[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 4.7.2006 KOM(2006) 374 v konečném znění 2004/0055 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o zavedení postupu pro evropský platební rozkaz 2004/0055 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o zavedení postupu pro evropský platební rozkaz 1. SOUVISLOSTI Datum předání návrhu Evropskému parlamentu a Radě (dokument KOM(2004)173 v konečném znění – 2004/0055(COD)): | 19.3. 2004. | Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne: | 9. 2. 2005. | Stanovisko Evropského parlamentu, první čtení, ze dne: | 13. 12. 2005. | Datum předání pozměněného návrhu: | 8. 2. 2006. | Datum přijetí společného postoje: | 30. 6. 2006 | 2. CÍL NÁVRHU KOMISE Rychlé vymáhání neuhrazených pohledávek, jejichž oprávněnost není zpochybňována, má mimořádný význam pro hospodářské subjekty v Evropské unii a pro řádné fungování vnitřního trhu. Právní rámec, který věřiteli nezaručuje rychlé urovnání nesporných nároků, může neplatícím dlužníkům zajistit určitý stupeň beztrestnosti, což může být podnětem k úmyslnému zadržování plateb ve vlastní prospěch. Pozdní platby jsou hlavním důvodem platební neschopnosti, která ohrožuje přežití podniků, zejména malých a středních podniků, a vede k četným ztrátám pracovních míst. Nutnost využívat zdlouhavá, těžkopádná a nákladná soudní řízení i při vymáhání nesporných nároků vede nevyhnutelně k těmto nepříznivým hospodářským dopadům. Tato situace staví soudní systémy členských států před nejrůznější problémy. Proto je zásadní odlišit v co nejkratší době od zahájení řízení opravdu sporné případy od těch, které ve skutečnosti nejsou předmětem právního sporu. Takové rozlišení je nezbytnou, ale nikoliv dostatečnou podmínkou pro účinné využití omezených zdrojů přidělených soudům. Umožňuje jim zaměřit se na sporné případy a rozhodnout je v přiměřené časové lhůtě. Požadovaného výsledku lze dosáhnout jen tehdy, budou-li nesporné nároky rozhodovány v rychlém a účinném řízení. Cílem návrhu je zřízení jednotného, rychlého a efektivního mechanismu k vymáhání nesporných finančních pohledávek v celé Evropské unii. 3. PŘIPOMÍNKY TÝKAJÍCÍ SE SPOLEČNÉHO POSTOJE 3.1. Všeobecné připomínky Společný postoj Rady byl přijat jednomyslně. Zachovává základní prvky původního návrhu Komise upraveného pozměněným návrhem. Hlavní změny učiněné ve společném postoji se týkají těchto otázek: - Společný postoj omezuje svou působnost na případy s mezinárodním prvkem; případem s mezinárodním prvkem se rozumí případ, kdy má alespoň jedna ze stran sídlo nebo obvykle sídlí v jiném členském státě, než je členský stát, ve kterém sídlí soud. - Ve znění textu bylo učiněno několik změn umožňujících automatizované elektronické zpracování žádostí (viz čl. 7 odst. 5, čl. 7 odst. 6, čl. 8, čl. 16 odst. 4 a čl. 16 odst. 5)). - Původní dvoufázový postup pro platební rozkaz byl nahrazen jednofázovým postupem. Znění textu však bylo doplněno o dodatečné procesní záruky na ochranu práv účastníků řízení (viz zejména články 8, 10, 11 a 12). Soud tak po obdržení návrhu na základě formuláře návrhu posoudí, zda jsou splněna kritéria přípustnosti a zda se nárok jeví jako odůvodněný. Na základě tohoto posudku by soud mohl buď návrh zamítnout nebo vydat evropský platební rozkaz. - Na rozdíl od původního návrhu nařízení nyní předpokládá možnost vydávat evropský platební rozkaz na část pohledávky v