Středa 11. března 2009

Přístup veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (přepracované znění) ***I

P6_TA(2009)0114

Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (přepracované znění) (KOM(2008)0229 – C6-0184/2008 – 2008/0090(COD))

2010/C 87 E/62

(Postup spolurozhodování – přepracované znění)

Návrh byl pozměněn 11. března 2009 takto (1):

(1) Věc byla vrácena příslušnému výboru podle čl. 53 odst. 2 (A6-0077/2009).

Středa 11. března 2009

P6_TC1-COD(2008)0069

Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. …/2009 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (přepracované znění)

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 255 odst. 2 této smlouvy,

s ohledem na návrh Komise ║,

v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (1),

vzhledem k těmto důvodům:

(1) V nařízení (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise má být provedena řada podstatných změn (2). V zájmu jasnosti by uvedené nařízení mělo být přepracováno.

(2) V čl. 1 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii je vyjádřena zásada průhlednosti prohlášením, že Smlouva představuje novou etapu v procesu vytváření stále užšího svazku mezi národy Evropy, v němž jsou rozhodnutí přijímána co neotevřeněji a co nejblíže občanovi.

(3) Průhlednost umožňuje občanům blíže se účastnit rozhodovacího procesu a zaručuje, že správní orgány budou mít ve vztahu k občanům v demokratickém systému větší legitimitu, účinnost a odpovědnost. Průhlednost přispívá k posílení zásad demokracie a dodržování základních práv, která jsou uvedena v článku 6 Smlouvy o EU a v Chartě základních práv Evropské unie.

(4) Průhlednost by rovněž měla v orgánech a institucích EU přispět k posílení zásad řádné správy, které jsou stanoveny v článku 41 Listiny základních práv Evropské unie (3) („Listiny“). V souladu s těmito zásadami by měly být definovány vnitřní postupy a na uplatňování zásady otevřenosti v praxi by měly být uvolněny náležité finanční a lidské zdroje. [Am 1 ] ▐ [Am 2] ▐ [Am 3]

(5) Konzultace které vedla Komise, odhalily v řadách občanské společnosti širokou podporu výzvě Evropského parlamentu k zavedení aktu pro skutečnou svobodu informací vztahujícího se na institucionální rámec Evropské unie, a to v souladu s právem na řádnou správu podle článku 41 Listiny základních práv Evropské unie.[Am 92]

(6) Účelem tohoto nařízení je v co nejvyšší míře posílit právo veřejnosti na přístup k dokumentům a stanovit obecné zásady a omezení z důvodů veřejného nebo soukromého zájmu, jimiž se tento přístup řídí podle čl. 255 odst. 2 Smlouvy o ES, a zohlednit přitom zkušenosti získané na počátku provádění nařízení (ES) č. 1049/2001 a usnesení Evropského parlamentu ze dne 4. dubna 2006 obsahujícího doporučení Komisi ohledně přístupu k textům orgánů a institucí EU podle čl. 192 Smlouvy o ES. (4) Tímto nařízením nejsou dotčena stávající práva členských států, soudních orgánů nebo vyšetřovacích orgánů na přístup k dokumentům . [Am 4]

(7) Toto nařízení podrobně uvádí obecné zásady a omezení z důvodů veřejného nebo soukromého zájmu, podle čl. 255 odst. 2 Smlouvy o ES, a upravuje právo přístupu k dokumentům, jež musí splňovat veškerá další pravidla EU . [Am 16]

(8) Podle čl. 28 odst. 1 a čl. 41 odst. 1 Smlouvy o EU se právo na přístup vztahuje také na dokumenty, které se týkají společné zahraniční a bezpečnostní politiky a policejní a soudní spolupráce v trestních věcech. ▐ [Am 5]

(9) Protože otázka přístupu k dokumentům není ve Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii upravena, Evropský parlament, Rada a Komise by se měly podle prohlášení č. 41 připojeného k závěrečnému aktu Amsterodamské smlouvy řídit tímto nařízením, pokud jde o dokumenty, které se týkají činností spadajících pod tuto smlouvu.

(10) Evropský parlament a Rada přijaly dne 6. září 2006 nařízení (ES) č. 1367/2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (5). Pokud jde o přístup k dokumentům obsahujícím informace o životním prostředí, mělo by toto nařízení být v souladu s nařízením (ES) č. 1367/2006.

(11) Rada a Komise vykonávají svou zákonodárnou funkci, jestliže prostřednictvím nařízení, směrnic, rámcových rozhodnutí nebo rozhodnutí na základě příslušných ustanovení Smluv a se zapojením Evropského parlamentu i v rámci přenesených pravomocí přijímají pravidla s obecnou působností, která jsou právně závazná v členských státech nebo pro členské státy.[Am 6]

(12) V souladu s demokratickými zásadami vymezenými v čl. 6 odst. 1 Smlouvy o EU a v judikatuře Soudního dvora týkající se provádění nařízení (ES) č. 1049/2001 by měl být poskytnut širší přístup k dokumentům v případech, kdy orgány vykonávají své legislativní funkce, též v rámci přenesených pravomocí. Právní texty by měly být vypracovávány jasně a srozumitelně (6) a měly by být zveřejňovány v Úředním věstníku Evropské unie; přípravné dokumenty a všechny související informace, což se vztahuje i na právní stanoviska a interinstitucionální postup, by měly být občanům včas zpřístupněny na internetu. Evropský parlament, Rada a Komise by se v souladu s tímto nařízením měly dohodnout na lepších postupech pro tvorbu právních předpisů, lepších modelech a metodách pro jejich vypracovávání i technických řešeních, která by umožnila sledování životního cyklu přípravných dokumentů a jejich sdílení s ostatními orgány a institucemi zapojenými do postupu, a měly by je zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie. [Am 8]

(13) Interinstitucionální rejstřík lobbistů a jiných zúčastněných stran je přirozeným nástrojem na podporu otevřenosti a průhlednosti v legislativním procesu. [Am 11]

(14) Pro občany je mimořádně důležité, aby legislativní proces byl transparentní. Orgány by měly proto aktivně šířit dokumenty, které jsou součástí legislativního procesu. Také by se mělo podporovat aktivní šíření dokumentů v jiných oblastech.

