ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Byla zvažována řada možností politiky pro zlepšení využívání digitálních nástrojů a postupů, přeshraniční fúze, rozdělení a přeměny a pro řešení právních konfliktů. Pro každou z těchto oblastí politiky byly zvoleny upřednostňované možnosti. Upřednostňovaná možnost pro lepší využívání digitálních nástrojů a postupů by zavedla harmonizovaná pravidla pro online zápis společností a poboček do rejstříku a ukládání dokumentů společností, jakož i zvýšenou transparentnost informací týkajících se společností v obchodních rejstřících. Pro přeshraniční působení by upřednostňované možnosti pro informování, konzultace a účast zaměstnanců i) zavedly cílené změny stávajících pravidel pro přeshraniční fúze; ii) uplatnily tato pravidla také na přeshraniční rozdělení a přeměny; a iii) stanovily zvláštní opatření pro přeshraniční rozdělení a přeměny v důsledku pociťovaných vyšších rizik pro zaměstnance spojených s těmito činnostmi. Upřednostňované možnosti by rovněž zavedly harmonizovaná pravidla pro ochranu věřitelů a menšinových akcionářů při veškerých přeshraničních činnostech. Upřednostňovaná možnost pro přeshraniční přeměny by zavedla pravidla a postupy, jež by od členských států vyžadovaly, aby v jednotlivých případech posoudily, zda dotyčná přeshraniční přeměna nepředstavuje vykonstruované ujednání určené k získání neodůvodněných daňových zvýhodnění nebo k neoprávněnému ohrožení práv zaměstnanců, menšinových akcionářů nebo zaměstnanců. Pro kolizní normy by upřednostňovaná možnost harmonizovala příslušná pravidla, zejména hraniční určovatel vycházející z místa založení společnosti. Celkově se upřednostňované možnosti v přispívání k politickým cílům iniciativy vzájemně doplňují. To znamená, že by největšího dopadu bylo dosaženo, pokud by se balíček skládal ze všech pěti oblastí politiky. Tyto oblasti politiky jsou však samostatné a balíček by se mohl skládat pouze z některých z nich.
Subjekty veřejného sektoru mají v držení obrovská množství údajů, které se nazývají informace veřejného sektoru, např. právní, dopravní, meteorologické, hospodářské a finanční údaje. Pokud je umožněno, aby tyto údaje byly opakovaně používány pro jiné účely, včetně komerčních (např. pro satelitní navigační služby, aplikace o počasí atd.), může to podpořit hospodářský růst, urychlit inovace a pomoci při řešení různých společenských problémů, například v oblasti zdravotní péče nebo veřejné dopravy. Směrnice 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru (směrnice o informacích veřejného sektoru) vytvořila základní právní rámec pro opakované použití informací veřejného sektoru na jednotném trhu tím, že pro subjekty veřejného sektoru stanovila určité povinnosti. V souladu s článkem 13 směrnice (ustanovení o přezkumu) a v návaznosti na závazek učiněný během přezkumu v polovině období provádění strategie pro jednotný digitální trh zahrnuje toto posouzení dopadů hodnocení provádění stávající podoby směrnice a stanoví možnosti politik, které jsou zapotřebí pro řešení čtyř okruhů problémů: 1.Dynamická data: Poskytování přístupu k údajům, jež se nacházejí v držení subjektů veřejného sektoru, v reálném čase a za použití vhodných technických prostředků (rozhraní pro programování aplikací), zejména dynamickým datům, je málo časté. To znamená, že dynamická data často nemohou být opakovaně použita pro vývoj nových výrobků a služeb, například cestovních aplikací v reálném čase. 2.Vybírání poplatků: Některé subjekty veřejného sektoru nadále vybírají za opakované použití údajů veřejného sektoru příliš vysoké poplatky – mnohem více, než je nutné pro pokrytí nákladů na reprodukci a šíření. Takovéto poplatky jsou z makroekonomického hlediska kontraproduktivní, neboť představují pro malé a střední podniky (MSP) překážku v přístupu na trh. V důsledku toho mají poplatky tendenci posilovat velké nadnárodní subjekty, a to na úkor malých a středních podniků, neboť ty si nemohou dovolit veřejné údaje nakupovat. Bylo prokázáno, že zrušení poplatků vede zpravidla k prudkému nárůstu poptávky po údajích veřejného sektoru, což se projevuje více inovacemi, větším hospodářským růstem, a v konečném důsledku vyššími příjmy do rozpočtů veřejného sektoru (prostřednictvím daní). 3.Oblast působnosti směrnice o informacích veřejného sektoru: Údaje vytvářené odvětvím veřejných služeb a dopravy jsou cenné a mají obrovský potenciál pro opakované použití. Na subjekty působící v těchto odvětvích se však směrnice o informacích veřejného sektoru nevztahuje. Totéž platí pro údaje z výzkumu financovaného z veřejných prostředků, tedy další cenný zdroj údajů. 4.Blokování údajů veřejného sektoru: Držitelé veřejných údajů někdy uzavírají smlouvy se soukromým sektorem, aby tak ze svých údajů vytěžili více. To vytváří riziko nadměrné výhody „prvního hráče na tahu“, z čehož těží velké společnosti, a tím se omezuje počet potenciálních dalších uživatelů daných údajů.
Očekává se, že upřednostňovaná možnost především vytvoří přímé hospodářské přínosy pro obchodníky EU prostřednictvím nárůstu prodeje v ekonomice digitálních platforem, což by přineslo prospěch i pro on-line platformy. Odhaduje se, že návrh bude schopen zvrátit tlumící účinek na ekonomiku on-line platforem vyplývající z chybějící důvěry podnikových uživatelů. Očekává se, že odvrácení tohoto účinku povede k ziskům v rozmezí 0,81 miliardy a 4,05 miliardy EUR.

