EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 12.9.2018 COM(2018) 631 final 2018/0330(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Evropské pohraniční a pobřežní stráži

a o zrušení společné akce Rady 98/700/SVV, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624









FMT:ItalicPříspěvek Evropské komise k zasedání vedoucích představitelů

FMT:Italicv Salcburku ve dnech 19.–20. září 2018





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Dne 6. října 2016 vstoupilo v platnost nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži, zavedené v rekordně krátkém čase po migrační krizi roku 2015. K tomu, aby byla jako součást komplexního přístupu k migraci zajištěna účinná ochrana vnějších hranic EU a výrazně se posílilo účinné navracení nelegálních migrantů, však zbývá vykonat ještě mnoho práce. Evropská pohraniční a pobřežní stráž ve své současné podobě přinesla v tomto ohledu zlepšení. Je však zásadní, aby zcela odpovídala úrovni ambicí a potřeb Evropské unie, pokud jde o účinnou ochranu vnějších hranic a schopnost postavit se budoucím výzvám v oblasti migrace. Evropská pohraniční a pobřežní stráž by měla být konkrétním příkladem evropské solidarity a být k dispozici k operativnímu vyslání tam, kde je to nutné, a pro posílení ochrany společných vnějších hranic Unie. S cílem řešit obavy občanů týkající se zabezpečení a bezpečnosti pro Unii již Komise nastínila svou vizi posílené a plně funkční Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Pro příští víceletý finanční rámec na období 2021–2027 Komise navrhla vytvořit stálý útvar 10 000 příslušníků pohraniční stráže a financování pro oblast migrace a správy hranic téměř ztrojnásobit na 34,9 miliardy EUR (oproti necelým 13 miliardám EUR ve stávajícím období), aby bylo možné cíleně reagovat na stále závažnější výzvy týkající se migrace, bezpečnosti a mobility. To přispěje k lepší správě hranic EU ze strany Evropské pohraniční a pobřežní stráže a k účinnější migrační politice. Komise dále navrhla poskytnout finanční podporu na vybavení a odbornou přípravu národní složky Evropské pohraniční a pobřežní stráže v členských státech, aby mohly zvýšit své operační schopnosti, posílit stávající nástroje a rozvíjet celounijní informační systémy v oblasti hranic, řízení migrace a bezpečnosti. V této souvislosti podala Komise dne 12. června 2018 návrh na Azylový a migrační fond, nástroj pro správu hranic a Fond pro vnitřní bezpečnost s prostředky v celkové výši 20,9 miliardy EUR. Evropská rada ve svých závěrech z června 2018 potvrdila potřebu dalšího posílení podpůrné úlohy Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, a to i v rámci spolupráce se třetími zeměmi, prostřednictvím navýšení zdrojů a posílení mandátu, aby bylo možné zajistit účinnější ochranu vnějších hranic EU. Hlavní zásady dohodnuté v závěrech Evropské rady byly také na různých fórech dále podpořeny členskými státy, které zdůraznily, že je nutné posílit nástroje evropské solidarity, včetně zajištění účinné správy vnějších hranic se silnější Evropskou pohraniční a pobřežní stráží a zavedení účinnější a soudržnější evropské návratové politiky založené na větší solidaritě a vzájemné důvěře. Kromě toho Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 30. května 2018 k výroční zprávě o fungování schengenského prostoru trval na tom, že je třeba, aby byla rychle zavedena plně rozvinutá evropská strategie integrované správy hranic, dohodnutá mezi institucemi, a aby Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž zavedla technickou a operativní strategii a členské státy následné vnitrostátní strategie. Evropský parlament vyjádřil rovněž znepokojení nad nesrovnalostmi v provádění strategie integrované správy hranic v členských státech a zdůraznil, že plné provádění strategie integrované správy hranic ve všech členských státech je zásadní pro řádné fungování schengenského prostoru. Komise v reakci na tyto výzvy, jakož i na nedávnou výzvu Evropské rady navrhuje provést řadu změn Evropské pohraniční a pobřežní stráže, zejména poskytnout agentuře vlastní operativní složku: stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže o 10 000 operativních pracovnících s výkonnými pravomocemi pro všechny její aktivity, který bude účinně podporovat členské státy v terénu. Stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže bude představovat nejen kvantitativní, nýbrž i kvalitativní změnu, jelikož zaručí pohotově dostupné a spolehlivé řešení. Unii jako celku zajistí potřebné kapacity k ochraně jejích vnějších hranic, předcházení druhotnému pohybu a účinnému navracení nelegálních migrantů. Vzhledem k významnému posílení i technického vybavení, které má k dispozici, udělení výkonných pravomocí jejím statutárním zaměstnancům a ještě více posílené schopnosti konat ve třetích zemích přinese stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže zásadní změnu v úrovni kvality a účinnosti, v níž EU jako celek chrání své společné hranice a řídí migrační toky. Stanovením nových standardů a upevňováním evropské kultury v rámci jednotek pohraniční stráže se Evropská pohraniční a pobřežní stráž stane rovněž programem pro provádění správy hranic EU. V důsledku toho je třeba upravit fungování Evropské pohraniční a pobřežní stráže, a co je důležitější, i způsob stanovení strategických priorit pro evropskou integrovanou správu hranic. Tento návrh se proto zaměřuje na strukturování politického směřování evropské integrované správy hranic prostřednictvím vytvoření politického cyklu evropských a vnitrostátních strategií integrované správy hranic. Koordinace plánování evropské integrované správy hranic bude zdokonalena tak, aby se mohly lépe připravovat operace na hranicích, určovat reakce na vyšší úrovně dopadu a zejména případné zásahy stálého útvaru a dalších kapacit agentury na podporu členských států. Zlepší se tím také příprava schopností Evropské pohraniční a pobřežní stráže díky koordinaci odborné přípravy a vzdělávání a pořizování vybavení v krátkodobém i dlouhodobém horizontu, včetně výzkumu a vývoje. Návrh rovněž zlepší schopnost provádět výměnu informací a poskytovat členským státům podporu v oblasti navracení. Je navíc předkládán spolu s přezkumem směrnice o navracení, aby členským státům napomohl zvýšit účinnost navracení a dosáhnout účinnější a soudržnější evropské návratové politiky. Přepracované znění směrnice o navracení přináší s cílem usnadnit navracení návrh jasnějších a účinnějších postupů pro vydávání rozhodnutí o navrácení a zpracování odvolání, aby byla zajištěna soudržnost a součinnost mezi azylovým řízením a řízením o navrácení, jakož i účinnějšího využívání zajištění. Navrhované změny nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži v této souvislosti ještě rozšiřují rozsah operativní pomoci, kterou má agentura poskytovat členským státům. Tyto změny rovněž posilují spolupráci mezi agenturou a Agenturou Evropské unie pro azyl při vysílání podpůrných týmů pro řízení migrace, zejména v hotspotech a kontrolovaných střediscích. Komise se zabývá potřebou zajistit součinnost mezi azylovým řízením a řízením o navrácení prostřednictvím koordinace mezi příslušnými vnitrostátními orgány a příslušnými agenturami Unie a také zvýšit účinnost společné návratové politiky jakožto klíčového prvku udržitelného řízení migrace. Dalším klíčovým prvkem evropské integrované správy hranic je spolupráce se třetími zeměmi. Tento návrh posiluje spolupráci agentury se třetími zeměmi za účelem prosazování standardů v oblasti evropské správy hranic a navracení, výměny informací a analýzy rizik, usnadnění provádění navracení s cílem zvýšit jejich účinnost a podpory třetích zemí v oblasti správy hranic a migrace. To zahrnuje i vyslání stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže, je-li tato podpora nutná k ochraně vnějších hranic a efektivnímu řízení migrační politiky Unie. Plně funkční Evropská pohraniční a pobřežní stráž by rovněž měla zefektivnit a používat všechny stávající operativní nástroje. Komise navrhuje zahrnout do návrhu o Evropské pohraniční a pobřežní stráži Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR) s cílem zlepšit fungování EUROSURu a rozšířit oblast jeho působnosti, aby se vztahovala na většinu prvků integrované správy hranic. To znamená lépe zjišťovat a předvídat krizové situace na vnějších hranicích EU a ve třetích zemích a reagovat na ně. Výše uvedené prvky posílí integrovanou správu hranic, neboť umožní Evropské pohraniční a pobřežní stráž operovat jako skutečná pohraniční policie schopná zajistit ochranu vnějších hranic EU, účinně řídit migrační toky a přispívat k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Unii, což je základním předpokladem pro zachování schengenského prostoru. Důvody ke zlepšení fungování Evropské pohraniční a pobřežní stráže Jednou z novinek nařízení z roku 2016 byl povinný rezervní tým pro rychlé nasazení čítající 1 500 příslušníků pohraniční stráže. Tým byl sice úspěšně vytvořen, ale může být aktivován pouze pro zásahy rychlé reakce na hranicích, což je velmi specifický typ zásahu k řešení naléhavých situací. Při operativní podpoře členským státům v přední linii v rámci pravidelných společných operací – které jsou nejběžnějším typem operací – je agentura i nadále zcela závislá na dobrovolném vytváření rezerv lidských a technických zdrojů členských států.

