Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino, pokud jde o opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení /* COM/2012/0157 final - 2012/0080 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Článek 22 Dohody o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino[1] (dále jen „dohoda“) stanoví, že Výbor pro spolupráci přijme rozhodnutím vhodná opatření pro provádění zásad koordinace systémů sociálního zabezpečení stanovených v článku 21 uvedené dohody. Obecné souvislosti Článek 21 dohody se San Marinem obsahuje ustanovení o omezené koordinaci systémů sociálního zabezpečení členských států a San Marina. Aby zásady stanovené v článku 21 mohly být uplatňovány, je nezbytné, aby Výbor pro spolupráci zřízený dohodou přijal rozhodnutí. Řada jiných dohod s třetími zeměmi obsahuje podobná ustanovení o koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Tento návrh je součástí souboru návrhů, který obsahuje podobné návrhy s ohledem na dohody s Černou Horou, Albánií a Tureckem. První soubor podobných návrhů týkajících se Alžírska, Maroka, Tuniska, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Izraele přijala Rada v říjnu 2010[2]. Rozhodnutí Rady je nezbytné, aby byl stanoven postoj, který Unie v tomto Výboru pro spolupráci zaujme. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na úrovni Evropské unie jsou systémy sociálního zabezpečení členských států koordinovány nařízením (ES) č. 883/2004[3] a jeho prováděcím nařízením (ES) č. 987/2009[4]. Nařízením Rady (EU) č. 1231/2010[5] se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti. Nařízení již zahrnuje zásadu sčítání pojistných období, která pracovníci se státní příslušností San Marina získali v různých členských státech, pokud jde o nárok na určité dávky, jak stanoví čl. 21 odst. 2 dohody se San Marinem. Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Účelem dohody se San Marinem je podpora komplexní spolupráce mezi EU a San Marinem a dohoda přispívá společenskému a hospodářskému rozvoji San Marina, jakož i k posílení vztahů mezi EU a San Marinem. Provedení ustanovení o koordinaci sociálního zabezpečení uvedených v článku 21 dohody posílí zvláštní vztah se San Marinem, jak jej uvádí článek 8 SEU a prohlášení č. 3 k uvedenému ustanovení. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace zúčastněných stran Návrh o omezené koordinaci systémů sociálního zabezpečení členských států a San Marina vychází z téměř shodného souboru šesti předloh rozhodnutí Rady přidružení, respektive z rozhodnutí Rady stabilizace a přidružení, pokud jde o Alžírsko, Maroko, Tunisko, Chorvatsko, Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii a Izrael, pro které bylo přijato rozhodnutí o postoji Evropské unie Radou v říjnu 2010. V roce 2010 proběhla v Radě podrobná jednání o obsahu takových rozhodnutí. Těmto jednáním předcházela intenzivní jednání se všemi členskými státy ve Správní komisi pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Posouzení dopadů Článek 21 dohody se San Marinem obsahuje zásady týkající se omezené koordinace systémů sociálního zabezpečení členských států a San Marina. Dále řada jiných dohod s třetími zeměmi obsahuje rovněž podobná ustanovení o koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Všechny dohody vyžadují vydání určitého rozhodnutí příslušným jimi zřízeným orgánem, aby mohly koordinační zásady vstoupit v platnost. Cílem článků o sociálním zabezpečení v těchto dohodách je, aby pracovník z příslušné přidružené země mohl obdržet určité dávky sociálního zabezpečení, které jsou podle právních předpisů členského státu (členských států), kterým podléhal nebo podléhá, poskytovány. To se také recipročně vztahuje na občany členských států EU, kteří pracují v přidružené zemi. Skutečnost, že ustanovení návrhů, ze kterých sestává současný soubor návrhů týkajících se čtyř zemí (San Marina, Černé Hory, Albánie a Turecka), jsou téměř shodná a jsou rovněž téměř shodná s prvním souborem šesti rozhodnutí ohledně Alžírska, Maroka, Tuniska, Chorvatska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie a Izraele, která byla přijata Radou v říjnu 2010, usnadní provádění těchto ustanovení institucemi sociálního zabezpečení v členských státech. Provádění těchto návrhů může mít některé finanční důsledky pro vnitrostátní instituce sociálního zabezpečení, jelikož ty musí například zajistit vyplácení dávek, tak jak jsou popsány v článku 21 dohody se San Marinem. Tento článek se nicméně týká pouze osob, které přispívají nebo přispívaly do vnitrostátního systému sociálního zabezpečení v dotčeném státě v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy. V každém případě může být v této fázi obtížné odhadnout přesný dopad těchto návrhů na vnitrostátní systémy sociálního zabezpečení. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Tento návrh obsahuje rozhodnutí Rady o postoji, který má být přijat jménem Unie ve Výboru pro spolupráci zřízeném dohodou se San Marinem, a v příloze pak předlohu rozhodnutí Výboru pro spolupráci v oblasti sociálního zabezpečení. Navrhované rozhodnutí Výboru pro spolupráci splňuje požadavky článku 21 dohody se San Marinem na toto rozhodnutí, jehož cílem je uplatňování zásad sociálního zabezpečení obsažených v uvedeném článku. Rozhodnutí tedy obsahuje prováděcí ustanovení, pokud jde o ta ustanovení článku 21 dohody se San Marinem, která nejsou zahrnuta v nařízení (EU) č. 1231/2010. Navrhované rozhodnutí Výboru pro spolupráci navíc zajišťuje, aby se také recipročně používalo ustanovení o převádění dávek a poskytování rodinných dávek pracovníkům EU, kteří jsou v San Marinu legálně zaměstnaní, a jejich rodinným příslušníkům, kteří v San Marinu oprávněně pobývají. Právní základ Článek 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 79 odst. 2 písm. b) této smlouvy. Dánsko se proto přijetí tohoto rozhodnutí neúčastní. Ani Irsko a Spojené království se nebudou účastnit přijetí tohoto rozhodnutí, neoznámí-li, že se chtějí jeho přijetí a používání účastnit. Neúčastí těchto zemí při rozhodování Rady není dotčena účast těchto zemí na rozhodnutí Výboru pro spolupráci. Zásada subsidiarity Dohoda se San Marinem stanovuje zásady koordinace systémů sociálního zabezpečení, které musí být uplatňovány stejně všemi členskými státy. Provádění těchto zásad by tak mělo podléhat jednotným podmínkám, kterých může být lépe dosaženo na úrovni Unie. Zásada proporcionality Návrh je z následujících důvodů v souladu se zásadou proporcionality. Členské státy mají i nadále výlučné pravomoci při způsobu stanovení, organizaci a financování svých vnitrostátních systémů sociálního zabezpečení. Návrh pouze v určité míře organizuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení členských států a San Marina ve prospěch občanů těchto zemí. Návrhem navíc nejsou dotčena žádná práva a povinnosti vyplývající z dvoustranné dohody o sociálním zabezpečení mezi členskými státy a San Marinem, která zajišťuje příznivější zacházení s dotčenými osobami. Návrh minimalizuje finanční a administrativní zátěž vnitrostátních orgánů, jelikož je součástí souboru podobných návrhů, které zajišťují jednotné používání ustanovení o sociálním zabezpečení obsažených v dohodách o přidružení se třetími zeměmi. Volba nástrojů Navrhované nástroje: rozhodnutí Rady (v příloze obsahující předlohu rozhodnutí Výboru pro spolupráci). Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: neexistuje alternativní možnost k navrhovanému opatření. Článek 21 dohody vyžaduje rozhodnutí příslušného Výboru pro spolupráci. V čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie se uvádí, že stanovení postoje, který má jménem Evropské unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, má formu rozhodnutí Rady. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Zjednodušení Návrh povede ke zjednodušení správních postupů pro vnitrostátní veřejné orgány a zjednodušení správních postupů pro soukromé subjekty. Ustanovení návrhu týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení pro státní příslušníky San Marina jsou téměř shodná s těmi, která se vztahují na občany ostatních přidružených zemí. Tato skutečnost povede ke zjednodušení postupů a menšímu administrativnímu zatížení vnitrostátních institucí sociálního zabezpečení. Osoby, na něž se vztahuje tento návrh, se nebudou setkávat s rozdílnými vnitrostátními ustanoveními, která se týkají zásad sociálního zabezpečení obsažených v článku 21 dohody se San Marinem, a mohou se tedy spolehnout na jednotná ustanovení v rámci Unie. Podrobné vysvětlení návrhu A. Rozhodnutí Rady o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino, pokud jde o opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Článek 1 Tento článek stanovuje přijetí postoje EU ve Výboru pro spolupráci EU-San Marino. B. Připojená předloha rozhodnutí Výboru pro spolupráci, pokud jde o opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v dohodě. Část I: Obecná ustanovení Článek 1 Tento článek definuje pro účely právních předpisů členských států a San Marina pojmy „dohoda“, „nařízení“, „prováděcí nařízení“, „členský stát“, „pracovník“, „rodinný příslušník“, „právní předpisy“, „dávky“ a „převoditelné dávky“ a odkazuje na nařízení a prováděcí nařízení v případě ostatních pojmů použitých v připojeném rozhodnutí. Článek 2 V souladu se zněním článku 21 dohody se San Marinem definuje tento článek osoby spadající do oblasti působnosti přiloženého rozhodnutí. Článek 3 Tento článek stanovuje zákaz diskriminace osob, na které se vztahuje působnost dohody, pokud jde o veškeré dávky sociálního zabezpečení v oblasti působnosti dohody. Část II Vztahy mezi členskými státy a San Marinem Tato část předlohy rozhodnutí zahrnuje zásady obsažené v čl. 21 odst. 4 dohody se San Marinem, jakož i reciproční ustanovení týkající se státních příslušníků EU a jejich rodinných příslušníků, jak stanoví čl. 21 odst. 2. Článek 4 Tento článek obsahuje zásadu převoditelnosti peněžitých dávek stanovenou v čl. 21 odst. 4 dohody se San Marinem a jasně stanoví, že tato zásada je omezena na dávky uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i) připojeného rozhodnutí, které stanoví dávky uvedené v tomto odstavci. Část III Různá ustanovení Článek 5 Tento článek obsahuje obecná ustanovení o spolupráci mezi členskými státy a jejich institucemi sociálního zabezpečení na jedné straně a San Marinem a jeho institucemi na straně druhé, jakož i mezi příjemci a příslušnými institucemi. Tato ustanovení jsou podobná ustanovením čl. 76 odst. 3, odst. 4 prvního a třetího pododstavce a odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2004. Článek 6 Tento článek stanoví postupy pro správní kontroly a lékařské prohlídky podobné postupům stanoveným v článku 87 nařízení (ES) č. 987/2009. Navíc poskytuje možnost přijmout ostatní prováděcí předpisy v této oblasti. Článek 7 Tento článek odkazuje na možnost využití postupu pro urovnávání sporů stanoveného dohodou. Článek 8 Tento článek odkazuje na přílohu II připojeného rozhodnutí, která je podobná příloze XI nařízení (ES) č. 883/2004 a která je nezbytná pro stanovení nezbytných zvláštních prováděcích pravidel k právním předpisům San Marina s ohledem na připojené rozhodnutí. Článek 9 Tento článek umožňuje, aby byly za určitých podmínek i nadále používány správní postupy obsažené ve stávajících dohodách mezi členskými státy a San Marinem. Článek 10 Tímto článkem se stanoví možnost uzavřít dodatečné správní dohody. Článek 11 Přechodná ustanovení uvedená v tomto článku odpovídají přechodným ustanovením čl. 87 odst. 1, 3, 4, 6 a 7 nařízení (ES) č. 883/2004. Článek 12 Tento článek vyjasňuje právní status příloh připojeného rozhodnutí a postupy pro jejich změny. Článek 13 Tento článek upřesňuje datum vstupu připojeného rozhodnutí v platnost. 