Obrat podniků navíc přímo ovlivňuje zviditelnění, které získávají na všeobecných internetových vyhledávačích. Povinnost transparentnosti určování pořadí v obecném vyhledávání by tedy umožnilo větší předvídatelnost pro podnikové uživatele.

Taková povinnost by současně pomohla podnikům zpracovat fundovanější strategie optimalizace vyhledávání a umožnila větší rozhled, který by mohl vést podniky k přístupu na nové trhy a využití příležitosti inovací nabízené on-line a tím také zvýšit jejich konkurenceschopnost. Bylo by to prospěšné zejména pro malé a střední podniky a podniky, které se nevyskytují na internetu, nebo se tam začínají objevovat. Lepší náhled do politik určování pořadí by podnikovým uživatelům také pomohl chopit se příležitostí inovací nabízených on-line.

Očekává se také, že upřednostňovaná možnost bude mít prosoutěžní účinek mezi vyhledávači a srovnávacími internetovými stránkami zásluhou zvýšené transparentností, neboť veřejné politiky určování pořadí mohou poskytnout větší prostor pro rozlišování začínajících podniků, nových subjektů a rovněž existujících aktérů. Hospodářská soutěž v oblasti jakosti výrobků a služeb mezi podnikovými uživateli závislá na vyhledávačích pro jejich marketingové strategie by se mohla také zvýšit z důvodu lepšího náhledu do politik určování pořadí – v rozsahu, v jakém tvorba internetových stránek těchto podnikových uživatelů není v současné době optimální pro dosažení zviditelnění. Není vyloučeno, že upřednostňovaná možnost přispěje stejnou mírou k objektivnějšímu výsledku pro spotřebitele ve formě důležitějších výsledků, které se dají snadněji zjistit. Povinnost transparentnosti stanovená v právních předpisech EU by posílila schopnost podniků používat takové ustanovení v soudním řízení. A nakonec by byla užitečným doplňkem k donucovacím nástrojům podle právních předpisů o hospodářské soutěži, jelikož by umožnila větší náhled do případného diskriminačního chování. Mohlo by se očekávat, že zvýšená důvěra ve vyhledávače, která by vyplývala z iniciativy, vyváží omezené náklady.