Během migrační krize se operativní potřeba agentury na podporu členských států v přední linii čtyřnásobně zvýšila: z operací vyžadujících nasazení 52 359 člověkodnů v roce 2014 na 189 705 člověkodnů v roce 2017. I když se míra tlaku na vnějších hranicích ve srovnání s rokem 2015 snížila a počet nelegálních migrantů přicházejících trasami přes střední a východní Středomoří výrazně poklesl, k těmto pozitivním výsledkům nadále značně přispívá zvýšené operativní zapojení agentury. Operativní potřeba lidských a technických zdrojů stanovená agenturou však často není členskými státy dostatečně reflektována v podobě dobrovolných závazků. Pro zajištění řádné a dlouhodobé ochrany vnějších hranic je nutná trvale vysoká úroveň zapojení. Vzhledem ke geopolitickému vývoji v některých strategických oblastech světa a ke globálním demografickým trendům se očekává, že Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž bude pomáhat čím dál většímu počtu členských států EU při řešení migračních tlaků, a to i podporou účinného navracení a spolupráce se třetími zeměmi. Členské státy sice tento trend do značné míry předpokládaly a poskytly agentuře další příslušníky pohraniční stráže a odborníky, přesto bohužel i nadále většinu společných operací agentury v období 2015–2018 vážně narušovaly přetrvávající nedostatky, které často snížily účinnost podpory poskytované agenturou, jak Komise opakovaně konstatovala. Při ročním přijímání závazků členskými státy pro Evropskou pohraniční a pobřežní stráž na rok 2018 bylo z počtu, který agentura potřebuje na činnosti na pozemních hranicích, pokryto pouze 49 % příslušníků pohraniční stráže a 45 % vybavení. U operací na námořních hranicích bylo pokryto 96 % příslušníků pohraniční stráže, ale pouze 60 % technických prostředků. Tato trvalá nedostatečnost současného mechanismu pro vytváření rezerv dopadá na schopnost EU trvale zabezpečovat naše vnější hranice a je nutné ji napravit, jak již mnohokrát uznala Rada pro spravedlnost a vnitřní věci. V rámci stávajícího mechanismu vytváření rezervy navíc členské státy většinou přislíbí příspěvky pouze na konkrétní místa a konkrétní období, takže agentura má omezenou flexibilitu pro rychlý přesun odborníků a/nebo technických prostředků do jiných operativních oblastí podle aktuální potřeby. Agentura se rovněž potýká s příliš nízkými přísliby na některé nejfrekventovanější měsíce a příliš vysokými přísliby na méně frekventované měsíce. To vše je problematické, protože agentura nemůže přesunovat operativní pracovníky podle zjištěných potřeb. Agentura se snaží nedostatečné příspěvky členských států a malou flexibilitu v přesouvání prostředků kompenzovat vytvářením a využíváním vlastních kapacit, zejména prostřednictvím sdružování a vysílání „dočasně přidělených příslušníků jednotek“ jakožto vlastního příspěvku k operativním činnostem. Ukázalo se však, že tento dobrovolný doplňkový systém naprosto nedostačuje k tomu, aby agentuře umožnil využívat jejích hlavních výhod, tj. dlouhodobé předvídatelnosti zapojení a flexibilního přesouvání. Agentura by sice mohla mít přidělené členy týmu k dispozici na rok nebo déle, ale většina z nich je dočasně přidělena pouze na minimální dobu tří měsíců, jak to požaduje nařízení. Při operacích agentury se ukázalo, že agentura jednoznačně potřebuje mít stálý, plně vyškolený personál, který lze kdykoli vyslat kamkoli. Dále se potvrdilo, že nasazení jednotlivých členských států je nerovnoměrné a chybí společná odborná příprava, dostatečné jazykové dovednosti i společný operační přístup, což v důsledku ztěžuje spolupráci na místě. Plně vyškolení pracovníci se stejným operačním přístupem by přinesli skutečnou přidanou hodnotu. V neposlední řadě se agentura stejně jako v případě přetrvávajících nedostatků v oblasti vytváření rezervy lidských zdrojů pravidelně potýká se závažnými nedostatky v příspěvcích členských států do rezervy technického vybavení. Vzhledem k tomu, že zřídit povinný mechanismus vytváření rezervy založený na rovné účasti všech členských států se jeví obtížné, jediným schůdným řešením je další rozvoj vlastních technických kapacit agentury pořízením nezbytných prostředků, a to s ohledem na ambiciózní výši finančních zdrojů, které k tomuto účelu vyčlenila Komise ve svém návrhu příštího víceletého finančního rámce. Důsledkem tohoto postupu bude, že další operativní pracovníci budou muset působit jako personál pro údržbu a provoz všech těchto technických prostředků; tato potřeba by měla být v dlouhodobém řešení reflektována. Jako klíčový prvek, který napomůže řešení migrační situace, jíž čelí členské státy EU, musí být posílena úloha Unie při podpoře členských států v oblasti navracení. Jak ukazuje míra navracení v EU v posledních letech, přetrvávají problémy s účinností provádění navracení. Ze statistik Eurostatu vyplývá, že míra navracení v celé EU poklesla z 45,8 % v roce 2016 na pouhých 36,6 % v roce 2017. Cílem tohoto návrhu – společně s návrhem přepracovaného znění směrnice o navracení, který v zájmu usnadnění navracení navrhuje jasnější a účinnější postupy pro vydávání rozhodnutí o navrácení a zpracování odvolání, jakož i účinnější využívání zajištění – je posílit stávající celkový rámec návratové politiky. Je zřejmé, že v zájmu dalšího posílení podpory poskytované agenturou členským státům a rozvoje nových činností v oblasti navracení, a to i ve vztahu ke třetím zemím, bude agentuře nutné poskytnout více operativních pracovníků na podporu jejího úsilí v tomto ohledu, zejména vzhledem ke značnému rozpočtu, který je na pokrytí nákladů na činností agentury v oblasti navracení plánován. Tento rozšířený mandát v oblasti navracení by se měl promítnout do přidělení odpovídajících kapacit a lidských zdrojů, a to i s přihlédnutím k již stoupajícímu počtu návratových operací, které Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž operativně podporuje: v roce 2018 (k 3. srpnu) agentura zorganizovala či koordinovala 192 operací ve srovnání s 90 operacemi za stejné období v roce 2016 a 194 operacemi v roce 2017. Zkušenosti z posledních dvou let ukázaly, že je více než kdy jindy důležité podnikat kroky ve třetích zemích, včetně poskytování operativní a technické podpory. Komise sjednává s určitými sousedními zeměmi jménem Unie dohody o postavení sil s cílem umožnit agentuře realizovat operativní nasazení v těchto zemích. Jednání se zeměmi západního Balkánu byla uzavřena nebo jsou blízko uzavření; pokud tato podpora třetím zemím přispěje k ochraně vnějších hranic EU, mohou být tyto dohody v budoucnu rozšířeny nad rámec sousedních zemí a na neomezené území. Na tato operativní vyslání a na podporu těchto činností přímo ve třetích zemích, a to i v oblasti navracení, bude potřeba výrazně více operativních pracovníků ze stálého útvaru. Cíle Evropské pohraniční a pobřežní stráže Všechny výše uvedené prvky prokazují zásadní potřebu trvalého a spolehlivého řešení, které agentuře zajistí nezbytné schopnosti na ochranu vnějších hranic EU a účinnou podporu navracení. Nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži přijaté v roce 2016 stanoví zásady evropské integrované správy hranic a definuje Evropskou pohraniční a pobřežní stráž, zejména se ovšem zaměřuje na úlohu Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž. Nařízení o EUROSURu přijaté v roce 2013 stanovilo rámec pro spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy a agenturou, ale tento rámec se v současné době omezuje na ostrahu námořních a pozemních hranic. Tento návrh obě nařízení slučuje, a kombinuje tak úkoly agentury s úlohou, kterou musí orgány členských států plnit ve fungování Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Komise proto navrhuje vytvořit do roku 2020 stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže o 10 000 operativních pracovnících, který agentuře poskytne vlastní účinnou a efektivní operativní složku. Tento návrh má za cíl napravit v současnosti zjištěné nedostatky, aby bylo možné reagovat na současné potřeby a zajistit strategickou připravenost EU k reakci na budoucí výzvy. Zejména je nutné zajistit, aby stálý útvar urychleně dosáhl do roku 2020 plné kapacity 10 000 operativních pracovníků tak, aby agentura mohla reagovat na současnou situaci. V této souvislosti by se měly, jakmile bude o návrhu dosaženo politické dohody, uskutečnit přípravné kroky včetně všech logistických a administrativních příprav náborů a dočasných přidělení. Vytvoření stálého útvaru musí být integrováno do řádně fungující Evropské pohraniční a pobřežní stráže, kde budou členské státy, Unie a agentury EU, zejména Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž, dobře koordinovány a budou pracovat na dosažení společných a sdílených cílů politiky. Tato koordinace zajistí kapacitu pro sdílení informací a analýz, koordinaci schopnosti reakce a schopnosti předvídat krizové situace na vnějších hranicích v krátkodobém, střednědobém i dlouhodobém horizontu a společně rozvíjet potřebné schopnosti reakce. Velikost tohoto stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže do značné míry vychází z aktuálních údajů o zapojení v rámci stávajících mechanismů vytváření rezervy, které jsou však – s výjimkou rezervního týmu pro rychlé nasazení – dobrovolné povahy. V souladu s rozhodnutím správní rady je celkový počet příslušníků pohraniční stráže pro operativní činnosti agentury 5 000. Počet příslušníků jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže skutečně registrovaných v systému agentury OPERA je však více než 7 000. Tyto kapacity jsou doplněny 1 500 příslušníky pohraniční stráže jmenovanými rezervním týmem pro rychlé nasazení. Kromě toho má agentura v oblasti navracení v současné době k dispozici tři rezervy, které by se v souladu s rozhodnutím správní rady měly skládat z 600 osob pověřených doprovodem nuceně navracených osob, 50 specialistů na navracení a 40 osob pověřených sledováním nuceného navracení. V této souvislosti má navrhovaný počet 10 000 pracovníků stálého útvaru umožnit agentuře, aby nejen zaplnila stávající mezery, ale také zvýšila svou podporu členským státům v přední linii v kritických operačních oblastech a pokryla více oblastí v členských státech EU a ve třetích zemích, jakož i významným způsobem posílila navracení. Stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže by se měl skládat ze tří kategorií operativních pracovníků: 1) zaměstnanců Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž (kategorie 1), 2) pracovníků povinně dlouhodobě přidělených do agentury členskými státy (kategorie 2) a 3) pracovníků povinně poskytnutých členskými státy na krátkodobé vyslání (kategorie 3). Základním rysem tohoto nového přístupu je zahrnutí statutárních zaměstnanců agentury jakožto příslušníků stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže, kteří mají veškeré nezbytné pravomoci k provádění úkolů spojených s ochranou hranic a navracením, včetně úkolů vyžadujících výkonné pravomoci. Ustanovení čl. 77 odst. 2 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) stanoví, že Unie přijme veškerá opatření nezbytná pro postupné zavedení integrovaného systému řízení vnějších hranic. Toto ustanovení poskytuje právní základ pro svěření pravomocí v oblasti vymáhání práva zaměstnancům, kteří jednají jménem Unie při provádění úkolů souvisejících se zavedením integrovaného systému správy vnějších hranic. Tyto pravomoci a úkoly by však měly být jasně vymezeny tak, aby odpovídaly cíli zavedení integrovaného systému řízení vnějších hranic. Proto je seznam těchto úkolů součástí tohoto návrhu. Zaměstnanci agentury v kategorii 1 budou představovat nový typ zaměstnanců EU v rámci agentury, jimž jsou svěřeny výkonné pravomoci včetně použití síly, pokud jednají jako příslušníci jednotek vyslaní ze stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Komise považuje toto uspořádání za klíčový prvek svého revidovaného návrhu, který významně posílí mandát agentury tak, aby byla zaručena účinná kontrola vnějších hranic Unie.

