Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky /* KOM/2011/0628 v konečném znění - 2011/0288 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Návrh Komise týkající se víceletého finančního rámce na roky 2014–2020[1] stanoví rozpočtový rámec a hlavní orientaci společné zemědělské politiky (SZP). Na tomto základě Komise předkládá soubor nařízení, jimiž se stanoví legislativní rámec pro SZP v období let 2014–2020, spolu s posouzením dopadů alternativních scénářů pro rozvoj této politiky. Stávající reformní návrhy vycházejí ze sdělení o budoucnosti SZP do roku 2020[2], které vymezilo široké politické možnosti s cílem reagovat na budoucí úkoly zemědělství a venkovských oblastí a splnit cíle stanovené pro SZP, kterými jsou zejména 1) životaschopná produkce potravin; 2) udržitelné hospodaření s přírodními zdroji a opatření v oblasti klimatu a 3) vyvážený územní rozvoj. Reformním orientacím ve sdělení se již dostalo široké podpory během interinstitucionální debaty[3] a konzultace zúčastněných stran, které proběhly v rámci posouzení dopadů. Společným tématem, které z tohoto procesu vyplynulo, je potřeba podpořit účinnost zdrojů k dosažení inteligentního a udržitelného růstu zemědělství a venkovských oblastí EU podporujícího začlenění v souladu se strategií Evropa 2020 a zachovat strukturu SZP ve dvou pilířích, které k dosažení stejných cílů využívají vzájemně se doplňující nástroje. Pilíř I se vztahuje na přímé platby a tržní opatření k poskytování podpory základního ročního příjmu zemědělců EU a podpory v případě konkrétního narušení trhu, zatímco pilíř II se zaměřuje na rozvoj venkova, kdy členské státy vypracovávají a spolufinancují víceleté plány podle společného rámce[4]. Následné reformy SZP vedly ke zvýšení tržní orientace zemědělství při poskytování podpory příjmu producentů, lépe začlenily požadavky v oblasti životního prostředí a posílily podporu rozvoje venkova jako integrované politiky určené pro rozvoj venkovských oblastí v celé EU. Tento reformní proces však také přinesl požadavky na lepší rozdělování podpory mezi členské státy a v členských státech a rovněž požadavky na lepší zaměření opatření, jejichž účelem je řešení úkolů v oblasti životního prostředí, a na účinnější odstraňování zvýšené nestability trhů. V minulosti reformy především reagovaly na vnitřní problémy, od obrovských přebytků po krize bezpečnosti potravin. Sloužily EU dobře jak na domácí, tak na mezinárodní scéně. Většina dnešních úkolů však vyplývá z faktorů, které se nacházejí vně zemědělství, a proto si vyžadují politickou reakci širšího záběru. Očekává se, že tlak na příjmy zemědělství bude trvat i nadále, neboť zemědělci čelí většímu počtu rizik, zpomalování produktivity a snižování marží z důvodu zvyšujících se cen vstupů. Proto je nezbytné zachovat podporu příjmů a posílit nástroje, aby bylo možné lépe řešit rizika a reagovat na krizové situace. Silné zemědělství má zásadní význam pro potravinářský průmysl EU a celosvětové zabezpečení potravin. Po zemědělství a venkovských oblastech se zároveň požaduje, aby zvýšily úsilí o dosažení ambiciózních cílů v oblasti klimatu, energie a strategie biologické rozmanitosti, jež jsou součástí strategie Evropa 2020. Zemědělcům, kteří jsou spolu s lesníky hlavními hospodáři s půdou, bude muset být poskytnuta podpora při příjímání a udržování zemědělských systémů a postupů, jež co nejvíce přispívají ke splnění cílů v oblasti životního prostředí a klimatu, neboť tržní ceny neodrážejí poskytování těchto veřejných statků. Zásadní význam pro růst podporující začlenění a soudržnost bude mít také co nejlepší využití rozmanitých možností venkovských oblastí. Budoucí SZP tedy nebude jen politikou, která se zabývá pouze malou, i když zásadní částí ekonomiky EU, ale také politikou strategického významu pro zabezpečení potravin, pro životní prostředí a územní rovnováhu. V tom spočívá přidaná hodnota skutečně společné politiky EU, která co nejúčinněji využívá omezených rozpočtových zdrojů a v celé EU zachovává udržitelné zemědělství, řeší důležité přeshraniční otázky, jako jsou klimatické změny, posiluje solidaritu mezi členskými státy a zároveň umožňuje pružnost v uspokojování místních potřeb. Rámec stanovený v návrhu víceletého finančního rámce předpokládá, že SZP by si měla uchovat svou strukturu dvou pilířů s rozpočtem pro každý pilíř v nominální hodnotě na úrovni roku 2013 a jasné zaměření na dosahování výsledků v oblasti hlavních priorit EU. Přímé platby by měly podporovat udržitelnou produkci díky tomu, že se 30 % jejich rozpočtového finančního krytí přidělí závazným opatřením, která jsou příznivá pro klima a životní prostředí. Úrovně plateb by se měly postupně sbližovat a pro platby velkým příjemcům by se měly postupně stanovit stropy. Rozvoj venkova by měl být s ostatními sdíleně řízenými fondy EU s posíleným postupem zaměřeným na výstupy začleněn do společného strategického rámce a měl by podléhat jasnější a vylepšené podmíněnosti ex-ante. Pokud jde o tržní opatření, mělo by financování SZP rovněž být posíleno dvěma nástroji vně víceletého finančního rámce: 1) nouzovou rezervou pro reakci na krizové situace a 2) rozšířením oblasti působnosti Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci. Na tomto základě jsou hlavní prvky legislativního rámce pro SZP během období 2014–2020 stanoveny v těchto nařízeních: – v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky (dále jen „nařízení o přímých platbách“), – v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty (nařízení o jednotné společné organizaci trhů) (dále jen „nařízení o jednotné společné organizaci trhů“), – v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (dále jen „nařízení o rozvoji venkova“), – v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky (dále jen „horizontální nařízení“), – v návrhu nařízení Rady, kterým se určují opatření na stanovení některých podpor a náhrad v souvislosti se společnou organizací trhů se zemědělskými produkty, – v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o poskytování přímých plateb zemědělcům v roce 2013, – v návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o režim jednotné platby a podporu pěstitelům révy. Nařízení o rozvoji venkova vychází z návrhu předloženého Komisí dne 6. října 2011, který stanoví společná pravidla pro všechny fondy fungující podle společného strategického rámce[5]. Bude následovat nařízení o režimu pro nejchudší osoby, pro který jsou finanční prostředky v současné době zařazeny v rámci jiné linie víceletého finančního rámce. Vzhledem k námitkám vysloveným Soudním dvorem Evropské unie se kromě toho rovněž připravují nová pravidla o zveřejňování informací o příjemcích, jejichž záměrem je najít nejvhodnější způsob, jak sloučit právo příjemců na ochranu osobních údajů se zásadou transparentnosti. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Posouzení dopadů na základě zhodnocení stávajícího politického rámce a analýzy budoucích úkolů a potřeb posuzuje a srovnává dopad tří alternativních scénářů. Jedná se o výsledek dlouhého procesu zahájeného v dubnu 2010 a řízeného meziútvarovou skupinou, která shromáždila rozsáhlou kvantitativní a kvalitativní analýzu, stanovila výchozí hodnotu v podobě střednědobých projekcí pro zemědělské trhy a příjem do roku 2020 a vymodelovala dopad různých politických scénářů na ekonomiku odvětví. Tři scénáře vypracované v posouzení dopadů jsou: 1) scénář přizpůsobení, který pokračuje ve stávajícím politickém rámci a řeší jeho největší nedostatky, jako je rozdělování přímých plateb; 2) scénář integrace, který přináší zásadní změny politiky ve formě silnějšího zaměření a ekologizace přímých plateb a posíleného strategického zaměření politiky rozvoje venkova v lepší koordinaci s ostatními politikami EU a rozšiřuje právní základ pro širší oblast působnosti spolupráce producentů, a 3) scénář nového zaměření, který přesměrovává politiku výlučně na životní prostředí a navrhuje postupné ukončení přímých plateb za předpokladu, že produkční kapacitu lze udržet bez podpory a že sociálně ekonomické potřeby venkovských oblastí vyřeší ostatní politiky. Na pozadí hospodářské krize a tlaku na veřejné finance, na něž EU reagovala strategií Evropa 2020 a návrhem víceletého finančního rámce, přikládají všechny tři scénáře jinou váhu každému ze tří politických cílů budoucí SZP, jež se zaměřuje na konkurenceschopnější a udržitelnější zemědělství v dynamických venkovských oblastech. S cílem dosáhnout lepšího souladu se strategií Evropa 2020, zejména pokud jde o účinnost zdrojů, bude mít zvýšení zemědělské produktivity za podpory výzkumu, předávání znalostí a podpory spolupráce a inovací (včetně evropského inovačního partnerství v oblasti zemědělské produktivity a udržitelnosti) stále zásadnější význam. Vzhledem k tomu, že zemědělská politika EU již nepůsobí v politickém prostředí narušujícím obchod, očekává se další tlak na odvětví v důsledku pokračující liberalizace, zejména v rámci rozvojového programu z Dohá nebo dohody o volném obchodu s organizací Mercosur. Tyto tři politické scénáře byly vypracovány s ohledem na preference vyjádřené v konzultaci, která proběhla v souvislosti s posouzením dopadů. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby mezi 23. listopadem 2010 a 25. lednem 2011 předložily příspěvky, a 12. ledna 2011 byl zorganizován poradní výbor. Hlavní body jsou shrnuty níže[6]: – Mezi zúčastněnými stranami panuje široká shoda, že pro řešení úkolů v oblasti zabezpečení potravin, udržitelného hospodaření s přírodními zdroji a územního rozvoje je zapotřebí silná SZP založená na dvoupilířové struktuře. – Většina respondentů se domnívá, že SZP by měla hrát roli při stabilizaci trhů a cen. – Zúčastněné strany mají rozdílné názory na zaměření podpory (zejména přerozdělování přímé podpory a omezení plateb). – Panuje shoda, že oba pilíře mohou hrát důležitou roli při zvýšení úsilí v oblasti ochrany klimatu a posílení environmentálního profilu ve prospěch společnosti EU. Širší veřejnost argumentuje, že platby v rámci pilíře I mohou být účinněji využity, ačkoli mnoho zemědělců věří, že tomu tak je již dnes. – Respondenti si přejí, aby součástí budoucího růstu a rozvoje byly všechny oblasti EU, včetně znevýhodněných oblastí. – Mnoho respondentů zdůraznilo potřebu integrace SZP s ostatními politikami, jako jsou politika životního prostředí, zdravotní politika, politika obchodu a rozvoje. – Inovace, rozvoj konkurenceschopných podniků a poskytování veřejných statků občanům EU jsou vnímány jako způsoby, jak sladit SZP se strategií Evropa 2020. Posouzení dopadů tedy porovnalo tři alternativní politické scénáře: Scénář nového zaměření by urychlil strukturální přizpůsobení v odvětví zemědělství a posunul produkci do nákladově nejúčinnějších oblastí a nejziskovějších odvětví. Přestože by výrazně zvýšil finanční prostředky pro životní prostředí, kvůli omezenému rozsahu tržní intervence by odvětví rovněž vystavil větším rizikům. Kromě toho by představoval výrazné náklady pro společnost i životní prostředí, neboť méně konkurenceschopné oblasti by musely čelit podstatné ztrátě příjmů a zhoršení životního prostředí, jelikož politika by přišla o výhodu přímých plateb spojených s podmíněností. Na druhé straně spektra by scénář přizpůsobení svým omezeným, nicméně hmatatelným zlepšením konkurenceschopnosti zemědělství a environmentálního profilu nejlépe umožňoval politickou kontinuitu. Lze však vážně pochybovat o tom, zda by tento scénář mohl odpovídajícím způsobem řešit důležité budoucí úkoly v oblasti klimatu a životního prostředí, na kterých také stojí dlouhodobá udržitelnost zemědělství. Scénář integrace přináší zásadní změnu ve formě většího zaměření a ekologizace přímých plateb. Analýza ukazuje, že ekologizace je možná za rozumných nákladů pro zemědělce, ačkoli jisté administrativní zátěži se vyhnout nelze. Rovněž je možné dát rozvoji venkova nový podnět za předpokladu, že členské státy a regiony účinně využijí nových možností a že společný strategický rámec spolu s ostatními fondy EU neodstraní synergie s pilířem I nebo neoslabí hlavní silné stránky rozvoje venkova. Dojde-li k dosažení správné rovnováhy, tento scénář nejlépe vyřeší dlouhodobou udržitelnost zemědělství a venkovských oblastí. Posouzení dopadů proto dospělo k závěru, že scénář integrace je nejvyrovnanější, neboť postupně uvádí SZP v soulad se strategickými cíli EU, a tuto rovnováhu lze rovněž nalézt při provádění různých prvků legislativních návrhů. Bude také nezbytné vypracovat hodnotící rámec pro měření výkonnosti SZP pomocí společného souboru ukazatelů napojených na politické cíle. V průběhu celého procesu bylo významným hlediskem zjednodušení, jehož by mělo být dosaženo různými způsoby, například zefektivněním podmíněnosti a tržních nástrojů nebo struktury režimu pro malé zemědělce. Ekologizace přímých plateb by kromě toho měla být strukturována tak, aby minimalizovala administrativní zátěž, včetně nákladů na kontroly. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Navrhuje se zachování stávající struktury SZP ve dvou pilířích s tím, že se každoroční závazná opatření s obecným použitím v pilíři I doplní o dobrovolná opatření, jež jsou lépe přizpůsobena vnitrostátním a regionálním zvláštnostem v rámci víceletého programového pojetí v pilíři II. Účelem nové struktury přímých plateb je však lepší využití synergií s pilířem II, který je pak umístěn do společného strategického rámce, aby bylo možné zajistit lepší koordinaci s ostatními sdíleně řízenými fondy EU. Proto je rovněž zachována stávající struktura čtyř základních právních nástrojů, ačkoli je oblast působnosti nařízení o financování rozšířena, aby spojila společná ustanovení do nástroje nyní zvaného horizontální nařízení. Návrhy jsou v souladu se zásadou subsidiarity. SZP je vskutku společná politika: jedná se o oblast sdílených pravomocí mezi EU a členskými státy, která je spravována na úrovni EU s cílem zachovat udržitelné a rozmanité zemědělství v celé EU, řešit důležité přeshraniční otázky, jako je změna klimatu, a posílit solidaritu mezi členskými státy. S ohledem na význam budoucích úkolů v oblasti zabezpečení potravin, životního prostředí a územní rovnováhy zůstává SZP strategicky důležitou politikou, která je nejúčinnější reakcí na politické úkoly a zajišťuje nejefektivnější využití rozpočtových zdrojů. Dále se navrhuje zachování stávající struktury nástrojů ve dvou pilířích, kdy členské státy mají více prostoru přizpůsobit řešení místním zvláštnostem a spolufinancovat pilíř II. Do pilíře II jsou rovněž umístěny nové evropské inovační partnerství a soubor nástrojů pro řízení rizik. Politika zároveň bude v lepším souladu se strategií Evropa 2020 (včetně společného rámce s ostatními fondy EU) a byla by zavedena řada zlepšení a zjednodušujících prvků. Analýza provedená v rámci posouzení dopadů dále jasně ukazuje cenu, kterou by bylo nutno zaplatit, kdyby nebylo přijato žádné opatření, v podobě negativních důsledků pro hospodářství, životní prostředí a společnost. Kromě ustanovení o financování spojuje horizontální nařízení příslušná pravidla pro všechny nástroje, jako jsou ustanovení o podmíněnosti, kontrolách a sankcích. Proto nařízení nyní stanoví pravidla pro financování, zemědělský poradenský systém, řídící a kontrolní systémy, podmíněnost a schvalování účetní závěrky. Cílem je přizpůsobit pravidla pro financování na základě dosavadních zkušeností, zefektivnit a rozšířit podmíněnost a posílit zemědělský poradenský systém. Zejména v souvislosti s podmíněností byla stávající pravidla přezkoumána s cílem zjednodušení, posílení rozměru změny klimatu v rámci dobrého zemědělského a environmentálního stavu a zajištění soudržnosti s ustanoveními o ekologizaci a soudržnosti příslušných opatření v oblasti životního prostředí, která nabízí rozvoj venkova. Nařízení rovněž poskytuje základ pro společný rámec pro sledování a hodnocení s cílem měřit výkonnost SZP během příštího období. Nařízení obsahuje různé prvky zjednodušení. Nejprve přeskupuje všechna pravidla týkající se podmíněnosti do jednoho legislativního aktu, a tím zlepšuje jejich srozumitelnost. Dále předpokládá snížení počtu platebních agentur a posílení role koordinačního subjektu. To přispěje k větší transparentnosti systému a nižší zátěži jak pro vnitrostátní správní orgány, tak pro útvary Komise. Na úrovni členských států bude vyžadováno méně akreditací a prohlášení o věrohodnosti a může být snížen počet auditů prováděných Komisí. Pravidla týkající se řízení a kontroly budou co nejvíce uvedena v soulad se dvěma pilíři SZP, aby bylo dosaženo právní srozumitelnosti a harmonizovaných postupů. Mimo to nařízení předpokládá zmocnění Komise s cílem snížit počet kontrol na místě v případě členských států s řádně fungujícími kontrolními systémy a nízkou mírou chybovosti. To by mohlo snížit administrativní zátěž jak pro zemědělce, tak pro vnitrostátní správní orgány. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Víceletý finanční rámec stanoví, že by velká část rozpočtu EU měla i nadále být určena pro zemědělství, které je společnou politikou strategického významu. Proto se navrhuje, že SZP by měla být během období 2014–2020 zaměřena na své hlavní činnosti a pilíři I by mělo být přiděleno 317,2 miliardy EUR a pilíři II 101,2 miliardy EUR v dnešních cenách. Financování pilíře I a II je doplněno o dodatečné finanční prostředky ve výši 17,1 miliardy EUR, které sestávají z 5,1 miliardy EUR na výzkum a inovace, 2,5 miliardy EUR na bezpečnost potravin a 2,8 miliardy EUR na potravinovou podporu pro nejchudší osoby v ostatních okruzích víceletého finančního rámce a rovněž 3,9 miliardy EUR na novou rezervu pro případ krizí v odvětví zemědělství a až 2,8 miliardy EUR na Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci mimo víceletý finanční rámec, čímž celkový rozpočet na období 2014–2020 dosáhne výše 435,6 miliardy EUR. Pokud jde o rozdělení podpory mezi členské státy, navrhuje se, aby všechny členské státy s přímými platbami pod hranicí 90 % průměru EU dosáhly snížení této mezery o jednu třetinu. Na tomto základě jsou vypočítány vnitrostátní stropy v nařízení o přímých platbách. Rozdělení podpory rozvoje venkova je založeno na objektivních kritériích spojených s politickými cíli s ohledem na stávající rozdělení. Stejně jako dnes by méně rozvinuté regiony měly i nadále využívat vyšších sazeb spolufinancování, které se rovněž uplatní na některá opatření, jako je předávání znalostí, seskupení producentů, spolupráce a iniciativa Společenství pro rozvoj venkova („Leader“). Zavádí se určitá pružnost u přesunů mezi pilíři (až do výše 5 % přímých plateb), a to z pilíře I do pilíře II, což členským státům umožní posílit politiku rozvoje venkova, a z pilíře II do pilíře I pro ty členské státy, u kterých úroveň přímých plateb zůstává pod hranicí 90 % průměru EU. Podrobnosti finančního dopadu návrhů na reformu SZP jsou uvedeny ve finančním výkazu, který je k návrhům přiložen. 2011/0288 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[7], po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[8], po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů[9], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Budoucnost SZP do roku 2020: Řešení problémů v oblasti potravin a přírodních zdrojů a územní problematiky“[10] stanovilo možné úkoly, cíle a orientace společné zemědělské politiky (SZP) po roce 2013. S ohledem na diskusi o tomto sdělení by SZP měla být s účinkem od 1. ledna 2014 reformována. Reforma by se měla týkat všech hlavních nástrojů SZP, včetně nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky[11] ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady [KOM(2010) (uvedení v soulad s Lisabonskou smlouvou)][12]. Ze zkušeností s prováděním uvedeného nařízení je zřejmé, že některé prvky mechanismu financování a sledování je třeba přizpůsobit. S ohledem na oblast působnosti reformy je vhodné zrušit nařízení (ES) č. 1290/2005 a nahradit je novým zněním. Reforma by také měla co nejvíce harmonizovat, zefektivnit a zjednodušit ustanovení. (2) Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být vzhledem k provázanosti tohoto nařízení s dalšími nástroji SZP a k omezeným finančním zdrojům členských států v rozšířené Unii uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie prostřednictvím víceleté záruky financování ze strany Unie a soustředěním se na jeho priority, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v čl. 5 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Podle zásady proporcionality stanovené v čl. 5 odst. 4 uvedené smlouvy toto nařízení nepřekračuje to, co je nezbytné k dosažení uvedeného cíle. (3) S cílem doplnit nebo pozměnit některé nepodstatné prvky tohoto nařízení by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o akreditaci platebních agentur a koordinačních subjektů, obsah zemědělského poradenského systému, opatření, jež mají být financována z rozpočtu Unie v rámci veřejné intervence a ocenění operací v souvislosti s veřejnou intervencí, snížení a pozastavení náhrad členským státům, vyrovnání mezi výdaji a příjmy v rámci fondů, vymáhání dluhů, sankce uplatňované proti příjemcům v případě nedodržení podmínek způsobilosti, pravidla týkající se jistot, fungování integrovaného administrativního a kontrolního systému, opatření vyňatá z kontroly operací, sankce uplatňované v rámci podmíněnosti, pravidla pro zachování trvalých travních porostů, pravidla týkající se rozhodné skutečnosti a směnného kurzu používaných členskými státy, jež nepoužívají euro, a obsah společného rámce pro hodnocení opatření přijatých v rámci SZP. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a náležité předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě. (4) SZP obsahuje řadu opatření, včetně opatření pro rozvoj venkova. Je nutné zajistit jejich financování s cílem přispět k dosažení cílů SZP. Vzhledem k tomu, že tato opatření mají sice některé prvky společné, avšak v několika ohledech se přesto liší, měl by se na jejich financování vztahovat stejný soubor ustanovení umožňující případně různé postupy. Nařízení (ES) č. 1290/2005 zřídilo dva evropské zemědělské fondy, a to Evropský zemědělský záruční fond (dále jen „EZZF“) a Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (dále jen „EZFRV“). Tyto dva fondy by měly být zachovány. (5) Nařízení (EU) Evropského parlamentu a Rady č. [finanční nařízení]/xxx ze dne […] o finančních pravidlech použitelných na roční rozpočet Unie[13] a podle něj přijatá ustanovení by se měly vztahovat na opatření stanovená tímto nařízením. Nařízení zejména stanoví předpisy týkající se sdíleného řízení s členskými státy podle zásad řádného finančního řízení, transparentnosti a nediskriminace, jakož i předpisy o fungování akreditovaných subjektů, rozpočtové zásady, předpisy, jež by měly být v rámci tohoto nařízení dodržovány. (6) Rozpočet Unie by měl financovat výdaje SZP, včetně výdajů na rozvoj venkova, prostřednictvím obou fondů buď přímo, nebo v rámci sdíleného řízení s členskými státy. Měl by být upřesněn druh opatření, která je možno z těchto fondů financovat. (7) Měla by být upravena akreditace platebních agentur členskými státy, zavádění postupů pro získávání požadovaných prohlášení řídícího subjektu o věrohodnosti a ověřování systémů řízení a sledování, jakož i ověřování ročních účetních závěrek nezávislými subjekty. Aby byla zajištěna transparentnost vnitrostátních kontrol, zejména pokud jde o postupy schvalování, potvrzování a plateb, snížena administrativní a auditní zátěž útvarů Komise a členských států v případech, kdy je vyžadována akreditace každé jednotlivé platební agentury, měl by být omezen počet orgánů a subjektů, které jsou výkonem těchto funkcí pověřeny, s přihlédnutím k ústavním předpisům každého členského státu. (8) Pokud některý z členských států akredituje více platebních agentur, je nezbytné, aby určil jediný koordinační subjekt pověřený zajištěním soudržnosti řízení fondů, navázáním styků mezi Komisí a jednotlivými akreditovanými platebními agenturami a neprodleným poskytováním informací o činnosti jednotlivých platebních agentur požadovaných Komisí. Koordinační subjekt by také měl zajistit přijetí nápravných opatření a informování Komise o následných opatřeních a měl by rovněž zajistit stejnoměrné používání společných pravidel a norem. (9) Pouze platební agentury akreditované členskými