Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) /* COM/2011/0627 final/3 - 2011/0282 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU NÁVRH KOMISE TÝKAJÍCÍ SE VÍCELETÉHO FINANčNÍHO RÁMCE NA ROKY 2014–2020 [1] stanoví rozpočtový rámec a hlavní orientaci společné zemědělské politiky (SZP). Na tomto základě Komise předkládá soubor nařízení, jimiž se stanoví legislativní rámec pro SZP v období let 2014–2020, spolu s posouzením dopadů alternativních scénářů pro rozvoj této politiky. Stávající reformní návrhy vycházejí ze sdělení o budoucnosti SZP do roku 2020[2], které vymezilo široké politické možnosti s cílem reagovat na budoucí úkoly zemědělství a venkovských oblastí a splnit cíle stanovené pro SZP, kterými jsou zejména 1) životaschopná produkce potravin; 2) udržitelné hospodaření s přírodními zdroji a opatření v oblasti klimatu a 3) vyvážený územní rozvoj. Reformním orientacím ve sdělení se již dostalo široké podpory během interinstitucionální debaty[3] a konzultace zúčastněných stran, které proběhly v rámci posouzení dopadů. Společným tématem, které z tohoto procesu vyplynulo, je potřeba podpořit účinnost zdrojů k dosažení inteligentního a udržitelného růstu zemědělství a venkovských oblastí EU podporujícího začlenění v souladu se strategií Evropa 2020 a zachovat strukturu SZP ve dvou pilířích, které k dosažení stejných cílů využívají vzájemně se doplňující nástroje. Pilíř I se vztahuje na přímé platby a tržní opatření k poskytování podpory základního ročního příjmu zemědělců EU a podpory v případě konkrétního narušení trhu, zatímco pilíř II se zaměřuje na rozvoj venkova, kdy členské státy vypracovávají a spolufinancují víceleté plány podle společného rámce[4]. Následné reformy SZP vedly ke zvýšení tržní orientace zemědělství při poskytování podpory příjmu producentů, lépe začlenily požadavky v oblasti životního prostředí a posílily podporu rozvoje venkova jako integrované politiky určené pro rozvoj venkovských oblastí v celé EU. Tento reformní proces však také přinesl požadavky na lepší rozdělování podpory mezi členské státy a v členských státech a rovněž požadavky na lepší zaměření opatření, jejichž účelem je řešení úkolů v oblasti životního prostředí, a na účinnější odstraňování zvýšené nestability trhů. V minulosti reformy především reagovaly na vnitřní problémy, od obrovských přebytků po krize bezpečnosti potravin. Sloužily EU dobře jak na domácí, tak na mezinárodní scéně. Většina dnešních úkolů však vyplývá z faktorů, které se nacházejí vně zemědělství, a proto si vyžadují politickou reakci širšího záběru. Očekává se, že tlak na příjmy zemědělství bude trvat i nadále, neboť zemědělci čelí většímu počtu rizik, zpomalování produktivity a snižování marží z důvodu zvyšujících se cen vstupů. Proto je nezbytné zachovat podporu příjmů a posílit nástroje, aby bylo možné lépe řešit rizika a reagovat na krizové situace. Silné zemědělství má zásadní význam pro potravinářský průmysl EU a celosvětové zabezpečení potravin. Po zemědělství a venkovských oblastech se zároveň požaduje, aby zvýšily úsilí o dosažení ambiciózních cílů v oblasti klimatu, energie a strategie biologické rozmanitosti, jež jsou součástí strategie Evropa 2020. Zemědělcům, kteří jsou spolu s lesníky hlavními hospodáři s půdou, bude muset být poskytnuta podpora při příjímání a udržování zemědělských systémů a postupů, jež co nejvíce přispívají ke splnění cílů v oblasti životního prostředí a klimatu, neboť tržní ceny neodrážejí poskytování těchto veřejných statků. Zásadní význam pro růst podporující začlenění a soudržnost bude mít také co nejlepší využití rozmanitých možností venkovských oblastí. Budoucí SZP tedy nebude jen politikou, která se zabývá pouze malou, i když zásadní částí ekonomiky EU, ale také politikou strategického významu pro zabezpečení potravin, pro životní prostředí a územní rovnováhu. V tom spočívá přidaná hodnota skutečně společné politiky EU, která co nejúčinněji využívá omezených rozpočtových zdrojů a v celé EU zachovává udržitelné zemědělství, řeší důležité přeshraniční otázky, jako jsou klimatické změny, posiluje solidaritu mezi členskými státy a zároveň umožňuje pružnost v uspokojování místních potřeb. Rámec stanovený v návrhu víceletého finančního rámce předpokládá, že SZP by si měla uchovat svou strukturu dvou pilířů s rozpočtem pro každý pilíř v nominální hodnotě na úrovni roku 2013 a jasné zaměření na dosahování výsledků v oblasti hlavních priorit EU. Přímé platby by měly podporovat udržitelnou produkci díky tomu, že se 30 % jejich rozpočtového finančního krytí přidělí závazným opatřením, která jsou příznivá pro klima a životní prostředí. Úrovně plateb by se měly postupně sbližovat a pro platby velkým příjemcům by se měly postupně stanovit stropy. Rozvoj venkova by měl být s ostatními sdíleně řízenými fondy EU s posíleným postupem zaměřeným na výstupy začleněn do společného strategického rámce a měl by podléhat jasnější a vylepšené podmíněnosti ex ante . Pokud jde o tržní opatření, mělo by financování SZP rovněž být posíleno dvěma nástroji vně víceletého finančního rámce: 1) nouzovou rezervou pro reakci na krizové situace a 2) rozšířením oblasti působnosti Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Na tomto základě jsou hlavní prvky legislativního rámce pro SZP během období 2014–2020 stanoveny v těchto nařízeních: - v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky (dále jen „nařízení o přímých platbách“), - v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty (nařízení o jednotné společné organizaci trhů) (dále jen „nařízení o jednotné společné organizaci trhů“), - v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (dále jen „nařízení o rozvoji venkova“), - v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky (dále jen „horizontální nařízení“), - v návrhu nařízení Rady, kterým se určují opatření na stanovení některých podpor a náhrad v souvislosti se společnou organizací trhů se zemědělskými produkty, - v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o poskytování přímých plateb zemědělcům v roce 2013, - návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o režim jednotné platby a podporu pěstitelům révy. Nařízení o rozvoji venkova vychází z návrhu předloženého Komisí dne 6. října 2011, který stanoví společná pravidla pro všechny fondy fungující podle společného strategického rámce[5]. Bude následovat nařízení o režimu pro nejchudší osoby, pro který jsou finanční prostředky v současné době zařazeny v rámci jiné linie víceletého finančního rámce. Vzhledem k námitkám vysloveným Soudním dvorem Evropské unie se kromě toho rovněž připravují nová pravidla o zveřejňování informací o příjemcích, jejichž záměrem je najít nejvhodnější způsob, jak sloučit právo příjemců na ochranu osobních údajů se zásadou transparentnosti. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ POSOUZENÍ DOPADů NA ZÁKLADě ZHODNOCENÍ STÁVAJÍCÍHO POLITICKÉHO RÁMCE A ANALÝZY BUDOUCÍCH ÚKOLů A POTřEB POSUZUJE A SROVNÁVÁ DOPAD TřÍ ALTERNATIVNÍCH SCÉNÁřů. JEDNÁ SE O VÝSLEDEK DLOUHÉHO PROCESU ZAHÁJENÉHO V DUBNU 2010 A řÍZENÉHO MEZIÚTVAROVOU SKUPINOU, KTERÁ SHROMÁžDILA ROZSÁHLOU KVANTITATIVNÍ A KVALITATIVNÍ ANALÝZU, STANOVILA VÝCHOZÍ HODNOTU V PODOBě STřEDNěDOBÝCH PROJEKCÍ PRO ZEMěDěLSKÉ TRHY A PřÍJEM DO ROKU 2020 A VYMODELOVALA DOPAD RůZNÝCH POLITICKÝCH SCÉNÁřů NA EKONOMIKU ODVěTVÍ. Tři scénáře vypracované v posouzení dopadů jsou: 1) scénář přizpůsobení, který pokračuje ve stávajícím politickém rámci a řeší jeho největší nedostatky, jako je rozdělování přímých plateb; 2) scénář integrace, který přináší zásadní změny politiky ve formě silnějšího zaměření a ekologizace přímých plateb a posíleného strategického zaměření politiky rozvoje venkova v lepší koordinaci s ostatními politikami EU a rozšiřuje právní základ pro širší oblast působnosti spolupráce producentů, a 3) scénář nového zaměření, který přesměrovává politiku výlučně na životní prostředí a navrhuje postupné ukončení přímých plateb za předpokladu, že produkční kapacitu lze udržet bez podpory a že sociálně ekonomické potřeby venkovských oblastí vyřeší ostatní politiky. Na pozadí hospodářské krize a tlaku na veřejné finance, na něž EU reagovala strategií Evropa 2020 a návrhem víceletého finančního rámce, přikládají všechny tři scénáře jinou váhu každému ze tří politických cílů budoucí SZP, jež se zaměřuje na konkurenceschopnější a udržitelnější zemědělství v dynamických venkovských oblastech. S cílem dosáhnout lepšího souladu se strategií Evropa 2020, zejména pokud jde o účinnost zdrojů, bude mít zvýšení zemědělské produktivity za podpory výzkumu, předávání znalostí a podpory spolupráce a inovací (včetně evropského inovačního partnerství v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti) stále zásadnější význam. Vzhledem k tomu, že zemědělská politika EU již nepůsobí v politickém prostředí narušujícím obchod, očekává se další tlak na odvětví v důsledku pokračující liberalizace, zejména v rámci rozvojového programu z Dohá nebo dohody o volném obchodu s organizací Mercosur. Tyto tři politické scénáře byly vypracovány s ohledem na preference vyjádřené v konzultaci, která proběhla v souvislosti s posouzením dopadů. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby mezi 23. listopadem 2010 a 25. lednem 2011 předložily příspěvky, a 12. ledna 2011 byl zorganizován poradní výbor. Hlavní body jsou shrnuty níže[6]: - Mezi zúčastněnými stranami panuje široká shoda, že pro řešení úkolů v oblasti zabezpečení potravin, udržitelného hospodaření s přírodními zdroji a územního rozvoje je zapotřebí silná SZP založená na dvoupilířové struktuře. - Většina respondentů se domnívá, že SZP by měla hrát roli při stabilizaci trhů a cen. - Zúčastněné strany mají rozdílné názory na zaměření podpory (zejména přerozdělování přímé podpory a omezení plateb). - Panuje shoda, že oba pilíře mohou hrát důležitou roli při zvýšení úsilí v oblasti ochrany klimatu a posílení environmentálního profilu ve prospěch společnosti EU. Širší veřejnost argumentuje, že platby v rámci pilíře I mohou být účinněji využity, ačkoli mnoho zemědělců věří, že tomu tak je již dnes. - Respondenti si přejí, aby součástí budoucího růstu a rozvoje byly všechny oblasti EU, včetně znevýhodněných oblastí. - Mnoho respondentů zdůraznilo potřebu integrace SZP s ostatními politikami, jako jsou politika životního prostředí, zdravotní politika, politika obchodu a rozvoje. - Inovace, rozvoj konkurenceschopných podniků a poskytování veřejných statků občanům EU jsou vnímány jako způsoby, jak sladit SZP se strategií Evropa 2020. Posouzení dopadů tedy porovnalo tři alternativní politické scénáře: Scénář nového zaměření by urychlil strukturální přizpůsobení v odvětví zemědělství a posunul produkci do nákladově nejúčinnějších oblastí a nejziskovějších odvětví. Přestože by výrazně zvýšil finanční prostředky pro životní prostředí, kvůli omezenému rozsahu tržní intervence by odvětví rovněž vystavil větším rizikům. Kromě toho by představoval výrazné náklady pro společnost i životní prostředí, neboť méně konkurenceschopné oblasti by musely čelit podstatné ztrátě příjmů a zhoršení životního prostředí, jelikož politika by přišla o výhodu přímých plateb spojených s podmíněností. Na druhé straně spektra by scénář přizpůsobení svým omezeným, nicméně hmatatelným zlepšením konkurenceschopnosti zemědělství a environmentálního profilu nejlépe umožňoval politickou kontinuitu. Lze však vážně pochybovat o tom, zda by tento scénář mohl odpovídajícím způsobem řešit důležité budoucí úkoly v oblasti klimatu a životního prostředí, na kterých také stojí dlouhodobá udržitelnost zemědělství. Scénář integrace přináší zásadní změnu ve formě většího zaměření a ekologizace přímých plateb. Analýza ukazuje, že ekologizace je možná za rozumných nákladů pro zemědělce, ačkoli jisté administrativní zátěži se vyhnout nelze. Rovněž je možné dát rozvoji venkova nový podnět za předpokladu, že členské státy a regiony účinně využijí nových možností a že společný strategický rámec spolu s ostatními fondy EU neodstraní synergie s pilířem I nebo neoslabí hlavní silné stránky rozvoje venkova. Dojde-li k dosažení správné rovnováhy, tento scénář nejlépe vyřeší dlouhodobou udržitelnost zemědělství a venkovských oblastí. Posouzení dopadů proto dospělo k závěru, že scénář integrace je nejvyrovnanější, neboť postupně uvádí SZP v soulad se strategickými cíli EU, a tuto rovnováhu lze rovněž nalézt při provádění různých prvků legislativních návrhů. Bude také nezbytné vypracovat hodnotící rámec pro měření výkonnosti SZP pomocí společného souboru ukazatelů napojených na politické cíle. V průběhu celého procesu bylo významným hlediskem zjednodušení, jehož by mělo být dosaženo různými způsoby, například zefektivněním podmíněnosti a tržních nástrojů nebo struktury režimu pro malé zemědělce. Ekologizace přímých plateb by kromě toho měla být strukturována tak, aby minimalizovala administrativní zátěž, včetně nákladů na kontroly. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU NAVRHUJE SE ZACHOVÁNÍ STÁVAJÍCÍ STRUKTURY SZP VE DVOU PILÍřÍCH S TÍM, žE SE KAžDOROčNÍ ZÁVAZNÁ OPATřENÍ S OBECNÝM POUžITÍM V PILÍřI I DOPLNÍ O DOBROVOLNÁ OPATřENÍ, JEž JSOU LÉPE PřIZPůSOBENA VNITROSTÁTNÍM A REGIONÁLNÍM ZVLÁšTNOSTEM V RÁMCI VÍCELETÉHO PROGRAMOVÉHO POJETÍ V PILÍřI II. ÚčELEM NOVÉ STRUKTURY PřÍMÝCH PLATEB JE VšAK LEPšÍ VYUžITÍ SYNERGIÍ S PILÍřEM II, KTERÝ JE PAK UMÍSTěN DO SPOLEčNÉHO STRATEGICKÉHO RÁMCE, ABY BYLO MOžNÉ ZAJISTIT LEPšÍ KOORDINACI S OSTATNÍMI SDÍLENě řÍZENÝMI FONDY EU. Proto je rovněž zachována stávající struktura čtyř základních právních nástrojů, ačkoli je oblast působnosti nařízení o financování rozšířena, aby spojila společná ustanovení do nástroje nyní zvaného horizontální nařízení. Návrhy jsou v souladu se zásadou subsidiarity. SZP je vskutku společná politika: jedná se o oblast sdílených pravomocí mezi EU a členskými státy, která je spravována na úrovni EU s cílem zachovat udržitelné a rozmanité zemědělství v celé EU, řešit důležité přeshraniční otázky, jako je změna klimatu, a posílit solidaritu mezi členskými státy. S ohledem na význam budoucích úkolů v oblasti zabezpečení potravin, životního prostředí a územní rovnováhy zůstává SZP strategicky důležitou politikou, která je nejúčinnější reakcí na politické úkoly a zajišťuje nejefektivnější využití rozpočtových zdrojů. Dále se navrhuje zachování stávající struktury nástrojů ve dvou pilířích, kdy členské státy mají více prostoru přizpůsobit řešení místním zvláštnostem a spolufinancovat pilíř II. Do pilíře II jsou rovněž umístěny nové evropské inovační partnerství a soubor nástrojů pro řízení rizik. Politika zároveň bude v lepším souladu se strategií Evropa 2020 (včetně společného rámce s ostatními fondy EU) a byla by zavedena řada zlepšení a zjednodušujících prvků. Analýza provedená v rámci posouzení dopadů dále jasně ukazuje cenu, kterou by bylo nutno zaplatit, kdyby nebylo přijato žádné opatření, v podobě negativních důsledků pro hospodářství, životní prostředí a společnost. Nařízení o rozvoji venkova navazuje na strategický přístup, jenž byl zaveden ve stávajícím období a který má kladné dopady, neboť členské státy vypracovávají strategie a programy na základě analýzy SWOT s cílem co nejlépe přizpůsobit intervenci národním a regionálním zvláštnostem. Cílem nového prováděcího mechanismu je posílení strategického přístupu – mimo jiné stanovením jednoznačně vymezených společných priorit pro rozvoj venkova na úrovni EU (se souvisejícími společnými cílovými ukazateli) a rovněž provedením potřebných úprav na základě dosavadních zkušeností. Nařízení zahrnuje rovněž evropské inovační partnerství v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti, jehož cílem je prosazovat účinné využívání zdrojů, budovat mosty mezi výzkumem a praxí a obecně podporovat inovace. Partnerství funguje prostřednictvím operačních skupin, které odpovídají za inovativní projekty, a je podporováno sítí. Na základě návrhu předloženého Komisí dne 6. října 2011, který stanoví společná pravidla pro všechny fondy fungující v rámci společného strategického rámce, by pilíř II SZP měl fungovat v koordinaci s prvním pilířem a rovněž s ostatními fondy EU (zejména s Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR), Evropským sociálním fondem (ESF), Fondem soudržnosti a Evropským námořním a rybářským fondem) a doplňovat je. Fondy jsou na úrovni EU podřízeny společnému strategickému rámci, který bude na úrovni jednotlivých členských států převeden do smluv o partnerství, včetně společných cílů a pravidel pro jejich fungování. Stanovení společných pravidel pro všechny fondy fungující podle společného strategického rámce usnadní příjemcům i vnitrostátním orgánům provádění projektů a rovněž provádění integrovaných projektů. V této souvislosti zachovává politika rozvoje venkova dlouhodobé strategické cíle spočívající v přispění ke konkurenceschopnosti zemědělství, udržitelnému řízení přírodních zdrojů, k opatřením v oblasti klimatu a k vyváženému územnímu rozvoji venkovských oblastí. V souladu se strategií Evropa 2020 jsou tyto obecné cíle podpory pro rozvoj venkova na období 2014–2020 podrobněji vyjádřeny prostřednictvím těchto šesti priorit platných pro celou EU: - podpory předávání znalostí a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech, - zvýšení konkurenceschopnosti všech druhů zemědělské činnosti a zlepšení životaschopnosti zemědělských podniků, - podpory organizace potravinového řetězce a řízení rizik v zemědělství, - obnovy, zachování a zlepšení ekosystémů závislých na zemědělství a lesnictví, - podpory účinného využívání zdrojů a přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku, která je odolná vůči změně klimatu, v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví, - podpory sociálního začleňování, snižování chudoby a hospodářského rozvoje ve venkovských oblastech. Tyto priority by měly být základem programování, včetně stanovení cílových ukazatelů ve vztahu ke každé z těchto priorit. Nařízení obsahuje pravidla týkající se vypracování, schvalování a revize programů, která do značné míry odpovídají stávajícím pravidlům, a otevírá možnost podprogramů (např. mladí zemědělci, malí zemědělci, horské oblasti, krátké dodavatelské řetězce), jež mají prospěch z vyšší intenzity podpory. Seznam jednotlivých opatření byl zefektivněn, jednotlivá opatření byla revidována a byla zavedena řada úprav s cílem odstranit problémy související s oblastí působnosti, prováděním a využitím, jež se objevily ve stávajícím období. Jelikož většina opatření potenciálně slouží více než jednomu cíli či prioritě, nepovažuje se již za vhodné seskupit je do os; programování na základě priorit by mělo zajistit vyvážené programy. Je vytvořeno zvláštní opatření pro ekologické zemědělství a je zavedeno nové vymezení oblastí se zvláštními přírodními omezeními. Bylo vylepšeno ustanovení o podpoře společných environmentálních opatření. Stávající opatření týkající se spolupráce je významně posíleno a rozšířeno s cílem podpořit širokou škálu druhů spolupráce (hospodářská spolupráce, spolupráce v oblasti životního prostředí a sociální spolupráce) mezi širokým spektrem potenciálních příjemců. Toto opatření nyní výslovně zahrnuje pilotní projekty a rovněž spolupráci přesahující hranice jednotlivých regionů a států. Iniciativa Leader a přístup založený na vytváření sítí budou hrát i nadále klíčovou úlohu, zejména při rozvoji venkovských oblastí a šíření inovací. Podpora v rámci iniciativy Leader bude v souladu s podporou místního rozvoje poskytovanou z jiných fondů EU v rámci sdíleného řízení a bude s ní koordinována. Cena za projekty místní inovativní spolupráce podpoří nadnárodní iniciativy zaměřené na inovace. Soubor nástrojů k řízení rizik, včetně podpory vzájemných fondů a nového nástroje k stabilizaci příjmu, nabízí nové možnosti řešení velkých výkyvů na zemědělských trzích, které budou podle očekávání ve střednědobém horizontu přetrvávat. Zrušení stávajícího systému os rovněž zefektivní programování ze strany členských států. Navrhuje se navázat na společný rámec pro sledování a hodnocení zavedený ve stávajícím období, který se na základě dosavadních zkušeností zjednoduší a zlepší. Pro účely sledování a hodnocení bude společný seznam ukazatelů spojen s politickými prioritami. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Víceletý finanční rámec stanoví, že by velká část rozpočtu EU měla i nadále být určena pro zemědělství, které je společnou politikou strategického významu. Proto se navrhuje, že SZP by měla být během období 2014–2020 zaměřena na své hlavní činnosti a pilíři I by mělo být přiděleno 317,2 miliardy EUR a pilíři II 101,2 miliardy EUR v dnešních cenách. Financování pilíře I a II je doplněno o dodatečné finanční prostředky ve výši 17,1 miliardy EUR, které sestávají z 5,1 miliardy EUR na výzkum a inovace, 2,5 miliardy EUR na bezpečnost potravin a 2,8 miliardy EUR na potravinovou podporu pro nejchudší osoby v ostatních okruzích víceletého finančního rámce a rovněž 3,9 miliardy EUR na novou rezervu pro případ krizí v odvětví zemědělství a až 2,8 miliardy EUR na Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci mimo víceletý finanční rámec, čímž celkový rozpočet na období 2014–2020 dosáhne výše 435,6 miliardy EUR. Pokud jde o rozdělení podpory mezi členské státy, navrhuje se, aby všechny členské státy s přímými platbami pod hranicí 90 % průměru EU dosáhly snížení této mezery o jednu třetinu. Na tomto základě jsou vypočítány vnitrostátní stropy v nařízení o přímých platbách. Rozdělení podpory rozvoje venkova je založeno na objektivních kritériích spojených s politickými cíli s ohledem na stávající rozdělení. Stejně jako dnes by méně rozvinuté regiony měly i nadále využívat vyšších sazeb spolufinancování, které se rovněž uplatní na některá opatření, jako je předávání znalostí, seskupení producentů, spolupráce a iniciativa Společenství pro rozvoj venkova („Leader“). Zavádí se určitá pružnost u přesunů mezi pilíři (až do výše 5 % přímých plateb), a to z pilíře I do pilíře II, což členským státům umožní posílit politiku rozvoje venkova, a z pilíře II do pilíře I pro ty členské státy, u kterých úroveň přímých plateb zůstává pod hranicí 90 % průměru EU. Podrobnosti finančního dopadu návrhů na reformu SZP jsou uvedeny ve finančním výkazu, který je k návrhům přiložen. 2011/0282 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a 43 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[7], po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[8], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[9], po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů[10], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů s názvem „Budoucnost SZP do roku 2020: Řešení problémů v oblasti potravin a přírodních zdrojů a územní problematiky“[11] (dále jen „sdělení o budoucnosti SZP do roku 2020“) stanovilo možné úkoly, cíle a orientace společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) po roce 2013. Na základě diskusí o tomto sdělení by SZP měla být s účinkem od 1. ledna 2014 reformována. Reforma by se měla týkat všech hlavních nástrojů SZP, včetně nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)[12]. Vzhledem k oblasti působnosti reformy je vhodné nařízení (ES) č. 1698/2005 zrušit a nahradit je novým zněním. 2. Politika rozvoje venkova by měla doprovázet a doplňovat přímé platby a tržní opatření SZP, a přispívat tak k dosahování cílů této politiky stanovených ve Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). Politika rozvoje venkova by měla rovněž začlenit důležité cíle politiky, jež byly uvedeny ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“[13] (dále jen „strategie Evropa 2020“), a měla by být v souladu s obecnými cíli hospodářské politiky a politiky sociální soudržnosti stanovenými ve Smlouvě. 3. Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž rozvoje venkova, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni jednotlivých členských států vzhledem k provázanosti tohoto cíle s dalšími nástroji SZP, k velikosti rozdílů mezi jednotlivými venkovskými oblastmi a omezeným finančním zdrojům členských států v rozšířené Unii, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie prostřednictvím víceleté záruky financování ze strany Unie a soustředěním se na jeho priority, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v čl. 5 odst. 4 uvedené smlouvy nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle. 4. S cílem nahradit nebo změnit některé nepodstatné prvky tohoto nařízení by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a vhodné předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě. 5. K zajištění udržitelného rozvoje venkovských oblastí je důležité zaměřit se na omezený počet hlavních priorit týkajících se předávání znalostí a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech, konkurenceschopnosti všech druhů zemědělské činnosti a životaschopnosti zemědělských podniků, organizace potravinového řetězce a řízení rizik v zemědělství, obnovy, zachování a zlepšení ekosystémů závislých na zemědělství a lesnictví, účinného využívání zdrojů a přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví a podpory sociálního začleňování, snižování chudoby a hospodářského rozvoje venkovských oblastí. Přitom je nutno brát v úvahu rozmanité situace ovlivňující venkovské oblasti s různými charakteristikami či různými kategoriemi potenciálních příjemců a průřezové cíle spočívající v inovacích, životním prostředí a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Opatření v oblasti zmírňování změny klimatu by se měla týkat jak omezování emisí z hlavních činností zemědělství a lesnictví, jako je živočišná výroba a používání hnojiv, tak zachování propadů uhlíku a rozšíření pohlcování uhlíku s ohledem na využívání půdy, změnu využívání půdy a odvětví lesnictví. Priorita Unie pro rozvoj venkova týkající se předávání znalostí a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech by se měla ve vztahu k ostatním prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova uplatňovat horizontálně. 6. Priorit Unie v oblasti rozvoje venkova by mělo být dosahováno v rámci udržitelného rozvoje a v souvislosti s podporou cíle ze strany Unie, který spočívá v ochraně a zlepšování životního prostředí, jak je stanoveno v článcích 11 a 19 Smlouvy, s ohledem na zásadu „znečišťovatel platí“. Členské státy by měly za použití metodiky přijaté Komisí poskytovat informace o podpoře pro cíle v oblasti změny klimatu v souladu se záměrem přidělit alespoň 20 % rozpočtu Unie na tyto účely. 7. Činnosti Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (dále jen „EZFRV“) a operace, k nimž přispívá, by měly být soudržné a slučitelné s podporou z ostatních nástrojů SZP. Aby se zajistilo optimální přidělování a účinné využívání zdrojů Unie, měla by na Komisi být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o vymezení výjimek z pravidla, které stanoví, že žádná podpora podle tohoto nařízení by neměla být poskytována na operace, jež jsou podporovány v rámci společných organizací trhů. 8. V zájmu zajištění okamžitého zahájení a účinného provádění programů rozvoje venkova by podpora z EZFRV měla být založena na existenci solidních správních rámcových podmínek. Členské státy by proto měly posoudit soulad s některými předběžnými podmínkami. Každý členský stát by měl vypracovat buď celostátní program rozvoje venkova pro celé své území, nebo soubor regionálních programů. V každém programu by měla být určena strategie k dosažení cílů ve vztahu k prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova a výběr opatření. Programování by mělo být v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova a současně být přizpůsobeno situaci jednotlivých členských států a doplňovat ostatní politiky Unie, zejména politiku zemědělských trhů, politiku soudržnosti a společnou rybářskou politiku. Členské státy, které se rozhodnou pro soubor regionálních programů, by měly mít možnost vypracovat rovněž celostátní rámec bez zvláštních rozpočtových přídělů v zájmu usnadnění koordinace mezi regiony při řešení celostátních úkolů. 9. Členské státy by měly mít možnost zahrnout do svých programů rozvoje venkova tematické podprogramy k řešení zvláštních potřeb v oblastech, které jsou pro ně obzvláště důležité. Tematické podprogramy by se měly týkat mimo jiné mladých zemědělců, malých zemědělských podniků, horských oblastí a vytvoření krátkých dodavatelských řetězců. Tematické podprogramy by rovněž měly být použity ke stanovení možnosti řešit restrukturalizaci zemědělských odvětví, která mají velký dopad na rozvoj venkovských oblastí. Jako prostředek k zvýšení účinnosti intervence těchto tematických podprogramů by členské státy měly mít možnost stanovit u určitých operací zahrnutých v těchto podprogramech vyšší míry podpory. 10. Programy rozvoje venkova by měly určovat potřeby oblasti, jíž se týkají, a popisovat jednotnou strategii k jejich dosažení na základě priorit Unie v oblasti rozvoje venkova. Tato strategie by měla být založena na stanovení cílů. Je nutno zajistit provázanost mezi zjištěnými potřebami, stanovenými cíli a opatřeními, která byla vybrána k dosažení těchto cílů. Programy rozvoje venkova by měly obsahovat rovněž veškeré informace, které jsou nezbytné pro posouzení jejich souladu s požadavky tohoto nařízení. 11. V programech rozvoje venkova je třeba cíle stanovit na základě společného souboru cílových ukazatelů pro všechny členské státy. V zájmu usnadnění tohoto procesu je nutno vymezit oblasti, na něž se vztahují tyto ukazatele, a to v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova. Vzhledem k horizontálnímu uplatňování priority Unie v oblasti rozvoje venkova týkající se předávání znalostí v zemědělství a lesnictví je nutno intervence v rámci této priority považovat za intervence, které napomáhají dosažení cílových ukazatelů, jež byly stanoveny pro ostatní priority Unie. 12. Je třeba stanovit určitá pravidla pro programování a revizi programů rozvoje venkova. Pro revize, které nemají vliv na strategii programů nebo příslušné finanční příspěvky Unie, by měl být stanoven jednodušší postup. 13. V zájmu zajištění právní jistoty a srozumitelnosti ohledně postupu, který je nutno dodržet v případě změn programů, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení kritérií, na jejichž základě by se navrhované změny kvantifikovaných cílů programů měly považovat za významné, a tudíž vedoucí k nutnosti pozměnit program prostřednictvím prováděcího aktu přijatého podle článku 91 tohoto nařízení. 14. Rozvoj a specializace zemědělství a lesnictví, a zejména úkoly, s nimiž se potýkají mikropodniky a malé a střední podniky (dále jen „malé a střední podniky“) ve venkovských oblastech, vyžadují náležitou úroveň technického a ekonomického vzdělání a rovněž větší schopnost získat přístup k znalostem a informacím a vyměňovat si je, a to i formou šíření osvědčených zemědělských a lesnických výrobních postupů. Předávání znalostí a informační akce by neměly mít pouze podobu tradičních vzdělávacích kurzů, nýbrž musí být přizpůsobeny potřebám venkovských subjektů. Je proto nutno podporovat rovněž workshopy, odborné vedení, demonstrační činnosti, informační akce, avšak rovněž krátkodobé výměny pracovníků zemědělských podniků nebo programy návštěv. Získané znalosti a informace by měly zemědělcům, vlastníkům lesů, osobám působícím v potravinářství a venkovským malým a středním podnikům umožnit zejména zvýšení jejich konkurenceschopnosti a účinné využívání zdrojů a zlepšení jejich environmentálního profilu a současně přispět k udržitelnosti venkovského hospodářství. V zájmu zajištění účinnosti předávání znalostí a informačních akcí při dosahování těchto výsledků by se mělo požadovat, aby poskytovatelé služeb v oblasti předávání znalostí měli veškeré potřebné schopnosti. 15. Aby bylo zajištěno, že subjekty, které poskytují služby v oblasti předávání znalostí, jsou schopny poskytovat služby takové kvality a povahy, aby byly v souladu s cíli politiky rozvoje venkova, zaručit lepší zaměření fondů a zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských podniků a návštěvy zemědělských podniků jsou jednoznačně vymezeny ve vztahu k podobným opatřením v rámci jiných programů Unie, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o minimální kvalifikace subjektů zajišťujících předávání znalostí, způsobilé náklady a dobu trvání a obsah programů výměn pracovníků zemědělských podniků a návštěv zemědělských podniků. 16. Poradenské služby pro zemědělství pomáhají zemědělcům, vlastníkům lesů a malým a středním podnikům ve venkovských oblastech zlepšit udržitelné řízení a celkovou výkonnost jejich podniku nebo podnikatelské činnosti. Je proto třeba vybízet k zřizování těchto služeb i jejich využívání zemědělci, vlastníky lesů a malými a středními podniky. V zájmu zvýšení kvality a účinnosti nabízeného poradenství je nutno přijmout ustanovení o minimálních kvalifikacích a pravidelné odborné přípravě poradců. Poradenské služby pro zemědělství stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. horizontální nařízení/2012 ze dne […][14], by měly zemědělcům pomoci posoudit výkonnost jejich zemědělských podniků a určit potřebná zlepšení, pokud jde o povinné požadavky na hospodaření, dobrý zemědělský a environmentální stav, zemědělské postupy příznivé pro klima a životní prostředí stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. přímé platby/2012 ze dne […][15], požadavky nebo opatření související se zmírňováním změny klimatu a přizpůsobováním se této změně, biologickou rozmanitost, ochranu vod, hlášení chorob zvířat a inovace, přinejmenším jak je stanoveno v příloze I nařízení (EU) č. horizontální nařízení/2012. Poradenství by mělo případně zahrnovat rovněž normy bezpečnosti práce. Poradenství se může týkat taktéž záležitostí souvisejících s hospodářským, zemědělským a environmentálním profilem podniku. Řídicí a pomocné služby pro zemědělství by měly zemědělcům pomoci zlepšit a usnadnit řízení jejich podniků. 17. Aby bylo zajištěno, že subjekty a orgány, které nabízejí poradenské služby, jsou schopny poskytovat služby takové kvality a povahy, aby byly v souladu s cíli politiky rozvoje venkova, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o bližší upřesnění minimálních kvalifikací orgánů a subjektů poskytujících poradenství. 18. Režimy Unie nebo členských států týkající se jakosti zemědělských produktů a potravin poskytují spotřebitelům záruky ohledně jakosti a vlastností produktu nebo výrobního procesu použitého v důsledku účasti zemědělců v těchto režimech, zajišťují dotyčným produktům přidanou hodnotu a zvyšují jejich tržní příležitosti. Zemědělci by proto měli být vybízeni k účasti v těchto režimech. Vzhledem ke skutečnosti, že v okamžiku vstupu do těchto režimů a v prvních letech účasti nejsou dodatečné náklady a povinnosti uložené zemědělcům v důsledku jejich účasti plně odměněny trhem, měla by být podpora omezena na novou účast a zahrnovat období nejvýše pěti let. Vzhledem k zvláštním vlastnostem bavlny jako zemědělského produktu by měly být zahrnuty rovněž režimy jakosti bavlny. Aby bylo zajištěno účinné a účelné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o programy jakosti v Unii, na něž se může vztahovat toto opatření. 19. K zlepšení hospodářského a environmentálního profilu zemědělských podniků a venkovských podniků, zvýšení účinnosti při uvádění zemědělských produktů na trh a ve zpracovatelském odvětví, zajištění infrastruktury potřebné pro rozvoj zemědělství a na podporu nevýnosných investic, jež jsou nezbytné k dosažení cílů v oblasti ochrany životního prostředí, je nutno poskytnout podporu fyzickým investicím, které přispívají k těmto cílům. V programovém období 2007–2013 se různých oblastí intervence týkala řada opatření. V zájmu zjednodušení, avšak rovněž s cílem umožnit příjemcům navrhovat a provádět integrované projekty s vyšší přidanou hodnotou, by se na všechny druhy fyzických investic mělo vztahovat jedno opatření. Členské státy by měly stanovit prahovou hodnotu pro zemědělské podniky, které jsou způsobilé pro podporu na investice související s posílením životaschopnosti podniků, a to na základě výsledků analýzy silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb (dále jen „analýza SWOT“) jako prostředku k lepšímu zacílení podpory. 