(2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Rakousko jakožto členský stát, jehož měnou je euro, mělo zajistit, aby doporučení pro eurozónu, jak je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 3, bylo plně a včas zohledněno. Zejména zaměření hospodářské politiky týkající se investic na konkrétní oblasti pomůže vyrovnat se s druhým doporučením pro eurozónu (pokud jde o podporu investic), přičemž doporučení přesunout daňovou zátěž z práce zohledňuje třetí doporučení pro eurozónu týkající se fungování trhu práce.

(4)Dne 24. dubna 2019 předložilo Rakousko svůj národní program reforem na rok 2019 a svůj program stability z roku 2019. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

(5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země byla zohledněna při programování evropských strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“) na období 2014–2020. V souladu s článkem 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 může Komise členský stát požádat, aby svou dohodu o partnerství a příslušné programy přezkoumal a navrhl změny, je-li to nezbytné, aby se podpořilo zohledňování příslušných doporučení Rady. Podrobnosti o tom, jak bude Komise uvedené ustanovení používat, byly uvedeny v pokynech k uplatňování opatření propojujících účinnost ESI fondů s řádnou správou ekonomických záležitostí.

(6)Na Rakousko se v současnosti vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu a pravidlo pro zadlužení. Ve svém programu stability z roku 2019 předpokládá rakouská vláda zlepšení celkového salda z přebytku ve výši 0,1 % HDP v roce 2018 na přebytek ve výši 0,3 % HDP v roce 2019 a jeho dodatečné snížení na vyrovnanou rozpočtovou pozici v roce 2023. Na základě přepočteného strukturálního salda Rakousko svůj střednědobý rozpočtový cíl, kterým je strukturální schodek ve výši 0,5 % HDP, i nadále po celé programové období překonává. Podle programu stability by měl poměr dluhu veřejného sektoru k HDP postupně klesnout ze 73,8 % HDP v roce 2018 na 59,8 % HDP v roce 2023. Makroekonomický scénář, z něhož tyto rozpočtové projekce vycházejí, je příznivý. Zdá se, že rizika spojená se střednědobým rozpočtovým plánováním jsou mírná a týkají se především ohlášeného provádění úspor nákladů ve veřejné správě, které mají být použity k financování plánované reformy daně z příjmu fyzických a právnických osob.

(7)Dne 13. července 2018 doporučila Rada Rakousku dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2019, s ohledem na příspěvky související s mimořádnými událostmi, u kterých je přiznána dočasná odchylka. To je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních výdajů vládních institucí ve výši 2,9 %, což odpovídá zlepšení strukturálního salda o 0,3 % HDP. Na základě prognózy Komise z jara 2019 se očekává, že strukturální saldo se zlepší ze schodku ve výši 0,1 % HDP v roce 2019 na 0,0 % HDP v roce 2020, což je nad úrovní střednědobého rozpočtového cíle. Předpokládá se, že Rakousko v letech 2019 a 2020 dodrží pravidlo pro zadlužení. Celkově Rada dospěla ke stanovisku, že podle prognóz Rakousko v letech 2019 a 2020 ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodrží.

(8)Rakousko se v dlouhodobém horizontu potýká se středně velkými riziky pro fiskální udržitelnost. Tato rizika jsou způsobena předpokládaným nárůstem veřejných výdajů na zdravotní péči, dlouhodobou péči a důchody. Zatímco pokrytí zdravotnických služeb je v Rakousku obecně vysoké, předpokládá se, že veřejné výdaje na zdravotní péči se do roku 2070 zvýší o 1,3 procentního bodu na 8,3 % HDP, porostou tedy více než průměr EU, u něhož má zvýšení činit 0,9 procentního bodu. Předpokládá se, že veřejné výdaje na dlouhodobou péči se do roku 2070 zdvojnásobí z 1,9 % na 3,8 % HDP. Zavedení stropů výdajů prostřednictvím zákona o vyrovnávání příjmů z roku 2017 a reforma primární zdravotní péče zaměřená na snížení závislosti na odvětví nemocniční péče jsou počátkem řešení problému udržitelnosti péče. Nedávno přijatý zákon o organizaci sociálního zabezpečení může vést k úsporám v oblasti správy a administrativních nákladů, ale může vytvářet i počáteční náklady. Ke kvalitě a nákladové efektivnosti by se dále přispělo efektivnějším zadáváním veřejných zakázek (např. vyhlašováním výběrových řízení v rámci celé EU, používáním jiných kritérií pro přidělení zakázky než cena a agregací výběrových řízení napříč regiony) a širším využíváním řešení v oblasti elektronického zdravotnictví. Pokud jde o oblast dlouhodobé péče, předpokládá se, že nedávná politická opatření, jako jsou rozhodnutí o zrušení povinnosti pacientů používat svůj soukromý majetek na financování lůžkové dlouhodobé péče, výdaje zvýší (a nikoli omezí).

