SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných zařízení z provozu a na nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem /* COM/2013/0121 final */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných zařízení z provozu a na nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem OBSAH 1........... ÚVOD........................................................................................................................... 4 1.1........ SOUVISLOSTI............................................................................................................. 4 1.2........ METODIKA................................................................................................................. 4 2........... SOUČASNÉ POSTUPY FINANCOVÁNÍ Z HLEDISKA DOPORUČENÍ KOMISE 6 2.1........ VYŘAZOVÁNÍ JADERNÝCH ZAŘÍZENÍ Z PROVOZU........................................... 6 2.1.1..... Vyřazování z provozu a nakládání s odpadem.................................................................. 6 2.1.2..... Zásada „znečišťovatel platí“............................................................................................ 6 2.1.3..... Úplnost finančních zdrojů (včetně nakládání s odpadem).................................................. 6 2.2........ INSTITUCIONÁLNÍ A PROCEDURÁLNÍ HLEDISKA............................................. 7 2.2.1..... Článek 41 Smlouvy o ESAE: návrh režimu financování vyřazování z provozu.................... 7 2.2.2..... Vnitrostátní subjekt......................................................................................................... 7 2.3........ FONDY PRO VYŘAZOVÁNÍ ZAŘÍZENÍ Z PROVOZU............................................ 8 2.3.1..... Přiměřenost a původ prostředků fondu............................................................................ 8 2.3.2..... Druh fondu, kontrola použití a přezkum........................................................................... 8 2.3.3..... Nová jaderná zařízení..................................................................................................... 9 2.4........ ODHAD NÁKLADŮ NA VYŘAZOVÁNÍ Z PROVOZU............................................ 9 2.4.1..... Oddělené výpočty nákladů pro technické vyřazování z provozu a nakládání s odpadem.... 9 2.4.2..... Výpočty nákladů a přiměřenost..................................................................................... 10 2.4.3..... Odhady nákladů pro konkrétní lokality.......................................................................... 10 2.5........ POUŽITÍ FONDŮ PRO VYŘAZOVÁNÍ ZAŘÍZENÍ Z PROVOZU.......................... 10 2.5.1..... Použití pro zamýšlený účel a transparentnost.................................................................. 10 2.5.2..... Zabezpečený rizikový profil........................................................................................... 10 2.5.3..... Nedostatečná správa fondu........................................................................................... 11 2.5.4..... Nekomerční jaderná zařízení......................................................................................... 11 3........... ZÁVĚRY A VÝHLED DO BUDOUCNOSTI............................................................. 12 1. ÚVOD 1.1. SOUVISLOSTI V říjnu 2004 Komise předložila Evropskému parlamentu svou první zprávu o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných elektráren z provozu[1]. Zpráva z roku 2004 měla obecně pozitivní ohlas a Evropský parlament na ni navázal zprávou z vlastního podnětu[2]. V této zprávě bylo uznáno, že vyřazování z provozu představuje složité téma a že pro pochopení mechanismů financování jednotlivých členských států je třeba podrobnějšího posouzení. V roce 2006 pak Komise na základě rozsáhlých konzultací s odborníky z členských států a s využitím vlastních odborných znalostí z této oblasti přijala doporučení[3] týkající se prostředků