Přímé sociální přínosy vyplývající z větší předvídatelnosti a transparentnosti on-line si lze představit především u osob samostatně výdělečně činných nebo mikropodniků, které podnikají prostřednictvím digitálních platforem. Zahrnuje to profesionální uživatele platforem ekonomiky sdílení (ačkoli hranice mezi profesionálním a osobním použitím se v EU stanoví na vnitrostátní úrovni), ale přesnou povahu a rozsah těchto přínosů nelze kvantifikovat.

Možno očekávat, že upřednostňovaná možnost buď zvýší pracovní příležitosti, nebo zachová ty existující.

Od opatření se neočekávají žádné přímé environmentální přínosy.
Pouze několik málo konzultovaných zúčastněných stran (vnitrostátní orgány) se domnívalo, že by vymezený problém a jeho příčiny zcela odstranila možnost bez právních předpisů. Co se týká hospodářských sdružení, polovina respondentů ve veřejné konzultaci Komise podpořila závazné minimální normy EU, zatímco ostatní by se spokojili s vnitrostátními normami nebo se zachováním stávající situace. Naprostá většina respondentů, jakož i občanská společnost, odborové svazy a Evropský parlament (usnesení z října 2017) se domnívají, že by upřednostňovanou možností měl být široký legislativní rámec EU pro ochranu oznamovatelů.
Náklady pro orgány veřejné moci za období 2018–2040 se odhadují na přibližně 268 milionů EUR*, z čehož 17 milionů EUR souvisí s certifikací poskytovatelů řešení a 251 milionů EUR s prosazováním. Očekává se, že vnitrostátní správní orgány budou investovat do nových IT systémů nebo přizpůsobí stávající systémy. Očekává se, že náklady na dodržování předpisů na straně podniků se budou pohybovat kolem 4,4 miliardy EUR. Dopady na zaměstnanost mohou být mírně nepříznivé, stanou-li se pracovníci nadbytečnými kvůli menšímu objemu práce s dokumentací. To bude kompenzováno celkovým růstem odvětví. Větší poptávka po IT řešeních a systémech pravděpodobně přinese více příležitostí pro poskytovatele IT, což povede ke zvýšení vysoce kvalifikované zaměstnanosti. Mohou se projevit mírně negativní externality způsobené nárůstem znečištění ovzduší vodní dopravou, jež se za období 2018–2040 odhadují na zhruba 41 milionů EUR*.
·Nedostatečné kontroly rizik migrace a bezpečnostních rizik při zpracování žádostí o udělení víza – nerovnoměrné kontroly mezi jednotlivými členskými státy s tím, že stávající IT systémy (včetně těch, které budou v budoucnu interoperabilní) nejsou za tímto účelem využívány.

·Nedostatečné biometrické údaje umožňující zjištění totožnosti nezletilých osob – podle platných právních předpisů EU se otisky prstů nesnímají u dětí mladších 12 let, což znamená, že děti, zejména ty, které jsou vystaveny riziku obchodování s lidmi, jsou obtížněji identifikovatelné.

Na základě hodnocení systému VIS z roku 2016 a s cílem reagovat na nové výzvy v oblasti víz, hranic a bezpečnosti a navázat propojení se stávajícími a budoucími IT systémy se posouzení dopadu zabývalo čtyřmi problémovými oblastmi:

Čeho by měla tato iniciativa dosáhnout?

