CS Úřední věstník Evropské unie C 309/15

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o léčivých přípravcích pro moderní terapii a o změně směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004

KOM(2005) 567 v konečném znění – 2005/0227 (COD)

(2006/C 309/03)

Dne 10. ledna 2006 se Rada Evropské unie, v souladu s článkem 95 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Jednotný trh, výroba a spotřeba“, kterou výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 31. května 2006. Zpravodajem byl pan BEDOSSA.

Na 428. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 5. a 6. července 2006 (jednání ze dne 5. července), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 150 hlasy pro a 1 člen se zdržel hlasování.

1. Shrnutí

1.1 Tento návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o léčivých přípravcích pro moderní terapii a o změně směrnice 2001/93/ES a nařízení (ES) č. 726/2004 vítáme.

1.2 V situaci, kdy se zrychluje vědecký pokrok, zejména v oblasti biotechnologií, je totiž důležité zajistit jasnost, přesnost a kompetentnost.

1.3 Cílem tohoto návrhu je umožnit vytvoření souvislého celku moderních terapií, zaplnit současnou mezeru v právních předpisech a posílit specifické hodnocení Evropské agentury pro léčivé přípravky v těchto nových oborech. Tak budeme moci: — náležitě reagovat na požadavky pacientů a očekávání výrobců zainteresovaných na výzkumu a vývoji regenerativního lékařství, — garantovat vysokou úroveň ochrany zdraví evropských pacientů, — zajistit celkovou právní jistotu, přičemž je však nutno zohlednit dostatečnou flexibilitu na technické úrovni, umožňující přizpůsobit se realitě v oblasti vědeckotechnického rozvoje.

1.4 Vzhledem ke zvláštnostem léčivých přípravků pro moderní terapii musí být zajištěn silný a úplný rámec právních předpisů, přímo použitelný ve všech členských státech.

1.5 Proto bylo zvoleno nařízení, jež je považováno za nejvhodnější právní nástroj; tím spíše, že dokud nebude nastolen specifický legislativní systém, nebude možné vyřešit problémy veřejného zdraví týkající se léčivých přípravků pro moderní terapii, které v Evropské unii dosud přetrvávají.

1.6 Návrh nařízení však obsahuje některé aspekty, které mohou způsobit potíže při používání z důvodu definice uvedené v souvislosti s návrhem směrnice o zdravotnických prostředcích. V konečném znění je nutno vyjasnit četné otázky a případné pochybnosti: — Jaký je cíl této nové právní úpravy, vzhledem k tomu, že léčivé přípravky pro moderní terapii – genovou a somatickou buněčnou terapii – jsou již regulovány specifickými směrnicemi o zdravotnických prostředcích, — Definice uvedené zejména v čl. 2 odst. 1 písm. b) působí komplikovaně a mají spíše vedlejší funkci, — Je rovněž zjevné, že vnitrostátní farmaceutický právní předpis může zabránit použití předpisu evropského, — V tomto případě by bývalo bylo vhodnější použít pružnější přístup a zvolit způsob vzájemného uznávání, — Otázka autologních přípravků v nemocničním odvětví a neprůmyslového původu vyvolává také otázku „hraničních“ přípravků jiného původu a určených k použití v Evropě.

2. Obecné poznámky

2.1 Přezkum návrhu nařízení článek po článku vyvolává určité komentáře, dotazy či doporučení. Konkrétně k článku 2 „Definice“ (1):

2.2 Definice genové terapie a somato-buněčné terapie nejsou obecně problematické, neboť s odstupem času a díky větším zkušenostem bylo možné dospět ke konsensu; tyto výrobky již jsou zařazeny mezi léčivé přípravky, a tak se s nimi též zachází v právních předpisech Společenství.

2.2.1 Definice výrobku tkáňového inženýrství už se jeví jako složitější. Současné znění čl. 2 odst. 1 písm. b), který v první odrážce uvádí, že výrobek tkáňového inženýrství „je na bázi upravených buněk nebo tkání nebo se z nich skládá“, bez upřesnění „jako nedílné součásti“, ve skutečnosti přičleňuje mezi léčivé přípravky pro moderní terapii i zdravotnické prostředky obsahující výrobky tkáňového inženýrství „s doplňujícím účinkem“, a zbavuje tak významu ustanovení návrhu směrnice o zdravotnických prostředcích, o níž se v současné době diskutuje.

