Návrh nařízení Rady o obchodních normách pro vejce (předložený Komisí) /* KOM/2006/0089 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 28.02.2006 KOM(2006) 89 v konečném znění Návrh NAŘÍZENÍ RADY o obchodních normách pro vejce (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA Nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 o některých obchodních normách pro vejce stanoví několik pravidel pro uvádění vajec na trh, včetně mnoha velmi technických pravidel. Uvedené nařízení bylo od přijetí v roce 1990 šestkrát změněno. Početné změny byly provedeny buď za účelem zavedení nových požadavků, jako v případě označování vajec rozlišovacím číslem producenta, nebo ve snaze přizpůsobit určité technické normy novým potřebám trhu. Z důvodu těchto změn se nařízení stalo nejasné. Zjednodušení právních předpisů Společenství je hlavním cílem zemědělské politiky a tvorby právních předpisů. Komise to zdůraznila v nedávném sdělení o zjednodušení a zlepšení právní úpravy společné zemědělské politiky [KOM(2005) 509 v konečném znění ze dne 19. října 2005]. Nahrazení nařízení Rady (ES) č. 1907/90 zjednodušenými a racionálnějšími ustanoveními, jakož i přesun technických prvků do prováděcího nařízení Komise jsou součástí tohoto kontextu. Návrh NAŘÍZENÍ RADY o obchodních normách pro vejce RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2771/75 ze dne 29. října 1975 o společné organizaci trhu s vejci[1], a zejména na čl. 2 odst. 2 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh Komise,[2] vzhledem k těmto důvodům: 1. Obchodní normy pro vejce mohou přispět ke zlepšení jakosti vajec a následně usnadnit jejich prodej. Je proto v zájmu producentů, obchodníků a spotřebitelů, aby se obchodní normy uplatňovaly. 2. Zkušenosti získané při používání nařízení Rady (EHS) č. 1907/90 ze dne 26. června 1990 o některých obchodních normách pro vejce[3] jasně ukázaly potřebu dalších změn a zjednodušení. Nařízení (EHS) č. 1907/90 by proto mělo být zrušeno a nahrazeno novým nařízením. 3. Normy by se měly v zásadě vztahovat na všechna slepičí vejce druhů Gallus gallus , která jsou uváděna na trh ve Společenství. Přesto je však vhodné vyloučit z oblasti působnosti uvedených norem některé formy přímého prodeje od producenta konečnému spotřebiteli, jde-li o malá množství. 4. Je třeba jasně odlišovat vejce vhodná k přímé lidské spotřebě od vajec, zejména rozbitých nebo inkubovaných, která jsou nevhodná k přímé lidské spotřebě a jsou určena pro potravinářský a jiný průmysl. Je proto třeba rozlišovat dvě třídy jakosti vajec, třídu A a třídu B. 5. Spotřebitel musí být schopen rozlišit vejce různé jakosti a hmotnosti a identifikovat způsob chovu použitý v souladu se směrnicí Komise 2002/4/ES ze dne 30. ledna 2002 o registraci zařízení pro chov nosnic, kterou stanoví směrnice Rady 1999/74/ES[4]. Tomuto požadavku je třeba vyhovět prostřednictvím označování vajec a obalů. 6. Vejce by měla být označena rozlišovacím číslem producenta, jak stanoví směrnice 2002/4/ES, aby bylo možné sledovat vejce uvedená na trh a určená k lidské spotřebě. 7. Ve snaze zabránit podvodným postupům se vejce třídy A označují co nejdříve po nakladení. 8. Třídírny, které jsou schváleny v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu[5], třídí vejce podle jakosti a hmotnosti. 9. Ve snaze zajistit, aby třídírny byly vhodně vybaveny pro třídění vajec a balení vajec třídy A, by měly mít rovněž oprávnění příslušných orgánů a dostat kód třídírny, který usnadňuje sledování vajec uvedených na trh. 10. V zájmu producentů i spotřebitelů je nezbytné, aby vejce dovezená ze třetích zemí splňovala normy Společenství. Zvláštní předpisy platné v určitých třetích zemích mohou být důvodem odchylek od uvedených norem, je-li zaručena rovnocennost právních předpisů. 11. Členské státy určí agentury nebo subjekty odpovědné za kontrolu tohoto nařízení. Kontrolní postupy musí být jednotné. 12. Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení ustanovení tohoto nařízení. 13. Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by se měla přijmout v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[6], PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 – Předmět a oblast působnosti 1. Toto nařízení stanoví podmínky uvádění vajec vyprodukovaných ve Společenství nebo dovezených ze třetích zemí na trh ve Společenství. Tyto podmínky uvádění na trh se rovněž vztahují na vejce určená na vývoz mimo Společenství. 2. Toto nařízení se nevztahuje na vejce, která spotřebiteli pro jeho osobní spotřebu prodává přímo producent: a) na svém vlastním hospodářství, b) na místním veřejném trhu v regionu produkce dotčeného členského státu, s výjimkou dražebních trhů, nebo c) při podomním prodeji. Článek 2 – Definice Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice: 1) „vejci“ se rozumí slepičí vejce ve skořápce druhů Gallus gallus vhodná k přímé lidské spotřebě nebo ke zpracování v potravinářském průmyslu, s výjimkou rozbitých vajec, inkubovaných vajec a vařených vajec; 2) „rozbitými vejci“ se rozumí vejce vykazující porušení jak skořápky, tak i blány, což má za následek ohrožení obsahu; 3) „inkubovanými vejci“ se rozumí vejce od okamžiku jejich umístění do inkubátoru; 4) „uváděním na trh“ se rozumí držení nebo vystavování za účelem prodeje, nabízení k prodeji, prodej, dodávání nebo jakákoliv jiná forma uvádění na trh; 5) „produkčním místem“ se rozumí zařízení pro chov nosnic schválené v souladu se směrnicí 2002/4/ES; 6) „třídírnou“ se rozumí podnik pro třídění vajec podle jakosti a hmotnosti, schválený v souladu s nařízením (ES) č. 853/2004; 7) „konečným spotřebitelem“ se rozumí poslední spotřebitel potraviny, který nepoužije potravinu v rámci provozování potravinářského podniku nebo činnosti. Článek 3 – Třídy jakosti a hmotnosti 1. Vejce jsou tříděna podle jakosti takto: - třída A neboli „čerstvá“, - třída B neboli „druhá jakost“. 2. Vejce třídy A jsou tříděna podle hmotnosti. 3. Vejce třídy B se mohou dodávat pouze do potravinářského a jiného průmyslu. Článek 4 – Označování vajec 1. Vejce třídy A se označují rozlišovacím číslem produkčního místa, jak je stanoveno v bodu 2 přílohy směrnice 2002/4/ES, aby bylo mimo jiné možné určit způsob chovu. 2. Označování vajec v souladu s odstavcem 1 se uskuteční v produkčním místě nebo v první balírně, do níž jsou vejce dodána. 3. Odchylně od čl. 1 odst. 2 jsou vejce, která konečnému spotřebiteli pro jeho osobní spotřebu prodává producent na místním veřejném trhu v dotčeném produkčním regionu členského státu, označována v souladu s prvním odstavcem tohoto článku. Členské státy však mohou vyloučit z tohoto požadavku producenty, jejichž podniky nepřekročily 50 nosnic, jsou-li název a adresa podniku uvedeny v místě prodeje. Článek 5 – Třídírny 1. V třídírnách by vejce měla být tříděna podle jakosti a hmotnosti. 2. Příslušný orgán udělí třídírnám povolení třídit vejce a přidělí kód třídírny všem podnikům nebo producentům, jejichž prostory a technické zařízení jsou vhodné pro třídění vajec podle jakosti a hmotnosti. Uvedené povolení je možné odebrat, nejsou-li nadále splněny požadované podmínky stanovené v prováděcích pravidlech přijatých podle článku 11. Článek 6 – Dovoz vajec 1. Na žádost dotčených zemí Komise zhodnotí obchodní normy pro vejce použitelné ve vyvážejících třetích zemích. Toto hodnocení se rozšíří na pravidla označování a vylepování štítků, způsobů chovu a kontrol, jakož i provádění. Zjistí-li se, že pravidla poskytují dostatečné záruky, pokud jde o rovnocennost s právními předpisy Společenství, jsou vejce dovezená z dotčených zemí označena rozlišovacím číslem rovnocenným s číslem podle čl. 4 odst. 1. 