Pracovní program Komise na rok 2018 zahrnuje přezkum návrhu směrnice Rady, která má nahradit rozhodnutí o zavedení náhradního cestovního dokladu (REFIT). Cílem přezkumu je modernizovat pravidla pro náhradní cestovní doklady pro nezastoupené občany EU, včetně bezpečnostních prvků jednotné úpravy EU, aby se zaručilo, že občané budou moci účinně využívat svého práva na konzulární ochranu. Posílením bezpečnostních prvků NCD EU by se snížilo riziko napodobování a padělání, což by přispělo k boji proti podvodům i proti zneužívání cestovních dokladů. To by dále mělo pomoci při boji proti terorismu a organizované trestné činnosti.

Právo na rovné zacházení, pokud jde o konzulární ochranu, je jedním ze zvláštních práv, která občanům EU poskytují Smlouvy na základě jejich občanství EU. Občané EU jsou oprávněni obrátit se pro pomoc na velvyslanectví nebo konzulát jakéhokoli členského státu EU, potřebují-li pomoc za hranicemi EU a v dané zemi není velvyslanectví či konzulát jejich vlastního členského státu, který by jim mohl pomoci (tj. jsou-li „nezastoupenými“ občany). Členské státy musí nezastoupeným občanům EU pomáhat za stejných podmínek jako svým státním příslušníkům. Toto právo, zakotvené v čl. 20 odst. 2 písm. c) a článku 23 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a v článku 46 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), je výrazem solidarity EU a jednou z praktických výhod občanství EU. Je dobrým příkladem toho, jak se EU může přiblížit svým občanům, což je prioritou Komise.

Právní rámec pro NCD EU by však měl být změněn tak, aby řešil některé problémy při provádění, které hodnocení zjistilo. Cílem uvedených změn by mělo být zejména zajištění souladu se směrnicí (EU) 2015/637 a vylepšení bezpečnostních prvků NCD EU v souvislosti s měnícími se bezpečnostními potřebami. Mezi klíčové problémy zjištěné v rámci hodnocení patří roztříštěný přístup k vydávání NCD (ne všechny členské státy používají úpravu NCD stanovenou rozhodnutím 96/409/SZBP) a vnímaná omezená akceptovatelnost těchto dokladů, právní nejistota, vymahatelnost a obavy týkající se zabezpečení jednotné úpravy NCD. Cílem návrhu je řešit problémy zjištěné v hodnocení rozhodnutí 96/409/SZBP.

Podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii nepřekročí činnost Unie rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy. Pro toto opatření EU se musí zvolit forma, která umožní, aby návrh dosáhl daného cíle a mohl být proveden co nejúčinněji.

Co se týče práva na ochranu osobních údajů a ochrany údajů včetně zabezpečení údajů, použijí se příslušná pravidla EU. Nestanoví se žádná odchylka od režimu ochrany údajů. Členské státy musejí podle potřeby provést jasná pravidla, podmínky a záruky v souladu s pravidly EU o ochraně údajů. Tato iniciativa nestanoví právní základ pro uchovávání údajů shromážděných podle tohoto návrhu nebo pro používání těchto údajů pro jiné účely než ověření totožnosti žadatele, tisk štítku NCD EU a usnadnění cesty dotčené osoby. Veškeré takové uchovávání údajů by muselo být v souladu s pravidly o ochraně údajů stanovenými v nařízení (EU) 2016/679. Povinné zahrnutí štítku i předávání osobních údajů žadatele, včetně zobrazení obličeje, do členského státu státní příslušnosti pro účely ověření jeho totožnosti bude provedeno s odpovídajícím souborem záruk.

Členské státy a EU by těžily z vylepšených bezpečnostních prvků nového NCD EU. Rozsáhlejší používání nového dokladu by mohlo zvýšit jeho přijímání třetími zeměmi a přijetí aktuálních standardů pro strojově čitelné doklady by mělo vést ke snazšímu zpracování na hranicích. Lepší uznávání dokladů třetími zeměmi by pomohlo nezastoupeným občanům ušetřit peníze, jelikož by nemuseli platit za delší pobyt v hotelu a náhradní cestovní řešení. Zabezpečenější úprava NCD EU, vícejazyčná a vytvořená na úrovni EU, může též představovat nákladově efektivní alternativu pro členské státy, které zvažují nahrazení zastaralých vnitrostátních NCD. A konečně, Komise by mohla prosazovat nový právní předpis o NCD EU a monitorovat jeho provádění.

Má se za to, že upřednostňovaná možnost bude přínosná v několika oblastech. Nezastoupení občané EU v nouzi by mohli získat NCD EU na všech konzulátech členských států zjednodušeným postupem na základě směrnice (EU) 2015/637. Mohli by využívat práva na NCD EU ve více situacích, než stanoví současné rozhodnutí o NCD EU. Přínosem by pro ně též byly jasnější postupy a lhůty pro vystavování dokladů.

Ze dvou možností vyžadujících nový právní předpis byla upřednostňována možnost zavést NCD EU s vylepšenými bezpečnostními prvky než s biometrickými údaji, zejména s ohledem na nákladovou efektivitu a proporcionalitu. Konkrétně jde o to, že zatímco první možnost by využívala stávajícího vybavení používaného k tisku jednotného vzoru víz, druhá by si vyžádala instalaci vybavení schopného tisknout biometrické údaje. Tak by členským státům a občanům pravděpodobně vznikly značné náklady.

Možnosti zachovat stávající stav nebo zrušit NCD EU byly považovány za nedostatečné a neúčinné při plnění cílů. Zavedení povinných NCD EU pro všechny občany EU bylo považováno za nepřiměřené. Tzv. „měkká“, nezávazná opatření byla též považována za nedostatečná, pokud by byla uplatňována samostatně. Měkká opatření by však měla doprovázet zvolenou konečnou možnost a pomoci při jejím provádění.

Komise v souladu s příslušnou rámcovou smlouvou zadala vypracování studie věnované „the evaluation of an existing EU instrument on a European emergency travel document and impact assessment [hodnocení stávajícího nástroje EU o evropském náhradním cestovním dokladu a posouzení dopadů]“.

Článek 7 konkrétně stanoví možné další situace, kdy mohou členské státy vydávat NCD EU. NCD EU by mohl být vydán i jiným osobám než nezastoupeným občanům EU ve třetích zemích, a to například doprovázejícím rodinným příslušníkům, vlastním občanům nebo rezidentům členského státu a zastoupeným občanům EU jiného členského státu. Členské státy se mohou též rozhodnout vydat NCD EU v EU.

Kapitola II v článku 3 stanoví podmínky pro vydání NCD EU. Obecně by NCD EU měl být vydán nezastoupeným občanům, jejichž cestovní pas nebo cestovní doklady nejsou z různých důvodů k dispozici, na jednu cestu do členského státu státní příslušnosti nebo bydliště dotčeného občana. Doklad by měl být vydán poté, kdy členský stát poskytující pomoc konzultoval členský stát státní příslušnosti.

(6)Z bezpečnostních důvodů by příjemci NCD EU měli tyto doklady vrátit, jakmile se dostanou bezpečně domů. Kopie každého vydaného NCD EU by navíc měla být uložena u vydávajícího orgánu členského státu poskytujícího pomoc a další kopie by měla být zaslána členskému státu státní příslušnosti žadatele. Vrácené NCD EU a uložené kopie by měly být po určité době zničeny.

(5)Jelikož ztráta cestovního pasu nebo cestovních dokladů může občanům ve třetích zemích způsobit značné nepříjemnosti, je nezbytné zavést zjednodušený postup spolupráce a koordinace mezi členským státem poskytujícím pomoc a členským státem státní příslušnosti nezastoupeného občana. Zároveň je nezbytné zachovat dostatečnou flexibilitu ve výjimečných případech. V krizových situacích by členský stát poskytující pomoc měl být schopen vydat NCD EU bez předchozí konzultace s členským státem státní příslušnosti. V těchto situacích by členský stát poskytující pomoc měl co nejdříve informovat členský stát státní příslušnosti o pomoci, kterou poskytl jeho jménem, aby se zajistilo, že členský stát státní příslušnosti je odpovídajícím způsobem informován.

(3)Rozhodnutí zástupců vlád členských států 96/409/SZBP zavedlo jednotný náhradní cestovní doklad, který členské státy vydávají občanům Unie v místech, kde členský stát státní příslušnosti těchto občanů nemá žádné trvalé diplomatické nebo konzulární zastoupení. Nyní je nezbytné pravidla uvedeného rozhodnutí aktualizovat a zavést modernizovanou a zabezpečenější úpravu náhradního cestovního dokladu EU (dále jen „NCD EU“). Měl by být zajištěn soulad mezi zvláštními podmínkami a postupem pro vydávání NCD EU a obecnými pravidly o konzulární ochraně stanovenými směrnicí (EU) 2015/637, jelikož uvedená směrnice, včetně finančního postupu stanoveného v jejím článku 14, se uplatní na vydávání NCD EU nezastoupeným občanům. Tato směrnice by měla stanovit doplňující pravidla, která se v příslušných případech použijí společně s pravidly ve směrnici (EU) 2015/637.

(7)Nezastoupení občané by měli mít možnost požádat o NCD EU na velvyslanectví nebo konzulátu kteréhokoli členského státu. Jak stanoví čl. 7 odst. 2 směrnice (EU) 2015/637, členské státy mohou uzavřít praktická ujednání pro účely sdílení odpovědnosti za poskytování NCD EU nezastoupeným občanům. Členské státy, které obdrží žádost o NCD EU, by měly v každém jednotlivém případě posoudit, zda je vhodné vydat NCD EU nebo zda by případ měl být předán velvyslanectví či konzulátu, který je určen jako příslušný v souladu s případným již platným ujednáním.

(8)Jako doklad na jednu cestu by NCD EU měl být platný po dobu potřebnou k uskutečnění dotčené cesty. Vzhledem k možnostem a rychlosti současného cestování by platnost NCD EU neměla s výjimkou zvláštních okolností překročit patnáct kalendářních dnů.

