STÁTNÍ PODPORA – NĚMECKO

Státní podpora SA.53625 (2020/N) – postupné ukončení výroby elektřiny z hnědého uhlí

Výzva k podání připomínek podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie

(Text s významem pro EHP)

(2021/C 177/03)

Dopisem ze dne 2. března 2021, který je v závazném jazykovém znění přiložen k tomuto shrnutí, oznámila Komise Německu své rozhodnutí zahájit ve věci výše uvedeného opatření řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.

Zúčastněné strany mohou podat své připomínky k opatření, kvůli kterému Komise řízení zahajuje, do jednoho měsíce ode dne zveřejnění tohoto shrnutí a přiloženého dopisu na adresu Evropské komise, Generálního ředitelství pro hospodářskou soutěž:

Commission européenne/Europese Commissie Direction générale de la concurrence Greffe des aides d’État 1049 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË Fax. + 32 22961242 Stateaidgreffe@ec.europa.eu

Tyto připomínky budou sděleny Německu. Zúčastněné strany podávající připomínky mohou písemně a s uvedením důvodů požádat o zachování důvěrnosti ohledně své totožnosti a/nebo částí předložených připomínek.

SHRNUTÍ

Německo oznámilo Komisi dne 2. prosince 2020 podporu společnostem Lausitz Energie Kraftwerke AG (dále jen „LEAG“) a RWE Power AG (dále jen „RWE“) na postupné ukončení výroby elektřiny z hnědého uhlí. Komise rovněž obdržela řadu spontánních podání třetích stran.

Právním základem opatření je „zákon o snížení a ukončení výroby elektřiny z uhlí a o změně dalších zákonů“ (dále jen „zákon o uzavření“) ze dne 8. srpna 2020, ve znění článků 22 a 23 „zákona o změně zákona o energii z obnovitelných zdrojů a dalších energetických zákonů“ (dále jen „zákon o energii z obnovitelných zdrojů“) zveřejněného dne 21. prosince 2020.

Zákon o uzavření umožňuje německé vládě uzavřít s provozovateli hnědouhelných zařízení veřejnoprávní smlouvu za účelem regulace podmínek týkajících se snížení a ukončení výroby elektřiny z hnědého uhlí.

Na základě toho Německo a provozovatelé hnědouhelných zařízení vypracovali podmínky obsažené ve „Veřejnoprávní smlouvě o snížení a ukončení výroby elektřiny z hnědého uhlí v Německu“ (dále jen „smlouva“). Tuto smlouvu schválil německý parlament dne 13. ledna 2021.

V zákoně o uzavření jsou stanoveny konečné termíny pro uzavření třiceti hnědouhelných zařízení, která patří společnostem RWE a LEAG, a to v rozmezí let 2020 až 2038. V souvislosti s uzavřením hnědouhelných zařízení do konce roku 2029 počítá zákon o uzavření s kompenzací ve výši 2,6 miliardy EUR společnosti RWE za uzavření jejích zařízení v Porýní a s kompenzací ve výši 1,75 miliardy EUR společnosti LEAG za uzavření jejích zařízení v Lužici. Dohodnutá kompenzace bude poskytnuta v patnácti ročních splátkách v téže výši vyplácených 31. prosince, počínaje rokem, v němž bude uzavřeno první zařízení provozovatele, nebo kdy bude toto zařízení převedeno do mechanismu odloženého uzavření. Podle smlouvy se kompenzace použije na včasnou rekultivaci povrchových těžebních lokalit.

Německo uvedlo, že částky kompenzace pokrývají část ušlého zisku provozovatelů, protože zákon o uzavření vyžaduje uzavření jejich zařízení dříve, než by to jinak učinili. Je rovněž toho názoru, že kompenzace je odůvodněna dodatečnými náklady na rekultivaci dolů, které společnostem RWE a LEAG vznikají v důsledku požadavku ukončit jejich činnost dříve, než předpokládaly. Německo má též v úmyslu poskytnout kompenzaci třem zařízením za jejich odložené uzavření.

Pro stanovení ušlého zisku Německo porovnalo hypotetickou situaci bez existence zákona o uzavření s předpokládaným uzavřením po přijetí uvedeného zákona. Vycházelo ze simulace evropské elektroenergetické soustavy do roku 2040, analyzovalo ekonomickou životaschopnost hnědouhelných výrobních jednotek a odhadlo ušlý zisk v důsledku zákona o uzavření na základě agregace ušlého zisku za hodinu. Výše uvedeným modelováním Německo vypočítalo, že čistá současná hodnota ušlého zisku společností RWE a LEAG by přesáhla čistou současnou hodnotu částky kompenzace.

