Návrh Směrnice Evropského Parlamentu a Rady o souladu s požadavky na stát vlajky {SEK(2005) 1497} /* KOM/2005/0586 konecném znení - COD 2005/0236 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 23.11.2005 KOM(2005) 586 v konečném znění 2005/0236 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o souladu s požadavky na stát vlajky (předložený Komisí){SEK(2005) 1497} DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU | 110 | Východiska a cíle návrhu Návrh Komise se předkládá v mezinárodních a evropských souvislostech, které procházejí výrazným vývojem. Ten je vyjádřením obecných úvah o odpovědnosti států za realizaci mezinárodních úmluv, které tyto státy ratifikovaly a které vstoupily v platnost. Rovněž dokazuje stále větší nutnost prohloubit stávající předpisy a jejich správné uplatňování tím, že budou napraveny zjištěné nedostatky, bude zavedena dostatečná vzájemná pomoc a spolupráce mezi státy a bude jim umožněna výměna zkušeností a dovedností. Přihlíží k povinnosti Komise konkretizovat čl. 3 odst. 1 směrnice 94/57/ES, který již zaváděl požadavky na shodu států vlajky. Nejde tudíž o schválení nových předpisů obsahujících nové povinnosti, ale o to, aby bylo zajištěno, že platné předpisy budou účinně podporovat obecněji činnost v oblasti námořní bezpečnosti, ochrany moří a životního prostředí. Je absurdní konstatovat, že ačkoli 164 členských států Mezinárodní námořní organizace (IMO) ratifikovalo a zavázalo se provádět úmluvy o námořní bezpečnosti a o znečištění z lodí, skutečná úroveň bezpečnosti a prevence znečištění z lodí se mezi jednotlivými loďstvy/vlajkami značně liší. Z tohoto důvodu lodě nesplňující normy, které nadále plují po celém světě, představují pro evropské břehy trvalé riziko a vnášejí nekalou konkurenci mezi podniky námořní dopravy. Tuto smutnou skutečnost v roce 2003 zdůraznil námořní průmysl (Shipping Industry Guidelines on Flag State performance, Marisec 2003), a hlavně ministři 34 států regionu Tichomoří a Atlantiku, kteří se sešli koncem roku 2004 ve Vancouveru (druhá společná konference ministrů dle Pařížského a Tokijského protokolu o kontrole lodí přístavním státem „Posílit okruh odpovědnosti“ Meziregionální akce zaměřená na ukončení provozu lodí nesplňujících normy – (Britská Kolumbie) Kanada, 2. a 3. listopadu 2004). Ve svých doporučeních týkajících se výběru vlajky a adresovaných námořním společnostem, které jsou majiteli nebo provozovateli obchodních lodí, průmysl zdůraznil nesrovnalosti mezi státy vlajky. Ministři ve svém společném vancouverském prohlášení zdůrazňují, že „v některých regionech jsou nadále provozovány lodě nesplňující normy. Proto je zapotřebí uplatnit jiné kroky pro potírání rejdařů a provozovatelů, kteří pokračují v provádění své činnosti nezodpovědným způsobem, aniž by přihlíželi k mezinárodním předpisům a bezpečnostním postupům. Po první konferenci, která se uskutečnila v roce 1998, byly zaznamenány další alarmující havárie a nehody, které si vyžádaly ztráty na životech a způsobily znečištění oceánů. Tyto námořní havárie a nehody způsobily těžké ekonomické ztráty, poškodily životní prostředí a znepokojily obyvatelstvo, proto je zjevně nezbytné přijmout dodatečná opatření pro posílení bezpečnosti a prevence znečištění (...). Lodě nesplňující normy jsou provozovány hlavně těmi, kteří se snaží vytěžit obchodní výhodu z provozu lodí, jež jsou na nižší úrovni než předepisují mezinárodní normy (...). Některé správní orgány státu vlajky stále ještě neberou zřetel na svou hlavní odpovědnost, a sice dbát o to, aby lodě plující pod jejich vlajkou byly v souladu s mezinárodními úmluvami. Některé správní orgány státu vlajky opomíjejí provádět účinný dozor a dohled nad agenturami, na něž přenesly pravomoci a jež svým výkonem nezajišťují úplnou a účinnou činnost v oblasti vyhodnocování, kontroly a certifikace. Neustálé ztráty lodí, stejně jako z nich plynoucí ztráty lidských životů a znečišťování, vyžadují přijetí dodatečných opatření zaměřených na posílení celkové bezpečnosti námořní dopravy a na prevenci znečištění mořského prostředí.“ V rámci Evropské unie se tato zjevná rozdílnost projevuje v podstatných rozdílech v míře zadržených lodí podle toho, pod jakou vlajkou plují. Tento jev je znázorněn v údajích o kontrole prováděné přístavními státy podle Pařížského memoranda. V období let 2002 – 2004 se míra zadržených lodí členských států, pod jejichž vlajkou pluje významná flotila, pohybovala od 1,1 % do 7,3 %. Nutno uznat, že po rozšíření Evropského společenství se průměrná míra zadržených evropských lodí citelně zvýšila. V období let 2002–2004 dosahovala za všechny lodě 25 členských států 4,6 %, zatímco průměr u 15 původních členských států činil 2,9 %. Podle Komise, a statistiky to potvrzují, jsou chybějícím článkem právních předpisů v oblasti námořní bezpečnosti i nadále povinnosti států vlajky. V praxi je návrh Komise zaměřen na to, aby se jím kromě neexistující kontrolní pravomoci nad uplatňováním předpisů odstranila dvě hlavní slabá místa, která IMO uvádí: vysoký stupeň mlčenlivosti, která se přiznává každé smluvní straně při povolování výjimek nebo odchylek od základních předpisů úmluv, nezávazný ráz doprovodných opatření schvalovaných v podobě usnesení IMO, která jsou nicméně považována za zásadní pro účinné uplatňování zmíněných povinností. Tato slabá místa do značné míry vysvětlují kvalitativní rozdíly mezi jednotlivými vlajkami a snižují zákonnou akceschopnost (kontrola přístavními státy) vůči lodím nesplňujícím normy. Právě proto je cílem tohoto návrhu vyjmenovat ve směrnici Společenství povinnosti, které připadají členským státům jako státům vlajky, berouce přitom na zřetel objasnění předložená ze strany IMO. Zásada podřídit se předpisům mezinárodních úmluv o námořní bezpečnosti je již uvedena v článku 3 směrnice 94/57/ES, který pro členské státy znamená rovněž realizaci usnesení IMO A.847 (20) o směrnicích na podporu států vlajky při uplatňování mechanizmů IMO. Vzhledem k tomuto málo podrobnému a leckdy nepřesnému usnesení se IMO zavázala zpracovat své pokyny do podoby Předpisu realizace závazných právních nástrojů. Stejně jako původní usnesení nebude tento Předpis pro členy IMO závazný. Zároveň s tím si IMO přála doplnit Předpis o systém auditu správních orgánů států. Systém auditu IMO není zaměřen na postih států, které neplní nebo jenom částečně plní povinnosti jako smluvní strany úmluv IMO, ale na to, aby jim pomohl zlepšit jejich výkonnost při realizaci úmluv vyjmenovaných v Předpisu. Předpis, stejně jako schéma auditu, bude schválen v průběhu valné hromady IMO v listopadu 2005. Komise okamžitě pochopila, v čem se má z mezinárodních prací poučit v rámci Společenství a to tím spíše, že Rada sama se již vyjádřila, v jakém směru je třeba nadále pokračovat. Ve svých závěrech ze dne 6. prosince 2002 o tom, jak řešit situaci po ztroskotání tankeru Prestige, vyjádřila totiž Rada podporu pracím IMO zaměřeným na vypracování předpisu státu vlajky a systému povinného auditu zabezpečujícího, že státy vlajky budou plnit povinnosti vyplývající z mezinárodních úmluv. Tento politický závazek Rady vysvětluje, z jakého důvodu se Spojené království, Kypr a Francie již dobrovolně přihlásily k auditu jejich vlajky v roce 2004. Se zřetelem k novým pokynům IMO je cílem Komise převést do práva Společenství tu část Předpisu, která je určena státům vlajky, a ujistit se, že členské státy plní své mezinárodní povinnosti účinným a koordinovaným způsobem. Účelem Komise je dát návrhem směrnice podnět Společenství vzhledem k chybějící ratifikaci některých mezinárodních úmluv, které mají velký význam pro námořní bezpečnost a pro prevenci znečištění. Rovněž tak prosazuje vybudování mechanismu, jehož úkolem bude v souladu s komitologickým postupem v případě nutnosti zajistit harmonizované uplatňování norem a předpisů ponechaných na zvážení členských států. Výhledově je cílem Komise učinit vlajky členských států přitažlivějšími, aby se z evropského loďstva stala kvalitní flotila, a přitom si vůči třetím zemím zachovala konkurenční prostředí. To se zakládá na možnosti, že třetí země zaručující srovnatelný systém kvality, budou uzavírat dohody se členskými státy Evropského společenství výměnou za přístup ke stejným výhodám jako členské státy. | 120 | Obecné souvislosti Je nutno zdůraznit, že Předpis realizace závazných právních nástrojů IMO konkretizuje a doplňuje usnesení IMO A.847 (20) o směrnicích zaměřených na pomoc státům vlajky při uplatňování nástrojů IMO, a připomenout zejména, že na základě článku 3.1 směrnice 94/57/ES jsou již v současné době námořní úřady členských států povinny v rámci inspekčního a certifikačního řízení svých lodí postupovat v souladu s relevantními ustanoveními přílohy a dodatku tohoto usnesení. Pokud jde o odpovědnost států vlajky, nedostatky v oblasti uplatňování a dodržování mezinárodních předpisů některými členskými státy způsobují nerovnováhu různého druhu: ekonomickou nerovnováhu mezi státy, které při přidělení své vlajky provádějí dozor důkladněji, a těmi, které to dělají méně důkladně. Tento stupeň dodržování předpisů se odráží do nákladů na údržbu lodi v dobrém stavu. sociální nerovnováhu: nedostatečné dodržování mezinárodních povinností státy vlajky se projevuje v zaměstnávání méně kvalifikovaných posádek, tedy levnějších, a představuje výrazný sociální dumping, který pro kvalifikovaný personál znamená ztrátu zaměstnání. Kromě toho činí námořní povolání čím dál tím méně atraktivním ve chvíli, kdy právo Společenství v oblasti námořní bezpečnosti vyžaduje nasazení systémů řízení bezpečnosti na palubě kvalifikovaným personálem a uznání kvalifikace námořníků, jakož i kontrolu osvědčení (směrnice 2001/25/ES). a konečně, tyto ekonomické a sociální otázky mají přímý účinek na ochranu životního prostředí v tom smyslu, že používáním lodí nesplňujících normy s nedostatečně kvalifikovanými posádkami na palubě se zvyšuje riziko ztráty životů na moři, poškození životního prostředí a nákladů na nápravu, které z toho vyplynou. | 130 | Platné předpisy v oblasti návrhu Výslovný odkaz na usnesení IMO A.847(20) je zapsaný v článku 3.1 směrnice 94/57/ES, který vyžaduje realizaci tohoto usnesení. | 140 | Návaznost na ostatní politiky a cíle Unie Návrh představuje chybějící článek mezi ostatními legislativními nástroji v oblasti námořní bezpečnosti. Návrh je v souladu s vůlí, kterou projevily členské státy ve smyslu zavedení systému kontroly Společenství nad jejich závazky vyplývajícími z mezinárodních nástrojů, jejichž jsou součástí zejména tím, že do práva Společenství převezmou Předpis o realizaci odpovědnosti států vlajky a schématu auditu. Všechny tyto prvky se podílejí na posílení místa Evropské unie na mezinárodní scéně. | KONZULTACE ZAINTERESOVANÝCH STRAN A ANALÝZA DOPADU | Konzultace zainteresovaných stran | 211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů V květnu 2004 a následně v únoru 2005 přistoupila Komise ke konzultacím s členskými státy a s námořním průmyslem na základě pracovních dokumentů svých služeb obsahujících podrobné otázky o zamýšlených projektech. Kromě toho Komise požádala konzultované účastníky, aby jí zaslali své podrobné komentáře písemně. Ze strany námořního průmyslu konzultovaná odvětví představují zájmy rejdařů, lodních dopravců, ropných společností, přístavních orgánů, klasifikačních společností, pojišťoven, lodních stavitelů, lodivodů a zástupců námořníků. Vesměs se jedná o profesní sdružení na evropské a někdy i mezinárodní úrovni. Podle členských států s sebou dodržování norem v oblasti povinností států vlajky přináší náklady přímé (kvalifikovaní kontroloři, zavedení správních systémů, kvalifikovaní auditoři) i nepřímé (některé státy delegují kontroly a certifikaci na klasifikační společnosti). Nicméně členské státy, které tyto normy již zavedly, shodně konstatují, že investiční náklady jsou bohatě kompenzovány racionalizací jejich činností a výhledově výraznými úsporami. Na základě konzultací a různých studií dospěla Komise k závěru, že je vhodné prostřednictvím směrnice zavést Předpis realizace závazných předpisů IMO určených státům vlajky. Podrobnosti o připravovaných řešeních a volbě dokumentu jsou uvedeny ve studii dopadu (SEK(2005) 1497). Ta dospěla k závěru o vhodnosti navrhované právní úpravy. | 212 | Shrnutí došlých odpovědí a způsobu, jímž byly vzaty na zřetel Zástupci průmyslu přijali