Druhým klíčovým prvkem stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže je povinná povaha krátkodobých a dlouhodobých příspěvků členských států do stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže, která je jediným řešením, jak zajistit dostupnost příspěvků nezbytných pro činnosti agentury v duchu solidarity a odpovědnosti v zájmu řádného fungování schengenského prostoru. Příspěvky jednotlivých členských států byly určeny na základě distribučního klíče dohodnutého během jednání v roce 2016 pro rezervní tým pro rychlé nasazení a jsou uvedeny v příloze I nařízení (EU) 2016/1624. Tento povinný příspěvek může být pro členské státy skutečnou výzvou v případech, kdy jsou jejich vnitrostátní kapacity přetíženy vnitrostátním povinnostmi. Návrh proto stanoví systém finanční podpory s cílem podpořit a zajistit dlouhodobý rozvoj lidských zdrojů tím, že se členským státům umožní najmout a vyškolit další pracovníky, a získat tak nezbytnou flexibilitu ke splnění povinnosti vytváření rezervy v rámci stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže, a současně si zachovat dostatečné vnitrostátní kapacity. Modulární složení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže se třemi kategoriemi operativních pracovníků umožní flexibilně odstupňovat zapojení agentury podle operativních potřeb. Hlavním stavebním kamenem pro nasazení operativních pracovníků ze stálého útvaru budou vždy statutární operativní zaměstnanci agentury (kategorie 1); zapojení operativních pracovníků z kategorie 2 a zejména kategorie 3 by mohlo být upraveno v rámci stávajících mechanismů. V neposlední řadě zajistí stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže a jeho operativní pracovníci integrované řešení zahrnující celé spektrum nasazení agentury: jednotky pro správu hranic, návratové jednotky, jakož i podpůrné týmy pro řízení migrace se smíšeným složením. Návrh tudíž začleňuje všechny stávající mechanismy vytváření rezervy: stávající roční mechanismus příslibů pro činnosti na vnějších hranicích, povinný rezervní tým pro rychlé nasazení pro zásahy rychlé reakce na hranicích a dvě rezervy specialistů na navracení a osob pověřených doprovodem nuceně navracených osob. Rezerva osob pověřených sledováním nuceného navracení by vzhledem ke specifické povaze jejích úkolů a odborných znalostí a potřebě její nezávislosti při výkonu monitorovacích funkcí měla zůstat v rámci samostatného ujednání. Návrh se zaměřuje na strukturování politického směřování evropské integrované správy hranic prostřednictvím vytvoření politického cyklu evropských a vnitrostátních strategií integrované správy hranic. Návrh posílí mechanismy včasného varování Evropské pohraniční a pobřežní stráže s cílem zvýšit schopnost reakce v krizové situaci i lépe řešit situace, kdy by mohlo být ohroženo fungování schengenského prostoru. Klíčovým prvkem těchto procesů bude předvídání. Návrh se zaměřuje na zlepšení koordinace plánování evropské integrované správy hranic tak, aby byly lépe připraveny operace na hranicích, definována reakce na vyšší úrovně dopadu a zejména případný zásah stálého útvaru a dalších kapacit agentury na podporu členských států. Zlepší také přípravu kapacit Evropské pohraniční a pobřežní stráže díky koordinaci odborné přípravy a vzdělávání a díky pořizování vybavení v krátkodobém i dlouhodobém horizontu, včetně výzkumu a vývoje. Návrh rovněž zlepší schopnost vyměňovat si informace a poskytovat členským státům podporu v oblasti navracení. V zájmu zlepšení podpory členským státům tento návrh rozšiřuje úkoly agentury tak, aby zahrnovaly technickou a operativní pomoc při provádění řízení o navrácení, včetně přípravy rozhodnutí o navrácení a dalších přednávratových činností, jakož i pomoci při vývoji a provozu systémů řízení navracení osob a systémů pro výměnu informací. Návrh vyjasní příslušné úlohy členských států a agentury při fungování Evropské pohraniční a pobřežní stráže, včetně spolupráce s třetími stranami a třetími zeměmi. V oblasti navracení bude agentura schopna pomáhat při činnostech navracení prováděných třetími zeměmi, a to i organizováním smíšených návratových operací za účasti jednoho či více členských států. Zlepší se konkrétně fungování EUROSURu, jelikož se zvýší kvalita vyměňovaných údajů, zabezpečení systémů a schopnost jejich reakce. V zájmu lepší podpory jednotlivých prvků integrované správy hranic se oblast působnosti EUROSURu vyvine z nástroje ostrahy hranic v nástroj ochrany hranic, včetně podávání zpráv o druhotném pohybu a vzdušných hranicích. EUROSUR bude používán při operacích na hranicích a integrovaném plánování. Zlepší také operativní spolupráci a výměnu informací s třetími zeměmi a třetími stranami. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento návrh doplňuje návrhy Komise ze dne 12. června 2018 o zřízení Fondu pro integrovanou správu hranic a Azylového a migračního fondu v rámci příštího víceletého finančního rámce s cílem posílit financování národních složek Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Všechny tyto návrhy Komise mají za cíl společně zajistit plně integrovaný systém správy hranic EU, jejž provádí silná a plně funkční Evropská pohraniční a pobřežní stráž tvořená Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž a vnitrostátními orgány, které v členských státech odpovídají za správu hranic a navracení. S cílem umožnit účinné nasazení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže od 1. ledna 2020 by se měla co nejdříve přijmout a zavést určitá rozhodnutí a prováděcí opatření. Zejména by odchylně od obvyklé lhůty stanovené v nařízení mělo být rozhodnutí správní rady týkající se profilů pro stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže přijato do šesti týdnů od vstupu nařízení v platnost a jmenování operativních pracovníků do stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže členskými státy by mělo proběhnout do 12 týdnů od vstupu nařízení v platnost. Zároveň by v zájmu zajištění kontinuity podpory operativním činnostem organizovaným agenturou měla být v souladu s články 20, 30 a 31 nařízení (EU) 2016/1624 a s každoročními dvoustrannými jednáními konanými v roce 2018 naplánována a provedena všechna vyslání do 31. prosince 2019, včetně vyslání rezervního týmu pro rychlé nasazení. Tato ustanovení by měla být zrušena s účinkem až od 1. ledna 2020. Tento návrh vychází ze stávající politiky a souboru nástrojů v oblasti správy hranic, a zejména z Evropské pohraniční a pobřežní stráže zřízené nařízením (EU) 2016/1624. Díky zajištění operativnosti Evropské pohraniční a pobřežní stráže byly v posledních dvou letech vypracovány první cykly hodnocení zranitelnosti a vytvořeny rezervní týmy pro rychlé nasazení v zájmu reakce na naléhavé situace. Prostřednictvím stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže o 10 000 operativních pracovnících budou schopnosti agentury, a tím i Unie, dále rozšířeny tak, aby mohla účinně reagovat na současné či budoucí hrozby a výzvy na vnějších hranicích tím, že bude aktivně posilovat, posuzovat a koordinovat činnosti členských států na vnějších hranicích a se třetími zeměmi, jakož i posilovat navracení. Díky integraci Evropského systému ostrahy hranic (EUROSUR) do legislativního nástroje, kterým se zřizuje Evropská pohraniční a pobřežní stráž, návrh dále podporuje duch spolupráce, výměnu informací a koordinaci úsilí mezi členskými státy a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž, jakož i mezi vnitrostátními orgány a agenturami Unie, přičemž zavádí konkrétní a závazné závazky. Rovněž vychází z nařízení (EU) č. 656/2014, kterým se stanoví pravidla pro ostrahu vnějších námořních hranic v kontextu operativní spolupráce koordinované agenturou Frontex. Návrh vyjasňuje vztah mezi hodnoceními zranitelnosti vypracovávanými agenturou a schengenským hodnotícím mechanismem, který byl zřízen nařízením Rady (EU) č. 1053/2013, v zájmu maximální součinnosti těchto dvou mechanismů, jež jsou zásadní pro evropskou kontrolu kvality fungování schengenského prostoru. Tento návrh vychází ze stávajících ustanovení politiky, dále je rozvíjí a spojuje je tak, aby vznikla Evropská pohraniční a pobřežní stráž, a tím vytváří integrovaný systém řízení vnějších hranic na úrovni Unie, jak stanoví čl. 77 odst. 2 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské unie. •Soulad s ostatními politikami Unie Tento návrh je v souladu s komplexní dlouhodobou politikou v oblasti lepšího řízení migrace, jak ji Komise vytyčila v Evropském programu pro migraci, který rozpracoval politické směry předsedy Junckera do souboru ucelených a vzájemně se podpírajících iniciativ založených na čtyřech pilířích. Tyto pilíře spočívají v omezování motivace k nelegální migraci, v zabezpečení vnějších hranic a záchraně životů, v silné azylové politice a nové politice legální migrace. Tento návrh dále provádí Evropský program pro migraci, konkrétně pokud jde o cíl zabezpečení vnějších hranic, jelikož Evropská pohraniční a pobřežní stráž bude provádět evropskou integrovanou správu hranic. Dále reaguje na žádost Evropské rady o další posílení podpůrné úlohy Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, a to i v rámci spolupráce se třetími zeměmi, prostřednictvím navýšení zdrojů a posílení mandátu, aby bylo možné zajistit účinnou kontrolu vnějších hranic EU a výrazně posílit účinné navracení nelegálních migrantů. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právní základ Tento legislativní návrh je založen na čl. 77 odst. 2 písm. b) a d) a čl. 79 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Podle čl. 77 odst. 1 písm. b) a d) Unie rozvíjí politiku s cílem zajistit kontrolu osob a účinný dohled nad překračováním vnějších hranic a postupně zavést integrovaný systém řízení vnějších hranic. Podle čl. 77 odst. 2 písm. b) a d) přijímají Evropský parlament a Rada pro tyto účely řádným legislativním postupem opatření týkající se kontrol, jimž podléhají osoby překračující vnější hranice, a veškerá opatření nezbytná pro postupné zavedení integrovaného systému řízení vnějších hranic. Ustanovení čl. 79 odst. 2 písm. c) opravňuje Evropský parlament a Radu k tomu, aby přijímaly opatření v oblasti nedovoleného přistěhovalectví a nedovoleného pobytu včetně vyhoštění a vracení osob s neoprávněným pobytem. •Subsidiarita Cílem tohoto návrhu je zajistit evropskou integrovanou správu vnějších hranic EU, aby byla účinně řízena migrace a zajištěna vysoká úroveň bezpečnosti v Unii a zároveň zachován volný pohyb osob na jejím území. V prostoru bez vnitřních hranic ovlivňuje nelegální migrace přes vnější hranice jednoho členského státu všechny ostatní členské státy v schengenském prostoru. Prostor bez vnitřních hranic bude udržitelný pouze v případě, že budou účinně zabezpečeny a chráněny vnější hranice. Jelikož ochrana vnějších hranic Unie představuje společný a sdílený zájem, který se musí plnit v souladu s vysokými a jednotnými normami Unie, cílů tohoto návrhu nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a lze jich lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. •Proporcionalita Návrh má reagovat na nové výzvy a politické skutečnosti, jimž Unie čelí, a to jak v souvislosti s řízením migrace, tak vnitřní bezpečností. Posiluje soubor schopností, kterými disponuje Evropská pohraniční a pobřežní stráž, zejména vytvořením stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže o 10 000 operativních pracovnících s cílem komplexně řešit problémy při správě hranic EU a navracení. Zajišťuje, aby členské státy v plném rozsahu a správně uplatňovaly pravidla integrované správy hranic v souladu s jediným, soudržným víceletým cyklem strategické politiky, že jsou přijímána vhodná opatření, aby se zamezilo vzniku krizových situací a aby byly na vnějších hranicích v rané fázi prováděny zásahy, nastane-li taková situace, a dbá na to, aby byla bezodkladná opatření na úrovni Unie za účelem přímého zásahu v terénu přijímána teprve tehdy, je-li situace navzdory všemu ještě více kritická. S ohledem na cíle nařízení a v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. •Volba nástroje Jak je vysvětleno v kapitole 1, vytvoření stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a stanovení nezbytných doprovodných opatření představuje nové podstatné prvky, které podstatně ovlivní fungování Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Vzhledem k významu těchto změn je nezbytné změnit nařízení (EU) 2016/1624 o Evropské pohraniční a pobřežní stráži. Je to také příležitost k lepšímu začlenění pozměněného EUROSURu do Evropské pohraniční a pobřežní stráže tím, že se v souladu s hodnocením nařízení o EUROSURu zahrnou pozměněné prvky nařízení (EU) č. 1052/2013, kterým se zřizuje Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR), do nového nařízení. Pouze nařízení může zajistit nezbytný stupeň jednotnosti, která je nutná k tomu, aby byla zajištěna integrovaná správa vnějších hranic a účinná úloha agentury při navracení. Kromě toho vzhledem k tomu, že Evropská pohraniční a pobřežní stráž a EUROSUR byly zřízeny nařízením, je tentýž právní nástroj vhodný také pro tento návrh, kterým se obě nařízení pozměňují a slučují. •Základní práva Tento návrh respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Veškeré činnosti Evropské pohraniční a pobřežní stráže, pokud jde o Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž i orgány členských států příslušné pro správu hranic a navracení, musí probíhat tak, aby byla plně respektována základní práva zakotvená v Listině základních práv, včetně práva na azyl (článek 18 Listiny), ochrany před navracením (článek 19 Listiny), práva na respektování soukromého a rodinného života (článek 7 Listiny), práva na ochranu osobních údajů (článek 8 Listiny) a práva na účinnou právní ochranu (článek 47 Listiny). Návrh plně zohledňuje práva dítěte a zvláštní potřeby osob ve zranitelném postavení. Návrh je proto v souladu s články 2 a 6 Smlouvy o Evropské unii a s Listinou základních práv Evropské unie. 3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Příspěvek EU pro Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž je již součástí rozpočtu Unie, a to na základě legislativního finančního výkazu přiloženého k návrhu nařízení, kterým se zřizuje Evropská pohraniční a pobřežní stráž, vypracovanému Komisí. Dále byly v legislativním finančním výkazu přiloženém k návrhu Komise na systém ETIAS a balíčku opatření v oblasti interoperability určeny některé další zdroje pro agenturu. Na zřízení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a pořízení vlastního vybavení agentury, jakož i za účelem odpovídajícího řešení dalších nových nebo rozšířených úkolů stanovených v tomto návrhu je zapotřebí doplnit stávající příspěvek EU na roky 2019 a 2020 v rámci současného víceletého finančního rámce částkou ve výši 577,5 milionu EUR, což může vyžadovat využití zvláštních nástrojů stanovených v nařízení o VFR. Na období 2021–2027 bude na pokrytí rozšířených úkolů a funkcí agentury, především v souvislosti se zaváděním stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a pořízením vlastního vybavení agentury, zapotřebí celkový příspěvek EU ve výši 11 270 milionů EUR. Tyto částky budou doplněny o odpovídající příspěvky zemí přidružených k Schengenu. Příspěvek EU požadovaný na období 2021–2027 lze financovat v rámci stropů stanovených v návrhu VFR ze dne 2. května 2018. Co se týče lidských zdrojů, očekávalo se, že do roku 2020 dosáhne počet pracovníků agentury 1 000. Za účelem vytvoření stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže budou agentuře přidělena dodatečná pracovní místa: počínaje 750 místy v roce 2019 až po 3 000 míst v roce 2025. Tato dodatečná pracovní místa budou rovnoměrně rozdělena mezi dočasné zaměstnance a smluvní zaměstnance. Nová pracovní místa budou z velké části využita k náboru a výcviku operativních pracovníků kategorie 1 stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Tato kategorie však bude rovněž zahrnovat pracovníky pověřené zřízením a provozem ústřední jednotky ETIAS.

