/* KOM/2011/0299 konecném znení - NLE 2011/0132 */ SMĚRNICE RADY kterou se mění směrnice Rady 1999/31/ES, pokud jde o specifická kritéria pro skladování kovové rtuti, která se považuje za odpad Návrh SMĚRNICE RADY kterou se mění směrnice Rady 1999/31/ES, pokud jde o specifická kritéria pro skladování kovové rtuti, která se považuje za odpad





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Ustanovení článku 2 nařízení (ES) č. 1102/2008[1] stanoví, že za odpad se považuje kovová rtuť ze čtyř hlavních zdrojů a odstraňuje se způsobem bezpečným pro lidské zdraví a životní prostředí. Podle článku 3 může být kovová (kapalná) rtuť odchylně od čl. 5 odst. 3 písm. a) směrnice 1999/31/ES[2] dočasně nebo trvale uložena v uzpůsobených solných dolech či hlubinných skalních masívech anebo dočasně skladována v nadzemních zařízeních určených k tomuto účelu. Podle čl. 4 odst. 3 se požadavky na taková skladovací zařízení a kritéria pro přijímání kovové rtuti přijmou postupem projednávání ve výboru podle článku 16 směrnice 1999/31/ES v podobě změn příloh I, II a III uvedené směrnice. Povinnost skladování (jakož i zákaz vývozu podle článku 1 nařízení) vstoupila v platnost dne 15. března 2011. S cílem připravit vhodný návrh kritérií skladování zadala Komise (GŘ pro životní prostředí) studii týkající se požadavků na zařízení a přijímacích kritérií pro odstraňování kovové rtuti („Requirements for facilities and acceptance criteria for the disposal of metallic mercury“), kterou provedla společnost BiPRO GmbH. Závěrečná zpráva byla zpřístupněna v dubnu 2010[3]. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN Na základě výsledků této studie, ale i dalších zdrojů Komise vypracovala první předběžný návrh kritérií v podobě pracovního dokumentu, který v červnu 2010 předložila odborníkům z členských států, aby se k němu do 3. září 2010 vyjádřili. Během této konzultace se ukázalo, že pokud jde o trvalé uložení, je pro stanovení solidních a na znalostech založených požadavků pro trvalé skladování třeba další posouzení dlouhodobého chování kovové rtuti v podzemních úložištích. Komise nicméně v úzké spolupráci s odborníky z členských států pokračovala v přípravě kritérií pro dočasné skladování kovové rtuti. K otázce kritérií trvalého skladování se vrátí, jakmile bude mít k dispozici více poznatků. Zohlední přitom i informace od členských států, které mohou vybudovat skladovací kapacity a v nichž v současné době probíhá vnitrostátní posuzování bezpečnosti pro životní prostředí. Na základě připomínek získaných během prvního kola konzultací byl na neformální schůzce s odborníky v oblasti odpadů a rtuti dne 6. října 2010 projednán revidovaný pracovní dokument. Dokument s dalšími přijatými poznámkami a změnami byl dne 10. prosince 2010 předložen k projednání (bez hlasování) výboru pro přizpůsobování vědeckému a technickému pokroku, zřízenému směrnicí 1999/31/ES o skládkách odpadů. S přihlédnutím k výhradě přezkumu vznesené jedním členským státem a k poznámkám dvou dalších členských států, které mají být zahrnuty v pozměněném znění, souhlasily s dokumentem všechny přítomné strany. Komise přenesla obsah tohoto pracovního dokumentu s výše uvedenými změnami do legislativního dokumentu, předlohy směrnice Komise, kterou se mění směrnice Rady 1999/31/ES, pokud jde o specifická kritéria pro skladování kovové rtuti, která se považuje za odpad. Tuto předlohu směrnice předložila dne 11. února 2011 k hlasování písemným postupem (přejmenovanému) výboru pro přizpůsobování směrnic o odpadech vědeckotechnickému pokroku a jejich provádění, zřízenému podle článku 39 směrnice 2008/98/ES. Předloha obsahovala zmínku o srovnávacích tabulkách, které mají členské státy vypracovat. Vzhledem k tomu, že základní akt (směrnice o skládkách) takovou zmínku neobsahuje, nepovažovalo se za vhodné ji do pozměňovacího aktu zahrnout. Z toho důvodu byl dne 7. března 2011 v souvislosti s revidovaným zněním předlohy znovu zahájen písemný postup. Do konce třicetidenního období pro hlasování (dne 5. dubna 2011) nebyla dosažena kvalifikovaná většina (241 hlasů pro, 75 hlasů proti, 29 se hlasování zdrželo). Podle čl. 5a odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi předloží proto Komise návrh týkající se opatření, jež mají být přijata, Radě. 3. PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHU Podle návrhu bude do příloh I, II a III směrnice o skládkách přidán oddíl týkající se specifických požadavků na skladování kovové rtuti. Struktura směrnice a jejích příloh se tím nezmění. 