iniciativu Komise příznivě, přičemž doporučili jistou obezřetnost, pokud jde o takovou iniciativu, jež by podporovala pouze vlajky členských států Evropské unie. Kromě toho průmysl požádal Komisi, aby v této věci převzala práce IMO co nejvěrněji. K těmto obecným nebo specifickým požadavkům bylo náležitě přihlédnuto. Znění předpisů IMO je tak přiloženo k návrhu směrnice a Komise navrhla, aby některá ustanovení z nich byla pro členské státy závazná. Navíc byly schváleny pobídky pro lodě zaregistrované pod některou evropskou vlajkou a musejí se nutně promítnout do zmírnění kontrol přístavního státu u evropských vlajek dodržujících své povinnosti. S výhradou uzavření externích dohod budou moci třetí země požívat stejných výhod, pokud dosáhnou stejně kvalitních výsledků. A konečně u členských států, které si to budou přát, bude Komise asistovat členským státům, u nichž se bude provádět audit (příprava i průběh auditu). | Sběr a využití výsledků odborných konzultací | 221 | Příslušné vědecké / znalecké oblasti Námořní bezpečnost, záchrana lidských životů a ochrana životního prostředí. | 222 | Použitá metodika Použila se stejná metodika, jakou dodržuje Mezinárodní námořní organizace IMO prostřednictvím sebehodnocení výkonnosti států vlajky. Členské státy akceptovaly, že na sebehodnocení jejich vlajky budou uplatněna doplňující kritéria a že jejich sebehodnocení bude předloženo k důkladnější analýze na evropské úrovni. | 223 | Hlavní organizace / hlavní konzultovaní znalci O znalecký posudek byla požádána Evropská agentura pro námořní bezpečnost. | 2244 | Souhrn došlých a použitých názorů Zmiňována byla existence potenciálně vážných rizik s nezvratnými následky. Existence těchto rizik byla sdílena jednohlasně. | 225 | Došlá stanoviska jsou uvedena ve zprávě výboru Evropského parlamentu MARE, do níž lze nahlédnout na následující adrese: http://www.europarl.eu.int/tempcom/mare/default_en.htm | 226 | Prostředky použité pro zveřejnění výsledků expertízy Internetové stránky agentury: http://www.emsa.eu.int/end802.html | 230 | Analýza dopadu Byla zvažována dvě možná řešení: individuální postup členských států a návrh směrnice o požadavcích na shodu států vlajky. U prvního řešení vyústila analýza ekonomických, sociálních a environmentálních účinků k tomuto závěru: jakýkoliv individuální postup členských států, důkladný nebo nevyvážený (přinejhorším žádný), nebude přínosem pro realizaci cílů v celém Společenství a nepřinese tu přidanou hodnotu, jakou je schopen přinést pro jednotné uplatňování mezinárodních právních úprav IMO v rámci Unie společný postup Společenství. Individuální postup by kromě jiného mohl vést v jednotlivých státech vlajky k různé úrovni bezpečnosti a ochrany, stejně jako i k riziku porušení ekonomické rovnováhy. Pokud jde o druhé řešení, analýza vedla k závěru, že zapracování Předpisu IMO do práva Společenství nevytváří pro členské státy nové povinnosti, pokud jejich námořní úřady dodržují závazky, k nimž se zavázaly v mezinárodních úmluvách. Tento postup by se tedy neměl promítnout do dodatečných rozpočtových nákladů, a přitom by měl výrazně prospět námořní bezpečnosti a tedy i životnímu prostředí, a rovněž sociálním podmínkám námořníků. | 231 | Komise přistoupila k analýze dopadu zapsané v Legislativním a pracovním programu Komise a zpráva o ní je k dispozici na těchto internetových stránkách Komise: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/impact/index_en.htm. | PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU | 305 | Shrnutí navrhovaných opatření Navrhuje se posílit bezpečnost na mořích, ochranu námořníků a životního prostředí tím, že se zvýší odpovědnost států vlajky za závazky, k nimž se smluvně zavázaly na mezinárodní úrovni. Výkon této odpovědnosti se musí zajišťovat jak před přidělením, tak i po přidělení jejich vlajky. Konkrétněji řečeno jde o to, že ustanovení Předpisu realizace závazných právních nástrojů IMO týkající se států vlajky se stanou závaznými a že bude zavedeno schéma auditu států vlajky. | 310 | Právní základ Návrh je založen na čl. 80 odst. 2 Smlouvy o ES a na čl. 3 odst. 1 směrnice 94/57/ES. | 320 | Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity platí, pokud návrh nespadá do výlučné pravomoci Společenství. | Cílů návrhu nelze uspokojivě dosáhnout jen postupem členských států z následujících důvodů. | 321 | I když přidělení vlajky zůstává i nadále výsostným právem států, podmínky pro přidělení a udržení vlajky jsou určovány mezinárodními úmluvami, které byly členskými státy ratifikovány. Harmonizované uplatňování těchto předpisů pro přidělení a udržení vlajky spadá do pravomoci Společenství, jelikož systém mezinárodní kontroly neexistuje. Postup v rámci jediného členského státu je pro dosažení těchto cílů nedostatečný, jelikož námořní doprava je svou povahou mezinárodní a povinnosti vyplývající z mezinárodních nástrojů a pomáhající zejména bojovat proti registraci pod vlajkou třetích zemí by se míjely účinkem, kdyby členské státy postupovaly individuálně. | 323 | Individuální postup členských států by byl v rozporu se směrnicí 94/57/ES, která stanoví, že usnesení IMO A 847 (20) sloužící za základ předmětného návrhu se bude realizovat na úrovni Společenství. | Cíle návrhu lze lépe realizovat společným postupem Společenství z následujících důvodů. | 324 | Při zkoumání sebehodnocení členských států (Self Assessment Form) ve věci realizace mezinárodních závazků vyplývajících z úmluv, jejichž smluvními stranami jsou členské státy, se mezi jednotlivými členskými státy objevily četné nesrovnalosti, které ovlivňují bezpečnost plavby. Tyto nesrovnalosti se týkají zejména kontrol vykonávaných nad klasifikačními společnostmi, ošetření havárií, strukturování námořních úřadů a zavádění systému kvality. Právě proto je v Evropské unii nezbytný jednotný metodický a praktický postup. | 325 | Návrh směrnice vybízí členské státy, aby ratifikovaly mezinárodní úmluvy, což mohou lépe než Společenství realizovat členské státy, pokud Společenství nemá výlučnou pravomoc v oblastech, jichž se úmluvy týkají. Stanoví zavedení systému kvality vnitrostátními námořními orgány, určuje cíle kvality a umožňuje členským státům, aby si vybraly k jejich dosažení buď normu ISO 90001:2000 nebo rovnocenné normy. Jedině členské státy jsou schopny zavést tyto systémy podle toho, která norma nejvíce vyhovuje jejich příslušným námořním úřadům, když jsou stanovené cíle dosaženy. | 327 | Návrh stanoví rovněž audit vlajek členských států a ponechává členským státům volbu pokud jde o datum auditu a o možnost požádat Komisi o asistenci. | Návrh je tedy ve shodě se zásadou subsidiarity. | Zásada proporcionality Návrh je ve shodě se zásadou proporcionality z následujících důvodů. | 331 | Členské státy se zavázaly k realizaci předpisů IMO o odpovědnosti států vlajky a k tomu, že se podrobí auditu svých flotil, který provede IMO. Odpověď Komise je tedy úměrná tomu, co členské státy očekávají. | 332 | Navíc v důsledku realizace navrhované směrnice nevzniknou členským státům dodatečné náklady, jelikož jde o racionalizaci výdajů námořních úřadů. Použití prostředků Smlouvy o ES je zárukou jakosti a harmonizace uplatňování povinností, které vyplývají pro státy vlajky jako členy Evropské unie. | Výběr právních nástrojů | 341 | Navrhovaný(é) nástroj(e): směrnice | 342 | Jiné právní nástroje by nebyly vhodné z následujících důvodů. Potřeba začlenit do práva Společenství povinnosti IMO má totiž dvě příčiny: na jedné straně je to neexistence kontrolního a sankčního mechanizmu v mezinárodním námořním právu a na druhé straně velikost kvalitativních nesrovnalostí zjištěných mezi evropskými loďstvy. Na základě povinností vyplývajících z úmluv IMO, v nichž jsou všechny členské státy smluvními stranami, všechny členské státy do své vnitrostátní legislativy začlenily nebo měly začlenit předpisy, které jsou předmětem Předpisu realizace závazných právních nástrojů IMO. Volba směrnice je nutná v tom smyslu, že Komise navrhuje členským státům, aby případně ratifikovaly úmluvy stanovené Předpisem a aby zavedly systém kontroly kvality. Jiné prostředky by nebyly vhodné. Pouhá spolupráce mezi členskými státy by byla nedostačující. Tyto státy totiž již ratifikovaly úmluvy stanovené Předpisem realizace závazných právních nástrojů IMO. Jde tedy o kvalitativní krok směrem k harmonizaci a kontrole realizace těchto závazných mezinárodních nástrojů a hlavně o to, že neexistuje žádný prostředek na mezinárodní úrovni, zejména ne na úrovni Mezinárodní námořní organizace, který by zabezpečoval uplatňování mezinárodních úmluv a postihoval případné nedostatky. Komise musí zdůraznit, že členské státy, které prostřednictvím své vnitrostátní legislativy zabezpečují skutečné uplatňování svých smluvních závazků jako státy vlajky, nebudou muset přijímat novou legislativu. Takové státy mohou ihned v rámci povinností vyplývajících z článku 19 směrnice pouze informovat Komisi o svých stávajících právních předpisech a předložit jí její kopii. | VLIV NA ROZPOčET | 409 | Návrh nemá na rozpočet Společenství žádný dopad. | DALšÍ INFORMACE | Simulace, pilotní fáze a přechodné období | 507 | Návrh měl nebo bude mít přechodné období. | Přehodnocení / revize / doložka o automatickém zrušení | 532 | Návrh obsahuje revizní doložku. | 550 | Srovnávací tabulka Členské státy jsou povinny sdělit Komisi znění vnitrostátních předpisů, jimiž se směrnice provádí, a rovněž srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a stávající směrnicí. | 560 | Evropský hospodářský prostor Stávající návrh dokumentu spadá do oblasti upravené dohodou o EHP, a je tedy nutno rozšířit jej i na Evropský hospodářský prostor. | 570 | Podrobné vysvětlení návrhu podle kapitol nebo podle článků Článek 1 stanoví cíle: zabezpečit, aby právní úprava členských států byla ve shodě s úmluvami IMO, posílit bezpečnost a prevenci znečištění z lodí plujících pod vlajkou členských států. Článek 2 obsahuje seznam definic termínů, koncepcí a referencí, jež jsou použity v návrhu směrnice. Článek 3 má za cíl zabezpečit realizaci mezinárodního rámce, jímž se upravují povinnosti států vlajky vyplývající z úmluv IMO, a vyzývá členské státy, aby se staly smluvními stranami těchto úmluv. Článek 4 opakuje povinnosti správy státu vlajky, aby jeho úřady byly vybaveny patřičnými zdroji a postupy. Článek 5 v souladu s pokyny IMO v této oblasti upřesňuje povinnosti a postupy, jež je nutno dodržet před registrací lodě pod vlajkou členského státu Evropské unie a při této registraci. Článek 6 přebírá závazná ustanovení Předpisu pro zajištění harmonizace inspekcí a certifikace těchto lodí na základě příslušných předpisů IMO. Článek 7 objasňuje povinnosti států vlajky týkající se účinné a stálé kontroly nad uznávanými organizacemi, jimž tyto státy delegovaly statutární úkoly v oblasti inspekce a certifikace svých lodí. Článek 8 definuje povinnosti států vůči personálu, jenž se účastní řízení činnosti v oblasti bezpečnosti a prevenci znečištění, a rovněž vztahy mezi členy tohoto personálu. Článek 9 zavádí povinnost vést vyšetřování po námořní havárii nebo nehodě s následkem znečištění. Článek 10 ukládá členským státům, aby na své lodě přidělovaly vyhovující a kvalitní personál a zavazuje je k plnění usnesení IMO A.890 (21) o zásadách při určování bezpečného stavu zaměstnanců. Článek 11 vyjmenovává některá doprovodná opatření. Článek 12 ukládá členským státům, aby každý rok vyhodnocovaly a zkoumaly výkonnost svého loďstva. Článek 13 je zaměřen na zavedení auditu nezávislého na orgánech státu vlajky a uznává schéma auditu vypracované IMO. Článek 14 ukládá členským státům, aby podrobily své námořní orgány certifikaci ISO s cílem získat osvědčení kvality. Článek 15 prosazuje možnost uzavírat dohody o spolupráci s třetími zeměmi. Článek 16 stanoví, že je zapotřebí oznámit Komisi nejdůležitější údaje, jež jí umožní vyhodnotit použití směrnice a vypracovat zprávu. Článek 17 zavádí pro Komisi možnost měnit směrnici ve světle rozhodnutí přijatých v rámci IMO a MOP. Článek 18 ukládá Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) plnění úkolů stanovených v jednotlivých článcích. Články 19 a 20 stanovují lhůty pro provedení ustanovení směrnice a jejich uvedení v platnost. | F-22112 | 1. 