20. Zemědělství je více než jiná odvětví ohroženo poškozením produktivního potenciálu způsobeným přírodními katastrofami. S cílem pomoci zlepšit životaschopnost a konkurenceschopnost podniků čelících těmto katastrofám by měla být poskytnuta podpora, která zemědělcům pomůže obnovit poškozený zemědělský potenciál. Členské státy by měly rovněž zajistit, aby v důsledku kombinace systémů Unie (zejména opatření k řízení rizik), vnitrostátních a soukromých systémů kompenzací nedošlo k nadměrné kompenzaci. Aby bylo zajištěno účinné a účelné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení způsobilých nákladů v rámci tohoto opatření. 21. Zakládání a rozvoj nové hospodářské činnosti v podobě nových zemědělských podniků, nové podnikatelské činnosti nebo nových investic do nezemědělských činností je zásadní pro rozvoj a konkurenceschopnost venkovských oblastí. Opatření k rozvoji zemědělských podniků a podnikatelské činnosti by mělo mladým zemědělcům usnadnit zahajování činnosti a strukturální úpravy jejich podniků po zahájení činnosti, diverzifikaci zemědělců směřující k nezemědělským činnostem a zakládání a rozvoj nezemědělských malých a středních podniků ve venkovských oblastech. Je nutno podporovat rovněž rozvoj malých zemědělských podniků, které jsou potenciálně ekonomicky životaschopné. Aby byla zajištěna životaschopnost nových hospodářských činností podporovaných v rámci tohoto opatření, měla by být podpora podmíněna předložením podnikatelského plánu. Podpora pro zahájení podnikatelské činnosti by měla být poskytována pouze během první doby existence podniku a neměla by se z ní stát provozní podpora. Pokud se proto členské státy rozhodnou poskytnout podporu ve splátkách, nemělo by období poskytování podpory trvat déle než pět let. Kromě toho by v zájmu podpory restrukturalizace odvětví zemědělství měla být poskytnuta podpora ve formě ročních plateb zemědělcům, kteří se účastní režimu pro malé zemědělce stanoveného v hlavě V nařízení (EU) č. přímé platby/2012 a kteří se zaváží k převodu celého zemědělského podniku a odpovídajících platebních nároků jinému zemědělci, který se režimu neúčastní. 22. Malé a střední podniky jsou páteří venkovského hospodářství Unie. Rozvoj zemědělských a nezemědělských podniků by měl usilovat o podporu zaměstnanosti a vytváření kvalitních pracovních míst ve venkovských oblastech, zachování již existujících pracovních míst, snížení sezónních výkyvů v zaměstnanosti, rozvoj nezemědělských odvětví mimo zemědělství a zpracování zemědělských produktů a potravin a současně podpořit integraci podniků a místní meziodvětvové vazby. Je nutno podporovat projekty, které spojují současně zemědělství, venkovský cestovní ruch prostřednictvím propagace udržitelného a zodpovědného cestovního ruchu ve venkovských oblastech a přírodní a kulturní dědictví, jakož i investice do energie z obnovitelných zdrojů. 23. Aby se zajistilo účinné a účelné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, zaručila se ochrana práv příjemců a zamezilo diskriminaci mezi příjemci, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení podmínek, za nichž lze právnické osoby považovat za mladé zemědělce, stanovení odkladu pro získání profesních dovedností, minimální obsah podnikatelských plánů a kritéria, která mají členské státy používat při vymezení malých zemědělských podniků a horních a dolních prahových hodnot pro určení způsobilosti operace v rámci podpory pro mladé zemědělce, respektive rozvoje malých zemědělských podniků. 24. Základním prvkem jakéhokoli úsilí o využití růstového potenciálu a o podporu udržitelnosti venkovských oblastí je rozvoj místní infrastruktury a místních základních služeb ve venkovských oblastech, včetně volného času a kultury, obnova vesnic a činnosti zaměřené na obnovu a rozvoj kulturního a přírodního dědictví vesnic a venkovské krajiny. Podpora by proto měla být poskytnuta na operace s tímto cílem, včetně přístupu k informačním a komunikačním technologiím a rozvoje rychlého a superrychlého širokopásmového připojení. V souladu s těmito cíli je nutno podporovat rozvoj služeb a infrastruktury vedoucích k sociálnímu začlenění a změně tendencí k sociálnímu a hospodářskému poklesu a vylidňování venkovských oblastí. Aby bylo dosaženo co největší účinnosti této podpory, měly by být zahrnuté operace prováděny v souladu s plány rozvoje obcí a jejich základních služeb, které byly vypracovány jednou či více venkovskými obcemi, pokud tyto plány existují. Aby se zajistila soudržnost s cíli Unie v oblasti klimatu, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o vymezení druhů infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, která bude způsobilá pro podporu. 25. Lesnictví je nedílnou součástí rozvoje venkova a podpora udržitelného využívání půdy, které je šetrnější vůči klimatu, by měla zahrnovat rozvoj lesních oblastí a udržitelné obhospodařovaní lesů. V programovém období 2007–2013 zahrnovala řada opatření různé druhy podpory pro investice do lesnictví a obhospodařovaní lesů. V zájmu zjednodušení, avšak rovněž s cílem umožnit příjemcům navrhovat a provádět integrované projekty s vyšší přidanou hodnotou, by se na všechny druhy podpory pro investice do lesnictví a obhospodařování lesů mělo vztahovat jedno opatření. Toto opatření by mělo zahrnovat rozšiřování a zlepšování lesních zdrojů prostřednictvím zalesňování půdy a vytváření zemědělsko-lesnických systémů spojujících extenzivní zemědělství s lesnickými systémy, obnovení lesů poškozených požáry nebo jinými přírodními katastrofami a příslušná preventivní opatření, investice do nových lesních technologií a zpracování lesnických produktů a jejich uvádění na trh, jejichž cílem je zlepšení hospodářského a environmentálního profilu vlastníků lesů, a nevýnosné investice, které zvyšují odolnost a ekologickou hodnotu lesních ekosystémů. Podpora by měla zamezit narušení hospodářské soutěže a být z hlediska trhu neutrální. V důsledku toho by měla být uložena omezení týkající se velikosti a právního postavení příjemců. Preventivní opatření proti požárům by se měla provádět v oblastech, které jsou členskými státy hodnoceny jako oblasti se středním či vysokým rizikem požáru. Všechna preventivní opatření by měla být součástí plánu na ochranu lesů. Výskyt přírodní katastrofy v případě opatření k obnovení poškozeného lesnického potenciálu by měl být podmíněn úředním uznáním veřejné vědecké organizace. Opatření týkající se lesnictví by mělo být přijato na základě závazků učiněných Unií a členskými státy na mezinárodní úrovni a být založeno na celostátních nebo regionálních plánech členských států pro lesnictví nebo rovnocenných nástrojích, které by měly brát v úvahu závazky přijaté na ministerských konferencích týkajících se ochrany lesů v Evropě. Mělo by přispívat k provádění strategie Unie v oblasti lesního hospodářství[16]. S cílem zajistit, aby zalesňování zemědělské půdy bylo v souladu s cíli politiky životního prostředí, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o vymezení určitých minimálních environmentálních požadavků. 26. Aby bylo zajištěno účinné a účelné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení podmínek, za nichž členské státy určí výskyt přírodní katastrofy nebo škůdců či chorob, a vymezení druhů preventivních opatření, která jsou způsobilá pro podporu z EZFRV. 27. Seskupení producentů pomáhají zemědělcům společně čelit problémům způsobeným silnější hospodářskou soutěží a konsolidací navazujících trhů ve vztahu k uvádění jejich produktů na trh, včetně místních trhů. Je proto třeba podporovat zřizování seskupení producentů. Aby bylo zajištěno co nejlepší využití omezených finančních zdrojů, měla by podporu využívat pouze seskupení producentů, která jsou způsobilá jako malé a střední podniky. K zajištění toho, že se seskupení producentů stane životaschopným subjektem, by jako podmínka pro uznání seskupení producentů ze strany členských států měl být předložen podnikatelský plán. Aby se zamezilo poskytování provozní podpory a zachovala motivační úloha podpory, měla by být maximální doba jejího poskytování omezena na pět let. 28. Agroenvironmentální-klimatické platby by měly i nadále hrát významnou úlohu při podpoře udržitelného rozvoje venkovských oblastí a při odezvě na zvyšující se poptávku společnosti po environmentálních službách. Měly by zemědělce a ostatní správce půdy dále podporovat v tom, aby sloužili společnosti jako celku tím, že zavedou nebo budou nadále používat zemědělské postupy, které přispívají k zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a jsou slučitelné s ochranou a zlepšováním životního prostředí, krajiny a jejích vlastností, přírodních zdrojů, půdy a genetické rozmanitosti. V této souvislosti by zvláštní pozornost měla být věnována ochraně genetických zdrojů v zemědělství a dalším potřebám zemědělských systémů vysoké přírodní hodnoty. Platby by měly přispívat k uhrazení dodatečných nákladů a ušlých příjmů v důsledku přijatých závazků a měly by zahrnovat pouze závazky nad rámec příslušných závazných norem a požadavků v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“. V mnoha případech znásobují synergie vyplývající ze závazků, které přijala společně skupina zemědělců, přínosy pro životní prostředí a klima. Společná opatření však znamenají dodatečné transakční náklady, které by měly být přiměřeně kompenzovány. Aby bylo zajištěno, že zemědělci a ostatní správci půdy jsou schopni náležitě dodržovat závazky, které přijali, měly by se členské státy vynasnažit, aby jim poskytly potřebné dovednosti a znalosti. Členské státy by měly zachovat úsilí, které vynakládaly během programového období 2007–2013, a musí vynaložit minimálně 25 % celkového příspěvku z EZFRV na každý program rozvoje venkova na opatření v oblasti zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a obhospodařování půdy, a to prostřednictvím agroenvironmentálních-klimatických operací, ekologického zemědělství a plateb oblastem s přírodními nebo jinými zvláštními omezeními. 29. Aby bylo zajištěno, že agroenvironmentální-klimatické závazky jsou stanoveny v souladu s celkovými cíli Unie v oblasti ochrany životního prostředí, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení podmínek vztahujících se na roční rozšíření závazků po počátečním období, závazky, které se týkají rozšíření či jiného způsobu chovu hospodářských zvířat, omezení průmyslových hnojiv, přípravků na ochranu rostlin či jiných vstupů, chovu místních plemen, jejichž chov je ohrožen, nebo ochrany genetických zdrojů rostlin, a způsobilé operace ve vztahu k ochraně genetických zdrojů v zemědělství. 30. Platby určené k přechodu na ekologické zemědělství či zachování ekologického zemědělství by měly zemědělce vybízet k účasti v těchto režimech, a reagovat tudíž na rostoucí požadavky na používání zemědělských postupů, které jsou šetrné k životnímu prostředí, a vysokých norem dobrých životních podmínek zvířat. K zvýšení synergií v oblasti přínosů pro biologickou rozmanitost, které jsou zajištěny opatřením, je nutno podporovat kolektivní smlouvy nebo spolupráci mezi zemědělci s cílem pokrýt větší přilehlé oblasti. Aby se zabránilo rozsáhlému návratu zemědělců k tradičnímu zemědělskému hospodaření, je nutno podporovat opatření týkající se přechodu na ekologické zemědělství i zachování ekologického zemědělství. Platby by měly přispívat k uhrazení dodatečných vzniklých nákladů a ušlých příjmů v důsledku závazku a měly by zahrnovat pouze závazky nad rámec příslušných závazných norem a požadavků. 31. Zemědělcům a vlastníkům lesů by měla být i nadále poskytována podpora s cílem pomoci jim při řešení zvláštních nevýhod v dotyčných oblastech, které vyplývají z provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně volně žijících ptáků[17] a směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin[18], s cílem přispívat k účinnému obhospodařování lokalit sítě Natura 2000 a současně by měla být zemědělcům poskytována podpora s cílem pomoci jim při řešení nevýhod v povodí řek, které vyplývají z provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky[19]. Podpora by měla být spojena se zvláštními požadavky popsanými v programu rozvoje venkova, které jdou nad rámec příslušných závazných norem a požadavků. Kromě toho by členské státy při obecném navrhování programů rozvoje venkova měly zohlednit zvláštní potřeby oblastí sítě Natura 2000. 