2011/0132 (NLE) Návrh SMĚRNICE RADY kterou se mění směrnice Rady 1999/31/ES, pokud jde o specifická kritéria pro skladování kovové rtuti, která se považuje za odpad RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 191 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu se zvláštním legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Nařízení (ES) č. 1102/2008 stanoví, že odchylně od čl. 5 odst. 3 písm. a) směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů[4] může být kovová rtuť, která se považuje za odpad, ve vhodném obalu dočasně skladována déle než jeden rok nebo trvale uložena na skládkách určitého typu. 2. Skladování kovové rtuti, která se považuje za odpad, již upravují právní předpisy Unie o nakládání s odpady. 3. Skladování kovové rtuti, která se považuje za odpad, po dobu nejvýše jednoho roku podléhá povolení podle článku 23 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení některých směrnic[5]. 4. Na zařízení pro skladování kovové rtuti po dobu delší než jeden rok v souladu s čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1102/2008 se vztahují ustanovení směrnice 1999/31/ES, jakož i ustanovení rozhodnutí Rady 2003/33/ES ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví kritéria a postupy pro přijímání odpadů na skládky podle článku 16 a přílohy II směrnice 1999/31/ES[6]. 5. Z toho zejména vyplývá, že veškerá zařízení pro skladování kovové rtuti po dobu delší než jeden rok musí mít povolení podle článků 7, 8 a 9 směrnice 1999/31/ES a že se na tato zařízení vztahují požadavky kontroly a monitorování stanovené článkem 12 uvedené směrnice a v případě podzemních úložišť rovněž požadavky posouzení bezpečnosti v souladu s dodatkem A rozhodnutí 2003/33/ES. 6. Tato zařízení navíc podléhají obecným ustanovením o vedení záznamů stanoveným směrnicí 2008/98/ES. 7. Dále se na zařízení pro dočasné nadzemní skladování v souladu s čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1102/2008 vztahují ustanovení směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí vážných havárií s přítomností nebezpečných látek[7]. 8. Uvedená ustanovení nicméně plně neřeší specifické vlastnosti kovové rtuti, a proto jsou třeba další požadavky. 9. Další požadavky by měly zohlednit výzkum možností bezpečného odstraňování, včetně solidifikace kovové rtuti. Vývoj možností solidifikace šetrné k životnímu prostředí zaznamenává pokroky, rozhodnutí o jejich životaschopnosti ve velkém měřítku by však bylo předčasné. 10. Pro stanovení solidních a na znalostech založených požadavků pro trvalé skladování je třeba další posouzení dlouhodobého chování kovové rtuti v podzemním úložišti. Požadavky stanovené touto směrnicí by se proto měly omezit na dočasné skladování; považují se za vhodné a představují nejlepší dostupné techniky pro bezpečné skladování kovové rtuti, pokud jde o období nejvýše pěti let. 11. Směrnice 1999/31/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Přílohy I, II a III směrnice 1999/31/ES se mění v souladu s přílohou této směrnice. Článek 2 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 15. března 2012. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 3 Tato směrnice vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 4 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne Za Radu předseda PŘÍLOHA Přílohy I, II a III směrnice 1999/31/ES se mění takto: 1) V příloze I se doplňuje nový oddíl, který zní: „8. Dočasné skladování kovové rtuti Pro účely dočasného skladování kovové rtuti po dobu delší než jeden rok se použijí tyto požadavky: - kovová rtuť se skladuje odděleně od ostatních odpadů; - kontejnery se skladují ve sběrných nádržích s vhodným povrchem bez prasklin a štěrbin a nepropustným pro kovovou rtuť, se zadržovacím objemem odpovídajícím množství skladované rtuti; - úložiště je vybaveno umělými nebo přírodními překážkami adekvátními pro ochranu životního prostředí před emisemi rtuti a má zadržovací objem odpovídající celkovému množství skladované rtuti; - podlahy úložiště jsou pokryty těsnicími materiály odolnými vůči rtuti. Podlahy jsou vyspádované a vybavené sběrnou jímkou; - úložiště je vybaveno systémem požární ochrany; - úložiště je zařízeno tak, aby veškeré kontejnery bylo možné snadno vyjmout.