2005/0236 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o souladu s požadavky na stát vlajky (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této Smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[4], vzhledem k těmto důvodům: (1) Bezpečnost lodní dopravy společenství a občanů, kteří ji využívají, a ochrana životního prostředí musí být vždy zajištěny. (2) Pro mezinárodní dopravu byl zřízen komplexní rámec na podporu námořní bezpečnosti a ochrany životního prostředí s ohledem na znečištění z lodí přijetím řady úmluv, jejichž depozitářem je Mezinárodní námořní organizace (IMO). (3) Podle ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu z roku 1982 (UNCLOS) a úmluv, jejichž depozitářem je IMO, odpovídají smluvní státy uvedených nástrojů za šíření zákonů a nařízení a veškeré případné nezbytné kroky k tomu, aby se uvedené nástroje prováděly v plném rozsahu a tak z hlediska bezpečnosti života na moři a ochrany mořského životního prostředí byla loď způsobilé k zamýšlenému provozu a obsazeno způsobilým lodním personálem. (4) Dostatečnou pozornost je třeba věnovat probíhající rozsáhlé konsolidaci existujících námořních pracovně-právních nástrojů do jednoho nástroje, kterou provádí Mezinárodní organizace práce (ILO). Tyto práce se zaměří i na povinnosti týkající se států vlajky, které je zapotřebí zahrnout do této směrnice v další fázi. (5) Pro zajištění účinnosti úmluv IMO ve Společenství, vzhledem k tomu, že všechny členské státy musí být signatáři úmluv IMO a plnit závazky vyplývající z těchto úmluv ve vztahu k lodím plujícím pod jejich vlajkou, je zapotřebí povinná ustanovení těchto úmluv včlenit do právních předpisů Společenství. (6) Tato povinná ustanovení je nutné provádět společně s příslušnými právními předpisy Společenství týkajícími se bezpečnosti lodí, jejich posádek, jejich cestujících a jejich nákladu, zabránění znečišťování z lodí a pracovní doby námořníků. (7) Několik členských států zatím neuzavřelo proces, na jehož konci se mají stát smluvní stranou některých úmluv IMO, jako jsou SOLAS 1988 a protokoly o nákladové značce, přílohy IV a VI úmluvy MARPOL, ani konkrétních úmluv IMO výslovně uvedených v právních předpisech Společenství a měly by být podpořeny v tom, aby tento proces ukončily. (8) Podle směrnice [Evropského parlamentu a Rady .../.../ES ze dne ..., kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy[5]] musí členské státy jednat v souladu s příslušnými ustanoveními přílohy a dodatku usnesení IMO A.847(20) o pokynech na pomoc státům vlajky při provádění nástrojů IMO pro zajištění toho, aby jejich příslušná správa byla schopna zajistit dostatečné prosazování mezinárodních úmluv, zejména ve vztahu k inspekcím a prohlídkám lodí a otázce vydávání statutárních osvědčení a osvědčení o výjimkách. (9) Usnesení IMO A.973 (24) o Předpisu pro provádění povinných nástrojů IMO, který obsahuje povinná ustanovení, jež musí státy vlajky provést, zrušuje usnesení IMO A.847 (20). (10) Členské státy musí efektivně a důsledně plnit své povinnosti státu vlajky v souladu s úmluvami IMO a zohlednit usnesení IMO A. 973 (24). (11) Úmluvy IMO dávají státům vlajky právo vyjmout lodě z uplatňování základních pravidel pro státy vlajky, jež byla definována v úmluvách IMO, a používat odpovídající ustanovení a ponechaly řadu požadavků na uvážení státní správy. Ponechání této možnosti na jediném a konečném uvážení jednotlivé správy může vést k dosažení různých úrovní bezpečnosti v různých členských státech a možná by mohlo narušit soutěž mezi státy vlajky. (12) Společenství se zavázalo ke stanovení harmonizovaného výkladu technických bezpečnostních norem ve vztahu k osobním lodím plovoucím na mezinárodních linkách podle článku 12 směrnice Rady 98/18/ES ze dne 17. března 1998 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě[6]. Stejný přístup by měl být uplatněn v případě nutnosti, a aniž je dotčeno přijetí harmonizovaných výkladů IMO, vzhledem k podobným ustanovením týkajícím se jiných typů lodí, pro která platí úmluvy IMO. (13) Je třeba, aby námořní správa členských států byla schopna spolehnout se na příslušné zdroje pro provádění jejich závazků státu vlajky odpovídajících jejich velikosti a typu jejich flotily na základě příslušných požadavků IMO. (14) Je třeba, aby minimální kritéria pro tyto zdroje byla vymezena na základě praktických zkušeností členských států. (15) Povinné provádění postupů doporučených ze strany IMO v MSC/Circ.1140/ MEPC/Circ.424 ze dne 20. prosince 2004 o „Převodu lodí mezi státy“ by mělo posílit ustanovení týkající se změny vlajky v úmluvách IMO a v právních předpisech Společenství o námořní bezpečnosti a mělo by zvýšit průhlednost ve vztahu států vlajky v zájmu námořní bezpečnosti. (16) Členské státy by měly uplatňovat pro lodě plující pod jejich vlajkou harmonizované požadavky na certifikaci a prohlídky ze strany státu vlajky definované v příslušných postupech a návodech přiložených k usnesení shromáždění IMO A.948(23) o pokynech pro prohlídku v rámci harmonizovaného systému prohlídek a certifikace. (17) Přísné a důkladné sledování uznaných subjektů provádějících povinnosti státu vlajky jménem členského státu odpovídající vzhledem k velikosti a povaze flotily členského státu by mělo zlepšit celkový kvalitativní výkon lodí plujících pod vlajkou některého členského státu. (18) Plnění minimálních kritérií inspektory státu vlajky by mělo zajistit stejné podmínky pro námořní správu a přispět ke kvalitativnímu výkonu lodí plujících pod vlajkou některého členského státu. (19) Členské státy mají jako státy vlajky povinnosti při vyšetřování nehod a mimořádných událostí týkajících se jejich lodí. (20) Konkrétní pravidla pro členské státy při vyšetřování nehod v námořní dopravě jsou definována ve směrnici (…/…/ES). (21) Povinné provádění zásad IMO bezpečného obsazování lodí by mělo přispět ke kvalitativnímu výkonu lodí plujících pod vlajkou některého členského státu. (22) Vytvoření databází poskytujících základní informace o lodích plujících pod vlajkou členského státu, jakož i o lodích, které se již nenacházejí v rejstříku členského státu, by měla zvýšit průhlednost výkonu vysoce kvalitní flotily a přispět k lepšímu sledování povinností státu vlajky a zajištění stejných pravidel pro námořní správu. (23) Hodnocení a inspekce výkonu států vlajky a v případě nutnosti opravná opatření by měla zajistit, aby se všechny členské státy objevily na bílém seznamu Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci. (24) Členské státy se zavázaly dokládat svůj soulad se závaznými nástroji IMO, jak je žádáno v usnesení A 974 (24) o rámci a postupech pro dobrovolný auditorský režim členského státu IMO, schváleném na shromáždění IMO dne 1. prosince 2005. (25) Dobrovolný auditorský režim členského státu IMO se řídí standardním přístupem k řízení kvality, který zahrnuje zásady, kritéria, oblasti auditu, procesy a postupy auditu, které jsou vhodné pro určení, do jaké míry členské státy provádějí a prosazují povinnosti státu vlajky a odpovědnost obsažené v závazných úmluvách IMO, jejichž jsou smluvními stranami. Tento proces auditu by proto mohl být zaveden do zákona o námořní bezpečnosti Společenství. (26) Osvědčování kvality správních postupů v souladu s normami ISO nebo s podobnými normami by měla zajistit stejné výchozí podmínky pro správy námořního provozu. (27) Pro zajištění stejných podmínek pro vlastníky lodí provozující lodě pod vlajkou členského státu a vlastníky lodí provozovaných pod jinými vlajkami je zapotřebí vytvořit synergii mezi státy vlajky, které se zavazují povinně provést Předpis pro provádění závazných nástrojů IMO, který přijala Mezinárodní námořní organizace (IMO) prostřednictvím usnesení shromáždění A 973 (24) ze dne 1. prosince 2005, a souhlasit s auditem v souladu s usnesením A 974 (24) schváleným shromážděním IMO dne 1. prosince 2005. (28) Vypracování memoranda o porozumění k vytvoření synergie států vlajky by měla podporovat Komise. (29) Je zapotřebí, aby Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA), založená nařízením (ES) č. 1406/2002 Evropského parlamentu a Rady[7], poskytovala potřebnou podporu k zajištění provádění této směrnice. (30) Opatření nezbytná pro provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[8]. (31) Jelikož cílů zamýšleného kroku, tedy zavedení a provádění příslušných opatření v oblasti politiky námořní dopravy, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto, z důvodu jeho rozsahu, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Předmět 1. Účelem této směrnice je: a) zajistit, aby členské státy efektivně a soustavně plnily své povinnosti jako státy vlajky v souladu s úmluvami IMO; b) prohloubit bezpečnost a zabránit znečišťování z lodí plovoucích pod vlajkou členského státu, které se účastní mezinárodního obchodu; c) poskytnout mechanismus pro harmonizovaný výklad opatření stanovených v úmluvách IMO a ponechaných na uvážení smluvních stran těchto úmluv. 2. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení námořních předpisů Společenství, která jsou uvedena v čl. 2 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002[9] a směrnici Rady 1999/63/ES[10]. Článek 2 Definice 1. Pro účely této směrnice se použijí následující definice: a) „Úmluvami IMO“ se rozumí následující úmluvy spolu s jejich protokoly a změnami, jakož i příslušné předpisy povinného statusu schválené v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO) v jejich aktuálním znění: i) Mezinárodní úmluva o bezpečnosti života na moři z roku 1974 (SOLAS 74); ii) Mezinárodní úmluva o nákladové značce z roku 1966 (LL 66); iii) Mezinárodní úmluva o vyměřování lodí z roku 1969 (Tonnage 69); iv) Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí; v) Mezinárodní úmluva o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků (STCW 1978); vi) Úmluva o mezinárodních nařízeních pro zabránění srážek na moři z roku 1972 (COLREG 72) v platném znění; b) „Konkrétními úmluvami IMO“ se rozumí Protokol z Terremolinos z roku 1993 týkající se Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti rybářských plavidel z roku 1977 a Mezinárodní úmluva o kontrole a řízení škodlivých antivegetačních přípravků na lodích z roku 2001, c) „předpisem státu vlajky (FSC)“ se rozumí části 1 a 2 „Předpisu pro provádění závazných nástrojů IMO“ schváleného Mezinárodní námořní organizací (IMO) usnesením shromáždění A 973 (24) ze dne 1. prosince 2005 uvedeným jako příloha I této směrnice, d) „loděmi“ se rozumí lodě a plavidla, pro která platí jedna nebo více úmluv IMO, e) „správou“ se rozumí příslušné námořní orgány členského státu, jehož vlajku má loď nebo loď právo používat, f) „kvalifikovaným inspektorem státu vlajky“ se rozumí zaměstnanec veřejného sektoru nebo jiná osoba řádně zmocněná příslušným orgánem členského státu k provádění prohlídek a inspekcí týkajících se osvědčení a naplňující kvalifikační kritéria a nezávislost definovanou v příloze II, g) „uznaným subjektem“ se rozumí subjekt uznaný v souladu se směrnicí 94/57/ES, h) „osvědčením“ se rozumí statutární osvědčení spojené s úmluvami IMO. 2. V souladu s postupem definovaným v čl. 18 odst. 2 mohou být přijata opatření, kterými Opatření ke změně definic v odst. 1 písm. a), b) a c) ve světle nových úmluv nebo ustanovení lze přijmout postupem podle čl. 18 odst. 2. Článek 3 Provádění mezinárodního rámce 1. Členské státy jsou smluvní stranou úmluv IMO a konkrétních úmluv IMO. Tato povinnost se však týká pouze úmluv v jejich znění k datu vstupu v platnost této směrnice. 2. Členské státy, které nebudou k datu vstupu v platnost této směrnice smluvní stranou všech úmluv IMO a zvláštních úmluv IMO, zahájí postupy ratifikace daných úmluv nebo přistoupení k nim v souladu s vnitrostátním právem. Do 90 dnů od vstupu této směrnice v platnost oznámí Komisi očekávaný termín, kdy uloží ratifikační listiny či listiny o přistoupení k uvedeným úmluvám u generálního tajemníka Mezinárodní námořní organizace. 3. Každý členský stát jasně vymezí v rámci své správy úkoly spojené s vytvořením a rozvojem politik pro provedení povinností státu vlajky podle úmluv IMO a zajistí, aby jeho správa byla schopna příslušným způsobem přispívat k vydávání vnitrostátních právních předpisů a poskytovala pokyny při jejich provádění a prosazování. 4. Pokud jde o mezinárodní dopravu, členské státy plně použijí povinná ustanovení týkající se státu vlajky definovaná v úmluvách IMO v souladu s podmínkami a ve vztahu k lodím v nich zmiňovaných a věnují příslušnou pozornost ustanovením předpisu státu vlajky (FSC) v příloze I této směrnice. 