V rámci výše uvedeného počtu 3 000 pracovních míst by navíc agentura mohla využít až 4 % celkové velikosti stálého útvaru k náboru pracovníků na podporu zřízení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže (nábor, každodenní řízení, operativní plánování atd.), personálního obsazení operativních poboček, pořízení vybavení agentury, dalších nových úkolů souvisejících s fungováním Evropské pohraniční a pobřežní stráže včetně EUROSURu, posíleného mandátu v oblasti navracení a převzetí systému FADO. Kromě rozpočtu agentury v rámci fondů v oblasti migrace a správy hranic bude poskytnuta podpora na provádění rozšířeného EUROSURu na straně členských států prostřednictvím stávajících zdrojů z Fondu pro vnitřní bezpečnost – hranice a víza v roce 2020 (52,5 milionu EUR) a budoucího Fondu pro integrovanou správu hranic v období 2021–2027 (647,5 milionu EUR), přičemž 10 % těchto zdrojů je přiděleno EUROSURu. Příslušné činnosti budou prováděny v rámci sdíleného nebo přímého řízení. Pravidla obsažená v tomto návrhu budou doplněna revidovaným rámcovým finančním nařízením pro decentralizované agentury, včetně posílených pravidel správy a řízení těchto agentur v oblasti podvodů, nesrovnalostí, pravidel týkajících se střetů zájmů a vnitřní kontroly. 4.Přípravný proces a konzultace se zúčastněnými stranami V roce 2017 Komise vydala pět zpráv o pokroku určených Evropské radě, Evropskému parlamentu a Radě, v nichž zaznamenala pokrok dosažený při zajišťování operativnosti Evropské pohraniční a pobřežní stráže a analyzovala zjištěné nedostatky. Tyto zprávy byly často následovány diskusemi v Radě a prezentacemi v příslušných výborech Evropského parlamentu. Ve svém únorovém sdělení Komise stanovila priority a uvedla několik možností pro budoucí víceletý finanční rámec Unie se silnou a plně funkční Evropskou pohraniční a pobřežní stráží, která je v centru plně integrovaného evropského systému správy hranic. Ve svém sdělení ze dne 2. května 2018, připojeném k návrhu příštího víceletého finančního rámce, Komise zopakovala svůj závazek usilovat o dosažení tohoto cíle a navrhla vytvořit stálý sbor čítající přibližně 10 000 příslušníků pohraniční stráže. Dne 5. července proběhlo neformální pracovní setkání správní rady agentury, na němž se diskutovalo o budoucím právním rámci agentury; písemný záznam tohoto setkání spolu s jednotlivými postoji osmi členských států byl předložen Komisi. Dále byl projednán nový mandát agentury dne 9. července na zasedání Strategického výboru pro přistěhovalectví, hranice a azyl, kde zástupci členských států vyjádřili předběžné názory na prvky obsažené v návrhu VFR. Pokud jde o EUROSUR, Komise provedla v souladu s čl. 22 odst. 3 nařízení č. 1052/2013 celkové hodnocení tohoto systému. Zpráva o tomto hodnocení je připojena k návrhu. Hodnotící zpráva došla k závěru, že rámec EUROSURu splnil své cíle, ale že by se fungování EUROSURu mohlo zlepšit tím, že by se z technického informačního systému vyvinul ve správní rámec pro výměnu informací a spolupráci. Následně proběhly konzultace s odbornou skupinou pro EUROSUR, zřízenou a spravovanou agenturou s cílem podpořit provádění EUROSURu, a se specializovanou odbornou skupinou pro EUROSUR, jež byla zřízena Komisí s cílem projednávat proces hodnocení, činit návazné kroky a diskutovat o možných změnách stávajícího nařízení. Ve dnech 6. a 7. února 2018 Komise uspořádala specializované pracovní setkání se zástupci odvětví, výzkumnými pracovníky a vládními odborníky z členských států, orgánů a agentur EU, kde se diskutovalo o technologických a průmyslových aspektech EUROSURu. Komise za účelem posouzení nákladů a přínosů různých změn plánovaných v návrhu zadala studii, která měla posoudit dopady různých možností týkajících se potenciálního vývoje Evropského systému ostrahy hranic (EUROSUR). S ohledem na výzvu Evropské rady ze dne 28. června 2018 k dalšímu posílení podpůrné úlohy agentury prostřednictvím posíleného mandátu a na nutnost řešit tuto výzvu ve vhodném časovém rámci bylo rozhodnuto, že posouzení dopadů nebude provedeno. 5.Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Návrh (článek 8) zavádí víceletý cyklus strategické politiky pro evropskou integrovanou správu hranic jakožto způsob, jak zajistit účinné provádění evropské integrované správy hranic Evropskou pohraniční a pobřežní stráží. Víceletý cyklus zavede interoperabilní, jednotný a nepřetržitý postup pro poskytování strategických pokynů v oblasti správy hranic a navracení všem příslušným aktérům na úrovni Unie a členských států, aby mohli provádět evropskou integrovanou správu hranic soudržně, integrovaně a metodicky. Cyklus začne politickým směřováním pro evropskou integrovanou správu hranic v podobě aktu Komise v přenesené pravomoci, který pak bude prováděn prostřednictvím technické a operativní strategie vypracované Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž a vnitrostátních strategií připravených členskými státy. Bude dokončeno hodnocení provádění těchto tří fází, aby mohly začít přípravy dalšího cyklu. Hlavní prvky návrhu na zřízení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže, doprovázené zlepšením dalších klíčových schopností (viz zejména čl. 5 odst. 2, články 55 až 60, 63 a 64). –Základní prvky týkající se stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže jsou vysvětleny výše v kapitole 1, zejména pokud jde o jeho složení, velikost, rozsah činností, povinný charakter a používání výkonných pravomocí. –Aby se zohlednila kompozitní povaha stálého útvaru, zavádí návrh pojem „operativních pracovníků stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže“ jako příslušníků pohraniční stráže, osob pověřených doprovodem nuceně navracených osob, specialistů na navracení a dalších příslušných pracovníků. Tito pracovníci budou moci být vysláni v rámci tří typů jednotek: jednotek pro správu hranic, návratových jednotek a podpůrných týmů pro řízení migrace. –Příspěvky jednotlivých členských států do stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže jsou určeny v souladu s přílohami IV a V. Rozdělení těchto příspěvků vychází z distribučního klíče dohodnutého pro rezervní tým pro rychlé nasazení, který je uveden v příloze I stávajícího nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži. –Fungování stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a jeho složení bude podléhat přezkumu v polovině období provedenému Komisí. Na základě tohoto přezkumu v polovině období může Komise zvážit změnu příslušných příloh. –S cílem zajistit společný operační přístup by jednotky vyslané ze stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže měly obdržet zvláštní odbornou přípravu a uniformu. –S ohledem na vyslání jednotek stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže na území třetích zemí by agentura měla rozvíjet schopnosti pro jejich vlastní řídicí a kontrolní struktury. –S cílem překonat přetrvávající nedostatky v dobrovolném poskytování technického vybavení do rezervy členskými státy, zejména pokud jde o prostředky velkého rozsahu, by agentura měla disponovat vlastním vybavením, které bude nasazováno při společných operacích či zásazích rychlé reakce na hranicích nebo jakýchkoli jiných operativních činnostech. Ačkoli si agentura mohla od roku 2011 legálně pořizovat nebo pronajímat vlastní technické vybavení, kvůli nedostatku rozpočtových prostředků byla tato možnost podstatně omezena. Přijetím nařízení z roku 2016 byla agentuře vyčleněna zvláštní rozpočtová položka ve výši 40 milionů EUR na nákup malého a středně velkého vybavení a agentura ve využívání těchto možností dosáhla pokroku. Jako přirozený důsledek tohoto vývoje, a aby bylo možné dosáhnout úrovně ambicí, na nichž se zřízení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže zakládá, vyčlenila Komise v rámci víceletého finančního rámce na období 2021–2027 značné finanční prostředky, aby si agentura mohla pořídit, udržovat a provozovat nezbytné prostředky pro letecké, pozemní a námořní operace odpovídající jejím operačním potřebám.

