Usnesení Evropského parlamentu ze dne 26. dubna 2007 o veřejných financích v EMU v roce 2006 (2007/2004(INI))



Úřední věstník 074 E , 20/03/2008 S. 0780 - 0784



P6_TA(2007)0168 Veřejné finance v EMU v roce 2006 Usnesení Evropského parlamentu ze dne 26. dubna 2007 o veřejných financích v EMU v roce 2006 (2007/2004(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na sdělení Komise "Veřejné finance v EMU v roce 2006 - První rok revidovaného Paktu o stabilitě a růstu" (KOM(2006)0304), - s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady ve Stockholmu ve dnech 23. a 24. března 2001 vyzývající k pravidelné kontrole dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, včetně očekávaných tlaků v důsledku budoucích demografických změn, - s ohledem na sdělení Komise o dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí v EU (KOM(2006)0574), - s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1056/2005 ze dne 27. června 2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku [1], - s ohledem na Konvergenční zprávu Komise z prosince 2006 (KOM(2006)0762), - s ohledem na doporučení Komise týkající se stabilizačních a konvergenčních programů členských států pro období 2006-2007, - s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady v Bruselu ve dnech 22. a 23. března 2005 o revizi Paktu o stabilitě a růstu, - s ohledem na sdělení Komise týkající se druhé zprávy o praktických přípravách na budoucí rozšíření eurozóny (KOM(2005)0545) a výroční prohlášení o eurozóně z roku 2006 (KOM(2006)0392), - s ohledem na svá usnesení ze dne 1. června 2006 o rozšíření eurozóny [2] a ze dne 14. listopadu 2006 o výroční zprávě za rok 2006 o eurozóně [3], - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru (A6-0076/2007), A. vzhledem k tomu, že se od členských států očekává, že udrží své rozpočtové schodky pod hranicí 3% HDP v souladu s pravidly na podporu jednotné měny, a vzhledem k tomu, že toto pravidlo bylo běžně ignorováno; vzhledem k tomu, že pokud rozpočtový schodek přesáhne 3%, lze tuto skutečnost posuzovat příznivěji, pokud současně docházími k vysokému růstem, podíl dluhu na státním rozpočtu klesá (po odečtení příjmů z privatizace) a roční schodek poklesne v střednědobém horizontu pod 3%, B. vzhledem k tomu, že nedávné varování OECD týkající se schodku vyzývá členské státy, aby se zaměřily na reformy s cílem upevnit rozvoj svého hospodářství a využít ozdravení hospodářství ke snížení rozpočtových schodků a ke zvýšení konkurenceschopnosti trhů pracovních sil, C. vzhledem k tomu, že průměrná míra zadlužení v eurozóně činila v roce 2005 70,6 %, v roce 2006 kolem 69,4 % a v roce 2007 podle odhadů poklesne na 68 %; vzhledem k tomu, že rozdíl mezi nejnižší a nejvyšší mírou zadlužení činil více než 100 procentních bodů HDP jak v roce 2005, tak v roce 2006, a stejné rozpětí se očekává i v roce 2007; vzhledem k tomu, že jsou tyto údaje stále vyšší než referenční hodnota 60 % pro poměr zadlužení k HDP, což je jeden ze dvou pilířů Paktu stability a růstu, D. vzhledem k tomu, že průměrný schodek v eurozóně činil v roce 2005 2,6% HDP, v roce 2006 kolem 2,0% a v roce 2007 podle odhadů poklesne na 1,5 %; vzhledem k tomu, že rozpětí u míry schodku se blížilo v letech 2005 a 2006 hodnotě 9 procentních bodů, a v roce 2007 se očekává, že poklesne na přibližně 7 procentních bodů, E. vzhledem k tomu, že průměrná míra růstu HDP v eurozóně činila v roce 2005 1,4 %, v roce 2006 přibližně 2,6% a v roce 2007 podle odhadů dosáhne hodnoty 2,1 %; vzhledem k tomu, že rozpětí u míry růstu činilo v letech 2005 a 2006 kolem 5 procentních bodů a podle odhadů se v roce 2007 na této hodnotě udrží; vzhledem k tomu, že jsou tyto míry růstu jasně nižší než míry růstu v ostatních částech světa, F. vzhledem k tomu, že míra nezaměstnanosti v eurozóně v roce 2005 činila 8,6 % (12600000) a v roce 2006 poklesla na 8,1% (11900000); vzhledem k tomu, že se očekává, že v roce 2007 poklesne míra nezaměstnanosti na 7,7% (11500000), a že předpokládaný pokles ukazuje, že snížení schodku povede ke zvýšení hospodářské aktivity a snížení nezaměstnanosti, G. vzhledem k tomu, že do roku 2050 se podle odhadů zvýší výdaje závisející na věkové struktuře o 4% HDP; vzhledem k tomu, že v řadě členských států se v důsledku toho zvýší výdaje závisející na věkové struktuře o 5 až 13 % HDP, což vyvine značný tlak na udržitelnost jejich veřejných financí, zatímco růst poklesne podle odhadů z 2,4% v období 2004-2010 na 1,9% v období 2011-2030 a na pouhé 1,2% v období 2031-2050; vzhledem k tomu, že klesající růst a zvýšené výdaje závisející na věkové struktuře mohou ohrozit hospodářskou a sociální situaci evropských občanů a sociální soudržnost našich společností a mohly by vyvinout desintegrační tlaky na evropské instituce a společné politiky, H. vzhledem k tomu, že Komise a ECB hodnotí každé dva roky plnění maastrichtských kritérií pro přijetí eura u všech členských států, na které se vztahuje výjimka, Zkušenosti s revidovaným Paktem stability a růstu 1. připomíná, že hlavním cílem Paktu stability a růstu je zajistit téměř vyrovnaný nebo přebytkový rozpočet ve střednědobém horizontu a udržitelnost a stabilitu veřejných financí, což je nezbytné vzhledem k budoucím demografickým problémům; 2. oceňuje skutečnost, že mnohé členské státy vyvinuly značné úsilí ve snaze splnit své závazky ohledně Paktu stability a růstu; avšak zdůrazňuje, že je stále příliš brzy na hodnocení výsledků, kterých bylo dosaženo prostřednictvím revidovaného paktu; 3. sdílí obavy Komise, pokud jde o provádění preventivní části paktu, zejména s ohledem na ty členské státy, kterým se dosud nepodařilo dosáhnout rovnováhy veřejných financí; 4. má obavu, že pokud bude revidovaný pakt, zejména jeho nápravná část, uplatňován příliš shovívavě, vznikne riziko vysokého a trvalého veřejného dluhu, který by mohl vážně ohrožovat rovnováhu veřejných financí a zaměstnanost; 5. zdůrazňuje, že postoj členských států k revidovanému paktu rozhodne s konečnou platností o jeho úspěchu nebo nezdaru; upozorňuje na to, že není pravděpodobné, že by veřejnost nebo hospodářské subjekty přijaly jakoukoli další revizi; 6. vyjadřuje obavy, že rozdíly v rozpětí u členských států v oblasti schodku, zadlužení a růstu by se mohly prohloubit, což by mohlo mít za následek oslabení jednotné měny, utlumení hospodářského růstu a omezení možností v oblasti zaměstnanosti; nabádá členské státy, aby prováděly koordinovanou hospodářskou politiku, která sníží zjištěná rozpětí a povede k dalšímu sbližování směrem k nižším úrovním schodku a zadlužení a k vyššímu růstu; 7. vyjadřuje obavy z pomalého tempa snižování veřejného dluhu v některých členských státech; staví se proti nikdy nekončícím a bezvýsledným postupům v případě schodku a vyzývá proto Radu a Komisi, aby podnikly v tomto směru okamžité a rozhodné kroky; doporučuje, aby byla zachována důvěryhodnost postupu při nadměrném schodku a hodnocení členských států podle jednotného standardu; 8. rád by se dozvěděl, do jaké míry může být evropský růst cyklický, a upozorňuje na potřebu zvýšení růstového potenciálu Evropské unie jakožto prostředku tvorby zaměstnanosti; připomíná členským státům, že vyšší míra růstu a zaměstnanosti by měla mít za následek podstatné zvýšení daňových příjmů - a tím i snížení rizika nadměrných schodků - a zároveň by umožnila podstatné snížení veřejného dluhu; 9. zdůrazňuje, že porušování paktu by mohlo v konečných důsledcích ohrozit společnou měnovou politiku a přispět k zesilování tlaku na zvyšování úrokových sazeb; podtrhuje skutečnost, že nezávislá Evropská centrální banka je nezbytným předpokladem k udržení cenové stability, a tím k vytvoření