5. Členské státy neustále zkvalitňují přiměřenost opatření, která se přijímají pro provádění úmluv IMO. Zkvalitnění dosahují prostřednictvím přísného a účinného používání a prosazování příslušných vnitrostátních právních předpisů a průběžným sledováním jejich souladu. 6. Postupem podle čl. 18 odst. 2 mohou být přijímána opatření k tomu, aby byly: a) vypracovány harmonizované postupy pro používání výjimek a ekvivalentů uplatňovaných v souladu s úmluvami IMO, b) vypracovány harmonizované výklady otázek ponechaných na uvážení správy v úmluvách IMO, c) uplatňovány jednotné výklady ustanovení těchto úmluv. Článek 4 Zdroje a procesy pro správu bezpečnosti a požadavků na zabránění znečištění 1. Každý členský stát zajistí, aby jeho správa měla příslušné zdroje odpovídající velikosti a povaze jeho flotily. Tyto zdroje: a) zajistí soulad s požadavky úmluv IMO, b) zajistí provedení vyšetřování nehod a odpovídající a včasné řešení případů lodí se zjištěnými nedostatky, a c) zajistí zpracování, dokumentaci a zajištění pokynů týkající se požadavků kladených ze strany správy, jež se nacházejí v příslušných úmluvách IMO. d) zahrnou příslušný počet kvalifikovaných pracovníků k používání a prosazování vnitrostátních právních předpisů, jimiž se provádějí úmluvy IMO, včetně pracovníků pro vyšetřování a prohlídky, e) zahrnou dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků státu vlajky pro vyšetřování mimořádných událostí, kdy byly lodě s právem plout pod vlajkou daného členského státu zadrženy ve státech přístavu, a f) zahrnou dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků státu vlajky pro vyšetřování mimořádných událostí, kde je platnost osvědčení nebo potvrzení či způsobilost osob vlastnících osvědčení nebo potvrzení vydané pod pravomocí členského státu zpochybňována státy přístavu. 2. Každý členský stát zajistí školení a dohled nad činnostmi inspektorů a vyšetřovatelů státu vlajky. 3. Každý členský stát vytvoří nebo zachová schopnost revize návrhů a technického rozhodování odpovídající velikosti a povaze jeho flotily. 4. Minimální požadavky pro provádění závazků obsažených v odstavcích 1 a 2 se stanoví postupem podle čl. 18 odst. 2. Článek 5 Registrace lodí pod vlajkou členského státu 1. Před registrací jakékoli lodi ověří dotčený členský stát identitu lodě, včetně případného identifikačního čísla lodi v IMO, a další záznamy o lodi, aby loď neplula pod vlajkami dvou nebo více států současně. Získají důkaz, že loď, která byla dříve registrována pod vlajkou jiného státu, byla vyňata z rejstříku tohoto státu, nebo že byl získán souhlas rejstříku tohoto státu s převodem lodi. 2. Při prvním případu registrace lodi do svých rejstříků učiní dotčený členský stát vše pro to, aby zajistil, že příslušná loď splňuje platná mezinárodní pravidla a nařízení. V případě nutnosti se spojí s předcházejícím státem vlajky. 3. Kdykoli jiný stát vlajky požádá o informace o lodi, která byla vyškrtnuta z rejstříku členského státu, poskytne tento členský stát bez průtahů druhému státu vlajky podrobnosti o nedostatcích, nedodržení příslušných lhůt i jakékoli další informace týkající se bezpečnosti. 4. Použitím odstavců 1, 2 a 3 není dotčen článek 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 789/2004[11]. Článek 6 Zajištění bezpečnosti lodí plujících pod vlajkou členského státu 1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření pro zajištění dodržování mezinárodních pravidel a norem loděmi s právem plavit se pod jejich vlajkou. Tato opatření zahrnují zejména: a) zákaz vyplutí pro lodě, dokud tyto lodě nesplňují mezinárodní pravidla a normy; b) zajištění pravidelných inspekcí lodí s cílem ověřit, zda je stav lodě a její posádky v souladu s udělenými osvědčeními; c) zajištění, aby během pravidelných inspekcí uvedených v písmenu b) inspektor zkontroloval, zda posádky určené pro lodě jsou obeznámeny s konkrétními povinnostmi a uspořádáním, instalacemi, zařízeními a postupy na lodi; d) zajištění, aby celá posádka dokázala v případě nouze a při vykonávání funkcí nezbytných pro bezpečnost a zabránění nebo snížení znečištění efektivně koordinovat svou činnost; e) umožnění dostatečně přísných trestů ve vnitrostátních zákonech a nařízeních s cílem odrazovat od porušování mezinárodních pravidel a norem loděmi; f) zahájení řízení – po ukončení vyšetřování – proti lodím, které porušily mezinárodní pravidla a normy bez ohledu na to, kde k porušení došlo; g) umožnění dostatečně přísných trestů ve vnitrostátních zákonech a nařízeních s cílem odrazovat od porušování mezinárodních pravidel a norem osobami, které jsou držiteli osvědčení nebo potvrzení v jejich pravomoci; a h) zahájení řízení – po ukončení vyšetřování – proti osobám, které jsou držiteli osvědčení nebo potvrzení a které porušily mezinárodní pravidla a normy bez ohledu na to, kde k porušení došlo. 2. Členské státy zpracují a provedou vhodný kontrolní a sledovací program, který umožní včasnou reakci na nedostatky a údajné mimořádné události znečištění ohlášené státy přístavu nebo pobřežními státy. 3. Členské státy a uznané organizace jednající jejich jménem vydávají osvědčení lodím nebo je potvrzují až poté, co se přesvědčí, že loď splňuje všechny příslušné požadavky. 4. Členské státy vydávají mezinárodní osvědčení způsobilosti nebo potvrzení osobě až poté, co se přesvědčí, že tato osoba splňuje všechny příslušné požadavky. 5. Členské státy zaručí, že jejich lodě byly prohlédnuty v souladu s příslušnými postupy a pokyny v rámci harmonizovaného systému prohlídek a certifikace, které jsou v příloze usnesení shromáždění IMO A.948 (23) v aktuálním znění. 6. Je-li loď plující pod vlajkou některého členského státu zadržena státem přístavu, stát vlajky jedná v souladu s pokyny uvedenými v příloze III. 7. Příloha III může být změněna postupem podle čl. 18 odst. 2, aby byly zkvalitněny pokyny ve světle zkušeností získaných při provádění stávajících úprav. Článek 7 Přenesení pravomoci pro statutární úkoly 1. Aniž je dotčena [směrnice 94/57/ES nebo směrnice .../.../ES, (kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi lodí a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy)], členské státy spoléhající se při certifikaci svých lodí na uznané subjekty vytvoří nebo zachovají schopnost odpovídající velikosti a povaze jejich flotily průběžně sledovat proces prohlídek a certifikace u uznaného subjektu jednajícího jejich jménem. Zajistí vytvoření přímého internetového propojení mezi správou a uznanými subjekty a dobré znalosti pravidel uznaných subjektů a státu vlajky u pracovníků provádějících sledování těchto subjektů, jakož i to, že tito pracovníci budou k dispozici pro provádění účinného dohledu nad uznanými subjekty v terénu. 2. Členské státy, pro které se použije odstavec 1, zajistí, aby každá loď plavící se pod jejich vlajkou podléhala doplňkovým prohlídkám v intervalech nepřesahujících 12 měsíců s cílem zajistit jeho soulad s požadavky úmluv IMO a vnitrostátními požadavky. 3. Doplňková prohlídka uvedená v odstavci 2 se nesmí vyžadovat pro lodě, které: a) jsou v rejstříku členského státu alespoň dva roky, b) byly alespoň jednou v předcházejících 12 měsících kontrolovány podle směrnice 95/21/ES[12] nebo [směrnice Evropského parlamentu a Rady .../.../ES o státní přístavní inspekci[13]] a c) nebyly v předcházejících 12 měsících zadrženy podle směrnice 95/21/ES nebo [směrnice.../.../ES (o státní přístavní inspekci)]. 4. V okamžiku, kdy vstoupí v platnost opatření uvedená v čl. 5 odst. 2 směrnice [směrnice.../.../ES (o státní přístavní inspekci)], doplňková prohlídka se nesmí vyžadovat u lodí, kterým byla přiřazena nízká úroveň rizika]. 5. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1, také: a) vydají svým uznaným subjektům konkrétní pokyny s podrobnostmi o krocích, které je třeba vykonat v případě, že loď je shledána nezpůsobilou pro vyplutí na moře bez ohrožení lodi nebo osob na palubě, nebo je zjištěno, že představuje nepřiměřenou hrozbu poškození mořského životního prostředí, a b) vybaví své uznané subjekty veškerými nezbytnými nástroji vnitrostátního práva a jeho výkladů uvádějících v platnost ustanovení úmluv nebo specifikují, zda standardy správy překračují v některém aspektu požadavky úmluvy. 6. Postupem podle čl. 18 odst. 2 se stanoví postupy a pokyny pro doplňkové prohlídky a minimální kritéria pro inspektory provádějící doplňkové prohlídky. Článek 8 Inspektoři státu vlajky 1. Členské státy definují a dokumentují odpovědnost, pravomoci a vzájemné vztahy všech pracovníků státu vlajky, kteří řídí, provádějí a ověřují práci týkající se a ovlivňující bezpečnost a zabránění znečišťování. 2. Členské státy zajistí, aby pracovníci odpovědní za provádění prohlídek, inspekcí a auditů lodí a společností splňovali minimální kritéria stanovená v příloze II. 3. Členské státy zajistí, aby pracovníci, kteří nejsou uvedeni v odstavci 2 a pomáhají při plnění povinností státu vlajky, měli vzdělání, školení a dohled nezbytné pro úkoly, k jejichž plnění jsou oprávněni. 4. Členské státy zajistí provedení dokumentovaného systému kvalifikace zaměstnanců a průběžnou aktualizaci jejich znalostí odpovídající úkolům, k jejichž plnění jsou oprávněni. 5. Stát vlajky vydá identifikační dokument všem inspektorům provádějícím úkoly na palubě lodí jeho jménem. 6. Minimální požadavky na kvalifikaci pracovníků uvedených v odstavci 3 postupem podle čl. 18 odst. 2. Článek 9 Vyšetřování státem vlajky Aniž jsou dotčeny povinnosti podle Předpisu pro vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí přijatého usnesením IMO A. 849 (20), které je přílohou usnesení shromáždění IMO A. 884 (21) v platném znění, budou členské státy provádět vyšetřování po námořních nehodách nebo mimořádných událostech znečištění, týkajících se lodi plovoucí pod jejich vlajkou. Tato vyšetřování nehod budou provádět vhodně kvalifikovaní vyšetřovatelé s pravomocí v záležitostech týkajících se nehod. Za tímto účelem poskytnou členské státy kvalifikované vyšetřovatele bez ohledu na místo, kde k nehodě nebo mimořádné události došlo. Článek 10 Bezpečné obsazení Členské státy zajistí, aby lodě plovoucí pod jejich vlajkou měly dostatečnou posádku z hlediska bezpečnosti života na moři, a dodržují zásady bezpečného obsazení stanovené v usnesení shromáždění IMO A 890 (21) o zásadách bezpečného obsazení v platném znění, přičemž zohlední příslušné pokyny přiložené k uvedenému usnesení. Článek 11 Doprovodná opatření 1. Členské státy vytvoří nebo zachovají databázi lodí své flotily s hlavními technickými parametry každé lodi a informacemi uvedenými v odstavci 2 nebo zajistí svůj přímý přístup k databázi obsahující podobné informace. Členské státy udělí Komisi právo získávat údaje z této databáze a právo s nimi údaje vyměňovat. 2. Databáze obsahuje tyto informace: a) údaje o lodi (název, číslo IMO atd.); b) data prohlídek, případně i dalších a doplňkových prohlídek, a auditů; c) identifikaci uznaných subjektů zapojených do certifikace nebo klasifikace lodi; d) identifikace orgánů, které provedly inspekci lodi podle ustanovení o státní přístavní inspekci, a data těchto inspekcí; e) výsledek státní přístavní inspekce (nedostatky: Ano nebo Ne, zadržení Ano nebo Ne); f) informace o nehodách; g) informace o porušení ustanovení MARPOL a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání[14]; h) identifikaci lodí, které opustily rejstřík v předcházejících 12 měsících. 3. Seznam informací uvedený v odstavci 2 může být postupem podle čl. 18 odst. 2 změněn ve světle vývoje týkajícího se nových databází. Harmonizované formáty pro poskytování údajů mohou být stanoveny postupem podle čl. 18 odst. 2. Článek 12 Hodnocení a revize výkonu států vlajky 1. Členské státy každoročně provedou vyhodnocení vlastního výkonu ve vztahu k ustanovením této směrnice. 2. Opatření pro hodnocení výkonu států vlajky zahrnou mezi jiným počet zadržení v rámci státní přístavní inspekce, výsledky inspekcí států vlajky, statistiky nehod, komunikační a informační procesy, statistiky ročních ztrát, vyjma celkové ztráty na konstrukcích, a další příslušné ukazatele výkonu k určení toho, zda jsou obsazení, zdroje a správní postupy dostatečné pro splnění povinností státu vlajky. 3. Společná metodika pro hodnocení výkonu státu vlajky se vytvoří postupem podle čl. 18 odst. 2. 