–Proces pořizování nezbytných prostředků by sice mohl být zdlouhavý, zejména u prostředků většího rozsahu, ale v konečném důsledku by se vlastní vybavení agentury mělo stát páteří operativního nasazení, přičemž za výjimečných okolností budou členské státy vyzvány k dodatečným příspěvkům. Vybavení agentury by mělo být z velké části provozováno technickým personálem agentury, který je součástí stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. V zájmu zajištění účinného využívání navrhovaných finančních zdrojů pro vlastní vybavení agentury bude tento proces založen na víceleté strategii, o níž co nejdříve rozhodne správní rada a k níž bude přiložen akční plán. –S cílem usnadnit práci agentury v členských státech, kde probíhají její operativní činnosti na vnějších hranicích a její návratové činnosti, si bude agentura v těchto členských státech moci zřídit pobočky na dobu trvání těchto operativních činností. Tyto pobočky budou mít za úkol sloužit jako spojovací článek mezi agenturou a hostitelskými členskými státy, zajišťovat koordinaci, komunikaci a logistickou podporu a zaručovat hladký průběh všech postupů souvisejících s těmito operativními činnostmi. Budou zřízeny v místech, která se nacházejí v zeměpisné blízkosti oblastí, kde se operativní činnosti agentury uskutečňují. Návrh (články 9 a 67) stanoví rámec pro integrované plánování Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Toto plánování bude integrovat různé procesy krátkodobého, střednědobého a dlouhodobého horizontu plánování pohraniční stráže, orgánů členských států v oblasti navracení a agentury. Integrované plánování bude navazovat na víceletý cyklus strategické politiky pro evropskou integrovanou správu hranic. –Návrh zavádí standardní metodiku pro plánování podle různých scénářů sestavených agenturou. Tyto scénáře, založené na analýze rizik, budou zohledňovat geopolitický kontext a bude je schvalovat správní rada agentury. –Návrh zavádí plánování rozvoje schopností Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Plánování rozvoje schopností zřízené tímto návrhem je mechanismus zaměřený na řešení a konvergenci dlouhodobých plánů členských států a agentury s cílem identifikovat příležitosti v oblasti odborné přípravy a vzdělávání, technické a provozní standardizace, společného pořizování vybavení a výzkumu a vývoje. Agentura získá nové schopnosti, aby mohla pomáhat členským státům v jejich individuálních potřebách; kromě toho bude hrát rozhodující úlohu v koordinaci rozvoje schopností pro celou Evropskou pohraniční a pobřežní stráž. –Výsledkem plánování rozvoje schopností bude cestovní mapa schopností Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, kterou schválí správní rada agentury a která bude připojena k technické a operativní strategii integrované správy hranic. Tato cestovní mapa schopností poskytne strategické směry pro rozvoj kapacit Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Cestovní mapa schopností povede k vypracování plánů zadávání zakázek a technologických plánů. Plány zadávání zakázek pomohou členským státům a agentuře při pořizování a pronájmu technického vybavení a technologické plány podpoří agenturu při určování klíčových témat výzkumu a budou zohledněny při plánování nástrojů EU na podporu operativních i výzkumných činností v oblasti integrované správy hranic a navracení. –Návrh posiluje stávající požadavky na plánování pro nepředvídané události na úrovni členských států jako součást celkového procesu integrovaného plánování. Plánování pro nepředvídané události by mělo zahrnovat všechna nezbytná opatření a zdroje, aby bylo v případě výskytu vyšší úrovně dopadu na vnějších hranicích možné případně posílit schopnosti, včetně logistiky a podpory, a to i schopnosti podpořit dodatečné nasazení kapacit koordinované Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž. Na tyto plány by se měl i nadále vztahovat mechanismus kontroly kvality jakožto součást mechanismu hodnocení zranitelnosti. –V krátkodobém horizontu bude operační plánování mezi členskými státy a agenturou koordinováno v rámci EUROSURu v souladu s procesy plánování společných pohraničních operací zavedenými agenturou. Návrh (článek 18 a články následující) začleňuje do nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži EUROSUR jako nezbytný prvek fungování Evropské pohraniční a pobřežní stráže. –EUROSUR se vyvine ve správní rámec pro výměnu informací a spolupráci mezi vnitrostátními orgány členských států, které jsou odpovědné za správu hranic, a agenturou, přičemž bude vycházet z různých informačních systémů používaných členskými státy a agenturou a rozšíří úlohu a posílí pravomoci národních koordinačních center. –Návrh zjednodušuje stávající prvky současného nařízení o EUROSURu a zlepšuje schopnost reakce tohoto systému. Některé technické části stávajícího nařízení o EUROSURu budou přesunuty do prováděcích aktů s cílem zajistit větší jasnost při technickém provádění, umožnit větší flexibilitu a případně operativní aktualizace, a současně bude zajištěna jejich závaznost. Návrh rozšiřuje stávající oblast působnosti EUROSURu z ostrahy pozemních a námořních hranic na ochranu hranic (zahrnutím kontrol na hraničních přechodech a ostrahy vzdušných hranic, které jsou v současné době oznamovány členskými státy na dobrovolném základě) s cílem poskytnout úplnou situační orientaci na vnějších hranicích a rozšířit paletu schopností reakce. Agentura zavede nové druhy meziagenturní spolupráce s úřady v leteckém odvětví, aby bylo možné lépe odhalovat nové hrozby v podobě letadel a bezpilotních leteckých prostředků a reagovat na tyto hrozby. Návrh posiluje situační orientaci, analýzu rizik, prevenci a schopnost reakce Evropské pohraniční a pobřežní stráže v těchto aspektech: –V zájmu posílení funkce analýzy rizik Evropské pohraniční a pobřežní stráže budou sladěny různé informační zdroje a metody, hraniční úseky a úrovně dopadu EUROSURu s těmi, které agentura a členské státy používají v rámci společné integrované metody posuzování rizik (CIRAM) uplatňované sítí analýzy rizik agentury Frontex (FRAN), a s hodnoceními zranitelnosti (článek 31). –V návaznosti na EUROSUR návrh zlepšuje situační orientaci Evropské pohraniční a pobřežní stráže (článek 29). Slučuje stávající společný předhraniční zpravodajský obraz, který shromažďuje informace o předhraniční oblasti, s evropským situačním obrazem, který ve stávajícím nařízení odpovídá informacím shromážděným v rámci schengenského prostoru. Sekundární pohyby jsou nyní součástí situačních obrazů, aby bylo možné na strategické i taktické úrovni posoudit migrační situaci na vnějších hranicích EU. Členské státy a agentura budou nyní moci tyto informace využívat prostřednictvím národních koordinačních center a přispívat k nim přímo přes EUROSUR. –Formálně se zřizuje mechanismus služeb fúze dat EUROSURu (článek 29), kterými se nahradí „společné využívání nástrojů ostrahy“ uvedené ve stávajícím nařízení o EUROSURu. V rámci služeb fúze dat EUROSURu dodává agentura národním koordinačním centrům i sobě samé příslušné informace související s vnějšími hranicemi. Služby fúze dat EUROSURu budou i nadále zajišťovány prostřednictvím spolupráce mezi agenturou a třetími stranami. Agentura bude k monitorování předhraničních oblastí stále využívat družicové služby pozorování Země v rámci vesmírného programu Copernicus, ale vzhledem k nové oblasti působnosti EUROSURu vyvine s dalšími agenturami EU a mezinárodními partnery nové služby fúze dat EUROSURu. Tato meziagenturní spolupráce by měla být například zavedena v oblasti ostrahy vzdušných hranic mezi agenturou, manažerem struktury Evropské sítě uspořádání letového provozu (EUROCONTROL) a Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví (EASA). –Návrh (článek 30) zavádí požadavek na strategickou analýzu rizik pro evropskou integrovanou správu hranic, kterou každé dva roky vypracuje Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž a v níž budou představeny některé dlouhodobé poznatky a analýzy pro nadcházející roky. Tato analýza poslouží Komisi jako výchozí bod pro zahájení víceletého cyklu strategické politiky pro evropskou integrovanou správu hranic. Strategická analýza rizik přispěje k obecným scénářům, o něž se integrované plánování bude opírat. –Vzhledem k tomu, že hodnocení zranitelnosti a schengenský hodnotící mechanismus, zavedený nařízením (EU) č. 1053/2013, jsou dva vzájemně se doplňující mechanismy pro zaručení evropské kontroly kvality řádného fungování schengenského prostoru, musí být určena jasná pravidla pro pravidelnou výměnu informací o jejich výsledcích mezi Komisí a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž s cílem maximalizovat součinnost mezi těmito mechanismy (článek 34). –V zájmu lepšího řešení krizových situací, kdy je na určitém hraničním úseku situace taková, že je ohroženo fungování schengenského prostoru, se v EUROSURu zavádí další, čtvrtá, „kritická“ úroveň dopadu. „Kritická“ úroveň dopadu automaticky způsobí reakci stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže (články 35, 36 a 42). –Pokud jde o podpůrné týmy pro řízení migrace, Komise navrhuje nová ustanovení (článek 41) s cílem zajistit soudržnost s pozměněným návrhem nařízení o Agentuře Evropské unie pro azyl, jejž Komise předkládá spolu s tímto návrhem. Komise navrhuje rozšířit rozsah případů aktivace použití podpůrných týmů pro řízení migrace – jejich vyslání závisí na žádosti dotčeného členského státu, avšak již není omezeno na situace nepřiměřených migračních výzev. Komise bude mít na starost koordinaci na místě, jak se uvádí již ve stávajícím nařízení, jakož i koordinaci žádostí členských států a posouzení potřeb. Tím se zajistí soudržnost mezi různými akcemi příslušných agentur Unie, jakož i součinnost zdrojů agentur a členských států.

