CS Úřední věstník Evropské unie C 344/4

Zveřejnění žádosti podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2015/C 344/05)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1).

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„TERNERA DE LOS PIRINEOS CATALANES“/„VEDELLA DELS PIRINEUS CATALANS“/„VEDELL DES PYRÉNÉES CATALANES“

Č. EU MULTI-PGI-0005-01042 – 23.04.2010

CHOP ( ) CHZO ( X )

1. Názvy

„Ternera de los Pirineos Catalanes“/„Vedella dels Pirineus Catalans“/„Vedell des Pyrénées Catalanes“

2. Členský stát nebo třetí země

Španělsko

Francie

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 1.1 Čerstvé maso (a droby)

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

Chráněné zeměpisné označení „Ternera de los Pirineos Catalanes“/„Vedella dels Pirineus Catalans“/„Vedell des Pyrénées Catalanes“ se vztahuje na hovězí maso odolných plemen Bruna de los Pirineos, Aubrac a Gasconne nebo na maso zvířat pocházejících z křížení samic těchto plemen se samci plemen Charolaise, Limousine a Blonde d’Aquitaine.

Telata jsou během prvních měsíců života chována společně s matkami v extenzivním režimu a porážejí se mezi 8 a 12 měsícem věku, když dosáhnou minimální hmotnosti 160 kg.

Na trh se uvádí celé jatečně upravené tělo, půlka jatečně upraveného těla, čtvrtě jatečně upraveného těla (zadní/přední) nebo kusy masa (včetně masa mletého).

Jatečně upravená těla chráněná tímto CHZO mají třídu zmasilosti E, U nebo R podle modelu EUROP se „super konvexními“ až „rovnými“ profily a s „výjimečně“ až „dobře“ vyvinutou svalovinou.

Jatečně upravená těla mají vrstvu tuku třídy 2, 3 až 4 podle modelu EUROP a sleduje se přítomnost intramuskulárního tuku.

Maso má narůžovělou až jasně červenou barvu a barva tuku je bílá až krémová.

Hodnota pH jatečně upravených těl měřená nejpozději 24 hodin po porážce musí být nižší než 6.

3.3. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu) a suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

Zvířata se alespoň během prvních čtyř měsíců života krmí mateřským mlékem a čerstvou pastvou.

Po odstavení se výživa zvířat ve fázích růstu a výkrmu skládá ze sušeného krmiva a vyvážené směsi drcených obilovin a bobovitých rostlin.

3.4. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Maso s tímto chráněným zeměpisným označením pochází ze zvířat plemen uvedených v bodě 3.2, která se narodila, byla chována a vykrmena v zeměpisné oblasti vymezené uvedeným CHZO.

Kroky při produkci masa, které se musejí uskutečnit v označené zeměpisné oblasti:

— narození,

— chov: minimálně první čtyři měsíce života v extenzivním režimu na pastvinách podniků nebo během letních měsíců na pastvinách v horách,

— odstavení: po čtvrtém měsíci,

— růst a výkrm: prostory musejí být zcela nebo částečně zastřešené, mít rozlohu minimálně 3 m2 na zvíře a části pro krmení a odpočinek musejí být od sebe odděleny. V jedné místnosti je pohromadě vždy maximálně 20 zvířat.

3.5. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd. produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Porážka ani bourání nemusí povinně probíhat v zeměpisné oblasti.

Doba přepravy zvířat před porážkou nesmí překročit tři hodiny, aby se zvířata co nejméně stresovala a zajistila se tak jakost konečného produktu.

Před uvedením k prodeji musí jatečně upravená těla alespoň 6 dní odpočívat, aby maso uzrálo.

3.6. Zvláštní pravidla pro označování produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Na štítcích musí být povinně a výrazně uveden název „Ternera de los Pirineos Catalanes“ nebo „Vedella dels Pirineus Catalans“ nebo „Vedell des Pyrénées Catalanes“, symbol EU pro CHZO a údaje, které obecně určují příslušné právní předpisy.

Vzhledem k lingvistickým zvláštnostem oblasti se produkt bez rozdílu označuje jakýmkoli ze tří jazyků užívaných v zeměpisné oblasti vymezené tímto CHZO (španělština, katalánština a francouzština).

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

Katalánské Pyreneje, v nichž se nachází zeměpisná oblast tohoto CHZO, jsou i přes svou správní příslušnost ke dvěma různým státům zeměpisně homogenní.