(15) Pomocí doplnění tohoto nařízení by Komise měla navrhnout nástroj, který by přijal Evropský parlament a Rada, týkající se společných pravidel pro opakované použití informací a dokumentů, které má orgán v držení, a obdobně uplatňující zásady stanovené směrnicí 2003/98/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru (7). [Am 22]

(16) Aniž by byly dotčeny vnitrostátní předpisy týkající se přístupu k dokumentům, neměly by členské státy v souladu se zásadami loajální spolupráce a právní jistoty při uplatňování aktů orgánů EU znesnadňovat dosažení cílů tohoto nařízení, včetně míry průhlednosti, kterou se toto nařízení snaží zajistit na úrovni EU, a měly by zejména zajistit, aby vnitrostátní předpisy, kterými se provádí právní předpisy EU, poskytly občanům a ostatním dotčeným osobám jasné a přesné informace o jejich právech a povinnostech a umožnily vnitrostátním soudům zajistit dodržování těchto práv a povinností. [Am 100]

(17) Ačkoliv záměrem ani účinkem tohoto nařízení není měnit vnitrostátní právní předpisy o přístupu k dokumentům, je nicméně zřejmé, že kvůli zásadě loajální spolupráce, kterou se řídí vztahy mezi orgány a členskými státy, by měly členské státy poskytnout svým občanům na vnitrostátní úrovni přinejmenším stejnou míru průhlednosti, jaká je jim poskytována na úrovni EU při provádění pravidel EU . Ze stejného důvodu, a aniž je dotčena kontrola ze strany parlamentů na vnitrostátní úrovni, by členské státy měly dbát na to, aby nebránily zpracování utajovaných dokumentů EU . [Am 20]

(18) Dokumenty vztahující se k nelegislativním postupům, jako jsou závazná opatření bez obecné působnosti nebo opatření týkající se vnitřní organizace, správní akty, rozpočtová opatření nebo nezávazná opatření politické povahy (jako jsou závěry, doporučení nebo usnesení), by měly být snadno přístupné v souladu se zásadou řádné správy stanovenou v článku 41 Listiny a současně by měla být zachována účinnost rozhodovacího procesu orgánů. U každé kategorie dokumentů by příslušný orgán a případně ostatní přidružené orgány či instituce měly občanům zpřístupnit schéma vnitřních postupů, aby bylo možné zjistit, které organizační jednotky by mohly být za danou věc odpovědné, jakož i jejich pravomoci, stanovené lhůty a adresa kontaktního místa. Se stranami, které jsou do daného postupu zapojeny, je možné dohodnout zvláštní opatření, dokonce i v případě, že nebylo možné udělit veřejný přístup. Orgány by měly řádně zohlednit doporučení vydaná evropským veřejným ochráncem práv. [Am 9]

(19) Orgány EU by se měly dohodnout na obecných pokynech týkajících se způsobu, jak registrovat své vnitřní dokumenty, jak je klasifikovat a archivovat pro potřeby historie podle zásad vymezených v tomto nařízení. Poté by mělo být zrušeno nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ze dne 1. února 1983 o otevření historických archivů Evropského hospodářského společenství a Evropského společenství pro atomovou energii (8) veřejnosti. [Am 10]

(20) Pro případy, kdy EU zachází s utajovanými informacemi, je vhodné zřídit komplexní bezpečnostní systém, aby bylo možné rozvíjet činnost orgánů v oblastech, které vyžadují určitý stupeň důvěrnosti. Termín „utajované informace EU“ by měl označovat jakékoli informace a materiály, jejichž neoprávněné zpřístupnění by mohlo v různé míře ohrozit zájmy EU nebo zájmy jednoho či více členských států nezávisle na tom, zda tyto informace pocházejí z EU nebo z členských států, třetích zemí nebo od mezinárodních organizací. V souladu s demokratickými zásadami uvedenými v čl. 6 odst. 1 Smlouvy o EU by měl mít Evropský parlament přístup k utajovaným informacím EU, zejména pokud je takový přístup nezbytný pro výkon legislativních nebo nelegislativních povinností, které jsou mu svěřeny na základě Smluv.[Am 13]

(21) S osobními údaji by měly orgány a instituce Společenství zacházet korektním a průhledným způsobem a měly by plně dodržovat práva subjektů údajů definovaná nařízením (ES) č. 45/2001 Evropského parlamentu a Rady ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (9) a judikaturou Soudního dvora Evropských společenství („Soudní dvůr“). Orgány a instituce by měly definovat své vnitřní předpisy a řádně přitom zohlednit doporučení evropského inspektora ochrany údajů . Od přijetí nařízení (ES) č. 1049/2001 judikatura Soudního dvora a rozhodnutí a postoje přijaté evropským veřejným ochráncem práv a evropským inspektorem ochrany údajů vyjasnily vztah mezi tímto nařízením a nařízením (ES) č. 45/2001, a to v tom smyslu, že nařízením, které má být uplatňováno, pokud jde o žádosti o přístup k dokumentům obsahující osobní údaje, je nařízení (ES) č. 1049/2001 a že uplatňování jakýchkoli výjimek z pravidel umožňujících přístup k dokumentům a informacím za účelem ochrany osobních údajů musí vycházet z potřeby chránit soukromí a bezúhonnost osoby. [Am 7]

(22) Právem na přístup k veřejným dokumentům není dotčeno právo na přístup k osobním údajům podle nařízení (ES) č. 45/2001. Pokud občan požádá o přístup k údajům, které se ho týkají, měl by orgán z vlastního podnětu prověřit, zda má daná osoba na přístup k těmto údajům podle nařízení (ES) č. 45/2001 nárok. [Am 99]

(23) Podle článku 4 statutu poslanců Evropského parlamentu se definice „dokumentu“ použitá v tomto nařízení nevztahuje na dokumenty poslanců Evropského parlamentu. Jsou-li tyto dokumenty předány orgánům mimo rámec legislativního procesu, vztahuje se na ně i nadále článek 6 statutu poslanců. Výklad tohoto nařízení by měl proto řádně zohledňovat ochranu politické činnosti poslanců Evropského parlamentu, jak stanoví statut poslanců, s cílem chránit demokratické zásady Evropské unie. [Am 116]

(24) Měla by se stanovit jasná pravidla, pokud jde o zveřejňování dokumentů pocházejících z členských států a dokumentů třetích stran, které jsou součástí spisů soudního řízení nebo které orgány obdržely na základě zvláštních pravomocí k vyšetřování, které jsou jim svěřeny právními předpisy ES.