IT databáze v oblasti hranic a bezpečnosti jsou na úrovni EU zavedeny s cílem pomoci vnitrostátním orgánům při spolupráci a sdílení informací v této oblasti.
Navzdory pokračujícím opatřením na úrovni EU a na vnitrostátní a místní úrovni snižování smrtelných silničních nehod v posledních letech stagnovalo a zdá se nepravděpodobné, že bude dosažen strategický cíl EU snížit do roku 2020 smrtelné silniční nehody v porovnání s rokem 2010 na polovinu. Jsou zapotřebí posílená opatření v celé této oblasti, a to i pokud jde o silniční infrastrukturu, která zůstává důležitou příčinou nehod a závažným faktorem přibližně u 30 % nehod. Posouzení dopadů a konzultace odhalily dva hlavní problémy: velký podíl cest po síti TEN-T na východě a částečně také na západě Evropy se uskutečňuje na silnicích s nízkou úrovní bezpečnosti silničního provozu a integrovaná bezpečnost silnic mimo síť TEN-T je nízká. Mezi celkovou bezpečností silnic v západních a východních členských státech EU existují velké rozdíly.

U kombinace možností politiky 2 a C se očekávají následující dopady: - Pozitivní dopad z hlediska snížení smrtelných silničních nehod odhadem o 3 200 životů a odhadovaného snížení vážných zranění o 20 700 během období 2020–2030 ve srovnání s výchozím scénářem (záchrana 14 650 životů a předejití 97 502 vážným zraněním v letech 2020–2050). - Řádná návaznost postupů RISM obecně a inspekcí v rámci sítě konkrétně povedou k řadě zásahů malého rozsahu v dotčené silniční síti. Tyto aktivity obvykle provádějí malé a střední podniky, které proto budou mít z této iniciativy pravděpodobně prospěch. - Opatření by mohla mít rovněž malé pozitivní dopady na životní prostředí. Méně dopravních nehod by mohlo okrajově zlepšit celkový tok dopravy. To by mohlo vést ke snížení dopravních zácp, a tím ke snížení spotřeby energie a atmosférických emisí. Očekává se však, že tyto dopady budou velmi omezené, a nejsou proto vyčísleny.
V rámci upřednostňované možnosti by byl vytvořen zjednodušený právní rámec založený na zásadách. Tím by TLD .eu získala flexibilitu nezbytnou k přizpůsobení se rychle se měnícím technickým optimalizacím systému DNS, mj. pokud jde o bezpečnostní prvky. Koncoví uživatelé by mohli těžit z výhod, jež z technických optimalizací plynou, aniž by museli být znevýhodněni časem nezbytným ke změnám nařízení. Upřednostňovaná možnost by rovněž zlepšila fungování TLD .eu a podpořila inovace v ekosystému domény .eu, a to jak na úrovni rejstříku, tak na navazujících trzích s elektronickými podatelnami a žadateli o registraci, a zajistila tak, že evropští občané a podniky budou mít užitek z kvalitnějšího produktu.

TLD. eu by se na trhu s TLD stala atraktivnější, což by mělo za následek větší hospodářskou soutěž mezi elektronickými podatelnami. Předpokládá se, že to by zase mělo za následek a) potenciální snížení cen pro konečné uživatele, b) zajištění větší dostupnosti domény .eu a jejích přínosů pro společnost EU, c) zvýšení počtu registrací a zažehnání scénáře, při němž míra obnovování klesne pod prahovou hodnotu, která by ohrožovala finanční udržitelnost doménového jména.

Tato možnost znamená změnu ve struktuře správy a zřízení samostatného orgánu, který poskytuje poradenství v oblasti strategických rozhodnutí týkajících se fungování TLD .eu a dohledu nad rejstříkem. Očekává se, že tyto změny, jež posilují a rozšiřují vstupy nutné pro řádnou správu rejstříku domény .eu, podpoří větší transparentnost a odpovědnost a účinně zmírní potenciální rizika špatného řízení v rámci provozu TLD .eu.

