci.

4.2.4. EHSV je kromě toho rovněž přesvědčen, že jednání o návrhu by mělo zajistit vyváženost potřeb zaměstnanců a zaměstnavatelů. Posouzení dopadu provedené Komisí ukázalo, že dopad návrhu je smíšený, v závislosti na časovém rámci. Náklady na navrhovaná opatření (vyplývající zejména z výrobní ztráty plynoucí z administrativní zátěže související se zpracováváním žádostí a z potřeby dočasně nahradit zaměstnance) vzrostou v krátkodobém až střednědobém výhledu, zatímco v dlouhodobém výhledu by měl balíček představovat pro podniky pouze omezené náklady (17).

4.3. Pečovatelská dovolená

4.3.1. EHSV konstatuje, že nedostatečná ustanovení o dovolené na péči o závislé rodinné příslušníky přispívá též k nerovnoměrnému rozdělení povinností v oblasti péče, kdy břemeno péče nesou na svých bedrech často výhradně ženy. To má dopad na jejich fyzické a duševní zdraví, začlenění do společnosti a účast na trhu práce, a následně přispívá k jejich nedostatečnému nároku na důchod.

4.3.2. Právní předpisy o přístupu pečovatelů k dovolené byly přijaty téměř ve všech členských státech EU, avšak doba trvání, způsobilost, výše dávek a nároky na sociální zabezpečení se mezi jednotlivými zeměmi výrazně liší (18). EHSV proto vítá návrh na vytvoření minimálních rovných podmínek v EU tím, že bude zaveden individuální nárok na pečovatelskou dovolenou v délce nejméně pěti dnů v roce, placenou ve výši nemocenské. To je však jen první krok a Komise bude muset učinit více s cílem podpořit a doplnit úsilí členských států zaměřené na pomoc rodinám, aby se lépe vypořádaly se stále většími pečovatelskými povinnostmi. Zavedení tohoto individuálního nároku by mělo být spojeno s vytvořením podpůrných mechanismů pro pečující osoby.

4.3.3. EHSV vítá přístup Komise, který konkrétně spočívá v navržení opatření pro sladění rodinného a pracovního života, jež se vztahují na pracovníky v průběhu celého jejich života, včetně žen z tzv. „sendvičové generace“, tj. žen, které pečují o rodinné příslušníky náležející k více než jedné generaci. Nedostatečná ustanovení o péči často nutí tyto pracovníky, zejména ženy, vzdát se placeného zaměstnání pouze několik let před odchodem do důchodu, přičemž se současně setkávají s překážkami bránícími opětovnému začlenění na trh práce po dosažení věku 50 let.

4.3.4. EHSV rovněž zdůrazňuje, že by individuální pečovatelská dovolená neměla sloužit jako náhrada profesionálních, dosažitelných, finančně dostupných a vysoce kvalitních služeb komunitní péče, které budou rovněž značnou měrou přispívat k budoucímu hospodářskému rozvoji.

4.3.5. EHSV dále poznamenává, že různé typy pečovatelské dovolené nelze plně a přesně srovnávat, neboť kromě toho, že má péče o starší osobu jinou povahu než péče o dítě, může tato péče rovněž zahrnovat širší okruh rodinných příslušníků, včetně přijímání rozhodnutí.

4.3.6. Důležitým aspektem péče o osoby se zdravotním postižením je oddělení profesionální péče od rodinné péče ve snaze vytvořit situaci, v níž bude moci být břímě dopadající na rodiny co možná nejvíce zmírněno. Pečovatelé však musí mít bez ohledu na formu péče přístup k systému sociálního zabezpečení.

4.4. Pružné uspořádání pracovní doby

4.4.1. Pružné uspořádání pracovní doby je velmi důležité proto, aby podniky mohly přizpůsobit svou pracovní sílu měnícím se hospodářským podmínkám. Představuje rovněž užitečný nástroj, který zvyšuje výkonnost a produktivitu (19) a rovněž umožňuje pracovníkům nalézt rovnováhu mezi jejich pracovním a soukromým životem. Je proto důležité, aby se těmito aspekty zabýval sociální dialog na místní a odvětvové úrovni s cílem zavést formy práce, které umožňují sladění soukromého a pracovního života.