4. Členské státy, které se k 1. červenci určitého kalendářního roku objeví na černém nebo šedém seznamu publikovaném jako výroční zpráva podle Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci, předloží Komisi před 1. zářím stejného roku rozsáhlou zprávu o jejich nedostatečném výkonu jako států vlajky. Uvedená zpráva určí a analyzuje hlavní důvody nedostatečného výkonu a určí hlavní kategorie lodí způsobujících tento výsledek. Tato zpráva bude obsahovat i plán nápravných akcí, včetně případných doplňkových prohlídek, které budou provedeny při nejbližší možné příležitosti. Článek 13 Proces auditu ve státě vlajky 1. Každý členský stát zajistí provedení nezávislého auditu svého dodržování této směrnice do tří let po vstupu této směrnice v platnost a následně v pravidelných intervalech. 2. Rámec a postupy pro audit uvedené v odstavci 1 budou vytvořeny postupem podle čl. 18 odst. 2. Audity provedené v souladu s usnesením A 974 (24) přijatým shromážděním IMO dne 1. prosince 2005 však budou přijaty jako audit uvedený v odstavci 1, pokud budou splněny podmínky uvedené v odstavci 3. Přijetím nejsou dotčeny dodatečné inspekce ze strany Komise nebo na její žádost zaměřující se na kontrolu souladu s námořními právními předpisy Společenství. 3. Členský stát zajistí: a) aby byl proveden i audit souladu s ustanoveními této směrnice, b) aby bylo Komisi umožněno účastnit se jako pozorovatel v procesu auditu IMO, c) aby zpráva a informace o následných krocích byla okamžitě předložena Komisi. 4. Postupem podle čl. 18 odst. 2: a) se stanoví časový plán pro provádění auditů uvedených v odstavci 1, b) se vymezí podmínky pro zveřejnění výsledků auditu. 5. Pokud to bude nutné, vypracuje Společenství doporučení k opatřením a návrhům na zlepšení účinnosti systému auditů IMO uvedeného v odstavci 2. Článek 14 Certifikace kvality 1. Každý členský stát vypracuje, zavede a udržuje systém řízení kvality pro svoji správu. Tento systém řízení kvality se ověří v souladu s normami ISO 9001:2000 nebo s ekvivalentními normami splňujícími alespoň všechny aspekty ISO 9001:2000 a audituje v souladu s pokyny pro ISO 19011:1991 nebo ekvivalentní normou splňující všechny aspekty ISO 19011:1991. Ve vztahu k uvedeným ekvivalentním normám je dodržována směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES[15]. 2. Systém řízení kvality bude vytvořen v období do tří let od vstupu této směrnice v platnost. 3. Systém řízení kvality bude certifikován v období do čtyř let od vstupu této směrnice v platnost. 4. Odkazy na normy ISO v odstavci 1 mohou být aktualizovány postupem podle čl. 18 odst. 2. Článek 15 Dohody o spolupráci Před koncem roku [2007] předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti vypracování memoranda o porozumění o kontrolních povinnostech státu vlajky směřujícího k zajištění stejných podmínek pro státy vlajky, které se zavázaly povinně provést Předpis pro provádění závazných nástrojů IMO přijatý Mezinárodní námořní organizací v usnesení jejího shromáždění A 973 (24) ze dne 1. prosince 2005 a souhlasily s auditem v souladu s usnesením A 974 (24) přijatým shromážděním IMO dne 1. prosince 2005. Článek 16 Sdělování informací a podávání zpráv 1. Každý členský stát oznámí IMO informace požadované úmluvami IMO. 2. Členské státy každoročně informují Komisi: a) o počtu kontrol a auditů, které provedly jako státy vlajky, b) o zdrojích přidělených úkolům uvedeným v čl. 4 odst. 1a 2 a v čl. 7 odst. 1, c) o opatřeních přijatých pro dosažení souladu s články 6 až 11, čl. 12 odst. 1 a článkem 15. 3. Harmonizovaný vzorový formulář pro oznamování povinností uváděných v odstavci 2 může být stanoven postupem podle čl. 18 odst. 2. 4. Komise připraví po obdržení zpráv členských států konsolidovanou zprávu o provádění této směrnice. Tato zpráva je určena Evropskému parlamentu a Radě. Článek 17 Změny Dodatečně ke změnám upraveným v čl. 2 odst. 2, čl. 6 odst. 7 a čl. 11 odst. 3, může být tato směrnice postupem podle čl. 18 odst. 2 změněna tak, aby zohledňovala nová ustanovení a závazky ustanovení týkající se státu vlajky vypracované na mezinárodní úrovni, zejména v IMO a ILO. Změny úmluv IMO a Předpisu pro provádění závazných nástrojů IMO mohou být vyloučeny z působnosti směrnice podle čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 2099/2002. Článek 18 Výbor 1. Komisi je nápomocen Výbor pro bezpečnost plavby a zabránění znečišťování (COSS), zřízený článkem 3 nařízení (ES) č. 2099/2002. 2. Pokud je učiněn odkaz na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem článek 8 uvedeného rozhodnutí. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 19 Provedení 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do […]. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 20 Vstup v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne […] Za Evropský parlament Za Radu předseda / předsedkyně předseda / předsedkyně […] […] PŘÍLOHA I PŘEDPIS STÁTU VLAJKY (FSC) Část 1 a 2 PŘEDPISU PROVÁDĚNÍ ZÁVAZNÝCH NÁSTROJŮ IMO ČÁST 1 – SPOLEČNÉ OBLASTI Cíl 1. Cílem tohoto předpisu je prohloubit globální námořní bezpečnost a ochranu mořského životního prostředí. 2. Jednotlivé správy budou nahlížet tento předpis ve světle vlastních okolností a budou vázány k provádění pouze těch nástrojů, které jsou uvedeny v odstavci 6, jejichž jsou smluvním státem nebo smluvní stranou. Díky geografii a okolnostem může mít některá správa větší úlohu jako stát vlajky než stát přístavu nebo pobřežní stát, zatímco jiné mohou mít větší úlohu jako stát přístavu nebo pobřežní stát než jako stát vlajky. Tato nerovnováha však v žádném případě nesnižuje jejich povinnosti jako státu vlajky, státu přístavu nebo pobřežního státu. Strategie 3. Má-li stát naplnit cíle tohoto předpisu, musí zpracovat strategii, která pokryje následující otázky: 2. provádění a prosazování příslušných mezinárodních závazných nástrojů, 3. dodržování příslušných mezinárodních doporučení, 4. průběžnou revizi a ověřování efektivnosti státu při naplňování jeho mezinárodních závazků, a 5. dosahování, udržování a zkvalitňování celkového organizačního výkonu a schopnosti. Při provádění shora uvedené strategie je třeba dodržovat pokyny uvedené v tomto předpisu. Obecně 4. Podle ustanovení Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982 (UNCLOS) a úmluv IMO odpovídá správa za vyhlašování zákonů a nařízení a za provádění všech dalších kroků nezbytných pro plnou platnost těchto nástrojů s cílem zajistit, že z hlediska bezpečnosti života na moři a ochrany mořského životního prostředí je loď způsobilá pro provoz, pro který je zamýšlena, a je obsazena posádkou způsobilou pro plavbu po moři. 5. Při přijímání opatření pro zabránění, snižování a kontrolu znečišťování mořského životního prostředí jednají státy tak, aby ani přímo ani nepřímo nepřesunovaly škody nebo rizika z jedné oblasti do jiné nebo nepřeváděly jeden typ znečištění na jiný (UNCLOS, článek 195). Působnost 6. Závaznými nástroji IMO zohledněnými v tomto předpisu jsou: 6. Mezinárodní úmluva o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 v platném znění (SOLAS 74), 7. Protokol z roku 1978 k Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 v platném znění (SOLAS PROT 1978), 8. Protokol z roku 1988 k Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři z roku 1974 v platném znění (SOLAS PROT 1988), 9. Mezinárodní úmluva o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973 ve znění protokolu z roku 1978 (MARPOL 73/78), 10. Protokol z roku 1997 k Mezinárodní úmluvě o zabránění znečišťování z lodí z roku 1973 ve znění protokolu z roku 1978 (MARPOL PROT 1997), 11. Mezinárodní úmluva o normách pro výcvik, osvědčování a strážní služby námořníků z roku 1978 v platném znění (STCW), 12. Mezinárodní úmluva o nákladové značce z roku 1966 (LL 66), 13. Protokol z roku 1988 k Mezinárodní úmluvě o nákladové značce z roku 1966 (LL PROT 1988), 14. Mezinárodní úmluva o vyměřování lodí z roku 1969 (Tonnage 69), 15. Úmluva o mezinárodních pravidlech pro zabránění srážkám na moři z roku 1972 v platném znění (COLREG 72), jakož i další nástroje, které se staly závaznými v rámci těchto úmluv a protokolů. Neúplný seznam závazků podle shora uvedených závazných nástrojů je uveden v příloze 1 až 4. Seznam příslušných nástrojů je uveden v příloze 5 a shrnutí změn závazných nástrojů zohledněných v předpisu je uvedeno v příloze 6[16]. Počáteční kroky 7. V okamžiku, kdy nový nebo novelizovaný závazný nástroj IMO vstoupí pro stát v platnost, vláda tohoto státu musí být schopna provést a prosazovat jeho ustanovení prostřednictvím příslušných vnitrostátních právních předpisů a poskytnout příslušnou infrastrukturu pro provádění a prosazování. To znamená, že vláda tohoto státu musí mít: 16. schopnost vyhlašovat zákony, které umožní účinnou soudní pravomoc a kontrolu ve správních, technických a sociálních záležitostech nad loděmi plavícími se pod jeho vlajkou, a zejména poskytnou právní základ pro všeobecné požadavky na rejstříky, kontrolu lodí, zákony o bezpečnosti a zabránění znečištění týkající se těchto lodí těchto lodí a pro vypracování příslušných nařízení; 17. právní základ pro prosazování vnitrostátních zákonů a nařízení, včetně příslušných procesů vyšetřování a trestních řízení; a 18. dostatek personálu s odbornými námořními znalostmi na pomoc při vyhlašování nezbytných vnitrostátních zákonů a k plnění povinností státu, včetně povinnosti podávat zprávy, jak vyžadují jednotlivé úmluvy. 8. Možný rámec pro vnitrostátní právní předpisy uvádějící v platnost ustanovení o příslušných nástrojích IMO lze nalézt v „Pokynech pro námořní právní předpisy“, publikaci OSN[17]. Předávání informací 9. Stát předá všem subjektům, jichž se to týká, informace o své strategii uvedené v odstavci 3, včetně informací o vlastních vnitrostátních předpisech. Záznamy 10. Musí být vytvořeny a udržovány příslušné záznamy, které poskytují důkaz o souladu s požadavky a efektivním fungování státu. Záznamy musí zůstat čitelné, snadno identifikovatelné a vyvolatelné. Musí být zřízen dokumentovaný postup pro definování kontroly nezbytné pro identifikaci, uložení, ochranu, vyvolání, čas zachování a disponibilitu záznamů. Zkvalitnění 11. Státy musí neustále zkvalitňovat přiměřenost opatření přijatých pro uvedení v platnost úmluv a protokolů, které přijaly. Zkvalitnění musí být provedeno prostřednictvím přísného a účinného používání a prosazování příslušných vnitrostátních právních předpisů a sledování souladu. 12. Stát musí stimulovat kulturu, která poskytuje příležitost lidem pro zlepšení výkonu v činnostech spojených s námořní bezpečností a ochranou životního prostředí. 13. Dále musí stát učinit kroky k identifikaci a vyloučení příčiny nesouladu, aby zabránil opakování, a to včetně: (1) revize a analýzy nesouladu, (2) provádění nezbytných nápravných kroků, a (3) revize přijatých nápravných kroků. 14. Stát musí určit činnosti pro odstranění příčin potenciálního nesouladu, aby vyloučil jeho opakování. ČÁST 2 – STÁTY VLAJKY Provádění 15. Aby mohly efektivně plnit své povinnosti a závazky, musí státy vlajky: 19. provést politiky prostřednictvím vydávání vnitrostátních právních předpisů a pokynů, které pomohou při provádění a prosazování požadavků všech úmluv o bezpečnosti a zabraňování znečišťování a protokolů, jejichž jsou smluvní stranou; a 20. v rámci své správy přidělit odpovědnosti pro nezbytnou aktualizaci a revizi jednotlivých politik. 