Německo též provedlo dodatečné výpočty ohledně možného ušlého zisku příslušných hnědouhelných zařízení při alternativních scénářích. Vysvětlilo, že čistá současná hodnota očekávaného ušlého zisku by přesáhla čistou současnou hodnotu částky kompenzace při všech alternativních scénářích u společnosti RWE a stejně tak u společnosti LEAG, s výjimkou scénáře „Vattenfall Verkaufsszenario“.

Podle Německa by se měly zohlednit i dodatečné náklady na rekultivaci dolů, které provozovatelům vznikají v důsledku předčasného uzavření hnědouhelných zařízení. To zahrnuje náklady, které by nevznikly, pokud by zákon o uzavření nebyl přijat; z tohoto důvodu jsou označovány jako dodatečné náklady. Německo předložilo studii, v níž jsou tyto náklady vyčísleny.

Komise předběžně dospěla v této fázi řízení k závěru, že kumulativní kritéria pro existenci státní podpory budou pravděpodobně splněna a že opatření představuje státní podporu. V tomto případě Komise posuzuje slučitelnost opatření přímo podle čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU, jelikož nejsou použitelné žádné zvláštní pokyny.

V této fázi řízení vyjadřuje Komise pochybnosti o slučitelnosti opatření s vnitřním trhem, a zejména o přiměřenosti opatření. Přiměřenost podpory určuje to, zda se ušlý zisk a případné dodatečné náklady na rekultivaci dolů vypočítávají tak, aby bylo zajištěno, že kompenzace bude omezena na nezbytné minimum a aby byla vyloučena nadměrná kompenzace.

Komise vyjadřuje následující pochybnosti, pokud jde o odůvodnění částek kompenzace ze strany Německa:

Komise si klade otázku, zda jsou dalekosáhle koncipované částky kompenzací k pokrytí ušlého zisku omezeny na nezbytné minimum. Pochybnosti vyvolává i způsob, jakým byl ušlý zisk modelován, zejména pokud jde o předpokládanou životnost výrobních zařízení v případě neexistence zákona o uzavření, to, jak byly brány v potaz nejistoty, pokud jde o ceny paliva a CO2 i chybějící údaje o jednotlivých zařízeních a citlivosti. Komise rovněž konstatuje, že v případě scénáře „Vattenfall Verkaufsszenario“ je čistá současná hodnota kompenzace pro společnost LEAG vyšší než ušlý zisk.

Komise konstatuje, že tři zařízení obdrží též kompenzaci za odložené uzavření, což je třeba vzít v úvahu při posuzování přiměřenosti opatření.

Pokud jde o dodatečné náklady na rekultivaci dolů, Komise konstatuje, že studie předložená Německem vychází z termínů uzavření, které přesně neodpovídají termínům uvedeným v zákoně o uzavření. Daná studie je založena pouze na veřejně dostupných informacích a nebere v úvahu takové prvky, jako je současná úroveň těžby. Výsledky studie proto nemusí přesně odrážet dodatečné náklady na rekultivaci dolů. Pokud jde o společnost LEAG, Komise vyjadřuje pochybnosti, zda by byl vhodný scénář, v němž by tato společnost rozšířila své těžební činnosti do lokalit Mühlrose a Welzow-Süd TA II, a to i vzhledem k tomu, že společnost LEAG nepřijala konečné investiční rozhodnutí týkající se rozšíření těžby do lokality Welzow-Süd TA II.

TEXT DOPISU

(1) Quelle: https://www.umweltbundesamt.de/galerie/entwicklung-der-treibhausgasemissionen-in-2019.

(2) Quelle: https://www.ag-energiebilanzen.de/. Für den Strommix 2019 wird die Stromerzeugung aus Braunkohle auf 114 TWh veranschlagt, was bei einer Gesamterzeugung (ohne Pumpspeicherenergie) von 605 TWh einem Anteil von 19 % entspricht.

(3) https://de.statista.com/statistik/daten/studie/1086407/umfrage/kohlendioxidemissionen-aller-braunkohlekraftwerke-in-deutschland/

(4) Die CO2-Emissionen des Energiesektors beliefen sich den Informationen auf der Website https://www.umweltbundesamt.de/galerie/entwicklung-der-treibhausgasemissionen-in-2019 zufolge im Jahr 2018 auf 305 Mio. Tonnen.