takových podmínek hospodářských politik, které přispívají k vysoké míře růstu a zaměstnanosti; 10. domnívá se proto, že je naléhavě nutné, aby členské státy přizpůsobily svou fiskální politiku požadavkům společné hospodářské a měnové politiky s cílem dále zvyšovat prosperitu evropských občanů; domnívá se, že společný rozpočtový harmonogram a rámec by se měly vztahovat na všechny členské státy; 11. oceňuje skutečnost, že revidovaný pakt umožňuje rozpracovávat programy reforem, jež mají realistické termíny a střednědobé rozpočtové cíle; 12. vyslovuje souhlas s názorem, že programy reforem zpracované na míru a přizpůsobené potřebám členských států by měly umožnit lepší provádění preventivní části paktu; 13. vyjadřuje politování nad tím, že členské státy dostatečně nevyužívají své příznivé hospodářské situace k tomu, aby provedly důležité strukturální reformy, jež by v dlouhodobější perspektivě zajistily fiskální konsolidaci, hospodářský růst a vyšší zaměstnanost; Naléhavé úkoly 14. připomíná, že Pakt stability a růstu je nejdůležitějším a nejúčinnějším nástrojem ke koordinaci hospodářských politik v Evropské unii; zdůrazňuje, že dokud bude pakt prováděn důsledně a energicky, povedou hospodářské politiky nadále k vyššímu růstu a k vyšší míře zaměstnanosti; 15. vyjadřuje znepokojení nad odhady Komise, které naznačují dramatický nárůst výdajů závisejících na věkové struktuře, zatímco dlouhodobé vyhlídky růstu ukazují, že v budoucnu dojde k poklesu; spojíme-li obě tyto skutečnosti, nezbytně z toho vyplývá obrovský tlak na udržitelnost veřejných financí členských států; 16. vyjadřuje znepokojení nad předpoklady, že šest členských států je vystaveno vysokému riziku, pokud jde o dlouhodobou udržitelnost jejich veřejných financí, a to z důvodu rozpočtových dopadů vyplývajících ze stárnutí obyvatelstva, a o deseti členských státech se soudí, že jsou vystaveny střední míře rizika; pouze devět členských států má nízkou míru rizika; 17. vyzývá k hledání řešení tohoto závažného rozpočtového problému EU; připomíná, že veřejné zadlužení je zapotřebí snižovat rychlejším tempem v obdobích hospodářské konjunktury - a zdržet se přitom procyklických opatření - a že je nutno provádět strukturální a daňové reformy zaměřené na zlepšení hospodářské výkonnosti členských států; vybízí členské státy, aby využily současné hospodářské konjunktury k provedení nezbytných reforem na trhu práce a v odvětví služeb a ke snížení administrativní zátěže podniků; domnívá se, že stále existuje prostor pro nezbytné zvyšování investičních činností, a proto požaduje strukturální reformy a další opatření, které by mohly trvale zlepšit investiční klima a zvýšit investice; 18. požaduje, aby se veřejné výdaje přeorientovaly na hromadění fyzického a lidského kapitálu a vytváření partnerství veřejného a soukromého sektoru činných v oblastech inovace, obnovitelných energií, vzdělávání a odborné přípravy, výzkumu, informačních technologií, telekomunikací, dopravních sítí atd.; 19. vítá skutečnost, že do odhadů provedených členskými státy na léta 2007 a 2008 bylo zahrnuto snížení schodku HDP o 0,5 %, jak stanovil revidovaný pakt; sdílí obavy Komise z toho, že v průměru roční strukturální změny v roce 2006 nedosáhnou tohoto cíle; je přesvědčen, že vzhledem k příznivým hospodářským výhledům existuje ve většině členských států prostor pro takové strukturální změny, které by šly daleko za rámec doporučovaných 0,5 %; 20. vyzývá členské státy, aby se vyhýbaly nerealistickým rozpočtovým odhadům a aby upustily od jednorázových opatření a "kreativního účetnictví"; doporučuje Radě, aby zajistila, že v členských státech, jež mají neudržitelný veřejný dluh, bude do roku 2015 nové veřejné zadlužování buď neústavní nebo nezákonné na základě zkušeností, které se osvědčily v některých členských státech a regionech Evropské