Zavedení kritéria občanství by nadto umožnilo, aby občané EU, kteří žijí ve třetích zemích, mohli rovněž těžit z výhod TLD .eu, a současné zrušení přísných požadavků na přímou registraci bude přínosem k lepší propagaci TLD .eu, například v jiných písmech než v latince.
Po zhodnocení směrnice o pojištění motorových vozidel, která byla poprvé přijata v roce 1972 a několikrát změněna, se dospělo k závěru, že směrnice funguje vcelku dobře, avšak její účinnost negativně ovlivňovaly dva aspekty: 1.Nedostatečná ochrana poškozených v důsledku dopravních nehod motorových vozidel. K tomu přispívaly dva faktory: oZaprvé, jestliže se pojistitel motorových vozidel dostane do insolvence, dříve než vyplatí nároky pojistníků vyplývající z pojistných smluv, neexistují žádná pravidla na úrovni EU, která by zajistila rychlou výplatu poškozeným, zejména pokud pojistitel využívá svobody poskytování služeb a poskytuje pojištění přeshraničně. V nedávných případech takových insolvencí došlo ke značným zpožděním ve výplatě náhrady škody poškozeným. oPovinné minimální částky krytí při pojištění motorových vozidel stanovené ve směrnici od roku 2005 nejsou ve všech členských státech stejné, a to v důsledku různých referenčních období pro různé členské státy, která již nejsou vyhovující. 2.Na pojistníky nepříznivě dopadá rozdílné zacházení a parazitující chování. Zde existují dva faktory: oJestliže pojistník přenese své bydliště nebo sídlo do jiného členského státu EU, není pojistiteli motorových vozidel v novém členském státě bydliště nebo sídla vždy brán v úvahu jeho škodní průběh předchozích pojištění (který vede k získání „bonusu za bezeškodní průběh“ anebo k zařazení v rámci „systému bonus-malus“). oVysoký výskyt řízení motorových vozidel bez uzavřeného pojištění má za následek vyšší pojistné pro pojistníky, než jaké by platili jinak (v takových případech zajišťují výplatu náhrady škody poškozeným garanční fondy, ale ty jsou financovány z daně z pojištění motorových vozidel, což má dopad na pojistníky). Některé nedávné rozsudky Evropského soudního dvora navíc poskytly důležitá objasnění, jež potvrzují oblast působnosti směrnice (na která vozidla a na jaké situace se vztahuje povinnost pojistného krytí škod způsobených provozem motorových vozidel). U tohoto tématu byla navrhovanou variantou politiky kodifikace stávající judikatury, a proto nespadá do oblasti působnosti tohoto posouzení dopadů.
Odhadnout dopady upřednostňovaných řešení z hlediska omezení regulatorních překážek není snadné, neboť žádný z těchto nástrojů v současnosti neexistuje a množství regulatorních překážek v současné situaci (statu quo), tj. bez jakékoliv intervence, závisí na tom, kolik těchto nástrojů (pokud vůbec nějaké) by bylo drženo, kdyby tyto regulatorní překážky nebyly (skutečnost, že tyto produkty momentálně nikdo nedrží, odpovídá prohibitivnímu charakteru těchto překážek). Určité orientační číselné údaje však posouzení dopadu obsahuje. Například pokud by za podmínek současného právního rámce banky, které se v roce 2015 účastnily procesu transparentnosti orgánu EBA, převedly státní dluhopisy ve svém držení na SBBS, čelily by dodatečným kapitálovým požadavkům ve výši až 70 miliard EUR. Modely 1 a 2 by tuto částku stlačily na nulu. Výhody zavedení těchto nových produktů by byly značné. Především by SBBS mohly pomoci bankám, pojišťovnám, penzijním fondům a jiným investorům diverzifikovat jejich portfolia státních dluhopisů a tím ještě více oslabit vazby mezi bankami a státy. Také by mohly pomoci rozšířit nabídku nízkorizikových aktiv denominovaných v eurech, což by mohlo povzbudit globální investory (a tím nepřímo rozšířit přístup ke globálním úsporám, zejména pro malé členské státy), a obecněji rozšířit soubor nástrojů pro sdílení rizik v soukromém sektoru, a to i přes hranice. Posouzení dopadu se pokusilo některé z těchto účinků kvantifikovat, když zvažovalo dva scénáře – jeden, v němž nové trhy dosáhnou pouze omezené velikosti (100 miliard EUR), a druhý, scénář ustáleného stavu, v němž dosáhnou makroekonomicky relevantního objemu (1,5 bilionu EUR). Z analýzy vyplývá, že preferovaná řešení, zejména ta, jež zahrnují tranšování, mohou přispět k větší nabídce nízkorizikových aktiv a větší diverzifikaci rozvahy. Žádná ze zvažovaných variant nemá žádný přímý dopad na životní prostředí, sociální prostředí nebo malé a střední podniky, mohly by však mít nepřímo pozitivní vliv plynoucí z toho, že nové trhy upevňují finanční stabilitu.
Po analýze politických opatření EU týkajících se dopravy byla zjištěna potřeba zavést emisní normy CO2. Tím by bylo stanoveno doplňující opatření na úrovni EU na straně nabídky s ohledem na zajištění účinného odstraňování emisí v odvětví dopravy těžkými vozidly.

