CS Úřední věstník Evropské unie C 135/6

STÁTNÍ PODPORA – DÁNSKO

Státní podpora č. C 5/07 (ex N 469/05) – Zmírnění informačních povinností uložených námořním společnostem zařazeným do dánského režimu tonážní daně

Výzva k podání připomínek podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES

(Text s významem pro EHP)

(2007/C 135/06)

Dopisem ze dne 7. února 2007 uvedeném v závazném znění na stránkách, které následují po tomto shrnutí, oznámila Komise Dánskému království své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES ve věci výše uvedené podpory.

Zúčastněné strany mohou zaslat své připomínky do jednoho měsíce ode dne zveřejnění tohoto shrnutí a připojeného dopisu na adresu Evropské komise, Generálního ředitelství pro energii a dopravu:

European Commission Directorate-General for Energy and Transport Directorate A – Unit 4 B-1049 Brussels Fax: (32-2) 296 41 04

Tyto připomínky budou sděleny Dánskému království. Zúčastněné strany podávající připomínky mohou písemně a s uvedením důvodů požádat o zachování důvěrnosti ohledně své totožnosti.

SHRNUTÍ

1. ŘÍZENÍ

1. Dopisem ze dne 13. září 2005 (1) Dánsko Komisi oznámilo změnu dánského režimu tonážní daně. Tento režim byl původně schválen rozhodnutím ze dne 12. března 2002 (2) (č. N 563/01).

2. Tato změna byla zaevidována jako oznámená podpora pod číslem N 469/05. Oznámená změna byla zavedena zákonem č. 408 ze dne 1. června 2005.

3. Dopisy ze dne 28. října 2005, 19. května a 29. srpna 2006 (3) požádala Komise dánské úřady o poskytnutí dalších informací, které úřady předaly ve svých odpovědích ze dne 22. listopadu 2005 a 30. června 2006 (4).

2. POPIS OPATŘENÍ

2.1 Název

4. Zmírnění informačních povinností uložených námořním společnostem zařazeným do dánského režimu tonážní daně

2.2 Popis oznámených opatření

5. Zákon č. 408 ze dne 1. června 2005 osvobozuje dánské námořní společnosti, které platí dánskou tonážní daň (5), od povinnosti poskytovat finančním úřadům veškeré nezbytné informace o svých finančních transakcích se zahraničními společnostmi ve stejné skupině.

6. V tomto případě probíhá ověřování obchodních transakcí mezi dvěma společnostmi ve stejné skupině na základě zásady nezávislých tržních cen. Tato zásada spočívá v ověření, zda jsou ceny v transakcích uskutečněných mezi přidruženými společnostmi ve stejné skupině srovnatelné s tržními cenami. Toto ověření je náležité: — jak podle účtování vnitropodnikových cen, které mají země OECD používat, aby se zamezilo daňovým únikům prostřednictvím obchodních transakcí mezi přidruženými subjekty jedné skupiny, které podléhají platbě daní v různých zemích (6), — tak podle jednoho z vymezujících opatření (7) svázaných s režimem. Příslušné vymezující opatření je uvedeno v oddíle 2.11.1 výše uvedeného rozhodnutí ze dne 12. března 2002 pod názvem „zásada nezávislých tržních cen“ a spočívá v kontrole obchodních transakcí mezi společností podléhající tonážní dani a jejími přidruženými společnostmi.

7. Informační povinnost uvedená v bodě 4 výše, od které by byly dánské námořní společnosti platící dánskou tonážní daň osvobozeny, pokud by byla oznámená opatření prováděna, se nevztahuje pouze na společnosti podléhající tonážní dani. V daňovém systému je cílem informační povinnosti umožnit finančním úřadům kontrolovat, zda jedna ze dvou společností, které patří do stejné skupiny, ale které podléhají různým režimům daně z příjmů právnických osob, nevyužila vnitropodnikových cen pro převod svých výhod na jinou společnost, která podléhá nejvýhodnějšímu režimu. Tato informace je tudíž nezbytná pro kontrolu vnitropodnikových cen ve skupině společností jak podle systému účtování vnitropodnikových cen (kdy jsou transakce přeshraniční), tak podle vymezující povinnosti (bez ohledu na to, zda jsou transakce přeshraniční), která souvisí s režimem tonážní daně.

8. Dánské úřady mají za to, že pokud je jednou z těchto dvou společností dánská námořní společnost podléhající dánské tonážní dani a druhá společnost je její zahraniční přidruženou společností (sesterskou, dceřinou nebo mateřskou), nemá dánská společnost žádný zájem na tom, aby převáděla své výhody na své zahraniční přidružené společnosti manipulováním s vnitropodnikovými cenami. Proto pokud jedna ze dvou přidružených společností podléhá režimu dánské tonážní daně a druhá platí daň v jiné zemi, ověřování možných zneužití vnitropodnikových cen dánskými finančními úřady podle dánských úřadů neslouží zájmům dánské pokladny. Dánské úřady mají za to, že tyto kontroly jsou pouze v zájmu jiných členských států a třetích zemí.

2.3. Popis stávajícího režimu

9. Režim tonážní daně je popsán ve výše uvedeném rozhodnutí Komise ze dne 12. března 2002 v případě N 563/01. Jeho hlavní rysy jsou připomenuty níže.

10. Příjmem ze všech způsobilých operací zdanitelným podle režimu tonážní daně je úhrnná částka odpovídající součtu pevných částek stanovených pro každé plavidlo podle jeho tonáže bez ohledu na skutečný zisk realizovaný lodní dopravní společností následovně: Do 1 000 NT 7 DKK (asi 0,90 EUR) na 100 NT za den 1 001–10 000 NT 5 DKK (asi 0,70 EUR) na 100 NT za den 10 001–25 000 NT 3 DKK (asi 0,40 EUR) na 100 NT za den > 25 000 NT 2 DKK (asi 0,30 EUR) na 100 NT za den

11. Příjem vypočtený tímto způsobem se daní běžnou sazbou daně z příjmů právnických osob. Pro každé plavidlo podléhající tonážní dani se zdanitelný příjem vypočítá s ohledem na čistou nosnost, a to na každých 100 čistých tun (NT) na každé započaté 24hodinové období a bez ohledu na to, zda je plavidlo provozuschopné.

12. Tento režim, který se provádí od 1. ledna 2002, je určen pro společnosti, které musí platit daň v Dánsku (tj. ty společnosti, jejichž stálým místem působnosti je Dánsko) a které nabízejí služby námořní dopravy. Tento režim je určen také pro zahraniční společnosti, které jsou registrovány v Dánsku, protože sem přesunuly svou administrativní základnu. Do režimu spadá pouze příjem odvozený z provozování lodní dopravy.