4.4.2. Pružné uspořádání pracovní doby může představovat pomoc v případě řady pečovatelských povinností, ale nemělo by mít negativní dopad na podmínky zaměstnanosti pracujících pečovatelů. Návrh směrnice dává pracujícímu rodiči nebo pečovateli o příbuzné, kteří potřebují péči nebo podporu, právo požádat o pružné uspořádání pracovní doby.

4.4.3. Návrh zavádí pro pracovníky možnost, jak využít i) zkrácení pracovní doby, ii) pružného pracovního rozvrhu a iii) možností práce na dálku. EHSV zdůrazňuje, že takové pružné uspořádání pracovní doby musí vyhovovat potřebám většiny pracovníků a zahrnovat celoživotní přístup. Tyto otázky by měly být řešeny prostřednictvím sociálního dialogu a kolektivního vyjednávání na úrovni co nejbližší dané situaci. Kromě toho musí být zaručeno právo vrátit se k původnímu rozvržení pracovní doby. Zároveň by se mělo respektovat právo zaměstnavatelů zvážit požadavek na pružné uspořádání pracovní doby jak na základě vlastních potřeb, tak na základě potřeb pracovníků. Jakékoli obtíže vyplývající z uplatňování tohoto ustanovení by měly být řešeny v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi.

4.4.4. Dopad digitalizace pracoviště a zaměstnaneckých vztahů může dospět až k přebudování tradičních pracovních vzorců. V tomto ohledu je třeba dále uvažovat o způsobu, jakým se tradičně pohlíží na dovolenou za účelem péče jako klíčovou možnost, jak v rodinách sladit pracovní a soukromý život. Až příliš často jsou to ženy, které využívají pružného uspořádání pracovní doby, aby zvládly pečovatelské povinnosti při současném výkonu zaměstnání. To jim brání v dosažení pokroku na pracovišti, jak pokud jde o výši odměny, tak pokud jde o jejich profesní rozvoj. EHSV chce kromě toho zdůraznit, že by pružné uspořádání pracovní doby nemělo být považováno za „ženskou záležitost“ tím, že se bude zaměřovat na matky nebo ženy, které se musí starat o své závislé rodinné příslušníky. Podniky musí podporovat pružné formy práce pro muže i ženy a přispívat ke kulturnímu vývoji, který je v souladu s očekáváním mužů i žen a rovněž podporuje větší rovnost v zaměstnání. Pružné uspořádání pracovní doby musí být rovněž plně reverzibilní, musí zaměstnancům vyhovovat a musí být k dispozici pro všechny typy smluv. V této souvislosti je zvláště důležité účinné prosazování práva vrátit se k původnímu rozvržení pracovní doby.

4.4.5. Kromě toho, ačkoli digitalizace může podpořit pružné uspořádání pracovní doby tím, že umožní zaměstnancům pracovat na dálku, mohou s ní být rovněž spojené určité problémy a rizika.

4.5. Nelegislativní iniciativy

Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem rodičů a pečujících osob a o zrušení směrnice Rady 2010/18/EU doprovází řada nelegislativních iniciativ, které doplňují celý balíček o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem. EHSV vítá další nelegislativní návrhy, které doplňují balíček týkající se rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, jako je:

4.5.1. Péče o děti a dlouhodobá péče

4.5.1.1. Nedostatečná dostupnost služeb péče o děti a vysoké náklady na tyto služby patří mezi nejvýznamnější překážky návratu druhé výdělečně činné osoby v páru, kde oba partneři vydělávají, do zaměstnání. V EU byla v roce 2014 poskytována péče v rámci formálních pečovatelských služeb pouze 28 % dětí ve věku 0–3 let, oproti 83 % dětí ve věku od tří let po dosažení věku povinné školní docházky. Tyto hodnoty zůstávají pod úrovní barcelonských cílů stanovených v roce 2001, kterých mělo být dosaženo do roku 2010. Z těchto důvodů EHSV s politováním konstatuje, že barcelonské cíle v oblasti péče o děti, které spočívaly v zajištění dosažitelné, cenově dostupné a vysoce kvalitní péče o děti na úrovni členského státu, nebyly splněny.