(9)Touto směrnicí by neměla být dotčena příznivější vnitrostátní právní úprava, pokud je s ní v souladu.

(10)Tato směrnice by neměla bránit tomu, aby členské státy vydávaly NCD EU v jiných situacích, s přihlédnutím k vnitrostátnímu právu a praxi. Členské státy by měly mít též možnost vydat NCD EU nezastoupeným občanům na území Unie, zastoupeným občanům a vlastním státním příslušníkům či rezidentům. Při tom by měly přijmout nezbytná opatření k zamezení zneužívání a podvodů.

(11)V souladu s článkem 5 směrnice (EU) 2015/637 a v zájmu zajištění účinnosti práva zakotveného v čl. 20 odst. 2 písm. c) Smlouvy a práva na respektování soukromého a rodinného života zakotveného v článku 7 Listiny základních práv Evropské unie a s ohledem na vnitrostátní právo a praxi by měl být členský stát poskytující pomoc schopen vydat NCD EU rodinným příslušníkům občanů Unie, kteří jsou státními příslušníky třetí země, přičemž se zohlední okolnosti v každém jednotlivém případě.

(12)NCD EU sestávající z formuláře a štítku by měl obsahovat veškeré nezbytné informace a splňovat vysoké technické standardy, zejména co se týče ochrany proti padělání a pozměnění. Měl by vyhovovat potřebám všech členských států a nést všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem.

(13)Jednotný formulář NCD EU by měl obsahovat prázdné stránky, aby bylo možné v případě potřeby přímo do formuláře zaznamenat průjezdní víza. Uvedený formulář by měl být nosičem štítku NCD EU obsahujícího příslušné informace o žadateli. Štítek by měl být vytvořen podle jednotného vzoru víz, jak stanoví nařízení Rady (ES) č. 1683/95, a měl by obsahovat ekvivalentní bezpečnostní prvky. Štítek NCD EU by měl být personalizován na velvyslanectví nebo konzulátu členského státu poskytujícího pomoc za použití stejné tiskárny jako pro víza.

(14)V zájmu zvýšení bezpečnosti a rychlosti procesu vydávání by zobrazení obličeje žadatele pro NCD EU mělo být pořízeno přímo na velvyslanectví nebo konzulátu pomocí digitálního fotoaparátu nebo ekvivalentních prostředků. Stejné zobrazení obličeje by mělo být předáno členskému státu státní příslušnosti za účelem potvrzení totožnosti občana.

(15)Tato směrnice by měla stanovit specifikace, které by neměly být tajné. V příslušných případech může být potřeba tyto specifikace doplnit dalšími tajnými specifikacemi, aby se zamezilo padělání a pozměnění.

(16)Za účelem zajištění utajení případných doplňkových technických specifikací by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011.

(17)Aby bylo zajištěno, že se informace o doplňkových technických specifikacích nezpřístupní více osobám, než je nutné, měl by každý členský stát určit jeden subjekt, který bude odpovídat za tisk jednotného NCD EU. Členské státy by měly mít možnost tento subjekt v případě potřeby změnit. Z bezpečnostních důvodů by měl každý členský stát sdělit Komisi a ostatním členským státům název příslušného subjektu.

(18)Aby se zvýšilo přijímání NCD EU, měly by delegace Unie ve třetích zemích informovat příslušné orgány třetích zemí o jednotné úpravě NCD EU a veškerých následných změnách a podporovat používání této úpravy.

(19)V souladu s body 22 a 23 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů by Komise měla provést hodnocení této směrnice, zejména na základě informací shromážděných prostřednictvím zvláštních ujednání o monitorování, aby posoudila účinky směrnice a potřebu přijetí dalších opatření.

(20)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 se uplatní na zpracování osobních údajů prováděné členskými státy při uplatňování této směrnice. Systém NCD EU vyžaduje zpracovávání osobních údajů nezbytných k ověření totožnosti žadatele, vytištění štítku NCD EU a usnadnění cesty dotčeného subjektu údajů. Je zapotřebí upřesnit záruky platné pro zpracovávané osobní údaje, jako je maximální doba uchovávání shromážděných osobních údajů. Maximální doba uchovávání v délce tří let je nezbytná k zamezení případnému zneužívání. Výmaz osobních údajů žadatelů by neměl mít vliv na schopnost členských států monitorovat uplatňování této směrnice.

(21)Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, nýbrž jich lze vzhledem k potřebě zamezit roztříštěnosti a z toho plynoucímu omezenému přijímání náhradních cestovních dokladů vydaných členskými státy nezastoupeným občanům lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je k dosažení těchto cílů nezbytné.

(22)Cílem této směrnice je podporovat konzulární ochranu, kterou zaručuje článek 46 Listiny základních práv Evropské unie. Respektuje základní práva a ctí zásady uznávané zejména Listinou, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů. Tato směrnice by proto měla být vykládána a uplatňována v souladu s těmito právy a zásadami.

(23)Rozhodnutí 96/409/SZBP by mělo být zrušeno,

PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:

KAPITOLA I

PŘEDMĚT A DEFINICE

Článek 1

Předmět