státy poskytují dostatečnou záruku, že jsou před poskytnutím podpory Unie příjemcům provedeny nezbytné kontroly. Proto by mělo být výslovně stanoveno, že z rozpočtu Unie mohou být hrazeny pouze výdaje uskutečněné akreditovanými platebními agenturami. (10) S cílem pomoci příjemcům získat větší povědomí o vztahu mezi zemědělskými postupy a řízením zemědělských podniků na jedné straně a normami v oblasti životního prostředí, změny klimatu, dobrého zemědělského stavu půdy, bezpečnosti potravin, veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin a dobrých životních podmínek zvířat na straně druhé je nezbytné, aby členské státy zřídily komplexní zemědělský poradenský systém poskytující poradenství příjemcům. Zemědělským poradenským systémem by neměla nijak být dotčena povinnost a odpovědnost příjemců dodržovat uvedené normy. Členské státy by rovněž měly zajistit jasné oddělení poradenství od kontrol. (11) Zemědělský poradenský systém by se měl vztahovat alespoň na požadavky a normy, které tvoří oblast působnosti podmíněnosti. Tento systém by se také měl vztahovat na požadavky, které je třeba dodržovat v souvislosti se zemědělskými postupy, jež jsou příznivé pro klima a životní prostředí, pokud jde o přímé platby, jakož i udržování zemědělských ploch podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. přímé platby/xxx, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky[14]. Tento systém by se měl rovněž vztahovat na některé prvky související s přizpůsobením se změně klimatu a jejím zmírňováním, biologickou rozmanitostí, ochranou vod, oznamováním chorob zvířat a rostlin a inovacemi, jakož i na udržitelný rozvoj hospodářské činnosti malých zemědělských podniků. (12) Účast na zemědělském poradenském systému by měla být pro příjemce dobrovolná. Všem příjemcům by měla být umožněna účast v tomto systému, i když nedostávají podporu v rámci SZP. Členské státy však mohou stanovit prioritní kritéria. Vzhledem k povaze systému je vhodné, aby s informacemi získanými v rámci výkonu poradenské činnosti bylo zacházeno jako s důvěrnými informacemi, s výjimkou případů vážného porušení právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů. Aby byla zajištěna účinnost systému, měli by být poradci řádně kvalifikováni a pravidelně školeni. (13) Rozpočtové prostředky na úhradu výdajů uskutečněných akreditovanými platebními agenturami, pokud jde o EZZF, by měla Komise členským státům poskytovat formou následné úhrady na základě vyúčtování výdajů uskutečněných těmito agenturami. Než dojde k následné úhradě formou měsíčních plateb, měly by členské státy mobilizovat nezbytné prostředky na základě potřeb svých akreditovaných platebních agentur. Náklady na zaměstnance a správní náklady, které vzniknou členským státům a příjemcům zapojeným do provádění SZP, by měly nést tyto státy a příjemci sami. (14) Využívání agrometeorologického systému a získávání a vylepšování družicových snímků by Komisi mělo poskytnout prostředek k řízení zemědělských trhů a usnadnit sledování zemědělských výdajů. (15) V souvislosti s rozpočtovou kázní je nezbytné vymezit roční strop výdajů financovaných z EZZF, přičemž je třeba vzít v úvahu maximální částky stanovené pro tento fond podle víceletého finančního rámce stanoveného nařízením Rady (EU) č. xxx/xxx ze dne […], kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020[15] [víceletý finanční rámec]. (16) Rozpočtová kázeň rovněž vyžaduje, aby byl roční strop výdajů financovaných z EZZF dodržován za všech okolností a ve všech etapách rozpočtového procesu a plnění rozpočtu. Proto je nezbytné, aby byl vnitrostátní strop přímých plateb pro jednotlivé členské státy stanovený v nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby] pokládán za finanční strop těchto přímých plateb pro dotyčný členský stát a aby následná úhrada těchto plateb tento strop nepřekročila. Rozpočtová kázeň rovněž vyžaduje, aby veškeré akty navrhované Komisí nebo přijaté normotvůrcem nebo Komisí v rámci SZP a financované z EZZF dodržely roční strop výdajů financovaných z tohoto fondu. (17) S cílem zajistit, aby částky určené k financování SZP byly v souladu s ročními stropy, by měl být zachován finanční mechanismus podle nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003[16], kterým je upravena výše přímé podpory. V téže souvislosti je nezbytné oprávnit Komisi ke stanovení těchto úprav, pokud je Rada nestanoví před 30. červnem kalendářního roku, pro který platí. (18) Opatřeními přijatými ke stanovení finančního příspěvku z EZZF a EZFRV, která se týkají výpočtu finančních stropů, nejsou dotčeny pravomoci rozpočtového orgánu určeného Smlouvou. Tato opatření by proto měla být založena na referenčních částkách stanovených v souladu s interinstitucionální dohodou mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne […] o spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení[17] a nařízením (EU) č. xxx/xxx [víceletý finanční rámec]. (19) Rozpočtová kázeň vyžaduje rovněž průběžné posuzování rozpočtové situace ve střednědobém výhledu. Proto by Komise při předkládání návrhu rozpočtu na daný rok měla předložit své prognózy a analýzy Evropskému parlamentu a Radě a případně normotvůrci navrhnout vhodná opatření. Dále by Komise měla v plném rozsahu a neustále využívat svých řídicích pravomocí s cílem zajistit dodržování ročního stropu a měla by případně Evropskému parlamentu a Radě nebo Radě navrhnout vhodná opatření pro vyrovnání rozpočtové situace. Neumožní-li na konci některého z rozpočtových roků žádosti o následnou úhradu předkládané členskými státy dodržet roční strop, měla by mít Komise možnost přijmout opatření zajišťující prozatímní rozdělení dostupných rozpočtových prostředků mezi členské státy úměrně k jejich dosud neuhrazeným žádostem o následnou úhradu a rovněž dodržení stropu stanoveného pro daný rok. Platby pro daný rok by měly být zaúčtovány v následujícím rozpočtovém roce a s konečnou platností by měla být stanovena celková výše financování Unií pro jednotlivé členské státy, jakož i vyrovnání mezi členskými státy, aby byla dodržena stanovená částka. (20) Komise by měla v průběhu plnění rozpočtu zavést měsíční systém včasného varování a sledování zemědělských výdajů, aby mohla v případě rizika překročení ročního stropu co nejdříve přijmout vhodná opatření v rámci řídicích pravomocí, které jí jsou svěřeny, a aby mohla, pokud by se ukázalo, že tato opatření jsou nedostatečná, navrhnout jiná opatření. Pravidelná zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě by měla srovnávat vývoj výdajů uskutečněných ke dni předložení zprávy s profily výdajů a poskytnout hodnocení předpokládaného plnění ve zbytku rozpočtového roku. (21) Směnný kurz, který Komise používá při vypracovávání rozpočtových dokumentů, by měl vycházet z nejnovějších dostupných informací s ohledem na dobu, která uplyne od vypracování dokumentů do jejich předložení Komisí. (22) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. zastřešující nařízení/xxx ze dne […] o společných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu, jichž se týká společný strategický rámec, o obecných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1083/2006[18] stanoví pravidla, která se použijí na finanční podporu z fondů, na něž se vztahuje uvedené nařízení, včetně EZFRV. Tato ustanovení rovněž zahrnují některá pravidla týkající se způsobilosti výdajů, finančního řízení a řídicích a kontrolních systémů. Pokud jde o finanční řízení EZFRV, měl by být z důvodu právní jistoty a soudržnosti mezi zemědělskými fondy učiněn odkaz na příslušná ustanovení týkající se rozpočtových závazků, platebních lhůt a zrušení závazků nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx. (23) Programy rozvoje venkova jsou financovány z rozpočtu Unie na základě závazků v ročních splátkách. Členské státy by měly být schopny disponovat vyčleněnými prostředky Unie již od počátku provádění programů. Je tedy nezbytné zavést vhodným způsobem omezený systém předběžného financování s cílem zajistit pravidelný tok prostředků umožňující provádět v příslušném období platby příjemcům. (24) Bez ohledu na předběžné financování by měly být jasně odlišeny platby akreditovaným platebním agenturám prováděné Komisí. Měly by být stanoveny průběžné platby a platby zůstatku i pravidla pro jejich provádění. Pravidlo automatického zrušení závazků by mělo přispívat ke zrychlení provádění programů a k řádnému finančnímu řízení. (25) Podpora Unie by měla být příjemcům vyplácena včas, aby ji mohli účinně využít. Nedodržování platebních lhůt stanovených v právních předpisech Unie členskými státy by mohlo příjemcům způsobit vážné problémy a ohrozit roční rámec rozpočtu Unie. Proto by měly být z financování Unií vyloučeny výdaje, při jejichž uskutečnění nebyly dodrženy platební lhůty. Aby byla dodržena zásada proporcionality, měla by mít Komise možnost stanovit výjimky z tohoto obecného pravidla. Tato zásada stanovená v nařízení (ES) č. 1290/2005 by měla být zachována a měla by se vztahovat na EZZF i na EZFRV. Platí-li členské státy pozdě, měly by jako odškodnění příjemců k základní částce připočítat úroky na vlastní náklady. Takové ustanovení by mohlo být pro členské státy pobídkou k lepšímu dodržování platebních lhůt a mohlo by příjemcům poskytnout větší jistotu, že platby budou provedeny včas, nebo alespoň že budou v případě opožděných plateb odškodněni. (26) Nařízení (ES) č. 1290/2005 stanoví snížení a pozastavení měsíčních nebo průběžných plateb pro EZZF a EZFRV. I přes poměrně širokou formulaci těchto ustanovení bylo zjištěno, že v praxi se tato ustanovení používají v podstatě ke snižování plateb za nedodržení platebních lhůt, stropů a podobných „účetních problémů“, které lze jednoduše zjistit z výkazů výdajů. Tato ustanovení rovněž umožňují snížení a pozastavení v případě vážných a přetrvávajících nedostatků ve vnitrostátních kontrolních systémech, avšak zahrnují spíše omezující věcné podmínky pro tento případ a stanoví zvláštní dvoufázový postup. Rozpočtový orgán opakovaně žádal Komisi, aby pozastavila platby členským státům, které nedodržují pravidla. V této souvislosti je nezbytné ujasnit systém stanovený v nařízení (ES) č. 1290/2005 a sloučit pravidla pro snížení a pozastavení pro EZZF i EZFRV do jediného článku. Systém snížení pro „účetní problémy“ by měl být zachován s jasnější formulací v souladu se stávající správní praxí. Možnost snížení nebo pozastavení plateb v případě vážných a přetrvávajících nedostatků ve vnitrostátních kontrolních systémech by měla být rozšířena tím, že se při zpětném získání neoprávněných plateb zahrne nedbalost, a zároveň se pro tato snížení nebo pozastavení zachová dvoufázový postup. (27) Podle právních předpisů v odvětví zemědělství mají členské státy v konkrétních lhůtách zasílat informace o počtu prováděných kontrol a jejich výsledcích. Tyto kontrolní statistiky se používají k určování míry chybovosti na úrovni členských států a obecněji pro účely kontroly řízení EZZF a EZFRV. Jsou pro Komisi důležitým zdrojem ujištění o správném řízení fondů a jsou zásadním prvkem ročních prohlášení o věrohodnosti. Vzhledem k zásadní povaze těchto statistických informací a s cílem zajistit, aby členské státy dodržely povinnost zasílat je včas, je nezbytné stanovit odrazující prostředek proti pozdnímu poskytování požadovaných údajů, a to způsobem přiměřeným rozsahu neposkytnutí údajů. Proto by mělo být stanoveno, že Komise může pozastavit část měsíčních nebo průběžných plateb, pro které nebyly včas zaslány příslušné statistické informace. (28) Aby bylo možné opětovně použít prostředky v rámci EZZF a EZFRV, jsou zapotřebí pravidla pro přidělování konkrétních částek. Seznam uvedený v nařízení (ES) č. 1290/2005 by měl být doplněn o částky týkající se pozdních plateb a účetních závěrek, pokud jde o výdaje v rámci EZZF. Nařízení Rady (EHS) č. 352/78 ze dne 20. února 1978 o připisování jistot, kaucí nebo záruk, které byly poskytnuty v rámci společné zemědělské politiky a následně propadly[19], rovněž stanovilo pravidla o určení částek plynoucích z propadlých jistot. Tato ustanovení by měla být harmonizována a sloučena se stávajícími ustanoveními o účelově vázaných příjmech. Nařízení (EHS) č. 352/78 by proto mělo být zrušeno. (29) Nařízení Rady (ES) č. 814/2000 ze dne 17. dubna 2000 o informačních opatřeních v oblasti společné zemědělské politiky[20] a jeho prováděcí pravidla vymezují informační opatření týkající se SZP, která lze financovat podle čl. 5 písm. c) nařízení (ES) č. 1290/2005. Nařízení (ES) č. 814/2000 uvádí seznam těchto opatření a jejich cíle a stanoví pravidla jejich financování a provádění odpovídajících projektů. Od přijetí uvedeného nařízení byla nařízením (EU) č. xxx/xxx[finanční nařízení] přijata pravidla, pokud jde o granty a veřejné zakázky. Tato pravidla by se měla rovněž vztahovat na informační opatření v rámci SZP. Z důvodu zjednodušení a soudržnosti by nařízení (ES) č. 814/2000 mělo být zrušeno a měla by být zachována zvláštní ustanovení týkající se cílů a druhů financovaných opatření. Tato opatření by také měla zohlednit potřebu zajištění větší účinnosti při komunikaci s veřejností a silnějších synergií mezi komunikačními činnostmi prováděnými na podnět Komise a zajištění efektivního informování o politických prioritách Unie. Proto by se také měla vztahovat na informační opatření týkající se SZP v rámci komunikační činnosti uvedené ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů: Rozpočet – Evropa 2020 – část II: Politické informační listy[21]. (30) Financování opatření a akcí v rámci SZP bude částečně probíhat v rámci sdíleného řízení. Aby bylo zajištěno řádné řízení finančních prostředků Unie, měla by Komise provádět kontrolu řízení fondů orgány členských států, které jsou pověřeny prováděním plateb. Je třeba vymezit povahu kontrol, které má provádět Komise, upřesnit podmínky umožňující Komisi nést odpovědnost za plnění rozpočtu a objasnit povinnost spolupracovat, kterou mají členské státy. (31) Aby mohla Komise plnit svou povinnost ověřovat existenci a řádné fungování systémů pro řízení a kontrolu výdajů Unie v členských státech a aniž jsou dotčeny kontroly prováděné členskými státy, měly by být zavedeny kontroly osobami pověřenými Komisí, které by měly mít možnost požádat členské státy o pomoc při výkonu své práce. (32) Při vypracovávání informací, které mají být předány Komisi, je třeba používat v co nejširším rozsahu výpočetní techniku. Komise by při provádění kontrol měla mít neomezený a bezprostřední přístup k údajům týkajícím se výdajů, a to jak v papírové, tak v elektronické podobě. (33) Pro navázání finančního vztahu mezi akreditovanými platebními agenturami a rozpočtem Unie by Komise měla každoročně schvalovat účetní závěrky těchto platebních agentur. Rozhodnutí o schválení účetní závěrky by se mělo týkat úplnosti, přesnosti a věcné správnosti předkládaných účtů, nikoliv však souladu výdajů s právními předpisy Unie. (34) Komise, jež má v souladu s článkem 17 Smlouvy o Evropské unii dbát na řádné uplatňování práva Unie, by měla rozhodovat, zda jsou výdaje vzniklé členským státům v souladu s právními předpisy Unie. Členské státy by měly mít právo odůvodnit svá rozhodnutí o platbách a v případě neshody mezi nimi a Komisí využít dohodovací řízení. Aby byly členským státům poskytnuty právní a finanční záruky, pokud jde o výdaje uskutečněné v minulosti, měla by být stanovena maximální lhůta, ve které může Komise rozhodnout, které finanční důsledky plynou z nedodržení předpisů. Postup pro schvalování souladu by s ohledem na EZFRV měl být v souladu s ustanoveními o finančních opravách prováděných Komisí, jak je stanoveno v části 2 nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx. (35) Pokud jde o EZZF, měly by být částky získané zpět vráceny do fondu, jedná-li se o výdaje, jež nejsou v souladu s právními předpisy Unie a na něž neexistuje žádné právo. Měl by být stanoven systém finanční odpovědnosti, pokud dojde k nesrovnalostem v případě, že celá částka není získána zpět. K tomuto účelu je vhodné upravit postup umožňující Komisi chránit zájmy rozpočtu Unie přijetím rozhodnutí o tom, že dotyčnému členskému státu budou připsány k tíži částky, k jejichž ztrátě došlo z důvodu nesrovnalostí a jež nebyly získány zpět v přiměřené lhůtě. Pravidla by se měla vztahovat na částky, které do vstupu tohoto nařízení v platnost ještě nebyly získány zpět. V některých případech nedbalosti ze strany členského státu je rovněž odůvodněné přičíst dotyčnému členskému státu k tíži celou částku. Stejná pravidla by měla platit pro EZFRV, avšak se zvláštním ustanovením, že částky inkasované při zpětném získávání nebo zrušené v důsledku nesrovnalostí by měly zůstat k dispozici pro schválené programy rozvoje venkova v daném členském státě vzhledem k tomu, že byly tomuto státu přiděleny. Měla by rovněž být stanovena pravidla týkající se oznamovací povinnosti členských států. (36) Řízení o zpětném získání částek zahájená členskými státy mohou mít za následek zpoždění zpětného získání částek o několik let, a to bez jakékoli jistoty jejich úspěšného dokončení. Náklady na tato řízení mohou být také neúměrné vzhledem k částkám, které již byly nebo ještě mohou být inkasovány. Členským státům by proto mělo být v určitých případech umožněno řízení o zpětném získání částek zastavit. (37) Aby byly chráněny finanční zájmy rozpočtu Unie, měly by členské státy přijmout opatření s cílem ověřit, že operace financované z EZZF a EZFRV opravdu probíhají a že jsou řádně prováděny. Členské státy by rovněž měly zamezovat, zjišťovat a účinně odstraňovat veškeré nesrovnalosti nebo nedodržení povinností způsobené příjemci. Za tímto účelem by se mělo použít nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství[22]. (38) Ustanovení týkající se obecných zásad pro kontroly, odnětí, snížení nebo vyloučení z plateb a uložení sankcí jsou obsažena v různých nařízeních pro odvětví zemědělství. Tato pravidla by měla být spojena do stejného právního rámce na horizontální úrovni. Měla by se týkat povinností členských států, pokud jde o správní kontroly a kontroly na místě, pravidla pro zpětné získání, snížení a vyloučení z podpory. Rovněž by měla být stanovena pravidla pro kontrolu povinností, které nezbytně nezávisejí na platbě podpory. (39) Různá ustanovení právních předpisů v odvětví zemědělství vyžadují složení jistoty, která zaručí vyplacení splatné částky v případě nesplnění povinnosti. Na všechna tato ustanovení by se mělo vztahovat jedno horizontální pravidlo, aby byl posílen rámec jistot. (40) Členské státy by měly spravovat integrovaný administrativní a kontrolní systém pro některé platby stanovené v nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby] a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. rozvoj venkova/xxx ze dne Xxx o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)[23]. S cílem zlepšit účinnost a sledování podpory Unie by členské státy měly být oprávněny využívat tento integrovaný systém rovněž pro ostatní režimy podpory Unie. (41) Měly by být zachovány hlavní prvky tohoto integrovaného systému, a zejména ustanovení týkající se počítačové databáze, systému identifikace zemědělských pozemků, žádostí o podporu nebo požadovaných plateb a systému identifikace a evidence platebních nároků. (42) Příslušné vnitrostátní orgány by měly příjemcům poskytovat platby v rámci režimů podpor Unie, na které se vztahuje integrovaný systém, v plné výši, s výhradou snížení stanovených v tomto nařízení, a ve stanovených lhůtách. V zájmu zvýšení pružnosti řízení přímých plateb by členské státy měly mít možnost vyplácet přímé platby, na které se vztahuje integrovaný systém, až ve dvou splátkách za rok. (43) Kontrola obchodní dokumentace podniků, které přijímají nebo provádějí platby, může být velmi účinným prostředkem dohledu nad operacemi tvořícími součást financování z EZZF. Ustanovení o kontrole obchodní dokumentace jsou uvedena v nařízení Rady (ES) č. 485/2008 ze dne 26. května 2008 o kontrole opatření tvořících součást systému financování Evropského zemědělského záručního fondu, prováděné členskými státy[24]. Tato kontrola doplňuje ostatní kontroly již prováděné členskými státy. Uvedeným nařízením navíc nejsou dotčeny vnitrostátní předpisy týkající se kontroly, které jsou širší než ustanovení tohoto nařízení. (44) Podle nařízení (ES) č. 485/2008 mají členské státy přijímat opatření nezbytná k zajištění účinné ochrany finančních zájmů rozpočtu Unie, a zejména ke kontrole skutečného a řádného provádění operací financovaných z EZZF. V zájmu srozumitelnosti a přehlednosti by příslušná ustanovení měla být integrována do stejného aktu. Nařízení (ES) č. 485/2008 by tedy mělo být zrušeno. (45) Dokumenty, na jejichž základě se uskutečňuje dotyčná kontrola, by měly být určeny tak, aby byla umožněna úplná kontrola. Podniky, které mají být kontrolovány, by měly být vybrány zejména s ohledem na povahu operací prováděných v jejich odpovědnosti a rozložení podle odvětví podniků přijímajících anebo provádějících platby podle jejich finančního významu v systému financování z EZZF. (46) Je třeba vymezit pravomoci úředníků pověřených prováděním kontrol, jakož i povinnost podniků zpřístupnit jim po určitou dobu obchodní dokumentaci a podávat jim informace, které si vyžádají. Mělo by být stanoveno, že obchodní dokumentace může být v některých případech zabavena. (47) S ohledem na mezinárodní strukturu obchodu se zemědělskými produkty a v zájmu fungování vnitřního trhu je nezbytné organizovat spolupráci mezi členskými státy. Je rovněž nutné vytvořit na úrovni Unie centralizovaný dokumentační systém podchycující podniky přijímající anebo provádějící platby a usazené ve třetích zemích. (48) Zatímco přijímání programů kontroly náleží členským státům, je nutné sdělovat tyto programy Komisi, aby mohla převzít dohlížecí a koordinační úlohu a zajistit, že tyto programy jsou přijímány na základě vhodných kriterií, a rovněž zaručit, že kontrola se zaměří na odvětví nebo podniky, u nichž je riziko podvodu vysoké. (49) Je nezbytné, aby v každém členském státě byl zvláštní orgán pověřen sledováním kontroly obchodní dokumentace stanovené v tomto nařízení nebo koordinací této kontroly. Tyto zvláštní orgány by měly být organizovány nezávisle na orgánech provádějících kontroly před vyplacením. Na informace získané v průběhu těchto kontrol by se mělo vztahovat služební tajemství. (50) Nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001[25], které bylo nahrazeno nařízením (ES) č. 73/2009, zavedlo zásadu, že platba příjemcům některých podpor v rámci SZP v plné výši by měla být spojena s dodržováním pravidel týkajících se hospodaření s půdou, zemědělské produkce a zemědělské činnosti. Tato zásada byla následně zohledněna v nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)[26] a v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů)[27]. V rámci tzv. systému „podmíněnosti“ mají členské státy uložit sankce ve formě částečného nebo úplného snížení nebo vyloučení z podpory obdržené v rámci SZP. (51) Systém podmíněnosti začleňuje do SZP základní normy pro životní prostředí, změnu klimatu, dobrý zemědělský a environmentální stav půdy, veřejné zdraví, zdraví zvířat a rostlin a dobré životní podmínky zvířat. Cílem této spojnice je přispět k rozvoji udržitelného zemědělství zvyšováním informovanosti příjemců o potřebě dodržovat tyto základní normy. Jejím cílem je rovněž přispět k tomu, aby SZP byla lépe slučitelná s očekáváním společnosti tím, že tato politika bude soudržnější s politikami životního prostředí, veřejného zdraví, zdraví zvířat, zdraví rostlin a dobrých životních podmínek zvířat. (52) Systém podmíněnosti tvoří nedílnou součást SZP, a měl by proto být zachován. Jeho oblast působnosti, kterou prozatím tvoří samostatný seznam povinných požadavků na hospodaření a normy dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy, by měla být zefektivněna, aby byla zajištěna její soudržnost a větší viditelnost. Za tímto účelem by tyto požadavky a normy měly být zorganizovány do jednoho seznamu a roztříděny podle oblastí a otázek. Zkušenosti také ukazují, že řada požadavků z oblasti působnosti podmíněnosti není dostatečně relevantní pro zemědělskou činnost nebo plochu zemědělského podniku nebo se týká spíše vnitrostátních orgánů než příjemců. Proto je v tomto ohledu třeba oblast působnosti upravit. Dále by mělo být