(25) Soudní dvůr Evropského společenství upřesnil, že povinnost konzultovat s členskými státy, pokud jde o žádosti o přístup k dokumentům z nich pocházejících, nedává členským státům právo tento přístup odmítnout nebo uplatňovat vnitrostátní právní předpisy či ustanovení a že orgán, kterému byla podána žádost, může přístup odmítnout pouze na základě výjimek stanovených tímto nařízením. Nicméně je i nadále třeba objasnit status dokumentů pocházejících od třetích stran s cílem zajistit, aby zejména informace související s legislativními postupy nebyly sdíleny v širší míře s třetími stranami, (včetně správních úřadů třetích zemí), než s občany Unie, na něž se tyto právní předpisy budou vztahovat. [Ams 93/110]

(26) Komise by v souladu s čl. 255 odst. 1 Smlouvy o ES měla okamžitě zveřejnit všechny dokumenty související s probíhajícím mezinárodním jednáním o obchodní dohodě o boji proti padělání (ACTA). [Am 109]

(27) Aby se zlepšila průhlednost práce orgánů, měly by Evropský parlament, Rada a Komise zpřístupnit nejen dokumenty, které orgány vytvoří, ale i dokumenty, které obdrží. Členský stát může Evropský parlament , Komisi nebo Radu požádat, aby nepředávaly dokument pocházející z tohoto státu bez jeho předchozího souhlasu třetím osobám vně samotných orgánů . Pokud je taková žádost zamítnuta, musí orgán, který žádost obdržel, uvést důvody zamítnutí. Podle článku 296 Smlouvy o ES není žádný členský stát povinen poskytovat informace, jejichž zpřístupnění považuje za neslučitelné se základními zájmy své bezpečnosti. [Am 14]

(28) V zásadě všechny dokumenty, které orgány vytvoří nebo obdrží a které se vztahují k jejich činnosti , by měly být zaregistrovány a zpřístupněny veřejnosti. Aniž je dotčena kontrola ze strany Evropského parlamentu, přístup k celému dokumentu nebo k jeho části by však mohl být odložen . [Am 15]

(29) Orgány by měly zajistit, aby vývoj informačních technologií usnadnil uplatňování práva na přístup k dokumentům a nevedl k omezení množství informací dostupných pro veřejnost. [Am 17]

(30) Aby se zajistilo úplné dodržování práva na přístup, mělo by se používat dvoufázové správní řízení s další možností obrácení se na soud nebo podání stížnosti veřejnému ochránci práv.

(31) Dané orgány by měly konzistentně a koordinovaně informovat veřejnost o opatřeních přijatých k provedení tohoto nařízení a vyškolit své zaměstnance , aby pomáhali občanům při výkonu jejich práv vyplývajících z tohoto nařízení. [Am 19] ▐[Am 21]

(32) Podle čl. 255 odst. 3 Smlouvy o ES a podle zásad a pravidel stanovených tímto nařízením stanoví každý orgán ve svém jednacím řádu zvláštní ustanovení o přístupu ke svým dokumentům (10) (11) (12). [Am 23]

(33) Aby se zajistilo plné uplatnění tohoto nařízení na veškeré činnosti Unie, měly by všechny subjekty vytvořené orgány uplatňovat zásady, které stanoví toto nařízení. Všechny ostatní instituce EU jsou vyzvány k tomu, aby přijaly srovnatelná opatření v souladu s článkem 1 Smlouvy o EU. [Am 12]

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

HLAVA I

Všeobecní zásady

Článek 1

Účel

Účelem tohoto nařízení je

a) vymezit v souladu s článkem 255 Smlouvy o ES zásady, podmínky a omezení z důvodu veřejného nebo soukromého zájmu pro výkon práva na přístup k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (dále jen „orgány“) , jakož i všech agentur a subjektů zřízených těmito orgány , aby se ▐ poskytnul co nejširší přístup k takovým dokumentům; [Am 24]

b) vytvořit pravidla zajišťující co nejsnadnější výkon tohoto práva;

c) podporovat průhledná a řádnou správní praxi v orgánech s cílem zlepšit přístup k jejich dokumentům. [Am 25]

Článek 2

Oprávněné osoby ▐ [Am 27]

1. Všechny fyzické a právnické osoby či sdružení právnických nebo fyzických osob mají právo na přístup k dokumentům orgánů, s výhradou zásad, podmínek a omezení vymezených v tomto nařízení. [Am 28]

▐[Ams 29, 30, 31, 32, 33 and 34]

2. Toto nařízení se netýká dokumentů, na něž se vztahuje článek 4 statutu poslanců Evropského parlamentu. [AM 114]

3. Aby se zajistilo úplné uplatnění zásady institucionální průhlednosti, mají občané volný přístup k dokumentům týkajícím se mechanismů a postupů v případě porušení předpisů. [AM 108]

Článek 3

Oblast působnosti

1. Toto nařízení se vztahuje na všechny dokumenty, které má orgán v držení, to znamená na dokumenty, které vytvořil nebo obdržel a které má v držení, a to ve všech oblastech činnosti Evropské unie.

2. Dokumenty se zpřístupní veřejnosti buď v elektronické podobě v Úředním věstníku Evropské unie či prostřednictvím rejstříku oficiálního orgánu nebo na písemnou žádost.

V souladu s článkem 11 jsou přímo zpřístupněny dokumenty vytvořené nebo obdržené v průběhu legislativního procesu.

3. Tímto nařízením nejsou dotčena rozšířená práva na přístup veřejnosti k dokumentům v držení orgánů, která mohou vyplývat z mezinárodních právních nástrojů nebo z aktů, jež orgány přijaly k jejich provedení, nebo z právních předpisů členských států. [Am 35]

Článek 4

Definice

Pro účely tohoto nařízení se:

a) „dokumentem“ rozumí údaje nebo obsah na jakémkoli nosiči (psaný či tištěný na papíře či uložený v elektronické formě nebo jako zvuková, vizuální nebo audiovizuální nahrávka) týkající se záležitosti, která se vztahuje k politikám, činnostem a rozhodnutím, jež spadají do oblasti působnosti orgánu ; informace obsažené v elektronických systémech k ukládání, zpracování a získávání dat (včetně externích systémů používaných při činnosti orgánu) představují dokument nebo dokumenty. Orgán, který má v úmyslu vytvořit nový elektronický systém k ukládání nebo stávající systém podstatně změnit, vyhodnotí jeho pravděpodobný dopad na právo přístupu, jež je tímto nařízením zaručeno, a jedná tak, aby se zasadil o podporu průhlednosti . Funkce pro sběr informací uložených orgánem v elektronických systémech k ukládání údajů jsou přizpůsobovány tak, aby splňovaly opakující se žádosti ze strany veřejnosti, které nelze splnit pomocí stávajících dostupných nástrojů pro využívání systému; [Am 36]

b) „utajovanými dokumenty“ rozumějí dokumenty, jejichž zpřístupnění by mohlo narušit ochranu zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států, zejména v oblastech veřejné bezpečnosti, obrany a vojenských záležitostí, a které mohou částečně nebo úplně podléhat utajení; [Am 37]