(9)Penzijní výdaje by dosáhly vrcholu v roce 2036, kdy by byly 1,2 procentního bodu HDP nad referenčním bodem roku 2016. Minulé reformy poskytly úspěšně pobídky k pozdějšímu odchodu do důchodu (skutečný věk odchodu z trhu práce se v letech 2014 až 2017 zvýšil o přibližně 1,5 roku u mužů a o 1 rok u žen). Problémem však zůstává odstranění rozdílu mezi zákonem stanoveným a skutečným věkem odchodu do důchodu a je třeba podpořit prodloužení produktivního období života. Přizpůsobení minimálního věku pro předčasný i zákonem stanovený odchod do důchodu by navíc efektivněji přispělo ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti v kontextu stárnoucí společnosti. Veřejné výdaje na důchody by mohly být sníženy zavedením automatické vazby mezi zákonem stanoveným věkem odchodu do důchodu a zvýšením naděje dožití v budoucnu. Takové snížení se odhaduje na 2,4 procentního bodu HDP v období 2016–2070, čímž se vyrovná zvýšení, k němuž by došlo v důsledku nezměněné politiky.

(10)Rakouský fiskální federalismus vede k významným nesouladům v oblasti výdajů a získávání příjmů na nižší než celostátní úrovni. Rozpočty na nižší než celostátní úrovni získávají prostředky složitým systémem sdílení daní a mezivládních transferů. To brání fiskální transparentnosti i politické odpovědnosti a poskytuje jen málo pobídek pro účinné veřejné výdaje. Zákon o fiskálních vztazích na mezivládní úrovni z roku 2017 zavedl řadu změn s cílem zjednodušit fiskální vztahy mezi různými úrovněmi správy. Změny zahrnují zjednodušení rozdělení společných daní, určení vlastních zdrojů příjmů pro spolkové země a dohodu o dalších reformách pro transparentnější přidělování legislativních a výkonných pravomocí mezi jednotlivými úrovněmi správy. Pokud jde o přidělování pravomocí, představuje první krok směrem k rozdělení povinností tzv. Kompetenzbereinigungspaket (balíček zaměřený na očištění pravomocí), neboť nově rozděluje sdílené oblasti politiky buď (výlučně) na federální úrovni, nebo na úrovni spolkových zemí a snižuje vzájemná práva souhlasu. Tento zákon se však týká pouze omezeného počtu oblastí politiky.

(11)Rakouská daňová struktura je charakterizována vysokou zátěží práce (daně ze mzdy a příspěvky na sociální zabezpečení). Tato zátěž by se mohla postupně zvyšovat, pokud nebudou daňová pásma indexována podle inflace. Podíl zdanění práce na celkových daňových příjmech v roce 2017 činil 55,3 %, byl tedy jedním z nejvyšších v EU (průměr: 49,7 %). Nedávné reformy, například snížení příspěvků na sociální zabezpečení pro osoby s nízkými příjmy a zaměstnavatele, jakož i daňové úlevy pro pracující rodiče poskytované novým rodinným bonusem plus, pomohly snížit daňové zatížení práce. Stále existuje prostor pro přenesení daňového mixu na zdroje, které podporují udržitelnější růst více podporující začlenění. Zejména u periodických daní z nemovitostí se zjistilo, že jsou relativně příznivé pro růst a progresivní, neboť výdělečně činné osoby s vyššími příjmy mají pravděpodobně v oblasti nemovitostí větší majetek. V důsledku značně zastaralého základu daně je však příjem z periodických daní z nemovitostí v Rakousku stále nízký a hluboko pod průměrem EU. Přecenění základu daně by pomohlo generovat větší příjmy a vyřešit otázky spravedlnosti, které vznikají, pokud jsou hodnoty pozemků a nemovitostí odděleny od tržních cen. Efektivní a dobře zkoncipované daně z majetku by rovněž učinily daňový systém spravedlivějším, neboť v Rakousku evidentně panuje majetková nerovnost a neexistuje zde dědická a darovací daň. Dále jsou tu ekologické daně, které pomáhají internalizovat negativní externality využívání zdrojů a činností znečišťujících životní prostředí v souvislosti se zdravím a klimatem. V této souvislosti by mělo být přehodnoceno preferenční daňové zacházení, jemuž se v současné době tyto činnosti těší.