32. Platby pro zemědělce v horských oblastech nebo v jiných oblastech s přírodními či jinými zvláštními omezeními by měly prostřednictvím vybízení k trvalému využívání zemědělské půdy přispívat k zachování venkovské krajiny a k zachování a podpoře udržitelných systémů zemědělského hospodaření. Aby byla zajištěna účinnost této podpory, měly by platby poskytnout zemědělcům kompenzaci za ušlé příjmy a dodatečné náklady spojené se znevýhodněním dotyčné oblasti. 33. K zajištění účinného využívání fondů Unie a rovného zacházení se zemědělci v celé Unii by měly být horské oblasti a oblasti s přírodními či jinými zvláštními omezeními vymezeny podle objektivních kritérií. V případě oblastí s přírodními omezeními by těmito kritérii měla být biofyzikální kritéria podložená spolehlivými vědeckými důkazy. Je nutno přijmout přechodná opatření s cílem usnadnit postupné ukončování plateb v oblastech, které v důsledku uplatňování těchto kritérií již nebudou považovány za oblasti s přírodními omezeními. 34. Zemědělci by měli být i nadále vedeni k tomu, aby na vysoké úrovni zajišťovali dobré životní podmínky zvířat, a to tím, že podporu získají zemědělci, kteří se zaváží přijmout chovatelské normy, které jsou přísnější než příslušné závazné normy. Aby bylo zajištěno, že závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat vyhovují celkové politice Unie v této oblasti, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o vymezení oblastí, v nichž by tyto závazky měly zajistit aktualizované normy produkčních metod. 35. I nadále by měly být poskytovány platby vlastníkům lesů, kteří poskytují služby v oblasti ochrany lesa, jež jsou environmentální či šetrné vůči klimatu, tím, že přijmou závazky týkající se zvýšení biologické rozmanitosti, zachování cenných lesních ekosystémů, zlepšení jejich potenciálu pro zmírňování změny klimatu a přizpůsobení se této změně a posílení ochranného významů lesů z hlediska eroze půdy, zachování vodních zdrojů a přírodních nebezpečí. V této souvislosti je nutno věnovat zvláštní pozornost ochraně a podpoře lesních genetických zdrojů. Platby by měly být poskytnuty na lesnicko-environmentální závazky, které jdou nad rámec příslušných závazných norem stanovených ve vnitrostátních právních předpisech. Aby bylo zajištěno účinné a účelné využívání rozpočtových zdrojů z EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o druhy operací, které jsou způsobilé pro podporu v rámci tohoto opatření. 36. V programovém období 2007–2013 byl v rámci politiky rozvoje venkova výslovně podporován pouze jeden druh spolupráce, a to spolupráce při vývoji nových produktů, postupů a technologií v zemědělství, potravinářství a lesnictví. Podpora tohoto druhu spolupráce je i nadále nutná, měla by však být přizpůsobena, aby lépe vyhovovala požadavkům znalostní ekonomiky. V této souvislosti by měla být stanovena možnost financovat v rámci tohoto opatření projekty jednoho hospodářského subjektu pod podmínkou, že dosažené výsledky budou šířeny, a bude tudíž dosaženo šíření nových postupů, procesů nebo produktů. Mimoto je zřejmé, že podpora mnohem širší škály druhů spolupráce s širším spektrem příjemců od malých hospodářských subjektů po ty větší může přispět k dosažení cílů politiky rozvoje venkova tím, že hospodářským subjektům ve venkovských oblastech pomůže překonat ekonomická, environmentální a jiná znevýhodnění plynoucí z roztříštěnosti. Opatření by se proto mělo rozšířit. Podpora pro malé hospodářské subjekty určená na organizaci společných pracovních procesů a sdílení zařízení a zdrojů by jim měla pomoci stát se ekonomicky životaschopnými navzdory malé velikosti. Podpora horizontální a vertikální spolupráce mezi účastníky dodavatelského řetězce, jakož i propagační činnosti v místním kontextu by měly urychlit ekonomicky racionální rozvoj krátkých dodavatelských řetězců, místních trhů a místních potravinových řetězců. Podpora společných přístupů k projektům a postupům v oblasti ochrany životního prostředí by měla pomoci zajistit větší a soudržnější přínosy v oblasti životního prostředí a klimatu, než by mohly zajistit jednotlivé hospodářské subjekty, které by jednaly bez ohledu na ostatní (například prostřednictvím postupů používaných na větších souvislých pozemcích). Podpora v těchto různých oblastech by měla být poskytnuta v různých podobách. Uskupení a sítě jsou obzvláště důležité pro sdílení odborných znalostí a rovněž rozvoj nových a specializovaných odborných znalostí, služeb a produktů. Důležitými nástroji k ověření obchodní využitelnosti technologií, metod a postupů v různých kontextech a v případě potřeby k jejich přizpůsobení jsou pilotní projekty. Operační skupiny jsou hlavním prvkem evropského inovačního partnerství (dále jen „EIP“) v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti. Další důležitý nástroj spočívá ve strategiích místního rozvoje fungujících mimo rámec místního rozvoje na základě iniciativy LEADER – mezi veřejnými a soukromými subjekty z venkovských a městských oblastí. Na rozdíl od iniciativy LEADER by tato partnerství a strategie mohly být omezeny na jedno odvětví a/nebo na relativně specifické cíle v oblasti rozvoje, včetně výše zmíněných cílů. Pro podporu v rámci tohoto opatření by měly být způsobilé rovněž mezioborové organizace. Podpora by měla být omezena na dobu sedmi let vyjma společných environmentálních a klimatických opatření v řádně odůvodněných případech. 37. Zemědělci jsou v současnosti vystaveni vyšším hospodářským a environmentálním rizikům v důsledku změny klimatu a vyššího kolísání cen. V této souvislosti má pro zemědělce vyšší význam účinné řízení rizik. Z tohoto důvodu by mělo být vytvořeno opatření k řízení rizik s cílem pomoci zemědělcům při řešení nejběžnějších rizik, jimž čelí. Toto opatření by proto mělo poskytnout zemědělcům podporu určenou na uhrazení pojistného, které platí za pojištění úrody, hospodářských zvířat a plodin, a rovněž na zřizování vzájemných fondů a poskytování kompenzace vyplacené z těchto fondů zemědělcům za ztráty, které utrpěli v důsledku vypuknutí chorob zvířat či rostlin nebo ekologických katastrof. Měla by zahrnovat rovněž nástroj k stabilizaci příjmu v podobě vzájemného fondu poskytujícího podporu zemědělcům, kteří se potýkají s výrazným poklesem příjmů. Aby bylo zajištěno, že se v celé Unii zachází se zemědělci stejně, že není narušena hospodářská soutěž a že jsou dodržovány mezinárodní závazky Unie, měly by být stanoveny zvláštní podmínky pro poskytování podpory v rámci těchto opatření. Aby bylo zajištěno účinné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení minimální a maximální doby trvání komerčních půjček pro vzájemné fondy. 38. Iniciativa LEADER v oblasti místního rozvoje prokázala během řady let svou užitečnost při podpoře rozvoje venkovských oblastí tím, že plně přihlíží k víceodvětvovým potřebám endogenního rozvoje venkova prostřednictvím přístupu zdola nahoru. Iniciativa LEADER by proto měla pokračovat i v budoucnu a její uplatňování by mělo být u všech programů rozvoje venkova i nadále povinné. 39. Aby bylo zajištěno uplatňování strategií místního rozvoje na územní úrovni, která jim umožňuje zajistit výsledky, jež účinně přispějí k prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova a inovacím, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení kritérií týkajících se obyvatelstva pro oblast, na kterou se má takováto strategie vztahovat, a podrobný přehled nákladů na přípravu a propagaci, pro něž má být podpora poskytnuta. 40. Podpora místního rozvoje v rámci iniciativy LEADER poskytnutá z EZFRV by měla zahrnovat všechny aspekty vypracování a provádění strategií místního rozvoje a fungování místních akčních skupin a rovněž spolupráci mezi územími a skupinami, jež zajišťují místní rozvoj zdola nahoru, který je řízen společenstvím. Aby mohli partneři ve venkovských oblastech, kteří dosud neuplatňují iniciativu LEADER, tuto iniciativu vyzkoušet a připravit se na navržení a provádění strategie místního rozvoje, měl by být financován rovněž „startovací balíček LEADER“. Aby bylo zajištěno účinné a účelné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o podrobné vymezení způsobilých nákladů na propagaci u místních akčních skupin. 41. Pro mnoho opatření v oblasti rozvoje venkova podle tohoto nařízení jsou společné investice, které mohou souviset s operacemi různé povahy. V zájmu zajištění jasnosti při provádění těchto operací by měla být pro všechny investice stanovena určitá společná pravidla. Tato společná pravidla by měla stanovit druhy výdajů, které lze považovat za investiční výdaje, a zajistit, aby podporu obdržely pouze investice, které vytvářejí novou hodnotu v zemědělství. S cílem zohlednit zvláštnosti jednotlivých druhů investic, jako je pořízení použitého zařízení a jednoduché investice na obnovu, a současně zajistit účinné využívání finančních prostředků z EZFRV by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení podmínek, za nichž lze určité druhy investic považovat za způsobilé výdaje. S cílem usnadnit provádění investičních projektů by členské státy měly mít možnost vyplácet zálohy. K zajištění účinnosti, spravedlivosti a udržitelného dopadu podpory z EZFRV by měla být stanovena pravidla s cílem zajistit, aby investice související s operacemi byly trvalé a aby podpora z EZFRV nebyla použita k narušení hospodářské soutěže. 42. Určitá opatření podle tohoto nařízení související s plochou zahrnují přijetí závazků ze strany příjemců, které trvají nejméně pět let. Během tohoto období může dojít ke změnám situace zemědělského podniku nebo příjemce. Proto je nutno stanovit pravidla s cílem určit postup, jenž se použije v těchto případech. V zájmu zajištění účinného provádění opatření souvisejících s plochou a zabezpečení finančních zájmů Unie by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení podmínek, které platí v případě částečného převodu zemědělského podniku, a vymezení ostatních případů, kdy se nepožaduje náhrada podpory. 43. Některá opatření podle tohoto nařízení jako podmínku pro poskytnutí podpory stanoví, že příjemci přijmou závazky nad rámec příslušného základu stanoveného s ohledem na závazné normy nebo požadavky. Vzhledem k možným změnám právních předpisů v době trvání závazků, které vedou ke změně základu, je nutno přijmout ustanovení o revizi dotyčných smluv v zájmu zajištění dalšího dodržování této podmínky. 44. Aby bylo zajištěno, že finanční zdroje pro rozvoj venkova jsou využity co nejlépe, a aby byla opatření v rámci programů rozvoje venkova zaměřena v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, avšak rovněž k zajištění rovného zacházení se žadateli by měly členské státy stanovit kritéria pro výběr projektů. Výjimka z tohoto pravidla by měla být možná pouze u opatření, u nichž podpora spočívá v platbách za poskytování agroenvironmentálních služeb či služeb v oblasti dobrých životních podmínek zvířat. Při používání výběrových kritérií by se v případě malých grantů mělo přihlížet k zásadě proporcionality. 45. EZFRV by měl prostřednictvím technické pomoci podporovat akce související s prováděním programů rozvoje venkova, včetně nákladů na ochranu symbolů a zkratek souvisejících s režimy jakosti v Unii, kdy lze podle tohoto nařízení poskytnout podporu na účast v těchto programech, a nákladů členských států na vymezení oblastí s přírodními omezeními. Aby bylo zajištěno účinné využívání rozpočtových zdrojů EZFRV, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o kontrolní činnosti, které lze financovat v rámci technické pomoci. 