Sdělení komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o provádění právních předpisů Evropského společenství v oblasti životního prostředí {SEK(2008) 2851} {SEK(2008) 2852} {SEK(2008) 2876} /* KOM/2008/0773 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 18.11.2008 KOM(2008) 773 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o provádění právních předpisů Evropského společenství v oblasti životního prostředí {SEK(2008) 2851}{SEK(2008) 2852}{SEK(2008) 2876} SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o provádění právních předpisů Evropského společenství v oblasti životního prostředí 1. Úvod Cílem tohoto sdělení je ukázat, jak budou nové přístupy stanovené ve sdělení „Evropa přinášející výsledky – uplatňování práva Společenství“ uplatňovány v oblasti životního prostředí. Předkládá návrhy, jak lze právní předpisy ES v oblasti životního prostředí lépe provádět na základě vzájemné součinnosti: - legislativní a následné práce zaměřené na prevenci porušování právních předpisů , - reakce na konkrétní obavy evropské veřejnosti , - pohotovějšího a důraznějšího řešení nejzásadnějších porušení povinností , - posíleného dialogu s Evropským parlamentem , - posílené průhlednosti, sdělování informací a dialogu s veřejností a zúčastněnými stranami. Tento přezkum je aktuální zejména s ohledem na rozšíření EU v období 2004–2007, prohlubující se obavy o životní prostředí, rozšiřování acquis v oblasti životního prostředí, důležitý vývoj v judikatuře Evropského soudního dvora a vznik nových postupů na posílení souladu s právními předpisy. Sdělení je odrazem posílení prvořadého významu, který je přikládán provádění, a to zejména v šestém akčním programu pro životní prostředí[1] a jeho přezkumu v polovině období[2], a reakcí na dlouholetý zájem Evropského parlamentu. Sdělení především stanoví úkoly, které je třeba v EU řešit při uplatňování právních předpisů v oblasti životního prostředí. Dále navrhuje konkrétní prostředky na podporu a dosažení souladu, mezi něž patří: prevence porušování právních předpisů, jež přinese zlepšení právních předpisů ES v oblasti životního prostředí a zajištění řádného provádění v členských státech; reakce na konkrétní obavy evropské veřejnosti se zdokonaleným mechanismem řešení problémů a posílenou přítomností Komise v členských státech; měřítka pro zjišťování porušení, která si zasluhují zvlášť velkou pozornost; a návrhy na posílení dialogu s Evropským parlamentem, veřejností a zúčastněnými stranami. Sdělení doplňují dva samostatné dokumenty Komise, z nichž jeden tvoří popis úkolů, které je v odvětví třeba řešit, a plán preventivních opatření na posílení souladu a druhý souhrn posouzení dopadů[3]. 2. PROBLEMATIKA PROVÁDěNÍ PRÁVNÍCH PřEDPISů ES V OBLASTI žIVOTNÍHO PROSTřEDÍ 2.1. Obecné problémy Acquis v oblasti životního prostředí je obsažné a ambiciózní a zabývá se mimo jiné problematikou změny klimatu, kvality ovzduší, nakládání s odpadem, ochrany vodních zdrojů a biologické rozmanitosti, kontroly chemických látek a posuzováním dopadů na životní prostředí. Využívá celou řadu postupů, jako jsou výrobní normy, cíle stavu životního prostředí, zákazy a omezení, hospodářské nástroje, vyhlašování citlivých oblastí, plány a programy, účast veřejnosti a poskytování informací. Acquis je třeba uplatňovat na širokou škálu rozmanitých přírodních podmínek, podle velmi odlišných vnitrostátních a regionálních opatření a v situacích, které mají často přeshraniční rozměr. Svou roli hraje i vysoký stupeň zájmu veřejnosti, který se odráží ve výkonu práv ve vztahu k životnímu prostředí, včetně stížností a petic. K tomu je třeba přičíst problémy způsobené: - nedostatečnou pozorností věnovanou lhůtám a úplnosti při přijímání vnitrostátních a regionálních právních předpisů, - nedostatky ve vědomostech a informovanosti ve vnitrostátní a regionální správě, - nedostatky v možnostech správy , - neúčinnými vnitrostátními a regionálními politikami a postupy prosazování právních předpisů, - nedostatečnými a opožděnými investicemi do infrastruktury nezbytné ke snížení znečištění. Zmínku si rovněž zaslouží problémy vyvolané nedávným rozšířením. Uplatňování acquis v zemích EU-12 vyžaduje značné úsilí v zájmu zlepšení infrastruktury, správních opatření a usnadnění účasti občanů. S podobnými problémy se potýkají i v kandidátských zemích. 