V roce 2016 Komise obdržela šest žádostí o finanční příspěvek z Fondu solidarity, a to od Řecka (zemětřesení na Lefkadě), Spojeného království (povodně), Německa (povodně v Dolním Bavorsku), Kypru (sucho a požáry), Portugalska (požáry na Madeiře) a Itálie (zemětřesení). Série zemětřesení v italských Apeninách v období od srpna 2016 do ledna 2017 představuje pro Fond solidarity největší přírodní katastrofu.

V období od října 2015 do června 2016 se Kypr potýkal s velmi nízkou úrovní srážek a opakovanými vlnami veder. Výsledné sucho vedlo k neúrodě, lesním požárům a požárům porostů a nedostatku vody. Nedostatek vody měl závažný dopad na zemědělství, domácnosti a životní prostředí. V rozsáhlých částech okresů Nicosia, Larnaca a Famagusta byla zcela zničena úroda plodin závislých na dešťových srážkách (jako je ječmen, pšenice a další nezavlažované pícniny). Přítok do vodních nádrží byl významně snížen, zejména u nádrže Kouris, která je hlavním zdrojem pro úpravny vody a zavlažování. V polovině června na Kypru v důsledku vlny veder vypukly dva rozsáhlé lesní požáry. První ve vesnici Argaka spálil oblast o rozloze 763 ha státního lesa Pafos. Druhý v údolí Solea spálil oblast o rozloze 1 897 ha, z toho většina je součástí státního lesa Adelfoi.

V období od května do června 2016 Německo postihly nezvykle vydatné srážky, které vedly k rozvodnění vodních toků a zaplavení několika vesnic, zejména v regionu Niederbayern (Dolní Bavorsko). Nejhůře zasaženým okresem byl Rottal-Inn v Dolním Bavorsku. Dne 1. června bylo téměř zcela zničeno město Simbach am Inn. Jen v okrese Rottal-Inn byla zaplavena oblast o rozloze zhruba 430 km2 a přibližně 5 000 domů. V Dolním Bavorsku povodně zasáhly celkem více než 47 000 lidí a sedm lidí zemřelo. Katastrofa poničila veřejnou infrastrukturu, soukromé domy a podniky.

2)Španělsko, zemětřesení v městě Lorca v roce 2011: Finanční příspěvek z Fondu solidarity činil 21,071 milionu EUR. Španělsko požádalo o prodloužení lhůty pro předložení zprávy o provádění a zdůvodnění oprávněnosti. Komise obdržela zprávu o provádění a podklady v červenci 2014. Na základě informací uvedených ve zdůvodnění oprávněnosti byly způsobilé výdaje v rámci Fondu solidarity o 364 473,17 EUR nižší než vyplacený finanční příspěvek. Komise zajistila navrácení této částky v červnu 2016.

3)Chorvatsko, povodně v roce 2012: Finanční příspěvek z Fondu solidarity činil 286 587 EUR. Zpráva o provádění a zdůvodnění oprávněnosti byly předloženy v červnu 2015. Na žádost Komise předložilo Chorvatsko doplňující informace; zásah byl poté uzavřen v červenci 2016.

4)Rakousko, povodně v roce 2013: Finanční příspěvek z Fondu solidarity činil 21,662 milionu EUR. V srpnu 2015 Rakousko předložilo zprávu o provádění a zdůvodnění oprávněnosti. Komise dospěla k závěru, že zpráva je úplná a splňuje požadavky nařízení, a proto mohla v srpnu 2016 zásah uzavřít.

V roce 2016 Komise též obdržela tři zprávy o provádění a zdůvodnění oprávněnosti od Rumunska v souvislosti se suchem a požáry v roce 2012, od Německa v souvislosti s povodněmi v roce 2013 a od České republiky v souvislosti s povodněmi v roce 2013. Postup uzavření u těchto zásahů stále probíhá.

5.Závěry

Počet nových žádostí o pomoc z Fondu solidarity předložených Komisi v roce 2016 byl omezený, přičemž dvě žádosti se týkaly katastrof, k nimž došlo již v listopadu a prosinci 2015 (zemětřesení na ostrově Lefkada a povodně ve Spojeném království). To podle všeho znovu potvrzuje, že přepracování a vyjasnění kritérií pro regionální katastrofy v nařízení ve znění z roku 2014 přináší očekávané výsledky, zejména v tom smyslu, že již nejsou podávány jednoznačně nezpůsobilé žádosti.

V srpnu a říjnu však Itálii opět zasáhla ničivá zemětřesení, která se společně s dalšími závažnými otřesy v lednu 2017 stala doposud největší katastrofou, kterou se Fond solidarity od svého založení v roce 2002 zabýval. Škody se vyšplhaly na 22 miliard EUR, což je téměř dvojnásobek druhého největšího případu, zemětřesení v oblasti Emilia-Romagna v roce 2012. Uvedené události potvrzují vzorec, který byl zjištěn již dříve: přestože povodně představují zdaleka největší procento katastrof, které se stávají předmětem žádostí o pomoc z Fondu solidarity (zhruba dvě třetiny všech případů), zemětřesení patří k těm nejvíce ojedinělým, ale zdaleka nejničivějším a nejnákladnějším, nemluvě o dani, kterou si vybírají na lidech z hlediska počtu mrtvých, zraněných nebo dlouhodobě vysídlených.

Malý počet žádostí obdržených v roce 2016 a skutečnost, že žádost týkající se zemětřesení v Itálii byla dokončena až v roce 2017, byl z rozpočtového hlediska šťastnou shodou okolností. Prostředky uvolněné v roce 2016 byly vyplaceny z nevyužité části ročního přídělu na rok 2015, která byla přenesena do roku 2016. Příděl na rok 2016 tak zůstal nedotčený a byl přenesen do roku 2017, díky čemuž bylo možné v roce 2017 uvolnit pro Itálii dosud největší příspěvek z Fondu solidarity. Uvedený scénář ukazuje, že možnost přenášet nevyčerpané prostředky z jednoho roku do dalšího je velice užitečná v zájmu zachování provozuschopnosti Fondu solidarity z rozpočtového hlediska, i přes snížení ročního přídělu fondu v souladu s víceletým finančním rámcem na období 2014–2020 z 1 miliardy EUR v běžných cenách na 500 milionů EUR v cenách z roku 2011. Bude důležité tuto flexibilitu zachovat i po roce 2020. Události z roku 2016 však také ukazují, že finanční základna Fondu solidarity je poněkud malá a mohly by snadno nastat potíže, pokud by v relativně krátké době došlo k několika závažným katastrofám, zejména když nebylo možné z předchozího roku převést větší částky. V takovém případě by mohlo být obtížné zachovat stanovené míry podpory, čímž by byla porušena zásada spravedlivého zacházení.

Možnost vyplácet zálohy zavedená v přepracovaném znění nařízení z roku 2014 se ukázala jako velmi užitečná. Přestože o zálohu nepožádaly všechny země, které podaly žádost, Komise byla schopna vyplatit požadované zálohy ve všech případech kromě jednoho do jednoho měsíce od předložení kompletní dokumentace žádosti. Bylo by vhodné zamyslet se nad tím, zda by zvýšení záloh nad současných 10 % očekávaného finančního příspěvku z Fondu solidarity (nejvýše však 30 milionů EUR) nebylo schůdným řešením, jak zlepšit schopnost Fondu solidarity reagovat, jelikož kompletní mobilizace fondu prostřednictvím rozpočtového řízení stále vyžaduje mnoho měsíců.