upraveno zachování trvalých travních porostů v letech 2014 a 2015. (53) Členské státy musí povinné požadavky na hospodaření plně provést, aby byly funkční na úrovni zemědělského podniku a zajistily mezi zemědělci nezbytné rovné zacházení. (54) Pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky[28], budou ustanovení v rámci podmíněnosti funkční, pouze pokud je všechny členské státy plně provedou, zejména co se týče jasných povinností pro zemědělce. Podle směrnice se požadavky na úrovni zemědělských podniků uplatní nejpozději ode dne 1. ledna 2013. (55) Pokud jde o směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/128/ES ze dne 21. října 2009, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství za účelem dosažení udržitelného používání pesticidů[29], budou ustanovení v rámci podmíněnosti funkční, pouze pokud je všechny členské státy plně provedou, zejména co se týče jasných povinností pro zemědělce. Podle směrnice budou požadavky na úrovni zemědělského podniku uplatňovány postupně na základě harmonogramu, a zejména obecné zásady integrované ochrany rostlin budou uplatňovány nejpozději ode dne 1. ledna 2014. (56) Podle článku 22 směrnice 2000/60/ES se dne 23. prosince 2013 zrušuje směrnice Rady 80/68/EHS ze dne 17. prosince 1979 o ochraně podzemních vod před znečišťováním některými nebezpečnými látkami[30]. S cílem zachovat pravidla v rámci podmíněnosti týkající se ochrany podzemních vod je vhodné před začleněním směrnice 2000/60/ES do podmíněnosti upravit oblast působnosti podmíněnosti a vymezit normu dobrého zemědělského a environmentálního stavu zahrnující požadavky článků 4 a 5 směrnice 80/68/EHS. (57) Systém podmíněnosti znamená určité správní překážky pro příjemce i vnitrostátní správy, neboť je třeba zajistit vedení záznamů, provádět kontroly a případně ukládat sankce. Tyto sankce by měly být přiměřené, účinné a odrazující. Sankce by se neměly dotýkat jiných sankcí stanovených ostatními ustanoveními právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů. Z důvodu soudržnosti je vhodné sloučit příslušné předpisy Unie do jednoho právního nástroje. V případě zemědělců, kteří se účastní režimu pro malé zemědělce uvedeného v hlavě V nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby], lze mít za to, že úsilí vyvinuté v rámci systému podmíněnosti překračuje výhody, které přináší účast těchto zemědělců na tomto systému. Z důvodu zjednodušení by se proto na tyto zemědělce neměla vztahovat podmíněnost, a zejména její kontrolní systém a riziko sankcí v rámci podmíněnosti. Touto výjimkou by však neměla být dotčena povinnost dodržovat platná ustanovení odvětvových právních předpisů a možnost kontroly a uložení sankcí podle těchto právních předpisů. (58) Nařízení (ES) č. 1782/2003 zavedlo rámec norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy, podle něhož mají členské státy přijmout vnitrostátní normy s ohledem na zvláštní charakteristiky dotyčných oblastí, včetně půdních a klimatických podmínek a stávajících způsobů hospodaření (využití půdy, střídání plodin, zemědělské postupy) a struktury zemědělských podniků. Cílem těchto norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy je přispět k zamezení erozi půdy, zachovat úroveň organických složek půdy a struktury půdy, zajistit minimální úroveň udržování, zabránit zhoršení stanovišť a chránit vodu a hospodařit s ní. Širší oblast působnosti systému podmíněnosti stanoveného v tomto nařízení by proto měla zahrnovat rámec, podle něhož by členské státy měly přijmout vnitrostátní normy dobrého zemědělského a environmentálního stavu. Rámec Unie by také měl zahrnovat pravidla k lepšímu řešení otázek týkajících se vod, půdy, zásoby uhlíku, biologické rozmanitosti a krajiny, a rovněž minimální úrovně udržování půdy. (59) Příjemci by měli jasně vědět, která pravidla musí dodržovat, pokud jde o podmíněnost. Za tímto účelem by veškeré požadavky a normy, které tvoří součást těchto pravidel, měly být členskými státy sdělovány vyčerpávajícím, srozumitelným a jasným způsobem, a to případně i elektronickou cestou. (60) Účinné provádění podmíněnosti vyžaduje ověření, zda příjemci dodržují povinnosti. Pokud se členský stát rozhodne pro možnost neuplatnit snížení plateb či vyloučení z plateb v případě, že příslušná částka činí méně než 100 EUR, měl by příslušný kontrolní orgán v následujícím roce ověřit, že vzorek zemědělců zjištěné nedostatky v dodržování požadavků odstranil. (61) Aby byla zajištěna harmonická spolupráce mezi Komisí a členskými státy v oblasti financování výdajů SZP, a zejména aby bylo Komisi umožněno sledovat finanční řízení členských států a schvalovat účetní závěrky akreditovaných platebních agentur, je nezbytné, aby členské státy některé informace sdělovaly Komisi nebo aby je pro její potřebu uchovávaly. (62) Pro vypracování informací, které mají být předány Komisi, a k umožnění úplného a okamžitého přístupu Komise k údajům o výdajích jak v papírové, tak v elektronické podobě, musí být stanovena vhodná pravidla pro sdělování a předávání údajů, jakož i odpovídající lhůty. (63) Vzhledem k tomu, že v rámci uplatňování vnitrostátních kontrolních systémů a systémů schvalování souladu může dojít ke sdělení osobních údajů nebo obchodních tajemství, měly by členské státy a Komise zajistit důvěrnost informací obdržených v této souvislosti. (64) Aby bylo zajištěno řádné finanční řízení rozpočtu Unie a spravedlivé zacházení s členskými státy a příjemci, měla by být stanovena pravidla týkající se používání eura. (65) Směnný kurz eura vůči národní měně se v průběhu období, v němž se operace provádí, může měnit. Proto by se směnný kurz platný pro dotyčné částky měl určit s přihlédnutím ke skutečnosti, jejímž prostřednictvím je dosahováno hospodářského účelu operace. Měl by se použít směnný kurz platný v den, kdy tato skutečnost nastala. Je nezbytné upřesnit tuto rozhodnou skutečnost nebo se odchýlit od jejího použití při zachování některých kritérií a zejména rychlosti dopadů měnových pohybů. Tato pravidla jsou stanovena v nařízení Rady (ES) č. 2799/98 ze dne 15. prosince 1998 o agromonetární úpravě pro euro[31] a doplňují podobná ustanovení nařízení (ES) č. 1290/2005. V zájmu srozumitelnosti a přehlednosti by příslušná ustanovení měla být integrována do stejného aktu. Nařízení (ES) č. 2799/98 by tedy mělo být zrušeno. (66) Měla by být stanovena zvláštní pravidla pro řešení mimořádných měnových situací, které vzniknou v Unii nebo na světovém trhu a vyžadují okamžitou reakci, aby se zajistilo, že úprava přijatá v rámci SZP bude účinně fungovat. (67) Členské státy, které nepřijaly euro, by měly mít možnost provádět platby na výdaje vzniklé na základě právních předpisů v oblasti SZP v eurech, a nikoli v národní měně. Je potřeba stanovit zvláštní pravidla, aby se zajistilo, že tato možnost nepovede k žádné neoprávněné výhodě pro osoby, které provádějí nebo přijímají platby. (68) Každé opatření v rámci SZP by mělo podléhat sledování a hodnocení s cílem zlepšit jeho kvalitu a prokázat jeho výsledky. V této souvislosti by Komise měla určit seznam ukazatelů a posoudit dopad SZP ve vztahu cílům politiky. Komise by měla zavést rámec pro společné sledování a hodnocení, který mimo jiné zajistí, že příslušné údaje, včetně informací z členských států, budou k dispozici včas. Přitom by Komise měla zohlednit potřeby týkající se údajů a synergie mezi možnými zdroji údajů. Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Rozpočet – Evropa 2020 – část II mimo jiné uvádí, že výdaje související s oblastí klimatu by v celkovém rozpočtu Unie měly být zvýšeny alespoň na 20 % za přispění různých politik. Komise by proto měla být schopna posoudit dopad podpory Unie v rámci SZP na cíle v oblasti klimatu. (69) Použijí se právní předpisy Unie týkající se ochrany osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[32] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[33]. (70) V rozsudku ve spojených věcech C-92/09 a 93/09[34] prohlásil Soudní dvůr Evropské unie příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1290/2005 týkající se povinnosti členských států zveřejňovat informace o fyzických osobách, které požívají výhod z evropských zemědělských fondů, za neplatná. Jelikož je v zájmu fyzických osob, aby jejich osobní údaje byly chráněny, a s ohledem na sloučení různých cílů, na nichž je založena povinnost zveřejňovat informace o příjemcích finančních prostředků, jak je stanoveno v nařízení Komise (ES) č. 259/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o zveřejňování informací o příjemcích finančních prostředků z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)[35], bylo uvedené nařízení změněno s cílem výslovně stanovit, že tato povinnost se nevztahuje na fyzické osoby. Přijetí nových pravidel zohledňujících námitky, které vyslovil Soudní dvůr, Evropským parlamentem a Radou by měla předcházet hloubková analýza a posouzení s cílem nalézt nejvhodnější způsob, jak sloučit právo příjemců na ochranu osobních údajů se zásadou transparentnosti. Dokud neproběhne uvedená analýza a posouzení, měla by být stávající ustanovení o zveřejňování informací o příjemcích z evropských zemědělských fondů zachována. (71) Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci, aby se zajistily jednotné podmínky provádění tohoto nařízení. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[36]. (72) Pro přijetí některých prováděcích aktů by se měl použít poradní postup. Pokud jde o prováděcí akty, které se týkají výpočtu částek Komisí, umožňuje poradní postup Komisi plně převzít odpovědnost za hospodaření s rozpočtem a s ohledem na lhůty a rozpočtové postupy se zaměřuje na zvýšení účinnosti, předvídatelnosti a rychlosti. Pokud jde o prováděcí akty v rámci plateb vyplacených členským státům a fungování postupu pro schvalování účetních závěrek, umožňuje poradní postup Komisi plně převzít odpovědnost za hospodaření s rozpočtem a ověřování ročních závěrek vnitrostátních platebních agentur s cílem tyto závěrky přijmout, nebo v případě výdajů neuskutečněných v souladu s pravidly Unie tyto výdaje vyloučit z financování Unií. V ostatních případech by se pro přijetí prováděcích aktů měl použít přezkumný postup. (73) Komise by dále měla být zmocněna k provádění některých administrativních a řídících úkolů, zejména pokud jde o stanovení čistého zůstatku, který je k dispozici pro výdaje z EZZF. Na tato zmocnění by se nemělo použít nařízení (EU) č. 182/2011. (74) Přechod od ustanovení nařízení zrušených tímto nařízením k ustanovením tohoto nařízení by mohl způsobit praktické a konkrétní obtíže. Aby bylo možné tyto obtíže řešit, mělo by být Komisi umožněno přijímat nezbytná a řádně odůvodněná opatření. (75) Vzhledem k tomu, že programové období pro programy rozvoje venkova financované na základě tohoto nařízení začíná dne 1. ledna 2014, mělo by toto nařízení být použitelné od uvedeného data. Některá ustanovení týkající se zejména finančního řízení fondů by se však měla použít od dřívějšího data odpovídajícího začátku rozpočtového roku, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: OBSAH DŮVODOVÁ ZPRÁVA.............................................................................................................. 2 1........... SOUVISLOSTI NÁVRHU........................................................................................... 2 2........... VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 4 3........... PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU................................................................................... 6 4........... ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY...................................................................................... 7 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky.................................................................................................................................................... 9 HLAVA I OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE................................................................... 25 HLAVA II OBECNÁ USTANOVENÍ O ZEMĚDĚLSKÝCH FONDECH.............................. 