2.2. Konkrétní problémy Nedostatečné předávání informací o vnitrostátních a regionálních prováděcích právních předpisech a chyby v nich se dotýkají všech částí acquis v oblasti životního prostředí. Platí to zejména o těchto oblastech: - Odpad – v některých členských státech je třeba skoncovat s nelegálními skládkami, vytvořit odpovídající sítě regulovaných skládek, zabránit nelegální přepravě odpadu a posílit informovanost veřejnosti o cílech prevence, opětovného využívání a recyklace odpadu. K tomu je zapotřebí investic společně s dobře strukturovanými vnitrostátními a regionálními opatřeními na prosazování předpisů a činnostmi na zvyšování informovanosti. - Voda – v některých členských státech je třeba více investovat do zachycování a úpravy městských odpadních vod. To vyžaduje dlouhodobé plánování a finanční angažovanost. - Příroda – ačkoliv hlavní síť evropských přírodních lokalit v současné době pokrývá rozsáhlou plochu, stále jsou v ní ještě mezery. Větší úsilí je rovněž třeba věnovat správě těchto lokalit v souladu s cíli ochrany přírody. - Průmyslová zařízení – značný počet průmyslových zařízení stále ještě nemá povolení ES a neplní s ním související požadavky. - Posouzení dopadů na životní prostředí – otázka dodržování pravidel posouzení dopadů na životní prostředí platných v ES je častým důvodem námitek vznášených k velkým projektům. Úkolem je vypracovat systematickou koncepci, která zohledňuje oprávněné obavy o životní prostředí. - Kvalita ovzduší – nedodržování norem kvality ovzduší platných v ES v mnoha evropských městech vyžaduje společný postup ke snížení koncentrací znečišťujících látek. - Změna klimatu – i nadále je nutno zajistit, aby všechny členské státy poskytovaly informace potřebné k zajištění řádného plnění Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu[4]. Další podrobnosti obsahuje průvodní dokument. 3. Řešení: lepší provádění právních předpisů ES v oblasti životního prostředí Lepší provádění právních předpisů ES v oblasti životního prostředí vyžaduje opatření preventivní a nápravné povahy v klíčových oblastech. Obsahuje i strategický prvek. Generální ředitelství pro životní prostředí vytvořilo interní pracovní skupiny pro ochranu přírody, vodu, ovzduší, změnu klimatu, odpad a posouzení dopadů v zájmu koherentního postupu od koncepce po provádění politik a koordinovaného využívání širokého výběru nástrojů popsaných níže. Vznikl tak strategický přístup pro jednotlivé oblasti, tj. zjišťování a řešení značného množství problémů, s nimiž se potýkají ve všech členských státech. To například umožnilo Komisi vyřešit neexistenci zařízení na čištění odpadních vod v mnohem větším počtu měst a výskyt nelegálních skládek na mnohem větším počtu lokalit, než by bývalo bylo možné, kdyby se zaměřila pouze na jednotlivé problémy. V kontextu právních předpisů vztahujících se na ochranu přírody tento přístup pomohl zabezpečit vyhlášení tisíců lokalit v celé EU: jeho uplatňování se rozšiřuje na správu lokalit, např. podporou dialogu a osvědčených postupů v konkrétních hospodářských odvětvích, jako jsou přístavy a těžba neenergetických surovin. Chystaná zpráva Komise o první kontrole stavu přírodních stanovišť a druhů chráněných v rámci právních předpisů ES o ochraně přírody ukáže, jak účinná současná politika je. 3.1. Prevence porušování předpisů Rozsah a složitost právních předpisů Společenství v oblasti životního prostředí spolu s velkým počtem porušení povinností podtrhují význam především dobře vypracované strategie pro prevenci porušování předpisů. Níže popsaná preventivní opatření jsou ve skutečnosti Komisí