c) „legislativními dokumenty“ v zásadě rozumějí dokumenty vytvořené nebo obdržené v průběhu postupů přijímání aktů, včetně aktů přijímaných v rámci přenesených pravomocí, které jsou v členských státech nebo pro členské státy právně závazné a pro jejichž přijetí Smlouva stanovuje zásah nebo zapojení ze strany Evropského parlamentu; výjimečně se „legislativními dokumenty“ rozumějí i opatření obecné působnosti, která jsou podle Smlouvy přijímána Radou a Komisí bez zapojení Evropského parlamentu. [Am 101]

d) „nelegislativními dokumenty“ rozumějí dokumenty vytvořené nebo obdržené v průběhu postupů přijímání nezávazných aktů, jako jsou závěry, doporučení či usnesení nebo akty, které jsou v členských státech nebo pro členské státy právně závazné, jež však nemají obecnou působnost, jakou mají akty uvedené v písm. c); [Am 39]

e) „správními dokumenty“ rozumějí dokumenty vztahující se k rozhodovacímu procesu ogránů nebo opatření týkající se organizačních, správních nebo rozpočtových věcí, které jsou pro daný orgán vnitřními věcmi; [Am 40]

f) „archivem“ rozumí nástroj orgánu určený pro strukturované řízení registrace všech dokumentů daného orgánu, které se vztahují k probíhajícímu nebo v nedávné době uzavřenému postupu; [Am 41]

g) „historickým archivem“ rozumí ta část archivu orgánů, která byla na základě podmínek stanovených v bodě a vyčleněna pro trvalé uchovávání; [Am 42]

h) „třetí osobou“ rozumějí všechny fyzické nebo právnické osoby nebo subjekty mimo dotyčný orgán, včetně členských států, ostatních orgánů a institucí Společenství, orgánů a institucí mimo Společenství a třetích zemí.

Podrobný seznam všech kategorií aktů, na něž se vztahují definice v písm. a) až e), se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a na internetových stránkách orgánů. Orgány se rovněž dohodnou na společných kritériích pro archivaci, která zveřejní. [Am 43]

Článek 5

Utajované dokumenty

1. Pokud pro to existují důvody veřejného zájmu podle čl. 6 odst. 1 a aniž je dotčena parlamentní kontrola na úrovni EU nebo vnitrostátní úrovni, je dokument označen orgánem jako utajený tehdy, jestliže by jeho zpřístupnění mohlo narušit ochranu zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států.

Informace se podle stupně utajení klasifikují takto:

a) „EU TOP SECRET“ (EU – přísně tajné) :

tento stupeň se použije výlučně pro informace a materiály, jejichž neoprávněné zpřístupnění by mohlo mimořádně závažně poškodit zásadní zájmy Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států;

b) „EU SECRET“ (EU – tajné) :

tento stupeň se použije výlučně pro informace a materiály, jejichž neoprávněné zpřístupnění by mohlo vážně poškodit zásadní zájmy Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států;

c) „EU CONFIDENTIAL“ (EU – důvěrné) :

tento stupeň se použije pro informace a materiály, jejichž neoprávněné zpřístupnění by mohlo poškodit zásadní zájmy Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států;

d) „EU RESTRICTED“ (EU – vyhrazené) :

tento stupeň se použije pro informace a materiály, jejichž neoprávněné zpřístupnění by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států;

2. Informace podléhají utajení pouze tehdy, je-li to nezbytné.

Je-li to možné, uvede původce na utajovaný dokument datum nebo lhůtu, od kdy lze snížit stupeň utajení nebo odtajnit skutečnosti, které obsahuje.

Jinak posuzuje tuto otázku nejméně každých pět let, aby zjistil, zda je původní stupeň utajení nadále nezbytný.

Stupeň utajení je jasně a řádně vyznačen a je dodržován pouze po dobu, po kterou dané informace vyžadují ochranu.

Odpovědnost za označení informace stupněm utajení a za veškerá jeho následná snížení nebo odtajnění informace nese výhradně orgán, jenž je jejím původcem, nebo orgán, který utajovaný dokument obdržel od třetí strany nebo jiného orgánu.

3. Aniž je dotčeno právo přístupu ostatních orgánů EU, utajované dokumenty jsou třetím stranám poskytovány pouze se souhlasem jejich původce.

Orgán, který takový přístup odepře, však pro své rozhodnutí uvede důvody, a to způsobem, který nepoškodí zájmy, jež chrání čl. 6 odst. 1.

Pokud je do zpracování utajovaného dokumentu zapojen více než jeden orgán, je stupeň utajení přidělen na stejném základě, a jestliže se orgány v náhledu na poskytovanou ochranu různí, přistoupí se k vyjednávání.

Dokumenty týkající se legislativních postupů nepodléhají utajení; prováděcí opatření podléhají utajení před tím, než jsou přijaty, pokud je utajení nezbytné a jeho záměrem je zabránit nežádoucím účinkům na samotné opatření. Mezinárodní dohody týkající se sdílení důvěrných informací uzavírané jménem Evropské unie nebo jménem Společenství by neměly třetí zemi nebo mezinárodní organizaci udělovat právo zabránit přístupu Evropského parlamentu k důvěrným informacím.

4. Žádosti o přístup k utajovaným dokumentům vyřizují postupy uvedenými v článcích 17 a 18 pouze osoby, které mají právo se s obsahem těchto dokumentů seznámit. Tyto osoby také posuzují, jaké odkazy na utajované dokumenty mohou být uvedeny v rejstříku přístupném veřejnosti.

5. Utajované dokumenty se zaznamenávají do rejstříku orgánu nebo se zpřístupňují pouze se souhlasem jejich původce.

6. Orgán, který se rozhodne odepřít přístup k utajovanému dokumentu, své rozhodnutí odůvodní způsobem, který nepoškodí zájmy, jež jsou chráněny výjimkami stanovenými v čl. 46 odst. 1.

7. Aniž je dotčena parlamentní kontrola na vnitrostátní úrovni, přijmou členské státy opatření vhodná k zajištění toho, aby byly při vyřizování žádostí o utajované dokumenty EU dodržovány zásady stanovené v tomto nařízení .

8. Bezpečnostní pravidla orgánů týkající se utajovaných dokumentů se zveřejní.

9. Přístup Evropského parlamentu k utajovaným dokumentům zajišťuje zvláštní výbor pro dohled, jejž tvoří poslanci jmenovaní Konferencí předsedů. Tito poslanci podléhají zvláštnímu postupu schvalování a podstoupí slavnostní přísahu, že žádným způsobem nevyzradí obsah jim zpřístupněných informací.