(12)Zlepšuje se situace na trhu práce; nevyužitý potenciál lidského kapitálu však omezuje produktivitu a dlouhodobý růst, přičemž změn je třeba zejména u žen, pracovníků s nízkou kvalifikací, starších pracovníků a osob z přistěhovaleckého prostředí. Navzdory celkově vysoké míře zaměstnanosti žen (v roce 2018 v Rakousku 71,7 % oproti EU s 67,4 %) zůstává počet zaměstnání na plný úvazek poměrně nízký. Zaměstnanost žen na částečný úvazek je výrazně nad průměrem EU (v roce 2018 v Rakousku 47,6 % oproti EU s 30,8 %) a souvisí hlavně s nedostatečnou nabídkou zařízení péče o děti a vysokým podílem žen vykonávajících neplacené pečovatelské služby. Stávající podoba poskytování služeb péče o děti a dovolené z rodinných důvodů dostatečně nepřispívá k rovným příležitostem pro muže a ženy na trhu práce. Další investice do cenově dostupných služeb celodenní péče o děti a celodenních škol by mohly pomoci více ženám pracovat na plný úvazek, lépe využívat potenciál žen na trhu práce a zvýšit produktivitu a dlouhodobý růst podporující začlenění. Zaměstnanost žen na částečný úvazek rovněž vysvětluje významný podíl neupravených platových rozdílů mezi muži a ženami, který je i nadále viditelně nad průměrem EU (v roce 2017 v Rakousku 19,9 % oproti 16,0 % v EU). Dalšími významnými faktory, které jsou příčinou tohoto rozdílu, jsou nadměrné zastoupení žen v hůře placených odvětvích, segregace pohlaví v souvislosti s volbou vzdělávání, nedostatečné zastoupení žen v řídicích a dozorčích funkcích a přerušení kariéry. Celkově je rozdíl mezi příjmy z důchodů žen a mužů (Rakousko 40,5 % oproti EU 35,2 % v roce 2017) z velké části výsledkem těchto nerovností v příjmech mezi muži a ženami, které vznikly během pracovního života. Na málo zaměstnané osoby, z nichž většinu tvoří ženy, se nadto nevztahují systémy podpory v nezaměstnanosti. Vysoká míra nezaměstnanosti mezi osobami s nízkou kvalifikací ukazuje na nedostatečně využitý potenciál trhu práce. Více než 44 % všech nezaměstnaných má pouze základní školu (až do nižší střední školy, „Pflichtschule“). Aktivní politiky na trhu práce, které povzbuzují více lidí k práci nebo hledání práce, včetně příležitostí k celoživotnímu učení, mají i nadále zásadní význam pro využití pracovního potenciálu pracovníků z přistěhovaleckého prostředí a dospělých s nízkou kvalifikací. Zapojení sociálních partnerů do rozhodovacího procesu u těchto politik, přestože je tradičně silné, bylo zpochybněno.