Zeměpisná oblast na španělské straně Katalánských Pyrenejí zahrnuje

všechny obce krajů Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Solsonès, Ripollès a Val d’Aran. Dále ji tvoří následující obce krajů Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys, a La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages a Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer a Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí de d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau a Vilanova de Sau) a Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor).

Zeměpisná oblast na francouzské straně Katalánských Pyrenejí zahrnuje

v departementu Pyrénées-Orientales všechny obce náležící do kantonů Vinça, Sournia, Arles sur Tech, Prats de Mollo, Prades, Olette, Mont Louis a Saillagouse, jakož i některé obce spadající do kantonů Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère a Corbère les Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte Colombe de la Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro, Passa), Latour de France (Belesta a Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas las Illas, Les Cluses, Le Perthus, l’Albère), Argelès (Montesquieu des Albères, Villelongue dels Monts, Laroque des Albères, Sorède, Argelès sur Mer), Saint Paul de Fenouillet (Vira, Fenouillet, Caudiès de Fenouillèdes, Prugnanes, Fosse, Saint Martin).

V departementu Aude zahrnuje tato zeměpisná oblast obce sousedící s departementem Pyrénées-Orientales a ležící v horských oblastech pyrenejského masivu. Jsou to všechny obce kantonů Axat, Belcaire, Mouthoumet y Quillan, jakož i některé z obcí spadajících do kantonů Couiza (Arques, Bugarach, Camps sur l’Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières sur Cinoble, Fourtou, Luc sur Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes le Château, Rennes les Bains, Serres, Sougraigne, Terroles, Valmigère), Lagrasse (Mayronnes a Saint Martin des Puits), Limoux (Alet les Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes et Saint André, La Bezole, Saint Couat du Razès, Véraza), Saint Hilaire (Belcastel-et-Buc, Caunette sur Lauquet, Clermont sur Lauquet, Greffeil, Ladern sur Lauquet, Villardebelle, Villefloure) a Tuchan (Cucugnan, Duilhac sous Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern, Rouffiac des Corbières).

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

Území Katalánských Pyrenejí je velice příznivé pro extenzivní chov dobytka. Jsou pro ně charakteristické cesty a louky v nízkých i vysokých polohách a rozlehlé přírodní pastviny, na nichž se zvířata mohou chovat po většinu roku, dokud se podnebné podmínky nezačnou zhoršovat. Díky středomořskému vlivu panuje v této oblasti vlhké středomořské podnebí, které umožňuje, aby zvířata trávila co nejvíc času na letních loukách a horských pastvinách.

Dostatek vody a slunečního svitu má příznivý vliv na růst bohaté a typické květeny (vyskytují se zde zejména kostřava luční (Festuca pratensis) a kostřava horská (Festuca alpina), lipnice luční (Poa pratensis), srha laločnatá (Dactylis glomerata), pěchava vápnomilná (Sesleria caerulea), sveřep vzpřímený (Bromus erectus) a ovsík vyvýšený (Arrhenatherum elatius)), která tvoří vynikající pastvu pro dobytek. Chovatelé tak mohou rovněž na loukách ve středních polohách sít směsi trav a bobovitých rostlin, jimiž se dobytek živí v obdobích, kdy nelze využívat vysokohorské pastviny. Nejhojněji jsou zastoupeny tyto pícniny: jetel, jílek, vojtěška, vičenec a kostřava.

Specifické vlastnosti tohoto CHZO jsou dány používanými plemeny (Bruna de los Pirineos, Aubrac a Gasconne), která se přizpůsobila prostředí a chovají se volně. Jsou to všechno odolná plemena typická pro tuto oblast, která mají zajímavé vlastnosti vhodné pro tradiční systém chovu dobytka v horách, neboť dobře snášejí extrémní podnebné podmínky, díky schopnosti mobilizovat rezervy nahromaděné během období dostatku (sezónní přesuny) vyžadují k přežití minimální přísun krmiva a dobře se přizpůsobují podnebí i terénu.

Krmivo, které se telatům v rámci této chovné metody dává, má vliv na barvu i křehkost masa, na zmasilost jatečně upravených těl a na intramuskulární tuk. Mateřské mléko, jež telata konzumují, přispívá díky významnému přísunu vápníku k dobrému růstu a zejména k optimálnímu vývoji kostry, na níž je potom dobře vyvinuté osvalení. Optimální vývin a formování tělesných proporcí je umožněn i díky následnému podávání sušeného krmiva a vyvážené směsi drcených obilovin a bobovitých rostlin během fáze výkrmu.

