Účelem „klíčových informací pro investory“ je zajistit, aby investoři byli „v přiměřeném rozsahu schopni pochopit povahu a rizika nabízeného investičního produktu a poté činit investiční rozhodnutí na informovaném základě“. „Klíčové informace pro investory“ jsou krátkým dokumentem (dvě stránky anebo v případě strukturovaných SKIPCP tři stránky) ve standardním formátu, který obsahuje informace prezentované ve stanoveném pořadí, jež usnadňuje srovnání mezi různými SKIPCP. Informace jsou předávány v obecně srozumitelném, nikoli odborném jazyce tak, aby jim retailoví investoři porozuměli. „Klíčové informace pro investory“ by měly být samostatným dokumentem: jeho podstatné prvky by měly být pro investory srozumitelné bez odkazování na jiné dokumenty a měly by být v souladu s příslušnými částmi prospektu SKIPCP. Vychází z celkového požadavku, aby poskytnuté informace byly pravdivé, jasné a neuváděly v omyl.

Kromě identifikace SKIPCP a stručného popisu jeho investičních cílů a investiční politiky obsahují „klíčové informace pro investory“:

·část o nákladech a poplatcích podle standardního formátu pro prezentaci a vysvětlení poplatků, včetně příslušných upozornění, aby byli investoři náležitě informováni o poplatcích, které budou muset vynaložit, a o jejich výši v poměru k objemu kapitálu investovaného do fondu,

·část o rizicích a výnosech, která obsahuje podrobná pravidla pro prezentaci profilu rizika a výnosů produktu za použití syntetického ukazatele, doplněná slovním vysvětlením samotného ukazatele a rizik, která nejsou tímto ukazatelem podchycena. V případě „klíčových informací pro investory“ lze odkázat na prospekt SKIPCP, který poskytuje podrobnější informace o příslušných rizicích,

·část o výkonnosti, která prezentuje dosavadní výkonnost nebo v příslušných případech výhledové scénáře výkonnosti.

„Klíčové informace pro investory“ se staly srovnávacím ukazatelem pro poskytování informací v rámci produktů s investiční složkou. Ustanovení nařízení (EU) č. 1286/2014 o poskytování informací jsou do značné míry převzaty ze směrnice 2009/65/ES. Na základě modelu „klíčových informací pro investory“ je sdělení klíčových informací standardizovaným informačním přehledem, který jednoduchým, srozumitelným a srovnatelným způsobem prezentuje klíčové rysy daného produktu s investiční složkou (včetně nákladů a možných rizik a výnosů). Nařízení (EU) č. 1286/2014 rovněž obsahuje podrobná pravidla o tom, kdy a jak mají tvůrci a ti, kteří prodávají strukturované retailové investiční produkty s investiční složkou nebo poskytují v souvislosti s nimi poradenství, předkládat sdělení klíčových informací retailovým investorům.

Obecněji je cílem nařízení (EU) č. 1286/2014 poskytnout retailovým investorům potenciální prostředky k tomu, aby mohli činit lepší investiční rozhodnutí a odvést je od neoptimálních nebo nesprávně prodávaných produktů, což napomůže obnovit důvěru ve finanční systém. Ve srovnání s ustanoveními o „klíčových informacích pro investory“ jsou pravidla pro sdělení klíčových informací záměrně navržena tak, aby usnadnila srovnání mnohem širší škály retailových investičních produktů, včetně (ale nejen) subjektů SKIPCP a jiných retailových subjektů než SKIPCP, produktů s investiční složkou, derivátů a strukturovaných produktů a dalších strukturovaných pojistných a investičních produktů.

Standardy poskytování informací pro funkčně podobné a nahraditelné pojistné produkty s investiční složkou zlepšují transparentnost a srovnatelnost a zároveň snižují nejasnosti plynoucí z používání koncepcí, které jsou specifické pro jednotlivá odvětví. To napomáhá retailovým investorům chápat nakupované produkty a důvěřovat jim a zároveň zabránit regulatorní arbitráži a podpořit konzistentnost právních předpisů, což by zároveň mělo usnadnit dohled, snížit náklady a podpořit cenovou konkurenci. „Cílená normalizace“ v rámci produktů s investiční složkou není univerzálním přístupem, ale produkty s investiční složkou jsou rozděleny do čtyř kategorií a požadavky na poskytování informací jsou upraveny odpovídajícím způsobem. Jedna kategorie se týká produktů, které sledují podkladovou investici lineárním způsobem – to se týká většiny SKIPCP, retailových alternativních investičních fondů a investičních produktů vázaných na investiční fondy. Sdělení o klíčových informacích zároveň zajišťuje jednotnou prezentaci klíčových informací bez ohledu na kategorii, jestliže si jsou produkty s investiční složkou vzájemně dostatečně podobné, aby to umožnily.