4.5.1.2. Problémem zůstávají vysoké náklady pro rodiče a otevírací doba zařízení, která je neslučitelná s pracovní dobou na plný úvazek. Zpráva Komise názorně ukazuje, že je třeba nadále investovat do kvalitních služeb. Evropský parlament též konstatuje, že pro 27 % evropských občanů jsou zařízení obtížně dostupná vzhledem k nedostatečné infrastruktuře a kvalitě poskytovaných služeb (20).

4.5.1.3. EHSV konstatuje, že Komise navrhuje přezkum cílů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, nezmiňuje však dosažení barcelonských cílů. Nicméně cíl týkající se vzdělávání a odborné přípravy, pokud jde o předškolní vzdělávání a péči, má menší rozsah, neboť se soustředí pouze na děti od 4 let věku do dosažení věku povinné školní docházky. EHSV proto vyzývá k tomu, aby byl neprodleně přezkoumán cíl týkající se vzdělávání a odborné přípravy, pokud jde o předškolní vzdělávání a péči, za účelem zajištění jeho souladu s barcelonskými cíli na základě rozšíření jeho rozsahu (tj. zahrnutí cílů pro děti mladší 4 let). Nové cíle vyplývající z tohoto přezkumu by měly být ambicióznější než stávající barcelonské cíle. EHSV dále vyzývá k tomu, aby byla na úrovni EU vypracována kritéria pro mimoškolní péči a služby dlouhodobé péče.

4.5.1.4. EHSV vítá plány Komise na posílení poradenství a monitorování opatření v oblasti poskytování pečovatelských služeb v jednotlivých členských státech v rámci evropského semestru a na podporu výměny osvědčených postupů. Vyzývá též k lepšímu shromažďování údajů na úrovni EU a podporuje plán přezkoumat cíle v oblasti vzdělávání a odborné přípravy v raném dětství stanovené na rok 2020. EHSV má též zvláštní zájem na tom, aby byly využívány různé evropské nástroje financování přizpůsobené konkrétním potřebám členských států. EHSV v této souvislosti několikrát vyzval k mnohem ambicióznější podpoře sociálních investic, zejména s ohledem na „několikanásobné dividendy“ investic do zařízení péče o děti (21).

4.5.1.5. Výbor se domnívá, že semináře týkající se budování kapacit/informativní semináře s plnou účastí všech zúčastněných subjektů hrají jako doprovodná opatření velmi důležitou úlohu, poznamenává však, že jsou zapotřebí v mnohem větší míře, než v jaké jsou aktuálně navrhovány. Obzvláště jsou zapotřebí semináře týkající se informací o ochraně před propuštěním po návratu z mateřské dovolené.

4.5.2. Rovnováha mezi pracovním a soukromým životem a fiskální politika

4.5.2.1. Ačkoli se návrh směrnice do určité míry zabývá daňovými systémy, EHSV s politováním konstatuje, že v tomto ohledu nejde dostatečně daleko. Daňový systém může mít přímý dopad na účast na trhu práce, zejména pro „druhé výdělečně činné osoby v domácnosti“, kterými jsou většinou ženy. Způsob navržení daňových systémů může ovlivnit rozhodnutí lidí, zda vstoupí na trh práce, či nikoli. Mělo by se zvážit zavedení daňových zvýhodnění, která podpoří pracující rodiče, aby mohli i nadále pracovat.

4.5.2.2. EHSV se domnívá, že návrh Evropské komise na řešení daňových demotivačních faktorů doplní a podpoří další opatření balíčku. Podporuje zejména to, aby byly určeny překážky typické pro jednotlivé země, které vyplývají z genderově předpojatých systémů daňových výhod, a navrhuje, aby odstranění těchto překážek bylo předmětem doporučení vydaných v rámci evropského semestru.

4.5.3. Úloha subjektů občanské společnosti

4.5.3.1. Kromě potřebné vysoké kvality, dosažitelnosti a finanční dostupnosti veřejných služeb, včetně služeb péče o děti, starší rodinné příslušníky nebo jiné závislé osoby, mohou sociální ekonomika a nevládní sektor účelně přispět k poskytování služeb na podporu rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem. V mnoha případech by se bez jejich úsilí poskytování služeb nepodařilo zajistit.