46. Propojování vnitrostátních sítí, organizací a správních orgánů členských států, které jsou činné v různých fázích provádění programů a které jsou organizovány v rámci Evropské sítě pro rozvoj venkova, prokázalo, že může hrát velmi důležitou úlohu při zlepšování kvality programů rozvoje venkova, neboť zvyšuje zapojení zúčastněných stran do řízení rozvoje venkova, a rovněž při informování širší veřejnosti o jeho přínosech. Mělo by proto být financováno jako součást technické pomoci na úrovni Unie. 47. S cílem přispět k dosažení cílů EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti by měla být vytvořena síť EIP k propojení operačních skupin, poradenských služeb a výzkumných pracovníků podílejících se na provádění opatření, jež jsou zaměřena na inovace v zemědělství. Tato síť by měla být financována jako součást technické pomoci na úrovni Unie. 48. V programovém období 2007–2013 fungovala v rámci Evropské sítě pro rozvoj venkova hodnotící síť odborníků. S cílem zohlednit zvláštní potřeby vývoje by měla být pro programové období 2014–2020 zřízena Evropská síť pro hodnocení rozvoje venkova, která spojuje všechny subjekty podílející se na hodnotících činnostech, v zájmu usnadnění výměny odborných znalostí v této oblasti. Tato síť by měla být financována jako součást technické pomoci. 49. Členské státy by měly část celkové částky každého programu rozvoje venkova, která je vyčleněna na technickou pomoc, vyhradit na financování zřízení a fungování celostátní sítě pro venkov, která spojuje organizace a správní orgány činné v oblasti rozvoje venkova, včetně partnerství, s cílem zvýšit jejich účast na provádění programu a zlepšit kvalitu programů rozvoje venkova. Celostátní sítě pro venkov by měly vypracovat a provádět akční plán. 50. EZFRV by měl naznačovat, že Unie uznává způsob, jakým se mohou přístupy k místnímu rozvoji a nadnárodní rozměr vzájemně podporovat, zejména v případě, uplatňuje-li se novátorský duch. To by se mělo uskutečnit udělením cen omezenému počtu projektů, které dokládají tyto vlastnosti. Ceny by měly doplňovat jiné zdroje financování, které jsou dostupné prostřednictvím politiky rozvoje venkova, a to tím, že ocení jakýkoli vhodný přední projekt bez ohledu na skutečnost, zda byl tento projekt financován rovněž z programu rozvoje venkova. 51. Programy rozvoje venkova by měly zajišťovat inovativní opatření, jež prosazují zemědělství, které účinně využívá zdroje, je produktivní a s nízkými emisemi, s podporou EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti. Cílem EIP by měla být podpora rychlejšího a širšího zavádění inovativních řešení do praxe. EIP by mělo vytvořit přidanou hodnotu tím, že zvýší využívání a účinnost nástrojů souvisejících s inovacemi a synergie mezi těmito nástroji. EIP by mělo odstranit nedostatky lepším propojením výzkumu a zemědělského hospodaření v praxi. 52. Provádění inovativních projektů v rámci EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti by měly zajišťovat operační skupiny, které spojují zemědělce, výzkumné pracovníky, poradce, podniky a jiné subjekty, jichž se týkají inovace v odvětví zemědělství. Aby bylo zajištěno, že výsledky těchto projektů přinášejí prospěch celému odvětví, je nutno zajistit šíření výsledků. 53. Je třeba přijmout ustanovení o určení celkové výše podpory Unie pro rozvoj venkova na základě tohoto nařízení pro období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020, její roční rozdělení a minimální částku, která má být soustředěna v méně rozvinutých regionech v souladu s víceletým finančním rámcem pro období 2014 až 2020 a interinstitucionální dohodou o spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení[20] pro stejné období. Přidělené prostředky by měly být pro účely programování paušálně indexovány. 54. S cílem usnadnit správu finančních prostředků EZFRV by měla být stanovena jednotná sazba příspěvku z EZFRV pro programy rozvoje venkova ve vztahu k veřejným výdajům v členských státech. Aby se zohlednil zvláštní význam nebo povaha určitých druhů operací, měly by být ve vztahu k těmto operacím stanoveny zvláštní sazby příspěvku. K zmírnění zvláštních omezení vyplývajících z úrovně rozvoje, odlehlosti a izolovanosti by pro méně rozvinuté regiony, nejvzdálenější regiony uvedené ve Smlouvě a menší ostrovy v Egejském moři měly být stanoveny odpovídající sazby příspěvku z EZFRV. 55. Finanční prostředky, které byly v členských státech uvolněny v důsledku uplatňování horního stropu u přímých plateb obdržených velkými jednotlivými zemědělskými podniky v rámci prvního pilíře SZP, by měly být v jednotlivých členských státech vyhrazeny na financování projektů souvisejících s inovacemi s cílem pomoci zemědělským podnikům, včetně těch velkých, zvýšit konkurenceschopnost v rámci cílů SZP. Tyto projekty by měly vycházet z podnětu zemědělců, a to bez ohledu na velikost jejich zemědělských podniků, operačních skupin EIP nebo místních akčních skupin a skupin partnerů v odvětví zemědělství. 56. Členské státy by měly podniknout všechny potřebné kroky a zavést náležité předpisy s cílem zajistit, aby jejich opatření v oblasti rozvoje venkova byla ověřitelná a kontrolovatelná. Za tímto účelem by měly řídící orgán a platební agentura zajistit posouzení ex ante a zavázat se, že budou posuzovat opatření po celou dobu provádění programu. Opatření, která nesplňují tuto podmínku, je nutno upravit. 57. Komise a členské státy by měly přijmout veškerá potřebná opatření k zajištění řádného řízení programů rozvoje venkova. V této souvislosti by se Komise měla zavázat, že bude provádět přiměřené kontroly, a členské státy by měly přijmout opatření, která zaručí řádné fungování jejich systému řízení. 58. Za řízení a provádění každého programu rozvoje venkova by měl odpovídat jediný řídící orgán. Jeho povinnosti by měly být stanoveny v tomto nařízení. Řídící orgán by měl mít možnost přenést část svých povinností a zároveň si ponechat odpovědnost za účinnost a správnost řízení. Pokud program rozvoje venkova obsahuje tematické podprogramy, měl by mít řídící orgán možnost určit jiný subjekt, který zcela zajistí řízení a provádění daného podprogramu ve vztahu k přiděleným finančním prostředkům, jež byly pro tento podprogram určeny v programu, a současně zajistit řádné finanční řízení těchto podprogramů. 59. Každý program rozvoje venkova by měl být podroben sledování s cílem pravidelně sledovat provádění programu a pokrok, jehož bylo dosaženo s ohledem na stanovené cíle programu. Prokázání a zlepšení účinnosti a dopadu jednotlivých opatření v rámci EZFRV závisí rovněž na vhodném hodnocení ve fázích vypracovávání, provádění a dokončení programu. Komise a členské státy by proto měly společně zavést systém sledování a hodnocení za účelem prokázání pokroku a posouzení dopadů a účinnosti provádění politiky rozvoje venkova. 60. Aby se umožnilo shromažďování údajů na úrovni Unie, měl by součástí systému být soubor společných ukazatelů. Hlavní informace o provádění programů rozvoje venkova by měly být zaznamenávány a uchovávány elektronickými prostředky, aby se usnadnilo shromažďování údajů. Od příjemců by se proto mělo vyžadovat poskytování minimálních nezbytných informací, které jsou zapotřebí pro sledování a hodnocení. 61. Za sledování programu by měly odpovídat společně řídící orgán a monitorovací výbor zřízený za tímto účelem. Monitorovací výbor by měl mít za úkol sledovat účinnost provádění programu. Za tímto účelem je nutno stanovit jeho povinnosti. 62. Sledování programu by mělo zahrnovat vypracování výroční zprávy o provádění, která bude zaslána Komisi. 63. Každý program rozvoje venkova by měl být předmětem hodnocení v zájmu zvýšení jeho kvality a prokázání jeho výsledků. 64. Na podporu pro opatření v oblasti rozvoje venkova podle tohoto nařízení by se měly vztahovat články 107, 108 a 109 Smlouvy. Je však nutno stanovit, že vzhledem k zvláštnosti zemědělského odvětví by opatření v oblasti rozvoje venkova, která se týkají operací spadajících do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy a která jsou prováděna podle tohoto nařízení a v souladu s ním, jakož i platby prováděné členskými státy a určené na doplňkové vnitrostátní financování operací v oblasti rozvoje venkova, pro které se poskytuje podpora Unie a které spadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, měly být z uplatňování článků 107, 108 a 109 Smlouvy vyloučeny. 65. K zajištění souladu s opatřeními v oblasti rozvoje venkova, která jsou způsobilá pro podporu Unie, a k zjednodušení postupů by platby členských států, jež mají zajistit doplňkové vnitrostátní financování poskytnuté pro operace v oblasti rozvoje venkova, pro něž byla poskytnuta podpora Unie a které spadají do oblasti působnosti článku 42 Smlouvy, měly být schváleny jako součást programování na základě oznamovacího postupu v souladu s ustanoveními tohoto nařízení. V zájmu zajištění náležitého sledování by Komise při posuzování těchto plateb měla uplatňovat analogicky kritéria stanovená pro použití článku 107 Smlouvy. Aby bylo zajištěno, že není poskytnuto doplňkové vnitrostátní financování, jež nebylo schváleno Komisí, měl by dotyčný členský stát zajistit, aby navrhované doplňkové financování pro rozvoj venkova nebylo poskytnuto, dokud nebude schváleno. Platby prováděné členskými státy a určené na poskytování doplňkového vnitrostátního financování operací v oblasti rozvoje venkova, na které se poskytuje podpora Unie a které spadají mimo oblast působnosti článku 42 Smlouvy, by měly být oznámeny Komisi podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy, pokud nespadají pod nařízení přijaté podle nařízení Rady 994/98[21], a nesmí být poskytnuty, dokud Komise v tomto řízení neudělí konečné schválení. 66. Je nutno vytvořit elektronický informační systém k zajištění účinné a bezpečné výměny údajů. 67. Použijí se právní předpisy Unie týkající se ochrany osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[22] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[23]. 68. V zájmu zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto nařízení ve vztahu k předkládání programů rozvoje venkova, schvalování těchto programů a jejich změn, postupům a harmonogramům schvalování programů, postupům a harmonogramům schvalování změn programů, včetně jejich vstupu v platnost a četnosti předkládání, zvláštním podmínkám pro provádění opatření v oblasti rozvoje venkova, struktuře a fungování sítí zřízených tímto nařízením, přijetí systému sledování a hodnocení a pravidlům pro fungování informačního systému by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2001 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[24]. 69. Nový režim podpory stanovený tímto nařízením nahrazuje režim podpory zavedený nařízením (ES) č. 1698/2005. Nařízení (ES) č. 1698/2005 by proto mělo být od 1. ledna 2014 zrušeno. 70. V zájmu usnadnění bezproblémového přechodu ze systému stanoveného nařízením (ES) č. 1698/2005 na systém stanovený tímto nařízením by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o stanovení přechodných ustanovení, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: OBSAH NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) 10 HLAVA I Cíle a strategie 28 Kapitola I Oblast působnosti a definice 28 Kapitola II Úkoly, cíle, priority a soudržnost 31 HLAVA II Programování 34 Kapitola I Obsah programování 34 Kapitola II Vypracování, schválení a změny programů rozvoje venkova 38 HLAVA III Podpora pro rozvoj venkova 40 Kapitola I Opatření 40 Oddíl 1 Jednotlivá opatření 40 Oddíl 2 LEADER 64 Kapitola II Společná ustanovení pro více opatření 66 Kapitola III Technická pomoc a vytváření sítí 68 Kapitola IV Cena za inovativní, místní spolupráci ve venkovských oblastech 73 HLAVA IV EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti 75 HLAVA V Finanční ustanovení 77 HLAVA VI Řízení, kontrola a propagace 82 HLAVA VII Sledování a hodnocení 85 Kapitola I Obecná ustanovení 85 Oddíl 1 Zavedení systému sledování a hodnocení a cíle tohoto systému 85 Oddíl 2 Technická ustanovení 85 Kapitola II Sledování 86 Kapitola III Hodnocení 88 HLAVA VIII Ustanovení o hospodářské soutěži 90 HLAVA IX Pravomoci Komise, společná ustanovení a přechodná a závěrečná ustanovení 91 Kapitola I Pravomoci Komise 91 Kapitola II Společná ustanovení 92 Kapitola III Přechodná a závěrečná ustanovení 92 PŘÍLOHA I Částky a míry podpory 94 PŘÍLOHA II Biofyzikální kritéria pro vymezení oblastí s přírodními omezeními 98 PŘÍLOHA III Orientační seznam opatření a operací s obzvláštním významem pro tematické podprogramy uvedené v článku 8 100 PŘÍLOHA IV Předběžné podmínky pro rozvoj venkova 102 PŘÍLOHA V Orientační seznam opatření s významem pro jednu nebo více priorit Unie v oblasti rozvoje venkova 109 HLAVA ICíle a strategie Kapitola I Oblast