–Návrh (článek 42) v návaznosti na stávající ustanovení konsoliduje úlohu výkonného ředitele, který navrhne dotčenému členskému státu konkrétní operativní činnosti agentury, pokud to výsledky hodnocení zranitelnosti nebo analýzy rizik opodstatňují, nebo v případě, že je jednomu či více úsekům hranice přiřazen kritický dopad. V případě nedostatečné spolupráce ohledně těchto navržených akci by měla být Komise uvědoměna, aby posoudila a rozhodla, zda jsou v souladu s článkem 43 nutná další opatření k vyřešení situace na vnějších hranicích EU, která vyžaduje okamžité kroky. Návrh zlepšuje výměnu informací a spolupráci v rámci Evropské pohraniční a pobřežní stráže (viz obecně článek 12): –V prováděcích aktech se podrobněji určí druh informací, které mají být v rámci EUROSURu poskytovány, jakož i subjekty odpovědné za shromažďování, zpracovávání, archivaci a předávání specifických informací, maximální lhůty pro podávání zpráv a pravidla pro zabezpečení a ochranu údajů (viz např. článek 25). –Agentura bude v reálném čase monitorovat technický stav sítí a systémů i kvalitu informací hlášených členskými státy a sdílet výsledky s uživateli jako základní prvek spolehlivosti rámce EUROSURu (článek 24). –V rámci současného nařízení o EUROSURu byla vytvořena komunikační síť, která umožňuje výměnu utajovaných informací EU mezi členskými státy a agenturou. Tato komunikační síť se nyní používá (články 14 a 15) pro všechny výměny informací mezi různými složkami Evropské pohraniční a pobřežní stráže; její stupeň utajení byl z RESTREINT UE / EU RESTRICTED zvýšen na CONFIDENTIEL UE / EU CONFIDENTIAL, aby se zlepšila bezpečnost informací a vzájemná důvěra mezi různými aktéry. –Agentura vyvine technické normy s cílem zlepšit výměnu informací a současně bude prostřednictvím národních koordinačních center posíleno zabezpečení informací (článek 16). Účelem návrhu je zlepšit reakci EU v oblasti navracení s ohledem na tyto aspekty (viz článek 49 a následující): –Tento návrh dále rozšiřuje mandát agentury k poskytování technické a operativní pomoci členským státům při vedení řízení o navrácení, aniž je tím dotčena jejich odpovědnost za vydávání rozhodnutí o navrácení, včetně pomoci při přípravě rozhodnutí o navrácení, zjišťování totožnosti státních příslušníků třetích zemí a dalších přednávratových činnostech členských států a jejich činnostech souvisejících s navracením. –Agentuře jsou dále za účelem poskytování pomoci členským státům svěřeny tyto úkoly: –vytvořit referenční model pro systém správy případů navracení osob, který určuje strukturu vnitrostátních systémů řízení návratů; –podporovat vývoj vnitrostátních systémů nebo jejich sladění s tímto modelem; –zřídit centrální systém a komunikační infrastrukturu mezi vnitrostátními systémy řízení navracení a centrálním systémem pro zpracování veškerých informací a údajů, které agentura potřebuje k tomu, aby mohla poskytovat technickou a operativní pomoc v souladu s nařízením. –Posílená spolupráce se třetími zeměmi: poskytovat pomoc při činnostech navracení prováděných třetími zeměmi a na jejich území, mimo jiné nasazením stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže ve třetích zemích, jakož i posílenou spoluprací s orgány třetích zemí v oblasti navracení, a to i při získávání cestovních dokladů. –Posílit mandát agentury ke zpracovávání osobních údajů v souvislosti s jejími činnostmi v oblasti navracení, jakož i při výměně informací s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, pokud jde o činnosti navracení. Návrh zlepšuje vnější rozměr Evropské pohraniční a pobřežní stráže (viz články 72 až 79): –Evropská pohraniční a pobřežní stráž bude mít možnost jednat ve třetích zemích, a to i v oblasti navracení, jak je uvedeno výše, aniž by byla omezena na sousední třetí země. –Návrh popisuje podmínky, za nichž bude agentura poskytovat technickou a operativní pomoc třetím zemím. Operace agentury by případně mohly – se souhlasem členského státu nebo členských států sousedících s operační oblastí – probíhat na kterékoli hranici dotčené třetí země. –Návrh zlepšuje výměnu informací se třetími zeměmi v rámci EUROSURu prostřednictvím národních koordinačních center a zároveň zachovává historické vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi. Ustanovení budou podrobně uvádět, za jakých podmínek bude probíhat výměna údajů s orgány třetích zemí a poskytování služeb fúze dat EUROSURu těmto orgánům. –V souladu s návrhem Komise na vytvoření evropské sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví (přepracované znění) je uznána úloha styčných úředníků pro přistěhovalectví při výměně informací a spolupráci. Kromě evropské sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví jsou formálně zřízeny vazby s národními koordinačními centry a s agenturou. –Je vyjasněna úloha Komise, pokud jde o spolupráci se třetími zeměmi: Komise podporuje členské státy a agenturu v oblasti spolupráce se třetími zeměmi tím, že vypracovává vzorová ustanovení a ověřuje, zda jsou příslušná ustanovení dvoustranných a vícestranných dohod a pracovních ujednání slučitelná s nařízením.