C. Dopady upřednostňované možnosti
Pokud by členské státy měly řešit problémy v oblasti bezpečnosti silničního provozu jednotlivě na vnitrostátní úrovni, a to zaváděním zvláštních neharmonizovaných a dodatečných požadavků na bezpečnost vozidel, hrozilo by zejména, že se vytvoří překážky pro volný pohyb motorových vozidel v Unii, což by mělo nepříznivý dopad pro obyvatele i hospodářské subjekty. Opatření na úrovni EU navíc umožňuje postupovat účinněji a provázat přístup s dalšími politikami EU pro bezpečnost silničního provozu v souvislosti se třetím balíčkem opatření v oblasti mobility.
Na dopravu připadá více než 30 % spotřeby energie v EU. Silniční doprava zodpovídá za přibližně 22 % celkových emisí skleníkových plynů v EU. Ve svém sdělení z roku 2016 Evropská strategie pro nízkoemisní mobilitu Komise uvedla, že do roku 2050 by emise skleníkových plynů z dopravy měly být alespoň o 60 % nižší než v roce 1990. Třetí balíček v oblasti mobility bude proto zahrnovat iniciativy s cílem snížit emise z osobních a nákladních automobilů, zvýšit bezpečnost silniční dopravy a snížit znečištění. Přispěje také k omezení závislosti EU na dovozu energie. Pneumatiky vozidel mají vliv na spotřebu paliva (a tedy na emise skleníkových plynů), hluk a bezpečnost. Hodnocení stávajícího nařízení o označování pneumatik ukázalo, že dostatečně nedosahuje svého cíle zvýšit environmentální účinnost silniční dopravy prostřednictvím podpory bezpečných pneumatik se sníženou spotřebou paliva a nízkou hlučností; to je způsobeno: ·nízkou viditelností označení pneumatik a nízkou informovaností veřejnosti o těchto označeních, ·problémy s dodržováním a nedostatečným vynucováním pravidel členskými státy a ·zastaralými výkonnostními třídami, jakož i nepřesnými a neúplnými informacemi.
Účinné a včasné dokončení TEN-T je nezbytné pro efektivní fungování jednotného trhu a rovněž podporuje dekarbonizaci a digitalizaci dopravy a přechod na nízkouhlíkovou mobilitu. V současnosti však dochází ke zpožděním projektů TEN-T kvůli správním postupům a předkladatelé projektů se tak potýkají s nejistotou. V krajních případech může příprava projektu infrastruktury trvat až deset let; v průměru trvá příprava přibližně 4–5 let. Problém je důsledkem nevyhovující organizace postupů vydávání povolení (zahrnující několik etap, aniž by byly stanoveny časové lhůty) a obtížného uplatňování stávajícího právního rámce na přeshraniční zadávání veřejných zakázek. Z těchto důvodů se soukromí investoři zdráhají podílet na infrastrukturních projektech. Nejvíce postiženými zúčastněnými stranami jsou předkladatelé projektů TEN-T, vnitrostátní orgány (zejména orgány pověřené vydáváním povolení) a občanská společnost. Občané se často setkávají s problémy v souvislosti s plným zapojením do plánování projektů, a to kvůli nedostatečné transparentnosti v organizaci postupů. Nebude-li problém účinně vyřešen, dojde podle očekávání k dalším zpožděním projektů a TEN-T nebude do roku 2030 dokončena.