4.5.3.2. Sociální partneři hrají zvláště významnou úlohu při provádění politik v oblasti rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem na pracovišti, zejména prostřednictvím jednání a kolektivních smluv. EHSV vítá pozornost, již evropští sociální partneři věnují po mnoho let ve svých pracovních programech rovnosti žen a mužů s cílem dosáhnout hmatatelných výsledků.

V Bruselu dne 6. prosince 2017. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Georges DASSIS

(1) Viz Eurofound, Opatření zaměřující se na rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem a pružné uspořádání pracovní doby v EU, zasedání Rady pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele, Tallinn, 19.–20. července 2017.

(2) Články 19 a 153 SFEU, Listina základních práv (články 23 a 33).

(3) Směrnice 2006/54/ES, 2014/124/EU, 79/7/EHS, 2004/113/EHS, 92/85/EHS, 2010/18/EU.

(4) Viz směrnice 2010/18/EU (Úř. věst. L 68, 18.3.2010), směrnice 2006/54/ES (Úř. věst. L 204, 26.7.2006), směrnice 92/85/EHS (Úř. věst. L 348, 28.11.1992), směrnice 97/81/ES (Úř. věst. L 14, 20.1.1998). Směrnice o mateřské dovolené (směrnice 92/85/EHS) byla přijata v roce 1992 a od té doby nebyla změněna. Směrnice o rodičovské dovolené byla původně přijata v roce 1996 a v roce 2010 byla revidována a vylepšena.

(5) Další informace naleznete na adrese https://ec.europa.eu/info/strategy/european-semester_cs.

(6) Rada vydala doporučení týkající se péče o děti již v roce 1992 (92/241/EHS, Úř. věst. L 123, 8.5.1992).

(7) Eurostat, rozdíly v odměňování žen a mužů:

http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&init=1&language=en&pcode=tsdsc340&plugin=1.

(8) Eurostat, Šetření pracovních sil, 2016.

(9) Viz tato stanoviska EHSV:Úř. věst. C 21, 21.1.2011, s. 39, Úř. věst. C 218, 23.7.2011, s. 7, Úř. věst. C 12, 15.1.2015, s. 16, Úř. věst. C 332, 8.10.2015, s. 1, Úř. věst. C 487, 28.12.2016, s. 7.

(10) Eurofound (2016), The gender employment gap: Challenges and solutions, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk.

(11) http://ec.europa.eu/smart-regulation/roadmaps/docs/2015_just_012_new_initiative_replacing_maternity_leave_directive_en.pdf.

(12) Dopis ref. Ares(2015)5003207 – 11/11/2015 od Michela Servoze adresovaný evropským sociálním partnerům.

(13) http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/ATAG/2016/593543/EPRS_ATA(2016)593543_EN.pdf.

(14) RAND Europe, Policy Brief, Janna van Belle, Paternity and parental leave policies across the European Union (Politiky v oblasti otcovské a rodičovské dovolené v Evropské unii).

(15) http://www.oecd.org/social/parental-leave-where-are-the-fathers.pdf.

(16) Čl. 11 odst. 3 směrnice 92/85/EHS.

(17) Pracovní dokument útvarů Komise – posouzení dopadů, průvodní dokument ke sdělení Nový začátek s cílem podpořit rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem rodičů a pečujících osob.

(18) Viz Bouget, D., Spasova, S. a Vanhercke, B. (2016), Work-life balance measures for persons of working age with dependent relatives in Europe (Opatření pro dosažení rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem osob v produktivním věku se závislými rodinnými příslušníky v Evropě). A study of national policies (Studie vnitrostátních politik), Evropská síť pro sociální politiku (ESPN), Brusel: Evropská komise https://webgate.ec.europa.eu/emplcms/social/BlobServlet?docId=16325&langId=en.

(19) Chung, H., (2017) Work Autonomy, Flexibility and Work Life Balance: závěrečná zpráva je k dispozici na adrese: http://wafproject.org/research-outputs/final-report/

(20) Viz usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2016 o vytvoření podmínek na trhu práce příznivých pro rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem (2016/2017(INI).

(21) Viz mj. stanoviska EHSV: Úř. věst. C 271, 19.9.2013, s. 91, Úř. věst. C 226, 16.7.2014, s. 21, Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s.10.