Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 /* KOM/2005/0676 konecném znení - COD 2005/0258 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 21.12.2005 KOM(2005) 676 v konečném znění 2005/0258 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU 110 Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh má aktualizovat nařízení Společenství (EHS) č. 1408/71 s cílem zohlednit změny vnitrostátních právních předpisů členských států v oblasti sociálního zabezpečení. 120 Obecné souvislosti Návrh je pravidelnou aktualizací nařízení (EHS) č. 1408/71, přesněji jeho příloh, s cílem správně zohlednit změny právní situace na vnitrostátní úrovni, a tím zajistit řádnou koordinaci vnitrostátních systémů sociálního zabezpečení ze strany Společenství. 130 Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení (EHS) č. 1408/71, které bylo aktualizováno nařízením (ES) č. 118/97 a naposledy pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005. Tento návrh aktualizuje a pozmění odkazy v některých přílohách nařízení, protože došlo ke změně vnitrostátních předpisů, na které tyto odkazy odkazují. 141 Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů Konzultace zúčastněných stran 211 Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Členské státy byly vyzvány, aby předložily žádosti o změny, které aktualizují nařízení (EHS) č. 1408/71 a 574/72 s cílem zohlednit změny v jejich vnitrostátních právních předpisech. Pracovníci Komise tyto žádosti posoudili, projednali je se zástupci členských států na zasedání Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků a případně vyjasnili další podrobnosti se zástupci z jednotlivých dotčených členských států. 212 Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Žádosti, které jsou považovány za slučitelné s právními předpisy EU a s nimiž vyjádřila souhlas správní komise, byly přijaty a začleněny. Sběr a využití výsledků odborných konzultací 221 Dotčené vědecké/odborné oblasti Koordinace sociálního zabezpečení. 222 Použitá metodika Diskuze na zasedání Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků a v případě potřeby další projednání se zástupci správní Komise z dotčených členských států za účelem vyjasnění, především podrobností týkajících se vnitrostátních právních předpisů. 223 Hlavní konzultované organizace/odborníci Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků a někteří zástupci správní komise. 2249 Shrnutí obdržených a použitých stanovisek Nebyla zmíněna existence žádných potenciálně závažných rizik s nevratnými důsledky. 225 Dohoda o aktualizaci některých údajů u členských států v přílohách nařízení 1408/71. 226 Prostředky použité pro zveřejnění odborných stanovisek Žádné. 230 Posouzení dopadů Členské státy často mění své vnitrostátní právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení. V důsledku toho jsou odkazy na vnitrostátní právní předpisy použité v právních předpisech EU, jimiž se koordinují systémy sociálního zabezpečení, zastaralé a způsobují právní nejistotu. Tím trpí občané EU pohybující se v rámci Unie, protože nejsou řádně informováni o svých právech. Pro vnitrostátní instituce sociálního zabezpečení je zároveň obtížnější řádně uplatňovat předpisy EU, jež koordinují oblast sociálního zabezpečení. Odkazy v právních předpisech EU zajišťujících koordinaci v oblasti sociálního zabezpečení, zejména v nařízeních 1408/71 a 574/72, proto musejí být aktualizovány, aby správně zohledňovaly vnitrostátní právní předpisy. Nařízení EU lze aktualizovat pouze prostřednictvím nařízení. Je v zájmu dotčených občanů, aby byla nařízení Společenství aktualizována brzy poté, co dojde ke změnám vnitrostátních právních předpisů. Nařízení 1408/71 je třeba co nejdříve aktualizovat, zejména s ohledem na zásadní penzijní reformy ve Švédsku a Finsku, stejně jako na reformu systému zdravotního pojištění v Nizozemsku, a to i přesto, že 20. května 2004 vstoupilo v platnost nařízení 883/2004, které zmiňované nařízení nahrazuje. Toto nové nařízení se nepoužije do té doby, dokud nevstoupí v platnost prováděcí nařízení, což pravděpodobně nebude dříve než v roce 2007. Ve smyslu pracovního zatížení nebo nákladů nebude navrhované pozměňovací nařízení představovat žádnou podstatnou změnu vůči současné situaci institucí a správ sociálního zabezpečení, pracovníků či zaměstnavatelů. Naopak, cílem této aktualizace je zlepšit koordinaci systémů sociálního zabezpečení ze strany Společenství, neboť občanům EU pohybujícím se v rámci Unie zajistí lepší ochranu. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 305 Shrnutí navrhovaných opatření Tento návrh má aktualizovat některé přílohy nařízení 1408/71 s cílem zohlednit změny vnitrostátních právních předpisů členských států v oblasti sociálního zabezpečení. Tím usnadní uplatňování právních předpisů Společenství, které koordinují systémy sociálního zabezpečení, neboť zajistí, že budou správně zohledňovat platné vnitrostátní právní předpisy. 310 Právní základ Ustanovení článků 42 a 308 Smlouvy o ES. 320 Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné působnosti Společenství. Cílů návrhu nemohou členské státy uspokojivě dosáhnout z tohoto důvodu / z těchto důvodů. 321 Činnost Společenství ve formě koordinačních opatření v oblasti sociálního zabezpečení se vyžaduje podle článku 42 Smlouvy a je nutná pro zajištění možnosti plně uplatňovat právo volného pohybu pracovníků stanovené ve Smlouvě. Bez takové koordinace by existovalo nebezpečí porušení svobody pohybu, neboť by bylo méně pravděpodobné, že by lidé tohoto práva využívali, pokud by to mělo ve své podstatě znamenat, že by ztratili svá práva na sociální zabezpečení již získaná v jiném členském státě. Stávající právní předpisy Společenství v oblasti sociálního zabezpečení nemají nahrazovat jednotlivé vnitrostátní systémy. Je třeba zdůraznit, že navrhované pozměňující nařízení není harmonizačním opatřením a nepřesahuje to, co je nutné pro zajištění účinné koordinace. Návrh má v podstatě za cíl aktualizovat stávající pravidla koordinace s cílem zohlednit změny učiněné ve vnitrostátních právních předpisech. Ačkoli návrh z tohoto důvodu sestává zejména z příspěvků členských států, nemohla být příslušná ustanovení přijata samotnými členskými státy na vnitrostátní úrovni, neboť by to mohlo případně způsobit rozpor s dotčeným nařízením. Je proto nutné zajistit, aby byly přílohy nařízení řádně upraveny, aby bylo možné dané nařízení v dotčených členských státech účinně uplatňovat. 323 Koordinace sociálního zabezpečení se týká přeshraničních situací, do nichž nemůže žádný členský stát zasahovat sám. Koordinační nařízení Společenství nahrazuje četné stávající dvoustranné dohody. To nejenže členským státům usnadní koordinaci sociálního zabezpečení, ale rovněž zaručí rovné zacházení s osobami, které jsou pojištěny v souladu s vnitrostátními právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení. Cíle návrhu budou lépe dosaženy prostřednictvím opatření na úrovni Společenství z tohoto důvodu / těchto důvodů: 324 Koordinace systémů sociálního zabezpečení má smysl pouze na úrovni Společenství. Cílem je zajistit, aby koordinace systémů sociálního zabezpečení účinně fungovala ve všech členských státech. Základem tohoto úsilí je volný pohyb osob v rámci EU, který tuto myšlenku zároveň ospravedlňuje. 325 V dané souvislosti neexistují žádné kvalitativní ukazatele, nařízení se však týká každého občana EU, který se, ať už z jakéhokoli důvodu, pohybuje v rámci Unie. 327 Návrh je čistě koordinačním opatřením, které je možné přijmout pouze na úrovni Společenství. Členské státy zůstávají odpovědné za organizaci a financování svých vlastních systémů sociálního zabezpečení. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: 331 Nařízení (EHS) č. 1408/71 vyžaduje tuto formu opatření, neboť nařízení lze změnit pouze nařízením. Členské státy však zůstávají výlučně odpovědné za organizaci a financování svých vlastních systémů sociálního zabezpečení. 