2. Je-li to nezbytné, vede Komise se třetími zeměmi jednání, jejichž cílem je najít vhodné způsoby pro poskytování záruk, jak je uvedeno v odstavci 1, a uzavřít o takových zárukách dohody. 3. Nejsou-li poskytnuty dostatečné záruky, pokud jde o rovnocennost pravidel, jsou vejce dovezená z dotčených třetích zemí označena kódem umožňujícím identifikaci země původu a označení způsobů chovu jako „neupřesněné“. Článek 7 – Kontroly 1. Členské státy určí agentury, jejichž úkolem je kontrolovat dodržování tohoto nařízení. 2. Agentury uvedené v odstavci 1 kontrolují produkty, na které se vztahuje toto nařízení, ve všech stádiích uvádění na trh, včetně nakládky, vykládky a přepravy. Kromě náhodného odběru vzorků se kontroly provádějí na základě analýzy rizika, přičemž se zohlední druh a výkonnost dotčených zařízení, jakož i bývalé záznamy hospodářského subjektu, pokud jde o dodržování obchodních norem pro vejce. 3. V případě vajec třídy A dovezených ze třetích zemí se kontroly stanovené v odstavci 2 provádějí při celním odbavení a před uvedením do volného oběhu. Vejce třídy B dovezená ze třetích zemí jsou propuštěna do volného oběhu pouze za předpokladu, že se jejich konečné místo určení ve zpracovatelském průmyslu zkontroluje při celním odbavení. Článek 8 – Sankce Členské státy stanoví pravidla pro ukládání sankcí za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odstrašující. Článek 9 – Sdělení Členské státy a Komise si navzájem sdělují údaje nezbytné pro používání tohoto nařízení. Článek 10 – Výbor 1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro drůbeží maso a vejce. 2. V případě odkazů na tento článek se použijí články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES. Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 11 – Prováděcí pravidla Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se stanoví postupem podle čl. 10 odst. 2 a upravují zejména: 1) četnost sběru vajec, dodávky a konzervaci vajec a manipulaci s nimi; 2) kritéria jakosti a třídy hmotnosti, jakož i výjimky z požadavků na třídění; 3) podrobnosti údajů na vejcích a na jejich balení; 4) kontroly a inspekce; 5) obchod se třetími zeměmi; 6) sdělení uvedená v článku 9. Článek 12 – Zrušení 1. Nařízení (EHS) č. 1907/90 se zrušuje od 1. července 2007. 2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze. Článek 13 – Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se ode dne 1. července 2007. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Radu předseda / předsedkyně PŘÍLOHA Srovnávací tabulka Komise (EHS) č. 1907/90 | Toto nařízení | Článek 1 | Článek 2 | Čl. 2 odst. 1 | Čl. 1 odst. 1 | Čl. 2 odst. 3 | – | Čl. 2 odst. 4 | – | Článek 3 | – | Článek 4 | – | Čl. 5 odst. 1 a 3 | Článek 5 | Čl. 5 odst. 2 | – | Čl. 6 odst. 1 a 2 | Článek 3 | Čl. 6 odst. 3 | Článek 11 | Čl. 6 odst. 4 a 5 | – | Čl. 7 odst. 1 písm. a) | Čl. 4 odst. 1 | Čl. 7 odst. 1 písm. b) a c) | Článek 6 | Čl. 7 odst. 1 písm. d) | Článek 11 | Čl. 7 odst. 2 | – | Článek 8 | – | Článek 9 | – | Článek 10 | – | Článek 11 | – | Článek 12 | – | Článek 13 | – | Článek 14 | – | Článek 15 | – | Čl. 16 odst. 1 první věta | Čl. 1 odst. 2 | Článek 17 | – | Článek 18 | Čl. 7 odst. 1 a 2 | Článek 19 | – | Čl. 20 odst. 1 | Článek 11 | Čl. 20 odst. 2–4 | – | Článek 21 | Článek 8 | Čl. 22 odst. 1 | Článek 9 | Článek 22a | – | Článek 23 | Článek 12 | Článek 24 | Článek 13 | Příloha I | Příloha | [1] Úř. věst. L 282, 1.11.1975, s. 49. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1913/2005 (Úř. věst. L 307, 25.11.2005, s. 2). [2] Úř. věst. C […] […], s. […] [3] Úř. věst. L 173, 6.7.1990, s. 5. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1039/2005 (Úř. věst. L 172, 5.7.2005, s. 1). [4] Úř. věst. L 30, 31.1.2002, s. 44. Směrnice ve znění aktu o přistoupení z roku 2003. [5] Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 55. Opravené znění: Úř. věst. L 226, 25.6.2004, s. 22. [6] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.