2012/0080 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino, pokud jde o opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 79 odst. 2 písm. b) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 22 Dohody o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino[6] (dále jen „dohoda“) stanoví, že Výbor pro spolupráci přijme vhodná opatření pro provádění zásad koordinace systémů sociálního zabezpečení stanovených v článku 21 uvedené dohody. (2) V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, [oznámilo] [oznámily] [Irsko] [a] [Spojené království] dopisem [dopisy] ze dne […] [své] [svá] přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí. (3) V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se [Irsko] [Spojené království] [tyto členské státy] neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. (4) V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve Výboru pro spolupráci zřízeném Dohodou o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino k provádění článku 21 dohody, se zakládá na předloze rozhodnutí Výboru pro spolupráci připojené k tomuto rozhodnutí. Zástupci Unie ve Výboru pro spolupráci mohou schválit menší změny v předloze rozhodnutí bez dalšího rozhodnutí Rady. Článek 2 Rozhodnutí Výboru pro spolupráci bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie. Článek 3 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Bruselu dne . Za Radu předseda/předsedkyně PŘÍLOHA Předloha ROHODNUTÍ č. … /…. VÝBORU PRO SPOLUPRÁCI EU-SAN MARINO ze dne […], pokud jde o opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení, která jsou obsažena v dohodě o spolupráci a celní unii VÝBOR PRO SPOLUPRÁCI, s ohledem na Dohodu o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino[7], a zejména na článek 22 uvedené dohody, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 21 Dohody o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino (dále jen „dohoda“) stanoví zásady koordinace systémů sociálního zabezpečení San Marina a členských států. (2) Článek 22 dohody stanoví, že Výbor pro spolupráci přijme rozhodnutí k provádění těchto zásad. (3) S ohledem na uplatnění zásady nediskriminace by toto rozhodnutí nemělo zakládat žádná dodatečná práva vyplývající z určitých skutečností nebo událostí, k nimž došlo na území jedné ze stran dohody, jež podle právních předpisů druhé strany dohody nejsou brány v úvahu, s výjimkou práva na převod určitých dávek. (4) Při používání tohoto rozhodnutí by měl být nárok pracovníků, kteří jsou státními příslušníky San Marina, na rodinné dávky podmíněn požadavkem, aby s nimi jejich rodinní příslušníci oprávněně pobývali v členském státě, kde jsou tito pracovníci zaměstnáni. Toto rozhodnutí by nemělo zakládat žádný nárok na rodinné dávky ve vztahu k rodinným příslušníkům, kteří pobývají v jiném státě, například San Marinu. (5) Nařízení Rady (EU) č. 1231/2010[8] již rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 na státní příslušníky třetích zemí, na které se tato nařízení dosud nevztahují pouze z důvodu jejich státní příslušnosti. Nařízení (EU) č. 1231/2010 již zahrnuje zásadu sčítání dob pojištění, které pracovníci, kteří jsou státními příslušníky San Marina, získali v jednotlivých členských státech a které se týkají nároku na určité dávky, jak stanoví čl. 21 odst. 2 dohody. (6) V zájmu snadnějšího uplatňování pravidel koordinace může být nutné stanovit zvláštní opatření, která odpovídají specifickým ustanovením právních předpisů San Marina. (7) K zajištění hladkého průběhu koordinace systémů sociálního zabezpečení v členských státech a San Marinu je nezbytné stanovit zvláštní opatření o spolupráci mezi členskými státy a San Marinem, jakož i mezi dotčenými osobami a institucemi příslušného státu. (8) Měla by být přijata přechodná ustanovení k ochraně osob, na které se vztahuje toto rozhodnutí, a zajistit, aby tyto osoby nepozbyly práv v důsledku jeho vstupu v platnost, PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ: ČÁST I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Definice 1. Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí: a) „dohodou“ Dohoda o spolupráci a celní unii mezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou San Marino; b) „nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení[9] uplatňované v členských státech Evropské unie; c) „prováděcím nařízením“ nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 987/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení[10]; d) „členským státem“ členský stát Evropské unie; e) „pracovníkem“ i) pro účely právních předpisů členského státu osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu čl. 1 písm. a) nařízení; ii) pro účely právních předpisů San Marina osoba, která vykonává zaměstnání ve smyslu těchto právních předpisů; f) „rodinným příslušníkem“ i) pro účely právních předpisů členského státu rodinný příslušník ve smyslu čl. 1 písm. i) nařízení; ii) pro účely právních předpisů San Marina rodinný příslušník ve smyslu těchto právních předpisů; g) „právními předpisy“ i) pokud jde o členské státy, právní předpisy ve smyslu čl. 1 písm. l) nařízení, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí; ii) pokud jde o San Marino, příslušné právní předpisy platné v San Marinu, které se týkají dávek, na něž se vztahuje toto rozhodnutí; h) „dávkami“ i) pokud jde o členské státy, dávky uvedené v článku 3 nařízení; ii) pokud jde o San Marino, odpovídající dávky platné v San Marinu; i) „převoditelnými dávkami“ i) co se týče členských států: – starobní důchody, – pozůstalostní důchody, – důchody při pracovních úrazech a nemocech z povolání, – invalidní důchody v důsledku pracovních úrazů a nemocí z povolání, ve smyslu nařízení, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek uvedených v příloze X nařízení; ii) co se týče San Marina, odpovídající dávky poskytované podle právních předpisů San Marina, s výjimkou zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek stanovených v příloze I tohoto rozhodnutí. 2. Ostatní pojmy použité v tomto rozhodnutí mají význam stanovený: a) pokud jde o členské státy, v nařízení a v prováděcím nařízení; b) pokud jde o San Marino, v příslušných právních předpisech platných v San Marinu. Článek 2 Osobní působnost Toto rozhodnutí se použije na: a) pracovníky, kteří jsou státními příslušníky San Marina a kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území členského státu a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům jednoho nebo více členských států, a jejich pozůstalé; b) rodinné příslušníky pracovníků podle písmene a) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v některém členském státě; c) pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a kteří jsou nebo byli legálně zaměstnáni na území San Marina a kteří podléhají nebo podléhali právním předpisům San Marina, a jejich pozůstalé; a d) rodinné příslušníky pracovníků podle písmene c) za předpokladu, že s dotčeným pracovníkem oprávněně pobývají nebo pobývali po dobu jeho zaměstnání v San Marinu. Článek 3 Rovnost zacházení 1. S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky San Marina a jsou legálně zaměstnáni v členském státě, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky členských států, v nichž jsou tito pracovníci zaměstnáni. 2. S pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členského státu a jsou legálně zaměstnáni v San Marinu, a se všemi jejich rodinnými příslušníky, kteří s nimi oprávněně pobývají, se s ohledem na dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. h) zachází bez jakékoli diskriminace na základě státní příslušnosti ve srovnání se státními příslušníky San Marina. Část II VZTAHY MEZI ČLENSKÝMI STÁTY A San Marinem Článek 4 Upuštění od pravidel týkajících se bydliště 1. Převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i), na které mají osoby uvedené v čl. 2 písm. a) a c) nárok, nepodléhají žádnému snížení, úpravě, pozastavení, odnětí ani konfiskaci z důvodu skutečnosti, že příjemce pobývá, i) pro účely dávek podle právních předpisů členského státu na území San Marina, nebo ii) pro účely dávek podle právních předpisů San Marina na území členského státu. 2. Rodinní příslušníci pracovníka podle čl. 2 písm. b) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) bodu i) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem dotyčného členského státu, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území San Marina. 3. Rodinní příslušníci pracovníka podle čl. 2 písm. d) mají nárok na převoditelné dávky ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. i) bodu ii) stejným způsobem jako rodinní příslušníci pracovníka, který je státním příslušníkem San Marina, pokud tito rodinní příslušníci pobývají na území některého členského státu. ČÁST III RŮZNÁ USTANOVENÍ Článek 5 Spolupráce 1. Členské státy a San Marino si navzájem sdělují veškeré informace o změnách ve svých právních předpisech, které mohou mít vliv na používání tohoto rozhodnutí. 2. Pro účely tohoto rozhodnutí se orgány a instituce členských států a San Marina podporují a postupují, jako by šlo o provádění jejich vlastních právních předpisů. Vzájemná správní pomoc zmíněných orgánů a institucí je v zásadě bezplatná. Příslušné orgány členských států a San Marina se však mohou dohodnout na náhradě některých nákladů. 3. Orgány a instituce členských států a San Marina mohou za účelem provádění tohoto rozhodnutí komunikovat přímo mezi sebou a s dotyčnými osobami a jejich zástupci. 4. Instituce a osoby, na které se vztahuje toto rozhodnutí, mají povinnost se vzájemně informovat a spolupracovat za účelem řádného provádění tohoto rozhodnutí. 5. Dotčené osoby musí neprodleně informovat instituce příslušného členského státu nebo San Marina, pokud je příslušným státem, a členského státu bydliště nebo San Marina, pokud je jejich státem bydliště, o jakýchkoliv změnách v osobní či rodinné situaci, které se dotýkají jejich práva na dávky podle tohoto rozhodnutí. 6. Nesplnění povinnosti poskytovat informace uvedené v odstavci 5 může mít za následek použití přiměřených opatření podle vnitrostátních právních předpisů. Tato opatření jsou však rovnocenná opatřením použitelným v obdobných situacích podle vnitrostátních právních předpisů a nesmí v praxi znemožňovat či nadměrně ztěžovat žadatelům výkon práv přiznaných tímto rozhodnutím. 7. Členské státy a San Marino mohou přijímat vnitrostátní předpisy, které stanoví podmínky pro ověření nároku na dávky zohledňující skutečnost, že příjemci pobývají nebo mají bydliště mimo území státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce. Tyto předpisy musí být přiměřené, nesmí být v žádném případě diskriminující na základě státní příslušnosti a musí být v souladu se zásadami tohoto rozhodnutí. Tyto předpisy musí být oznámeny Výboru pro spolupráci. Článek 6 Správní kontroly a lékařské prohlídky 1. Tento článek se použije na osoby uvedené v článku 2, které pobírají převoditelné dávky uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. i), a na instituce pověřené prováděním tohoto rozhodnutí. 2. Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území San Marina, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území San Marina a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí na žádost dlužné instituce lékařskou prohlídku instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce v souladu s postupy stanovenými právními předpisy používanými touto institucí. Dlužná instituce v případě potřeby informuje instituci místa pobytu nebo bydliště o veškerých zvláštních požadavcích, které je třeba dodržet, a o předmětu lékařské prohlídky. Instituce místa pobytu nebo bydliště je povinna zaslat zprávu dlužné instituci, která o lékařskou prohlídku požádala. Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat příjemce vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, a to buď na území, na němž má příjemce dávek nebo žadatel o dávky bydliště nebo kde pobývá, anebo v zemi, v níž má sídlo dlužná instituce. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce. 3. Pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území členského státu a dlužná instituce se nachází na území San Marina, anebo pokud příjemce dávek nebo žadatel o dávky nebo jeho rodinný příslušník pobývá nebo má bydliště na území San Marina a dlužná instituce se nachází na území členského státu, provádí správní kontrolu na žádost dlužné instituce instituce místa pobytu nebo bydliště příjemce. Instituce místa pobytu nebo bydliště zašle zprávu dlužné instituci, která o správní kontrolu požádala. Dlužná instituce si vyhrazuje právo nechat situaci týkající se příjemce přezkoumat odborníkem podle vlastního výběru. Příjemce však může být vyzván, aby se dostavil do státu, ve kterém má sídlo dlužná instituce, pouze pod podmínkou, že vycestování nepoškodí jeho zdraví a že související náklady na cestu a na pobyt uhradí dlužná instituce. 4. Jeden nebo více členských států a San Marino se mohou dohodnout na jiných správních ustanoveních, o kterých musí informovat Výbor pro spolupráci. 5. Odchylně od zásady bezplatné vzájemné správní pomoci podle čl. 5 odst. 2 tohoto rozhodnutí hradí skutečnou částku výdajů na kontroly uvedené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku dlužná instituce, která požadovala jejich provedení, instituci, která byla požádána o jejich provedení. Článek 7 Použití článku 24 dohody Článek 24 dohody se použije v případě, pokud se jedna strana domnívá, že druhá strana nesplnila povinnosti stanovené v článcích 5 a 6. Článek 8 Zvláštní ustanovení o používání právních předpisů San Marina Výbor pro spolupráci může v případě potřeby začlenit do přílohy II zvláštní ustanovení o používání právních předpisů San Marina. Článek 9 Správní postupy podle stávajících dvoustranných dohod Správní postupy obsažené ve stávajících dvoustranných dohodách mezi členským státem a San Marinem mohou být i nadále používány, nedotýkají-li se nepříznivě práv a povinností dotčených osob, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí. Článek 10 Dohody doplňující postupy pro provádění tohoto rozhodnutí Jeden nebo více členských států a San Marino mohou uzavřít dohody určené k doplnění správních postupů pro používání tohoto rozhodnutí, zejména pokud jde o předcházení podvodům a chybám a boj proti nim. ČÁST IV PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 11 Přechodná ustanovení 1. Toto rozhodnutí nezakládá žádné nároky za období před jeho vstupem v platnost. 2. S výhradou odstavce 1 se nárok podle tohoto rozhodnutí nabývá, i když se tento nárok týká pojistné události, ke které došlo před jeho vstupem v platnost. 3. Jakékoli dávky, které nebyly přiznány nebo jejichž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo místa bydliště dotyčné osoby, jsou na žádost této osoby přiznány nebo obnoveny s účinností od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost za předpokladu, že dříve určené nároky nebyly uspokojeny jednorázovým peněžitým vyrovnáním. 4. Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána do dvou let ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky nabyté na základě tohoto rozhodnutí dnem vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států nebo San Marina týkající se propadnutí nebo promlčení nároků. 5. Je-li žádost uvedená v odstavci 3 podána po uplynutí dvou let od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, získávají se nároky, které nepropadly ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu nebo San Marina. Článek 12 Přílohy tohoto rozhodnutí 1. Přílohy tohoto rozhodnutí tvoří jeho nedílnou součást. 2. Na žádost San Marina nebo Evropské Unie mohou být přílohy pozměněny rozhodnutím Výboru pro spolupráci. Článek 13 Vstup v platnost Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. V Bruselu dne Za Výbor pro spolupráci předseda PŘÍLOHA I SEZNAM ZVLÁŠTNÍCH NEPŘÍSPĚVKOVÝCH PENĚŽITÝCH DÁVEK SAN MARINA PŘÍLOHA II ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ SAN MARINA [1] Úř. věst. L 84, 28.3.2002, s. 43. [2] Úř. věst. L 306, 23.11.2010. [3] Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1. [4] Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1. [5] Úř. věst. L 344, 29.12.2010, s. 1. V souladu s protokoly č. 21 a 22 nezavazuje nařízení (EU) č. 1231/2010 Dánsko a Spojené království a není pro tyto země použitelné. Na Spojené království se však i nadále vztahuje předcházející nařízení (ES) č. 859/2003, Úř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 1, které je pro ně použitelné. [6] Úř. věst. L 84, 28.3.2002, s. 43. [7] Úř. věst. L 84, 28.3.2002, s. 43. [8] Úř. věst. L 344, 29.12.2010, s. 1. [9] Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1. [10] Úř. věst. L 284, 30.10.2009, s. 1.