332 Návrh členským státům usnadňuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení, a je tedy prospěšný jak pro občany, tak pro vnitrostátní orgány sociálního zabezpečení. Tato zvláštní ustanovení vycházejí z návrhů členských států, což znamená, že je minimalizováno jakékoli případné finanční a administrativní zatížení, které je úměrné výše uvedeným cílům. Bez aktualizace nařízení 1408/71 by bylo finanční a administrativní zatížení naopak pravděpodobně větší. Volba nástrojů 341 Navrhované nástroje: nařízení. 342 Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů. Neexistuje žádná náhradní varianta, neboť nařízení, jako je nařízení (EHS) č. 1408/71, může být změněno pouze nařízením. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY 409 Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. DOPLňUJÍCÍ INFORMACE 560 Evropský hospodářský prostor Navržený právní akt se týká záležitostí EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. 570 Podrobné vysvětlení návrhu A. Článek 2 (Vstup v platnost) Vzhledem k tomu, že nový zákon o zdravotním pojištění v Nizozemsku platí od 1. ledna 2006, je třeba, aby změny týkající se Nizozemska v přílohách I a VI rovněž platily od 1. ledna 2006. B. Příloha I. Změna přílohy I 1. Změna části I Část I přílohy I definuje pojmy „zaměstnané osoby“ či „osoby samostatně výdělečně činné“, pro případ, že tyto pojmy nemohou vymezovat vnitrostátní právní předpisy. Znění V oddílu „X. ŠVÉDSKO“ by mělo být sladěno s novým zákonem o sociálním pojištění (1999:799) a je třeba doplnit odkaz na zákon o příspěvcích na sociální pojištění s cílem vymezit osoby samostatně výdělečně činné. 2. Změna části II Část II přílohy I definuje pojem „rodinný příslušník“ pro případ, že vnitrostátní právní předpisy nestanoví možnost rozlišení mezi rodinnými příslušníky a jinými osobami. Znění oddílu „Q. NIZOZEMSKO“ by mělo být uvedeno do souladu s novým zákonem o zdravotním pojištění. II. Změna přílohy IIa Příloha IIa uvádí seznam zvláštních nepříspěvkových dávek přiznaných dotčeným osobám výhradně na území členského státu, ve kterém mají bydliště, podle čl. 10a nařízení (EHS) č. 1408/71. 1. Litevský zákon o sociálních důchodech z roku 1994 byl pozměněn a sociální důchod, který je v současné době uveden v příloze IIa, byl rozdělen do několika zvláštních příspěvků. Mezi ně patří nový sociální asistenční důchod a zvláštní pomocný příspěvek, které jsou smíšenými dávkami s prvky sociálního zabezpečení a sociální pomoci a které jsou nepříspěvkové, neboť je financuje vláda. Jsou tak splněny podmínky pro to, aby mohly být považovány za zvláštní nepříspěvkové dávky. Odkaz V oddílu „M. LITVA“ by měl být změněn tak, aby zohledňoval tuto změnu vnitrostátních právních předpisů. 2. Ačkoli slovenský zákonodárný orgán zrušil sociální důchod zákonem 461/2003 s účinností od 31. prosince 2003, je tato dávka podle zákona 100/1988 Sb. osobám, které na ni předtím měly nárok, nadále vyplácena. Tato dávka je nepříspěvková, zaručuje minimální příjem osobám, které nejsou způsobilé pro příspěvkový starobní či invalidní důchod, a posuzuje se podle finančních prostředků dotčené osoby. Splňuje proto kritéria, aby mohla být považována za zvláštní nepříspěvkovou dávku, a měla by být tedy zařazena do oddílu „V. SLOVENSKO“. III. Změna části A přílohy III Příloha III uvádí ustanovení stávajících dvoustranných dohod, které platily před zahájením uplatňování daného nařízení v dotčených členských státech. Část A uvádí ustanovení dvoustranných dohod, které nadále platí navzdory skutečnosti, že ustanovení dvoustranných dohod se obecně nahrazují nařízením (EHS) 1408/71. Ustanovení obecné úmluvy ze dne 28. října 1952 mezi Itálií a Nizozemskem uvedené v části A příloze III se týká vývozu dávek do zemí, které nejsou členy EU. Mělo by však být zrušeno, protože platba důchodu v zemi, která není členem EU, buď spadá do oblasti působnosti daného nařízení (pokud důchod spadá do jeho věcné působnosti a příjemce do jeho osobní působnosti), a v tom případě se uplatní zásada rovného zacházení, nebo tomu tak není, a pak se danou záležitostí již nemůže zabývat příloha III. IV. Změna přílohy IV 1. Změna části A přílohy IV Část A přílohy IV uvádí „právní předpisy uvedené v čl. 37 odst. 1 daného nařízení, podle nějž je výše dávek v invaliditě nezávislá na délce dob pojištění.