systematicky používána. Úplnější popis obsahuje průvodní dokument. Je třeba, aby snahy o prevenci porušování předpisů odrážely přístup založený na průběhu celého legislativního procesu. Je třeba, aby začínaly navržením a vypracováním právního předpisu a zahrnovaly řadu opatření a činností po jeho přijetí, jakož i legislativní přezkum a revizi. Právní předpisy týkající se posouzení dopadů, kvality ovzduší a odpadu jsou příkladem aktualizace právních předpisů, která zohledňuje zkušenost získanou při jejich provádění a prosazování. Používání postupů a nástrojů, jako jsou tematické strategie, konzultace a posouzení dopadů, může přispět k zajištění soudržnosti, účinnosti a efektivnosti nových právních předpisů a politik, a současně i přezkumu a revize stávajících právních předpisů a politik. Jakmile budou nové právní předpisy a politiky přijaty, bude k dispozici i řada nástrojů pro prevenci, aby bylo možné zajistit úspěšné splnění úkolů stanovených těmito právními předpisy. Těmito nástroji se rozumí: - účinné získávání informací , aby bylo možné kontrolovat, jak právní předpisy a politiky fungují. Například výroční zprávy Komise o vodách ke koupání poskytují široce publikovaný obraz o jakosti vod ke koupání v celém Společenství; - výkonnostní tabulky , umožňující členským státům a veřejnosti srovnávat relativní úspěšnost členských států v plnění konkrétních cílů. Jedna taková tabulka zaznamenává pokrok členských států při vytváření sítě Společenství zahrnující chráněné přírodní lokality[5]; - řádné využívání finančních zdrojů Společenství. Agroenvironmentální výdaje například podporují zemědělské systémy, které udržují křehké polopřirozené biotopy. Z finančních prostředků Společenství se podporují velké investice v oblasti zachycování a úpravy odpadních vod. Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti se výslovně zmiňují o čisté dopravě; - předvstupní podpora kandidátských zemí , která zajistí, že ke dni přistoupení budou nové členské státy lépe schopny dosáhnout souladu s acquis ; - písemné pokyny , které vypracuje Komise, aby nedocházelo ke sporným výkladům a nedorozumění. Komise například vypracovala dvacet čtyři dokumenty obsahující pokyny týkající se hlavních aspektů rámcových právních předpisů o ochraně vod. To je výrazem širokého významu dotyčných právních předpisů a značného zájmu zúčastněných stran o ně; - jiné formy podpory a strukturovaný dialog s vnitrostátními orgány, např. prostřednictvím vytvořených sítí odborníků, jako jsou IMPEL[6] a GreenForce[7], a dalších zúčastněných stran. Komise například vede dialog o problémech s nelegálními a špatně udržovanými skládkami odpadu a jeho nelegální přepravou. Komise se rovněž chystá pomáhat s financováním programu odborného vzdělávání soudců pro oblast práva životního prostředí a bude si vyměňovat informace a spolupracovat se sítěmi soudců , jako je Evropské fórum soudců pro oblast životního prostředí a Asociace evropských soudců správních soudů. Tím bude zohledněna klíčová úloha soudů členských států: rozhodují v mnoha individuálních případech a v oblastech, jako je nakládání s odpadem a ochrana přírody, byla výkladová judikatura Evropského soudního dvora vycházející s přímých postupů Komise podle článku 226 Smlouvy o ES významně doplněna judikaturou vycházející z uplatňování článku 234 Smlouvy soudci členských států. Po přijetí hlavních nových směrnic v oblasti životního prostředí Komise vybuduje stálé sítě, které budou tvořit úředníci Komise a kontaktní místa v členských státech. Jejich cílem bude využívat výměnu rad a zkušeností k dosažení důsledného a včasného provádění. Takové sítě již například existují v rámci právních předpisů ES týkajících se přírody. 