13. Lodní dopravní společnosti si mohou zvolit, zda tohoto režimu využijí. Toto rozhodnutí musí učinit nejpozději při odevzdání daňového přiznání za rok, ve kterém společnost poprvé použila tonážní zdanění. Přijetí nebo odmítnutí tonážního zdanění je závazné na období 10 let. Také v Dánsku se musí lodní dopravní společnosti náležející do stejné skupiny společností rozhodnout, zda využijí režimu tonážní daně. Pokud se lodní dopravní společnost rozhodne využít režimu tonážní daně, spadají do tohoto daňového režimu všechna její plavidla, která splňují dané podmínky.

2.4 Trvání

14. Dopisem ze dne 5. dubna 2006 se dánské úřady zavázaly v průběhu deseti let znovu oznámit oznámené opatření o zmírnění informační povinnosti pro lodní dopravní společnosti, na něž se vztahuje dánská tonážní daň. Oznámené opatření by tak mělo přestat platit na konci roku 2015.

2.5 Rozpočet

15. Tento změněný režim nemá žádný dopad na rozpočet stávajícího režimu. Jednotlivé podpory nebudou plánovanou změnou dotčeny.

2.6 Jiné režimy státní podpory vztahující se na námořní dopravu v Dánsku

16. Pokud je Komisi známo, Dánsko v současnosti používá kromě tonážního daňového režimu pouze jeden jiný režim pro provozovatele námořní dopravy, a to režim, který osvobozuje majitele lodí od platby daně z příjmů a sociálních příspěvků za námořníky pracující na palubě způsobilých plavidel (8).

2.7 Stanovisko dánských úřadů

17. Dánské úřady jsou toho názoru, že pokud by nadnárodní společnosti měly v úmyslu vyhnout se dani z příjmů právnických osob prostřednictvím obchodních transakcí mezi dánskou přidruženou společností podléhající tonážní dani a jinou než dánskou přidruženou společností, byl by takový daňový únik na újmu druhé dotčené země, avšak ne na újmu Dánska.

18. Není proto v zájmu dánských finančních úřadů systematicky sledovat transakce mezi společnostmi podléhajícími dánské tonážní dani a jejich možnými zahraničními přidruženými společnostmi, neboť takový dohled by nepřinesl dánské pokladně žádné další příjmy. Proto Dánsko navrhlo osvobodit společnosti podléhající dánské tonážní dani od administrativní zátěže, kterou samy považují za zbytečnou.

19. Na základě předchozích úvah se zdají být dánské úřady zjevně toho názoru, že odpovědnost za kontrolu možných daňových úniků ze společnosti ustanovené v cizí zemi do společnosti sídlící v Dánsku a podléhající dánské tonážní dani mají finanční úřady dané cizí země. Z tohoto předpokladu plyne, že finanční úřady cizí země, ať se jedná o členský stát nebo třetí zemi, by měly mít pravidla týkající se účtování vnitropodnikových cen zakotvena ve své daňové legislativě a že by měly tato pravidla účinně uplatňovat, a to zejména na transakce se společnostmi využívajícími výhod tonážní daně v Dánsku.

3. PŘEDBĚŽNÉ POSOUZENÍ EXISTENCE PODPORY

20. Není smysluplné stanovit, zda oznámená opatření sama o sobě představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES, jelikož státní podpora musí být přešetřena v souvislosti s celým režimem tonážní daně. Komise by proto měla přešetřit celkový režim tonážní daně ve formě, kterou by měl, pokud by nebyla prováděna oznámená opatření.

21. Komise má v této fázi analýzy za to, že oznámená opatření nemění charakter podpory režimu tonážní daně.

22. Hlavním úkolem tedy je stanovit, zda by plánovaná opatření změnila posouzení provedené ve výše zmíněném rozhodnutí Komise ze dne 12. března 2002 s ohledem na celkovou slučitelnost režimu se společným trhem.

4. POCHYBNOSTI O SLUČITELNOSTI OPATŘENÍ SE SPOLEČNÝM TRHEM

4.1 Vymezující opatření, jehož se oznámená opatření týkají

23. Jednou z hlavních podmínek slučitelnosti režimů tonážní daně se společným trhem je existence několika vymezujících opatření, jejichž účelem je zajistit, aby v dotčeném členském státě nebo v jiném členském státě nebo třetí zemi žádné jiné činnosti než námořní doprava nemohly nepřímo těžit z výhod režimu. Možnost udělit tonážní daň je jasně stanovena v námořních pokynech vztahujících (9) se na určité námořní činnosti a tyto pokyny se skutečně vztahují pouze na námořní dopravu. Pokud by pozměněný režim tonážní daně mohl vést k tomu, že by z tonážní daně mohly těžit i jiné než námořní činnosti, byla by slučitelnost režimu zpochybněna, jak je podrobněji uvedeno níže.

24. Vymezující opatření související s dánským režimem tonážní daně jsou popsána v oddíle 2.11 výše zmíněného rozhodnutí Komise ze dne 12. března 2002.

25. Jedním z hlavních vymezujících opatření je ověření obchodních transakcí prováděných mezi společnostmi podléhajícími tonážní dani a jejich možnými přidruženými společnostmi (nebo částí dotčených společností, která podléhá běžné dani z příjmu právnických osob), ať jsou tyto přidružené společnosti vnitrostátními nebo zahraničními podniky, a to na základě zásady nezávislých tržních cen. Je třeba připomenout, že existují jiné druhy vymezujících opatření týkající se „hrubé kapitalizace“ (10) nebo poměrného rozdělení nákladů a příjmů, kdy jedna část činností společnosti je zdaňována podle režimu tonážní daně a zbytek podle běžné daně z příjmů právnických osob.

26. Všechny režimy tonážní daně schválené Komisí během posledních pěti let (11) stanovují vymezující opatření, včetně těch, na něž se vztahují oznámená opatření, tzn. ověřování transakcí mezi subjekty podléhajícími tonážní dani a ostatními subjekty.

27. Režimy tonážní daně musí být vymezeny, aby se zabránilo rozšíření účinků na hospodářské činnosti, které nepředstavují námořní dopravu. Za tímto účelem Komise obvykle od členských států požaduje sérii vymezujících opatření, jako: — ověřování obchodních transakcí přes vymezenou oblast na základě zásady nezávislých tržních cen, — pravidla o spravedlivém sdílení kapitálových nákladů mezi způsobilými a nezpůsobilými činnostmi, — pravidla o spravedlivém rozdělení příjmů mezi způsobilými a nezpůsobilými činnostmi, — možnost námořních skupin rozhodnout se pro „všechno nebo nic“ („pro tonážní daň by se měly rozhodnout všechny způsobilé subjekty ve skupině, pokud ji využívá alespoň jeden z nich“).

28. Smyslem těchto opatření je mimo jiné zabránit daňovým únikům ve prospěch činností, které nesouvisejí s námořní dopravou. Provádění těchto opatření je důležité při posuzování slučitelnosti režimu tonážní daně se společným trhem, protože pomáhají zajistit, že z režimu netěží činnosti, na které se nevztahují pokyny Společenství pro státní podpou v námořní dopravě. Vymezující opatření jako taková musí být považována za nedílnou součást režimu tonážní daně.

