V rámci hodnocení byla zjištěna řada nedostatků a klíčových problémů, které dosažení cílů nařízení REACH brání. Od roku 2013 byla zavedena řada zlepšení účinnosti procesů v rámci nařízení REACH nebo se na nich pracuje; nicméně byly zjištěny další možnosti zlepšení a zjednodušení, zejména u rozšířených bezpečnostních listů, jejich hodnocení, povolování a omezování. Problémy, které je třeba řešit nejnaléhavěji, jsou:

·nesplnění požadavků na registrační dokumentace,

·zjednodušení povolovacího postupu,

·zajištění rovných podmínek se společnostmi ze třetích zemí prostřednictvím účelných omezení a účinného prosazování,

·vyjasnění styčných ploch mezi nařízením REACH a jinými právními předpisy EU, zejména v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci (BOZP) a odpadů.

2.2.Odpovědnost průmyslu

Výrobci a dovozci zareagovali na povinnosti registrace pro existující látky včasným vyplněním svých registračních dokumentací a podařilo se jim také zajistit, že nedošlo k významným narušením trhu. Chybí však pobídky pro společnosti, aby své registrační dokumentace aktualizovaly, a je třeba ještě pracovat na doplnění chybějících důležitých údajů nebo na zamezení nevhodným odchylkám od standardního režimu zkoušek. Opatření na podporu malých a středních podniků, pokud jde o jejich povinnosti registrace, byla účinná, přestože by bylo možné udělat ještě víc.

Dodržování požadavků na informace ze strany žadatelů o registraci je považováno za nedostatečné. Souvisí to se dvěma hlavními důvody: i) požadavky právních předpisů, jež ukládají zamezení zkouškám na zvířatech, mohou přimět žadatele o registraci k využívání alternativních metod ke zkouškám na zvířatech, a to i v neopodstatněných případech, a ii) rozdílnost posuzování rizik žadateli o registraci a příslušnými orgány. Kromě toho by měl být současný přístup k hodnocení včetně rozhodovacích postupů agentury ECHA dále zlepšován.

Objem informací předávaných prostřednictvím dodavatelského řetězce se neustále zvyšuje, přesto je třeba jej dále zefektivnit (např. snížit náklady na vyhotovení a dodání bezpečnostních listů), zejména pro malé a střední podniky. Je rovněž třeba zlepšit schopnost společností vypracovat konkrétní scénáře expozice, zejména pro směsi, a zajistit lepší pomoc při provádění povinnosti oznamovat látky vzbuzující mimořádné obavy obsažené v předmětech.

Nařízení REACH uplatňuje přístup k požadavkům na informace na základě množství: větší množství vede ke komplexnějším zkouškám. Ukázalo se, že se jedná o přiměřené řešení pro látky, které jsou již na trhu. Z důkazů ovšem vyplývá, že by další posouzení finanční náročnosti požadavků na registraci látek v malém množství a na registraci některých polymerů mohlo být opodstatněné.

Ve srovnání s předchozími právními předpisy (tj. před zavedením nařízení REACH) širší výjimka pro činnosti výzkumu a vývoje a omezené požadavky na informace pro nové látky do 10 tun ročně podnítily vývoj nových látek.

Nařízení REACH umožňuje občanům dotazovat se společností, zda předměty, které dodávají, obsahují látky SVHC, ale toto ustanovení se uplatňuje v omezené míře. V těch případech, kde se uplatňuje, mají společnosti potíže s jeho prováděním.

Povolování splňuje cíl zajistit náležitou kontrolu a podporovat náhrady, existují-li z ekonomického i technického hlediska proveditelné alternativy. Proces provádění by se měl dále zefektivnit a zaměřit se na další snižování administrativní zátěže a podnikatelské nejistoty pro společnosti, které žádají o povolení, zejména u malých a středních podniků.

Požadavky povolení by mohly mít škodlivý vliv na konkurenceschopnost společností v EU, jelikož na předměty dovážené do EU se povolovací povinnosti nevztahují. Lepší koordinace a synchronizace opatření při uzákonění povolování a omezování by mohla proces provádění dále zlepšit.

2.3.Opatření členských států a Komise

Členské státy využívaly svého práva přijímat opatření v rámci hodnocení, povolování a omezování, ale nedostatečné zdroje jejich činnosti brzdí. To omezuje počet látek, které jsou posuzovány a regulovány, a zpomaluje to celý proces. Členské státy by měly zajistit efektivnější a lépe harmonizované prosazování nařízení REACH, zatímco systém Společenství pro rychlou výměnu informací (RAPEX) zajišťuje bezpečnost spotřebního zboží. Společným úsilím ve fóru ECHA se sice podařilo dosáhnout zlepšení, měly by však být posíleny vnitrostátní činnosti v oblasti prosazování včetně kontrol dováženého zboží.

Práce probíhající v rámci plánu týkajícího se látek vzbuzujících mimořádné obavy postupují rychleji, než se očekávalo. Většina látek s potvrzenými vlastnostmi látek SVHC, například látky perzistentní, bioakumulativní a toxické (PBT) nebo látky karcinogenní, mutagenní a toxické pro reprodukci (CMR), již byla posouzena. Doplnění chybějících údajů z registrace a zlepšení hodnocení látek umožní identifikaci nových látek SVHC; zároveň by celý proces mohlo dále urychlit posuzování celých skupin podobných látek.

Postup omezování obecně funguje, jsou však zapotřebí další zlepšení účinnosti, jak se navrhuje v rámci níže uvedených opatření.

Při analýze soudržnosti nařízení REACH a jiných právních předpisů EU Komise řešila některé kritické prvky styčných ploch se směrnicí o omezení používání některých nebezpečných látek (RoHS) a nařízením o perzistentních organických znečišťujících látkách (POP) . Styčné plochy mezi právními předpisy nařízení REACH a právními předpisy BOZP vyžadují systémová řešení hlavních překrývání a rozporů.

V současné době se navrhovanými změnami příloh nařízení REACH řeší informační potřeby pro nanomateriály. Komise kromě toho podporuje výzkum v oblasti rozvoje alternativních metod a podporuje využívání biologického monitorování člověka při posuzování a řízení chemického rizika prostřednictvím iniciativ, jako je například Evropská iniciativa pro biologické monitorování člověka a informační platforma pro monitorování chemických látek.