unie; doporučuje, aby Komise vypracovala studii o osvědčených postupech v oblasti statistického zpracování poskytovaných fiskálních údajů a účtování aktiv a pasiv veřejných rozpočtů v členských státech; 21. vítá nedávné dohody euroskupiny o společném projednávání rozpočtových odhadů s cílem určit ex ante vhodnou fiskální strategii pro daný následující rok a je přesvědčen, že by o těchto odhadech měla být v Evropském parlamentu společně se zástupci národních parlamentů uspořádána veřejná rozprava; 22. doporučuje prozkoumat, zda stanovit jednotný kalendář pro rozpočtové postupy v celé Evropské unii a současně rozšířit rozpočtové plánování za současnou hranici jednoho roku; je toho názoru, že rozpočtové plánování členských států musí být založeno na jednotných předpokladech ohledně klíčových hospodářských parametrů, aby bylo v celé Evropské unii jednotně hodnoceno a vytvářeno; 23. upozorňuje členské státy, aby musí poskytovat Komisi vysoce kvalitní statistické údaje, aby bylo možné porovnávat veřejné schodky a zadlužení; vybízí Komisi, aby důkladně kontrolovala kvalitu statistických údajů, které přicházejí z členských států; vyzývá Komisi, aby učinila veškeré kroky, včetně sankčních opatření, které budou zapotřebí k tomu, aby členské státy poskytovaly vysoce kvalitní, spolehlivé, jednoznačné a srovnávatelné statistické údaje, včetně všech současných i budoucích závazků (např. důchodů a zdravotní péče); vybízí Komisi, aby tuto práci dokončila v co nejkratším termínu; 24. vyjadřuje souhlas s názorem Komise, že nezávislé instituce a specifická pravidla týkající se rozpočtové rovnováhy mají velmi příznivý vliv na střednědobé cíle členských států a na dlouhodobou stabilitu vyvážených veřejných financí; 25. konstatuje, že se Komise ve své poslední konvergenční zprávě z prosince 2006 domnívá, že většina z hodnocených členských států učinila pokrok, ale žádný z nich v současné době nesplňuje všechny nezbytné podmínky k přijetí eura; 26. připomíná, že se maastrichtská kritéria, podle kterých Komise vypracovala své hodnocení, musí uplatňovat u všech stejně, to znamená jak bez ztěžování vsstupu členských států do eurozóny, tak i bez shovívavé interpretace těchto kritérií; 27. vybízí Komisi, aby prozkoumala výhody vytváření vnitrostátních nezávislých orgánů řídících určování roční úrovně schodku v souladu se střednědobým cílem vyváženého rozpočtu; 28. vítá úsilí Rady a Komise týkající se zlepšení řízení rozpočtových statistik ohledně sdělování fiskálních údajů a doporučení členským státům o standardech celé EU týkajících se statistických úřadů, včetně zásad profesionální nezávislosti, důvěrnosti, spolehlivosti a aktuálnosti údajů a přiměřenosti zdrojů statistických úřadů a zlepšeného monitorování práv, pokud se týká Komise; 29. domnívá se, že existuje prostor pro zlepšení rozdělování veřejných statků a implicitní odpovědnosti v zájmu zvyšování transparentnosti a srovnatelnosti a pro vytvoření zdravějšího základu pro rozhodování; domnívá se, že by Komise měla v této oblasti přijít s určitou iniciativou; 30. lituje nedostatečné koordinace politik v eurozóně, upozorňuje na odlišnosti ve fiskálních politikách členských států eurozóny a je znepokojen možnými protichůdnými dopady takové nedostatečné koordinace; vybízí k tomu, aby se dále zkoumaly různé typy strukturálních a makroekonomických reforem a související opatření včetně jejich vzájemných působení a dopadů na různé fáze hospodářského cyklu, neboť tak bude možné určit nejlepší možné způsoby, jak posilovat veřejné finance, a současně provádět Lisabonskou strategii; * * * 31. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států. [1] Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 5. [2] Úř. věst. C 298 E, 8.12.2006, s. 249. [3] Přijaté texty, P6_TA(2006)0485. --------------------------------------------------