29. Konkrétně vymezující opatření v rámci tonážní daně založené na zásadě nezávislých tržních cen je obsaženo v rozhodnutích Komise, která schvalují režimy tonážní daně (viz bod odůvodnění 26), včetně režimu, o kterém se nyní jedná, a zajišťuje, že pouze činnosti námořní dopravy poskytované společnostmi podléhajícími zdanění v Dánsku mohou využívat dánské tonážní daně.

4.2 Změna účinnosti dotyčného vymezujícího opatření

30. Je třeba připomenout, že vymezující opatření mají zásadní význam pro zajištění nepropustnosti režimů tonážní daně. Komise požadovala taková vymezující opatření ve všech režimech schválených během posledních pěti let.

31. Zejména bez účinného provádění vymezujících opatření týkajících se obchodních transakcí by odvětví mimo námořní dopravy, ať v dotčeném členském státě nebo v jiných zemích, mohla využívat možnost vyhnout se platbě daně z příjmů právnických osob prostřednictvím obchodních transakcí s přidruženou společností podléhající režimu tonážní daně v dotčeném členském státě.

32. Komise soudí, že dánské úřady hodlají stejně jako dříve pokračovat – při použití vymezujícího opatření založeného na zásadě nezávislých tržních cen – v ověřování transakcí mezi dvěma přidruženými společnostmi, kdy jedna z nich využívá tonážní daně, avšak pouze tehdy, platí-li obě společnosti daně v Dánsku.

33. Následně, zatímco by ověřování vnitrostátních transakcí se společností podléhající tonážní dani zůstalo pod kontrolou a v působnosti dánských finančních úřadů, ověřování přeshraničních transakcí mezi společností podléhající tonážní dani v Dánsku a zahraniční přidruženou společností by zůstalo v zodpovědnosti dotčené cizí země.

34. Komise má však v této fázi analýzy pochybnosti o tom, zda by režim tonážní daně pozměněný oznámeným opatřením zůstal slučitelný se společným trhem, jelikož oznámená opatření mohou oslabit výše uvedené vymezující opatření. Toto vymezující opatření je přitom nezbytné pro zajištění slučitelnosti režimu (12).

35. Komise se také obává, že by oznámené opatření usnadnilo společnostem podléhajícím platbě daní v ostatních členských státech dopouštět se v těchto členských státech daňových úniků, protože by bylo méně pravděpodobné, že by dánské finanční úřady byly schopny zjišťovat podvodné transakce mezi těmito společnostmi a přidruženými společnostmi podléhajícími tonážní dani v Dánsku, pokud by dánské finanční úřady nebyly i nadále systematicky informovány o obchodních transakcích mezi společnostmi podléhajícími dánské tonážní dani a jejich zahraničními přidruženými společnostmi.

36. V případech, kdy se prokáže, že jsou vymezující opatření neúčinná nebo že by mohla být neúčinná, má Komise za to, že by režim tonážní daně, tím, že by zvýhodňoval činnosti, které nepředstavují námořní dopravu, mohl nepříznivě ovlivnit obchodní podmínky v rozsahu, který je v rozporu se společným zájmem, a že by tento režim za těchto okolností byl tedy neslučitelný se společným trhem.

37. V tomto konkrétním případě se Komise obává, že by změna dotyčného vymezujícího opatření na základě oznámení vedla k situaci, kdy by činnosti podléhající dani v jiných zemích, a tudíž nepodléhající režimu tonážní daně v Dánsku, neoprávněně těžily z tohoto režimu prostřednictvím nespravedlivě oceněných transakcí s dánskými přidruženými společnostmi podléhajícími dánské tonážní dani.

38. V souvislosti s výše uvedenými důvody by Komise navíc chtěla získat stanoviska třetích stran ze všech členských států k následujícím otázkám.

39. Především by mělo být stanoveno, jak chce Dánsko i nadále zajistit, že po provedení oznámených opatření budou jeho finanční úřady stále schopny odhalovat pokusy o daňové úniky ze strany zahraničních přidružených společností námořních společností podléhajících dánské tonážní dani a informovat o těchto pokusech dotčené cizí země. Pokud tomu tak nebude, Komise by ráda věděla, zda by cizí země, včetně členských států s výjimkou Dánska, mohly nést zodpovědnost za kontrolu všech přeshraničních transakcí se společnostmi podléhajícími dánské tonážní dani (z nichž většina budou pravděpodobně společnosti se sídlem v Dánsku).

40. Za druhé Komisi zajímá, zda by nerovné jednání mezi příjemci, kteří mají pouze vnitrostátní přidružené společnosti nezpůsobilé k tonážní dani, a příjemci, kteří mají pouze zahraniční přidružené společnosti, bylo, pokud jde o informační povinnost, zákonné. V souvislosti s rozsudkem ve věci Matra (13) by mohla taková nerovnost jednání také ovlivnit slučitelnost režimu.

41. Za třetí Komisi zajímá, zda by pro lepší vymezení stávajících režimů tonážní daně nebyly vhodné následující mechanismy spolupráce mezi členskými státy: — povinnost vzájemné pomoci v souvislosti s článkem 10 Smlouvy o ES (14), s požadavky možné dvoustranné dohody o spolupráci v oblasti daní mezi členskými státy a dále s doporučeními podle pokynů OECD, co se týče přeshraničních transakcí se společností podléhající tonážní dani s cílem zamezit rozšíření účinků režimů tonážní daně – v měřítku Společenství – na nezpůsobilé činnosti; — povinnost finančních úřadů členského státu, který zavedl režim tonážní daně, systematicky upozorňovat své protějšky v druhém členském státě v případě, že mají podezření na nepravidelné transakce prováděné na újmu daňových příjmů druhého členského státu a ve prospěch společnosti sídlící v jejich členských státech a podléhající jejich tonážní dani.

42. Komise vyzývá třetí strany ze všech členských států, aby předložily svá stanoviska k výše uvedeným otázkám.

43. Z tohoto důvodu je potřeba na základě čl. 4 odst. 4 nařízení o řízení v souvislosti se státní podporou (15) zahájit vyšetřovací řízení, které Komisi pomůže objasnit tyto otázky a jejich možný dopad na slučitelnost režimu, než zaujme konečné stanovisko o slučitelnosti oznámených opatření se společným trhem.