působnosti a definice Článek 1 Oblast působnosti 71. Toto nařízení: a) stanoví obecná pravidla týkající se podpory poskytované Unií na rozvoj venkova, která je financována z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (dále jen „EZFRV“) zřízeného nařízením (EU) č. horizontální nařízení/2012; b) vymezuje cíle, k nimž má politika rozvoje venkova přispívat, a příslušné priority Unie v oblasti rozvoje venkova; c) vymezuje strategický kontext politiky rozvoje venkova; d) vymezuje opatření politiky rozvoje venkova; e) stanoví pravidla pro programování, vytváření sítí, řízení, sledování a hodnocení na základě pravomocí sdílených členskými státy a Komisí; f) stanoví pravidla pro zajištění koordinace EZFRV s jinými nástroji Unie. 72. Toto nařízení doplňuje ustanovení části dva nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012]. Článek 2 Definice 73. Pro účely tohoto nařízení se rozumí: a) „programováním“ proces organizace, přijímání rozhodnutí a přidělování finančních zdrojů v několika fázích, určený k víceletému provádění společné akce Unie a členských států za účelem dosažení priorit Unie v oblasti rozvoje venkova; b) „regionem“ územní jednotka odpovídající úrovni 1 nebo 2 klasifikace územních statistických jednotek (úroveň NUTS 1 a 2) ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003[25]; c) „opatřením“ soubor operací přispívajících k jedné či více prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova; d) „operací“ projekt, skupina projektů, smlouva či ujednání nebo jiná akce vybraná podle kritérií stanovených pro dotyčný program rozvoje venkova a prováděná jedním nebo více příjemci, umožňující dosažení jedné či více priorit Unie v oblasti rozvoje venkova; e) „příjemcem“ fyzická nebo právnická osoba či jiný subjekt, veřejný nebo soukromý, odpovědný za provádění operací nebo přijímající podporu; f) „systémem sledování a hodnocení“ obecný přístup vypracovaný Komisí a členskými státy vymezující omezený počet společných ukazatelů, které se týkají výchozí situace a finančního plnění, výkonů, výsledků a dopadů programů; g) „strategií místního rozvoje“ ucelený soubor operací sloužících k plnění místních cílů a potřeb prováděných v rámci partnerství na náležité úrovni, který přispívá k dosažení priorit Unie v oblasti rozvoje venkova; h) „mírou podpory“ míra celkového veřejného příspěvku na operaci; i) „veřejnými výdaji“ jakýkoli veřejný příspěvek na financování operací, pocházející z rozpočtu státu, regionálních nebo místních orgánů, Unie a jiné podobné výdaje. Za příspěvek z veřejných zdrojů je považován jakýkoli příspěvek na financování operací pocházející z rozpočtu veřejnoprávních subjektů nebo sdružení jednoho nebo více regionálních nebo místních orgánů nebo veřejnoprávních subjektů ve smyslu směrnice 2004/18/ES[26]; j) „méně rozvinutými regiony“ regiony, jejichž hrubý domácí produkt (HDP) na obyvatele je méně než 75 % průměru HDP v EU-27; k) „mikropodniky, malými a středními podniky“ (dále jen „malé a střední podniky“) mikropodniky, malé a střední podniky vymezené v doporučení Komise 2003/361/ES[27]; l) „transakčními náklady“ náklady spojené se závazkem, které však nelze přímo přičíst jeho provádění; m) „zemědělsky využitou plochou“ zemědělsky využitá plocha ve smyslu nařízení Komise (ES) č. 1200/2009 ze dne 30. listopadu 2009[28]; n) „hospodářskými ztrátami“ jakékoli dodatečné náklady vzniklé zemědělci v důsledku mimořádných opatření, která přijal s cílem snížit dodávky na daný trh, nebo jakákoli značná ztráta produkce; o) „nepříznivým klimatickým jevem“ povětrnostní podmínky jako mráz, bouře a krupobití, námraza, silný déšť nebo velké sucho, které jsou srovnatelné s přírodní katastrofou; p) „chorobami zvířat“ choroby uvedené v seznamu chorob zvířat, který vypracovala Světová organizace pro zdraví zvířat, nebo nákazy v příloze rozhodnutí Rady 90/424/EHS[29]; q) „ekologickou katastrofou“ zvláštní výskyt znečištění, kontaminace nebo snížení kvality životního prostředí související s konkrétní událostí a omezeného zeměpisného rozsahu. Nezahrnuje obecná environmentální rizika, jako je změna klimatu nebo znečištění ovzduší, která nejsou spojena s konkrétní událostí; r) „přírodní katastrofou“ přirozeně se vyskytující událost biotické či nebiotické povahy, která vede k významnému narušení systémů zemědělské produkce a lesních struktur a ve svém důsledku způsobuje významné hospodářské škody v odvětví zemědělství a lesnictví; s) „katastrofickou událostí“ nepředvídaná událost biotické či nebiotické povahy způsobená člověkem, která vede k významnému narušení systémů zemědělské produkce a lesních struktur a ve svém důsledku způsobuje významné hospodářské škody v odvětví zemědělství a lesnictví; t) „krátkým dodavatelským řetězcem“ dodavatelský řetězec zahrnující omezený počet hospodářských subjektů, které se zavázaly ke spolupráci, místnímu hospodářskému rozvoji a úzkým zeměpisným a společenským vazbám mezi producenty a spotřebiteli; u) „mladým zemědělcem“ zemědělec, který je v době podání žádosti mladší 40 let, má odpovídající profesní dovednosti a způsobilost a poprvé začíná působit v zemědělském podniku jako vedoucí podniku; v) „dokončenou operací“ operace, která byla fyzicky dokončena nebo plně provedena a u které příjemci provedli veškeré související platby a příjemcům byl vyplacen odpovídající veřejný příspěvek; w) „tematickými cíli“ tematické cíle vymezené v článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [společný strategický rámec/2012][30]. x) „společným strategickým rámcem“ společný strategický rámec uvedený v článku 10 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012]. 74. Pokud jde o definici mladého zemědělce stanovenou v odst. 1 písm. u), Komise se zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 90, pokud jde o podmínky, za nichž lze právnickou osobu považovat za „mladého zemědělce“, včetně stanovení odkladu pro získání profesních dovedností. Kapitola IIÚkoly, cíle, priority a soudržnost Článek 3 Úkoly EZFRV přispívá ke strategii Evropa 2020 podporou udržitelného rozvoje venkova v Unii způsobem, který doplňuje ostatní nástroje v rámci společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“), politiky soudržnosti a společné rybářské politiky. Přispívá k územně a environmentálně vyváženějšímu a inovativnějšímu odvětví zemědělství v Unii, které je šetrnější a odolnější vůči klimatu. Článek 4 Cíle V celkovém rámci SZP přispívá podpora pro rozvoj venkova k dosažení těchto cílů: 1) konkurenceschopnost zemědělství; 2) udržitelné hospodaření s přírodními zdroji a opatření v oblasti klimatu; 3) vyvážený územní rozvoj venkovských oblastí. Článek 5 Priority Unie v oblasti rozvoje venkova Cíle politiky rozvoje venkova, které přispívají ke strategii Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný rozvoj podporující začlenění, pomáhá dosahovat těchto šest priorit Unie v oblasti rozvoje venkova, které odrážejí příslušné tematické cíle společného strategického rámce: 1) podpora předávání znalostí a inovací v zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech se zaměřením na tyto oblasti: a) podporu inovací a znalostní základny ve venkovských oblastech; b) posílení vazeb mezi zemědělstvím a lesnictvím a výzkumem, vývojem a inovacemi; c) podporu celoživotního vzdělávání a odborné přípravy v odvětvích zemědělství a lesnictví; 2) zvýšení konkurenceschopnosti všech druhů zemědělské činnosti a zlepšení životaschopnosti zemědělských podniků se zaměřením na tyto oblasti: a) usnadnění restrukturalizace zemědělských podniků, které se potýkají se závažnými strukturálními problémy, zejména podniků s nízkou mírou účasti na trhu, podniků orientovaných na trh v určitých odvětvích a podniků, u nichž je zapotřebí zemědělská diverzifikace; b) usnadnění generační obnovy v zemědělském odvětví; 3) podpora organizace potravinového řetězce a řízení rizik v zemědělství se zaměřením na tyto oblasti: a) lepší začlenění prvovýrobců do potravinového řetězce prostřednictvím programů jakosti, podpory na místních trzích a v krátkých dodavatelských řetězcích, seskupení producentů a mezioborových organizací; b) podporu řízení rizik v zemědělských podnicích; 4) obnova, zachování a zlepšení ekosystémů závislých na zemědělství a lesnictví se zaměřením na tyto oblasti: a) obnovu a zachování biologické rozmanitosti, včetně oblastí sítě Natura 2000 a zemědělských činností vysoké přírodní hodnoty, a současného stavu evropské krajiny; b) zlepšení vodního hospodářství; c) lepší hospodaření s půdou; 5) podpora účinného využívání zdrojů a podpora přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví, která je odolná vůči klimatu, se zaměřením na tyto oblasti: a) efektivnější používání vody v zemědělství; b) efektivnější využívání energie v zemědělství a při zpracování potravin; c) usnadnění dodávek a využívání energie z obnovitelných zdrojů, vedlejších produktů, odpadu, reziduí a jiných nepotravinářských surovin pro účely biologického hospodářství; d) snižování emisí oxidu dusného a methanu ze zemědělství; e) podporu pohlcování uhlíku v zemědělství a lesnictví; 6) podpora sociálního začleňování, snižování chudoby a hospodářského rozvoje ve venkovských oblastech se zaměřením na tyto oblasti: a) usnadnění diverzifikace, vytváření nových malých podniků a pracovních míst; b) posílení místního rozvoje ve venkovských oblastech; c) rozšíření dostupnosti, využívání a kvality informačních a komunikačních technologií (IKT) ve venkovských oblastech. Všechny priority přispívají k průřezovým cílům spočívajících v inovacích, životním prostředí a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Článek 6 Soudržnost 1. Je třeba dosáhnout soudržnosti mezi podporou z EZFRV a opatřeními financovanými Evropským zemědělským záručním fondem. 2. Podpora podle tohoto nařízení se neposkytuje operacím, které jsou podporovány v rámci společných organizací trhů. Komise se zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 90 k stanovení výjimek z tohoto pravidla. HLAVA IIProgramování Kapitola I Obsah programování Článek 7 Programy rozvoje venkova 1. V členských státech působí EZFRV prostřednictvím programů rozvoje venkova. Tyto programy provádějí strategii k splnění priorit Unie v oblasti rozvoje venkova prostřednictvím souboru opatření vymezených v hlavě III, pro jejichž dosažení bude požadována podpora z EZFRV. 2. Členský stát může předložit buď jeden program pro celé své území, nebo soubor regionálních programů. 3. Členské státy s regionálními programy mohou předložit ke schválení rovněž celostátní rámec obsahující prvky společné pro tyto programy bez zvláštních rozpočtových přídělů. Článek 8 Tematické podprogramy 1. Členské státy mohou do svých programů rozvoje venkova začlenit tematické podprogramy přispívající k prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova, jež se mají zabývat zvláštními zjištěnými potřebami, zejména ve vztahu k: a) mladým zemědělcům; b) malým zemědělským podnikům uvedeným v čl. 20 odst. 2 třetím pododstavci; c) horským oblastem uvedeným v čl. 33 odst. 2; d) krátkým dodavatelským řetězcům. Orientační seznam opatření a druhů operací, jež mají pro jednotlivé tematické podprogramy obzvláštní význam, je uveden v příloze III. 2. Tematické podprogramy se mohou zabývat rovněž zvláštními potřebami týkajícími se restrukturalizace zemědělských odvětví s významným dopadem na rozvoj konkrétní venkovské oblasti. 