Evropský parlament zavede ve svých vnitřních předpisech a v souladu s povinnostmi, které mu udělují Smlouvy, bezpečnostní normy a sankce rovnocenné těm, které jsou stanoveny ve vnitřních bezpečnostních předpisech Rady a Komise. [Am 44]

Článek 6 [Am 45]

Obecné výjimky z práva přístupu

1. Aniž jsou dotčeny případy uvedené v článku 5, orgány odepřou přístup k dokumentu, pokud by zpřístupnění vedlo k porušení ochrany veřejného zájmu, pokud jde o: [Am 46]

a) vnitřní veřejnou bezpečnost Evropské unie nebo jednoho či více jejích členských států ; [Am 47]

b) obranné a vojenské záležitosti;

c) soukromím nebo integritou jednotlivce v souladu s příslušnými předpisy Společenství na ochranu osobních údajů zejména předpisy vztahujícími se na orgány, jak jsou stanoveny v článku 286 Smlouvy o ES, i v souladu se zásadou průhledné a řádné správní praxe stanovenou v čl. 1 písm. c) tohoto nařízení; [Am 49]

d) mezinárodní vztahy;

e) finanční, měnovou nebo hospodářskou politiku Společenství nebo členského státu;

f) životní prostředí, např. jako jsou například místa rozmnožování vzácných druhů.

2. Orgány odepřou přístup k dokumentu, pokud by zpřístupnění vedlo k porušení ochrany soukromého zájmu spojeného s : [Am 48]

a) obchodními zájmy fyzických nebo právnických osob;

b) právy duševního vlastnictví;

c) právním poradenstvím a soudním řízením s výjimkou postupů vedoucích k vytvoření legislativního nebo nelegislativního aktu obecného významu ; [Am 50]

d) cíli inspekce, vyšetřování a auditu;

e) objektivitou a nestranností postupů zadávání veřejných zakázek až do doby rozhodnutí veřejného zadavatele nebo v případě výběrové komise při řízení vedoucímu k náboru zaměstnanců až do doby rozhodnutí jmenovacího orgánu . [Am 51]

▐ [Am 52]

3. Výjimky podle odstavce 2 a 3 se použijí, neexistuje-li převažující veřejný zájem na zpřístupnění. Významný veřejný zájem na zpřístupnění existuje v případě, kdy požadované dokumenty byly vytvořené nebo obdržené v průběhu procesu přijímání legislativních aktů EU nebo nelegislativních aktů obecného významu. Při posuzování veřejného zájmu získá zvláštní váhu skutečnost, že požadované dokumenty se týkají ochrany základních práv nebo práva na život ve zdravém životním prostředí. [Am 53]

4 . Definice převažujícího veřejného zájmu na zpřístupnění řádně zohledňuje ochranu politické činnosti a nezávislosti poslanců Evropského parlamentu, zejména v souvislosti s čl. 6 odst. 2 statutu poslanců. [Am 115]

5 . Dokumenty, jejichž zpřístupněním by vzniklo riziko pro hodnoty ochrany životního prostředí, k nimž patří například místa rozmnožování vzácných druhů, se zpřístupní podle nařízení (ES) č. 1367/2006. [Am 54]

6. Osobní údaje se nezveřejní, pokud by takové zveřejnění poškodilo soukromí nebo integritu dotčené osoby. Taková škoda není způsobena tehdy:

— vztahují-li se údaje výhradně k profesním činnostem dotčené osoby, pokud vzhledem ke konkrétním okolnostem neexistuje důvod předpokládat, že by zveřejnění mělo na tuto osobu nepříznivý dopad;

— vztahují-li se údaje výhradně k veřejně činné osobě, pokud vzhledem ke konkrétním okolnostem neexistuje důvod předpokládat, že by zveřejnění mělo nepříznivý dopad na tuto osobu nebo jiné osoby s ní spojené;

— pokud již údaje byly se souhlasem dotčené osoby zveřejněny.

Osobní údaje se nicméně zveřejní, pokud převažující veřejný zájem zveřejnění vyžaduje. V takovém případě musí dotčený orgán nebo subjekt blíže určit veřejný zájem. Musí uvést důvody, proč v konkrétním případě veřejný zájem převažuje nad zájmy dotčené osoby.

Odmítne-li orgán nebo instituce přístup k dokumentu na základě odstavce 1, zváží, zda je možné povolit částečný přístup k tomuto dokumentu. [Ams 90 + 96 + 102]

7. Pokud se některá z výjimek vztahuje pouze na části požadovaného dokumentu, zbývající části dokumentu se zpřístupní.

8. Výjimky uvedené v tomto článku se neuplatňují na dokumenty předávané v rámci postupů vedoucích k přijetí legislativního nebo nelegislativního aktu obecného významu. Výjimky se uplatňují jen po dobu, po kterou je ochrana odůvodněna obsahem dokumentu. Výjimky lze uplatňovat nejdéle po dobu třiceti let. V případě dokumentů spadajících pod výjimku , která se vztahuje k soukromí nebo integritě jednotlivce , lze výjimku uplatňovat i po uplynutí této doby, je-li to nezbytné. [Am 55]

9 . Výjimky, jak je stanoví tento článek, nelze vykládat tak, že se vztahují na informace veřejného zájmu v souvislosti s příjemci finančních prostředků z fondů Evropské unie, jež jsou dostupné v rámci systému finanční průhlednosti . [Am 56]

Článek 7 [Am 57]

Konzultace se třetími stranami

1. Co se týče dokumentů třetích osob, orgány tyto dokumenty zpřístupní bez konzultace s jejich původcem, jestliže je zřejmé, že se na ně nevztahuje žádná z výjimek stanovených v tomto nařízení . Třetí osoba je konzultována, jestliže si tato osoba při odevzdání dokumentu vyžádala, aby s ním bylo nakládáno zvláštním způsobem , pro posouzení, zda se má uplatnit výjimka podle tohoto nařízení . Dokumenty, jež jsou orgánům poskytnuty za účelem ovlivnění tvorby politiky, by měly být zveřejňovány. [Am 58]

2. Pokud se žádost týká dokumentu pocházejícího z členského státu,

— který nebyl předán členským státem z pozice člena Rady nebo

— který se netýká informací předložených Komisi ohledně provádění politik a právních předpisů ES ,

konzultují se orgány členského státu. Orgán, u něhož je dokument uložen, jej zveřejní, pokud členský stát neuvede důvody pro odepření jeho zveřejnění na základě výjimek uvedených v článku 4 nebo podle rovnocenných ustanoveních v jeho vlastních právních předpisech nebo nepředloží na základě čl. 296 odst. 1 písm. a) Smlouvy o ES námitku, že by zveřejnění ohrožovalo jeho základní bezpečnostní zájmy . Orgán zhodnotí přiměřenost důvodů uvedených členským státem. [Am 91]