26 Kapitola I Zemědělské fondy...................................................................................................... 26 Kapitola II Platební agentury a další subjekty............................................................................... 28 HLAVA III ZEMĚDĚLSKÝ PORADENSKÝ SYSTÉM.......................................................... 31 HLAVA IV FINANČNÍ ŘÍZENÍ FONDŮ................................................................................ 33 Kapitola I EZZF......................................................................................................................... 33 Oddíl 1 Financování výdajů......................................................................................................... 33 Oddíl 2 Rozpočtová kázeň.......................................................................................................... 35 Kapitola II EZFRV..................................................................................................................... 38 Oddíl 1 Obecná ustanovení pro EZFRV...................................................................................... 38 Oddíl 2 financování programů rozvoje venkova............................................................................ 38 Oddíl 3 Finanční příspěvek na programy rozvoje venkova............................................................ 39 Oddíl 4 Financování ceny za inovativní, místní spolupráci.............................................................. 42 Kapitola III Společná ustanovení................................................................................................. 43 Kapitola IV Schvalování účetní závěrky....................................................................................... 48 Oddíl I Obecná ustanovení.......................................................................................................... 48 Oddíl II Schvalování................................................................................................................... 50 Oddíl III Nesrovnalosti............................................................................................................... 51 HLAVA V KONTROLNÍ SYSTÉMY A SANKCE................................................................. 54 Kapitola I Obecná pravidla......................................................................................................... 54 Kapitola II Integrovaný administrativní a kontrolní systém............................................................. 59 Kapitola III Kontrola operací...................................................................................................... 64 Kapitola IV Jiná ustanovení o kontrolách..................................................................................... 69 HLAVA VI PODMÍNĚNOST................................................................................................... 72 Kapitola I Oblast působnosti....................................................................................................... 72 Kapitola II Systém kontrol a sankcí ve vztahu k podmíněnosti...................................................... 74 HLAVA VII SPOLEČNÁ USTANOVENÍ............................................................................... 78 Kapitola I Komunikace............................................................................................................... 78 KAPITOLA II Použití eura......................................................................................................... 80 KAPITOLA III Zprávy a hodnocení........................................................................................... 82 HLAVA VIII ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ........................................................................... 84 PŘÍLOHA I............................................................................................................................... 86 PŘÍLOHA II.............................................................................................................................. 89 PŘÍLOHA III............................................................................................................................. 92 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ..................................................................................... 97 HLAVA I OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE Článek 1 Oblast působnosti Toto nařízení stanoví pravidla pro: a) financování výdajů v rámci společné zemědělské politiky, včetně výdajů na rozvoj venkova; b) zemědělský poradenský systém; c) řídicí a kontrolní systémy, které mají zavést členské státy; d) systém podmíněnosti; e) schvalování účetní závěrky. Článek 2 Termíny používané v tomto nařízení 1. Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, použijí se pro účely tohoto nařízení definice „zemědělce“, „zemědělské činnosti“, „zemědělské plochy“ a „zemědělského podniku“ stanovené v článku 4 nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby]. Pro účely tohoto nařízení se použije termín „přímé platby“ uvedený v článku 1 nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby]. 2. Vyšší moc a mimořádné okolnosti používané v tomto nařízení ve vztahu k nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby], nařízení (EU) xxx/xxx [jednotná společná organizace trhů] a nařízení (EU) č. xxx/xxx [rozvoj venkova] lze zejména uznat v těchto případech: a) úmrtí příjemce; b) déletrvající pracovní neschopnost příjemce; c) vážná přírodní katastrofa, která významně zasáhne zemědělský podnik; d) náhodné zničení budov zemědělského podniku určených k chovu zvířat; e) epizootie postihující část nebo všechna hospodářská zvířata příjemce; f) vyvlastnění velké části zemědělského podniku, nemohlo-li být předjímáno v den podání žádosti. HLAVA II OBECNÁ USTANOVENÍ O ZEMĚDĚLSKÝCH FONDECH Kapitola I Zemědělské fondy Článek 3 Fondy pro financování zemědělských výdajů 1. Pro dosažení cílů společné zemědělské politiky definovaných Smlouvou provádějí financování různých opatření této politiky, včetně opatření pro rozvoj venkova: a) Evropský zemědělský záruční fond (dále jen „EZZF“); b) Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (dále jen „EZFRV“). 2. EZZF a EZFRV jsou součástmi souhrnného rozpočtu Evropské unie. Článek 4 Výdaje z EZZF 1. EZZF se provádí v rámci řízení sdíleného mezi členskými státy a Unií a financuje následující výdaje uskutečňované v souladu s právními předpisy Unie: a) opatření upravující nebo podporující zemědělské trhy; b) přímé platby zemědělcům v rámci společné zemědělské politiky; c) finanční příspěvek Unie na informační a propagační opatření ve prospěch zemědělských produktů na vnitřním trhu Unie a ve třetích zemích, prováděná členskými státy na základě programů vybraných Komisí jiných než těch, které jsou uvedeny v článku 5; d) finanční příspěvek Unie na projekt Unie „Ovoce do škol“ a na opatření týkající se chorob zvířat a ztráty důvěry spotřebitelů uvedená v článcích 21, respektive 155 nařízení (EU) č. xxx/xxx [jednotná společná organizace trhů]. 2. Z EZZF se financují přímo a v souladu s právními předpisy Unie následující výdaje: a) propagace zemědělských produktů prováděná přímo Komisí nebo prostřednictvím mezinárodních organizací; b) opatření přijatá v souladu s právními předpisy Unie, jejichž cílem je zajištění zachování, popisu, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství; c) zavedení a údržba účetních informačních systémů v zemědělství; d) systémy zemědělských studií, včetně studií o struktuře zemědělských podniků. Článek 5 Výdaje z EZFRV EZFRV se provádí v rámci řízení sdíleného mezi členskými státy a Unií a financuje finanční příspěvek Unie pro programy rozvoje venkova prováděné v souladu s právními předpisy Unie týkajícími se podpory pro rozvoj venkova, jakož i výdaje týkající se ceny za inovativní místní spolupráci uvedenou v hlavě III kapitole IV nařízení (EU) č. rozvoj venkova/xxx. Článek 6 Jiné výdaje včetně technické pomoci Z EZZF a EZFRV mohou být financovány přímo z podnětu Komise a/nebo jejím jménem opatření zaměřená na přípravu, sledování, správní a technickou pomoc, jakož i hodnocení, audit a kontrolu, která jsou nezbytná pro provádění společné zemědělské politiky. Tato opatření zahrnují zejména: (a) opatření nezbytná pro analýzu, řízení, sledování a provádění společné zemědělské politiky a výměnu informací o této politice a opatření zaměřená na zavádění kontrolních systémů a technickou a správní pomoc; (b) získání družicových snímků Komisí, které jsou nezbytné pro kontroly podle článku 21; (c) opatření přijatá Komisí prostřednictvím aplikací dálkového průzkumu Země používaných ke sledování zemědělských zdrojů v souladu s článkem 22; (d) opatření nezbytná pro zachování a rozvoj metod a technických prostředků pro informace, vzájemné propojení, sledování a kontrolu finančního řízení prostředků použitých na financování společné zemědělské politiky; (e) poskytování informací o společné zemědělské politice v souladu s článkem 47; (f) studie o společné zemědělské politice a hodnocení opatření financovaných z EZZF a EZFRV, včetně zdokonalování metod hodnocení a výměny informací o praktických postupech; (g) v případě potřeby výkonné agentury zřízené v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003[37] a působící v rámci společné zemědělské politiky; (h) opatření pro šíření informací, zvyšování informovanosti, podporu spolupráce a výměnu zkušeností na úrovni Unie prováděná v rámci rozvoje venkova, včetně vytváření sítí zúčastněných stran; (i) opatření nezbytná pro vytváření, registraci a ochranu log v rámci politiky jakosti Unie a pro ochranu práv duševního vlastnictví s ní spojených, jakož i nezbytný vývoj informačních technologií. Kapitola II Platební agentury a další subjekty Článek 7 Akreditace platebních agentur a koordinačních subjektů a odnímání akreditace 1. Platební agentury jsou specializované úřady nebo subjekty členských států pověřené řízením a kontrolou výdajů uvedených v čl. 4 odst. 1 a článku 5. S výjimkou plateb může být výkon těchto úkolů přenesen na jiné subjekty. 2. Členské státy jako platební agentury akreditují orgány nebo subjekty, jež splňují akreditační kritéria, která stanoví Komise podle čl. 8 písm. a). Každý členský stát omezí s ohledem na své ústavní předpisy počet svých akreditovaných platebních agentur na jednu v členském státě, případně na jednu v regionu. Jsou-li platební agentury zřízeny na regionální úrovni, členské státy navíc akreditují platební agenturu na vnitrostátní úrovni pro režimy podpory, které vzhledem ke své povaze musí být řízeny na vnitrostátní úrovni. 3. Do [1. února] roku následujícího po dotčeném rozpočtovém roce odpovědný pracovník akreditované platební agentury vypracuje: a) roční účetní závěrku výdajů uskutečněných při výkonu úkolů svěřených jeho akreditované platební agentuře doprovázenou požadovanými informacemi pro její schválení v souladu s článkem 53; b) prohlášení řídicího subjektu o věrohodnosti ohledně úplnosti, přesnosti a pravdivosti účetní závěrky, řádného fungování systémů vnitřní kontroly, zákonnosti a správnosti uskutečněných operací a dodržování zásady řádného finančního řízení; c) souhrn výsledků všech dostupných provedených auditů a kontrol, včetně analýzy systematických nebo opakujících se nedostatků a přijatých či plánovaných nápravných opatření. 4. Je-li akreditováno více platebních agentur, určí členský stát subjekt, dále jen „koordinační subjekt“, který pověří těmito úkoly: a) shromažďovat informace, které je třeba poskytnout Komisi, a předávat jí je; b) vypracovat souhrnnou zprávu obsahující vnitrostátní přehled všech prohlášení řídícího subjektu o věrohodnosti podle odst. 3 písm. b) a auditních stanovisek k nim podle článku 9; c) zajistit, aby byla provedena nápravná opatření, pokud jde o nedostatky obecné povahy, a aby Komise byla informována o následných opatřeních; d) podporovat a zajišťovat harmonizované uplatňování právních předpisů Unie. Koordinační subjekt podléhá zvláštní akreditaci udělené členskými státy, pokud jde o zpracování finančních informací uvedených v prvním pododstavci písm. a). 