3.2. Řešení problémů – reakce na konkrétní obavy evropské veřejnosti Pro zajištění jednotného přijetí právních předpisů ES v oblasti životního prostředí je důležité, aby občané měli možnost získat o nich přesné informace ve všech úředních jazycích, požadovat po příslušných orgánech plnění požadavků obsažených v těchto předpisech a požadovat jejich řešení a za určitých podmínek se odvolat na vnitrostátní mechanismy řešení sporů, které jsou odvozeny od práva ES. Měl by rovněž existovat soudržný a účinný vztah mezi různými příslušnými orgány, aby se pokud možno zabránilo dvojímu vynakládání úsilí. Protože za provádění nesou odpovědnost především členské státy, je třeba se zaměřit zejména na účinnost reakce a adekvátnost odpovědnosti na vnitrostátní a regionální úrovni. Účinná reakce na vnitrostátní a regionální úrovni, včetně mechanismů správního a soudního přezkumu Žádosti občanů, kteří požadují po příslušných orgánech, aby v situacích, které vyvolávají znepokojení, dodržovaly právní předpisy odvozené z práva ES Občané budou často první, kdo zjistí, že dochází k porušení právních předpisů odvozených z právních předpisů ES pro oblast životního prostředí, jako jsou ilegální skládky nebo znečišťování vod. Smysluplný postup se vyznačuje zejména rychlostí a účinností úředního zásahu poté, kdy je příslušnému orgánu podáno oznámení. Členské státy mohou posílit dobré vztahy například zavedením linky důvěry, stanovením postupů vyřizování stížností, orgánů pro dohled nad prosazováním práva a ombudsmanů. Sporné situace: mechanismy řešení sporů na vnitrostátní a regionální úrovni odvozené od práva ES, úloha Aarhuské úmluvy Bude docházet k situacím, kdy se občané na straně jedné a příslušné orgány na straně druhé neshodnou, zda jsou právní předpisy ES v oblasti životního prostředí dodržovány, nebo nejsou. Aarhuská úmluva[8], jejíž smluvní stranou je i Společenství[9], obsahuje celou řadu ustanovení, jak se domoci spravedlnosti. V roce 2003 Komise přijala návrh prováděcí směrnice o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí[10], kterým se v současnosti zabývá legislativní orgán, jenž se podílí na tvorbě zákona. Komise rovněž zveřejnila studii o účinnosti, s níž členské státy úmluvu provádějí[11], a na základě zjištěných skutečností uspořádala veřejnou diskusi[12]. Komise nadále zastává názor, že právní předpisy Společenství v oblasti životního prostředí by bylo možné lépe a soudržněji prosazovat, pokud by navrhovaná směrnice byla přijata. Bude-li snazší obracet se na vnitrostátní soudy, bude snazší řešit problémy přímo s občany. Snížila by se i nutnost zásahů Komise. Právní předpisy ES v oblasti životního prostředí již stanoví postupy pro přezkum, jestliže se spory týkají odmítnutí poskytnout požadované informace o životním prostředí nebo veřejné konzultace, pokud jde o posouzení dopadů na životní prostředí a rozhodnutí o povoleních v rámci integrované prevence a omezování znečištění. Komise bude kontrolovat kvalitu vnitrostátních právních předpisů a praktického provádění, a usilovat tak o zajištění účinnosti těchto postupů pro přezkum ve všech členských státech. Při přezkumu stávajících právních předpisů nebo při navrhování předpisů nových Komise zváží navržení podobných postupů pro přezkum. Úloha Komise ve vyřizování žádostí o informace, stížností a petic Zatímco na počátku je důležité zajistit, aby se občanům a zúčastněným stranám dostalo uspokojivých odpovědí na vnitrostátní a regionální úrovni, Komise se také zabývá žádostmi o vyšetření stížností a petic a poskytnutí informací o životním prostředí. Komise vytvořila spolu s 15 členskými státy pilotní postup pro řešení problémů, aby vyzkoušela, jak by mohla lépe reagovat na dotazy občanů týkající se uplatňování práva ES. Všechny případy týkající se životního prostředí budou okamžitě předávány členským státům podílejícím se na pilotním projektu. Od členských států se očekává, že použijí osvědčený postup vycházející z jednotlivých případů na širším základě. Komise rovněž na zkoušku vyšle do svých zastupitelských úřadů ve čtyřech členských státech[13] úředníky zodpovědné za životní prostředí, aby byla odborná pomoc v oblasti právních předpisů týkajících se životního prostředí pro občany a jiné zúčastněné