(5) Artikel 1 Teil 7 § 54 Kohleausstiegsgesetz.

(6) Der Beschluss betrifft nicht Braunkohleanlagen mit einer Nettonennleistung bis zu einschließlich 150 MW (Braunkohle-Kleinanlagen).

(7) Diese Instrumente für die Versorgungssicherheit wurden von Deutschland infolge zweier Beschlüsse der Kommission eingeführt: Beschluss von 2018, im Zusammenhang mit der Kapazitätsreserve für den Zeitraum bis zum 30. September 2025 keine Einwände zu erheben (Beschluss der Kommission vom 7. Februar 2018 über die Beihilferegelung SA.45852), und Beschluss von 2016, im Zusammenhang mit der Netzreserve im Umfang von 5,4 GW für den Zeitraum bis zum 30. Juni 2020 keine Einwände zu erheben (Beschluss der Kommission vom 20. Dezember 2016 in der Sache SA.42955).

(8) Beschluss der Kommission vom 25. November 2020 in der Sache SA.58181.

(9) Artikel 10 Kohleausstiegsgesetz.

(10) Artikel 1 Teil 5 § 49 Kohleausstiegsgesetz.

(11) § 25 des Vertrags.

(12) Anlage 2 Kohleausstiegsgesetz.

(13) Z. B. kann entweder Weisweiler G oder Weisweiler H zum 1. April 2028 stillgelegt werden und der jeweils andere Block dann zum 1. April 2029. Artikel 1 Teil 5 § 41 Kohleausstiegsgesetz.

(14) Gemäß Artikel 1 Teil 5 § 43 und Teil 4 § 38 können sie an den Ausschreibungen für den Steinkohleausstieg teilnehmen und sind erst ab 2030 Gegenstand der gesetzlichen Reduzierung.

(15) Die Kommission beschloss im Jahr 2016 im Zusammenhang mit der Netzreserve im Umfang von 5,4 GW, für den Zeitraum bis zum 30. Juni 2020 keine Einwände zu erheben (Beschluss in der Sache SA.42955).

(16) Artikel 1 Teil 5 § 42 Kohleausstiegsgesetz.

(17) Artikel 1 Teil 5 § 47 Kohleausstiegsgesetz.

(18) Artikel 1 Teil 5 § 44 Kohleausstiegsgesetz.

(19) § 22 Absatz 3 des Vertrags.

(20) Artikel 1 Teil 5 § 45 Kohleausstiegsgesetz.

(21) §§ 14-16 des Vertrags.

(22) Ab 1,5 EUR/MWh, allmählich sinkend auf 1 EUR/MWh.

(23) Geschätzt auf 2,5 EUR/MWh.

(24) Annahmen für die CO2-Preise: 25 USD (2017) im Jahr 2025 und 43 USD (2017) im Jahr 2040.

(25) Die einheitliche durchschnittliche CO2-Intensität von Braunkohle wird auf 0,401 Tonnen CO2 pro MWh geschätzt, bei einem Wirkungsgrad von 100 %. Anschließend wird diese Intensität angepasst an den tatsächlichen Wirkungsgrad der jeweiligen Anlagen (z. B. würde die CO2-Intensität einer Anlage mit einem Wirkungsgrad von 40 % auf 1,0025 Tonnen CO2 pro MWh geschätzt).

(26) Durchschnittliche jährliche Fixkosten von Braunkohleanlagen: 60 000 EUR pro MW für ältere Anlagen, 50 000 EUR pro MW für mittelalte Anlagen und 40 000 EUR pro MW für neuere Anlagen.

(27) Bei diesen vier Anlagen handelt es sich um Niederaußem G (geplanter Stilllegungszeitpunkt Ende 2033), Niederaußem K sowie BoA 2 Neurath F und G (geplanter Stilllegungszeitpunkt Ende 2038).

(28) Bei diesen sechs Anlagen handelt es sich um: Schwarze Pumpe A, Schwarze Pumpe B, Lippendorf S, Lippendorf R, Boxberg Q und Boxberg R.

(29) Plausibilisierung der Unternehmensplanung der RWE Power AG hinsichtlich der Nutzung von Braunkohle, EY und BET, Juni 2020.

(30) Leitentscheidung NRW „Rheinisches Revier“.

(31) Diese Zahl von Kapazitätsjahren ist die Summe der Kapazitätsjahre der einzelnen Kraftwerke, die sich aus der Multiplikation der Nettoleistung jedes Kraftwerks mit der Summe der Jahre, um die es vorzeitig stillgelegt wird, ergeben.