určených na vyřazování z provozu. V prosinci 2007 předložila Evropskému parlamentu a Radě svou druhou zprávu[4], která porovnává postupy financování používané jak provozovateli jaderných zařízení, tak členskými státy s kritérii uvedenými v doporučení Komise. Jedním ze závěrů druhé zprávy bylo, že od členských států je třeba získat podrobnější a lépe strukturované informace. Výsledkem tohoto procesu byly pokyny a dotazník, které tvoří základ této zprávy, jak je uvedeno v následující kapitole. Tato zpráva ještě neanalyzuje důsledky směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, která stanovila rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem[5], ale stejně jako v minulosti se zakládá na práci týkající se provádění uvedeného doporučení, jež neustále probíhá v členských státech a v Komisi, zejména v rámci skupiny pro financování vyřazování z provozu. Cílem této zprávy je předložit komplexní přehled o situaci v členských státech. Zejména zkoumá pokrok ve sbližování vnitrostátních režimů financování vyřazování z provozu a nakládání s odpady s doporučením Komise. 1.2. METODIKA Komise v roce 2004 vytvořila ad hoc skupinu odborníků nazvanou Skupina pro financování vyřazování z provozu (skupina DFG). Skupina DFG byla formálně zřízena v doporučení z roku 2006 a jejím úkolem je pomáhat Evropské komisi: · rozšiřovat povědomí o politikách a strategiích vyřazování z provozu a o souvisejících úkolech a činnostech; · poskytovat aktuální informace o odhadech nákladů na vyřazování z provozu a správě finančních prostředků/rezerv; · nalézat nové možnosti další spolupráce a harmonizace na evropské úrovni. Skupina DFG je jediným subjektem EU, v jehož rámci se členské státy a Komise scházejí ke společným úvahám a diskuzím o otázkách financování vyřazování z provozu. Proto nebyly ani v rámci ENSREG (Skupina evropských dozorných orgánů pro jadernou bezpečnost), ani v rámci ENEF (Evropské jaderné fórum) vytvořeny podskupiny, jež by se zabývaly výlučně financováním vyřazování z provozu. V závěrech druhé zprávy bylo zdůrazněno, že by bylo vhodné zkoumat, jaké výhody by mohla EU přinést harmonizace metodik pro financování vyřazování z provozu, při níž by zohlednily rozdíly ve strategiích členských států. Odborníci z členských států ve skupině DFG společně s Komisí vypracovali pokyny, jež se podrobně zabývají různými aspekty financování vyřazování z provozu, aby bylo možné doporučení Komise z roku 20063 o financování vyřazování z provozu chápat jednotně. Na základě těchto pokynů sestavila skupina DFG a Komise pro členské státy dotazník. Dotazníky byly zaslány všem členským státům v září 2010 a většina členských států vrátila vyplněné dokumenty během prvních měsíců roku 2011. Zjištění byla poprvé diskutována na zasedání skupiny DFG pro rok 2011 dne 16. března 2011. Sběr odpovědí v průběhu roku 2011 pokračoval. Některé členské státy byly jednotlivě požádány, aby vyjasnily nebo doplnily některé údaje, které byly považovány za nejasné nebo zcela chyběly. Na zasedání skupiny DFG dne 12. března 2012 se podrobně diskutovalo o první předloze pracovního dokumentu útvarů Komise. Většina zemí, které se zasedání zúčastnily, poskytla k předloze dokumentu aktualizace, opravy a doplnění, zejména v kapitole, která popisuje systémy financování vyřazování z provozu zavedené v dotčených zemích. V následujícím oddíle jsou části doporučení z roku 2006 a části pokynů porovnávány se stavem financování vyřazování z provozu v členských státech, jenž vyplývá z odpovědí na dotazník a následně doplněných informací. Číslované body sledují strukturu doporučení z roku 2006 a shrnují informace o hlavních ustanoveních doporučení získané od členských států během uvedeného průzkumu. 