2.2.2 I druhá odrážka čl. 2 odst. 1 písm. b) je formulována tak, že vyvstává problém s jeho použitím a obzvláště s tím, že se překrývá se směrnicí o zdravotnických prostředcích: protože výrobky tkáňového inženýrství spadají do pravidel o léčivých přípravcích, bylo by žádoucí upozornit na jejich primární účel, tj. léčbu, prevenci a změnu fyziologických funkcí prostřednictvím farmakologického, imunologického nebo metabolického zásahu, a neomezovat se jen na vlastnosti jako jsou „regenerace, oprava nebo výměna lidských tkání“, protože tyto vlastnosti mají i některé zdravotnické prostředky.

2.3 Je třeba zdůraznit snahu co možná nejpřesněji stanovit, co je „upravená buňka“. Rozdíl ve vztahu k buněčné terapii (transplantace kostní dřeně, transplantace kmenových buněk, transplantace pupečníkové krve, dospělé či embryonální kmenové buňky...) však není zřejmý.

2.4 Výbor navrhuje upřesnit tuto definici na základě příkladů výrobků, jež jsou v současné době považovány za výrobky tkáňového inženýrství. Tak by se mohlo usnadnit porozumění, neboť snad nikomu z nás se nevyhnuly diskuse plné kontroverzí zvláště o embryonálních kmenových buňkách.

2.5 Pokud se nejedná o lidské embryonální kmenové buňky, tato oblast již nepředstavuje žádný etický problém.

2.6 Zdrojem zásadních rozporů je neshoda ohledně způsobu výroby kmenových buněk. Především výroba buněk přenosem jader (neboli klonováním) vyvolává závažné etické otázky a v Evropské unii dodnes nebylo v této věci dosaženo skutečného konsensu. Momentálně panující zdrženlivost souvisí s obavami z reprodukčního klonování, obchodu s ovocyty a s obavami z obchodování s částmi lidského těla.

2.7 To vše je výslovně zakázáno evropskou úmluvou o bioetice (Oviedská úmluva, 1998) i Mezinárodním výborem pro bioetiku (UNESCO, 1997).

2.8 Vzhledem k tomu, že mezi členskými státy Evropské unie nevládne shoda, podléhá využití lidských embryonálních kmenových buněk odpovědnosti na národní úrovni.

2.9 Zásadní je proto preciznost bodů odůvodnění (2), neboť jasně zohledňuje probíhající diskuse a připomíná, že tento text o regulaci léčivých přípravků pro moderní terapii na úrovni Společenství by si neměl „odporovat s rozhodnutími členských států týkajících se povolení používat specifické typy lidských buněk, jako například embryonálních kmenových buněk nebo živočišných buněk“.

2.10 Dotčeno by nemělo být ani „uplatňování vnitrostátních právních předpisů zakazujících nebo omezujících prodej, dodání nebo použití léčivých přípravků obsahujících tyto buňky, složených z těchto buněk nebo odvozených z těchto buněk“.

3. Zvláštní poznámky

3.1 Harmonizace regulačních zásad pro všechny další léčivé přípravky pro moderní biotechnologie, v současné době regulované na úrovni Společenství, podléhá centralizovanému registračnímu procesu, tj. výhradně vědeckému hodnocení jakosti, bezpečnosti a účinnosti léčivého přípravku pro moderní terapii.

3.2 Tyto moderní terapie však ze své povahy vyžadují předběžné klinické postupy a specifické klinické postupy, jež se liší od terapií klasické medicíny, a to především v oblasti odbornosti, plánování a řízení rizik a farmakovigilance po registraci.

3.3 Návrh nařízení předložený ke stanovisku správně zdůrazňuje nutnost zajistit ve výborech pro hodnocení humánních léčivých přípravků (CHMP (3)) specifickou expertizu jakožto součást hodnocení těchto přípravků, na němž by se měly v rámci hodnoticích skupin podílet i asociace pacientů.

3.4 Rozhodující je návrh na vytvoření Výboru pro moderní terapie (CAT) (4), se kterým bude Výbor pro hodnocení humánních léčivých přípravků Evropské agentury pro léčivé přípravky konzultovat vše, co se týče posouzení údajů týkajících se léčivých přípravků pro moderní terapii, než bude vyneseno konečné vědecké stanovisko.