strany dostupnější, a bylo tak možné poskytovat právní a jiné informace, zvyšovat informovanost, nalézat a posuzovat problémy a řešení a spolupracovat s vnitrostátními orgány a subjekty zodpovědnými za provádění. Jejich činnost bude úzce koordinována s ostatními prováděcími iniciativami Komise, včetně posíleného mechanismu řešení problémů. Zatím lze usuzovat, že tato iniciativa pomáhá nalézat problémy a řešení v raném stadiu. Veškeré prostředky na podporu a dosažení souladu se všemi právními předpisy v oblasti životního prostředí budou podrobovány přezkumu a vyhodnocovány s ohledem na cíle včasného a úplného provedení a schopnosti reagovat na obavy veřejnosti. 3.3. Pohotovější a důraznější řešení závažných porušení povinností Důležitou úlohu při zajištění lepšího uplatňování právních předpisů ES v oblasti životního prostředí sehrály rozsudky Evropského soudního dvora. Například případy týkající se neschopnosti vyhlásit dostatečný počet mokřadů a jiných oblastí jako zvláštních chráněných oblastí pro volně žijící ptactvo v Nizozemsku[14] a navrhnout dostatečný počet stanovišť v Německu[15] a ve Francii[16] do celoevropské sítě důležitých přírodních lokalit pomohly zajistit, že v těchto zemích se nyní nacházejí rozsáhlé chráněné oblasti pro evropské ohrožené volně žijící živočichy. Případy týkající se častého nedodržování pravidel Společenství pro nakládání s odpadem v Irsku[17] a tolerance velkého počtu ilegálních skládek v Řecku[18] se staly základem významných reforem nakládání s odpadem v těchto členských státech. Je důležité, aby řízení pro porušení povinnosti bylo účinně uplatňováno k vyřešení největších problémů. Přestože je nutno se zabývat všemi stížnostmi a porušeními, ve sdělení „Evropa přinášející výsledky“ jsou uvedeny tři kategorie porušení právních předpisů, které se budou vyřizovat dříve a důrazněji. 1. První kategorie, do které spadá nesdělování údajů o prováděcích opatřeních ke směrnicím, má pro životní prostředí obzvlášť význam, protože směrnice jsou hlavní součástí acquis v oblasti životního prostředí. 2. Druhou kategorií je neprovedení rozsudků Evropského soudního dvora ve lhůtě v průměru od 12 do 24 měsíců s výhradou zvláštních okolností ve výjimečných případech. V oblasti životního prostředí se značný počet rozsudků týká povinností založených na výsledcích, jako je dosažení normy kvality životního prostředí nebo ustanovení o nakládání s odpadními vodami. Při uplatňování lhůty bude Komise brát v potaz příslušnou judikaturu Evropského soudního dvora[19]. 3. Třetí kategorii tvoří porušení práva ES, včetně případů nesouladu, které se týkají zásad nebo mají dalekosáhlý negativní dopad na občany , jako např. záležitosti týkající se uplatňování zásad vyplývajících ze Smlouvy a hlavních prvků rámcových nařízení a směrnic. Kritéria pro tyto případy nesouladu je třeba stanovit podle jednotlivých oblastí. V oblasti politiky životního prostředí patří mezi porušení povinnosti, která mají zvlášť dalekosáhlý negativní dopad na občany, situace, kdy lidé ve značné míře nebo opakovaně jsou nebo v budoucnosti mohou být vystaveni přímému poškození nebo jim hrozí vážné snížení kvality života v důsledku nedodržení norem kvality životního prostředí nebo požadavků vztahujících se na činnosti znečišťující životní prostředí. Vzhledem k nezvratnosti takového poškození je třeba těmto otázkám věnovat nejvyšší pozornost. Zásadní problémy mohou vyvstat různými způsoby, např. když členský stát podstatným způsobem oslabí celkovou účinnost právních předpisů ES v oblasti životního prostředí tím, že přijme prováděcí opatření, která jsou v příkrém rozporu s dotyčnou směrnicí, nebo svými opatřeními nepodpoří schválené konkrétní opatření platné pro celé Společenství, jako je režim obchodování s emisemi. Na tomto základě budou v oblasti životního prostředí uplatňována tato kritéria: a) Nesoulad klíčových právních předpisů, který lze posoudit jako významné ohrožení správného provedení pravidel pro