(13)Nedostatek kvalifikované pracovní síly poukazuje na potřebu více investovat do obecného vzdělávání a odborné přípravy. Výsledky vzdělávání znevýhodněných studentů se nezlepšily. Nadále existují velké rozdíly ve výkonnosti mezi studenty s přistěhovaleckým původem a bez něj. Vnitrostátní testování v roce 2016 potvrdilo, že úroveň základních dovedností představuje problém, neboť přibližně čtvrtina žáků osmých tříd nedosahuje vzdělávacích standardů v německém jazyce nebo jich dosahuje pouze částečně. Výsledky u osob se slabým sociálně-ekonomickým zázemím a /nebo přistěhovaleckého původu se při celostátních zkouškách sotva zlepšily. Nedávné mezinárodní zkoušky také potvrdily zvyšující se zaostávání ve čtení u žáků, kteří pocházejí z nižších sociálně-ekonomických vrstev nebo z přistěhovaleckého prostředí. V Programu pro mezinárodní hodnocení žáků (PISA) mají žáci narození v Rakousku lepší výsledky než první generace migrantů, přičemž rozdíl odpovídá téměř třem letům školní docházky. Nedávné reformy v oblasti vzdělávání částečně narušují předcházející reformní úsilí a nejsou v souladu s osvědčenými postupy EU a OECD. V této souvislosti se zpomalilo rozšiřování celodenní školní docházky a v obecném vzdělávání posílila selekce a rozdělování žáků podle výkonnosti . Investice jsou nezbytné k řešení nerovných výsledků v oblasti vzdělávání v důsledku sociálně-ekonomického nebo přistěhovaleckého původu. Třebaže Rakousko dosahuje v EU nadprůměrné úrovně, pokud jde o digitální dovednosti svých občanů, zaostává za zeměmi s nejlepšími výsledky. V hospodářství se zvyšuje nedostatek kvalifikovaných pracovníků v oblasti IT, jelikož nedostatečná nabídka absolventů IT oborů neodpovídá zvyšující se poptávce.

(14)Rakousko je země, která značně investuje do výzkumu a vývoje s ambiciózními vnitrostátními cíli. Výsledky v oblasti vědy a inovací však nejsou na úrovni vynikajících inovátorů v EU. Zvýšené investice do výzkumu a vývoje se zcela nepromítají do výsledků inovací a růstu produktivity. Rakousko dosahuje špatných výsledků v zaměstnanosti zejména v rychle rostoucích inovativních podnicích. Investice do výzkumu a vývoje by byly účinnějšími, pokud by se plně promítly do vynikající vědy a průlomových inovací. Za tímto účelem by mělo být umožněno více lepších vazeb mezi vědou a podniky a měla by být podněcována spolupráce v oblasti priorit inteligentní specializace mezi různými regiony a s ostatními zeměmi. Další investice by nadto mohly přinést značné zvýšení produktivity a výsledků inovací, včetně ekologických inovací, inovační kapacity malých a středních podniků i doplňkových nehmotných aktiv.

(15)Ačkoli Rakousko dosahuje v oblasti digitalizace lepších výsledků než průměr EU, nedosahuje úrovně „vynikajících inovátorů“ v EU. To se týká používání digitálních technologií, ale také jejich vývoje. Rakouské odvětví informačních technologií je poměrně malé a nezaznamenalo stejný růst jako obdobná odvětví v zemích, jež jsou „vynikajícími inovátory“. Venkovské oblasti navíc postrádají vysokorychlostní připojení, což zvyšuje rozdíly v digitalizaci a inovačních kapacitách mezi regiony. Významné mezery existují rovněž, pokud jde o digitální infrastrukturu ve školách, např. u pokrytí bezdrátovými místními sítěmi. Opětovné zahájení celkové strategie pro digitalizaci v Rakousku nabízí příležitost k přijetí cílů a ukazatelů a také ke sledování pokroku v nezbytných veřejných i soukromých investicích do digitalizace.

(16)Zvýšení energetické účinnosti a podílu obnovitelných zdrojů energie by posílilo potenciál Rakouska k udržitelnému růstu a pomohlo by splnit cíle země v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030. Dostupná řešení jsou využívána pouze sporadicky a veřejné investice do výzkumu a vývoje v oblasti životního prostředí a energetiky jsou pod průměrem EU. Zlepšení energetické účinnosti a využívání energie z obnovitelných zdrojů v malých a středních podnicích by pomohly snížit spotřebu energie. Investice do renovace budov, výroby elektřiny z obnovitelných zdrojů a udržitelné mobility by mohly přinést významnou vzpruhu rakouské ekonomice. Přechod na oběhové hospodářství vyžaduje celkovou strategii a zvýšené investice ze strany podniků.