5. Pokud akreditovaná platební agentura neplní nebo přestala plnit jedno nebo více akreditačních kritérií stanovených v odstavci 2, členský stát jí akreditaci odejme, nezjedná-li platební agentura nápravu ve lhůtě stanovené s ohledem na závažnost nedostatku. 6. Platební agentury řídí a zajišťují kontrolu operací spojených s veřejnou intervencí, za kterou jsou odpovědny, a ponechají si celkovou odpovědnost v této oblasti. Článek 8 Pravomoci Komise 1. K zajištění řádného fungování systému stanoveného v článku 7 se Komise zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 111, pokud jde o: a) minimální podmínky akreditace platebních agentur týkající se vnitřního prostředí, kontrolních činností, informací a komunikace, sledování, jakož i pravidel týkajících se procesu udělení a odnětí akreditace; b) pravidla týkající se dohledu nad platebními agenturami a postupu pro přezkum jejich akreditace; c) minimální podmínky akreditace koordinačních subjektů a pravidla týkající se postupu pro udělení a odnětí akreditace. 2 Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pravidla týkající se: a) povinností platebních agentur, pokud jde o veřejnou intervenci, a obsahu jejich řídících a kontrolních povinností. b) fungování koordinačního subjektu a oznamování informací Komisi, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 4. Prováděcí akty stanovené v prvním pododstavci se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 112 odst. 3. Článek 9 Certifikační subjekty 1. Certifikační subjekt je veřejnoprávní nebo soukromoprávní auditní subjekt určený členským státem, který poskytuje stanovisko ohledně prohlášení řídícího subjektu o věrohodnosti týkajícího se úplnosti, přesnosti a pravdivosti roční účetní závěrky platební agentury, řádného fungování jejího systému vnitřní kontroly, zákonnosti a správnosti uskutečněných operací a dodržování zásady řádného finančního řízení. Je provozně nezávislý na dotčené platební agentuře a orgánu, jenž tuto agenturu akreditoval. 2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví pravidla, pokud jde o status certifikačních subjektů, konkrétní úkoly, včetně kontrol, které musí vykonávat, a osvědčení, zprávy a průvodní dokumenty, které tyto subjekty mají vypracovávat. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 112 odst. 3. Článek 10 Přípustnost plateb prováděných platebními agenturami Výdaje uvedené v čl. 4 odst. 1 a v článku 5 mohou být financovány Unií, pouze pokud je uskutečnily akreditované platební agentury. Článek 11 Platba příjemcům v plné výši Nestanoví-li právní předpisy Unie výslovně jinak, provádějí se platby týkající se financování podle tohoto nařízení příjemcům v plné výši. HLAVA III ZEMĚDĚLSKÝ PORADENSKÝ SYSTÉM Článek 12 Zásada a oblast působnosti 1. Členské státy zavedou poradenský systém pro příjemce v oblasti obhospodařování půdy a řízení zemědělských podniků (dále jen „zemědělský poradenský systém“) provozovaný jedním či několika určenými subjekty. Určené subjekty mohou být veřejné nebo soukromé. 2. Zemědělský poradenský systém se týká alespoň: a) požadavků podle předpisů v oblasti řízení a norem dobrého zemědělského a environmentálního stavu půdy, jak je stanoveno v hlavě VI kapitole I; b) zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí, jak je stanoveno v hlavě III kapitole 2 nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby] a udržování zemědělských ploch podle čl. 4 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby]; c) požadavků nebo opatření v souvislosti s přizpůsobením se změně klimatu a jejím zmírňováním, biologickou rozmanitostí, ochranou vod, oznamováním chorob zvířat a rostlin a inovacemi, a to přinejmenším tak, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení; d) udržitelného rozvoje hospodářské činnosti malých zemědělských podniků vymezených členskými státy a přinejmenším zemědělských podniků účastnících se režimu pro malé zemědělce podle hlavy V nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby]. 3. Zemědělský poradenský systém se také může týkat zejména: a) udržitelného rozvoje hospodářské činnosti jiných zemědělských podniků, než podniků uvedených v odst. 2 písm. d); b) minimálních požadavků stanovených vnitrostátními právními předpisy podle čl. 29 odst. 3 a čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. xxx/xxx [rozvoj venkova]. Článek 13 Zvláštní požadavky týkající se zemědělského poradenského systému 1. Členské státy zajistí, aby poradci v rámci zemědělského poradenského systému byli řádně kvalifikováni a pravidelně školeni. 2. Členské státy zajistí oddělení poradenství od kontroly. V tomto ohledu a aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům, členské státy zajistí, aby určené subjekty uvedené v článku 12 nesdělovaly žádné osobní nebo jednotlivé informace či údaje, které získají v rámci své poradenské činnosti, jiným osobám, než je příjemce, který spravuje daný zemědělský podnik, s výjimkou případů nesrovnalosti či porušení zjištěných v rámci této poradenské činnosti, pro které právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy stanoví povinnost informovat veřejný orgán, zvláště v případě trestného činu. 3. Příslušný vnitrostátní orgán poskytne příjemci daný seznam určených subjektů, a to případně elektronickou cestou. Článek 14 Přístup k zemědělskému poradenskému systému Příjemci mohou dobrovolně využívat zemědělského poradenského systému bez ohledu na to, zda dostávají podporu v rámci společné zemědělské politiky, včetně podpory pro rozvoj venkova. Členské státy však mohou podle objektivních kritérií určit kategorie příjemců, kteří mají prioritní přístup k zemědělskému poradenskému systému. Členské státy nicméně zajistí, aby byli upřednostněni zemědělci, jejichž přístup k jinému poradenskému systému, než je zemědělský poradenský systém, je nejvíce omezen. Zemědělský poradenský systém zajistí, aby příjemci měli přístup k poradenství odpovídajícímu konkrétní situaci jejich zemědělského podniku. Článek 15 Pravomoci Komise 1. Aby bylo zaručeno řádné fungování zemědělského poradenského systému, zmocňuje se Komise k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 111, pokud jde o ustanovení, jež mají za cíl uvedený systém plně zprovoznit. Tato ustanovení se mohou mimo jiné týkat kritérií dostupnosti pro zemědělce. 2. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout pravidla pro jednotné provádění zemědělského poradenského systému. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 112 odst. 3. HLAVA IV FINANČNÍ ŘÍZENÍ FONDŮ Kapitola I EZZF Oddíl 1 Financování výdajů Článek 16 Rozpočtový strop 1. Roční strop výdajů EZZF tvoří maximální částky stanovené pro tento fond v nařízení (EU) č. xxx/xxx [víceletý finanční rámec]. 2. V případě, že právní předpisy Unie stanoví snížení částky uvedené v odstavci 1, určí Komise prostřednictvím prováděcích aktů čistý zůstatek pro výdaje EZZF na základě údajů uvedených v těchto právních předpisech. Článek 17 Měsíční platby 1. Komise poskytuje členským státům rozpočtové prostředky na financování výdajů podle čl. 4 odst. 1 v podobě měsíčních plateb na základě výdajů uskutečněných akreditovanými platebními agenturami v referenčním období. 2. Do provedení měsíčních plateb Komisí poskytují prostředky nezbytné pro úhradu výdajů podle potřeb svých akreditovaných platebních agentur členské státy. Článek 18 Způsob provádění měsíčních plateb 1. Komise provádí měsíční platby za výdaje uskutečněné akreditovanými platebními agenturami v referenčním měsíci, aniž jsou dotčeny prováděcí akty uvedené v článcích 53 a 54. 2. Měsíční platby ve prospěch členských států se provedou nejpozději třetí pracovní den druhého měsíce následujícího po měsíci, ve kterém byly výdaje uskutečněny. Výdaje členských států uskutečněné mezi 1. a 15. říjnem se přičítají k měsíci říjnu. Výdaje uskutečněné mezi 16. a 31. říjnem se přičítají k měsíci listopadu. 3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů určí měsíční platby, které provádí, na základě výkazu výdajů členských států a informací poskytnutých v souladu s čl. 102 odst. 1, přičemž zohlední snížení nebo pozastavení měsíčních plateb uplatněná v souladu s článkem 43 nebo veškeré jiné opravy. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s poradním postupem podle čl. 112 odst. 2. 4. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout o doplňkových platbách nebo srážkách. V takových případech je výbor uvedený v čl. 112 odst. 1 informován na svém příštím zasedání. Článek 19 Správní a osobní náklady EZZF nepřebírá výdaje související se správními a osobními náklady členských států a příjemců podpory z EZZF. Článek 20 Výdaje na veřejnou intervenci 1. Není-li v rámci společné organizace trhů s ohledem na veřejnou intervenci stanovena částka za jednotku, financuje se dané opatření z EZZF na základě paušálních částek jednotných pro Unii, zejména pokud jde o finanční prostředky, které pocházejí z členských států a jsou používány na nákup produktů, hmotné operace v souvislosti se skladováním a případně na zpracování intervenčních produktů. 2. K zajištění financování výdajů na veřejnou intervenci z EZZF se Komise zmocňuje k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 111, pokud jde o: a) druh opatření způsobilých pro financování Unií a podmínky jejich úhrady; b) podmínky způsobilosti a metody výpočtu na základě údajů skutečně zjištěných platebními agenturami, nebo na základě paušálních částek stanovených Komisí, nebo na základě paušálních nebo nepaušálních částek stanovených právními předpisy v odvětví zemědělství. 3. Částky uvedené v odstavci 1 stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s poradním postupem podle čl. 112 odst. 2. Článek 21 Získávání družicových snímků Seznam družicových snímků nezbytných pro kontroly schválí Komise a členské státy v souladu se specifikacemi vypracovanými každým členským státem. Komise tyto družicové snímky poskytne zdarma kontrolním subjektům nebo dodavatelům služeb, které tyto subjekty zmocnily k zastupování. Komise zůstává majitelem těchto snímků a po dokončení práce si je vyžádá zpět. Může rovněž stanovit, že v souvislosti s kontrolou zemědělských ploch pomocí dálkového průzkumu Země mají být vylepšeny postupy a pracovní metody. Článek 22 Sledování zemědělských zdrojů Cílem opatření financovaných podle čl. 6 písm. c) je poskytnout Komisi způsob, jak řídit zemědělské trhy Unie v globálním kontextu, zajistit agroekonomické sledování zemědělské půdy a stavu plodin, které umožní vytváření odhadů, zejména pokud jde o výnosy a zemědělskou produkci, sdílet přístup k těmto odhadům v mezinárodním měřítku, jako jsou iniciativy koordinované OSN nebo jinými mezinárodními agenturami, přispívat k transparentnosti světových trhů a zajistit technologické monitorování agrometeorologického systému. Opatření financovaná podle čl. 6 písm. c) se týkají shromažďování nebo nákupu údajů nezbytných pro provádění a sledování společné zemědělské politiky, včetně údajů získaných ze satelitů a meteorologických údajů, vytváření infrastruktury prostorových údajů a tvorby internetových stránek, provádění specifických studií o klimatických podmínkách a aktualizace agrometeorologických a ekonometrických modelů. Je-li potřeba, tato opatření se provádějí ve spolupráci s laboratořemi a subjekty členských států. Článek 23 Prováděcí pravomoci Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout pravidla týkající se financování podle čl. 6 písm. b) a c), postupu, podle kterého se provedou opatření uvedená v článcích 21 a 22 s cílem splnit zadané cíle, rámce upravujícího získávání, zlepšování a využívání družicových snímků a meteorologických údajů, jakož i platných lhůt. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 112 odst. 3. Oddíl 2 Rozpočtová kázeň Článek 24 Dodržování stropu 1. Rozpočtové prostředky na výdaje EZZF nesmějí během celého rozpočtového procesu a plnění rozpočtu překročit částku uvedenou v článku 16. U všech právních nástrojů, které navrhne Komise a přijme Evropský parlament a Rada, Rada nebo Komise a které mají vliv na rozpočet EZZF, je dodržována částka uvedená v článku 16. 