ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.1

Evropské instituce v dostatečné míře uznaly význam důvěry spotřebitelů pro úplné dotvoření jednotného trhu. Od prvního programu pro politiku ochrany spotřebitelů z roku 1975 (4), v němž členské státy potvrdily své odhodlání zvýšit úsilí v zájmu spotřebitelů, je výslovně uznáváno právo být zastoupen a vyslyšen. Následné programy vždy potvrdily cíle a práva obsažená v těch předchozích, a to až do schválení tzv. strategických plánů ochrany spotřebitelů, v nichž se stanoví přiměřené zapojení spotřebitelských organizací do politik Společenství, a to jak z hlediska obsahu, tak z hlediska postupů.
1.5

EHSV proto doporučuje následující: — Evropská komise by měla vypracovat hloubkovou studii stávajících postupů pro zapojení občanské společnosti do tvorby politik na evropské úrovni. Tato studie by měla zhodnotit účinnost současného systému strukturované spolupráce a předložit doporučení pro obecný rámec, jenž by určil, jak by veškeré instituce EU měly uplatňovat čl. 11 odst. 1 a 2. EHSV a přímo zainteresované strany by se na této studii měly podílet, co se týče jejího koncipování, provádění a šíření výsledků; — společný transparentní rejstřík, společný nástroj Evropského parlamentu a Komise, by měl být k dispozici i Radě. V budoucnu by se mohl stát účelným nástrojem k určení zainteresovaných stran evropského občanského dialogu; — evropské instituce by měly vytvořit jednotnou databázi informací o kontaktech, konzultacích a dialogu s občanskou společností. Mělo by se rovněž naplánovat předkládání výroční zprávy jakožto účelného komunikačního nástroje, jenž znázorní rozsah iniciativ v oblasti participativní demokracie prováděných v EU; — EHSV by měl provést interní hodnocení účinnosti, významu a vnímání své spolupráce s organizacemi občanské společnosti a zjistit, kde by se dalo docílit zlepšení; — EHSV by měl vytvořit databázi podrobných informací o organizacích občanské společnosti podílejících se na práci EHSV a o tom, z jaké funkce se této práce účastní; — EHSV by měl plně využít nový Protokol o spolupráci mezi EHSV a Komisí z února 2012, aby se více zapojil do určování evropských priorit, pracovních programů a klíčových politik; — EHSV by měl přezkoumat a obnovit činnost své styčné skupiny pro evropskou občanskou společnost, aby rozšířil účast a přispěl k lepšímu provádění čl. 11 odst. 1; — EHSV by se měl společně se všemi ostatními přímo zainteresovanými stranami – a zejména s institucemi EU – podílet na pořádání velké výroční akce, a aktivně tak přispívat k agendě politických priorit EU. Politický dopad takovéto akce by ještě více vzrostl, kdyby byla zároveň pořádána společná konference vnitrostátních parlamentů 27 členských států a Evropského parlamentu. První výroční akce by se mohla konat před volbami do EP v roce 2014, což by umožnilo konsolidovat prvky, které jsou evropským občanům, voličům a zvoleným zástupcům společné.
3.2

Percentuální podíl mladých uživatelů sociálních sítí je daleko vyšší než u jiných věkových kategorií. Podle údajů Eurostatu použily v roce 2010 internet za tímto účelem čtyři pětiny uživatelů ve věku 16 až 24 let, ve srovnání se dvěma pětinami uživatelů ve věku 25 až 54 let a jednou pětinou ve věku 55 až 74 let (viz anketa Komise „Risk and Safety“). EHSV odkazuje na stanovisko o reklamě zaměřené na děti, které v této souvislosti vypracovává.
3.8

Pro budoucí strategii územního rozvoje by se měly vymezit cíle a nástroje, které by stimulovaly i hospodářskou a sociální spolupráci na makroregionální úrovni, a to konkrétně v následujících otázkách: — propojení výzkumné a inovační infrastruktury (viz tzv. výzkumné oblasti), provázání evropských „středisek excelence“ se zaměřením zejména na centra znalostí, aby se obnovila dynamika evropských pólů rozvoje; — investice do výzkumu a inovace podniků, vývoj produktů a služeb atd., internacionalizace místních produkčních systémů (klastrů), podpora vytváření evropských sítí; — dopravní systémy, které by přesahovaly sítě infrastruktury TEN-T (vodohospodářství, ochrana životního prostředí, energetika, informační a komunikační systémy atd.); — institucionální síť, aby byl možný rozvoj zdola nahoru na makroregionální a nadnárodní úroveň veřejné správy atd.
5.2