2. SOUČASNÉ POSTUPY FINANCOVÁNÍ Z HLEDISKA DOPORUČENÍ KOMISE 2.1. VYŘAZOVÁNÍ JADERNÝCH ZAŘÍZENÍ Z PROVOZU 2.1.1. Vyřazování z provozu a nakládání s odpadem Všechny členské státy souhlasí se zásadou, že jaderná zařízení by po trvalé odstávce měla být vyřazena z provozu a mělo by být náležitě řešeno nakládání s odpadem. Přitom se značně liší způsoby, kterými toho hodlají dosáhnout. Některé členské státy volí okamžité vyřazení z provozu, zatímco jiné k vyřazení z provozu přistupují později po uplynutí počátečního období, kdy je zařízení pod bezpečným krytem. Pokud jde o konečný stav lokality, mají některé státy za cíl uvést lokalitu zpět do přírodního stavu, jiné státy plánují ponechat ji jako průmyslový pozemek pro další využití. Protože přeměna pozemku do přírodního stavu je dražší, vyžaduje, aby byly během doby životnosti zařízení shromážděny větší zdroje. Podle doporučení Komise z roku 2006 by každé jaderné zařízení mělo mít strategii vyřazování z provozu, jež je v souladu s politikou vyřazování z provozu. Ve většině členských států existují oba plány. V některých členských státech jsou strategie a plán v zásadě stanoveny, ještě však zbývá upřesnit podrobnosti. Pouze podrobné plánování může zajistit, že budou shromážděny odpovídající prostředky. 2.1.2. Zásada „znečišťovatel platí“ Všechny členské státy se zásadou „znečišťovatel platí“ souhlasí. V členských státech, kde provoz jaderných zařízení probíhá na komerčním základě, byly vytvořeny komplexní systémy, které stanoví, že držitel povolení musí dostatečné finanční prostředky nashromáždit před koncem životnosti zařízení, aby bylo zajištěno, že je bude mít k dispozici, až je bude potřebovat k vyřazení svých zařízení z provozu. Pro každé jaderné zařízení musí být jednotlivé povinnosti jasně určeny. Ve všech členských státech je jasné, že držitel povolení nese odpovědnost, a je také jasně určeno, kdo je držitelem povolení. Od poslední zprávy o financování vyřazování z provozu byl zaznamenán při provádění tohoto doporučení značný pokrok. V současnosti tak existuje společná dohoda ohledně cílů, což Komisi umožní, aby se v budoucnosti režimy financování zabývala podrobněji. Několik příkladů osvědčených postupů z nedávné doby: · V Nizozemsku byla při poslední revizi zákona o jaderné energii, která je v platnosti od dubna 2011, zavedena jasná zákonná povinnost zřídit fond pro vyřazování zařízení z provozu, aby bylo možno náklady na vyřazování z provozu plně pokrýt. I když se již v minulosti zásada „znečišťovatel platí“ chápala jako platná a fondy byly zřizovány na dobrovolném základě, existuje nyní v tomto směru jednoznačný právní závazek. · Ve Francii, kde byly takové právní předpisy přijaty v roce 2006, v současnosti existují konkrétní plány na vytvoření fondu pro vyřazování státem financovaných výzkumných zařízení z provozu. · Ve Španělsku se díky nedávným změnám v zákoně financování vyřazování z provozu dále přesunulo od obecných poplatků k příspěvkům držitelů povolení. 2.1.3. Úplnost finančních zdrojů (včetně nakládání s odpadem) Náklady spojené s nakládáním s odpadem musí být rovněž považovány za součást vyřazování z provozu. Lze konstatovat, že tuto problematiku řeší všechny členské státy, avšak v EU existují rozličné výpočty. Zejména v členských státech s významnými komerčními jadernými programy jsou zavedeny důvěryhodné, spolehlivé metody výpočtu, které zahrnují všechny aspekty vyřazování z provozu. To samé v zásadě platí i pro náklady související s nakládáním s jaderným odpadem, i když zde existuje větší nejistota vzhledem k tomu, že většina zemí se nachází v počátečním stádiu příprav, pokud jde o konečné zneškodňování odpadu. Některé členské státy vytvořily oddělené režimy financování jednak pro vyřazování zařízení z provozu, a jednak pro nakládání s odpadem. 