Aby byla zajištěna konzistence s ostatními politikami EU v této oblasti, pravidla pro plnění a provádění Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) se, kdykoli je to možné, řídí nařízením o společných ustanoveních. To obsahuje společná ustanovení pro všech sedm fondů sdíleného řízení na úrovni EU. Jedná se konkrétně o:

·EFRR přináší hmatatelné výsledky v oblastech, které jsou pro lidi důležité – „Rozpočet EU pomáhá dosahovat toho, co má pro Evropany význam“. Pomoc regionům přizpůsobit se výzvám globalizace, vytvoření 420 000 nových pracovních míst podporou vzniku 1,1 milionu malých a středních podniků v období let 2014–2020, boj proti městské chudobě – to vše jsou priority pro evropskou veřejnost. Je třeba poznamenat, že mnohé z těchto výsledků jsou zvláště patrné mimo země podporované v rámci politiky soudržnosti.

Nástroje EU pro financování vnější činnosti stanoví jasná pravidla, jimiž se řídí „převody“ na všechny složky Interreg. V programovém období 2014–2020 už programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP řídilo GŘ REGIO a prováděcí pravidla, vycházející z nařízení o NPP, byla většinou sladěna s pravidly Interreg pro programy spolupráce v členských státech. Programy přeshraniční spolupráce v rámci ENI řídilo GŘ NEAR; prováděcí pravidla, vycházející z nařízení o ENI, se od pravidel Interreg v některých aspektech liší. Spolupráce týkající se nejvzdálenějších regionů byla většinou organizována na úrovni projektů a byla doplněna některými pilotními akcemi, jež zapojovaly programové orgány Interreg do provádění opatření spolupráce v rámci nepřímého řízení.

Tyto nedostatky se řeší prostřednictvím nařízení pro programové období 2014–2020. Rámec výsledků a výkonnostní rámec by měly konkrétně zajistit větší soustředění finančních prostředků na omezený počet cílů politik a měly by zajišťovat od počátku dobře formulovanou intervenční logiku a měření výsledků.

V programovém období 2014–2020 byl stanoven požadavek na vytvoření systému elektronické výměny údajů mezi příjemci a řídicími orgány a mezi jednotlivými orgány řídicího a kontrolního systému. Z toho vychází i tento návrh nařízení a dále rozvíjí určitá hlediska týkající se shromažďování údajů. Všechny údaje potřebné k monitorování pokroku provádění, včetně výsledků a výkonnosti programů, budou nyní zasílány elektronicky, a to každé 2 měsíce. To znamená, že platforma otevřených dat bude aktualizována téměř v reálném čase.

·Uměřenější přístup ke kontrole a auditům by vedl k významnému snížení počtu kontrol a auditní zátěže u programů s „nízkým rizikem“, čímž by se snížily celkové administrativní náklady EFRR o 2–3 % a v ještě větší míře i náklady na dotčené programy.

Pravidla způsobilosti by měl v co největším rozsahu stanovit každý členský stát s minimálními pravidly EU. Tento přístup však nebude fungovat v případě programů Interreg, kde si mohou protiřečit soubory 2 až 27 různých vnitrostátních pravidel, mezi nimiž mohou vznikat konflikty. Tato kapitola proto stanoví jasnou hierarchii, tj. pravidla EU, specifická pravidla Interreg a nakonec vnitrostátní pravidla způsobilosti. Podrobná ustanovení v rámci nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 481/2014 ze dne 4. března 2014 jsou začleněna do tohoto navrženého nařízení.

Programům Interreg by mělo být přidělováno vyšší a rychlejší předběžné financování než jiným programům politiky soudržnosti, aby příjemci, kteří často nemají dostatečné vlastní zdroje, mohli zahájit své operace. Kromě toho by měl být přesně stanoven řetězec zpětného získávání.

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Podle článku 176 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) je úkolem Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), aby pomáhal odstraňovat zásadní regionální rozdíly v Unii. Podle uvedeného článku a čl. 174 druhého a třetího pododstavce SFEU má EFRR přispívat ke snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a ke snižování zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů, přičemž je třeba věnovat zvláštní pozornost některým kategoriím regionů, mezi nimiž jsou výslovně uvedeny přeshraniční regiony.