“ Ve Slovenské republice závisí výše invalidních důchodů na délce dob pojištění (systém „typu B“) s výjimkou invalidních důchodů pro osoby, u nichž dojde k invaliditě v době, kdy jsou vyživovanými dětmi, a které nejsou požadovanou dobu pojištěny, avšak jsou i přesto považovány za osoby, které splňují požadovanou dobu pojištění. Tato dávka by proto měla být zahrnuta do oddílu „V. SLOVENSKO“. 2. Změna části B přílohy IV Část B přílohy IV uvádí zvláštní systémy pro osoby samostatně výdělečně činné, na něž se vztahují zvláštní ustanovení o sčítání dob pojištění splněných v jiném členském státě. Španělské právní předpisy v současnosti uvedené v části B přílohy IV byly změněny, a odkaz v oddílu „G. ŠPANĚLSKO“ by proto měl být příslušným způsobem aktualizován. 3. Změna části C přílohy IV Část C přílohy IV uvádí „případy uvedené v čl. 46 odst. 1 písm. b) nařízení, ve kterých může být upuštěno od výpočtu dávek podle čl. 46 odst. 2 nařízení“, protože to nikdy nepovede k vyššímu výsledku. Pokud slovenský pozůstalostní důchod vychází ze starobního nebo invalidního důchodu, který byl zesnulé osobě vyplácen, povedou poměrný výpočet i výpočet na vnitrostátní úrovni vždy ke stejnému výsledku. Tento pozůstalostní důchod by proto měl být zahrnut do oddílu „V. SLOVENSKO“. Podle reformovaného švédského důchodového systému vychází důchod spíše z nastřádaných příspěvků dané osoby nežli z dávek a je nezávislý na délce doby pojištění. Proto nelze provést poměrný výpočet na základě nařízení. Švédský minimální důchod závisí na délce období, kdy měla dotčená osoba bydliště ve Švédsku; výsledek poměrného výpočtu bude vždy stejný jako výpočet na vnitrostátní úrovni. Proto by stávající údaj V oddílu „X. ŠVÉDSKO“ měl být odpovídajícím způsobem změněn. 4. Změna části D přílohy IV Část D přílohy IV uvádí dávky (body 1 a 2) a dohody (bod 3), které splňují podmínky stanovené v čl. 46b odst. 2 daného nařízení, což umožňuje uplatňování vnitrostátních právních předpisů ohledně snížení, pozastavení či odnětí dávek. Vzhledem k novým švédským právním předpisům v důchodové oblasti je třeba aktualizovat stávající údaje v části D přílohy IV bodech 1 i) a 2 i). Kromě toho je do bodu 1 i) třeba doplnit nemocenské dávky závislé na příjmu a příspěvky za aktivní přístup. Bod 3 je třeba pozměnit, aby zohledňoval skutečnost, že stará Severská úmluva byla nahrazena a že dne 1. února 2002 vstoupila v platnost dvoustranná dohoda o sociálním zabezpečení mezi Finskem a Lucemburskem. V. Změna přílohy VI Příloha VI stanoví zvláštní postupy při uplatňování právních předpisů některých členských států. Oddíl „E. ESTONSKO“ by měl být změněn, aby zahrnoval navíc i pravidla pro výpočet rodičovské dávky, pokud migrující pracovníci nepracovali v Estonsku po celý referenční rok, jak požadují vnitrostátní právní předpisy. Oddíl „Q. NIZOZEMSKO“ by měl být změněn, aby zohledňoval vstup v platnost nové reformy v oblasti zdravotní péče ode dne 1. ledna 2006. Bod 1 a) upřesňuje kategorie osob, které mají podle nizozemských právních předpisů nárok na zdravotní péči. Bod 1 b) upřesňuje, u jaké instituce musí být takové osoby pojištěny. Bod 1 c) povoluje výběr pojistného či příspěvků v souvislosti s těmito pojištěnými osobami a jejich rodinnými příslušníky. Bod 1 d) se týká následků pozdní registrace k pojištění. Bod 1 e) upřesňuje, na jaké věcné dávky má během doby pobytu nebo bydlení v Nizozemsku nárok osoba pojištěná v jiném členském státu. Bod 1 f) uvádí dávky a důchody v Nizozemsku, na jejichž základě mohou být příjemci považováni za důchodce ve smyslu daného nařízení, a tím i těžit z ustanovení kapitoly o nemoci nařízení 1408/71. Bod 1 g) vyjasňuje, že náhradu bez nároku je pro účely daného nařízení třeba považovat za hotovostní dávku v nemoci. To znamená, že tato dávka bude splatná ze strany Nizozemska vůči pojištěným osobám, které mají