oblast životního prostředí, a tím i jejich celkové účinnosti . Toto měřítko by se mělo omezit na směrnice a ustanovení směrnic, která stanoví hlavní rámec ochrany životního prostředí. Vztahuje se na chybné nebo neúplné vnitrostátní právní předpisy, které významně omezují oblast působnosti požadavků směrnice nebo jinak významně ohrožují výsledky, kterých má být dosaženo. Například v oblasti ochrany přírody a posouzení dopadů již probíhá soudní řízení pro nedodržení souladu se směrnicí o ochraně volně žijících ptáků[20], směrnicí o ochraně přírodních stanovišť[21] a směrnicí o posuzování vlivů[22]. Podobné řízení probíhá, pokud jde o hlavní směrnice v oblastech nakládání s odpadem, ochrany vod a ovzduší. b) Systematické porušování povinností v oblasti kvality životního prostředí nebo jiných požadavků na ochranu životního prostředí, které znamená závažné nepříznivé důsledky nebo riziko pro zdraví a dobré životní podmínky lidí nebo ty přírodní aspekty, které mají vysokou ekologickou hodnotu. Toto kritérium se týká situací, v nichž dochází především k opakovanému nebo významnému porušování důležitých povinností týkajících se stavu životního prostředí, jako např. požadavku dodržovat maximální úrovně znečišťujících látek v ovzduší nebo ve vodě nebo bránit poškozování přírodních stanovišť, a dále klíčových procesních povinností nebo povinností souvisejících s různými činnostmi, jako jsou ty, které vyžadují, aby skládky byly provozovány na základě povolení pro nakládání s odpadem, aby v některých odvětvích bylo k provozu zapotřebí povolení IPPC[23] a aby městské odpadní vody byly zachycovány a upravovány. Přestože vyřizování jednotlivých případů může být úspěšné, zkušenost naznačuje, že je všeobecně účinnější a vhodnější usilovat o řešení obecně rozšířených problémů na základě systematičtějšího přístupu. K příkladům systematického porušování předpisů, jimiž se Komise zabývala nebo zabývá, patří, pokud jde o vodu, porušování norem pro vodu ke koupání a pitnou vodu a nedodržení povinnosti zachycovat a upravovat městské odpadní vody, pokud jde o odpad, tolerování nelegálního nakládání s odpadem, a pokud jde o přírodu, nedodržování pravidel lovu nebo podmínek pro výjimky. Komise má v úmyslu z těchto případů vycházet a na základě dostupných důkazů se zaměřit na systematické porušování hlavních ustanovení směrnic v oblasti životního prostředí, jako jsou požadavky na ochranu lokalit ve směrnici o ochraně přírodních stanovišť. c) Porušování základních, strategických povinností, na nichž závisí splnění jiných povinností. Toto kritérium se týká nedodržení povinnosti vyhlašovat, plánovat, vytvářet programy a podávat hlášení a jiných povinností, které tvoří jádro konkrétních právních předpisů v oblasti životního prostředí a jejichž smyslem je stanovit strategický rámec pro jiné povinnosti. Příklady lze nalézt v soudních řízeních Komise v oblasti právních předpisů o ochraně přírody směřujících k vyhlašování nebo navrhování sítí důležitých lokalit volně žijících živočichů; v oblasti právních předpisů o ochraně vod to jsou akční programy na dosažení souladu v zájmu snížení znečištění v důsledku používání zemědělských hnojiv; v oblasti obchodování s emisemi se jedná o přijetí národních alokačních plánů; a v oblasti právních předpisů týkajících se odpadu to jsou plány nakládání s odpadem. d) Porušení týkající se velkých projektů infrastruktury nebo intervencí zahrnujících financování z prostředků EU nebo významných nepříznivých vlivů. S ohledem na Aarhuskou úmluvu se zdá být nejvhodnější vyřizovat mnohá z těchto porušení na úrovni vnitrostátních soudů. Někdy však bude potřeba, aby zasáhla Komise, např. tam, kde se jedná o spolufinancování Společenství. Komise bude brát ohled na takové skutečnosti, jako je nevratné ekologické poškození, a v případě potřeby si vyžádá dočasná opatření u Evropského soudního dvora. Třebaže budou dočasná opatření vyžadována pravděpodobně pouze výjimečně, představují potenciálně