(2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) [nové nařízení o společných ustanoveních] obsahuje společná ustanovení pro EFRR a některé další fondy a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) [nařízení o novém EFRR] obsahuje ustanovení týkající se specifických cílů a oblasti působnosti podpory z EFRR. Nyní je potřeba přijmout zvláštní ustanovení vztahující se k cíli Evropská územní spolupráce (Interreg) pro případy, kdy jeden nebo více členských států spolupracuje na přeshraniční úrovni, pokud jde o efektivní programování, včetně ustanovení o technické pomoci, monitorování, hodnocení, komunikaci, způsobilosti, řízení a kontrole a finančním řízení.

(3)Za účelem podpory harmonického rozvoje území Unie na různých úrovních by měl EFRR v rámci cíle Evropská územní spolupráce (Interreg) podporovat přeshraniční spolupráci, nadnárodní spolupráci, námořní spolupráci, spolupráci nejvzdálenějších regionů a meziregionální spolupráci.

(4)Cílem složky přeshraniční spolupráce by mělo být řešení společných výzev, které byly společně identifikovány v příhraničních regionech, a zužitkování nevyužitého růstového potenciálu v příhraničních oblastech, který dokládá sdělení Komise „Podpora růstu a soudržnosti v příhraničních regionech EU“ (dále jen „sdělení o příhraničních regionech“). Přeshraniční složka by se tak měla omezit na spolupráci na pozemních hranicích a přeshraniční spolupráce na námořních hranicích by měla být začleněna do nadnárodní složky.

(5)Součástí složky přeshraniční spolupráce by měla být také spolupráce mezi jedním nebo více členskými státy a jednou nebo více zeměmi nebo jinými územími mimo Unii. Zahrnutí vnitřní a vnější přeshraniční spolupráce do tohoto nařízení by mělo vést k zásadnímu zjednodušení a zefektivnění použitelných ustanovení pro programové orgány v členských státech i pro partnerské orgány a příjemce mimo Unii ve srovnání s programovým obdobím 2014–2020.

(6)Složka nadnárodní spolupráce a námořní spolupráce by měla být zaměřena na posílení spolupráce prostřednictvím opatření přispívajících k integrovanému územnímu rozvoji v souvislosti s prioritami politiky soudržnosti Unie a měla by rovněž zahrnovat námořní přeshraniční spolupráci. Nadnárodní spolupráce by se měla vztahovat na větší území na pevnině Unie, zatímco námořní spolupráce by měla pokrývat území kolem přímořských oblastí a zahrnovat přeshraniční spolupráci na námořních hranicích v programovém období 2014–2020. Měla by být dána maximální flexibilita, která by umožnila pokračovat v provádění předchozí námořní přeshraniční spolupráce na základě širšího rámce pro námořní spolupráci, zejména vymezením rozsahu příslušného území, specifických cílů této spolupráce, požadavků na partnerství v rámci projektu a zřízením podprogramů a zvláštních řídicích výborů.

(7)Na základě zkušeností v programovém období 2014–2020 s přeshraniční a nadnárodní spoluprací v nejvzdálenějších regionech, kde kombinace obou složek v rámci jednoho programu na každou oblast spolupráce nepřinesla dostatečné zjednodušení pro programové orgány a příjemce, by měla být vytvořena zvláštní složka nejvzdálenějších regionů, která by umožnila nejvzdálenějším regionům co nejúčinnější a nejjednodušší spolupráci se sousedními zeměmi a územími.