3.5 Vytvoření Výboru pro moderní terapie totiž umožní v tak výjimečné situaci shromáždit nejlepší odborníky, již jsou v současnosti na úrovni Společenství k dispozici v oblasti léčivých přípravků pro moderní terapii, a dále vybrané zástupce zúčastněných stran.

3.6 Vytvoření výboru je zcela oprávněné, neboť kromě vědeckých postupů umožní definovat také osvědčené klinické a výrobní postupy a sledovat jejich vývoj až k registraci i v době po jejím udělení.

3.7 Důležitá je připomínka, že „lidské buňky nebo tkáně obsažené v léčivých přípravcích pro moderní terapii by měly být zásadně získány dobrovolným a bezplatným dárcovstvím“; jedná se o prostředek, jak přispět k trvalému požadavku na vysoké bezpečnostní standardy pro tkáně a buňky, vyloučit nebezpečí, že se s částmi lidského těla bude obchodovat, a podpořit ochranu lidského zdraví.

3.8 Role rady Evropské agentury pro léčivé přípravky je potvrzena a tato role bude určující na všech úrovních, ať už se jedná o výrobu léčivých přípravků pro moderní terapii, správné výrobní postupy, nebo pravidla pro souhrn údajů o přípravku, označení na obalu a příbalové informace, nebo pokud jde o stanovení hranic s jinými oblastmi (např. kosmetickými nebo určitými zdravotnickými prostředky), které se mohou během vědeckého vývoje objevit.

3.8.1 Někteří lidé konstatují, že použité postupy mohou vyvolat vysoké náklady, kdežto registrace na úrovni členského státu je úspornější, a upozorňují na problém delších přechodných období na úrovni členských států (5 let) (zatímco na úrovni Evropské unie je stanoveno pouze dvouleté přechodné období). Toto politické riziko decentralizovaného postupu na úrovni členského státu může bránit přístupu k léčivým přípravkům pro moderní terapii. Některé státy tento přístup mají, jiné nikoli.

3.9 Užitečný je i způsob, jakým tento návrh zachází s ekonomickým hlediskem (5). Je nutné, aby Evropská unie ve světové konkurenci v oblasti zdravotnických odvětví zaujímala místo, jež jí náleží jak na vnitřním trhu, tak za hranicemi Společenství.

3.10 Ekonomická rizika vyplývající z nejistot či rychlého rozvoje vědy a značných nákladů na výzkum způsobují výrazná zpoždění vysokých a trvalých investic do oblasti léčivých přípravků, konkrétně pak léčivých přípravků pro moderní terapii.

3.11 Tyto studie nezbytné k prokázání jakosti a neklinické bezpečnosti léčivých přípravků pro moderní terapii navíc často provádějí malé a střední podniky, které často nemají předchozí zkušenosti v oblasti farmakologie (většinou se jedná o tzv. „spin-off“podniky – biotechnologické laboratoře nebo výrobce zdravotnických prostředků).

3.12 Návrh vytvořit „systém hodnocení a ověření výsledných dat agenturou nezávisle na žádosti o registraci“ za účelem podpory a pobídky k vypracování takových studií se jeví jako správný.

3.12.1 Tkáňové inženýrství umožňuje získat výrobky MSP, začínajících společností („start-up“, „spin-off“), tedy nikoli farmaceutického průmyslu. Z toho vyplývá několik poznámek: — Co spadá do působnosti tohoto nařízení, aby bylo funkční? Nevyvolá rozsáhlé diskuse, přestože používané technologie jsou slibné? — Složení CAT vyvolává také otázku závislosti na CHMP, třebaže zahrnuje jednoho zástupce každého členského státu; — Použitý právní rámec není adekvátní, neboť se jedná o netradiční léčiva, jež vyžadují úpravu dalších textů; — Ochranná opatření upravující využití kmenových buněk může vyvolat veto v zainteresovaných státech, neboť formulace musejí „být adekvátní“ – protože o detaily tu jde především!

3.13 Je třeba podpořit, ba dokonce povzbudit snahu o usnadnění posuzování všech dalších žádostí o registraci založených na stejných údajích.