bydliště v jiném členském státě. Oddíl „W. FINSKO“ by měl být změněn, aby zohledňoval reformu finských právních předpisů v oblasti zaměstnaneckých důchodů. Stanoví, že pokud musí být doba pojištění splněná v jiném členském státě zohledněna za účelem splnění podmínek pro nárok na důchod, vypočítávají se výdělky za příslušné období pouze z příjmu získaného během referenční doby ve Finsku, přičemž se příjem vydělí počtem měsíců pojištění ve Finsku. Oddíl „X. ŠVÉDSKO“ by měl být pozměněn, aby zohledňoval nové právní předpisy týkající se působnosti švédských právních předpisů v oblasti sociálního pojištění a reformu švédských právních předpisů o důchodech. Nový zákon o sociálním pojištění (1999:799) změnil s účinností od 1. ledna 2001 právní předpisy o rodičovských dávkách v kapitole 4 zákona o pojištění. Pro účely výpočtu rodičovské dávky stanoví bod 1 a) oddílu „X. ŠVÉDSKO“, jak určit příjem, pokud rodič během referenční doby pracoval ve Švédsku a jiném členském státě. Bod 1 b) stanoví, jak určit příjem, pokud rodič během referenční doby ve Švédsku vůbec nepracoval. Bod 2 oddílu „X. ŠVÉDSKO“ se týká některých přechodných ustanovení týkajících se švédských důchodů. Podle švédských právních předpisů musí mít osoba ve Švédsku alespoň tři roky bydliště, aby měla nárok na minimální důchod. Pro nárok na plný minimální důchod se vyžaduje, aby daná osoba bydlela ve Švédsku alespoň 40 let. Všechny osoby narozené v roce 1937 nebo dříve, které mají bydliště ve Švédsku alespoň 10 let, a to i ty, které nikdy nepracovaly, však mají rovněž nárok na plný minimální důchod. Tato změna stanoví, že se u minimálních důchodů osob narozených v roce 1937 nebo dříve zásada sčítání neuplatňuje. Bod 3 se týká švédských dávek v nemoci a příspěvků za aktivní přístup. Nárok na tyto dávky vychází z příjmu dané osoby během referenční doby. Změna a) upřesňuje, jak by se měl příjem vypočítávat, pokud osoba pracovala v jiném členském státě, a změna b) upřesňuje, jak stanovovat referenční dobu, pokud osoba pracovala v jiném členském státě. Bod 4 vyjasňuje pravidla pro výpočet pozůstalostních dávek, pokud v rámci referenční doby nelze splnit kvalifikační kritéria podle švédských právních předpisů. Bod a) stanoví, jak zohlednit nároky na důchod, jež zesnulá osoba získala během referenční doby v jiném členském státě než ve Švédsku, pro výpočet pozůstalostního důchodu závislého na výdělku, zatímco bod b) stanoví, jak zohlednit tyto nároky v souvislosti s nároky na vdovský důchod, pokud smrt nastala 1. ledna 2003 nebo později. E-14572 | - 2005/0258 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 308 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[3], vzhledem k těmto důvodům: (1) Některé přílohy nařízení (EHS) č. 1408/71 je třeba upravit s cílem zohlednit změny právních předpisů některých členských států. (2) Nařízení (EHS) č. 1408/71 je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit. (3) Aby bylo možné zaručit, že bude zásadní reforma systému zdravotního pojištění v Nizozemsku, která vstoupí v účinnost od 1. ledna 2006, od téhož data správně zohledněna v evropských koordinačních předpisech, čímž bude zajištěna právní jistota týkající se koordinace dávek v nemoci, je nutné zajistit, aby změny příloh I a VI nařízení (EHS) č. 1408/71, které se týkají reformy systému zdravotního pojištění v Nizozemsku, platily se zpětnou účinností od 1. ledna 2006. (4) Pro osoby, jež nejsou zaměstnanými osobami, Smlouva kromě pravomocí podle článku 308 nestanoví jiné pravomoci k přijetí vhodných opatření v oblasti sociálního zabezpečení, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Přílohy I, IIa, III, IV a VI nařízení (EHS) č. 1408/71 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení. Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Bod 2 a bod 6 písm. b) v příloze týkající se Nizozemska se použijí s účinností od 1. ledna 2006. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda / předsedkyně předseda / předsedkyně PŘÍLOHA Přílohy nařízení (EHS) č. 1408/71 se mění takto: 1. V části I přílohy I se oddíl „X. ŠVÉDSKO“ nahrazuje tímto: „X. ŠVÉDSKO Osoby, které vykonávají výdělečnou činnost a které si ze svého příjmu samy platí příspěvky podle kapitoly 3 zákona o příspěvcích na sociální pojištění (2000:980), se považují za samostatně výdělečně činné.“ 2. V části II přílohy I se oddíl „Q. NIZOZEMSKO“ nahrazuje tímto: „Q. NIZOZEMSKO Pro účely stanovení nároku na dávky podle kapitol 1 a 4 hlavy III nařízení se „rodinným příslušníkem“ rozumí manžel / manželka, registrovaný partner nebo dítě do věku 18 let.“ 3. Příloha IIa se mění takto: a) Oddíl „M. LITVA“ se nahrazuje tímto: „M. LITVA a) Sociální asistenční důchod (zákon z roku 2005 o státních sociálních příspěvcích, článek 5). b) Zvláštní pomocný příspěvek (zákon z roku 2005 o státních sociálních příspěvcích, článek 15). c) Zvláštní příspěvek na dopravu pro zdravotně postižené osoby s pohybovými problémy (zákon z roku 2000 o příspěvku na dopravu, článek 7).“ b) V oddílu „V. SLOVENSKO“ se stávající údaj stává bodem a) a vkládá se nový bod, který zní: „b) Sociální důchod, který byl přiznán přede dnem 1. ledna 2004.“ 4. Část A přílohy III se mění takto: Bod 187 se zrušuje. 5. Příloha IV se mění takto: a) V části A oddílu „V. SLOVENSKO“ se slovo „Žádné“ nahrazuje tímto:„Invalidní důchod pro osobu, která se stala invalidní jako vyživované dítě a u které se požadovaná doba pojištění vždy považovala za splněnou (čl. 70 odst. 2, čl. 72 odst. 3 a čl. 73 odst. 3 a 4 zákona č. 461/2003 o sociálním pojištění, ve znění pozdějších předpisů).“ b) V části B se oddíl „G. ŠPANĚLSKO“ nahrazuje tímto:„G. ŠPANĚLSKOSystém pro snížení věku odchodu do důchodu osob samostatně výdělečně činných vykonávajících činnosti spojené se službou na moři, jak je popsáno v královském dekretu č. 2930/2004 ze dne 30. prosince 2004.“ c) Část C se mění takto: i) V oddílu „V. SLOVENSKO“ se slovo „Žádné“ nahrazuje tímto: „Pozůstalostní důchod (vdovský, vdovecký a sirotčí důchod), jehož výše se odvozuje od starobního důchodu, předčasného starobního důchodu či invalidního důchodu dříve vypláceného zemřelé osobě.“ ii) Oddíl „X. ŠVÉDSKO“ se nahrazuje tímto:„X. ŠVÉDSKOStarobní důchody závislé na výdělku (zákon 1998:674) a minimální důchody ve formě starobních důchodů (zákon 1998:702).“ d) Část D se mění takto: i) Bod 1 i) se nahrazuje tímto: „i) Švédský minimální důchod a minimální příspěvek, jež nahradily plné švédské státní důchody poskytované podle právních předpisů o státních důchodech platných přede dnem 1. ledna 1993, plný státní důchod přiznaný v rámci přechodných pravidel právních předpisů platných od tohoto data a švédské dávky v nemoci a příspěvek za aktivní přístup závislé na příjmu.“ ii) Bod 2 i) se nahrazuje tímto: „i) Dávky v nemoci a příspěvek za aktivní přístup ve formě minimálního příspěvku (zákon 1962:381 ve znění zákona 2001:489), pozůstalostní důchod vypočítaný na základě dob pojištění (zákony 2000:461 a 2000:462) a starobní důchod ve formě minimálního důchodu vypočítaný na základě předchozích započítaných období (zákon 1998:702).“ iii) V bodu 3 se písmeno a) nahrazuje tímto: „a) Severská úmluva o sociálním zabezpečení ze dne 18. srpna 2003“. a doplňuje se nové písmeno, které zní: „c) Dohoda o sociálním zabezpečení ze dne 10. listopadu 2000 mezi Finskou republikou a Lucemburským velkovévodstvím.“ 6. Příloha VI se mění takto: a) V oddílu „E. ESTONSKO“ se slovo „Žádné“ nahrazuje tímto:„Pro účely výpočtu rodičovské dávky se má za to, že doba zaměstnání v jiném členském státě než v Estonsku vychází ze stejné průměrné částky sociální daně, jako je částka placená během doby zaměstnání v Estonsku, přičemž se tyto doby zaměstnání sčítají. Pokud byla osoba během referenčního roku zaměstnána pouze v jiném členském státu, považuje se za výchozí částku pro výpočet dávky průměrná sociální daň zaplacená v Estonsku v období mezi referenčním rokem a mateřskou dovolenou.