důležitou záruku umožňující zabránit tomu, že by porušování povinnosti vedla k nevratným závažným škodám. Další podrobnosti o případech porušení povinnosti, jimiž se zabývá Komise, jsou obsaženy v doplňujícím dokumentu. Komise je připravena o výše uvedených kritériích jednat s Evropským parlamentem a zúčastněnými stranami, a to včetně způsobu, jakým budou uplatňována na konkrétní tematické oblasti, jako je ochrana přírody, voda a odpad, a je ochotna je upravit nebo přezkoumat prostřednictvím výročních zpráv o uplatňování práva EU. Komise rovněž se zájmem zváží všechny názory, které případně předloží Rada. Při sledování pokroku bude zvláštní pozornost věnována pokroku ve shora uvedených případech. Aby bylo možné zajistit smysluplnost obecných a oblastních kritérií, budou ostatní případy vyřizovány rychlostí a způsobem, který neoslabí účinnost a efektivnost řešení případů důležitých. S maximálním úsilím bude třeba zajistit, aby ostatní případy byly řešeny prostředky uvedenými v oddílech 3.1 a 3.2. 3.4. Dialog s Evropským parlamentem Spolutvůrce zákona, Evropský parlament, má jasný zájem na účinném provedení. Životního prostředí se týká přibližně 10 % všech dotazů, s nimiž se Parlament obrací na Komisi. Výbor pro životní prostředí pravidelně zasedá, aby projednal provádění právních předpisů ES v oblasti životního prostředí, a životní prostředí je v současné době hlavním předmětem 35 % petic, jimiž se zabývá petiční výbor. Práce těchto výborů může usnadnit dialog o strategických aspektech provádění, jako jsou např. ty, které se vztahují k hodnocením, jež budou obsahem budoucích výročních zpráv Komise o uplatňování práva EU. Například zasedání výboru pro životní prostředí o provádění poskytují příležitost k diskusi o situaci v jednotlivých oblastech, jako je voda, odpad a ochrana přírody. Lepší mechanismy řešení problémů by měly pomoci petičnímu výboru v jeho důležité práci při řešení stížností občanů. Lze očekávat, že Parlament bude rovněž spolupracovat s parlamenty jednotlivých států, v neposlední řadě díky úloze, kterou mají v provádění směrnic, na jejichž tvorbě se Parlament podílí, do vnitrostátního práva. Komise je připravena se na této spolupráci podílet. 3.5. Průhlednost, sdělování informací a dialog s veřejností a zúčastněnými stranami Průhlednost a sdělování informací mají zvláštní význam v oblasti, kde je ve značném počtu právních předpisů všeobecně uznávána potřeba, aby veřejnost byla o záležitostech životního prostředí dobře informovaná a aktivní. Informace a důležité statistiky s údaji zejména o tom, jak pokračuje řešení důležitých případů, budou zveřejňovány ve výročních zprávách Komise. Pravidelně aktualizované tabulky budou používány pro dosažení významných cílů, jakým je např. vyhlašování chráněných přírodních území. Uskuteční se rovněž akce zaměřené na zlepšení informovanosti a mediální akce a budou vydány publikace určené pro širokou i úzce specializovanou čtenářskou obec. Komunikační strategie budou podrobeny předběžné analýze a uvedeny do souladu s provozními požadavky, případně s využitím internetu. Klíčovou roli v podpoře řádného provádění a informovanosti veřejnosti hrají nevládní organizace působící v oblasti životního prostředí. Je třeba s nimi udržovat pravidelný dialog, a to jak v Bruselu, tak v zastupitelských úřadech v hlavních městech členských států. V těchto diskusích se bude Komise snažit získat informace o klíčových problémech a obavách spojených s prováděním, podpoří strategickou analýzu a zajistí, aby byly v optimální míře využívány různé prostředky řešení problémů, včetně prostředků vnitrostátních. Budou probíhat i jednání s ostatními zúčastněnými stranami, aby bylo možné při vytváření obecných postojů týkajících se provádění acquis v oblasti životního prostředí brát v úvahu co nejširší škálu názorů. 