(32) Plausibilisierung der Unternehmensplanung der LEAG hinsichtlich der Nutzung von Braunkohle, EY und BET, Juni 2020.

(33) Diese Zahl von Kapazitätsjahren ist die Summe der Kapazitätsjahre der einzelnen Kraftwerke, die sich aus der Multiplikation der Nettoleistung jedes Kraftwerks mit der Summe der Jahre, um die es vorzeitig stillgelegt wird, ergeben.

(34) Wie im Folgenden beschrieben, verursacht der Erhalt des Hambacher Forstes nach Schätzungen Deutschlands die höchsten Zusatzkosten (schätzungsweise 1,5 bis 1,6 Mrd. EUR). Selbst bei geringerer Auskohlung sind für standfeste Böschungen sehr hohe Massenbewegungen (geschätzte Kosten: 1-1,1 Mrd. EUR) und aufwendige wasserwirtschaftliche Maßnahmen (geschätzte Kosten: 550 Mio. EUR) erforderlich.

(35) Gutachten. Ermittlung von Folgekosten des Braunkohletagebaus bei einem gegenüber aktuellen Braunkohle- bzw. Revierplänen veränderten Abbau und Bestimmung der entsprechenden Rückstellungen. Autoren: BET, EY, ahu, FUMINCO, ZAI, EMCP. 15. April 2020.

(36) Bei der Kostensimulation wurden Inflationsraten von 1,5 %, 2 % und 2,5 % herangezogen.

(37) Betreiber des Mitteldeutschen Reviers ist MIBRAG.

(38) Artikel 22 § 50 Erneuerbare-Energien-Gesetz.

(39) Entweder Niederaußem G oder Niederaußem H.

(40) Anlage 3.

(41) Entweder Niederaußem G oder Niederaußem H.

(42) Artikel 1 Teil 5 § 47 Kohleausstiegsgesetz.

(43) Dieser Artikel ändert § 8 Absatz 1 des Treibhausgas-Emissionshandelsgesetzes.

(44) ClientEarth, Kein Geld für alte Braunkohlekraftwerke, Oktober 2019: https://www.documents.clientearth.org/wp-content/uploads/library/2019-10-28-kein-geld-fuer-alte-braunkohlekraftwerke-ce-de.pdf.

(45) ClientEarth, „Coal phase-out compensation for LEAG“, Mai 2020: https://www.documents.clientearth.org/wp-content/uploads/library/2020-06-16-legality-of-compensation-for-leag-under-german-coal-phase-out-ce-en.pdf.

(46) Genehmigungsbeschluss der Kommission vom 27. Mai 2016: Stilllegung deutscher Braunkohlekraftwerksblöcke (SA.42536).

(47) Öko-Institut: Einordnung der geplanten Entschädigungszahlungen für die Stilllegungen deutscher Braunkohlekraftwerke im Kontext aktueller Entwicklungen, 29. Juni 2020.

(48) Öko-Institut: Analyse von Kraftwerks-Stilllegungspfaden für das Lausitzer Revier, 22. Januar 2020.

(49) Urteil des Gerichtshofs vom 11. Juli 1996, SFEI u. a., C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, Rn. 60. Urteil des Gerichtshofs vom 29. April 1999, Spanien/Kommission, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, Rn. 41.

(50) Urteil des Gerichtshofs vom 27. September 1988, Astéris AE u. a./Republik Griechenland und Europäische Wirtschaftsgemeinschaft, C-106 bis 120/87, Slg. 19881988, S. 5515, Rn. 23 und 24.

(51) Im deutschen Recht wird dieser Grundsatz als „ausgleichspflichtige Inhalts- und Schrankenbestimmung“ bezeichnet.

(52) BVerwG NVwZ 2009, S. 1443.

(53) BVerfGE 74, 129 (148).

(54) „Stilllegung von Kohlekraftwerken“, Ausarbeitung, Wissenschaftliche Dienste, Deutscher Bundestag (WD 3 — 3000 — 360/18).

(55) Urteil des Gerichts vom 30. April 1998, Het Vlaamse Gewest/Kommission, T-214/95, Slg. 1998, II-717.

(56) Mitteilung der Kommission „Investitionsplan für ein zukunftsfähiges Europa“ vom 14. Januar 2020, COM(2020) 21 final, Abschnitt 4.3.4, S. 14.