C 408/3

Stanovisko Evropské centrální banky

ze dne 30. října 2019

k návrhu nařízení o správním rámci pro rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost pro eurozónu

(CON/2019/37)

(2019/C 408/03)

Úvod a právní základ

Evropská centrální banka (ECB) obdržela dne 9. září 2019 žádost Rady Evropské unie a dne 18. září 2019 žádost Evropského parlamentu o stanovisko k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o správním rámci pro rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost pro eurozónu (dále jen „navrhované nařízení“) (1).

Pravomoc ECB zaujmout stanovisko je založena na čl. 127 odst. 4 a čl. 282 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, neboť navrhované nařízení je relevantní ve vztahu k prvořadému cíli Evropského systému centrálních bank (ESCB), kterým je udržování cenové stability, a aniž je dotčen tento cíl, ve vztahu k cíli podporovat obecné hospodářské politiky v Unii, jak je uvedeno v čl. 127 odst. 1 a čl. 282 odst. 2 Smlouvy a v článku 2 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.

V souladu s čl. 17.5 první větou jednacího řádu Evropské centrální banky přijala toto stanovisko Rada guvernérů.

1. Obecné připomínky

1.1. Všeobecné cíle rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost

Zpráva pěti prezidentů ze dne 22. června 2015 zdůraznila potřebu dokončit hospodářskou a institucionální strukturu hospodářské a měnové unie (HMU). Zdůraznila zejména, že je důležité odstranit rozdíly, které vznikly během krize, a zahájit nový proces konvergence. Ve zprávě bylo uvedeno, že „udržitelná konvergence vyžaduje také širší soubor politik, které spadají pod „strukturální reformy“, tj. reformy zaměřené na modernizaci ekonomiky v zájmu vyššího růstu a zaměstnanosti (2).

Cílem rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost je nejen podporovat strukturální politiky, ale též veřejné investice v členských státech, jejichž měnou je euro, prostřednictvím vyplácení finančních prostředků na konkrétní projekty. Členské státy, které se účastní mechanismu směnných kurzů (ERM II), se mohou též dobrovolně zapojit do rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost (spolu s členskými státy, jejichž měnou je euro, dále jen „zúčastněné členské státy“).

V této souvislosti se očekává, že bude-li rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost úspěšně uplatňován, zlepší fungování hospodářství a povede ke složení veřejných výdajů, které bude více podporovat růst, což bude mít pozitivní dopad na potenciální růst a odolnost ekonomik eurozóny vůči nepříznivým šokům. Rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost by tak přispěl k hladkému fungování HMU a účinnosti měnové politiky ECB. Rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost by měl mít k dispozici dostatečné zdroje k plnění svých cílů.

1.2. Správa rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost

Navrhovaným nařízením se zavádí rámec pro správu rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost ve dvou krocích. Jako první krok se předpokládá přijetí strategických směrů pro reformní a investiční priority eurozóny jako celku. Jako druhý následný krok se předpokládá přijetí „pokynů pro jednotlivé země“ pro jednotlivé členské státy eurozóny, které musí být v souladu se strategickými směry a doporučeními Rady pro jednotlivé země. Na základě pokynů pro jednotlivé země by pak členské státy určily reformní a investiční balíčky, které by Komisi předložily k posouzení. Rada po projednání v Euroskupině a na základě iniciativy Komise rozhodne o politických pokynech a strategických směrech.

Správa rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost by měla být v maximální možné míře v souladu s evropským semestrem a všemi dalšími existujícími mechanismy koordinace hospodářských politik. Tím by se zajistil nezbytný soulad mezi jednotlivými procesy a postupy. Cílem navrhovaného nařízení je dosažení tohoto souladu ve strategických pokynech stanovených Radou během eurosummitu a - po projednání s Euroskupinou - v doporučeních pro eurozónu. Zdůrazňuje rovněž potřebu souladu pokynů pro jednotlivé země s doporučeními pro jednotlivé země, neboť doporučení pro jednotlivé země jsou základním kamenem evropského semestru. V souladu se svou úlohou v procesu koordinace hospodářských politik vyplývající ze Smlouvy by Komise posuzovala reformní a investiční balíčky předložené členskými státy, sledovala pokrok při jejich provádění a převzala iniciativu při vypracování strategických směrů a pokynů.