Pro obyvatele Katalánských Pyrenejí se během staletí ze zemědělství a chovu dobytka stal hlavní zdroj obživy. Hovězí dobytek se zde choval již ve středověku, avšak až v polovině 19. století postupně nahradil chov ovcí, a to díky vybudování zavlažovacích kanálů, s nímž se rozšířily plochy oseté pícninami a následně i stáda hovězího dobytka. Dějiny Katalánských Pyrenejí jsou od počátku 20. století nevyhnutelně poznamenány postupným vylidňováním, vlnami opouštění pozemků a chovu dobytka a změnami hospodářských činností. Mezi lety 1933 a 1947 se v důsledku války, odchodu obyvatel z venkovských oblastí a toho, že k chovu ovcí je zapotřebí hodně pracovních sil, stáda těchto zvířat zredukovala na polovinu. Od druhé světové války pak začala převažovat produkce hovězího masa.

V malých hospodářstvích v Katalánských Pyrenejích se původně chovalo jen několik zvířat (2 až 5) určených k práci nebo k rodinné spotřebě. V létě se dobytek spolu s telaty narozenými na jaře stoupal pást na letní pastviny, zatímco zdroje v nížinách, kde rostly pícniny, tak zůstaly zachovány a lidé se mohli věnovat jiným činnostem, jež bylo nutné během letních měsíců v hospodářstvích vykonávat. Ačkoliv kapacity podniků se nyní rozšiřují, zůstává chov dobytka stále omezený (80 % z podniků chová méně než 25 telat ročně) a chovatelé i nadále používají tradiční systém chovu, jehož výsledky v podobě dobré výnosnosti oceňují řezníci a barvu masa zase spotřebitelé.

V Katalánských Pyrenejích se slaví mnoho událostí, prodejních výstav a trhů zaměřených na chov dobytka, na nichž mají místní telata významné místo. Nejznámější jsou Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell, jež se koná již od 11. století, slavnosti v obcích Olette, Prats de Mollo a Vinça a oblíbené jsou i procházky po horských pastvinách v národním parku Parque Natural Regional de los Pirineos Catalanes. Značný příliv turistů do oblasti slouží jako reklama na vynikající vlastnosti tohoto masa a během posledních několika desítek let umožnil upevnit jeho dobrou pověst mezi spotřebiteli i odborníky mimo oblasti produkce. Z průzkumu provedeného již před 15 lety vyplynulo, že telecí maso pocházející z této oblasti se těší veliké známosti i vynikající pověsti, neboť je znalo 60 % katalánských spotřebitelů (16 % spotřebitelů v celém Španělsku) a 45 % z nich uvedlo, že z této zeměpisné oblasti pochází nejlepší hovězí maso.

Na základě toho vznikly různé publikace, jako například Cuina amb denominació d’origen (Coessetània Edicions, 2014), Regió7 (článek z 3. května 2009) nebo Bondia Andorra (článek ze 7. dubna 2014), nebo zmínky na těchto internetových stránkách: http://www.lleidatur.com, http://www.laseu.cat nebo http://www.gastroteca.cat.

Toto CHZO, které je spojené s tradicí a založené na znalostech místních chovatelů, neuznávají pouze spotřebitelé, ale dostalo se mu pozornosti i od úřadů. Katalánská vláda (Generalitat de Catalunya) schválila v roce 1994 označení jakosti „Vedella dels Pirineus Catalans“/„Ternera de los Pirineos Catalanes“ (Úřední věstník katalánské vlády (Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya) č. 1999 ze dne 18. ledna 1995) a v roce 2006 je zahrnula do seznamu místních produktů Inventario de Productos de la Tierra, jenž obsahuje typické a tradiční katalánské zemědělské a potravinářské produkty.

Závěrem lze konstatovat, že obtížné životní podmínky se v těchto horských oblastech staly nespornou výhodou, a to díky produkci jakostního masa silně spjatého s územím jeho původu. Odolná plemena zhodnocují územní celek sestávající z vysokých i nízkých hor a umožňují toto přírodní prostředí využívat. Chovatelé dobytka zhodnocují svou produkci (díky jejímu uznání a proslulosti mezi spotřebiteli i distributory i prostřednictvím vyšších cen), což jim umožňuje zachovávat stávající systém chovu (z něhož těží i zbytek spotřebního řetězce), zůstávat v obtížně obyvatelných oblastech a nadále vést venkovský život v horských vesnicích.

Odkaz na zveřejnění specifikace

(čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec tohoto nařízení)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-ternera-pirineos-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDC-Vedell-des-Pyreenes-Catalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.