4. Závěr K účinnému provádění právních předpisů ES v oblasti životního prostředí budou využívány různé prostředky. Příprava právních předpisů se s využitím nástrojů pro posouzení dopadů a konzultace zaměří na nejúčinnější způsoby dosažení cílů v oblasti životního prostředí. Další práce se soustředí na předcházení porušování předpisů tím, že pomůže členským státům přijmout vnitrostátní a regionální právní předpisy a jiná opatření, která budou včasná, úplná a správná. Souběžně s tím se bude Komise zabývat konkrétními obavami evropské veřejnosti a bude podporovat reakce na vnitrostátní a regionální úrovni, používat zdokonalený mechanismus řešení problémů a sama poskytovat odbornou právní pomoc v oblasti životního prostředí přímo v členských státech, zpočátku na pilotní úrovni. K odhalování porušení, která vyžadují zvlášť velkou pozornost, se bude používat soubor kritérií, případně i žádosti k Evropskému soudnímu dvoru o dočasná opatření. Rovněž je třeba posílit dialog s Evropským parlamentem, veřejností a zúčastněnými stranami a podle potřeby na jeho základě upravovat přístup Komise. Tato strategie s využitím kombinace nástrojů by měla pomoci Komisi dosáhnout větší účinnosti a cílenosti v jejím úsilí o podporu souladu s právními předpisy a jejich prosazování, lépe reagovat na podněty občanů a zúčastněných stran a věnovat více úsilí řešení problémů v nových členských státech a kandidátských zemích. Účinnost strategie bude podléhat přezkumu a v případě potřeby Komise navrhne další opatření k zajištění lepšího provádění právních předpisů ES v oblasti životního prostředí. ZKRATKY A VYSVěTLIVKY ES - Evropské společenství ESD = Evropský soudní dvůr EU = Evropská unie EU-12 = členské státy Evropské unie, které přistoupily v období 2004–2007 Acquis = veškeré platné právní předpisy [1] Rozhodnutí č. 1600/2002/ES. [2] Sdělení Komise KOM(2007) 225. [3] SEK(2008) 2851 a SEK(2008) 2852. [4] Rozhodnutí č. 280/2004. [5] Tabulka je známá jako barometr Natura 2000. Další informace lze získat na adrese http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/barometer/index_en.htm. [6] Síť Evropské unie pro provádění a prosazování právních předpisů v oblasti životního prostředí. Tato síť inspekčních orgánů členských států vznikla v roce 1992. Další informace lze získat na adrese http://ec.europa.eu/environment/impel/index.htm. [7] Síť Evropské unie složená ze zástupců členských států, působících jak v oblasti ochrany přírody, tak v lesnictví. Další informace lze získat na adresehttp://ec.europa.eu/environment/greenforce/index_en.htm. [8] Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí. [9] Viz rozhodnutí Rady 2005/370/ES (Úř. věst. L 124, 17.5.2005). [10] KOM(2003) 624. [11] Studie pod názvem „Measures on access to justice in environmental matters (Article 9(3))” (Opatření k zajištění přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (čl. 9 odst. 3) je k dispozici na adrese http://ec.europa.eu/environment/aarhus/study_access.htm. [12] Viz předchozí poznámka pod čarou. Studie v mnohém naznačuje, že v celém Společenství existuje značný prostor pro zlepšení přístupu k právní ochraně. [13] Španělsku, Portugalsku, Itálii a Polsku. [14] Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Nizozemsko , C-3/96, Sb. rozh. 1998, s. I 3031. [15] Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Německo , C-71/99, Sb. rozh. 2001, s. I 5811. [16] Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Francie , C-220/99, Sb. rozh. 2001, s. I 5831. [17] Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Irsko , C-494/01, Sb. rozh. 2005, s. I 3331. [18] Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Řecko , C-502/03. [19] Rozsudek Soudního dvora ve věci Komise v. Španělsko , C-278/01, Sb. rozh. 2003, s. I 14141, body 24–30. [20] Směrnice 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptáků (Úř. věst. L 103, 25.4.1979). [21] Směrnice 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, 22.7.1992). [22] Směrnice 85/337/EHS o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, Úř. věst. L 175, 5.7.1985. [23] Integrovaná prevence a omezování znečištění.