2. Stanoví-li právní předpisy Unie pro některý členský stát finanční strop zemědělských výdajů v eurech, jsou mu tyto výdaje následně uhrazeny do výše tohoto stropu stanoveného v eurech s nezbytnými úpravami v důsledku případného použití článku 43. 3. Vnitrostátní stropy pro přímé platby uvedené v článku 7 nařízení (EU) č. xxx/xxx [přímé platby], opravené s ohledem na úpravy podle článku 25 tohoto nařízení, se pokládají za finanční stropy v eurech. Článek 25 Finanční kázeň 1. S cílem zajistit, aby byly dodržovány roční stropy stanovené v nařízení (EU) č. xxx/xxx [víceletý finanční rámec] a určené k financování výdajů souvisejících s trhem a přímých plateb, stanoví se míra úpravy přímých plateb, pokud odhady financování opatření financovaných v rámci uvedeného dílčího stropu pro daný rozpočtový rok naznačují, že platné roční stropy budou překročeny. 2. Rada jednající na základě návrhu předloženého Komisí nejpozději do 31. března kalendářního roku, pro který se použije úprava uvedená v odstavci 1, stanoví tuto úpravu nejpozději 30. června téhož kalendářního roku. 3. Není-li míra úpravy stanovena do 30. června daného roku, stanoví ji Komise prostřednictvím prováděcího aktu a bezodkladně informuje Radu. Tento prováděcí akt se přijímá v souladu s poradním postupem podle čl. 112 odst. 2. 4. Do 1. prosince může Rada na návrh Komise na základě nových informací, které má k dispozici, přizpůsobit míru úpravy přímých plateb stanovenou podle odstavců 2 a 3. 5. Komise může prostřednictvím prováděcího aktu přijmout podmínky pro prostředky převedené v souladu s čl. [149 odst. 3] nařízení (EU) č. finanční nařízení/xxx za účelem financování výdajů uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s poradním postupem podle čl. 112 odst. 2. 6. Před použitím tohoto článku se nejprve zváží částka schválená rozpočtovým orgánem pro rezervu pro případ krizí v odvětví zemědělství uvedenou v bodu 14 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení. Článek 26 Postup pro rozpočtovou kázeň 1. Spolu s návrhem rozpočtu na rozpočtový rok N předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě svou předpověď na rozpočtové roky N–1, N a N+1. 2. Ukáže-li se při sestavování návrhu rozpočtu na rozpočtový rok N, že existuje riziko překročení částky uvedené v článku 16 pro rozpočtový rok N, navrhne Komise Evropskému parlamentu a Radě nebo Radě opatření nezbytná k zajištění dodržení uvedené částky. 3. Kdykoli se Komise domnívá, že existuje riziko překročení částky uvedené v článku 16 a že nemůže v rámci svých pravomocí přijmout dostatečná nápravná opatření, navrhne jiná opatření, aby se zajistilo, že tato částka bude dodržena. Tato opatření přijme Rada na základě čl. 43 odst. 3 Smlouvy nebo Evropský parlament a Rada na základě čl. 43 odst. 2 Smlouvy. 4. Jestliže žádosti o následnou úhradu ze strany členských států na konci rozpočtového roku N překračují nebo by mohly překročit částku uvedenou v článku 16, Komise: a) přihlíží k těmto žádostem v poměru k žádostem podaným členskými státy a v rámci dostupných rozpočtových prostředků a prostřednictvím prováděcích aktů prozatímně stanoví výši plateb na daný měsíc; b) nejpozději do 28. února následujícího roku určí situaci všech členských států, pokud jde o financování Unií za předchozí rozpočtový rok; c) prostřednictvím prováděcího aktu stanoví celkovou výši financování Unií rozděleného podle členských států na základě jednotné sazby financování Unií a v rámci rozpočtových prostředků dostupných pro měsíční platby; d) nejpozději při měsíčních platbách na měsíc březen roku N+1 provede případná vyrovnání mezi členskými státy. Prováděcí akty stanovené v prvním pododstavci písm. a) a c) se přijímají v souladu s poradním postupem podle čl. 112 odst. 2. Článek 27 Systém včasného varování Aby se zajistilo, že rozpočtový strop uvedený v článku 16 nebude překročen, zavede Komise systém měsíčního včasného varování a sledování výdajů EZZF. Před začátkem každého rozpočtového roku vymezí Komise k tomuto účelu profily měsíčních výdajů případně založené na průměrných měsíčních výdajích za předchozí tři roky. Komise pravidelně předkládá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o vývoji uskutečněných výdajů podle profilů, jež obsahuje také hodnocení očekávaného plnění v daném rozpočtovém roce. Článek 28 Referenční směnný kurz 1. Při přijímání návrhu rozpočtu nebo změny návrhu rozpočtu, která se týká zemědělských výdajů, použije Komise k vytvoření odhadů rozpočtových prostředků EZZF průměrný tržní kurz eura vůči dolaru Spojených států amerických za poslední čtvrtletí končící nejméně 20 dnů před přijetím rozpočtového dokumentu Komisí. 2. Při přijímání návrhu dodatkového a opravného rozpočtu nebo návrhu na změnu tohoto návrhu použije Komise, pokud se tyto dokumenty týkají rozpočtových prostředků na opatření uvedená v čl. 4 odst. 1 písm. a): a) průměrný tržní kurz eura vůči dolaru Spojených států amerických skutečně zaznamenaný na trhu od 1. srpna předchozího rozpočtového roku do konce posledního čtvrtletí končícího nejméně 20 dnů před přijetím rozpočtového dokumentu Komisí, nejpozději však 31. července běžného rozpočtového roku, a b) jako předpověď pro zbytek rozpočtového roku průměrný směnný kurz skutečně zaznamenaný za poslední čtvrtletí končící nejméně 20 dnů před přijetím rozpočtového dokumentu Komisí. Kapitola II EZFRV Oddíl 1 Obecná ustanovení pro EZFRV Článek 29 Zamezení dvojímu financování Aniž je dotčena způsobilost pro podporu podle čl. 30 odst. 2 nařízení (EU) č. rozvoj venkova/xxx, nesmí být výdaje financované v rámci EZFRV financovány z jiných prostředků v rámci rozpočtu EU. Článek 30 Ustanovení pro všechny platby 1. V souladu s čl. 67 odst. 1 nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx nepřekročí platby příspěvku EZFRV prováděné Komisí podle článku 5 rozpočtové závazky. Přidělují se nejnovějšímu otevřenému rozpočtovému závazku. 2. Použije se článek [81] nařízení (EU) č. finanční nařízení/xxx. Oddíl 2 financování programů rozvoje venkova Článek 31 Finanční příspěvek z EZFRV Finanční příspěvek z EZFRV na výdaje programů rozvoje venkova se určí pro každý program v mezích stropů stanovených právními předpisy Unie týkajícími se podpory rozvoje venkova z EZFRV. Článek 32 Rozpočtové závazky Pokud jde o rozpočtové závazky Unie týkající se programů rozvoje venkova, použije se článek 66 nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx. Oddíl 3 Finanční příspěvek na programy rozvoje venkova Článek 33 Ustanovení týkající se plateb pro programy rozvoje venkova 1. Prostředky nezbytné k financování výdajů uvedených v článku 5 se poskytují členským státům formou předběžného financování, průběžných plateb a platby zůstatku, jak je popsáno v tomto oddíle. 2. Souhrnná částka platby předběžného financování a průběžných plateb nepřekročí 95 % příspěvku z EZFRV na každý program rozvoje venkova. Při dosažení stropu 95 % členské státy v souladu s čl. 70 odst. 2 nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx i nadále předávají žádosti o platby Komisi. Článek 34 Předběžné financování 1. Poté, co Komise přijme rozhodnutí o schválení programu, vyplatí počáteční částku předběžného financování na celé programové období. Tato částka předběžného financování představuje 4 % příspěvku z EZFRV na daný program. V závislosti na dostupnosti rozpočtových prostředků může být rozdělena nejvýše na tři splátky. První splátka představuje 2 % příspěvku z EZFRV na daný program. 2. Nevzniknou-li žádné výdaje a není-li Komisi do dvaceti čtyř měsíců od vyplacení první splátky předběžného financování zaslán výkaz výdajů pro program rozvoje venkova, vrátí se celková částka vyplacená v rámci předběžného financování Komisi. 3. Úroky z předběžného financování se přidělují na daný program rozvoje venkova a odečítají se z částky veřejných výdajů uváděné v závěrečném výkazu výdajů. 4. Částka vyplacená v rámci předběžného financování se vyúčtuje v souladu s postupem uvedeným v článku 53 před uzavřením programu rozvoje venkova. Článek 35 Průběžné platby 1. Průběžné platby se provádějí pro jednotlivé programy rozvoje venkova. Vypočítávají se tak, že se sazba spolufinancování jednotlivých opatření použije na potvrzené veřejné výdaje na dané opatření. 2. Komise provádí průběžné platby podle dostupnosti rozpočtových prostředků za účelem následného uhrazení výdajů vzniklých akreditovaným platebním agenturám při provádění programů. 3. Jednotlivé průběžné platby provádí Komise s výhradou dodržení těchto povinností: a) předání výkazu výdajů podepsaného akreditovanou platební agenturou v souladu s čl. 102 odst. 1 písm. c) Komisi; b) nepřekročení celkové částky příspěvku z EZFRV poskytnuté na jednotlivá opatření na celou dobu trvání dotyčného programu; c) předání poslední výroční zprávy o pokroku týkající se provádění programu rozvoje venkova Komisi. 4. Není-li některý z požadavků stanovených v odstavci 3 splněn, informuje Komise co nejrychleji akreditovanou platební agenturu nebo koordinační subjekt, byl-li určen. Jestliže některý z požadavků stanovených v odstavci 3 písm. a) nebo c) nebyl splněn, je výkaz výdajů nepřípustný. 5. Aniž je dotčen článek 39 a prováděcí akty uvedené v článcích 53 a 54, provede Komise průběžnou platbu do 45 dnů od registrace výkazu výdajů, který splňuje podmínky uvedené v odstavci 3 tohoto článku. 6. Akreditované platební agentury vyhotoví a předávají Komisi přímo nebo prostřednictvím koordinačního subjektu, pokud byl určen, výkazy průběžných výdajů na programy rozvoje venkova v obdobích stanovených Komisí prostřednictvím prováděcích aktů přijatých v souladu s přezkumným postupem podle čl. 112 odst. 3. Tyto výkazy výdajů zahrnují výdaje, jež akreditovaným platebním agenturám vznikly během každého dotyčného období. Avšak v případech, kdy výdaje uvedené v čl. 55 odst. 7 nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx nemohou být vykázány Komisi v daném období, neboť Komise dosud neschválila změnu programu, je lze vykázat v následných obdobích. Výkazy průběžných výdajů týkající se výdajů vzniklých od 16. října jsou financovány z rozpočtu na následující rok. 7. Použije se článek 74 nařízení (EU) č. zastřešující nařízení/xxx. Článek 36 Platba konečného zůstatku a uzavření programu 1. Platbu konečného zůstatku provádí Komise podle dostupnosti rozpočtových prostředků po doručení poslední výroční zprávy o pokroku týkající se provádění programu rozvoje venkova na základě platného finančního plánu, roční účetní závěrky za poslední rozpočtový rok provádění daného programu rozvoje venkova a odpovídajícího rozhodnutí o schválení účetní závěrky. Tato účetní závěrka se předkládá Komisi nejpozději šest měsíců po konečném datu způsobilosti výdajů uvedeném v čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. xxx/xxx [zastřešující nařízení] a týká se výdajů vzniklých platební agentuře do posledního data způsobilosti výdajů. 2. Konečný zůstatek se převede nejpozději šest měsíců poté, co Komise považuje informace a doklady uvedené v odstavci 1 tohoto článku za přijatelné, a poté, co byla schválena poslední roční účetní závěrka. Částky, které zůstanou přiděleny po platbě konečného zůstatku, Komise zruší nejpozději ve lhůtě šesti měsíců, aniž je dotčen čl. 37 odst. 5. 3. Není-li ve lhůtě stanovené v odstavci 1 Komisi předána poslední výroční zpráva o pokroku a doklady nezbytné ke schválení účetní závěrky za poslední rok provádění programu, dojde k automatickému zrušení zůstatku v souladu s článkem 37. Článek 37 Automatické zrušení závazků u programů rozvoje venkova 1. Komise automaticky zruší každou část rozpočtového závazku na program rozvoje venkova, která nebyla použita na předběžné financování nebo na průběžné platby nebo u níž nebyl Komisi předložen výkaz výdajů splňující požadavky stanovené v čl. 35 odst. 3, pokud jde o výdaje vzniklé do 31. prosince druhého roku následujícího po roce, kdy byl učiněn rozpočtový závazek. 2. Každá část rozpočtových závazků stále otevřených k poslednímu datu způsobilosti výdajů podle čl. 55 odst. 2 nařízení (EU) č. xxx/xxx [zastřešující nařízení], která nebyla uvedena ve výkazu výdajů nejpozději šest měsíců po tomto datu, se automaticky zruší. 3. V případě soudního řízení nebo řízení o správním opravném prostředku s odkladným účinkem se přeruší lhůta pro automat