A konečně, v návaznosti na závěry Rady ze dne 27. března 2017, Komise navrhuje integrovat systém Falešné a pravé doklady online (FADO) do rámce Evropské pohraniční a pobřežní stráže. FADO je evropský systém vyobrazení zřízený pro účely výměny informací o pravých a falešných dokladech mezi členskými státy a v současné době jej spravuje generální sekretariát Rady. Takovýto společný a sdílený systém vyobrazení Unie je velmi užitečným nástrojem v boji proti padělání dokladů, jelikož usnadňuje odhalování falešných dokladů. Integrace systému FADO do rámce Evropské pohraniční a pobřežní stráže umožní agentuře převzít a spravovat tento systém. Integrace systému FADO přinese následující výsledky (článek 80): –Za účelem podpory členských států při kontrole pravosti dokladů na hranicích návrh pověřuje agenturu převzetím systému Falešné a pravé doklady online (FADO) a jeho přizpůsobením současným a budoucím požadavkům. Společná akce Rady 98/700/SVV ze dne 3. prosince 1998 bude zrušena v celém rozsahu a nahrazena právním základem v nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži, aby mohla agentura stávající systém převzít. Prováděcí ustanovení budou stanovena v prováděcích aktech. Tím se zajistí zapojení odborníků členských států (prostřednictvím stávajícího výboru podle článku 6) a umožní přizpůsobit systém budoucím potřebám. –Systém FADO by si měl zachovat vícevrstvou strukturu, protože je nezbytná k tomu, aby různým zainteresovaným stranám včetně široké veřejnosti byly poskytovány různé úrovně informací o dokladech. Pokud jde o přechodné období, je třeba zajistit, aby byl stávající systém FADO nadále plně funkční až do uvedení nového systému do provozu a aby stávající údaje byly se souhlasem členských států jakožto vlastníků údajů přeneseny do nového systému. Návrh se v neposlední řadě také zabývá několika aspekty řízení agentury a jejími správními záležitostmi: –vzhledem ke zřízení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a celkovému rozšíření mandátu agentury, zejména v oblasti navracení, budou jmenováni tři zástupci výkonného ředitele místo jednoho podle současného nařízení (článek 105). Každému z těchto tří zástupcům výkonného ředitele by měla být přidělena specifická oblast odpovědnosti. –Vzhledem k zásadnímu významu agentury jako součásti Evropské pohraniční a pobřežní stráže odpovědné za integrovanou správu vnějších hranic a úloze Komise, pokud jde o víceletý cyklus strategické politiky pro evropskou integrovanou správu hranic (viz článek 8) by měla být odpovědnost Komise v rámci řízení agentury uvedena do souladu se zásadami společného přístupu k decentralizovaným agenturám Unie, který dne 12. července 2012 přijaly Evropský parlament, Rada a Komise (např. při jmenování zástupců výkonného ředitele, článek 105). –Návrhem se zřizuje výbor, který má pomáhat Komisi při přípravě řady prováděcích aktů předpokládaných nařízením. Pokud však jde o systém FADO, měl by být využit výbor podle stávajícího článku 6 (článek 117). Návrh přebírá ustanovení stávajícího nařízení, pokud jde o Irsko a Spojené království. Komise se domnívá, že výše uvedené změny jsou nezbytné, aby bylo zaručeno, že Evropská pohraniční a pobřežní stráž je dobře vybavená, efektivní a plně funkční, aby mohla poskytovat účinnou podporu členským státům při ochraně vnějších hranic Unie. 2018/0330 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Evropské pohraniční a pobřežní stráži

a o zrušení společné akce Rady 98/700/SVV, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624









Příspěvek Evropské komise k zasedání vedoucích představitelů

v Salcburku ve dnech 19.–20. září 2018

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. b) a d) a čl. 79 odst. 2 písm. c) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům: (1)Cílem politiky Unie v oblasti správy vnějších hranic je vyvinout a provádět na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie evropskou integrovanou správu hranic, jež je nezbytným doplňkem volného pohybu osob uvnitř Unie a jednou ze základních složek prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Evropská integrovaná správa hranic má zásadní význam pro lepší řízení migrace. Jejím cílem je účinně řídit překračování vnějších hranic a řešit migrační výzvy a případné budoucí hrozby na těchto hranicích, a tím i přispívat k řešení závažné trestné činnosti s přeshraničním rozměrem a zajišťovat vysokou úroveň vnitřní bezpečnosti v Unii. Současně je nutné jednat při plném dodržování základních práv a způsobem, jenž zajistí zachování volného pohybu osob uvnitř Unie. (2)Nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 byla zřízena Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie. Od okamžiku, kdy se 1. května 2005 ujala svých povinností, úspěšně pomáhá členským státům s prováděním operativních aspektů správy vnějších hranic prostřednictvím společných operací a zásahů rychlé reakce na hranicích i analýzou rizik, výměnou informací, vztahy se třetími zeměmi a navracením navracených osob. (3)Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie byla přejmenována na Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž (dále jen „agentura“) a její úkoly byly za úplné kontinuity všech jejích činností a postupů rozšířeny. Klíčovou úlohou agentury by mělo být vytvoření technické a operativní strategie, která je součástí víceletého cyklu strategické politiky pro provádění evropské integrované správy hranic; dohlížení na účinné fungování ochrany vnějších hranic; provádění analýzy rizik a hodnocení zranitelnosti; poskytování rozsáhlejší technické a operativní pomoci členským státům a třetím zemím prostřednictvím společných operací a zásahů rychlé reakce na hranicích; zaručení praktického výkonu opatření v případech, kdy situace vyžaduje okamžité kroky na vnějších hranicích; poskytování technické a operativní pomoci na podporu pátracích a záchranných operací zaměřených na osoby v tísni na moři; organizování, koordinace a provádění návratových operací a návratových zásahů a poskytování technické a operativní pomoci při činnostech navracení prováděných třetími zeměmi. (4)Od začátku migrační krize v roce 2015 přijala Komise významné iniciativy na posílení ochrany hranic Unie. V prosinci 2015 představila návrh na podstatné rozšíření mandátu Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích, který byl poté v průběhu roku 2016 v rekordně krátké době projednán. Nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži vstoupilo v platnost dne 6. října 2016. (5)Rámec Unie v oblasti ochrany vnějších hranic, navracení a azylu je však ještě třeba zlepšit. Za tímto účelem a pro další podporu současného i budoucího plánovaného operativního úsilí by měla být Evropská pohraniční a pobřežní stráž reformována: Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž by měla získat silnější mandát, a zejména nezbytné schopnosti v podobě stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže o 10 000 operativních pracovnících s výkonnými pravomocemi, aby mohla účinně podporovat členské státy v terénu v úsilí o ochranu vnějších hranic, boj proti druhotnému pohybu a výrazné posílení účinného navracení nelegálních migrantů. (6)Ve svých závěrech ze dne 28. června 2018 vyzvala Evropská rada k dalšímu posílení podpůrné úlohy Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, a to i v rámci spolupráce se třetími zeměmi, prostřednictvím navýšení zdrojů a posílení mandátu, aby bylo možné zajistit účinnou kontrolu vnějších hranic a výrazně posílit účinné navracení nelegálních migrantů. (7)Je nezbytné účinně monitorovat překračování vnějších hranic, řešit migrační výzvy a případné budoucí hrozby na vnějších hranicích, zaručit vysokou úroveň vnitřní bezpečnosti v Unii, ochránit fungování schengenského prostoru a dodržovat zastřešující zásadu solidarity. To by mělo být doprovázeno aktivním řízením migrace včetně nezbytných opatření ve třetích zemích. Vzhledem k výše uvedenému je nezbytné konsolidovat Evropskou pohraniční a pobřežní stráž a více rozšířit mandát Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž. Agentura by měla být tvořena zejména stálým útvarem Evropské pohraniční a pobřežní stráže sestávajícím z 10 000 operativních pracovníků. (8)Aby bylo zohledněno další kvalitativní posílení mandátu agentury, zejména poskytnutí vlastní operativní složky – stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže o 10 000 operativních pracovnících, agentura dříve známá jako Frontex by od nynějška měla být nazývána pouze „Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž (EBCG)“ a operovat výhradně pod tímto názvem. Tato změna by měla být zohledněna ve všech relevantních případech, včetně vizualizace v materiálech pro externí komunikaci. (9)Při provádění evropské integrované správy hranic by měla být zajištěna soudržnost s dalšími politickými cíli, včetně řádného fungování přeshraniční dopravy. (10)Evropskou integrovanou správu hranic by měly provádět jako sdílenou odpovědnost agentura a vnitrostátní orgány, které jsou odpovědné za správu hranic, včetně pobřežní stráže, jestliže vykonává operace v rámci ostrahy námořních hranic a jakékoli jiné úkoly spojené s ochranou hranic, a orgány, které jsou odpovědné za navracení. Zatímco členské státy si ponechávají prvořadou odpovědnost za řízení svých vnějších hranic ve vlastním zájmu a v zájmu všech ostatních členských států a nesou odpovědnost za vydávání rozhodnutí o navrácení, agentura by měla podporovat uplatňování opatření Unie týkajících se správy vnějších hranic a navracení posilováním, posuzováním a koordinací činností členských států, jimiž se uvedená opatření provádějí. (11)Aby se zaručilo účinné provádění evropské integrované správy hranic a zvýšila účinnost společné návratové politiky, měla by být zřízena Evropská pohraniční a pobřežní stráž. Té by měly být poskytnuty potřebné finanční a lidské zdroje a vybavení. Evropská pohraniční a pobřežní stráž by se měla skládat z Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž a vnitrostátních orgánů, které jsou odpovědné za správu hranic, včetně pobřežní stráže, jestliže vykonává úkoly spojené s ochranou hranic, a dále z orgánů, které jsou odpovědné za navracení. Bude se opírat o společné využívání informací, schopností a systémů na vnitrostátní úrovni a reakce agentury na úrovni Unie. (12)Evropskou integrovanou správou hranic nejsou dotčeny příslušné pravomoci Komise a členských států v celní oblasti, zejména pokud jde o kontroly, řízení rizik a výměnu informací. (13)Tvorba politiky a právních předpisů o ochraně vnějších hranic a navracení, včetně rozvoje evropské strategie integrované správy hranic, zůstává v pravomoci orgánů Unie. Měla by být zaručena těsná koordinace mezi agenturou a těmito orgány. (14)Účinné provádění evropské integrované správy hranic Evropskou pohraniční a pobřežní stráží by mělo být zajištěno prostřednictvím víceletého cyklu strategické politiky pro evropskou integrovanou správu hranic. Víceletý cyklus by měl zavést integrovaný, jednotný a nepřetržitý postup pro poskytování strategických pokynů v oblasti správy hranic a navracení všem příslušným aktérům na úrovni Unie i v členských státech, aby tito aktéři mohli soudržně provádět evropskou integrovanou správu hranic. Rovněž bude pokrývat všechny relevantní interakce mezi Evropskou pohraniční a pobřežní stráží a Komisí, dalšími orgány a institucemi, stejně jako spolupráci s dalšími příslušnými partnery, včetně případných třetích zemí a třetích stran. (15)Evropská integrovaná správa hranic vyžaduje mezi členskými státy a agenturou integrované plánování operací týkajících se hranic a navracení, aby mohly připravovat reakce na výskyt vyšší úrovně dopadu na vnějších hranicích na plánování pro nepředvídané události a koordinovat dlouhodobý rozvoj schopností, pokud jde o nábor a odbornou přípravu i o pořizování a vývoj vybavení. (16)Prováděním tohoto nařízení není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými státy ani závazky členských států podle Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři, Mezinárodní úmluvy o pátrání a záchraně na moři, Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu a jejího protokolu proti pašování přistěhovalců po zemi, po moři a letecky, Úmluvy o právním postavení uprchlíků, Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a dalších příslušných mezinárodních nástrojů. (17)Prováděním tohoto nařízení není dotčeno nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 656/2014. (18)Agentura by měla plnit své úkoly, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států v oblasti udržování veřejného pořádku a ochrany vnitřní bezpečnosti. (19)Agentura by měla plnit své úkoly, aniž jsou dotčeny pravomoci členských států v oblasti obrany.