Přechodné opatření pro subjekty SKIPCP a jiné subjekty než SKIPCP bylo v době přijetí v roce 2014 odůvodněno relativně krátkým obdobím od zavedení „klíčových informací pro investory“ (1. července 2011). V 35. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 1286/2014 spolutvůrci právních předpisů uvedli, že by bylo „vhodné stanovit pro tyto SKIPCP přechodné období pěti let“ a že „po uplynutí tohoto přechodného období, a pokud nebude prodlouženo, by se na ně působnost tohoto nařízení rozšířila.“

Nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1156 bylo toto přechodné opatření prodlouženo do 31. prosince 2021 s tou výhradou (14. bod odůvodnění), že „všechny dotčené instituce a orgány dohledu by měly usilovat o co nejrychlejší kroky, aby se usnadnilo ukončení tohoto přechodného osvobození“.

Za účelem splnění tohoto cíle evropské orgány dohledu společně přijaly regulační technické normy, kterými se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/653, a předložily je dne 3. února 2021. V souhrnu se regulační technické normy týkají následujícího:

Scénáře výkonnosti

Evropské orgány dohledu snižují riziko přehnaně optimistických scénářů výkonnosti pro všechny typy produktů s investiční složkou, přičemž tvůrci produktů s investiční složkou mají v odůvodněných případech obecnou možnost použít k vytvoření scénářů nižší percentily odhadovaného rozdělení budoucích výnosů. To by tvůrcům produktů s investiční složkou umožnilo vytvářet scénáře, které jsou konzervativnější, pokud jsou přesvědčeni o existenci podstatného rizika, že předepsané scénáře povedou k nepřiměřeným očekáváním investorů. Tato metodika však neumožňuje tvůrcům produktů s investiční složkou používat vyšší percentily.

Na základě výsledků spotřebitelských testů přidávají evropské orgány dohledu do částí, které mají být zahrnuty do scénářů výkonnosti, minimální návratnost produktu, a to pro všechny produkty s investiční složkou.

Pro produkty s investiční složkou kategorie 2 (kam patří většina subjektů SKIPCP i jiných subjektů než SKIPCP) navrhují evropské orgány dohledu revidovanou metodiku pro výpočet „příznivých“, „umírněných“ a „nepříznivých“ scénářů výkonnosti s cílem snížit výskyt procykličnosti a minimalizovat potenciál pro zavádějící odhady, které způsobují riziko nepřiměřených očekávání retailových investorů. Tato metodika zejména zvyšuje počet let, z nichž vychází výpočet scénářů, a to z pěti na deset, s cílem zabývat se otázkami procyklických odhadů. Rovněž získává scénáře přímo z rozdělení minulých výnosů tak, aby byla retailovým investorům vysvětlena matematická souvislost mezi minulými výnosy a hodnotami ve scénáři.

Pokud jde o stresový scénář, evropské orgány dohledu ponechávají stávající metodiku, neboť se ukázalo, že je účinným ukazatelem dopadu extrémních nepříznivých tržních událostí, například prvního finančního otřesu v roce 2020 v důsledku krize COVID-19.

Dosavadní výkonnost

V části sdělení klíčových informací nazvané „Jiné relevantní informace“ uvádějí evropské orgány dohledu odkaz na alternativní online zdroj nebo externí dokument obsahující standardizované údaje o dosavadní výkonnosti. Rovněž normalizují obsah a metodiku dosavadní výkonnosti v nové příloze VII nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/653. Navrhovaná metodika je založena na přístupu ke „klíčovým informacím pro investory“ s případnými konkrétními úpravami. Pro produkty s investiční složkou jiné kategorie než kategorie 2 ponechávají evropské orgány dohledu stávající přístup, který spočívá pouze v zobrazování scénářů výkonnosti.

Náklady

Evropské orgány dohledu revidují souhrnné ukazatele nákladů a mění obsah a prezentaci informací o nákladech produktů s investiční složkou s cílem umožnit retailovým investorům lépe porozumět různým druhům struktury nákladů a usnadnit využívání těchto informací ze strany subjektů, které prodávají produkty s investiční složkou nebo poskytují poradenství o těchto produktech, mimo jiné prostřednictvím požadavku, aby podrobné informace o nákladech u strukturovaných retailových investičních produktů (na něž se vztahuje směrnice o trzích finančních nástrojů 2014/65/EU, MiFID II) byly uváděny v peněžních částkách v souladu s čl. 50 odst. 2 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/565. U pojistných produktů s investiční složkou jsou náklady stále vyjadřovány jako „snížení výnosu“.

Evropské orgány dohledu upravují metodiku výpočtu transakčních nákladů s cílem řešit praktické problémy při uplatňování pravidel pro rozdělování. Rovněž brání záporným transakčním nákladům tím, že stanoví určité minimum na úrovni explicitních nákladů.