Pro zavlažování v zemědělství by právní nástroj EU s „jednoúčelovým“ přístupem a řízením rizik přinesl největší environmentální, ekonomické i sociální výhody. V rámci integrovaného přístupu k hospodaření s vodou a přizpůsobení se změně klimatu by zemědělci mohli mít výhody z dodávky bezpečnější vody, včetně období sucha, kdy jiné zdroje zavlažování nemusí být k dispozici. Přispěl by zejména ke zmírnění nedostatku vody formou zvýšení opětovného využívání vody za dostupné ceny v množství přibližně 6,6 miliardy m3 ročně oproti výchozímu stavu, tedy 1,7 miliardy m3. Kromě toho by to vytvořilo rovné podmínky pro investory a poskytlo jistotu pro distribuci příslušných produktů na vnitřním trhu, což by rovněž přispělo k prohloubení důvěry veřejnosti k opětovně využívané vodě pro zavlažování.
Problémy při uplatňování osvobození denaturovaného lihu od daně ·Byly zváženy legislativní i nelegislativní možnosti, jak tento problém řešit. Byla zvažována opatření k budování kapacit / budování důvěry jakožto samostatná možnost; v podobě samostatné možnosti by však jejich úspěšnost byla minimální. Upřednostňovanou možností je proto vyjasnit znění směrnice s cílem zvýšit právní jistotu v této oblasti. Problémy v klasifikaci některých alkoholických nápojů ·Upřednostňovanou možností je změna směrnice, která vytvoří novou kategorii pro tradiční kvašené nápoje, jako jsou cider (jablečné víno) a perry (hruškové víno). Tím by bylo zajištěno jednotné provádění ve všech členských státech. Přijetí pokynů a jiných nezávazných nástrojů představuje doplňkovou možnost, která bude v budoucnosti součástí upřednostňované možnosti. Nefunkční uplatňování snížených sazeb ·Za účelem zajištění právní jistoty ve fungování snížených sazeb pro malé výrobce byla zvažována možnost založená na právních předpisech i možnost bez právních předpisů. Vzhledem k úspěšnosti předchozích nezávazných zásahů a k rychlosti vývoje v této oblasti byla upřednostněna možnost bez právních předpisů. ·Zlepšení přeshraničního fungování režimu snížených sazeb by bylo možné dosáhnout pomocí nezávazného nástroje nebo změnou směrnice. Při neexistenci harmonizovaného přístupu se upřednostňuje legislativní možnost, protože ta by zajistila jednotnost v celé Evropě. ·Pro zajištění rovného daňového zacházení s hospodářskými subjekty je upřednostňovanou možností změna právního předpisu s cílem rozšířit snížené sazby na malé výrobce cidru a zvýšit limit pro obsah alkoholu, do kterého se mohou uplatňovat snížené sazby. Nejasná ustanovení o měření stupňů Plato u slazeného/ochuceného piva ·Za účelem řešení této otázky byly zvažovány různé politické možnosti. Upřednostňuje se změna směrnice, protože hospodářské subjekty by se zdráhaly opustit svůj stávající přístup. Nezávazné pokyny by tudíž nedosáhly cíle právní jistoty.