To vše má za následek: 5.2.1 Citelné snížení průměrného výnosu bankovního sektoru, jež se pohybuje od 10 % a v extrémních případech dosahuje až 30 %, což omezuje zájem investorů o bankovní sektor a způsobuje snížení kapitalizace evropských bank. 5.2.2 Nižší financování podniků a orgánů a zdražení úvěrů, zejména pokud jde o úvěry pro malé a střední podniky, které jsou často považovány za rizikovější podniky, jelikož neposkytují dostatečné záruky či spolufinancování. 5.2.3 Možné snížení dlouhodobých úvěrů v důsledku toho, že od roku 2018 dojde k zavedení ukazatele dlouhodobé likvidity NSFR a ukazatele pákového poměru. Existuje riziko, že tato situace bude mít negativní dopad na financování investic do infrastruktury. 5.2.4 Povinnost lépe posuzovat rentabilitu vlastního kapitálu a lépe řídit rizika. Banky musí vypracovávat své prognózy prodeje a své strategie rozvoje produktů a bankovních portfolií z hlediska rentability a na základě posouzení schopnosti absorbovat vlastní kapitál. 5.2.5 Hrozí, že banky budou mít velmi vysoké výdaje za audity a reporting, aby dodržely nové předpisy a aby splnily požadavky vnitrostátních a mezinárodních kontrolních úřadů. To bude mít dopad na organizaci banky a na strukturální změny. 5.2.6 Udělování úvěrů bude omezenější v odvětvích s preferenční rizikovou váhou. Kromě toho může zavedení ukazatele pákového poměru zapříčinit dlouhodobé omezení financování států, místních a regionálních orgánů či jiných odvětví, jež měly preferenční rizikovou váhu. 5.2.7 Důsledkem nákladnějších úvěrů může být přesun části aktivit na instituce, jež nepodléhají těmto pravidlům. To napomáhá parabankovním institucím, které poskytují jednotlivcům půjčky s velmi vysokými úroky, často v hotovosti, a jejichž činnost nepodléhá tak přísné kontrole jako v případě bank.
2.2

V EU byla v roce 2006 obnovena strategie pro udržitelný rozvoj a v roce 2009 byl zahájen balíček opatření v oblasti klimatu a obnovitelných energií, jehož cílem bylo do roku 2020 snížit emise skleníkových plynů o 20 %, zvýšit podíl obnovitelných zdrojů na 20 % a zlepšit o 20 % energetickou účinnost (1). EU musí v této oblasti v obdobích do roku 2025 a do roku 2030 učinit větší pokroky. V roce 2011 Komise přijala stěžejní iniciativu Evropa účinněji využívající zdroje (2), Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050 (3), strategii EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020 a Plán pro Evropu účinněji využívající zdroje (4).
3.3

Z právního hlediska nemají všechny osoby samostatně výdělečně činné v porovnání se zaměstnanci stejně dobré postavení. Studie, kterou vypracovalo v roce 2010 EIM pro nizozemské ministerstvo sociálních věcí a zaměstnanosti, ukázala, jak se osoby samostatně výdělečně činné vyrovnávají s riziky. Nemohou spadat pod kolektivní pojištění zaměstnanců, a měly by se tedy proti rizikům pojistit samy. To se však v mnoha případech neděje. Dosti často mají pojištění odpovědnosti (72 %), ale méně často jsou pojištěny pro případ nemoci (20 %) nebo pracovní neschopnosti (36 %). Jen polovina osob samostatně výdělečně činných si vytváří rezervu do důchodu. V důsledku toho jim hrozí, že při odchodu do důchodu se ocitnou ve stavu chudoby. V zemědělství a ve stavebnictví bývají oproti průměru častěji pojištěny proti rizikům, ve stavebnictví a v podnikatelských službách mívají častěji důchodové zabezpečení. EHSV doporučuje, aby osoby samostatně výdělečně činné byly při podání žádosti o získání statusu osoby samostatně výdělečně činné řádně informovány o důsledcích nízkých odvodů na sociální a zdravotní pojištění a o dalších podmínkách a povinnostech souvisejících s jejich vstupem do podnikání.
4.1

EHSV upozorňuje na to, že metoda, již Komise používá pro stanovení oblastí Unie způsobilých k udělení výjimek pro regionální podporu uvedených v čl. 107 odst. 3, která dává prioritu regionům zasaženým vážnými problémy (viz písmeno a)), které se stanovují na základě HDP/PPS porovnávaného s průměrem Unie. Tato metoda by se měla doplnit o další kritéria měření kritických úrovní podzaměstnanosti, na něž odkazuje Smlouva. Podle kritéria, jež používá Komise, se totiž určuje abnormálně nízká životní úroveň, ale vážné formy podzaměstnanosti se vždy neprojeví. Míra nezaměstnanosti by mohla být dobrým faktorem pro korekci HDP. EHSV se ptá se Evropské komise, z jakého důvodu se znevýhodněné oblasti ve smyslu písmene c) určují pouhým odečtením počtu obyvatel oblastí spadajících pod písmeno a) od celkového počtu obyvatel přiděleného danému státu. To znamená, že skutečná možnost zásahu ve znevýhodněných oblastech ve smyslu písmene c) závisí na velikosti znevýhodněných oblastí ve smyslu písmene a), čímž vznikají závažné rozdíly mezi členskými státy, aniž by se zakládaly na komparativní analýze potíží vybraných regionů.
1.8

Výbor navrhuje, aby byl ve Východním partnerství zřízen zvláštní „panel“, který by se zaměřoval na sociální politiku a politiku zaměstnanosti. Tento panel, který by moderovalo GŘ pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování Komise, by měl okamžitě být pověřen plněním systematického programu, jehož cílem by byla stimulace výměn a určení osvědčených postupů mezi EU a partnerskými zeměmi v oblasti sociální politiky a politiky zaměstnanosti, pokud jde o cíle, které v tomto ohledu vytyčila tematická platforma 2 (Hospodářská integrace a soudržnost s politikami EU). Výbor by si z dlouhodobějšího hlediska přál, aby se tento panel stal tematickou platformou. Díky této páté platformě by bylo možné věnovat se plně otázkám sociální politiky a politiky zaměstnanosti a dát jim stejnou váhu jako čtyřem ostatním prioritám Východního partnerství.
1.5

Důležitou roli v oblasti omezování plýtvání potravinami hraje vzdělání. Bylo by žádoucí zařadit tuto problematiku jak do učebních osnov budoucích odborníků v oblasti kolektivního a domácího stravování, tak do jejich průběžné odborné přípravy. Stejně tak by mohla být i předmětem výuky na školách pro návrháře obalů, pokud jde o uchovávání potravin a maximální využití obsahu balení.
5.6

Pro zlepšení bezpečnosti by bylo vhodné vytvořit na evropské úrovni společnou databázi, do níž by se vkládaly údaje o nehodovosti. Tato databáze by umožnila společně studovat a porovnávat rizika spojená s aktivitami na vodě a lépe je pochopit, a vydat tedy pravidla, která budou zjištěným rizikům co nejlépe odpovídat. EHSV vybízí Komisi, aby připravila systém pro sběr těchto údajů, aby byly údaje homogenní a srovnatelné. Tento systém by schválily členské státy.
1.13

S obavami sleduje škrty v oblasti sociálních služeb a ochrany nejvíce znevýhodněných odvětví ohrožených sociálním vyloučením a chudobou. Z tohoto důvodu by měla opatření, která se mají zavést v rámci strategie Evropa 2020, potírat zejména rostoucí feminizaci chudoby a pomáhat integrovat ženy v krátkodobém horizontu prostřednictvím pobídek pro začleňování (žen) do trhu práce a v dlouhodobém horizontu prostřednictvím přístupu k základní odborné přípravě a novým dovednostem, využívání nových technologií a nové formy organizace práce, a to při sladění pracovního a rodinného života. EHSV se domnívá, že po 60 letech budování Evropy není přijatelné, aby trvalé rozdíly v odměňování žen a mužů mohly sloužit jako nestabilní veličina, ani abychom připustili vznik nejistoty u zaměstnaných žen. Domnívá se, že členské státy by měly do svých národních plánů reforem naléhavě doplnit opatření, jež ženám zajistí stálou práci při důstojných platech a důchodech.
1.8

EHSV se staví proti omezování platby výkupného, jelikož by to mělo kontraproduktivní důsledky a dále by to zvýšilo riziko, jemuž jsou rukojmí vystaveni. Výkupné je prozatím i nadále nástrojem zajišťujícím bezpečný návrat námořníků, kteří jsou používáni jako lidské štíty. EHSV odsuzuje pirátské praktiky popravování nebo mučení námořníků, které jsou používány jako nátlak na platbu výkupného.
7.13

EHSV považuje za nezbytné zahájit úvahy o evropských rezervách stabilizace financování sociálního bydlení, které spadá do evropského sociálního modelu. Bylo by třeba prozkoumat možnost evropské vkladní knížky s omezenou výší vkladu určené pro osoby s nízkými příjmy a zaměřené na sociální bydlení. Tuto vkladní knížku by bylo možné založit on-line u EIB, která by tyto finanční prostředky spravovala. Tento postup by jednak stabilizoval investice do sociálního bydlení a jednak vytvořil silný pocit občanské identity vkladatelů.
4.2.1

Přechod k modernímu sociálnímu státu v EU přinesl rozvoj sociálního občanství, jež klade důraz na práva jednotlivce, ale zaručuje také kolektivní práva. Je tedy třeba přihlížet ke skutečnosti, že oba kulturní prostory – Čína a Evropa (v celé své vnitřní rozmanitosti) – se vzhledem ke svému historickému vývoji výrazně liší, zejména co se týče vztahu mezi jednotlivcem a společností. To samozřejmě neznamená, že by se mělo tolerovat porušování lidských práv. To je v každém případě nepřijatelné. Měl by být ovšem posílen základ pro aktivní dialog, jenž umožňuje pragmatický postup – i prostřednictvím příkladů osvědčených postupů.
1.6

EHSV si uvědomuje, že metody měření sociálního dopadu jsou potřebné zejména u nařízení o Eusef (1) a PESI (2), a doporučuje proto, aby se tyto metody vyzkoušely, důkladně sledovaly a v případě potřeby přezkoumaly. Účelem je zajistit, aby nebránily sociálním podnikům v přístupu k financování prostřednictvím těchto nástrojů. Komisi by to umožnilo sestavit společné pokyny a zásady pro to, co se má měřit, a ne jak.
1.4

Jelikož závazné právní předpisy nepřipadají v úvahu, EHSV povzbuzuje dobrovolné postupy certifikace. Pro příklad lze uvést záruku v oblasti kuchyňských spotřebičů na dostupnost jednotlivých dílů po dobu 10 nebo 20 let, jež byla hodnotným prodejním argumentem. Tato viditelná záruka by se mohla stát evropskou normou, jež by se vztahovala na všechny výrobky zakoupené na území 28 států Unie, aby nedocházelo k penalizaci evropských podniků. Stejně tak by se výrobci mohli zavázat ke zveřejňování údajů o nejčastějších poruchách, neboť vědí, které z nich mají největší výskyt. Mohly by uchovávat pouze tyto poruchové díly, nebo se zavázat k tomu, že je na žádost vyrobí, či najít dodavatele příslušné značky, který by je vyrobil. To by mohlo znamenat silný závazek ze strany určitých podniků zaručit spolehlivost svého výrobku, což by nad rámec vztahu se spotřebitelem podpořilo myšlenku dobrovolné certifikace potvrzující poskytování prostředků k údržbě a zajištění dlouhodobé funkčnosti výrobků.
1.2

Je proto zásadně důležité, aby EU položila větší důraz na dosažení co nejvyšší racionalizace zdrojů, co nejvyšší účinnosti při jejich využívání a co nejvyšší míry inovací a nahrazení, a to zejména prostřednictvím udržitelného využívání, opětovného využívání a recyklace energie a klíčových strategických surovin, nerostů a jiných přírodních zdrojů. Výbor zvláště vítá důraz, který je na tuto stránku položen v evropském inovačním partnerství a v nedávném přezkumu iniciativy v oblasti surovin (2), jejž provedla Komise. Plně a aktivně musí být zapojena rovněž občanská společnost, mj. jelikož její zúčastněné strany a spotřebitelé hrají ústřední úlohu, co se týče odpovědnosti při zajišťování co nejvyšší míry opětovného využívání a recyklace a minimalizace odpadu.
2.2

Tento evropský závazek by na evropské úrovni umožnil provádět společná a koordinovaná opatření s cílem zmírnit energetické rozdíly a zakládal by se na uznání všeobecného práva na přístup k energii (aby všichni občané mohli žít v důstojných podmínkách), které by EHSV chtěl zavést do Lisabonské smlouvy. EHSV by si také přál, aby všechny evropské politiky, zejména energetická politika, zahrnovaly ve svých cílech boj proti energetické chudobě a podporu solidarity v této oblasti. EHSV připomíná, že energie je základní obecný statek a je třeba s ní podle toho zacházet, k čemuž patří související povinnosti obecné služby. Dodávky energie podniky spadají ostatně do služeb obecného hospodářského zájmu, jejichž význam pro evropskou sociální a územní soudržnost je uznán v Lisabonské smlouvě (článek 14 SFEU, protokol č. 26). Listina základních práv Evropské unie uznává právo na sociální pomoc a pomoc v oblasti bydlení, jejichž cílem je zajistit důstojnou existenci pro všechny (článek 34), povinnost zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele (článek 38) a základní právo na přístup k veřejným službám (článek 36).
1.2.2

EHSV vyzývá EU, aby učinila vše pro to, aby: — v této dohodě figurovaly hodnoty, které ve světě hájí, aby byly i nadále zachovány environmentální, sociální, zdravotní a kulturní normy a aby se přínos dohody spravedlivě rozdělil mezi občany, spotřebitele, zaměstnance a podniky; — byly obě strany ambiciózní nejen v otázkách snižování cel, ale i v otázkách necelních překážek a aby usilovaly o co největší provázanost předpisů, aniž by však snižovaly své standardy a normy nebo úroveň zaměstnanosti, a to v naprosté vzájemnosti a aniž by se oslabil závazek EU vůči multilateralismu WTO; — obě strany uznaly za zásadní prosazování zájmů a zdraví spotřebitelů; — byla v dohodě zakotvena zásada předběžné opatrnosti a aby byla u zemědělsko-potravinářských produktů nastolena určitá právní jistota, pokud jde o zeměpisná označení obou stran; — byla jedna kapitola věnována malým a středním podnikům, jež jak v EU, tak i v Japonsku představují přes 99 % všech podniků a jsou největšími poskytovateli nových pracovních míst. Malé a střední podniky si přejí zvýšení své konkurenceschopnosti a méně omezení. Cílem je zlepšit vzájemný přístup na trh a poskytovat jim veškeré informace o nových obchodních příležitostech, jež by měla tato dohoda přinést; — byla do dohody zařazena ambiciózní a pozitivně vymezená kapitola o službách s dostatečnými zárukami, která by vycházela ze stávajících dohod EU, ta totiž představuje velkou příležitost v jednáních; — byla v souladu s povinnostmi vyplývajícími ze Smlouvy zachována specifická povaha veřejných služeb v EU; — byla na obou stranách všude tam, kde je to vhodné, zaručena rovnost přístupu na trhy veřejných zakázek a spolu s tím právní jistota; — bylo znovu potvrzeno právo stran na regulaci a stanovení svých priorit a politik v oblasti udržitelného rozvoje, práce a životního prostředí; — byla do dohody za tímto účelem zařazena ambiciózní kapitola o udržitelném rozvoji, která by na první místo stavěla občanskou společnost a zahrnovala přinejmenším: — dodržování povinností vyplývajících z členství obou stran v Mezinárodní organizaci práce (MOP) a z podpisu osmi základních úmluv MOP jako minimální podmínky; — závazek k prosazování a zavádění zákonů a iniciativ na ochranu životního prostředí; — závazek k udržitelnému řízení a využívání přírodních zdrojů v souladu s mezinárodními dohodami. Vzhledem k tomu, že urovnávání sporů mezi investory a státem je vysoce citlivou záležitostí a názory jednotlivých zainteresovaných subjektů se liší, EHSV vítá proces veřejné konzultace, jejž Komise zahájila v souvislosti s transatlantickými jednáními o obchodu, a s velkým zájmem očekává jeho výsledek (1). EHSV se s ohledem na to, jak je japonská demokracie silná, domnívá, že shromažďování postojů zainteresovaných stran k tomuto tématu na japonské straně by mohlo přispět k informovanosti a usnadnit vyjednávání.
3.1

Prvním bezprostředním krokem v plánu pro příští legislativní období EU by bylo podepsání a provedení reálného paktu pro růst, zaměstnanost a stabilitu, aby se podpořila obnova a bylo možné splácet dluh (evropský „Nový úděl“). Tento plán by měl obsahovat přinejmenším tyto prvky: — eurobondy vydávané EIB a EIF (částečně se již děje prostřednictvím „projektových dluhopisů“) – aniž by se zvýšilo státní zadlužení – pro účely financování malých a středních podniků a projektů v oblasti infrastruktury, zdraví, obnovy měst, životního prostředí a transevropských sítí. Tato cílená opatření EIB a EIF budou výrazem aktivního evropského závazku ke zlepšení finančního prostředí pro soukromé investice (4); — veřejné investice členských států, i do sociálních věcí (5), s cílem přispět k veřejným investicím EU prostřednictvím systému společně dohodnutých parametrů, jež by v kombinaci se správnými strukturálními reformami rovněž posílily soukromé investice (zlaté pravidlo); — zmírnění či dočasné pozastavení úsporných opatření během krize, neboť jsou jednou z hlavních příčin recese, poklesu poptávky a nárůstu nezaměstnanosti a opožděného začátku obnovy. V podstatě se jedná o to, že je třeba zajistit přechod od pouhých úspor ke společně dohodnutým reformám, které umožní udržitelný růst, vytváření pracovních míst a vyšší produktivitu (6); — dohodnutá průvodní opatření v oblasti růstu, zaměstnanosti a sociálních věcí musí být začleněna do provádění balíčku dvou právních předpisů (two-pack), balíčku šesti právních předpisů (six-pack) a fiskální úmluvy; — lepší uplatňování evropského semestru: při budování hospodářské unie hraje v procesu sbližování a přizpůsobování ekonomik nepostradatelnou roli čtyři roky fungující evropský semestr. Přestože je plodem „nezávazné“ koordinace, může přinést náležité výsledky. Měl by však být řádně prováděn, být transparentnější a mělo by se o něm náležitě informovat. Je třeba zaručit účast a zapojení sociálních partnerů a organizací občanské společnosti na evropské i vnitrostátní úrovni; — řádné dodržování národních programů reforem: důležité je řízení. Pro ně má rozhodující význam způsob, jakým státní správa pracuje, a proto by mělo být více zdůrazněno potřebné zlepšení všude tam, kde je to možné. Provádění národních programů reforem, i co se týče kvality státní správy, by měly kontrolovat všechny zainteresované strany a Komise by ho měla monitorovat; — převzetí odpovědnosti ze strany členských států: proces semestru je ve své stávající podobě stále ještě příliš technokratický, což brzdí jeho provádění. Do procesu je třeba zapojit parlamenty jednotlivých členských států, sociální partnery a další organizace občanské společnosti tím, že budou o semestru náležitě diskutovat (7).
3.10

Dle odhadů Evropské komise vzroste do roku 2050 počet obyvatel starších 65 let o 75 %. To znamená, že poměr pracovníků na trhu práce platících do sociálního systému – zdravotní péče a důchody – a důchodců bude problematičtější. Pro snížení zátěže pracovníků je důležité, aby co největší část obyvatelstva v produktivním věku byla dostatečně fit a zdravá.
4.15

Všechny iniciativy ke zlepšení zaměstnatelnosti mladých lidí by měly být bezodkladně provedeny v celé Evropě a odpovídajícím způsobem financovány z ESF a dalších strukturálních fondů. EHSV má za to, že tyto investice mají zásadní význam pro budoucnost ekonomiky a společnosti v evropských státech. Tyto iniciativy by měly být snadno dostupné všem mladým lidem bez jakékoli diskriminace. Příslušné zainteresované subjekty (včetně sociálních partnerů a mládežnických organizací) místní, regionální a celostátní úrovně by měly být zapojeny do provádění a hodnocení jejich výsledků. EHSV doporučuje, aby byl při využívání strukturálních fondů kladen zvláštní důraz na zaměstnatelnost mladých lidí, a to včetně opatření k přepracování plánů výdajů nevyužitých financí tam, kde je to vhodné.
1.12

EHSV má za to, že by Komise měla klást důraz na to, aby byli mladí lidé prostřednictvím svých organizací občanské společnosti náležitě zapojováni do důležitých procesů plánování a rozhodování o této otázce, aby v nich mohly být dostatečně zohledněny potřeby a problémy této cílové skupiny a aby tudíž mohly být úspěšně vyřešeny.
2.3.

Až do začátku 19. století byla určitá svobodná povolání pevně spjata se státem. To bránilo jejich chápání jako nezávislé činnosti a mělo zároveň za následek společenské opovržení. Týkalo se to zejména advokátů, o jejichž jmenování a přeložení do určité míry rozhodovaly soudy. Soudu příslušel zčásti i pracovní dozor a disciplinární pravomoc.
1.5

Aby byl systém koherentní a do jisté míry harmonizovaný, bylo by vhodné zahájit na evropské úrovni diskusi o možném stanovení minimálních unijních norem. Tyto unijní směry by přispěly k lepšímu rozšíření modelu integrované produkce mezi zemědělci a spotřebiteli a měly by se opírat o nástroje evropské propagační politiky, jež se v současnosti přepracovává.