2.2. INSTITUCIONÁLNÍ A PROCEDURÁLNÍ HLEDISKA 2.2.1. Článek 41 Smlouvy o ESAE: návrh režimu financování vyřazování z provozu Zásada oznamování režimů financování vyřazování z provozu v rámci oznamovacího postupu podle článku 41 Smlouvy o ESAE byla v nejnovějších oznámeních Komisi všeobecně respektována. Oznámení však ne vždy obsahovala plně rozvinutý režim financování vyřazování z provozu zapracovaný do právních předpisů. K tomu by byl potřeba popis investičních projektů a plánovaných režimů financování vyřazování z provozu (výše, plán na vytvoření aktiv fondu, způsoby správy fondu…). U všech budoucích oznámení podle článku 41 se takový podrobný popis očekává, alespoň v podobě návrhu právního předpisu. Bylo by pak možné konzultovat ohledně návrhu skupinu DFG. Doporučení na skupinu DFG výslovně odkazuje a přiděluje jí jistou úlohu. Poskytuje základ pro práci skupiny. Mandát a kritéria, na jejichž základě by měla skupina DFG vydávat své stanovisko, musí být v rámci skupiny DFG upřesněny a zakládat se na návrhu Komise. 2.2.2. Vnitrostátní subjekt Aby mohl vnitrostátní subjekt plnit své funkce, měl by mít jak odborné, tak finanční znalosti. Vnitrostátní subjekty s odbornými znalostmi existují ve většině členských států. Ve složitějších případech byly vytvořeny specializované organizace, které byly pověřeny nezávislou kontrolou fondu. V jiných členských státech vykonává funkce vnitrostátního subjektu příslušné ministerstvo nebo vysoce specializovaní nezávislí auditoři. V některých případech by bylo možné lépe vyjasnit stupeň nezávislosti na provozovateli, stejně jako otázku, kdo kontrolní funkce nezávisle na fondu skutečně provádí. Obecně by se otázkou nezávislosti vnitrostátního subjektu v budoucnu měla dále zabývat skupina DFG a tato otázka by měla být rovněž rozpracována v příštích zprávách. Všechny vnitrostátní subjekty mají pravomoc prosazovat nápravná opatření, zejména v případě nedostatku zdrojů. Držitelé povolení mají obecně povinnost dorovnávat nedostatečné finanční prostředky zjištěné vnitrostátním subjektem. Všechny vnitrostátní subjekty provádí pravidelné kontroly odhadů nákladů na vyřazování zařízení z provozu. Kontroly se provádějí alespoň jednou za pět let a v mnoha případech jsou častější. Vnitrostátní subjekt hraje důležitou úlohu při přezkumu přiměřenosti fondu a úrovně závazků spojených s vyřazováním z provozu. Pokud by se náklady na vyřazení v době, kdy je zařízení v provozu, zvýšily, nese provozovatel za tyto zvýšené náklady odpovědnost a měl by odpovídajícím způsobem navýšit prostředky fondu. Členské státy se touto otázkou již velmi vážně zabývají. K posílení důvěry se doporučuje, aby vnitrostátní subjekty hrály v této oblasti ještě významnější roli (např. vyšší četnost přezkumu nebo rychlejší provádění nápravných opatření). 2.3. FONDY PRO VYŘAZOVÁNÍ ZAŘÍZENÍ Z PROVOZU 2.3.1. Přiměřenost a původ prostředků fondu Systémy ve všech členských státech s komerčním provozem jaderných zařízení jsou založeny na modelu, v němž se příslušné fondy pro vyřazování z provozu zřizují na základě příjmů získaných z činností během doby životnosti zařízení. Obecně se zatím jeví, že prostředky jsou shromažďovány dostatečným tempem. Většina členských států s komerčními jadernými programy shromáždila značné prostředky a některé se dokonce téměř blíží potřebným plánovaným částkám. K situacím, kdy získané částky v poměru k celkové potřebné částce nedosahují výše, jež byla plánována v tomto stádiu životnosti zařízení, někdy dochází v důsledku probíhajících jednání o prodlužování životnosti. I když se očekává, že životnost bude prodloužena, nemělo by to vést k ochabnutí úsilí při shromažďování potřebných prostředků. Časový rámec pro vytváření fondů se obvykle vztahuje na celé očekávané období provozu zařízení. Kratší časové rámce nejsou vyloučeny a představují způsob ochrany proti nepředvídaným událostem, jako je například předčasné ukončení provozu. V případě předčasného ukončení z důvodu politického rozhodnutí je za pokrytí výsledného deficitu ve fondu obecně odpovědná vláda. V případě nehody se uplatní mezinárodní režim odpovědnosti založený na příslušných mezinárodních úmluvách. V některých členských státech existují z historických důvodů výjimky z pravidla, že finanční prostředky ve fondu musí být shromažďovány