3. U operací podporovaných v rámci tematických podprogramů týkajících se malých zemědělských podniků a krátkých dodavatelských řetězců se mohou míry podpory stanovené v příloze I zvýšit o 10 procentních bodů. V případě mladých zemědělců a horských oblastí se mohou maximální míry podpory zvýšit v souladu s přílohou I. Maximální společná míra podpory však nesmí překročit 90 %. Článek 9 Obsah programů rozvoje venkova 75. Kromě prvků uvedených v článku 24 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012] každý program rozvoje venkova obsahuje: a) hodnocení ex ante uvedené v článku 48 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012]; b) analýzu situace z hlediska silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb (dále jen „analýza SWOT“) a určení potřeb, jimiž je nutno se zabývat v zeměpisné oblasti, na niž se vztahuje daný program a případně tematické podprogramy uvedené v článku 8. Analýza je strukturována podle priorit Unie v oblasti rozvoje venkova. V rámci všech priorit Unie v oblasti rozvoje venkova se posuzují zvláštní potřeby týkající se životního prostředí, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně a inovací s cílem určit příslušné reakce v těchto třech oblastech na úrovni jednotlivých priorit; c) popis strategie, který zahrnuje stanovení cílů pro každou ze základních oblastí priorit Unie v oblasti rozvoje venkova stanovených v programu na základě společných ukazatelů uvedených v článku 76, jež mají být vymezeny jako součást systému sledování a hodnocení podle článku 74, a výběr opatření na základě řádné intervenční logiky programu, včetně posouzení očekávaného přispění zvolených opatření k dosažení cílů. Program rozvoje venkova prokazuje, že: i) ve vztahu prioritám Unie v oblasti rozvoje venkova stanovených v programu jsou zařazeny příslušné kombinace opatření, jež logicky vyplývají z hodnocení ex ante podle písmena a) a analýzy podle písmena b), ii) přidělení finančních prostředků na opatření programu je vyvážené a přiměřené k dosažení stanovených cílů, iii) jsou zohledněny zvláštní potřeby spojené se specifickými podmínkami na regionální či nižší než regionální úrovni, jimiž se konkrétně zabývají náležitě navržené kombinace opatření či tematických podprogramů, iv) do programu je začleněn vhodný přístup k inovacím, životnímu prostředí, včetně specifických potřeb oblastí sítě Natura 2000, a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, v) se plánují vhodná opatření s cílem zjednodušit provádění programu, vi) byla přijata opatření k zajištění dostupnosti dostatečných kapacit v oblasti poradenství týkajícího se regulatorních požadavků a všech aspektů souvisejících s udržitelným řízením v zemědělství a lesnictví, jakož i opatření v oblasti klimatu, vii) se plánují iniciativy k zvyšování informovanosti a propagaci inovativních opatření a zřizování operačních skupin v rámci EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti, viii) byl určen náležitý přístup, který stanoví zásady s ohledem na určení výběrových kritérií pro projekty a strategie místního rozvoje a který bere v úvahu příslušné cíle. V této souvislosti mohou členské státy upřednostnit operace prováděné společně skupinami zemědělců nebo stanovit u těchto operací vyšší míru podpory; d) posouzení předběžných podmínek a případně opatření uvedených v čl. 17 odst. 4 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012] a zásadních milníků stanovených pro účely článku 19 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012]; e) popis každého zvoleného opatření; f) ve vztahu k místnímu rozvoji zvláštní popis mechanismů koordinace mezi strategiemi místního rozvoje, opatřením týkajícím se spolupráce podle článku 36, opatřením týkajícím se základních služeb a obnovy vesnic ve venkovských oblastech podle článku 21 a podporou pro nezemědělské činnosti ve venkovských oblastech v rámci opatření týkajícího se rozvoje zemědělských podniků a podnikatelské činnosti ve venkovských oblastech podle článku 20; g) popis přístupu k inovacím v zájmu vyšší produktivity a udržitelného řízení zdrojů a přispění k dosažení cílů EIP v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti podle článku 61; h) analýzu potřeb týkajících se požadavků na sledování a hodnocení a plánu hodnocení podle článku 49 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012]. Členské státy zajistí dostatečné zdroje a činnosti v oblasti budování kapacit s cílem zabývat se zjištěnými potřebami; i) finanční plán obsahující i) tabulku uvádějící v souladu s čl. 64 odst. 4 celkový příspěvek z EZFRV plánovaný na každý rok. V případě potřeby jsou v této tabulce uvedeny v rámci celkového příspěvku z EZFRV zvlášť prostředky poskytované méně rozvinutým regionům a finanční prostředky převedené do EZFRV při použití čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. přímé platby/2012. Plánovaný roční příspěvek z EZFRV musí být v souladu s víceletým finančním rámcem, ii) tabulku uvádějící pro každé opatření druh operace se zvláštní sazbou příspěvku z EZFRV a technickou pomoc, celkový plánovaný příspěvek Unie a příslušnou sazbu příspěvku z EZFRV. V případě potřeby je v této tabulce uvedena zvlášť rovněž sazba příspěvku z EZFRV pro méně rozvinuté regiony a pro ostatní regiony; j) plán ukazatelů, který pro každou z priorit Unie v oblasti rozvoje venkova stanovených v programu zahrnuje ukazatele a zvolená opatření s plánovanými výstupy a plánovanými výdaji s rozčleněním na veřejný a soukromý sektor; k) případně tabulku s doplňkovým financováním poskytnutým členským státem na každé opatření v souladu s článkem 89; l) prvky nutné pro hodnocení podle článku 89 a případně seznam režimů podpory spadajících do oblasti působnosti čl. 88 odst. 1, které se použijí při provádění programů; m) informace o doplňkovosti s opatřeními financovanými jinými nástroji společné zemědělské politiky, prostřednictvím politiky soudržnosti nebo Evropského námořního a rybářského fondu; n) opatření k provádění programu, včetně: i) určení všech orgánů stanovených v čl. 72 odst. 2 členským státem a pro informaci souhrnný popis struktury řízení a kontroly, ii) popisu postupů sledování a hodnocení, jakož i složení monitorovacího výboru, iii) ustanovení k zajištění propagace programu, včetně prostřednictvím celostátní sítě pro venkov uvedené v článku 55; o) určení partnerů uvedených v článku 5 nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012] a výsledků konzultací s partnery; p) případně hlavní prvky akčního plánu celostátní sítě pro venkov a struktury této sítě podle čl. 55 odst. 3 a ustanovení týkající se jejího řízení, která představují základ pro roční akční plány této sítě. 76. Obsahuje-li program rozvoje venkova tematické podprogramy, každý podprogram zahrnuje: a) zvláštní analýzu situace z hlediska analýzy SWOT a určení potřeb, jimiž se má daný podprogram zabývat; b) zvláštní cíle na úrovni podprogramu a výběr opatření na základě důkladného stanovení intervenční logiky každého podprogramu, včetně posouzení očekávaného přispění zvolených opatření k dosažení cílů; c) samostatný zvláštní plán ukazatelů s plánovanými výstupy a plánovanými výdaji v rozčlenění na veřejný a soukromý sektor. 77. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pravidla pro předkládání prvků popsaných v odstavcích 1 a 2 v programech rozvoje venkova. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle článku 91. Kapitola IIVypracování, schválení a změny programů rozvoje venkova Článek 10 Předběžné podmínky Kromě předběžných podmínek stanovených v příloze IV se na EZFRV použijí obecné předběžné podmínky uvedené v příloze IV nařízení (EU) č. [společný strategický rámec/2012]. Článek 11 Schválení programů rozvoje venkova 78. Členské státy předloží Komisi návrh každého programu rozvoje venkova, jenž obsahuje informace uvedené v článku 9. 79. Programy rozvoje venkova schvaluje Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijatého v souladu s přezkumným postupem podle článku 91. Článek 12 Změny programů rozvoje venkova 80. Žádosti členských států o změny programu se schvalují podle těchto postupů: a) Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne o žádostech o změny programů, které se týkají: i) změny ve strategii programu prostřednictvím významné úpravy kvantifikovaných cílů, ii) změny v sazbě příspěvku z EZFRV u jednoho či více opatření, iii) změny celého příspěvku Unie nebo jeho ročního rozdělení na úrovni programu, iv) převodu finančních prostředků mezi jednotlivými opatřeními prováděnými s různými sazbami příspěvku z EZFRV. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle článku 91. b) Ve všech ostatních případech rozhodne Komise o žádostech o změnu programu prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto změny se týkají zejména: i) zavedení nebo zrušení opatření či některých druhů operací, ii) změn v popisu opatření, včetně změn podmínek způsobilosti. 81. Komise se zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 90 týkajících se kritérií, která určují významnou úpravu kvantifikovaných cílů podle odst. 1 písm. a) bodu i). Článek 13 Pravidla týkající se postupů a harmonogramů Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme pravidla týkající se postupů a harmonogramů pro: a) schvalování programů rozvoje venkova; b) předkládání a schvalování návrhů na změny programů rozvoje venkova, včetně jejich vstupu v platnost a četnosti předkládání v průběhu programového období. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle článku 91. HLAVA IIIPodpora pro rozvoj venkova Kapitola I Opatření Článek 14 Opatření Každé opatření pro rozvoj venkova je naplánováno tak, aby konkrétně přispělo k splnění jedné či více priorit Unie v oblasti rozvoje venkova. Orientační seznam opatření, jež jsou zvláště důležitá pro priority Unie, je stanoven v příloze V. Oddíl 1 JEDNOTLIVÁ OPATřENÍ Článek 15 Předávání znalostí a informační akce 82. Podpora v rámci tohoto opatření zahrnuje činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností, demonstrační činnosti a informační akce. Činnosti v oblasti odborného vzdělávání a získávání dovedností mohou zahrnovat vzdělávací kurzy, workshopy a odborné vedení. Podpora může zahrnovat rovněž krátkodobé výměny řídicích pracovníků zemědělských podniků a návštěvy zemědělských podniků. 83. Podpora v rámci tohoto opatření je určena pro osoby pracující v odvětvích zemědělství, potravinářství a lesnictví, správce půdy a jiné hospodářské subjekty, jež jsou malými nebo středními podniky působícími ve venkovských oblastech. Příjemcem podpory je subjekt zajišťující vzdělávání či jiné předávání znalostí a informační akce. 84. Podpora v rámci tohoto opatření se nevztahuje na vzdělávací kurzy a kurzy odborné přípravy, které tvoří součást běžných programů nebo systémů středního a vyššího vzdělávání. Subjekty zajišťující předávání znalostí a informační služby mají k plnění tohoto úkolu příslušné kapacity v podobě kvalifikací zaměstnanců a pravidelného školení. 85. Způsobilými náklady v rámci tohoto opatření jsou náklady na zorganizování a zajištění předávání znalostí nebo informačních akcí. V případě demonstračních projektů může podpora zahrnovat rovněž příslušné investiční náklady. Způsobilé jsou rovněž cestovní výlohy, náklady na ubytování a denní příspěvky účastníků a rovněž náklady na zástup zemědělců. 86. Komise se zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 90 týkajících se dalšího upřesnění způsobilých nákladů, minimálních kvalifikací subjektů poskytujících služby v oblasti předávání znalostí a doby trvání a obsahu programů výměn pracovníků zemědělských podniků a návštěv zemědělských podniků. Článek 16 Poradenské, řídicí a pomocné služby pro zemědělství 87. Podpora v rámci tohoto opatření se poskytuje s cílem: a) pomoci zemědělcům, vlastníkům lesů a malým a středním podnikům ve venkovských oblastech využívat poradenské služby k zlepšení hospodářského a environmentálního profilu, jakož i šetrnosti a odolnosti vůči klimatu, jejich zemědělského podniku a/nebo investice; b) podporovat zřizování řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství a poradenských služeb pro lesnictví, včetně zemědělského poradenského systému uvedeného v článcích 12, 13 a 14 nařízení (EU) č. horizontální nařízení/2012; c) podporovat odbornou přípravu poradců. 88. Příjemcem podpory podle odst. 1 písm. a) a c) je poskytovatel poradenských služeb nebo odborné přípravy. Podpora podle odst. 1 písm. b) se poskytuje orgánu nebo subjektu, který byl vybrán za účelem zřízení řídicích, pomocných a poradenských služeb pro zemědělství nebo poradenských služeb pro lesnictví. 89. Orgány nebo subjekty, které byly vybrány pro poskytování poradenství, mají příslušné zdroje v podobě pravidelně školených a kvalifikovaných zaměstnanců a zkušeností s poradenstvím a hodnověrnosti, pokud jde o oblasti, v nichž poskytují poradenství. Příjemci se vybírají prostřednictvím výzev k předkládání návrhů. Výběrové řízení je objektivní a je otevřené