Kromě toho je zásadní, jak se v současné době předpokládá, aby reformní a investiční balíčky předložené členskými státy byly posuzovány na základě společně dohodnutých politických potřeb jednotlivých zemí, neboť reformní a investiční priority se v jednotlivých členských státech značně liší. Z tohoto důvodu by doporučení pro jednotlivé země, která již každoročně vydává Komise a schvaluje Rada v rámci procesu evropského semestru, měla být hlavním výchozím bodem pro členské státy, a členské státy by měly výslovně odkazovat na existující doporučení pro jednotlivé země, když předkládají své reformní a investiční balíčky. Vzhledem k tomu, že ve zprávách Komise o jednotlivých zemích vydávaných v souvislosti s doporučeními Rady pro jednotlivé země se od roku 2019 uvádějí důležité potřeby strukturálních politik a klíčové oblasti pro veřejné investice na úrovni členských států, představují tyto zprávy vhodné referenční kritérium pro tvorbu vnitrostátních reformních a investičních balíčků. V případě potřeby by mohly pokyny pro jednotlivé země upřesnit tato doporučení pro jednotlivé země.

V praxi a v závislosti na tom, kdy jsou reformní a investiční balíčky týkající se rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost předloženy Komisi k posouzení, by se jako referenční kritérium pro rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost měla použít doporučení pro jednotlivé země z předchozího roku. Při posuzování reformních a investičních balíčků předložených členskými státy by Komise mohla zohlednit i doporučení pro jednotlivé země z probíhajícího roku, pokud jsou zveřejněna včas.

Výše uvedený postup by měl přispět k tomu, aby doporučení pro jednotlivé země byla nadále hlavním výchozím bodem, a zajistit věcnou a časovou konzistentnost v rámci stávajících koordinačních postupů, zejména evropského semestru. V této souvislosti by rozpočtový nástroj pro konvergenci a konkurenceschopnost mohl rozvinout svůj potenciál a zaměřit se na řešení nejnaléhavějších výzev hospodářské a fiskální politiky, kterým čelí členské státy.

1.3. Další úvahy

Vzhledem k cíli rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost, kterým je podporovat strukturální politiky a veřejné investice za účelem zlepšení konkurenceschopnosti a konvergence, jsou nezbytné další diskuse nad rámec rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost, pokud jde o to, jak vytvořit funkci makroekonomické stabilizace, která na úrovni eurozóny nadále chybí. Tato funkce existuje ve všech měnových uniích a jejím cílem je umožnit lépe se vypořádat s hospodářskými otřesy, které nelze zvládat na vnitrostátní úrovni (3). Jak již ECB uvedla (4), bude-li společná funkce makroekonomické stabilizace správně koncipována, zvýší hospodářskou odolnost zúčastněných členských států a eurozóny jako celku, čímž podpoří též jednotnou měnovou politiku. Funkce fiskální stabilizace by proto měla mít dostatečný objem.

Toto stanovisko bude zveřejněno na internetových stránkách ECB.

Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 30. října 2019. Prezident ECB Mario DRAGHI

(1) COM(2019) 354 final.

(2) Viz „Dokončení evropské hospodářské a měnové unie“, zpráva vypracovaná Jeanem-Claudem Junckerem v úzké spolupráci s Donaldem Tuskem, Jeroenem Dijsselbloemem, Mariem Draghim a Martinem Schulzem, 22. června 2015, s. 7, k dispozici na internetových stránkách Komise www.ec.europa.eu.

(3) Viz obecné připomínky obsažené ve stanovisku CON/2018/51. Všechna stanoviska ECB jsou zveřejněna na internetových stránkách ECB www.ecb.europa.eu.

(4) Viz obecné připomínky obsažené ve stanovisku CON/2018/51.