(8)S ohledem na zkušenosti s programy meziregionální spolupráce v rámci Interreg a absenci této spolupráce v programech cíle Investice pro zaměstnanost a růst v programovém období 2014–2020 by se měla složka meziregionální spolupráce více zaměřit na zvýšení účinnosti politiky soudržnosti. Tato složka by se proto měla omezit na dva programy, z nichž jeden by měl umožňovat celou škálu zkušeností, inovačních přístupů a budování kapacit pro programy v rámci obou cílů a podporovat evropská seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), která byla nebo budou zřízena podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006, a druhý by měl být určen ke zlepšení analýzy vývojových trendů. Projektová spolupráce v celé Unii by měla být začleněna do nové složky pro meziregionální inovační investice a úzce provázána s prováděním sdělení Komise „Posílení inovací v evropských regionech: strategie pro odolný a udržitelný růst podporující začlenění“, zejména na podporu tematických platforem pro inteligentní specializaci v oblastech jako například energetika, modernizace průmyslu nebo zemědělsko-potravinářské odvětví. Kromě toho by se integrovaný územní rozvoj zaměřený na funkční městské oblasti nebo na městské oblasti měl soustředit do programů v rámci cíle Investice pro zaměstnanost a růst a v jednom doprovodném nástroji „Evropská městská iniciativa“. Oba programy v rámci složky meziregionální spolupráce by měly pokrývat celou Unii a měly by rovněž umožňovat účast třetích zemí.

(9)Měla by být stanovena objektivní kritéria pro určování způsobilých regionů a oblastí. K tomuto účelu by měla být identifikace způsobilých regionů a oblastí na úrovni Unie založena na společném systému klasifikace regionů stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003.

(10)Je třeba i nadále podporovat nebo v příslušném případě zřídit spolupráci ve všech jejích dimenzích se sousedními třetími zeměmi Unie, neboť taková spolupráce je významným nástrojem politiky regionálního rozvoje a měly by z ní prospěch regiony členských států mající hranice se třetími zeměmi. Za tímto účelem by EFRR a nástroje Unie pro financování vnější činnosti, NPP, NDICI a PZZÚ, měly podporovat programy v rámci přeshraniční spolupráce, nadnárodní spolupráce a námořní spolupráce, spolupráce nejvzdálenějších regionů a meziregionální spolupráce. Podpora z EFRR a z nástrojů Unie pro financování vnější činnosti by měla být založena na vzájemnosti a proporcionalitě. Avšak u přeshraniční spolupráce v rámci NPP III a přeshraniční spolupráce v rámci NDICI by podporu z EFRR měla doplňovat alespoň rovnocenná částka v kontextu přeshraniční spolupráce v rámci NPP III a přeshraniční spolupráce v rámci NDICI, jejíž výše podléhá maximální částce stanovené v příslušném legislativním aktu, tj. až 3 % finančního krytí v rámci NPP III a až 4 % finančního krytí zeměpisného programu Sousedství podle čl. 4 odst. 2 písm. a) NDICI.

(11)V případě NPP III by účelem pomoci mělo být především pomáhat příjemcům NPP posílit demokratické instituce a právní stát, reformovat soudnictví a veřejnou správu, dodržovat základní práva a prosazovat rovnost žen a mužů, toleranci, sociální začleňování a zákaz diskriminace. Pomoc NPP by měla i nadále podporovat úsilí příjemců NPP o pokrok v oblasti regionální, makroregionální a přeshraniční spolupráce a územního rozvoje, mimo jiné prováděním makroregionálních strategií Unie. Pomoc NPP by navíc měla řešit i otázky bezpečností, migrace a správy hranic, zajištění přístupu k mezinárodní ochraně, sdílení příslušných informací, posílení ochrany hranic a pokračování společného úsilí v boji proti nelegální migraci a převaděčství migrantů.

(12)S ohledem na pomoc NDICI by Unie měla rozvíjet se sousedními zeměmi výsadní vztahy s cílem vytvořit prostor prosperity a dobrého sousedství, založený na hodnotách Unie a vyznačující se úzkými a mírovými vztahy založenými na spolupráci. Toto nařízení a NDICI by proto měly podporovat vnitřní a vnější aspekty příslušných makroregionálních strategií. Tyto iniciativy jsou strategicky důležité a představují významné politické rámce pro prohlubování vztahů s partnerskými zeměmi i vztahů mezi nimi na základě zásady vzájemné odpovědnosti, sdílené odpovědnosti a dodržování závazků.