3.14 Bude však vhodné zachovat opatrnost a v případě nutnosti upravit toto ustanovení tak, aby zohlednilo rychlý vývoj vědeckých údajů (např. dobu platnosti údajů, podmínky jejich držení), trvale chránilo zdraví pacientů a zajišťovalo dodržování etických pravidel obecně.

3.15 Předpokládaná zpráva o „provádění tohoto nařízení po získání zkušeností“ by se mohla stát příležitostí k diskusi dotčených instancí (zejména Výboru pro moderní terapie (CAT) a Výboru pro hodnocení humánních léčivých přípravků (CPMP)).

3.15.1 Podřízenost CAT jako originálního spolku expertů vůči CHMP velmi zatěžuje postupy a může vyvolat možná zbytečné rozpory.

3.16 Obecněji řečeno, předpokládané zveřejnění této zprávy (kap. 8 čl. 25) by mohlo zahrnovat nejen „obsáhlé informace o různých typech léčivých přípravků pro moderní terapii registrovaných podle tohoto nařízení“, ale také informace a výsledky týkající se pobídkových opatření dle kapitoly 6 (články 17, 18 a 19): „Vědecké stanovisko“, „Vědecké doporučení o klasifikaci moderní terapie“ a „Osvědčování jakosti a neklinická data“.

4. Závěry

4.1 Celkově lze říci, že tento návrh nařízení je správný a užitečný. V zájmu pacientů umožňuje sledovat vědecký rozvoj a stanovit definice a podmínky využití léčivých přípravků pro moderní terapii.

4.1.1 Lze-li z pohledu pacientů díky těmto novým technologiím doufat ve výrazný pokrok při odstraňování lidského utrpení, je nutné, aby odpověď na legitimní očekávání zejména pomocí regenerativní medicíny doprovázelo pečlivé testování a aby příslušné protokoly poskytovaly absolutní záruku bezpečnosti pro pacienty; pominout nelze také otázku nevyužitého odpadu, jež patří mezi velmi sledované environmentální aspekty. V souladu s tím by vedle vysoké úrovně ochrany zdraví mělo být jedním z hlavních specifických cílů (bod 2.1 Důvodové zprávy) rovněž zajištění kvality lékařské péče.

4.2 Jedná se o důležitý text především v oblasti genové terapie a somato-buněčné terapie. Opatrnost, kterou se vyznačují jak zvolené definice, tak popis využívání produktů tkáňového inženýrství, dobře dokládá skutečnost, že vzhledem k neuzavřené diskusi o etických otázkách a vzhledem k tomu, že v podstatě jde o jistou úvahu nad otázkami humanismu, tento návrh nařízení neusiluje o to, aby vše jednoznačně rozhodl, nebo aby k tomuto tématu přispěl nad rámec rozhodnutí náležejících jednotlivým státům.

4.2.1 Tento návrh nařízení vytváří předpoklady k tomu, aby se zamezilo regulační mezeře, jež existuje jak v návrhu směrnice o zdravotnických prostředcích, tak v tomto návrhu nařízení. Hodnocení rizik jako obecná zásada se týká oblasti působnosti léčivých přípravků pro moderní terapii i zdravotnických prostředků. Komplikace může nastat u kombinovaných produktů (zdravotnických prostředků obsahujících prvky tkáňového inženýrství) – v tom případě je nutno zajistit kvalitu a bezpečnost. V rámci hodnocení se musí zkoumat také účinnost použití léčivého přípravku pro moderní terapii ve specifickém zdravotnickém výrobku.

4.3 Výbor vyjadřuje svůj souhlas s návrhem nařízení Evropského parlamentu a Rady o léčivých přípravcích pro moderní terapii a o změně směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č. 726/2004, přičemž poukazuje na kritické body, pro které musí být nalezena jasná řešení, a mohlo tak být zaručeno správné použití směrnice.

V Bruselu dne 5. července 2006. předsedkyně Evropského hospodářského a sociálního výboru Anne-Marie SIGMUND

(1) KOM(2005) 567 v konečném znění.

(2) KOM(2005) 567 v konečném znění, bod odůvodnění 6.

(3) CHMP: Committee for Medicinal Products for Human Use.

(4) CAT: Committee for Advanced Therapies.

(5) Viz KOM(2005) 567 v konečném znění, bod odůvodnění 23.