z příjmů získaných z provozu jaderného zařízení. Může to být způsobeno předčasným odstavením (referendum po havárii v Černobylu), úpadkem provozovatele nebo tím, že fondy před přistoupením k EU nebyly zavedeny. I tam, kde Evropská unie vytvořila systém fondů, z nichž je vyřazení dotčených zařízení z provozu podporováno, za shromažďování finančních prostředků pro vyřazování zařízení z provozu a nakládání s odpadem však konečnou odpovědnost nese držitel povolení a příslušný stát. Nedostačují-li finanční prostředky k pokrytí celkových nákladů na vyřazování z provozu, bude v tomto ohledu třeba vyvinout další úsilí. Kromě zmíněných historických případů musí být pro všechna ostatní jaderná zařízení režim financování plně v souladu s doporučením a směrnicí 2011/70/Euratom pro nakládání s odpadem. Program vyřazování jaderných zařízení z provozu, které jsou majetkem Evropské komise v rámci Smlouvy o Euratomu (jaderná zařízení Společného výzkumného střediska), podléhá pravidelným zvláštním oznámením Parlamentu a Radě. Fondy pro vyřazování zařízení z provozu spravuje Společné výzkumné středisko na základě víceletého plánu schváleného rozpočtovým orgánem. Příklad osvědčeného postupu: · Finsko a Švédsko lze uvést jako příklady zemí, jež doposud shromáždily do vyčleněného fondu přiměřené částky. 2.3.2. Druh fondu, kontrola použití a přezkum Modely, jež členské státy přijaly, se dělí na následující základní druhy: · vyčleněný vnitřní fond, který provozovatel zařízení spravuje jako samostatný rozpočet, z něhož se může čerpat pouze pro účely vyřazování z provozu a nakládání s odpadem a který je pod dohledem vnitrostátního subjektu. Fondy tohoto typu existují například ve Francii, Belgii a České republice; · vyčleněný vnější fond, který není spravován provozovatelem zařízení. Takové fondy existují ve Finsku a Švédsku, kde jsou nezávislé na státním rozpočtu, a v Maďarsku, Rumunsku, na Slovensku a v Bulharsku, kde jsou však tyto fondy jistým způsobem součástí státního rozpočtu; · nevyčleněné vnitřní fondy existují v Německu, kde obchodní zákon vyžaduje, aby si společnosti provozující jaderné elektrárny pro náklady na budoucí vyřazování z provozu a nakládání s odpadem ve svých rozvahách vytvořily značné rezervy. Doporučuje se varianta vyčleněného fondu, nicméně bezpečným systémem může být rovněž vytvoření dobře kontrolovaných nevyčleněných fondů. Jsou-li finanční prostředky shromážděné ve vyčleněných fondech zapůjčeny zpět držiteli povolení, je nezbytná vyšší míra kontroly ze strany nezávislého orgánu. Pro účely přezkumu musí být vnitrostátní subjekt zcela nezávislý na provozovateli a mít nezbytnou autoritu, aby se zajistilo, že případná navrhovaná nápravná opatření budou provedena. O takové autoritě je možné pochybovat, jestliže zástupci držitele povolení mají právo jmenovat zástupce do rady vnitrostátního subjektu, jako je tomu v některých členských státech. 2.3.3. Nová jaderná zařízení Členské státy bez stávajícího a plně funkčního režimu financování, které plánují výstavbu nových jaderných zařízení, a zejména nových jaderných elektráren, by měly dříve, než učiní rozhodnutí o investici, zavést právní předpisy, kterými by vytvořily solidní režim financování vyřazování z provozu. Nejnovější příklady nových finančních režimů: · Ve Spojeném království bude pro budoucí stavby vytvořen vyčleněný vnější fond. · V Litvě, kde se rozhodli v blízkosti bývalé jaderné elektrárny vybudovat elektrárnu novou, se na režimu financování v současné době pracuje. · Polsko nedávno přijalo právní předpisy o režimech financování vyřazování z provozu, a to se značným předstihem před očekávaným rozhodnutím o výstavbě plánované jaderné elektrárny (plánovaných jaderných elektráren). 2.4. ODHAD NÁKLADŮ NA VYŘAZOVÁNÍ Z PROVOZU 2.4.1. Oddělené výpočty nákladů pro technické vyřazování z provozu a nakládání s odpadem Zásada oddělených výpočtů nákladů na vyřazení zařízení z provozu a nakládání s odpadem je přijímána ve všech členských státech, z nichž některé vytvořily pro vyřazování z provozu a nakládání s odpadem obecné, vyčleněné, ale oddělené fondy. Výpočty nákladů spojených s nakládáním s odpadem často vykazují vyšší stupeň nejistoty než výpočty nákladů pro vyřazování z provozu, a to proto, že plánování konečných úložišť je ještě v raném stadiu. Provedení směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, která stanovila rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem[6], do vnitrostátního práva bude znamenat ve finančním plánování nákladů spojených s nakládáním s odpadem významný pokrok. 2.4.2. Výpočty nákladů a přiměřenost Jak je uvedeno výše, s cílem pomoci s metodikou odhadu nákladů Komise společně s Agenturou pro jadernou energii (NEA) vypracovala a navrhla „žlutou knihu“ obsahující metodiku pro výpočet nákladů na vyřazování z provozu. I když se tato metodika pro výpočet nebo srovnání s referenčními ukazateli důrazně doporučuje, nejedná se o povinný postup. V některých zemích by však mohla sloužit jako vzor k vylepšení tamních metodik. Před nedávnem byla „žlutá kniha“ aktualizována a nahrazena „Mezinárodní strukturou pro náklady spojené s vyřazováním z provozu“, kterou vydala Agentura pro jadernou energii OECD v roce 2012 (NEA č. 7088). Dosud neexistuje rovnocenný způsob hodnocení nákladů spojených s jaderným odpadem. Zda vnitrostátní subjekt přezkoumává veškeré odhady nákladů, což by správně měl, není ve všech členských státech zřejmé. Komise bude i nadále situaci sledovat. 2.4.3. Odhady nákladů pro konkrétní lokality Co se týče pojmu „konkrétní lokalita“, měly by být v zájmu přesnosti a transparentnosti náklady pro jaderné lokality s více bloky rozčleněny podle jednotlivých bloků. Tam, kde je to vhodné, lze rovněž použít přístup k nákladům založený na „skupinovém nasazení“ (výstavba většího počtu reaktorů podobné konstrukce). V členských státech se obecně projevuje tendence k přechodu od obecných odhadů nákladů k odhadům pro konkrétní lokality. Většina členských států již toto kritérium zcela splňuje, což je velmi pozitivní vývoj. 2.5. POUŽITÍ FONDŮ PRO VYŘAZOVÁNÍ ZAŘÍZENÍ Z PROVOZU 2.5.1. Použití pro zamýšlený účel a transparentnost Fondy pro vyřazování zařízení z provozu by měly být použity pouze pro konkrétní účel, k němuž byly zřízeny a který je definován v plánu konečného vyřazení z provozu, a nikoli pro jiné účely. Vnitrostátní subjekt si během vyřazování z provozu uchovává důležitou funkci, jež spočívá ve sledování a přezkoumávání, že finanční prostředky jsou využívány správně. V tomto ohledu stále nejsou odpovědi na dotazník ani na následné žádosti o informace dostatečně podrobné. Pravděpodobnou příčinou bude to, že většina fondů ještě nedosáhla fáze vyplácení. Tuto záležitost bude v budoucnu třeba pečlivě sledovat. Příklady osvědčených postupů v tomto směru: · Ve Švédsku zveřejňuje národní fond každoročně na svých internetových stránkách velmi podrobnou zprávu obsahující všechny důležité informace ve švédštině a angličtině: http://www.karnavfallsfonden.se/. · Podobné informace rovněž obsahují stránky orgánu NDA ve Spojeném království (http://www.nda.gov.uk/). 2.5.2. Zabezpečený rizikový profil K dosažení zabezpečeného rizikového profilu by měla být upřednostňována aktiva s nízkým rizikem. Vysoce riziková aktiva se zcela nevylučují, ale je třeba u nich vystavení vůči riziku omezit. Strategie správy fondu by měla pod dohledem vnitrostátního subjektu mít za cíl pokrýt plně náklady na vyřazování z provozu a zajistit dostupnost prostředků v době, kdy je jich potřeba. Uspokojivé návratnosti kapitálu by mělo být dosaženo bez nadměrného rizika. V některých členských státech může fond půjčit nejvýše 75 % prostředků zpět provozovateli, který musí platit úrok stanovený vládou. V jiných státech musí fond vždy pokrýt diskontované rezervy a způsobilá aktiva jsou stanovena nařízením, ale provozovatelé se mohou na tomto základě