3. Aniž je dotčena parlamentní kontrola na vnitrostátní úrovni, pokud členský stát obdrží žádost o dokument v jeho držení, který pochází od orgánu, konzultuje daný orgán, aby přijal rozhodnutí, které neohrozí cíle tohoto nařízení, není-li zřejmé, zda dokument má nebo nemá být zveřejněn. Členský stát může místo toho orgánu žádost postoupit. [Am 60]

Článek 8

Reprodukce dokumentů

Tímto nařízením není dotčena žádná platná právní úprava autorských práv, která omezuje právo třetí osoby ▐ reprodukovat nebo využívat zpřístupněné dokumenty. [Am 82]

Článek 9

Zásada řádné správy

Orgány na základě Kodexu řádného úředního chování přijmou a zveřejní obecné pokyny týkající se rozsahu povinností, pokud jde o důvěrnost a profesní tajemství podle článku 287 Smlouvy o ES, povinností vyplývajících z řádné a průhledné správy a ochrany osobních údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001. Tyto obecné pokyny rovněž v souladu se služební řádem úředníků Evropských společenství, pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropských společenství a vnitřními předpisy orgánů stanoví použitelné postihy v případě nedodržení tohoto nařízení. [Am 107]

HLAVA II

Legislativní a nelegislativní průhlednost

Článek 10

Průhlednost legislativy

1. V souladu s demokratickými zásadami vymezenými v čl. 6 odst. 1 Smlouvy o EU a v souladu s judikaturou Soudního dvora týkající se provádění nařízení (ES) č. 1049/2001 poskytnou orgány vykonávající své legislativní funkce, a to i v rámci přenesených pravomocí, co nejširší přístup ke své činnosti.

2. Dokumenty týkající se jejich legislativních programů, předběžných konzultací s občanskou společností, posouzení dopadu a jakýchkoli dalších přípravných dokumentů vztahujících se k legislativním postupům se zpřístupní na uživatelsky vstřícných interinstitucionálních internetových stránkách a zveřejní se ve zvláštní řadě Úředního věstníku Evropské unie.

3. Legislativní návrhy i jiné právní texty EU jsou vypracovávány jasně a srozumitelně, přičemž se orgány dohodnou na společných pokynech a modelech pro tvorbu právních předpisů, které v souladu s příslušnou judikaturou Soudního dvora zvýší právní jistotu.

4. Každý orgán nebo subjekt zapojený do procesu rozhodování zveřejní v průběhu legislativního postupu své přípravné dokumenty a veškeré související informace, včetně právních stanovisek, ve zvláštní řadě Úředního věstníku Evropské unie a na společných internetových stránkách zachycujících celý průběh příslušného postupu.

5. Zveřejní se veškeré iniciativy nebo dokumenty poskytnuté kteroukoli zúčastněnou stranou s cílem jakkoli ovlivnit rozhodovací proces.

6. Legislativní akty se po svém přijetí zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie, jak stanoví článek 12 .

7. V souladu se zásadou loajální spolupráce, v jejímž duchu se odvíjejí vztahy mezi orgány a členskými státy, a s cílem zajistit, aby se nenarušovalo plnění cílů tohoto nařízení, se členské státy pokusí zajistit v rámci vnitrostátních opatření, kterými se provádějí akty orgánů Evropské unie, stejnou míru průhlednosti, a to zejména tím, že budou jasným způsobem zveřejňovat referenční údaje vnitrostátních předpisů. Cílem je poskytnout občanům jasné a přesné informace o jejich právech a povinnostech vyplývajících z konkrétních předpisů EU a umožnit vnitrostátním soudům, aby zajistily dodržování práv a povinností v souladu se zásadou právní jistoty a ochrany jednotlivce. [Am 103]

Článek 11

Zveřejnění v Úředním věstníku

1. V souladu se zásadami, které stanovuje toto nařízení, se orgány dohodnou na skladbě a úpravě Úředního věstníku Evropské unie, přičemž zohlední předchozí interinstitucionální dohodu.

Kromě aktů uvedených v čl. 254 odst. 1 a 2 Smlouvy o ES a v čl. 163 odst. 1 Smlouvy o Euratomu se v Úředním věstníku zveřejňují tyto dokumenty, s výhradou článku 6 tohoto nařízení:

▐

a) společné postoje zaujaté Radou postupy uvedenými v článcích 251 a 252 Smlouvy o ES a jejich odůvodnění a postoje Evropského parlamentu v rámci těchto postupů;

b) jiné směrnice než ty, které jsou uvedeny v čl. 254 odst. 1 a 2 Smlouvy o ES, jiná rozhodnutí než ta, která jsou uvedena v čl. 254 odst. 1 Smlouvy o ES, doporučení a stanoviska; ▐

c) smlouvy podepsané mezi členskými státy na základě článku 293 Smlouvy o ES;

d) mezinárodní dohody uzavřené Společenstvím nebo podle článku 24 Smlouvy o EU. ▐

e) společné postoje podle čl. 34 odst. 2 Smlouvy o EU;

f) rámcová rozhodnutí a rozhodnutí uvedená v čl. 34 odst. 2 Smlouvy o EU;

g) úmluvy vypracované Radou podle čl. 34 odst. 2 Smlouvy o EU;

2. O dalších dokumentech, jež mají být zveřejňovány v Úředním věstníku Evropské unie, společně rozhodne Evropský parlament a Rada na základě návrhu řídícího výboru Úřadu pro úřední tisky EU (13). [Ams 74 + 105]

Článek 12

Správní postupy v orgánech týkající se průhlednostit [Am 77]

1. Orgány vyvinou vhodné správní postupy, které usnadní výkon práva na přístup k informacím zaručeného tímto nařízením. Orgány spravují a uchovávají informace, které vlastní, způsobem, který veřejnosti zaručí přístup k těmto informacím, aniž by musela vynakládat přílišné úsilí. [Am 78]

2 . Aby se zajistilo účinné uplatňování zásad průhlednosti a řádné správy, dohodnou se příslušné orgány na společných prováděcích pravidlech a postupech týkajících se prezentace, utajování, odtajňování, registrace a šíření dokumentů.