“ 2) V příloze II se doplňuje nový oddíl, který zní: „6. Specifické požadavky pro kovovou rtuť Pro účely dočasného skladování kovové rtuti po dobu delší než jeden rok se použijí tyto požadavky: A. Složení rtuti Kovová rtuť musí splňovat tyto specifikace: - obsah rtuti vyšší než 99,9 % hmotnostních; - absence nečistot schopných vyvolat korozi uhlíkové nebo nerezové oceli (např. roztok kyseliny dusičné, roztoky chloridových solí). B. Zadržování Kontejnery užívané pro skladování kovové rtuti musí být odolné vůči korozi a nárazu. Nesmí proto být přítomny svary. Kontejnery musí splňovat zejména tyto specifikace: - materiál kontejneru: uhlíková ocel (minimálně ASTM A36) nebo nerezová ocel (AISI 304, 316L); - kontejnery nesmí propouštět plyny a kapaliny; - vnější stěna kontejneru musí být odolná vůči podmínkám skladování; - konstrukce kontejneru musí úspěšně absolvovat pádovou zkoušku a zkoušku nepropustnosti podle kapitol 6.1.5.3 a 6.1.5.4 Doporučení OSN pro přepravu nebezpečných věcí, Příručky pro zkoušky a kritéria. Maximální stupeň naplnění je 80 % objemových, aby byl zajištěn dostatečný expanzní prostor a aby následkem expanze kapaliny v důsledku vysoké teploty nemohlo dojít k úniku ani trvalému narušení kontejneru. C. Postupy při přijímání Přijímají se výlučně kontejnery s osvědčením splňujícím požadavky uvedené v tomto oddíle. Postupy při přijímání musí splňovat tyto požadavky: - přijímá se pouze kovová rtuť, která splňuje minimální kritéria pro přijetí uvedená výše; - kontejnery musí být před uskladněním vizuálně zkontrolovány. Poškozené nebo zkorodované kontejnery nebo kontejnery vykazující únik se nepřijmou; - na kontejnerech je vyražena trvalá značka uvádějící identifikační číslo kontejneru, výrobní materiál, prázdnou hmotnost, odkaz na výrobce a datum výroby; - na kontejnery je trvale připevněna tabulka uvádějící identifikační číslo osvědčení. D. Osvědčení Osvědčení uvedené v pododdíle C obsahuje tyto prvky: - jméno a adresu původce odpadu; - jméno a adresu osoby odpovědné za plnění; - místo a datum plnění; - množství rtuti; - čistotu rtuti a případně popis nečistot včetně analytické zprávy; - potvrzení o tom, že kontejnery byly používány výlučně pro přepravu a skladování rtuti; - identifikační čísla kontejnerů; - případné zvláštní poznámky. Osvědčení vydává původce odpadu, případně pokud to není možné, osoba odpovědná za jeho správu.“ 3) V příloze III se doplňuje nový oddíl, který zní: „6. Specifické požadavky pro kovovou rtuť Pro účely dočasného skladování kovové rtuti po dobu delší než jeden rok se použijí tyto požadavky: A. Požadavky na monitorování, kontrolu a nouzové postupy V úložišti se instaluje systém trvalého monitorování výparů rtuti s citlivostí nejméně 0,02 mg rtuti/m³. Senzory se umístí na úroveň podlahy a stropu. Součástí je vizuální a akustický výstražný systém. Údržba systému se provádí každý rok. Oprávněná osoba úložiště a kontejnery nejméně jednou měsíčně vizuálně zkontroluje. Při zjištění úniku provozovatel okamžitě přijme nezbytná opatření bránící emisím rtuti do životního prostředí a obnoví bezpečnost úložiště rtuti. U veškerých úniků se má za to, že mají nepříznivé účinky na životní prostředí podle čl. 12 písm. b). V úložišti jsou k dispozici plány nouzových postupů a odpovídající ochranné vybavení vhodné k manipulaci s kovovou rtutí. B. Vedení záznamů Veškeré dokumenty obsahující informace uvedené v oddíle 6 přílohy II a v písmenu A tohoto oddílu, včetně osvědčení doprovázejícího kontejner a záznamů týkajících se vyskladnění a odeslání kovové rtuti po ukončení dočasného skladování, místa určení a zamýšleného zpracování, se uchovávají nejméně tři roky po ukončení skladování.“ [1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1102/2008 ze dne 22. října 2008 o zákazu vývozu kovové rtuti a některých sloučenin a směsí rtuti a o bezpečném skladování kovové rtuti (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 304, 14.11.2008, s. 75 . [2] Směrnice Rady 1999/31/ES ze dne 26. dubna 1999 o skládkách odpadů, Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1. [3] Do studie lze nahlédnout na internetové adrese http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/. [4] Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1. [5] Úř. věst. L 312, 22.11.2008, s. 3. [6] Úř. věst. L 11, 16.1.2003, s. 27. [7] Úř. věst. L 10, 14.1.1997, s. 13.