případě, že s tím žadatel souhlasí. - V nařízení jsou upřesněny lhůty pro různé procesní fáze. Aby byla zajištěna jednotnost, je v nařízení stanovena jednotná 30denní lhůta jak na doručení evropského platebního rozkazu, tak na zaslání odporu. - Na rozdíl od původního návrhu nyní nařízení obsahuje pravidla vymáhání (viz články 21, 22 a 23). Zrušení doložky vykonatelnosti bylo začleněno do textu nařízení jako takového a doplněno o minimální normy předpokládané již v nařízení č. 805/2004, kterým se zavádí evropský exekuční titul pro nesporné nároky. - Společný postoj obsahuje podrobné ustanovení o přezkumu. Další dodatky mají spíše formální charakter a byly učiněny proto, aby byl text srozumitelnější. Komise může přijmout společný postoj, který ačkoli mění některá specifika původního návrhu Komise pozměněného následujícím stanoviskem Parlamentu, zůstává věrný cíli zjednodušit, urychlit a snížit náklady na spory týkající se nesporných peněžních nároků. 3.2. Výsledek pozměňovacích návrhů Evropského parlamentu Všechny pozměňovací návrhy Parlamentu byly začleněny do pozměněného návrhu Komise i do společného postoje. V některých případech však diskuze v Radě a přezkum znění právníky a lingvisty ukázaly, že jsou nezbytná určitá technická objasnění. Body odůvodnění a standardní formuláře byly přizpůsobeny a aktualizovány, aby byly v souladu se zněním nařízení. Pouze v jednom bodě se pozměněný návrh a společný postoj liší, a to v čl. 3 odst. 1: - Znění čl. 3 odst. 1 pozměněného návrhu: „Pro účely tohoto nařízení se případem s mezinárodním prvkem rozumí případ, kdy má alespoň jedna ze stran sídlo nebo obvykle sídlí v jiném státě, než je členský stát, ve kterém sídlí soud.“ - Znění čl. 3 odst. 1 společného postoje: „Pro účely tohoto nařízení se případem s mezinárodním prvkem rozumí případ, kdy má alespoň jedna ze stran sídlo nebo obvykle sídlí v jiném členském státě, než je členský stát, ve kterém sídlí soud.“ Komise lituje omezení na případy, kdy obě strany mají sídlo v jednom ze členských států, a učinila k tomu odpovídající prohlášení. Společný postoj Rady byl projednán s Evropským parlamentem, aby bylo v prvním čtení dosaženo dohody. Proto by Evropský parlament již neměl požadovat žádné změny společného postoje. 4. ZÁVĚR Komise souhlasí se společným postojem vzhledem ke skutečnosti, že obsahuje klíčové prvky jejího původního návrhu i změny Parlamentu začleněné do jejího pozměněného návrhu. 5. PROHLÁŠENÍ KOMISE Při příležitosti přijetí společného postoje učinila Komise následující prohlášení: _____________ PROHLÁŠENÍ KOMISE Komise prohlašuje, že definice „případu s mezinárodním prvkem“ v rámci tohoto nařízení není výkladem článku 65 Smlouvy, který stanoví povinnost, že opatření Společenství se omezuje na záležitosti s mezinárodním prvkem, nýbrž pouze jedním z možných způsobů vymezení oblasti působnosti tohoto nařízení v rámci článku 65. Vymezení oblasti působnosti odkazem na obecnou definici pojmu „případ s mezinárodním prvkem“ není v nástrojích týkajících se mezinárodního práva soukromého nutné. Nutnost nebo vhodnost použití jakékoli definice pojmu „případ s mezinárodním prvkem“ v jiných nástrojích, jež se netýkají mezinárodního práva soukromého, jako je návrh směrnice o mediaci, který je jiné povahy, než toto nařízení, by se měla případ od případu pečlivě prozkoumat s přihlédnutím k účelům jednotlivých nástrojů. _____________________