Na podporu skutečné diskuse mezi stranami zapojenými do rozhodovacího procesu, a aniž by byla dotčena zásada průhlednosti, musejí orgány občanům jasně sdělit, zda a kdy není během konkrétních fází rozhodovacího procesu možné zajistit přímý přístup k dokumentům. Tato omezení přestanou platit, jakmile bude rozhodnutí přijato. [Am 79]

3 . Orgány občany přehledně a průhledně informují o své organizační struktuře s uvedením pravomocí jednotlivých vnitřních oddělení, schématu a orientačních lhůt vnitřních postupů spadajících do jejich pravomoci a s uvedením údaje, na jaký odbor se mohou občané obracet s žádostmi o podporu, informace či opravný prostředek správní povahy. [Am 80]

4. Orgány zřídí interinstitucionální výbor podle článku 255 , který bude zkoumat nejlepší postupy a zajišťovat jejich výměnu, identifikovat překážky přístupu a používání a dále nezveřejněné zdroje údajů , zabývat se možnými konflikty, podporovat interoperabilitu, opakované využívání a slučování rejstříků, standardizovat kódy dokumentů prostřednictvím evropské normalizační organizace, vytvářet jediný portál EU, jímž by byl zajištěn přístup k veškerým dokumentům EU , a diskutovat o budoucím vývoji v oblasti přístupu veřejnosti k dokumentům. [Am 81]

Článek 13

Finanční průhlednost

Informace o rozpočtu EU, jeho plnění a o příjemcích finančních prostředků a podpory EU jsou veřejné a přístupné občanům.

Tyto informace jsou také přístupné na zvláštních internetových stránkách a v konkrétní databázi věnované finanční průhlednosti EU a bude je možné vyhledávat na základě výše uvedených údajů. [AM 85]

HLAVA III

Způsob přístupu

Článek 14

Přímý přístup k dokumentům

1. Orgány v co největší míře přímo zpřístupní veřejnosti dokumenty v elektronické podobě nebo prostřednictvím rejstříku, a to v souladu s pravidly příslušného orgánu. [Am 71]

2. Dokumenty orgánů jsou přímo přístupné veřejnosti v elektronické formě nebo prostřednictvím rejstříku, a to zejména ty, které byly vytvořené nebo obdržené v průběhu přijímání legislativních aktů EU nebo nelegislativních aktů obecného významu. ▐ [Am 72]

3. Kde je to možné, jsou přímo přístupné v elektronické podobě i jiné dokumenty, zvláště dokumenty, které se vztahují k vývoji politiky nebo strategie.

4. Kde není zajištěn přímý přístup prostřednictvím rejstříku, rejstřík co možná nejpřesněji uvede, kde se dokument nachází.

5. Orgány pro své rejstříky dokumentů vytvoří společné rozhraní, a zajistí zejména jediný přístupový bod pro přímý přístup k dokumentům, jež byly vypracovány nebo obdrženy v průběhu procesu přijímání legislativních nebo nelegislativních aktů obecného významu. [Am 73]

Článek 15

Rejstříky

1. Aby mohli občané práv podle tohoto nařízení účinně využívat, zajistí každý orgán přístup k rejstříku dokumentů. Přístup k rejstříku by měl být zajištěn v elektronické formě. Odkazy na dokumenty se do rejstříku zaznamenávají neprodleně.

2. Rejstřík obsahuje ke každému dokumentu referenční číslo (včetně případných odkazů na jiné orgány), předmět nebo krátký popis obsahu dokumentu a datum, kdy byl obdržen nebo vypracován a zaznamenán do rejstříku. Odkazy se činí způsobem, který neohrozí ochranu zájmů uvedených v článku 6.

3. Aniž jsou dotčena vnitřní pravidla orgánů, obsahuje rejstřík nebo systém rejstříků (v případě několika rejstříků v rámci jednoho orgánu) každého orgánu zejména odkazy na:

— přijímané a odesílané dokumenty a úřední poštu orgánů, pokud tato pošta spadá do definice podle čl. 4 bodu a,

— pořady jednání a zápisy ze schůzí, dokumenty připravené k rozdání před schůzemi a další dokumenty rozdané během schůzí.

Každý orgán:

— do … (14) přijme a zveřejní vnitřní pravidla pro registraci dokumentů,

— do … (15) zajistí, aby byl jeho rejstřík plně funkční. [Am 70]

Článek 16

Žádosti

1. Žádosti o přístup k dokumentu se vyhotovují v jakékoli písemné podobě, včetně elektronické, v jednom z jazyků uvedených v článku 314 Smlouvy o ES, a to způsobem dostatečně přesným, aby orgán mohl dokument přesně určit. Žadatel nemusí uvádět důvody žádosti.

2. Pokud žádost není dostatečně přesná, orgán žadatele ve lhůtě 15 pracovních dnů požádá, aby žádost vyjasnil, a žadateli přitom pomůže například tím, že mu poskytne informace o použití veřejných rejstříků dokumentů.▐ [Am 62]

3. V případě žádosti, která se vztahuje k velmi rozsáhlému dokumentu nebo k velkému počtu dokumentů, se dotyčný orgán může s žadatelem neformálně poradit s cílem nalézt přijatelné a praktické řešení.

4. Orgány poskytují občanům informace o tom, jak a kde se mohou být podávány žádosti o přístup k dokumentům, a jsou jim při tom nápomocny.

Článek 17

Vyřizování původních žádostí

1. Žádost o přístup k dokumentu se vyřídí bez prodlení. Žadateli se zašle potvrzení o jejím obdržení. Nejdéle do 15 pracovních dnů od registrace žádosti orgán buď zajistí přístup k požadovanému dokumentu a zpřístupní jej v této lhůtě v souladu s článkem 10, nebo v písemné odpovědi sdělí žadateli důvody úplného nebo částečného zamítnutí žádosti a informuje jej o jeho právu podat potvrzující žádost podle odstavce 4 tohoto článku. [Am 63]

2. Ve výjimečných případech, například když se žádost týká velmi rozsáhlého dokumentu nebo velkého počtu dokumentů, může být lhůta uvedená v odstavci 1 prodloužena o nejvýše 15 pracovních dnů, pokud je o tom žadatel předem vyrozuměn a jsou mu uvedeny podrobné důvody. [Am 64]

3. V případě úplného nebo částečného zamítnutí žádosti může žadatel do 15 dnů ode dne, kdy obdržel odpověď orgánu, podat potvrzující žádost, ve které orgán požádá, aby přezkoumal své stanovisko. Jestliže žadatel zpochybní, zda budou dotčené zájmy skutečně ohroženy, a/nebo tvrdí, že zájem na zveřejnění je nadřazený, může požádat evropského veřejného ochránce práv, aby poskytl nezávislé a objektivní stanovisko k otázce ohrožení zájmů nebo převažujícího veřejného zájmu.

V době, kdy se očekává obdržení stanoviska od evropského veřejného ochránce práv, se lhůta uvedená v odstavci 1 přeruší o nejvýše 30 pracovních dnů.