16. Státy vlajky musí vytvořit zdroje a procesy schopné spravovat program bezpečnosti a ochrany životního prostředí, který by měl minimálně obsahovat následující: (1) správní pokyny pro provádění příslušných mezinárodních pravidel a nařízení a pro vypracování a šíření veškerých nezbytných výkladových vnitrostátních nařízení; (2) zdroje pro zajištění souladu s požadavky závazných nástrojů IMO uvedených v odstavci 6 za použití programu auditu a inspekce nezávislého na správních orgánech vydávajících požadovaná osvědčení a příslušnou dokumentaci, a/nebo na subjektu, kterému byla státem vlajky přenesena pravomoc vydávat požadovaná osvědčení a příslušnou dokumentaci; (3) zdroje pro zajištění souladu s požadavky úmluvy STCW z roku 1978 v platném znění. To zahrnuje i zdroje k zajištění mimo jiné toho, že: 3.1 školení, hodnocení kvalifikace a certifikace námořníků jsou v souladu s úmluvou, 3.2 osvědčení a souhlasy STCW přesně odrážejí způsobilost námořníků za použití platné terminologie STCW a termínů identických s těmi, které jsou použity v dokumentech o bezpečném obsazení vydaných pro loď, 3.3 lze provést nezávislé vyšetřování oznámeného selhání držitelů osvědčení nebo souhlasů vydaných smluvní stranou, ať již v důsledku činu nebo zanedbání, které může přímo ohrozit bezpečnost života nebo majetku na moři nebo mořské životní prostředí, 3.4 osvědčení a souhlasy vydané státem vlajky mohou být účinně odebrány, pozastaveny nebo zrušeny v oprávněných případech a když je to nutné pro zabránění podvodu, a 3.5 administrativní systémy, včetně sytému školení, hodnocení a certifikace prováděné v rámci příslušnosti jiného státu jsou takové, že stát vlajky přejímá svoji odpovědnost za zajištění způsobilosti velitelů, důstojníků a dalších námořníků sloužících na lodích pod jejich vlajkou[18]; (4) zdroje pro zajištění provedení vyšetřování nehod a odpovídající a včasné řešení případů lodí se zjištěnými nedostatky; a (5) zpracování, dokumentaci a poskytování pokynů pro plnění požadavků, které odpovídají požadavkům správy a jsou obsahem příslušných závazných nástrojů IMO. 17. Státy vlajky zajistí, aby lodě s právem plavit se pod jejich vlajkou měly dostatečnou a efektivní posádku s ohledem na zásady bezpečného obsazení přijatými IMO. Přenesení pravomocí 18. Státy vlajky zmocňující uznané subjekty, aby jednaly jejich jménem při provádění prohlídek, kontrol, vydávání osvědčení a dokumentů, označování lodí a dalších statutárních činností požadovaných podle úmluv IMO, musí regulovat tato zmocnění v souladu s nařízením SOLAS XI-1/1 s cílem: 21. určit, že uznaný subjekt má dostatečné technické, manažerské a výzkumné zdroje pro naplnění úkolů, které mu byly svěřeny, v souladu s minimálními normami pro uznané subjekty jednající jménem správy definované v příslušném usnesení IMO[19], 22. mít jako základ formální písemnou dohodu mezi správou a uznaným subjektem, která bude minimálně zahrnovat prvky definované v příslušném usnesení IMO[20] nebo podobné právní úpravy a která se může zakládat na vzorové dohodě ohledně zplnomocnění uznaných subjektů jednajících jménem správy[21], 23. vydat konkrétní instrukce pro činnosti, které je nutné učinit v případě, že loď je shledána nezpůsobilou pro vyplutí na moře bez ohrožení lodi nebo osob na palubě nebo podle zjištění představuje nepřiměřené riziko poškození mořského životního prostředí, 24. poskytnout uznanému subjektu veškeré příslušné nástroje vnitrostátního práva a jeho výkladu, které uvedou v platnost ustanovení úmluv nebo stanoví, zda standardy správy překračují v jakémkoli směru požadavky úmluvy, a 25. vyžadovat, aby uznaný subjekt zachovával záznamy, které poskytnou správě údaje na pomoc při výkladu nařízení úmluv. 19. Státy vlajky nominující inspektory za účelem provádění prohlídek a inspekcí jejich jménem musí příslušně regulovat tyto nominace v souladu s pokyny v odstavci 18, a zejména pododstavcích 3 až 4. 20. Stát vlajky musí zřídit program dohledu s dostatečnými zdroji pro sledování či pro komunikaci s uznanými subjekty nebo se takového programu účastnit, aby zajistil úplné naplňování svých mezinárodních závazků tím, že: 26. uplatní své pravomoci při provádění doplňkových prohlídek k zajištění toho, aby lodě s právem plavit se pod jeho vlajkou fakticky splňovaly závazné nástroje IMO, 27. bude provádět doplňkové prohlídky, které považuje za nutné, k zajištění toho, aby lodě s právem plavit se pod jeho vlajkou naplňovaly všechny vnitrostátní požadavky, které doplňují požadavky úmluvy IMO, a 28. poskytne pracovníky dobře obeznámené s pravidly a nařízeními státu vlajky a uznaných subjektů a disponibilní pro provádění účinného dohledu nad uznanými subjekty v terénu. Prosazování 21. Státy vlajky musí učinit nezbytná opatření pro zajištění dodržování mezinárodních pravidel a norem loděmi s právem plavit se pod jejich vlajkou a subjekty a osobami v jejich soudní pravomoci tak, aby zajišťovaly soulad se svými mezinárodními závazky. Takové opatření by mělo mezi jiným zahrnovat: (1) zákaz vyplutí pro lodě s právem plavit se pod jejich vlajkou, dokud tyto lodě nesplňují požadavky mezinárodních pravidel a norem, (2) pravidelnou kontrolu lodí s právem plavit se pod jejich vlajkou k ověření toho, že současný stav lodi a její posádky je v souladu s osvědčeními, která mu byla udělena, (3) to, že během pravidelných kontrol uvedených v pododstavci 2 inspektor zajistí, aby námořníci určení na lodě byli seznámeni: 3.1 se svými konkrétními povinnostmi, a 3.2 s uspořádáním lodi, instalacemi, vybavením a postupy, (4) zajištění toho, aby osádka lodi jako celek dokázala účinně koordinovat svoji činnost v případě nouze při provádění funkcí nezbytných pro bezpečnost nebo zabránění či snížení znečištění, (5) umožnění dostatečně přísných trestů ve vnitrostátních zákonech a nařízeních s cílem odrazovat od porušování mezinárodních pravidel a norem loděmi s právem plavit se pod jejich vlajkou, (6) zahájení řízení – po ukončení vyšetřování – proti lodím s právem plavit se pod jejich vlajkou, které porušily mezinárodní pravidla a normy bez ohledu na to, kde k porušení došlo, (7) umožnění dostatečně přísných trestů ve vnitrostátních zákonech a nařízeních s cílem odrazovat od porušování mezinárodních pravidel a norem osobami, které jsou držiteli osvědčení nebo potvrzení v jejich pravomoci, a (8) zahájení řízení – po ukončení vyšetřování – proti osobám s osvědčeními a souhlasy, které porušily mezinárodní pravidla a normy bez ohledu na to, kde k porušení došlo. 22. Stát vlajky musí zvážit vypracování a provedení vhodného kontrolního a programu na sledování pro: 29. provedení okamžitých a důkladných vyšetření nehod a předat příslušné zprávy IMO, 30. umožnění sběru statistických údajů, aby mohly být prováděny analýzy trendů pro identifikaci problémových oblastí a 31. umožnění včasné reakce na nedostatky a údajné mimořádné události znečišťování oznámené státy přístavu nebo pobřežními státy. 23. Navíc musí stát vlajky: 32. zajistit soulad s příslušnými nástroji IMO prostřednictvím vnitrostátních právních předpisů, 33. poskytnout dostatek kvalifikovaných pracovníků pro provádění a prosazování vnitrostátních právních předpisů uvedených v pododstavci 15.1, včetně pracovníků pro provádění vyšetřování a prohlídek, a 34. poskytnout dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků státu vlajky pro šetření mimořádných událostí, kdy lodě s právem plavit se pod jeho vlajkou byly zadrženy státy přístavu, 35. poskytnout dostatečný počet kvalifikovaných pracovníků státu vlajky pro šetření mimořádných událostí, kdy je zpochybněna státy přístavu platnost osvědčení nebo souhlasu nebo způsobilosti osob, které jsou držiteli osvědčení nebo povolení vydaného v jeho pravomoci, a 36. zajistit školení a dohled nad aktivitami inspektorů a vyšetřovatelů státu vlajky. 24. Je-li stát informován o tom, že loď s právem plavit se pod jeho vlajkou je zadržena státem přístavu, musí stát vlajky dohlížet na příslušná nápravná opatření zaměřená na okamžité uvedení dotčené lodi v soulad s příslušnými mezinárodními úmluvami. 25. Stát vlajky nebo uznaný subjekt jednající jeho jménem vydá nebo potvrdí mezinárodní osvědčení lodi až poté, co určí, že loď splňuje všechny uplatnitelné požadavky. 26. Stát vlajky vydá mezinárodní osvědčení způsobilosti nebo souhlas pro osobu až poté, co určí, že tato osoba splňuje všechny uplatnitelné požadavky. Inspektoři státu vlajky 27. Stát vlajky musí definovat a zdokumentovat, povinnosti, pravomoci a vzájemné vztahy mezi všemi pracovníky, kteří řídí, provádějí a ověřují práci týkající se bezpečnosti a ovlivňující bezpečnost a zabránění znečišťování. 28. Pracovníci odpovědní za kontrolu nebo za provádění prohlídek, kontroly a auditu na lodích a u posádek spadajících pod příslušné povinné nástroje IMO by minimálně měli mít: 37. příslušnou kvalifikaci z námořních nebo plavebních institucí a odpovídající námořní zkušenost jako certifikovaný lodní důstojník, který je nebo byl držitelem platného osvědčení způsobilosti STCW II/2 nebo III/2 a technické znalosti o lodích a jejich provozování od doby, kdy získali své osvědčení způsobilosti, nebo 38. státem uznávaný titul či jeho ekvivalent z instituce terciárního vzdělávání v příslušné oblasti strojírenství nebo přírodních věd. 29. Pracovníci kvalifikovaní podle odst. 29(1) musí mít za sebou alespoň tři roky služby na moři jako důstojník na palubě nebo ve strojovně. 30. Pracovníci kvalifikovaní podle odst. 29(2) musí mít alespoň tři roky služby v příslušné funkci. 31. Kromě toho tito pracovníci musí mít odpovídající praktické a teoretické znalosti o lodích, jejich provozu a ustanoveních příslušných vnitrostátních a mezinárodních nástrojů nezbytných pro vykonávání jejich povinností jako inspektorů státu vlajky získaných v dokumentovaných školicích programech. 32. Další pracovníci pomáhající při této práci musí mít vzdělání, školení a dohled odpovídající úkolům, k jejichž plnění jsou oprávněni. 33. Předcházející příslušné zkušenosti v oboru musí být považovány za výhodu, v případě osob bez předchozí praxe musí poskytnout správa příslušné školení v terénu. 34. Státy vlajky mohou akreditovat inspektory pomocí formalizovaného detailního školicího programu, který poskytuje stejný standard znalostí a schopností vyžadovaných v odstavcích 29 až 32. 35. Stát vlajky musí provést dokumentovaný systém pro kvalifikaci pracovníků a průběžnou aktualizaci jejich znalostí odpovídající jejich úkolům, které jsou zmocněni plnit. 36. V závislosti na funkci/cích, které mají plnit, musí kvalifikace zahrnovat: 39. znalosti o příslušných mezinárodních a vnitrostátních pravidlech a nařízeních pro lodě, jejich společnosti, posádky, náklad a jejich provoz, 40. znalosti o postupech používaných při výkonu prohlídek, certifikací, inspekcí, vyšetřování a dohledu, 41. pochopení cílů a záměrů mezinárodních a vnitrostátních nástrojů zabývajících se námořní bezpečností a ochranou mořského životního prostředí a souvisejících programů, 42. pochopení externích i interních procesů na palubě i na břehu, 43. profesionální kvalifikaci nezbytnou pro provádění zadaných úkolů účinně a efektivně, 44. plná pozornost bezpečnosti za všech okolností, a to i pro vlastní bezpečnost, a 45. vyškolení nebo zkušenosti z různých úkolů, které mají být plněny, a je-li to možné, i ve funkcích, které mají být hodnoceny. 37. Stát vlajky musí vydat identifikační dokument pro inspektora pro provádění jeho úkolů. Vyšetřování státu vlajky 38. Vyšetřování musí být provedeno po nehodě na moři nebo mimořádné události znečištění. Vyšetřování nehody musí být prováděno příslušně kvalifikovanými vyšetřovateli s pravomocí v záležitostech spojených s nehodou. Stát vlajky musí být přípraven poskytnout pro tento účel kvalifikované vyšetřovatele bez ohledu na to, kde k nehodě nebo mimořádné události došlo. 39. Stát vlajky musí zajistit, aby měli jednotliví vyšetřovatelé pracovní znalosti a praktické zkušenosti v předmětných oblastech týkajících se jejich běžných povinností. Kromě toho zajistí stát vlajky v případě nutnosti na pomoc jednotlivým vyšetřovatelům při plnění povinností překračujících jejich běžné povinnosti přístup k nezbytným znalostem v následujících oblastech: 46. navigace a nařízení pro případ srážky, 47. nařízení státu vlajky pro osvědčení způsobilosti, 48. příčiny znečištění moří, 49. techniky pohovorů, 50. shromažďování důkazů, a 51. vyhodnocování dopadů lidského prvku. 40. Nehody, kde dojde k úrazu osoby vyžadující tři nebo více dnů pracovní neschopnosti a úmrtí v důsledku pracovní nehody a nehody lodi státu vlajky musí být vyšetřeny a výsledky vyšetřování zveřejněny. 41. Nehody na lodích musí být vyšetřeny a výsledky zveřejněny v souladu s příslušnými úmluvami IMO a pokyny zpracovanými IMO[22]. Zpráva o vyšetřování musí být zaslána IMO společně s poznámkami státu vlajky v souladu s pokyny uvedenými výše. Hodnocení a inspekce 42. Státy vlajky musí pravidelně vyhodnocovat svůj výkon v provádění správních procesů, postupů a zdrojů nezbytných pro naplnění jejich závazků vyžadovaných úmluvami, jejichž jsou smluvní stranou. 43. Opatření pro hodnocení výkonu států vlajky mohou mimo jiné zahrnovat počty zadržení v rámci státní přístavní inspekce, výsledky kontrol státu vlajky, statistiky nehod, komunikační a informační procesy, roční statistiky ztrát (s výjimkou celkových konstrukčních ztrát (CTL)) a další výkonové ukazatele nezbytné k určení, zda personál, zdroje a správní postupy odpovídají tomu, aby stát vlajky naplnil své závazky. 