(17)Navzdory nedávnému vzestupnému vývoji spojenému s příznivým hospodářským klimatem se Rakousku dosud nepodařilo znovu oživit celkový růst produktivity faktorů a vymanit se z desetiletí trvající stagnace této klíčové hnací síly hospodářského růstu a konkurenceschopnosti. Nástroje na podporu růstu produktivity souvisí s digitalizací společnosti, růstem podniků a hospodářskou soutěží v oblasti služeb. I když velké rakouské podniky přijímají digitální technologie a obchodní modely dobrým tempem, menší rakouské podniky zde zaostávají. Digitalizace menších podniků, včetně mikropodniků, je obzvláště důležitá, neboť tyto podniky tvoří páteř rakouského hospodářství. Značný rozmach programu „KMU Digital“ dokládá, jak velké jsou mezi malými a středními podniky poptávka a zájem o poradenství v oblasti digitalizace. Pomohlo by prodloužení a rozšíření tohoto programu, jakož i další zaměření politiky na digitalizaci podniků v rámci celkové rakouské strategie digitalizace.

(18)Přetrvávají strukturální problémy pro zakládání a rozšiřování podniků v Rakousku, a zejména pro vysoce inovativní společnosti. Pokud jde o zaměstnanost v rychle rostoucích inovativních podnicích, Rakousko zaostává za srovnatelnými zeměmi EU. To poukazuje na potřebu zlepšit podmínky pro rozšiřování inovačních podniků, čemuž i nadále brání takové faktory, jako je prostředí rizikového kapitálu, které je méně rozvinuté a rozmanité než v zemích, jež jsou „vynikajícími inovátory“. Financování v pozdější fázi, například ve formě rizikového kapitálu a přístupu na veřejné kapitálové trhy, je pro rychle se rozvíjející podniky nedostatečné. Nově vytvořený segment malých a středních podniků na vídeňské burze cenných papírů představuje krok správným směrem. Rychle rostoucí podniky jsou klíčové pro šíření nových technologií a obchodních modelů, včetně digitálních dovedností, a tím i pro růst produktivity.

(19)V Rakousku existují významné překážky v přístupu k podnikatelským službám a regulovaným povoláním a omezující pravidla pro jejich výkon. Mezi tyto překážky patří zvláštní požadavky na podílnictví, široký rozsah vyhrazených činnost a mezidisciplinární omezení. Regulační překážky, zejména pokud jde o každodenní provoz obchodů, přispívají k relativně slabému rozvoji rakouského maloobchodního odvětví. Vysoká administrativní zátěž zůstává pro rakouské podniky naléhavým problémem. Důležitým nástrojem ke zlepšení podnikatelského prostředí je další úsilí o snížení zátěže a plánované zhodnocení rakouského zákona o živnostenském podnikání (Gewerbeordnung). Intenzivnější hospodářská soutěž v odvětví služeb by pomohla Rakousku vyřešit problémy s šířením digitálních technologií a obchodních modelů.

(20)K řešení některých nedostatků, které jsou uvedeny v doporučeních, zejména v oblastech, které jsou zahrnuty do přílohy D zprávy o Rakousku, by mohlo přispět programování fondů EU na období 2021–2027. Rakousko by tedy mohlo fondy optimálně využít ve vztahu k určeným odvětvím a s ohledem na regionální rozdíly.

(21)V kontextu evropského semestru 2019 provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Rakouska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Rakousku pro rok 2019. Posoudila také program stability z roku 2019 a národní program reforem na rok 2019, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Rakousku adresována v předchozích letech. Zohlednila nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Rakousku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny Unie. To odráží potřebu posílit celkovou správu ekonomických záležitostí v Unii tím, že do rozhodování členských států bude v budoucnu poskytnut vstup z úrovně Unie.

(22)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2019 a dospěla ke stanovisku, že Rakousko zřejmě Pakt o stabilitě a růstu dodrží,

DOPORUČUJE Rakousku v letech 2019 a 2020: