V listopadu 2018 přijala Rada závěry o správě a řízení EVP. Připomněla své závěry z května 2015, které se staly základem pro následné národní akční plány pro EVP, a vyzvala k tomu, aby bylo do zpráv o pokroku EVP začleněno monitorování provádění plánu pro EVP na základě hlavních ukazatelů, jež navrhl Výbor pro Evropský výzkumný prostor a inovace.

Podle celkového vývoje hlavních ukazatelů pokrok při provádění EVP trvá i nadále, i když postupuje pomalejším tempem než dříve. Míra růstu některých hlavních ukazatelů (priority 5 a 6) je stabilní, zatímco u jiných se růst zpomalil (priority 1, 2 a 4). Jeden hlavní ukazatel (priorita 3) dokonce vykazuje zápornou míru růstu. To však nepředstavuje žádný bezprostřední problém, neboť se jedná pouze o zástupný ukazatel a doplňkové ukazatele pro prioritu 3 se neustále zlepšují.

Pokud jde o zvyšování účasti v partnerstvích v rámci veřejného sektoru, dosahuje většina zemí pokroku. Pokud má však být v oblasti výzkumu a inovací v EU v maximální míře využito výhod systému partnerství, který je jednodušší a více orientovaný na dopad, bude třeba zvýšit úsilí o lepší koordinaci příslušných vnitrostátních politik a zdrojů, aby bylo možné dosáhnout dohodnutých priorit. To vyžaduje jasné vnitrostátní správní struktury a pevný a komplexní rámec pro hodnocení a monitorování dopadu sítí partnerství v rámci veřejného sektoru na vnitrostátní úrovni.

I když bylo v průběhu let dosaženo stálého pokroku, další úspěchy vyžadují i) systematičtější koordinaci mezi prioritami partnerství v rámci veřejného sektoru a vnitrostátními plány výzkumu a výzkumnými programy a ii) systematické monitorování a hodnocení dopadu účasti v partnerstvích v rámci veřejného sektoru, zajištění politického závazku a dostupnosti financování. Tento vývoj je podpořen novou politickou ambicí zvýšit dopad systému partnerství v oblasti výzkumu a inovací v EU, opírá se o závěry Rady a doporučení Výboru pro Evropský výzkumný prostor týkající se partnerství.

Téměř všechny země přijaly nebo aktualizovaly vnitrostátní strategie v oblasti výzkumu a inovací a očekává se, že díky tomu dojde ke zvýšení excelence výzkumu. Navzdory pokroku, jehož bylo dosaženo v posledních letech, poukazuje analýza na to, že je třeba lépe sladit strategie různých zúčastněných stran v oblasti výzkumu a inovací, a zajistit tak jejich účinnější spolupráci. Monitorování a hodnocení vnitrostátních politik v oblasti výzkumu a inovací by mělo být ústředním prvkem při zlepšování účinnosti vnitrostátních systémů výzkumu a inovací, omezování roztříštěnosti a určování oblastí pro zlepšení, zejména pokud jde o sladění vnitrostátních nástrojů a nástrojů EU.

Většina národních akčních plánů je jasně strukturovaná podle priorit EVP. Projevuje se v nich stále větší soulad vnitrostátních politik v oblasti výzkumu a inovací v zemích EVP s cíli stanovenými na úrovni EU zaměřenými na vytvoření EVP. Členské státy EU se rovněž snaží zajistit, aby byly jejich vnitrostátní výzkumné systémy efektivnější a konkurenceschopnější, a to prováděním vnitrostátních a regionálních strategií pro inteligentní specializaci.

Výsledky: Lepší sladění vnitrostátních politik se společnými evropskými prioritami, uplatňování klíčových zásad mezinárodního vzájemného hodnocení pro financující organizace, nalezení uspokojivé rovnováhy mezi konkurenčním a institucionálním financováním a investice do širší škály vzdělávacích a inovačních systémů.

Z analýzy vyplývá, že mezi zeměmi EU stále existují propastné rozdíly, pokud jde o otevřené příležitosti na trhu práce a možnosti profesního rozvoje výzkumných pracovníků. To vede k velkým rozdílům v atraktivitě výzkumné kariéry v různých zemích a regionech v Evropě. Tyto rozdíly nejsou jen důsledkem různých systémů vysokoškolského vzdělávání a profesních struktur, ale jsou způsobeny také rozdílným hospodářským rozvojem, který ovlivňuje veřejné rozpočty na výzkum, a tím i platy výzkumných pracovníků a další podmínky. Klíčovými faktory, které definují atraktivitu regionu nebo země, je dostupnost příležitostí k učení, možnosti financování výzkumu, finanční zajištění a podíl pracovních smluv na dobu určitou.