44. Opatření mohou zahrnovat pravidelnou kontrolu následujícího: 52. poměru ztrát flotily a nehod pro identifikaci trendů ve vybraných časových úsecích, 53. počtu ověřených případů zadržených lodí ve vztahu k velikosti flotily, 54. počtu ověřených případů nezpůsobilosti nebo pochybení osob, které jsou držiteli osvědčení nebo souhlasů vydaných v jeho pravomoci, 55. reakcí na zprávy o nedostatcích nebo zásazích státu přístavu, 56. vyšetřování závažných nehod a poučení z nich, 57. finančních, technických a dalších vyčleněných zdrojů, 58. výsledků inspekcí, prohlídek a kontrol lodí ve flotile, 59. vyšetřování pracovních nehod, 60. počtu mimořádných událostí a porušení podle MARPOL 73/78 v platném znění, a 61. počtu pozastavení nebo odejmutí osvědčení, schválení, souhlasů atd. PŘÍLOHA II MINIMÁLNÍ KRITÉRIA PRO INSPEKTORY STÁTŮ VLAJKY (jak je uvedeno v článku 8) 1. Inspektoři musí být zmocněni k provádění prohlídek uvedených v této směrnici příslušným orgánem členského státu. 2. Inspektoři musí mít dostačující odborné znalosti a praktické zkušenosti s loděmi, jejich provozováním a o ustanoveních příslušných vnitrostátních a mezinárodních požadavků. Tyto znalosti a zkušenosti musí být získány v dokumentovaných školících programech. 3. Inspektoři musí minimálně buď: 62. mít odpovídající kvalifikaci z plavební nebo námořní instituce a příslušné námořní zkušenosti jako certifikovaný lodní důstojník, který je nebo byl držitelem platného osvědčení způsobilosti STCW II/2 nebo III/2, nebo 63. absolvovat zkoušku uznávanou příslušným orgánem v oboru stavba lodí, strojní inženýr nebo lodní inženýr a pracovat v námořním oboru v této profesi alespoň pět let, nebo 64. mít příslušný univerzitní titul nebo odpovídající vzdělání a být vyškolen a kvalifikován ve školicím institutu pro inspektory a pracovat alespoň dva roky u příslušného orgánu členského státu jako čekatel na funkci inspektora státu vlajky. 4. Inspektoři způsobilí podle odst. 3 bodu (1) musejí absolvovat alespoň pět let na moři jako palubní důstojník nebo alespoň pět let na moři jako strojní důstojník. 5. Inspektoři způsobilí podle odst. 3 bodu (1) a 3 bodu (2) musejí disponovat technickými znalostmi o lodích a jejich provozu po dobu od získání osvědčení způsobilosti nebo kvalifikace. 6. Inspektoři způsobilí podle odst. 3 bodu (3) musí mít stejnou úroveň znalostí a schopností jako inspektoři způsobilí podle odst. 3 bodu (1) a 3 bodu(2). 7. Inspektoři musí být schopni komunikovat ústně i písemně s námořníky v jazyce nejběžněji na moři užívaném. 8. Inspektoři nesmí mít obchodní zájem na lodi, kterou kontrolují, a nesmějí být zaměstnáni nevládními organizacemi nebo provádět práci pro nevládní organizace provádějící statutární nebo klasifikační dohled nebo vydávající osvědčení lodí. 9. Inspektoři, kteří nesplňují shora uvedená kritéria, mohou být také přijati, pokud byli zaměstnáni příslušným orgánem a ke dni přijetí této směrnice prováděli statutární dohled nebo státní přístavní inspekci. PŘÍLOHA III POKYNY PRO NÁSLEDNÉ AKCE U LODÍ ZADRŽENÝCH STÁTEM PŘÍSTAVU (jak je uvedeno v článku 6) 1. ZADRžENÍ STÁTEM PřÍSTAVU 1. Kdykoli je příslušný orgán členského státu (dále jen stát vlajky) informován, že loď pod jeho vlajkou byla zadržena státem přístavu, musí dohlížet na příslušná nápravná opatření s cílem zajistit soulad lodi s příslušnými nařízeními a mezinárodními úmluvami. Tato opatření musí zahrnovat následující. 2. OKAMžITÉ KROKY 1. Jakmile je stát vlajky informován o zadržení, musí kontaktovat společnost (společnost pro účely ISM) a stát přístavu, aby v nejvyšší možné míře zjistil veškeré okolnosti zadržení. 2. Na základě těchto informací musí stát vlajky zvážit, jaké okamžité kroky udělat k tomu, aby byla loď uvedena v soulad. Může dojít k závěru, že některé nedostatky mohou být okamžitě napraveny a potvrzeny státem přístavu (např. záchranný člun, který potřebuje údržbu). V takových případech si stát vlajky musí vyžádat potvrzení státu přístavu, že nedostatky byly napraveny. 3. U závažnějších nedostatků, zejména konstrukčních a dalších, které podléhají certifikaci vydané jménem státu vlajky uznaným subjektem, musí stát vlajky vyžadovat inspekci jedním ze svých inspektorů nebo jmenovat inspektora uznaného subjektu, aby kontrolu provedl jeho jménem. V počátku by se měla tato inspekce soustředit na oblasti, ve kterých zaznamenal nedostatky stát přístavu. Pokud to stát vlajky nebo inspektor uznaného subjektu uzná za nezbytné, může být inspekce rozšířena na plnohodnotnou novou kontrolu oblastí, kterých se týkají příslušné statutární osvědčení. 4. V případech, kdy uznaný subjekt provedl inspekci podle odstavce 2.3 výše musí jeho inspektor podat zprávu státu vlajky o podniknutých krocích a stavu lodi po inspekci, aby stát vlajky mohl určit, jaké další kroky jsou případně nezbytné. 5. Pokud byla i inspekce státu přístavu pozastavena podle [čl. 9 odst. 4 směrnice 95/21/ES nebo čl. 13 odst. 5 směrnice .../.../ES (o státní přístavní inspekci)], musí stát vlajky zajistit novou kontrolu lodi a osvědčení pro oblasti, kde byly zjištěny nedostatky státem přístavu, nebo pro jiné oblasti, kde jsou následně zjištěny nedostatky. Stát vlajky musí tuto kontrolu sám provést nebo vyžádat si úplnou zprávu uznaného inspektora z uznaného subjektu, a v případě nutnosti i potvrzení, že byl proveden dostatečný dohled a všechny nedostatky byly napraveny. Pokud bude uspokojen, musí stát vlajky potvrdit státu přístavu, že loď splňuje požadavky příslušných nařízení a mezinárodních úmluv. 6. V případech nejzávažnějších porušení nařízení a mezinárodních úmluv musí stát vlajky vždy vyslat k provedení dohledu při inspekcích a kontrolách uvedených v odstavcích podle odstavců 2.3 až 2.5 svého inspektora, nikoli inspektora z uznaného subjektu. 7. Pokud se nepoužije odstavec 2.10, požaduje stát vlajky, aby byla přijata nápravná opatření ze strany společnosti s cílem uvést loď do souladu s příslušnými nařízeními a mezinárodními úmluvami před povolením k vyplutí lodi z přístavu, kde bylo zadrženo (kromě opravných kroků vyžadovaných státem přístavu). Pokud nebude takový nápravný krok učiněn, budou příslušná osvědčení odebrána. 8. Stát vlajky musí zvážit, do jaké míry nedostatky zaznamenané státem přístavu a zjištěné na základě inspekce/dohledu státu vlajky vykazují selhání systému řízení bezpečnosti lodi a společnosti. V případě nutnosti musí stát vlajky zajistit nový audit lodi a/nebo společnosti a ve spojení se státem přístavu zvážit, zda tyto nové audity mají být provedeny před tím, než bude lodi umožněno opustit přístav, kde byla zadržena. 9. Stát vlajky se musí vždy spojit se státem přístavu a spolupracovat s ním, aby napomohl zajistit nápravu zjištěných nedostatků a reagovat co nejrychleji na žádosti o objasnění ze strany státu přístavu. 10. Pokud nelze nedostatky napravit v přístavu zadržení a stát přístavu v souladu s [čl. 11 odst. 1 směrnice 95/21/ES nebo čl. 15 odst. 1 směrnice .../.../ES (o státní přístavní inspekci)] povolí lodi odplout na opravu do doku, domluví se stát vlajky se státem přístavu na podmínkách, za kterých může být tato plavba uskutečněna, a potvrdí tyto podmínky písemně. 11. Pokud loď nesplňuje podmínky uvedené v odst. 2.10 výše nebo nedopluje do dohodnutého doku k opravě, musí stát vlajky okamžitě vyžadovat vysvětlení od společnosti a zvážit odebrání osvědčení lodi. Kromě toho musí při první vhodné příležitosti provést stát vlajky další dohled. 12. Pokud se stát vlajky z dostupných informací domnívá, že zadržení je neoprávněné, musí své pochyby oznámit státu přístavu a spojit se se společností s cílem zvážit, zda využít postup odvolání platný ve státě přístavu. 3. NÁSLEDNÉ KROKY 1. V závislosti na závažnosti zjištěných nedostatků a na okamžitých následných krocích musí stát vlajky dále zvážit provedení dalšího dohledu nad lodí poté, co byla propuštěna ze zadržení. Další dohled musí zahrnovat vyhodnocení účinnosti systému řízení bezpečnosti. Doporučuje se, aby další dohled nad lodí provedl stát vlajky do [6] týdnů po obdržení informace o zadržení. Tento dodatečný dohled musí být proveden na náklady společnosti. Pokud má stát vlajky provést statutární dohled na lodi do [3] měsíců, může zvážit odložení dodatečného dohledu do tohoto termínu. 2. Kromě toho musí stát vlajky zvážit, zda by měl být proveden nový audit příslušné společnosti. Stát vlajky by měl prověřit i inspekční záznamy dalších lodí, za které odpovídá stejná společnost, aby zjistil, zda ve flotile společnosti nedochází k podobným selháním. 3. Pokud dojde v předcházejících 2 letech k oprávněnému zadržení lodi více než jednou, musí být následná akce naléhavější a v každém případě musí být státem vlajky proveden do [4] týdnů od okamžiku, kdy se stát vlajky o zadržení dozví, další dohled. 4. Pokud zadržení vede i k zákazu lodi v souladu s [čl. 7b směrnice 95/21/ES nebo čl. 10 směrnice .../.../ES (o státní přístavní inspekci)], musí stát vlajky provést další dohled a učinit všechny nezbytné kroky, aby zajistil, že společnost uvede loď do plného souladu se všemi příslušnými úmluvami a nařízeními. Když je spokojen, stát vlajky musí poskytnout společnosti doklad v tomto smyslu. 5. Ve všech případech musí stát vlajky zvážit, jaký právní postup včetně pokut bude vhodný proti společnosti. V případě lodi soustavně neplnící požadavky příslušných nařízení a mezinárodních úmluv musí stát vlajky zvážit, jaké další sankce budou nezbytné, včetně vyškrtnutí lodi ze svého rejstříku. 6. Po dokončení nápravných opatření, která uvedou loď do souladu s platnými nařízeními a s mezinárodními úmluvami, musí stát vlajky zaslat zprávu IMO v souladu s SOLAS 74 v platném znění, kapitola I, nařízení 19(d) a odstavec 5.2 usnesení IMO A.787 (19) v platném znění. 4. DALšÍ DOHLED 1. Další dohled uvedený shora musí zahrnovat dostatečné prozkoumání následujících oblastí k tomu, aby uspokojilo inspektora státu vlajky v tom, že loď, její vybavení a její posádka splňují veškerá nařízení a mezinárodní úmluvy, které se na ně vztahují: - osvědčení a dokumenty, - konstrukce trupu a vybavení, - podmínky přidělování nákladové značky, - hlavní stroje a systémy, - čistota strojovny, - zařízení pro záchranu života, - protipožární bezpečnost, - navigační zařízení, - manipulace s nákladem a zařízení, - radiové vybavení, - elektrické zařízení, - zabránění znečištění, - životní a pracovní podmínky, - obsazení, - certifikace posádky, - bezpečnost cestujících, - provozní požadavky, včetně komunikace posádek, cvičení, školení a provozu na můstku a ve strojovně a bezpečnosti. 2. Musí zahrnovat nejenom příslušné body pro rozšířený dohled vymezený v [části C přílohy V směrnice Rady 95/21/ES nebo v části C přílohy VIII směrnice .../.../ES (o státní přístavní inspekci)], o státní přístavní inspekci. Inspektoři státu vlajky nesmí opominout v případě nutnosti zahrnutí funkčních testů položek, jako jsou záchranné čluny a jejich spouštění, hlavní a doplňkové systémy, poklopy únikových východů a hlavní systémy elektrického napájení a podlodí. LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1. NÁZEV NÁVRHU : Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o souladu s požadavky na stát vlajky 2. RÁMEC ABM / ABB Oblast politik: Energie a doprava Činnosti: Námořní a říční doprava, intermodalita 3. ROZPOČTOVÉ LINIE 3.1. Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex – linie B.A.) včetně okruhů: Nepoužije se 3.2. Doba trvání akce a finančního dopadu: nepoužije se 3.3. Rozpočtové charakteristiky (v případě potřeby doplňte řádky) : nepoužije se Rozpočtová linie | Druh výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvky od kandidátských zemí | Okruh ve finančním výhledu | Pov./ Nepov. | Rozl.[23]/ Nerozl.[24] | ANO/ NE | ANO/ NE | ANO/ NE | č. (…( | Pov./ Nepov. | Rozl./ Nerozl. | ANO/ NE | ANO/ NE | ANO/ NE | č. | 4. SHRNUTÍ ZDROJŮ 4.1. Finanční zdroje 4.1.1. Shrnutí položek závazků (PZ) a položek plateb (PP) v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Druh výdajů | oddíl č. | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 a násl. | Celkem | Provozní výdaje[25] | Položky závazků (PZ) | 8.1 | a | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Nepoužije se | Položky plateb (PP) | b | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Nepoužije se | Administrativní výdaje jako součást referenční částky[26] | Technická a administrativní pomoc (NP) | 8.2.4 | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Nepoužije se | CELKOVÁ REFERENČNÍ ČÁSTKA | Položky závazků | a+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Nepoužije se | Položky plateb | b+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Nepoužije se | Administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky[27] | Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 8.2.5 | d | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 | Administrativní náklady, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů, nezahrnuté do referenční částky (NP) | 8.2.6 | e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Celkové orientační finanční náklady akce PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+c+d+e | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 | PP CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | b+c+d+e | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,324 | Spoluúčast Legislativní návrh nezahrnuje spolufinancování členskými státy v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Spolufinancující subjekt | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n+5 a násl. | Celkem | …………………… | f | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | PZ CELKEM včetně spolufinancování | a+c+d+e+f | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4.1.2. Soulad s finančním plánem Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánem. ( Návrh si vyžádá změnu plánu a úpravu příslušného okruhu finančního výhledu. ( Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody[28] (nástroje pro flexibilitu nebo revizi finančního výhledu). 4.1.3. Finanční dopady na straně příjmů Návrh nemá žádné finanční dopady na příjmy. ( Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem: Pozn.: Veškeré podrobnosti a poznámky ke způsobu výpočtu účinku na příjmy je třeba uvést v samostatné příloze. v milionech EUR (zaokrouhleno na 1 desetinné místo) Před akcí (Rok n-1) | Situace po akci | Celkový počet lidských zdrojů | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE 5.1. Potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu Cílem usnesení A. 847 (20) IMO je podporovat účinné plnění závazků spočívajících na státech vlajky podle mezinárodních úmluv a napomáhat státům při provádění těchto úmluv. Organizace IMO se však vzhledem k tomu, že usnesení nezachází do podrobností, zavázala převést usnesení do podoby předpisu pro státy jednající z titulu státu vlajky, pobřežního státu či státu přístavu. Předpis IMO ve spojení s auditovým režimem státu vlajky bude formálně přijat na příštím všeobecném shromáždění IMO, které proběhne v listopadu 2005. Předpis a auditový režim jsou výsledkem úvah, které zahájili špičkoví experti IMO, ohledně potřeby zajistit opatření, jež mají provádět státy, které jsou smluvní stranou mezinárodních námořních úmluv. Z navrhované akce má pro Evropskou komisi vzejít nový právní akt navržený s cílem zajistit závaznou povahu předpisu a auditového režimu a harmonizovat postupy provádění úmluv ve členských státech. 5.2. Přidaná hodnota zásahu ze strany Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergie Návrh představuje chybějící vazbu ve vztahu k dalším legislativním nástrojům, které se zabývají námořní bezpečností. Návrh navíc zohledňuje požadavky členských států, které vyjádřily na zasedání Evropské rady v Kodani v prosinci 2002, na vytvoření systému Společenství s cílem kontrolovat povinnosti členských států vyplývající z mezinárodních nástrojů, jejichž jsou smluvní stranou, zejména za pomoci provádění Předpisu pro provádění závazků států vlajky a auditového režimu členských států do práva Společenství. Tento návrh též zajistí lepší možnost předcházení škodám v oblasti životního prostředí. Tato opatření celkově pomohou posílit úlohu Evropské unie na mezinárodním poli. 5.3. Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABM Cíle návrhu jsou uvedeny v rámečku níže: Zlepšování námořní bezpečnosti, ochrana námořníků a životního prostředí Podpora kvalitativní úrovně vlajky Povzbuzování členských států, aby schválily mezinárodní úmluvy Zřizování výkonných a kvalitních orgánů námořní správy Zajišťování účinného auditového režimu pro státy vlajky | - 5.4. Způsob provádění (orientační) ( Centralizované řízení ( přímo ze strany Komise ( nepřímo na základě pověření pro: ( výkonné agentury, ( subjekty, které Společenství zřídilo, uvedené v článku 185 finančního nařízení, ( vnitrostátní veřejné subjekty / subjekty pověřené veřejnou službou. ( Sdílené nebo decentralizované řízení ( spolu s členskými státy ( spolu s třetími zeměmi ( Společné řízení s mezinárodními organizacemi (uveďte s kterými) Poznámky: 6. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ Návrh směrnice obsahuje ustanovení, podle kterého mají členské státy sdělit Komisi, jaká vnitrostátní prováděcí opatření se mají přijmout s cílem provést směrnice do vnitrostátního práva. V případě, že ke sdělení těchto vnitrostátních prováděcích opatření nedojde (nebo v případě neúplného sdělení), bude automaticky zahájeno řízení pro porušení povinnosti v souladu s článkem 226 Smlouvy. Ze strany agentury pro námořní bezpečnost se bude jednat o sledování činností subjektů zabývajících se prohlídkami a orgánů námořní správy členských států. 6.1. Hodnocení 6.1.1. Hodnocení předem (ex-ante) Začleňování předpisu do práva Společenství nepředstavuje pro členské státy dodatečné rozpočtové náklady. Pokud jde o inspekci a vydávání osvědčení, členské státy již předpis podle směrnice 94/57/ES částečně používají. Téměř všechny zmíněné úmluvy jsou schváleny členskými státy a vstoupily v platnost. Zavádění kvalitního systému dopravy (norma ISO 9001/2000) si však ze strany orgánů námořní správy vyžádá určité investiční a provozní náklady. Tyto náklady budou mít vliv na námořní odvětví, na životní prostředí a na zaměstnanost. Orgány námořní správy Tři členské státy (Dánsko, Lucembursko a Spojené království) již tuto normu provedly. Náklady stanovené v analýze dopadu na základě údajů poskytnutých příslušnými členskými státy sice nejsou snadno srovnatelné, mají však výpovědní hodnotu, pokud jde o objemy. Negativní dopad: Pro určité členské státy se počítá s výraznými investičními náklady spojenými se zahájením akce a zaváděním systému. Na druhou stranu dodatečné provozní náklady pro členské státy, které schválily téměř všechny úmluvy uvedené v návrhu a které již uplatnily nástroje potřebné ke sledování jejich provádění, budou pouze nízké. Pozitivní dopad: Nízké provozní náklady, rychlá návratnost investic, lepší výkon států vlajky, zveřejňování úrovní výkonu, racionalizace rozpočtových kontrol a výdajů, lepší sledovatelnost akcí, úspora času, lepší vnímání správ vlajky, posílení vazeb s jinými hledisky politiky námořní bezpečnosti. 6.1.2. Opatření přijatá po průběžném / následném hodnocení (ex post) (na základě podobných zkušeností z minulosti) Nepoužije se 6.1.3. Podmínky a periodicita budoucího hodnocení Komise vypracuje návrh zprávy na základě měsíčních zpráv ze strany členských států. 7. Opatření proti podvodům Nepoužije se 8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH 8.1 Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnosti: nepoužije se Položky závazků v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 | Úředníci nebo dočasní zaměstnanci9 (06 01 01) | A*/AD | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | B*, C*/AST | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Zaměstnanci financovaní10 podle čl. XX 01 02 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Ostatní zaměstnanci financovaní11 podle čl. XX 01 04/05 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | CELKEM | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 8.2.2. Popis úkolů, které vyplývají z akce: úkoly Úkoly spjaté se sledováním provádění směrnice členskými státy; možné koordinační úkoly ve spojení s Agenturou pro námořní bezpečnost, jakož i sledování práce mezinárodních organizací činných v tomto odvětví. 8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa) ( Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, který má být nahrazen nebo prodloužen. ( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP / PNR na rok n ( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v příštím procesu RSP / PNR Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování) ( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP / PNR dotyčného roku 8.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté do referenční částky (XX 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení) v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Rozpočtová linie (číslo a okruh) | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM | 1. Technická a administrativní pomoc (včetně souvisejících personálních nákladů) | 0 | Výkonné agentury12 | 0 | Další technická a administrativní pomoc | 0 | - interní (intra muros) | 0 | - externí (extra muros) | 0 | Technická a administrativní pomoc celkem | 0 | . 8.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Druh lidských zdrojů | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (06 01 01) | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02 (pomocní pracovníci, přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci, atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (nezahrnuté do referenční částky) | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | 0,054 | Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanci (0,5 x 108 000 EUR = 54 000 EUR) Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02 Nepoužije se 8.2.6. Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM | XX 01 02 11 01 – Služební cesty | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0* | XX 01 02 11 02 – Schůze a konference | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 03 – Výbory13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 05 – Informační systémy | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2. Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3. Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte i s odkazem na rozpočtovou linii) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | * Nemá vliv na současný rozpočet na služební cesty. Výpočet – Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky Nepoužije se [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] Úř. věst. C […], […], s. […]. [3] Úř. věst. C […], […], s. […]. [4] Úř. věst. C […], […], s. […]. [5] Úř. věst. L […], […], s. […]. [6] Úř. věst. L 144, 15.5.1998, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 2003/75/ES (Úř. věst. L 190, 30.7.2003, s. 6). [7] Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 724/2004, (Úř. věst. L 129, 29.4.2004, s. 1). [8] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. [9] Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 1. [10] Úř. věst. L 167, 2.7.1999, s. 33. [11] Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 19. [12] Úř. věst. L 157, 7.7.1995, s. 1. [13] Úř. věst. L […], […], s. […]. [14] Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 11. [15] Úř. věst. L 204, 21.7.1998, s. 37 [16] Tyto přílohy budou naplněny při příležitosti MSC 80 (květen 2005). Závazků států vlajky se týkají pouze přílohy 1, 2 a 5. [17] ST/ESCAP/1076 [18] Nařízení I/2, I/9, I/10 a I/11 úmluvy STCW z roku 1978 v platném znění [19] Příloha 1 usnesení A.739(18) „Pokyny pro zplnomocňování subjektů jednajících jménem správy“ [20] Příloha 2 usnesení A.739(18) „Pokyny pro zplnomocňování subjektů jednajících jménem správy“ [21] (MSC/Circ.710 – MEPC/Circ.307) [22] Viz Předpis pro vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí přijatý organizací jako usnesení A.849(20) ve znění usnesení A.884(21). [23] Rozlišené položky. [24] Nerozlišené položky. [25] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx 01 příslušné hlavy xx. [26] Výdaje v rámci článku xx 01 04 hlavy xx. [27] Výdaje v rámci kapitoly xx 01 kromě článků xx 01 04 nebo xx 01 05. [28] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody. [29] V případě potřeby, např. potrvá-li akce déle než 6 let, je třeba doplnit další sloupce. 8 Jak je popsáno v bodě 5.3. 9 Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce. 10 Tyto náklady NE