“ b) V oddílu „Q. NIZOZEMSKO“ se bod 1 nahrazuje tímto: „1. Zdravotní pojištění a) Pokud jde o nárok na věcné dávky podle nizozemských právních předpisů, rozumějí se osobami majícími nárok na věcné dávky pro účely provádění kapitol 1 a 2 hlavy III tohoto nařízení: i) osoby, které jsou podle článku 2 Zorgverzekeringswet (zákon o zdravotním pojištění) povinny se nechat pojistit u zdravotní pojišťovny,a ii) pokud již nejsou zahrnuty do bodu i), osoby, které mají bydliště v jiném členském státě a které mají podle daného nařízení nárok na zdravotní péči ve státě svého bydliště, avšak náklady hradí Nizozemsko. b) Osoby uvedené v písm. a) bodu i) se musí, v souladu s ustanoveními Zorgverzekeringswet (zákon o zdravotním pojištění), nechat pojistit u zdravotní pojišťovny a osoby uvedené v písm. a) bodě ii) se musí zaregistrovat u College voor zorgverzekeringen (Výbor pro zdravotní pojištění). c) Ustanovení Zorgverzekeringswet (zákon o zdravotním pojištění) a Algemene wet bijzondere ziektekosten (zákon o zvláštních lékařských výdajích) týkající se povinnosti platit příspěvky se vztahují na osoby uvedené v bodě a) a jejich rodinné příslušníky. Co se týče rodinných příslušníků, příspěvky se vybírají od osoby, od které se odvozuje nárok na zdravotní péči. d) Ustanovení Zorgverzekeringswet (zákon o zdravotním pojištění) týkající se pozdního pojištění se přiměřeně použijí v případě pozdního zaregistrování osob uvedených v písm. a) bodě ii) u College voor zorgverzekeringen (Výbor pro zdravotní pojištění) . e) Osoby, které mají dle právních předpisů jiného členského státu než Nizozemska nárok na věcné dávky a mají bydliště nebo dočasně pobývají v Nizozemsku, mají nárok na věcné dávky v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku ze strany instituce v místě bydliště nebo místě pobytu, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 Zorgverzekeringswet (zákon o zdravotním pojištění), stejně jako na věcné dávky pokytované podle Algemene wet bijzondere ziektekosten (zákon o obecném pojištění proti zvláštním lékařským výdajům). f) Pro účely článků 27 až 34 nařízení jsou následující dávky považovány za důchody splatné podle nizozemských právních předpisů: – důchody přiznané podle zákona ze dne 6. ledna 1966 o důchodech pro státní zaměstnance a pozůstalé po nich ( Algemene burgerlijke pensioenwet ) (nizozemský zákon o důchodech pro státní zaměstnance), – důchody přiznané podle zákona ze dne 6. října 1966 o důchodech pro vojáky z povolání a pozůstalé po nich ( Algemene militaire pensioenwet ) (zákon o vojenských důchodech), – dávky za pracovní neschopnost přiznané podle zákona ze dne 7. června 1972 o dávkách za pracovní neschopnost vojáků z povolání ( Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen ) (zákon o pracovní neschopnosti vojáků z povolání), – důchody přiznané podle zákona ze dne 15. února 1967 o důchodech pro zaměstnance NV Nederlandse Spoorwegen (nizozemské dráhy) a pozůstalé po nich (Spoorwegpensioenwet) (zákon o důchodech na drahách), – důchody přiznané podle Reglement Dienstvoorwaarden Nederlandse Spoorwegen ( nařízení o pracovním řádu nizozemských drah), – dávky přiznané osobám v důchodu před dosažením důchodového věku 65 let v rámci důchodového systému určeného k poskytování pomoci ve stáří bývalým pracovníkům nebo dávky poskytované v případě předčasného odchodu z trhu práce v rámci systému zřízeného státem nebo v rámci kolektivní dohody pro osoby ve věku 55 let a více, přičemž procentní dávka se stanoví ve výši alespoň 70 % posledního platu. g) Pro účely kapitol 1 a 4 hlavy III tohoto nařízení se náhrada bez nároku podle nizozemského systému v případě omezeného využívání zdravotnických zařízení považuje za hotovostní dávku v nemoci.“ c) V oddílu „W. FINSKO“ se zrušují body 1 a 2 a vkládá se tento bod, který zní: „1. Pokud se uplatňuje čl. 46 odst. 2 písm. a) pro účely výpočtu výdělku za započítané období podle finských právních předpisů o důchodech závislých na výdělku a pokud jsou doby důchodového pojištění dané osoby u části referenční doby podle finských právních předpisů založeny na zaměstnání v jiném členském státě, rovná se výdělek za započítané období součtu výdělků získaných během části referenční doby ve Finsku vydělenému počtem měsíců, jež byly během referenční doby dobou pojištění ve Finsku.