18.

poukazuje na to, že je třeba určit úzce provázané činnosti zaměřené na vyřešení současných problémů a na řešení budoucích problémů v sektorech, které již byly zahrnuty do plánování EU, a uvědomit si, která z následujících rozhodnutí by měla v souladu se zásadou subsidiarity spadat do systému místní evropské demokracie: a) dosažení maximální energetické účinnosti nových budov a modernizace budov stávajících; b) zachování a podpora vzorů výstavby typických pro horské regiony a venkovské oblasti a vypracování územních plánů a plánů v oblasti přírodních zdrojů, jež by umožnily rozvoj měst neslučitelný se spekulacemi s půdou. Tím se zabrání degradaci krajiny, ekosystémů, přírodních stanovišť a v současnosti chráněných území a rovněž znečišťování vodních zdrojů a půdy a podpoří se rozvoj zodpovědného cestovního ruchu a v konečném důsledku i udržení obyvatelstva v horských regionech; c) zavedení energie z obnovitelných zdrojů podle charakteristik území (solární tepelná a solární fotovoltaická, větrná, vodní, z biomasy) až pokud možno do dosažení energetické soběstačnosti. Nutnost vypracovat integrované regionální energetické plány a spravovat přečerpávací vodní nádrže v závislosti na zásobách fotovoltaické elektřiny; d) prosazování energetických auditů v místním a regionálním měřítku; e) omezení toků energie a materiálu v místních společenstvích při zachování životní úrovně (např. projekt Společnost na 2000 W Švýcarského federálního technologického institutu v Curychu); f) omezení vzniku odpadů a maximální recyklovatelnost, pobídky k domácímu kompostování organických odpadů; g) obnovení místních potravinových řetězců: kvalitní zemědělství a chov zvířat s cílem podpořit v prvé řadě místní spotřebu a obchod pro turisty. Výslovná podpora konzervačního zemědělství (při němž se půda neobdělává nebo se obdělává minimálně) a ekologického zemědělství a chovu hospodářských zvířat; h) lesní hospodářství regulované podle získávání biomasy ze dřeva pro energetické a stavební účely a zohledňující potřeby vyplývající ze změny klimatu. Určování velikosti zařízení na výrobu tepla z biomasy tak, aby nebyla překročena její roční produkce v lesích. Zachování ochranných lesů. Podpora udržitelného lesnictví za účelem produkce dřeva a biomasy jakožto ekonomického zdroje těchto oblastí; i) radikální omezení záboru půdy pro stavební a infrastrukturní účely; j) omezení potřeb mobility prostřednictvím posílení informačních sítí a IKT, elektronických služeb a práce na dálku (umožňujících rovněž opětovné osídlování opuštěných horských oblastí a větší využívání pro účely cestovního ruchu); k) podpora udržitelného cestovního ruchu šetrného k životnímu prostředí. Zřízení evropského střediska pro sledování cestovního ruchu. Rozvoj agroturismu; l) podpora zelené ekonomiky a inovací v horských oblastech: energetika, elektronika, systémy kontroly a monitorování, vědecký výzkum a střediska vysokoškolského vzdělávání; m) vzdělávání a kultura: Informování veřejnosti o naléhavosti otázky změny klimatu má klíčový význam pro uplatňování vhodných politik v oblasti změny klimatu a pro strategii přizpůsobování. Proto by se mělo podporovat šíření environmentálních témat v učebních plánech a informačních akcích pro veřejnost, jako je např. zřízení regionálních „kontaktních míst pro přizpůsobení změně klimatu“, aby bylo možné vypracovat strategie uzpůsobené místním podmínkám a informovat občany. Příklad: australské Victorian Centre for Climate Change Adaptation Research (VCCCAR – www.vcccar.org.au) uplatňuje v místních podmínkách celostátní politiku, kterou pro Austrálii vypracoval National Climate Change Adaptation Research Facility (NCCARF – www.nccarf.edu.au); n) programy civilní ochrany a prevence klimatických hrozeb prostřednictvím infrastruktury, systémů hydrometeorologických předpovědí a varování, rychlé výměny informací s veřejností, cvičení v oblasti prevence škod a záchrany osob;