Ze zjištění vyplývá, že počet nabídek volných pracovních míst inzerovaných na portálu pro pracovní příležitosti EURAXESS v období 2015–2016 klesl u celé skupiny zemí v průměru o 5 %. To zvrátilo předchozí pozitivní růst ve výši 7,8 % v období 2012–2014 a mohlo by být částečně důsledkem alternativního způsobu využití podobných národních portálů.

Vlády a zúčastněné strany by měly zvážit, jak by pravidla pro vnitrostátní režimy financování mohla lépe podpořit zásady otevřenosti, transparentnosti a přijímání pracovníků založeného na výsledcích, odstranit právní překážky stojící v cestě otevřenému přijímání výzkumných pracovníků v organizacích provádějících výzkum a definovat nové způsoby profesního rozvoje výzkumných pracovníků.

V zájmu dalšího zvýšení účinnosti výzkumných infrastruktur v Evropě je zapotřebí zlepšit výměnu informací o skutečné kapacitě infrastruktury, prioritách financování, plánech a strategiích, a to jak mezi zeměmi/regiony, tak mezi výzkumnými organizacemi. Z analýzy vyplývá, že země se při přidělování finančního krytí vnitrostátním výzkumným infrastrukturám stále více specializují na konkrétní oblasti, čímž reagují na potřebu racionalizovat celkové rostoucí náklady.

Třebaže vnitrostátní plány zavedla společně s výzkumnými infrastrukturami Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury více než polovina zemí EVP a 19 z 28 členských států EU, pouze třetina z nich zároveň určila i své potřeby v oblasti financování. Od posledního monitorování v roce 2016 osm zemí své plány aktualizovalo, přičemž některé z nich stanovily požadavky na financování poprvé. Při posouzení projektů a mezníků Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury z údajů vyplývá, že účast zemí těsně pod průměrem EVP roste rychleji než u zemí těsně nad průměrem (míry růstu se zdvojnásobily, respektive zvýšily o 40 % v porovnání s hodnotami za rok 2016). To v rámci zemí EVP naznačuje výrazný trend sbližování.

Zajištění toho, aby plán Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury a vnitrostátní plány pro oblast výzkumu a inovací byly navzájem slučitelné a zároveň usnadnily přístup k výzkumným infrastrukturám členským státům, které nejsou schopny investovat do rozsáhlých infrastruktur, a pečlivé zkoumání plánovaných finančních příspěvků.

Většina zemí dosáhla při vytváření komplexnějších strategií pro rovnost žen a mužů v oblasti výzkumu a inovací určitého pokroku, třebaže je tento pokrok v rámci EVP pomalý a nerovnoměrný. Aby bylo dosaženo rovnosti žen a mužů a začleňování hlediska rovnosti žen a mužů v EVP, je třeba neustále usilovat o zvýšení počtu žen a jejich udržení ve vědě, provádění politik v oblasti rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, snížení rozdílů v odměňování žen a mužů a odstranění překážek ve služebním postupu žen a zároveň i o lepší začlenění genderového hlediska do obsahu výzkumu a inovací.

Na úrovni EU a ve všech zemích EVP bylo k začlenění genderového hlediska do výzkumu vyvinuto značné úsilí. Výsledkem je větší počet publikací, které genderové hledisko zahrnují, avšak celková úroveň integrace zůstává nízká.

Analýza ukazuje, že na vnitrostátní úrovni nebo na úrovni EU jsou plány rovnosti žen a mužů a související politiky přijímány stále častěji, aby mohly být schváleny institucionální změny. Stále více zemí se podílí na zvyšování transparentnosti při přijímání a povyšování zaměstnanců a tyto iniciativy zahrnuje do svých národních akčních plánů. Analýza národních akčních plánů však poukazuje na to, že pokud jde o dosažení cílů v oblasti rovnosti žen a mužů, existují mezi jednotlivými členskými státy značné rozdíly.

Vypracování politik v oblasti rovnosti žen a mužů, přičemž je zvláštní pozornost věnována oblastem, v nichž jsou ženy nedostatečně zastoupeny, podpora rovnosti žen a mužů a začleňování hlediska rovnosti žen a mužů do výzkumu.

Mezinárodní mobilita výzkumných pracovníků je aktivně podporována jak na úrovni EU, tak na vnitrostátní úrovni. Klíčovými programy na úrovni EU jsou portál pracovních příležitostí EURAXESS a akce „Marie Curie-Skłodowska“. Země EVP, zejména země s méně rozvinutými systémy v oblasti výzkumu a inovací, podporují příchozí mobilitu aktivněji s cílem vyřešit nedostatek lidských zdrojů.

I přes řadu pozitivních změn některé problémy ve všech zemích EVP přetrvávají. Patří k nim nedostatek finančních a lidských zdrojů určených na vytváření a řízení mezinárodních partnerství.

Závěr Míra mezinárodní spolupráce mezi zeměmi EVP a zeměmi, které nejsou součástí EVP, je obecně na vzestupu. Země s vyspělejšími systémy v oblasti výzkumu a inovací mají více příležitostí ke spolupráci a jsou rovněž lépe vybaveny k tomu, aby mohly nová partnerství udržovat a vytvářet. Obzvlášť je zapotřebí usnadnit mezinárodní cirkulaci mozků, a to vytvořením rozmanitějšího souboru pobídek. Země EVP musí zvýšit své úsilí o přilákání nejlepších mezinárodních talentů, aby dokázaly překonat nedostatek pracovních sil, posílit výzkumné kapacity, podpořit inovace a řešit zásadní výzvy.

3.ZÁVĚRY

Ve srovnání s předchozím vykazovaným obdobím nadále postupoval pokrok při dosahování priorit EVP u většiny hlavních ukazatelů pomalejším tempem. Z hlediska průměru zemí EU-28 vykazuje většina hlavních ukazatelů v průběhu času pokrok, přestože mezi zeměmi přetrvávají velké rozdíly, pokud jde o úroveň výkonnosti i míru růstu jednotlivých zemí (viz tabulka 1).

Velké rozdíly v pokroku jednotlivých zemí naznačují, že u všech priorit stále existuje značný prostor k dalšímu rozvoji. Jako potenciální referenční hodnoty pro země, které nevykazují tak dobré výsledky, by mohla být použita „nejvyšší hodnocení“ EVP.

Společnou politickou odpovědnost a mobilizaci ve vztahu ke všem prioritám EVP dokládá skutečnost, že národní akční plány EVP vypracovalo a zveřejnilo 28 zemí. Tyto plány vykazují vysokou míru snahy docílit při vytváření EVP dalšího pokroku.

Z výsledků obecně vyplývá, že plán EVP na období 2015–2020 zůstává i nadále vlivným nástrojem, který členským státům a přidruženým zemím pomáhá definovat, slaďovat a provádět nezbytné reformy EVP na vnitrostátní úrovni.

Zpomalení pokroku hlavních ukazatelů EVP je zároveň podnětem k zamyšlení nad tím, jak urychlit, posílit a podpořit provádění všech priorit EVP. Za to nesou společnou odpovědnost všechny členské státy, přidružené země a EU.

Dopad a sbližování národních akčních plánů EVP by mohlo posílit systematičtější využívání společně vytvořeného kontrolního mechanismu EVP. To by mohlo být podpořeno vzájemným získáváním poznatků, např. prostřednictvím nástroje na podporu politiky v rámci programu Horizont 2020 ve spojení se strategickými debatami ve Výboru pro Evropský výzkumný prostor a s ohledem na evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik.

S novými výzvami musí evropské i vnitrostátní orgány koordinovat svá politická opatření přijatá v reakci na staré překážky a přizpůsobit je novým příležitostem. To znamená, že priority EVP se budou v průběhu času vyvíjet. Vytváření moderního a aktivního EVP v úzkém partnerství s členskými státy, přidruženými zeměmi, Komisí a všemi zúčastněnými stranami v EVP má jasnou přidanou hodnotu pro všechny. Navrhovaný dlouhodobý rozpočet EU je koncipován tak, aby poskytoval pobídky a podporu pro společné zlepšování vnitrostátních systémů výzkumu a inovací a dosahování pokroku při vytváření EVP.