“ Body 3, 4 a 5 se přečíslují na body 2, 3 a 4. d) Oddíl „X. ŠVÉDSKO“ se mění takto: i) Bod 1 se nahrazuje tímto: „1. Pro účely stanovení rodičovského příjmu během 240 dnů před narozením dítěte podle kapitoly 4 oddílu 6 Lag (1962:381) om allmän försäkring (zákon o obecném pojištění) platí: a) Pokud rodič měl po část této doby příjem ve Švédsku a po jinou část dané doby příjem v jiném členském státu, považuje se roční příjem daného rodiče v jiném členském státu za stejný, jako je jeho roční příjem ve Švédsku. b) Pokud rodič neměl během této doby příjem ve Švédsku, ale v jiném členském státu, má se za to, že je tento příjem nad úrovní minimálního příjmu (( lägsta nivå ), avšak za podmínky, že byl tento rodič v daném jiném členském státu ekonomicky aktivní, a to do té míry, že pokud by daná činnost byla vykonávána ve Švédsku, zakládala by nárok na příjem nad úrovní minimálního příjmu ( lägsta nivå ).“ ii) Bod 2 se nahrazuje tímto: „2. Ustanovení tohoto nařízení o sčítání dob pojištění se nevztahují na přechodná ustanovení švédských právních předpisů o nároku na minimální důchod osob narozených v roce 1937 či dříve majících přede dnem podání žádosti o důchod po stanovenou dobu bydliště ve Švédsku (zákon 2000:798).“ iii) Bod 3 se nahrazuje tímto: „3. Pro účely výpočtu pomyslného příjmu pro stanovení dávek v nemoci a příspěvku za aktivní přístup závislých na příjmu v souladu s kapitolou 8 Lag (1962:381) om allmän försäkrings (zákon o obecném pojištění) platí: a) Pokud pojištěná osoba podléhá během referenční doby rovněž právním předpisům jednoho či více jiných členských států, protože vykonávala činnost jako zaměstnaná osoba či osoba samostatně výdělečně činná, považuje se příjem v dotčeném členském státu / dotčených členských státech za rovnocenný průměrnému hrubému příjmu pojištěné osoby ve Švédsku dosaženému během části referenční doby strávené ve Švédsku, který se vypočítá tak, že se výdělek získaný ve Švédsku vydělí počtem měsíců, v jejichž rámci byl dosažen. b) Pokud se dávky vypočítávají podle článku 40 nařízení a osoby nejsou pojištěny ve Švédsku, stanoví se referenční doba podle kapitoly 8 odst. 2 a 8 výše uvedeného zákona, jako kdyby daná osoba ve Švédsku pojištěna byla. Pokud dotčená osoba nemá podle zákona o starobních důchodech závislých na výdělku (1998:674) během této doby žádný příjem zakládající nárok na důchod, je dovoleno, aby referenční doba započala od dřívějšího okamžiku, kdy pojištěná osoba měla příjem z výdělečné činnosti ve Švédsku.“ iv) Bod 4 se nahrazuje tímto: „4. a) Pro účely výpočtu pomyslného důchodového příjmu pro stanovení pozůstalostního důchodu závislého na výdělku (zákon 2000:461) se, pokud není splněn požadavek švédských právních předpisů týkající se získání nároku na důchod za alespoň tři roky z pěti kalendářních let bezprostředně předcházejících smrti dané osoby (referenční doba), zohledňují rovněž doby pojištění splněné v jiném členském státu, jako kdyby byly splněny ve Švédsku. Má se za to, že doby pojištění splněné v jiných členských státech vycházejí z průměrného švédského základu pro důchod. Pokud se u dotčené osoby za základ pro důchod počítá pouze jeden rok ve Švédsku, má se za to, že každá doba pojištění v jiném členském státě představuje stejnou hodnotu. b) Pro účely výpočtu pomyslných důchodových kreditů pro stanovení vdovského důchodu v souvislosti se smrtí, která nastala dne 1. ledna 2003 či později, se, pokud není splněn požadavek švédských právních předpisů týkající se získání důchodových kreditů za alespoň dva roky ze čtyř let bezprostředně předcházejících smrti pojištěné osoby (referenční doba) a doby pojištění byly během referenční doby splněny v jiném členském státu, má za to, že jsou tyto roky založeny na stejných důchodových kreditech jako švédský rok.“ [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] Úř. věst. C […], […], s. […]. [3] Úř. věst. C […], […], s. […].