Po obdržení stanoviska evropského veřejného ochránce práv nebo nejpozději na konci lhůty 30 pracovních dnů může žadatel maximálně do 15 pracovních dnů podat potvrzující žádost, ve které orgán požádá, aby přezkoumal své stanovisko.[Am 104]

4. Pokud orgán neodpoví v předepsané lhůtě, je žadatel oprávněn podat potvrzující žádost.

Článek 18

Vyřizování potvrzujících žádostí

1. Potvrzující žádost o přístup k dokumentu se vyřídí bez prodlení. Do 15 pracovních dnů od registrace žádosti orgán buď zajistí přístup k požadovanému dokumentu a zpřístupní jej v této lhůtě v souladu s článkem 10, nebo v písemné odpovědi sdělí důvody úplného nebo částečného zamítnutí žádosti. V případě úplného nebo částečného zamítnutí žádosti orgán informuje žadatele o opravných prostředcích, které může použít. [Am 66]

2. Ve výjimečných případech, například když se žádost týká velmi rozsáhlého dokumentu nebo velkého počtu dokumentů, může být lhůta uvedená v odstavci 1 prodloužena nejvýše o 15 pracovních dnů, pokud je o tom žadatel předem vyrozuměn a jsou mu uvedeny podrobné důvody. [Am 67]

3. V případě úplného nebo částečného zamítnutí žádosti má žadatel možnost podat žalobu proti orgánu k Soudu prvního stupně a/nebo podat stížnost veřejnému ochránci práv za podmínek uvedených v článcích 230 a 195 Smlouvy o ES.

4. Pokud orgán neodpoví v předepsané lhůtě, považuje se to za zamítavou odpověď a žadatel je oprávněn zahájit proti němu soudní řízení nebo podat stížnost veřejnému ochránci práv podle odpovídajících ustanovení Smlouvy o ES.

▐ [Am 68]

Článek 19

Přístup k dokumentům na základě žádosti

1. Žadateli jsou dokumenty zpřístupněny buď tak, že do nich může nahlédnout přímo na místě, nebo obdrží jejich kopii, včetně kopie elektronické, pokud je dostupná, podle toho, čemu dává přednost.

2. Pokud dokument je veřejně k dispozici a tento dokument je žadateli snadno přístupný, může orgán splnit svou povinnost a zpřístupnit dokument tím, že žadateli sdělí, jak může požadovaný dokument získat.

3. Dokumenty se dodávají ve stávající verzi a typu záznamu (včetně formy elektronické nebo jiné, jako je Braillovo písmo, velký tisk nebo záznamy na pásce), přičemž se plně zohledňuje, čemu dává žadatel přednost.

4. Žadateli mohou být vyúčtovány náklady na pořízení a zaslání kopie. Tento poplatek nesmí být vyšší než skutečné náklady na pořízení a zaslání kopie. Nahlédnutí na místě, kopie, která nemá více než 20 stran formátu A4, a přímý přístup v elektronické formě nebo prostřednictvím rejstříku jsou bezplatné. V případě výtisků nebo dokumentů v elektronickém formátu, které se zakládají na informacích obsažených v elektronických systémech k ukládání, zpracování a sběru dat, je možné žadateli vyúčtovat rovněž skutečné náklady na vyhledání a získání dokumentu nebo dokumentů. Jestliže orgán již daný dokument nebo dokumenty poskytl, nesmějí být žádné dodatečné poplatky účtovány. O výši a způsobu výpočtu veškerých poplatků je žadatel předem informován. [Am 69]

5. Toto nařízení se neodchyluje od zvláštních postupů, kterými se řídí přístup k dokumentům, jak je stanoví právní předpisy ES nebo vnitrostátní právní předpisy, jako např. platba poplatku.

Článek 20

Správní postupy v orgánech

1. Orgány vyvinou vhodné správní postupy, které usnadní výkon práva na přístup k informacím zaručeného tímto nařízením.

2. Orgány zřídí interinstitucionální výbor, který bude zkoumat nejlepší postupy, zabývat se možnými konflikty a diskutovat o budoucím vývoji v oblasti přístupu veřejnosti k dokumentům.

Článek 21

Úředník pro poskytování informací

1. Každé generální ředitelství v rámci všech orgánů jmenuje úředníka pro poskytování informací, který bude odpovídat za dodržování ustanovení tohoto nařízení a za řádnou správní praxi daného generálního ředitelství.

2. Úředník pro poskytování informací rozhoduje o tom, jaké informace je účelné podat veřejnosti, pokud jde o:

a) provádění tohoto nařízení a

b) řádnou správu,

a zajistí šíření těchto informací ve vhodné podobě a vhodným způsobem.

3. Úředník pro poskytování informací posuzuje, zda se služby v generálním ředitelství, v němž působí, řídí řádnými postupy.

4. Úředník pro poskytování informací může žadatele o informace odkázat na jiné ředitelství, jestliže příslušné informace nespadají do působnosti daného ředitelství, nýbrž do působnosti jiného ředitelství v rámci téhož orgánu, za předpokladu, že daný úředník má takové informace k dispozici. [Am 106]

HLAVA IV

Závěrečná ustanovení

Článek 22

Zprávy

1. Každý orgán jednou ročně zveřejní zprávu o předchozím roce, ve které uvede počet případů, ve kterých odepřel přístup dokumentům, důvody těchto odepření a počet citlivých dokumentů nezaznamenaných do rejstříku.

2 . Nejpozději do …* zveřejní Komise zprávu o uplatňování zásad tohoto nařízení a předloží doporučení, které bude případně obsahovat návrhy změn tohoto nařízení, jež jsou zapotřebí v důsledku změn situace, a akční program opatření, která mají přijmout jednotlivé orgány . [Am 83]

Článek 23

Zrušení

Nařízení (ES) č. 1049/2001 se zrušuje s účinkem ode dne […].

Odkazy na zrušené finanční nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou v příloze.

Článek 24

Vstup v platnost

Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.

Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament předseda Za Radu předseda

(1) Úř. věst. C, , s. .

(2) Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.

(3) Úř. věst. C 303, 14.12.2007, s. 1.

(4) Úř. věst. C 293 E, 2.12.2006, s. 151.

(5) Úř. věst. L 264, 25.9.2006, s. 13.

(6) Interinstitucionální dohoda ze dne 22. prosince 1998 o společných pokynech k redakční kvalitě právních předpisů Společenství (Úř. věst. C 73, 17.3.1999, s. 1).

(7) Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90.

(8) Úř. věst. L 43, 15.2.1983, s. 1.

(9) Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.

(10) Úř. věst. L 340, 31.12.1993, s. 43. ║

(11) Úř. věst. L 46, 18.2.1994, s. 58. ║

(12) Úř. věst. L 263, 25.9.1997, s. 27.

(13) Viz článek 7 SEK (2008)2109.

(14) Šest měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.

(15) Jeden rok od vstupu tohoto nařízení v platnost.