volně rozhodovat. V jednom případě se na fond rovněž uplatňují omezení týkající se způsobilosti některých aktiv a fond musí usilovat za těchto podmínek o co nejvyšší výnos. V řadě členských států fond založila nebo spravuje státní pokladna. V těchto případech není z odpovědí v dotazníku zcela jasné, jak je kapitál investován. Mnoho členských států vyžaduje, aby fondy z velké části investovaly do vládních dluhopisů. Protože nedávné události na finančních trzích vážně zpochybnily absolutní bezpečnost státních dluhopisů, bude vhodné implicitní předpoklady stávajících právních předpisů v této oblasti upravit. Jako příklad osvědčeného postupu pro investice fondu lze zmínit Francii, kde existují velmi podrobná pravidla pro způsobilé třídy aktiv, jejichž přezkum právě probíhá. 2.5.3. Nedostatečná správa fondu V případě, že bude zjištěn schodek mezi hodnotou fondu a závazky spojenými s vyřazením z provozu, měla by být okamžitě určena nápravná opatření, která se provedou v krátkodobém výhledu. V této souvislosti je nanejvýš důležité, aby vnitrostátní subjekt prováděl každoročně přezkum získaných prostředků, stejně jako přezkum odhadů nákladů. Tato zásada je dobře zavedena ve všech členských státech, které se rozhodly vytvořit režim vnitřních fondů. Ve všech případech provádí vnitrostátní subjekt u tohoto základního požadavku pravidelné kontroly. 2.5.4. Nekomerční jaderná zařízení Zařízení, o něž se zde jedná, jsou obvykle státem vlastněná zařízení, například zdravotní nebo výzkumná střediska, zařízení na výrobu izotopů a urychlovače částic. Jelikož tato zařízení obvykle spadají do odpovědnosti státu, jejich vyřazení z provozu je hrazeno ze státního rozpočtu. I přesto by měl být vypracován plán konečného vyřazení z provozu podrobně uvádějící rozsah závazků a související náklady. Všechny členské státy, jež taková zařízení vlastní, již plány vyřazování z provozu vypracovaly nebo na nich pracují. 3. ZÁVĚRY A VÝHLED DO BUDOUCNOSTI Od předložení druhé zprávy o vyřazování jaderných zařízení z provozu v roce 2007 se právní prostředí v oblasti vyřazování jaderných zařízení z provozu a nakládání s odpadem výrazně změnilo z důvodu přijetí směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem[7]. Tato směrnice, jež má být provedena do vnitrostátního práva členských států do 23. srpna 2013, v článku 9 stanoví, že „členské státy zajistí, aby vnitrostátní rámec vyžadoval dostupnost přiměřených finančních zdrojů, budou-li potřeba pro provádění vnitrostátních programů uvedených v článku 11, zejména pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem, a to při řádném zohlednění odpovědnosti těch, kteří vyhořelé palivo a radioaktivní odpad vytvořili“. Tato zásada, která je rovněž uvedena v doporučení, je právně závazná a musí být provedena do vnitrostátního práva všech členských států. Vnitrostátní programy pro nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem budou muset zahrnovat všechny druhy odpadů a všechny fáze nakládání s odpadem od jeho vzniku po zneškodnění, jakož i dostatečně podrobný základ pro odhad dlouhodobých nákladů, z nichž budou vycházet, aby pro nakládání s odpady shromáždily přiměřené finanční prostředky. Povinnost zahrnout všechny fáze nakládání s odpadem – od vzniku po zneškodnění – znamená, že zde bude zahrnuta také velká část činností v rámci vyřazování z provozu. Vnitrostátní programy by měly poskytnout podrobný odhad nákladů na všechny kroky při nakládání s odpadem až po jeho zneškodnění včetně souvisejících činností, jako jsou výzkum a vývoj. Musí rovněž poskytnout informace o financování. Pokud by vnitrostátní program zohledňoval pouze dlouhodobé dočasné skladování, avšak nezohledňoval zneškodňování odpadu, ušetřená částka by mohla provozovateli umožnit posílit své postavení na trhu ve vztahu ke konkurentům z členských států, kde je financování zařízení na zneškodňování odpadu povinné. Taková situace by mohla být považována za zjevné narušení hospodářské soutěže. Některé odhady udávají potenciální výhodu ohledně nákladů v řádu 3,5–4,0 % předpokládaných celkových výrobních nákladů[8]. Směrnice rovněž obsahuje závazná pravidla pro režimy financování a transparentnost, což rovněž odráží některé základní zásady doporučení. V článku 10 týkajícím se transparentnosti je zakotveno informování veřejnosti a právo získat příležitost účinně se podílet na rozhodování. Článek 12 o vnitrostátních programech zahrnuje povinnost zavést posuzování nákladů a vnitrostátní režimy, jakož i politiku či proces transparentnosti. Zavedením povinnosti, aby členské státy své národní programy aktualizovaly a překládaly ke vzájemnému hodnocení, zvyšuje směrnice transparentnost a kvalitu mechanismů financování nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem a vyřazování jaderných zařízení z provozu. Směrnice o jaderné bezpečnosti 2009/71/Euratom[9] se vyřazování z provozu též dotýká, protože v její oblasti působnosti jsou zahrnuta všechna civilní jaderná zařízení provozovaná na základě povolení, včetně povolení k vyřazování jaderného zařízení z provozu. Jedná se o další, rozhodující krok směrem k závazným pravidlům pro vytváření přiměřených finančních zdrojů na vyřazování jaderných zařízení z provozu a nakládání s jaderným odpadem. Tvoří pevný základ společného právního rámce a důsledné kultury bezpečnosti v EU. Společně s doporučením Komise z roku 2006 stanoví rámec pro pokračující práci na dalším zlepšování situace ve všech členských státech, pokud jde o přiměřenost, dostupnost a bezpečnost finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných zařízení z provozu a nakládání s jaderným odpadem. I po úplném provedení směrnice o jaderném odpadu bude skupina DFG muset pokračovat ve spolupráci s Komisí na podpoře jednoznačného chápání politik a strategií vyřazování z provozu tím, že bude poskytovat aktuální znalosti o odhadech nákladů na vyřazování z provozu a správě fondů a že prozkoumá možnosti další spolupráce či dokonce harmonizace. Na zasedání skupiny DFG v březnu 2012 byly projednány i některé další záležitosti, jež by skupina v budoucnu mohla projednat: Podávání zpráv podle doporučení a směrnice o jaderném odpadu by mělo být sladěno. Po předložení první zprávy podle směrnice o jaderném odpadu bude nutné znovu zvážit podávání zpráv v rámci doporučení. Dalším významným bodem v této souvislosti budou úvahy o vztahu skupiny DFG ke směrnici o jaderném odpadu, rovněž v souvislosti s procesem provádění směrnice do vnitrostátního práva a vztahy s ENSREG a ENEF. Skupina DFG a Komise by měly společně vypracovat revidovaný mandát skupiny DFG. Důležitým bodem ke společné úvaze by mohlo být, jaké poučení je třeba si vzít z nedávných krizí bankovnictví a státních dluhů. Ve všech členských státech je zapotřebí reagovat na otřesy na finančních trzích, k nimž došlo během posledních několika let. Spolupráce v rámci skupiny DFG by mohla přispět k tomu, aby financování vyřazování jaderných zařízení z provozu bylo v budoucnu spolehlivější. [1] Zpráva o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování z provozu jaderných elektráren, KOM(2004) 719 v konečném znění 26.10.2004. [2] Usnesení Evropského parlamentu o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných elektráren z provozu (2005/2027(INI)), P6_TA-PROV(2005)0432. [3] Úř. věst. L 330, 28.11.2006. [4] KOM(2007) 794 v konečném znění ze dne 12.12.2007. http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0794:FIN:CS:PDF. [5] Úř. věst. L 199, 2.8.2011, s. 48, dále jen „směrnice o jaderném odpadu“. [6] Úř. věst. L 199, 2.8.2011, s. 48. [7] Úř. věst. L 199, 2.8.2011, s. 48. [8] PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE, průvodní dokument k revidovanému návrhu SMĚRNICE RADY (Euratom) o bezpečném nakládání s vyhořelým palivem a s radioaktivním odpadem, POSOUZENÍ DOPADŮ, KOM(2010) 618, kapitola 2.3.3. [9] Úř. věst. L 172, 2.7.2009, s. 218.