ZNĚNÍ DOPISU

„1. SAGSFORLØB 1. Ved brev af 13. september 2005 (16) anmeldte Danmark over for Kommissionen en ændring af den danske tonnageskatteordning, der oprindeligt blev godkendt ved beslutning af 12. marts 2002 (17) (sag nr. N 563/01). 2. Denne ændring blev registreret som anmeldt støtte under nr. N 469/05. Den anmeldte ændring blev indført ved lov nr. 408 af 1. juni 2005. 3. Ved breve af 28. oktober 2005, 19. maj og 29. august 2006 (18) anmodede Kommissionen de danske myndigheder om flere oplysninger, som de fremsendte i deres svar af 22. november 2005 og 30. juni 2006 (19). 2. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN 2.1. Betegnelse 4. Lempelse af oplysningspligten for rederier, der er omfattet af tonnageskatteordningen. 2.2. Beskrivelse af den anmeldte ændring af foranstaltningerne 5. Lov nr. 408 af 1. juni 2005 fritager danske rederier, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning (20), fra deres pligt til at forsyne skattemyndighederne med alle nødvendige oplysninger om deres finansielle transaktioner med koncernforbundne udenlandske virksomheder. 6. I sådanne tilfælde foretages kontrollen af kommercielle transaktioner mellem to koncernforbundne virksomheder på basis af armslængdeprincippet. Dette princip består i at kontrollere, at de priser, der benyttes i forbindelse med transaktioner mellem koncernforbundne virksomheder, er i overensstemmelse med markedspriserne. Denne kontrol er påkrævet i henhold til både: — de regler for interne afregningspriser, som OECD-landene opfordres til anvende for at forhindre skatteunddragelse via kommercielle transaktioner mellem koncernforbundne virksomheder, der beskattes i to forskellige lande (21), og — en af de ring-fencing-foranstaltninger (22), der er knyttet til ordningen. Den pågældende foranstaltning er beskrevet i punkt 2.11.1 i førnævnte beslutning af 12. marts 2002 under overskriften »armslængdeprincippet« og består i kontrollere kommercielle transaktioner mellem et tonnagebeskattet selskab og dets koncernforbundne selskaber. 7. Den oplysningspligt, der er nævnt i punkt 4 ovenfor, og som danske tonnagebeskattede rederier vil blive fritaget for, hvis den anmeldte foranstaltning gennemføres, er ikke kun specifik for selskaber, der er omfattet af tonnageskatteordningen. I et skattesystem tjener den til at give skattemyndighederne mulighed for at tjekke, at et af to selskaber, der tilhører samme koncern, men som henhører under to forskellige selskabsskatteordninger, ikke benytter de interne afregningspriser til at overføre hovedparten af sit overskud til det andet selskab, der beskattes efter den mest fordelagtige ordning. Disse oplysninger er derfor meget vigtige for kontrollen med de interne afregningspriser i en koncern af virksomheder under såvel reglerne for interne afregningspriser (når transaktionerne er grænseoverskridende) som ring-fencing-forpligtelsen (hvad enten transaktionerne er grænseoverskridende eller ej), som er specifik for tonnageskatteordningen. 8. De danske myndigheder mener, at når et af disse to selskaber er et dansk tonnagebeskattet rederi, og det andet selskab er et i udlandet baseret koncernforbundet selskab (søster-, datter- eller moderselskab), har dette danske selskab ingen interesse i at eksportere sit overskud til sine koncernforbundne selskaber i udlandet ved at manipulere med de interne afregningspriser. Når et af de to koncernforbundne selskaber beskattes efter den danske tonnageskatteordning, og det andet beskattes i et andet land, tjener de danske skattemyndigheders undersøgelse af eventuelle misbrug via de interne afregningspriser derfor ikke, ifølge de danske myndigheder, statskassens sag. Denne kontrol er efter de danske myndigheders opfattelse kun i andre medlemsstaters og i tredjelandes interesse. 2.3. Beskrivelse af den eksisterende ordning 9. Tonnageskatteordningen er beskrevet i førnævnte beslutning vedtaget af Kommissionen den 12. marts 2002 i sag nr. N 563/01. Her følger en kort beskrivelse af ordningens hovedtræk. 10. Den skattepligtige indkomst af virksomhed omfattet af tonnageskatteordningen fastsættes for hvert skib som et fast beløb i forhold til skibets tonnage uanset rederiets faktiske driftsresultat. Den beregnes således: Til og med 1 000 NT 7 DKK (ca. 0,90 EUR) pr. 100 NT pr. døgn 1 001-10 000 NT 5 DKK (ca. 0,70 EUR) pr. 100 NT pr. døgn 10 001-25 000 NT 3 DKK (ca. 0,40 EUR) pr. 100 NT pr. døgn Over 25 000 NT 2 DKK (ca. 0,30 EUR) pr. 100 NT pr. døgn 11. Den således beregnede skattepligtige indkomst beskattes efter den almindelige selskabsskattesats. For hvert skib, der tonnagebeskattes, beregnes den skattepligtige indkomst i forhold til skibets nettotonnage, pr. 100 nettoton (NT) og pr. påbegyndt døgn, uanset om skibet er i drift eller ej. 12. Ordningen, der har været anvendt siden 1. januar 2002, er åben for selskaber, der er skattepligtige i Danmark (dvs. som har fast driftssted i Danmark), og som leverer søtransportydelser. Ordningen kan også anvendes af udenlandske selskaber, som bliver hjemmehørende i Danmark ved flytning af ledelsens sæde til landet. Kun indkomst fra rederivirksomhed kan omfattes af ordningen. 13. Deltagelse i ordningen er frivillig. Valget skal træffes senest ved rettidig indgivelse af selvangivelse for det indkomstår, hvor tonnagebeskatning første gang vil kunne vælges. Valg eller fravalg af tonnagebeskatning er bindende for rederiet i en periode på ti år. Inden for Danmarks grænser skal koncernforbundne rederier træffe samme valg, for så vidt angår anvendelse af tonnageskatteordningen. Når tonnageskatteordningen vælges, skal samtlige skibe og andre aktiviteter, som opfylder betingelserne for tonnagebeskatning, indgå i tonnageskatteordningen. 2.4. Varighed 14. Ved brev af 5. april 2006 forpligtede de danske myndigheder sig til at genanmelde foranstaltningen vedrørende lempelse af oplysningspligten for rederier omfattet af den danske tonnageskatteordning inden for ti år. Den anmeldte foranstaltning anses derfor at udløbe ved udgangen af 2015. 2.5. Budget 15. Denne ændring af ordningen får ingen budgetmæssige følger for den eksisterende ordning. Individuelle støtteforanstaltninger vil ikke blive påvirket af den påtænkte ændring. 2.6. Andre statsstøtteordninger inden for søtransportsektoren i Danmark 16. Ud over tonnageskatteordningen anvender Danmark, så vidt Kommissionen ved, på nuværende tidspunkt kun én anden ordning til fordel for virksomheder inden for søtransportsektoren, nemlig den, der fritager rederierne for betaling af skat og socialsikringsafgifter for søfolk, der arbejder om bord på skibe, der opfylder de relevante regler (23). 2.7. De danske myndigheders holdning 17. De danske myndigheder har den opfattelse, at hvis et multinationalt selskab skulle fristes til at unddrage sig selskabsskat via kommercielle transaktioner mellem et koncernforbundet dansk selskab, der er omfattet af tonnageskatteordningen, og et koncernforbundet udenlandsk selskab, vil en sådan skatteunddragelse være til skade for det andet land og ikke for Danmark. 18. Det er derfor ikke i de danske skattemyndigheders interesse at foretage en systematisk overvågning af transaktioner mellem selskaber, der er omfattet af den danske tonnageskatteordning, og deres koncernforbundne udenlandske selskaber, eftersom en sådan overvågning ikke vil resultere i ekstraindtægter for den danske statskasse. Det er grunden til, at Danmark foreslog at befri virksomheder, der er omfattet af tonnageskatteordningen, fra administrative byrder, som de set ud fra deres eget perspektiv finder unødvendige. 19. De danske myndigheder synes således implicit at mene, at ansvaret for at kontrollere en mulig skatteflugt fra et selskab, der er etableret i et andet land, til et selskab i Danmark, der er omfattet af den danske tonnageskatteordning, påhviler skattemyndighederne i det andet land. Denne formodning implicerer, at det andet land, uanset om det er en medlemsstat eller et tredjeland, har regler om interne afregningspriser i sin skattelovgivning, og at skattemyndighederne i det andet land anvender reglerne på en effektiv måde, navnlig på transaktioner med selskaber, der er omfattet af tonnageskatteordningen i Danmark. Ved brev af 13. september 2005 (24) anmeldte Danmark over for Kommissionen en ændring af den danske tonnageskatteordning. Ordningen blev oprindeligt blev godkendt ved beslutning af 12. marts 2002 (25) (sag nr. N 563/01). 20. Denne ændring blev registreret som anmeldt støtte under nr. N 469/05. Den anmeldte ændring blev indført ved lov nr. 408 af 1. juni 2005. 21. Ved breve af 28. oktober 2005, 19. maj og 29. august 2006 (26) anmodede Kommissionen de danske myndigheder om flere oplysninger, som de fremsendte i deres svar af 22. november 2005, 30. juni 2006 og 13. september 2006 (27). 3. FORELØBIG VURDERING AF, OM DER OPTRÆDER STØTTE 22. I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. 23. Det giver ingen mening at undersøge, om de anmeldte foranstaltninger i sig selv udgør statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, eftersom de er en del af den eksisterende tonnageskatteordning og derfor ikke kan betragtes isoleret, men må undersøges i sammenhæng med hele den tonnageskatteordning, som de medfører en ændring af. Kommissionen bør derfor undersøge hele tonnageskatteordningen i den form, den ville have haft, hvis de anmeldte foranstaltninger allerede var blevet gennemført. 24. På nuværende stadium af undersøgelsen mener Kommissionen, at den anmeldte foranstaltning ikke ændrer ved det forhold, at tonnageskatteordningen har karakter af støtte. 25. Det vigtigste spørgsmål drejer sig således om at afgøre, om de påtænkte foranstaltninger vil ændre vurderingen i Kommissionens beslutning af 12. marts 2002 med hensyn til den samlede ordnings forenelighed med fællesmarkedet. 4. TVIVL MED HENSYN TIL FORANSTALTNINGENS FORENELIGHED MED FÆLLESMARKEDET 4.1. Ring-fencing-foranstaltning berørt af de anmeldte foranstaltninger 26. En af hovedbetingelserne knyttet til erklæringen om, at tonnageskatteordningen er forenelig med fællesmarkedet, er, at der skal træffes en række ring-fencing-foranstaltninger for at sikre, at ingen andre aktiviteter end søtransport — det være sig i den pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat eller et tredjeland — kan blive indirekte tilgodeset af ordningen. Retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren giver rent faktisk mulighed for at indføre en tonnageafgift (28), men disse retningslinjer gælder kun for søtransport. Hvis tonnageskatteordningen i sin ændrede form kan resultere i, at ikke-maritime aktiviteter bliver tilgodeset af tonnageafgiften, kan der opstå tvivl med hensyn til ordningens forenelighed med fællesmarkedet, jf. beskrivelsen nedenfor. 27. Ring-fencing-foranstaltningerne knyttet til den danske tonnageskatteordning er beskrevet i punkt 2.11 i Kommissionens beslutning af 12. marts 2002. 28. En af disse foranstaltninger består i, at der på basis af armslængdeprincippet skal føres kontrol med kommercielle transaktioner mellem tonnagebeskattede selskaber og deres eventuelle koncernforbundne selskaber (eller de af de pågældende selskaber, der selskabsbeskattes efter de normale regler), det være sig indenlandske eller udenlandske selskaber. Det er værd at erindre om, at der findes andre ring-fencing-foranstaltninger mod »thick capitalization« (29) eller en fordeling af omkostninger og udgifter, hvor en del af rederiets virksomhed beskattes efter tonnageskatteordningen, mens resten beskattes efter de almindelige selskabsskatteregler. 29. Alle de tonnageskatteordninger, som Kommissionen har godkendt de sidste fem år (30), herunder den her omhandlede, omfatter ring-fencing-foranstaltninger, der indebærer kontrol med transaktioner mellem tonnagebeskattede virksomheder og virksomheder, der beskattes efter de almindelige regler. 30. Tonnageskatteordninger skal være afskærmede for at undgå, at deres virkninger smitter af på økonomiske aktiviteter, der ikke har med søtransport at gøre. Til dette formål anmoder Kommissionen normalt medlemsstaterne om at træffe en række ring fencing-foranstaltninger, f.eks.: — kontrollere kommercielle transaktioner på tværs af afskærmningen på basis af på armslængde-princippet, — indføre regler om fair fordeling af kapitaludgifter mellem tonnagebeskattede aktiviteter og almindeligt beskattede aktiviteter, — indføre regler om fair fordeling af indtægter mellem tonnagebeskattede aktiviteter og almindeligt beskattede aktiviteter, — benytte alt-eller-intet-løsningen for rederikoncerner (alle dele af koncernen, der opfylder betingelserne for tonnagebeskatning, skal vælge denne ordning, når mindst en af dem opfylder betingelserne). 31. Sådanne foranstaltninger tjener til bl.a. at forhindre skatteunddragelse til fordel for aktiviteter, der ikke har forbindelse til søtransport. Gennemførelsen af disse foranstaltninger er vigtig for vurderingen af, om tonnageskatteordningen er forenelig med fællesmarkedet, da de bidrager til at sikre, at aktiviteter, der ikke er omfattet af retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, ikke får uretmæssig fordel af ordningen. Ring-fencing-foranstaltninger skal betragtes som en integrerende del af en tonnageskatteordning. 32. Ring-fencing-foranstaltningen baseret på armslængdeprincippet indgår i Kommissionens beslutninger om godkendelse af tonnageskatteordninger (se punkt 26), inkl. den her omhandlede, og sikrer, at kun søtransportydelser, der leveres af selskaber, der er skattepligtige i Danmark, kan henføres under den danske tonnageskatteordning. 4.2. Ændret virkning af den pågældende ring-fencing-foranstaltning 33. Der erindres om, at ring-fencing-foranstaltninger er meget vigtige for at sikre, at tonnageskatteordninger er vandtætte. Kommissionen har i forbindelse med godkendelsen af alle tonnageskatteordninger de sidste fem år stillet krav om sådanne ring-fencing-foranstaltninger. 34. Uden en effektiv gennemførelse af ring-fencing-foranstaltningen vedrørende kommercielle transaktioner kan andre former for virksomhed end søtransport — det være sig i den pågældende medlemsstat selv eller i andre lande — nemlig får mulighed for at unddrage sig selskabsskat gennem kommercielle transaktioner med et koncernforbundet selskab, der beskattes efter tonnageskatteordningen i den pågældende medlemsstat. 35. Kommissionen har forstået det således, at de danske myndigheder fortsat agter at verificere transaktioner mellem to koncernforbundne selskaber med udgangspunkt i ring-fencing-foranstaltningen baseret på armslængdeprincippet, når et af dem beskattes efter tonnageskatteordningen, men kun når de begge er skattepligtige i Danmark. 36. Det betyder, at verifikationen af indenlandske transaktioner med et selskab, der beskattes efter tonnageskatteordningen, vil forblive under de danske myndigheders tilsyn og ansvar, mens det andet land vil være ansvarlig for kontrollen med grænseoverskridende transaktioner mellem et tonnagebeskattet selskab i Danmark og et udenlandsk koncernforbundet selskab. 37. Imidlertid nærer Kommissionen på nuværende stadium af undersøgelsen tvivl med hensyn til, om den oprindelige tonnageskatteordning som ændret ved de anmeldte foranstaltninger fortsat vil være forenelig med fællesmarkedet, eftersom de anmeldte foranstaltninger kan svække førnævnte ring-fencing-foranstaltning. Sidstnævnte er afgørende for ordningens forenelighed med fællesmarkedet (31). 38. Kommissionen frygter også, at de anmeldte foranstaltninger kan gøre det lettere for selskaber, der er skattepligtige i andre medlemsstater, at unddrage sig beskatning i de pågældende medlemsstater, eftersom det vil være vanskeligere for de danske skattemyndigheder at afsløre svigagtige transaktioner mellem disse selskaber og et tonnagebeskattet koncernforbundet selskab i Danmark, hvis de danske myndigheder ikke længere får regelmæssige oplysninger om transaktioner mellem danske tonnagebeskattede og deres udenlandske koncernforbundne selskaber. 39. Når ring-fencing-foranstaltninger viser sig at være virkningsløse eller kan forventes at være virkningsløse, finder Kommissionen, at tonnageskatteordningen — ved at tilgodese anden virksomhed end søtransportvirksomhed — kan fordreje konkurrencevilkårene i et omfang, der strider mod den fælles interesse, og at en sådan ordning under de omstændigheder er uforenelig med fællesmarkedet. 40. I denne sag frygter Kommissionen, at ændringen af den ring-fencing-foranstaltning, som anmeldelsen vedrører, vil føre til en situation, hvor virksomhed, der er skattepligtig i andre lande og således ikke omfattet at tonnageskatteordningen i Danmark, vil blive uretmæssigt tilgodeset af ordningen via en urimelig prissætning af transaktioner med koncernforbundne selskaber i Danmark, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning. 41. Hvad dette angår, ønsker Kommissionen at modtage samtlige medlemsstaters kommentarer til følgende punkter. 42. For det første er det nødvendigt at få fastslået, hvordan Danmark efter gennemførelsen af de anmeldte foranstaltninger fortsat vil kunne sikre, at landets skattemyndigheder vil være i stand til at afsløre eventuelle forsøg på skatteunddragelse begået af udenlandske selskaber, der er koncernforbundne med rederier, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning, og underrette det berørte land om dette forsøg. Hvis det ikke er tilfældet, spørger Kommissionen sig selv, om andre medlemsstater og tredjelande bør bebyrdes med at kontrollere alle grænseoverskridende transaktioner med selskaber, der beskattes efter den danske tonnageskatteordning (hvoraf de fleste sandsynligvis er selskaber registreret i Danmark). 43. For det andet spørger Kommissionen sig selv, om den uensartede behandling (med hensyn til oplysningspligt) af henholdsvis tonnagebeskattede selskaber, hvis koncernforbundne selskaber udelukkende er indenlandske selskaber, der ikke kan omfattes af tonnageskatteordningen, og tonnagebeskattede selskaber, hvis koncernforbundne selskaber udelukkende er udenlandske selskaber, kan betragtes som rimelig. Når henses til dommen i Matra-sagen (32), kan en sådan uensartet behandling meget vel få indflydelse på ordningens forenelighed med fællesmarkedet. 44. For det tredje spørger Kommissionen sig selv, om f.eks. følgende samarbejdsmekanismer aftalt mellem medlemsstater vil være bedre egnet som ring-fencing-foranstaltning i forbindelse med eksisterende tonnageskatteordninger: — en forpligtelse til, i lyset af EF-traktatens artikel 10 (33), at yde gensidig bistand, der går videre end kravene i en eventuel bilateral skattesamarbejdsaftale og videre end henstillingerne i OECD-retningslinjerne, i forbindelse med grænseoverskridende transaktioner med et tonnagebeskattet selskab med henblik på at forhindre en spillover-effekt på Fællesskabsplan fra tonnageskatteordninger til aktiviteter, der ikke kan henføres under en sådan ordning, — en forpligtelse for skattemyndighederne i en medlemsstat, der har indført en tonnageskatteordning, til systematisk at underrette deres kolleger i en anden medlemsstat, hvis de får mistanke om uregelmæssige transaktioner, der er til skade for den anden medlemsstats skatteindtægter og til fordel for et tonnagebeskattet selskab i de to medlemsstater. 5. KONKLUSION 45. Der er med henvisning til ovenstående behov for at indlede en undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 4, stk. 4, i procedureforordningen vedrørende statsstøtte (34), således at Kommissionen kan få afklaret disse punkter og deres mulige indflydelse på den ændrede ordnings forenelighed med fællesmarkedet, før den tager endelig stilling til, om de anmeldte foranstaltninger er forenelige med fællesmarkedet. 46. På basis af vurderingen i det foregående beslutter Kommissionen hermed at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 4, stk. 4 (35), i ovennævnte forordning med hensyn til den foreslåede ændring. 47. I lyset af betragtningerne ovenfor anmoder Kommissionen, i overensstemmelse med artikel 6, stk. 1 (36), i ovennævnte forordning Danmark om at fremsætte bemærkninger til ovenstående punkter og til at indsende alle sådanne oplysninger, der kan bidrage til vurderingen af de påtænkte støtteforanstaltninger senest en måned efter modtagelsen af dette brev. Den anmoder de danske myndigheder om straks at fremsende en kopi af dette brev til alle potentielle støttemodtagere. 48. Kommissionen ønsker at erindre de danske myndigheder om, at EF-traktatens artikel 88, stk. 3, har opsættende virkning. Den henleder også de danske myndigheders opmærksomhed på artikel 14 i førnævnte forordning, der foreskriver, at al ulovlig støtte kan kræves tilbagebetalt fra støttemodtagerne. 49. Kommissionen gør Danmark opmærksom på, at den vil underrette interesserede parter ved at offentliggøre dette brev og et resumé heraf i Den Europæiske Unions Tidende. Den vil også underrette interesserede parter i de EFTA-lande, der har undertegnet EØS-aftalen, ved at indrykke en meddelelse i EØS-tillægget i Den Europæiske Unions Tidende og underrette EFTA-Tilsynsmyndigheden ved at fremsende en kopi af dette brev. Alle interesserede parter vil blive opfordret til at fremsætte deres bemærkninger senest en måned efter offentliggørelsen af dette brev.“

(1) Evidován pod značkou TREN(2005) A/23228.

(2) Text rozhodnutí je k dispozici v úředním jazyce na této internetové adrese:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2001/n563-01.pdf.

Komise rozhodnutím z 1. prosince 2004 (č N 171/2004) schválila rozšíření seznamu druhů způsobilých pomocných činností (úzce souvisejících nebo přímo se vztahujících k poskytování dopravních služeb) na pronájem palubních obchodních provozoven, jako jsou obchody nebo stánky, ať už pro třetí společnosti nebo pro nezávislou část námořní společnosti, a ať už pro způsobilé nebo nezpůsobilé činnosti prováděné v těchto stáncích. Text tohoto druhého rozhodnutí je k dispozici v úředním jazyce na této internetové adrese:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2004/n171-04.pdf.

(3) Značky TREN (2005) D/122520, TREN (2006) D/209990 a D/217824.

(4) Evidovány pod značkou TREN(2005) A/29975.

(5) Popsáno v oddíle 2.3 dále.

(6) Pravidla o účtování vnitropodnikových cen jsou běžně obsažena v zákoně o dani z příjmů právnických osob všech rozvinutých zemí. Pokyny OECD o účtování vnitropodnikových cen v případě nadnárodních podniků a daňových správ vyzývají země OECD, aby kontrolovaly obchodní transakce subjektů nadnárodních společností s jejich zahraničními přidruženými společnostmi. Tato pravidla je rovněž vhodné použít při plnění dvoustranných dohod o spolupráci v oblasti daní. Pravidla o účtování vnitropodnikových cen představují kontrolu relevance cen v transakcích mezi dvěma podniky, které jsou sdruženy ve smyslu výše uvedených pokynů OECD. Pokud mají finanční úřady podezření na daňový únik, mají možnost stanovit tyto ceny na úrovních, které lépe odpovídají tržním cenám, a podle nich přepočítat zisky dotčeného subjektu.

(7) Komise požadovala taková vymezující opatření ve všech režimech schválených během posledních pěti let.

(8) Případ NN 116/98 schválený rozhodnutím Komise ze dne 13. listopadu 2002. Text rozhodnutí je k dispozici v úředním jazyce na této internetové adrese:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/transports-1998/nn116-98.pdf .

(9) Sdělení Komise C(2004) 43 – Pokyny Společenství pro státní podporu v námořní dopravě, Úř. věst. C 13, 17.1.2004, s. 3, viz bod 3.1. Viz také dřívější pokyny týkající se této otázky, Úř. věst. C 205, 5.7.1997, s. 5.

(10) Strategie „hrubé kapitalizace“ spočívá ve zdanění většiny vlastního kapitálu části společnosti v rámci režimu tonážní daně a většiny dluhů jiné části společnosti v rámci daně z příjmů právnických osob, čímž se zvýší kapitálové výdaje pro daňové účely.

(11) Viz zejména následující rozhodnutí Komise:

(1) britský režim schválený dne 2. srpna 2000 (č. N 790/99),

(2) španělský režim schválený dne 27. února 2002 (č. N 736/01),

(3) dánský režim schválený dne 12. března 2002 (č. N 563/01),

(4) finský režim schválený dne 16. října 2002 (č. N 195/02),

(5) irský režim schválený dne 11. prosince 2002 (č. N 504/02),

(6) španělský režim pro oblast Baskicka schválený dne 5. února 2003 (č. N 572/02),

(7) francouzský režim schválený dne 13. května 2003 (č. N 737/02),

(8) belgický režim schválený dne 19. března 2003 (č. N 433/02),

(9) italský režim schválený dne 20. října 2004 (č. N 114/04).

(12) Viz příslušný odstavec v oddíle 3.3.5 rozhodnutí Komise ze dne 12. března 2002: „Kromě toho ‚zásada nezávislých tržních cen‘, ‚pravidla o finančních příjmech/výdajích‘, ‚pravidla o hrubé kapitalizaci‘, pravidla týkající se činností překračujících vymezení a pravidla, kterými se řídí transakce v rámci skupiny společností, poskytují jasné odkazy, pokud jde o to, které činnosti lze/nelze považovat za spadající pod tonážní daň, a poskytují tedy jasný odkaz pro transparentní účetnictví, jak ho vyžadují ‚pokyny‘.“

(13) Viz rozsudek Soudního dvora C-225/91 ze dne 15. června 1993 ve věci Matra proti Komisi, a zejména bod 41:„41 V tomto ohledu je třeba poznamenat, že zatímco postup stanovený v článcích 92 a 93 ponechává Komisi, a za určitých podmínek i Radě, značnou volnost v rozhodování o rozhodnutí o slučitelnosti režimu státní podpory s požadavky společného trhu, z obecných dispozic Smlouvy je jasné, že řízení nesmí nikdy vést k výsledku, který je v rozporu se specifickými ustanoveními Smlouvy (rozsudek ve věci 73/79, Komise proti. Itálii [1980], Sb. rozh. 1533, odstavec 11). Soud má také za to, že tato hlediska podpory, která jsou v rozporu se specifickými ustanoveními Smlouvy s výjimkou článků 92 a 93, mohou být tak nerozlučně spjata s předmětem podpory, že není možné je odděleně zhodnotit (rozsudek ve věci 74/76 Iannelli v. Meroni [1977], Sb. rozh. 557).“

(14)

Článek 10.

Členské státy přijmou veškerá vhodná obecná i zvláštní opatření k plnění závazků, které vyplývají z této smlouvy nebo jsou důsledkem činnosti orgánů Společenství. Usnadňují mu plnění jeho poslání.

Zdrží se jakýchkoli opatření, jež by mohla ohrozit dosažení cílů této smlouvy.

(15) Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES. Úř. věst. L 83/1, 22.3.1999.

(16) Registeret under ref. TREN(2005) A/23228.

(17) Beslutningen findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2001/n563-01.pdf

Kommissionen godkendte ved beslutning af 1. december 2004 (sag nr. 171/2004) en udvidelse af listen over de former for virksomhed, der kan beskattes efter tonnageskatteordningen (dvs. dem, der foregår i nær tilknytning til eller er direkte forbundet med levering af transportydelser), til at omfatte udlejning af lokaler om bord, f.eks. forretninger og kiosker, uanset om de drives af tredjemand eller af en uafhængig part i rederiet, og uanset om de pågældende aktiviteter kan være undergivet tonnagebeskatning eller ej. Denne beslutning findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2004/n171-04.pdf

(18) Ref. TREN (2005) D/122520, TREN (2006) D/209990 og D/ 217824.

(19) Registeret under ref. TREN (2005) A/29975.

(20) Beskrevet i afsnit 2.3 nedenfor.

(21) Skattelovgivningen i alle udviklede lande indeholder normalt regler om interne afregningspriser. I OECD's »Transfer Pricing Guidelines for Multinational Enterprises and for Tax Administrations« opfordres OECD-landene til at føre kontrol med kommercielle transaktioner mellem virksomheder tilhørende multinationale selskaber og deres udenlandske koncernbundne virksomheder. Sådanne regler kan også være påkrævet i bilaterale skattesamarbejdsaftaler. Ifølge reglerne om interne afregningspriser skal det kontrolleres, om der benyttes en korrekt prissætning ved transaktioner mellem to virksomheder, der er koncernforbundne som omhandlet i OECD-retningslinjerne. Skattemyndighederne har mulighed for at fastsætte priserne på et niveau, der er mere på linje med markedspriserne, hvis de nærer mistanke om skatteunddragelse, og de kan derefter genberegne den pågældende virksomheds overskud.

(22) Kommissionen har i forbindelse med godkendelsen af alle tonnageskatteordninger de sidste fem år stillet krav om sådanne ring-fencing-foranstaltninger.

(23) Sag nr. NN 116/98, godkendt ved Kommissionens beslutning af 13. november 2002. Beslutningen findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/transports-1998/nn116-98.pdf

(24) Registeret under ref. TREN(2005) A/23228.

(25) Beslutningen findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2001/n563-01.pdf

Kommissionen godkendte ved beslutning af 1. december 2004 (sag nr. 171/2004) en udvidelse af listen over de former for virksomhed, der kan beskattes efter tonnageskatteordningen (dvs. dem, der foregår i nær tilknytning til eller er direkte forbundet med levering af transportydelser), til at omfatte udlejning af lokaler om bord, f.eks. forretninger og kiosker, uanset om de drives af tredjemand eller af en uafhængig part i rederiet, og uanset om de pågældende aktiviteter kan være undergivet tonnagebeskatning eller ej. Denne beslutning findes på det officielle sprog på følgende internetadresse:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/transports-2004/n171-04.pdf

(26) Ref. TREN (2005) D/122520, TREN (2006) D/209990 og D/217824.

(27) Ref. TREN(2005) A/29975 og TREN(2006) A/33708.

(28) Meddelelse C(2004) 43 fra Kommissionen — EU-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren (EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3), punkt 3.1. Se også de forrige retningslinjer herfor (EFT C 205 af 5.7.1997, s. 5).

(29) Strategien med »thick capitalization« består i at placere det meste af egenkapitalen i den tonnagebeskattede del af selskabet og det meste af gælden i den del af selskabet, der beskattes efter de normale regler, hvorved de fradragsberettigede renteudgifter forøges.

(30) Se navnlig Kommissionens beslutninger vedrørende:

1. den britiske ordning, der blev godkendt den 2. august 2000 (sag nr. N 790/99)

2. den spanske ordning, der blev godkendt den 27. februar 2002 (sag nr. N 736/01)

3. den danske ordning, der blev godkendt den 12. marts 2002 (sag nr. N 563/01)

4. den finske ordning, der blev godkendt den 16. oktober 2002 (sag nr. N 195/02)

5. den irske ordning, der blev godkendt den 11. december 2002 (sag nr. N 504/02)

6. den spanske ordning gældende for Biscayen-området, der blev godkendt den 5. februar 2003 (sag nr. N 572/02)

7. den franske ordning, der blev godkendt den 13. maj 2003 (sag nr. N 737/02)

8. den belgiske ordning, der blev godkendt den 19. marts 2003 (sag nr. N 433/02)

9. den italienske ordning, der blev godkendt den 20. oktober 2004 (sag nr. N 114/04).

(31) Se især afsnit 3.3.5 i Kommissionens beslutning af 12. marts 2002: »Desuden fremgår det klart af arms længde -princippet, bestemmelserne om finansielle indtægter og udgifter, bestemmelserne om værn mod overkapitalisering, bestemmelserne om aktiviteter, der går på tværs af afgrænsningen, og bestemmelserne om transaktioner, der udføres af koncernforbundne selskaber, hvilke aktiviteter der kan blive omfattet af tonnageskatteordningen, og ordningen indeholder dermed en klar reference til kravene i retningslinjerne til dokumentation og bogføring«.

(32) Se Domstolens dom af 15. juni 1993, sag 225/91, Matra mod Kommissionen, særlig præmis 41: »I denne henseende bemærkes, at selv om den i artikel 92 og 93 fastsatte procedure overlader et betydeligt skøn til Kommissionen og under visse betingelser til Rådet med henblik på vurderingen af, om en statsstøtteordning kan forenes med fællesmarkedets krav, følger det dog af traktatens almindelige opbygning, at denne procedure aldrig må føre til resultater, der er i strid med traktatens særlige bestemmelser (dom af 21.5.1980, sag 73/79, Kommissionen mod Italien, Sml. s. 1533, præmis 11). Domstolen har desuden fastslået, at gennemførelsesforanstaltninger til en støtte, som er i strid med andre særlige traktatbestemmelser end artikel 92 og 93, kan være så uløseligt forbundet med støttens formål, at det ikke er muligt at bedømme dem isoleret (dom af 22.3.1977, sag 74/76, Iannelli, Sml. s. 557).«

(33)

Artikel 10

Medlemsstaterne træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af denne traktat, eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institutioner. De letter Fællesskabets gennemførelse af dets opgaver. De afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der er egnede til at bringe virkeliggørelsen af denne traktats målsætning i fare.

(34) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

(35) Konstaterer Kommissionen efter en foreløbig undersøgelse, at en anmeldt foranstaltning giver anledning til tvivl om, hvorvidt den er forenelig med fællesmarkedet, beslutter den at indlede proceduren efter traktatens artikel 93, stk. 2, i det følgende benævnt »beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure«.

(36) Beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure skal sammenfatte de relevante faktiske og retlige spørgsmål, indeholde en foreløbig vurdering fra Kommissionens side med hensyn til støttekarakteren af den påtænkte foranstaltning og anføre, om der er tvivl om, hvorvidt den er forenelig med fællesmarkedet. I beslutningen skal den pågældende medlemsstat og andre interesserede parter opfordres til at fremsætte bemærkninger inden for en nærmere fastsat frist, der normalt ikke må overstige en måned. I behørigt begrundede tilfælde kan Kommissionen forlænge denne frist.