(13)Při přípravě strategického programování a programů Interreg podporovaných z EFRR a NDICI je důležité i nadále dodržovat úlohu ESVČ a Komise, jak je stanovena v rozhodnutí Rady 2010/427/EU.

(14)S ohledem na specifickou situaci nejvzdálenějších regionů Unie je nezbytné přijmout opatření týkající se podmínek, za nichž tyto regiony mohou mít přístup ke strukturálním fondům. V důsledku toho by měla být určitá ustanovení tohoto nařízení přizpůsobena specifickým rysům nejvzdálenějších regionů, aby se zjednodušila a posílila spolupráce s jejich sousedy, a to s přihlédnutím ke sdělení Komise „Silnější a obnovené strategické partnerství s nejvzdálenějšími regiony EU“.

(15)Je zapotřebí stanovit zdroje přidělené na každou z jednotlivých složek Interreg, včetně podílu každého členského státu na celkové výši částek určených na přeshraniční spolupráci, nadnárodní spolupráci a námořní spolupráci, spolupráci nejvzdálenějších regionů a meziregionální spolupráci, a potenciál, jímž disponují členské státy, pokud jde o flexibilitu mezi těmito složkami. Ve srovnání s programovým obdobím 2014–2020 by se měl zmenšit podíl přeshraniční spolupráce, a naopak by měl vzrůst podíl nadnárodní spolupráce a námořní spolupráce z důvodu integrace námořní spolupráce a měla by být vytvořena nová složka spolupráce nejvzdálenějších regionů.

(16)V zájmu co nejúčinnějšího využití podpory z EFRR a nástrojů Unie pro financování vnější činnosti by měl být zřízen mechanismus, který by umožnil navrácení této podpory v případě, kdy programy vnější spolupráce nemohou být přijaty nebo musí být ukončeny, a který by se vztahoval i na třetí země, jež nedostávají podporu z žádného finančního nástroje Unie. Tento mechanismus by měl usilovat o dosažení optimálního fungování programů a maximální možnou koordinaci mezi těmito nástroji.

(17)EFRR by měl přispívat v rámci Interreg ke specifickým cílům v rámci cílů politiky soudržnosti. Seznam specifických cílů v rámci různých tematických cílů by však měl být přizpůsoben specifickým potřebám Interreg stanovením dalších specifických cílů v rámci cíle politiky „Sociálnější Evropa díky provádění evropského pilíře sociálních práv“ tak, aby umožňoval intervence typu ESF.

(18)V kontextu jedinečných a specifických okolností na ostrově Irsko a za účelem podpory spolupráce mezi severem a jihem v rámci Velkopáteční dohody by nový přeshraniční program „PEACE PLUS“ měl pokračovat v činnosti předchozích programů mezi pohraničními hrabstvími Irska a Severního Irska a navázat na ni. Při zohlednění jeho praktického významu je třeba zajistit, aby v případě, kdy tento program podporuje mír a usmíření, EFRR rovněž přispíval k podpoře sociální, hospodářské a regionální stability v dotčených regionech, zejména opatřeními na podporu soudržnosti mezi komunitami. Vzhledem ke specifickým rysům uvedeného programu by měl být spravován integrovaným způsobem, přičemž příspěvek Spojeného království by měl být do programu začleněn jako vnější účelově vázaný příjem. Kromě toho by se některá pravidla tohoto nařízení týkající se výběru operací neměla na uvedený program vztahovat, pokud jde o operace podporující mír a usmíření.

(19)Tímto nařízením by měly být doplněny dva specifické cíle Interreg, jeden na podporu specifického cíle Interreg pro posílení institucionální kapacity, prohlubování právní a správní spolupráce, zejména ve spojení s prováděním sdělení o příhraničních regionech, zintenzivnění spolupráce mezi občany a institucemi a rozvoj a koordinaci makroregionálních strategií a strategií pro přímořské oblasti, a druhý pro řešení specifických otázek vnější spolupráce, jako je bezpečnost, ochrana, řízení překračování hranic a migrace.