(20)Rozšířené úkoly a pravomoci agentury by měly být vyváženy posílenými zárukami dodržování základních práv a větší mírou odpovědnosti. (21)Aby mohla agentura své úkoly plnit účinně, opírá se o spolupráci členských států. V tomto ohledu je důležité, aby agentura a členské státy jednaly v dobré víře a aby si včas vyměňovaly správné informace. Žádný členský stát by neměl být povinen poskytnout informace, jejichž sdělení je podle něj v rozporu s jeho zásadními bezpečnostními zájmy. (22)Členské státy by rovněž ve vlastním zájmu a v zájmu ostatních členských států měly poskytovat příslušné údaje nezbytné pro činnosti agentury, a to i pro účely situační orientace, analýzy rizik, hodnocení zranitelnosti a integrovaného plánování. Měly by rovněž zajistit, aby tyto údaje byly správné a aktuální a aby byly získány a vloženy do databází v souladu s právem. (23)Aby mohla fungovat Evropská pohraniční a pobřežní stráž jako rámec výměny informací a operativní spolupráce mezi vnitrostátními orgány členských států, jakož i s agenturou, je nezbytné zřídit Evropský systém ostrahy hranic (dále jen „EUROSUR“). EUROSUR poskytuje těmto orgánům a agentuře infrastrukturu a nástroje potřebné ke zlepšení jejich situační orientace a schopnosti reakce na vnějších hranicích pro účely odhalování nedovoleného přistěhovalectví a přeshraniční trestné činnosti, předcházení těmto jevům a boje proti nim, jakož i za účelem přispění k záchraně životů migrantů a zajištění jejich ochrany. (24)Členské státy by měly zřídit národní koordinační centra, aby se mezi nimi navzájem a mezi nimi a agenturou zlepšila výměna informací a spolupráce pro účely ostrahy hranic a provádění kontrol na hraničních přechodech mezi nimi. Pro náležité fungování EUROSURu je nezbytné, aby všechny vnitrostátní orgány příslušné podle vnitrostátního práva pro ostrahu vnějších hranic spolupracovaly prostřednictvím národních koordinačních center. (25)Toto nařízení by nemělo členským státům bránit v tom, aby svým národním koordinačním centrům svěřily také působnost ke koordinaci výměny informací a spolupráce týkajících se dalších složek integrované správy hranic, jako je navracení. (26)Nezbytným předpokladem pro řádné fungování integrované správy hranic jsou kvalitní informace vyměňované mezi členskými státy a agenturou. V návaznosti na úspěch EUROSURu by jejich kvalita měla být zajištěna prostřednictvím standardizace, automatizace výměny informací v rámci sítí a systémů, zabezpečení informací a kontroly kvality předávaných údajů a informací. (27)Agentura by měla poskytovat nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování EUROSURu, včetně zajišťování interoperability systémů, zejména vytvořením, provozováním a koordinací rámce EUROSURu. (28)EUROSUR by měl poskytovat úplný obraz situace na vnějších hranicích, ale i v rámci schengenského prostoru a v předhraniční oblasti. Měl by zahrnovat ostrahu pozemní, námořní a vzdušné hranice, ale také kontroly na hraničních přechodech. (29)Ostraha vzdušných hranic by měla být jedním z prvků správy hranic, jelikož komerční a soukromé lety i systémy dálkově řízených letadel se využívají k protiprávním činnostem souvisejícím s přistěhovalectvím a k přeshraniční trestné činnosti. (30)Služby fúze dat EUROSURu poskytované agenturou by měly být založeny na společném používání nástrojů ostrahy a meziagenturní spolupráce na úrovni Unie, včetně bezpečnostních služeb v rámci programu Copernicus. Měly by členským státům a agentuře poskytovat informační služby s přidanou hodnotou související s integrovanou správou hranic. Služby fúze dat EUROSURu by měly být rozšířeny v zájmu podpory kontrol na hraničních přechodech, ostrahy vzdušných hranic a monitorování migračních toků. (31)Praxe cestování na malých plavidlech nezpůsobilých k plavbě na moři dramaticky zvýšila počet migrantů utonulých v oblasti jižních námořních vnějších hranic. EUROSUR by měl podstatně zlepšit operační a technickou schopnost agentury a členských států odhalovat tato malá plavidla, jakož i schopnost reakce členských států, což přispěje ke snížení počtu úmrtí migrantů. (32)V tomto nařízení se uznává, že se po migračních trasách pohybují i osoby, které potřebují mezinárodní ochranu. (33)Agentura by měla připravovat obecné a cílené analýzy rizik na základě společného modelu integrované analýzy rizik, který má uplatňovat jak samotná agentura, tak členské státy. Agentura by měla – mimo jiné na základě informací od členských států – poskytovat náležité informace o všech aspektech důležitých pro evropskou integrovanou správu hranic, zejména o ochraně hranic, navracení, nezákonném druhotném pohybu státních příslušníků třetích zemí uvnitř Unie, předcházení přeshraniční trestné činnosti včetně napomáhání nedovolenému překračování hranic, obchodování s lidmi, terorismu a hrozeb hybridní povahy, jakož i o situaci v příslušných třetích zemích, aby bylo možné přijímat vhodná opatření nebo se vypořádat se zjištěnými hrozbami a riziky v zájmu zdokonalení integrované správy vnějších hranic. (34)Vzhledem ke své činnosti na vnějších hranicích by agentura měla přispívat k předcházení a odhalování závažné trestné činnosti s přeshraničním rozměrem, jako je převaděčství migrantů, obchodování s lidmi a terorismus, pokud je její zásah vhodný a pokud obdržela příslušné informace v rámci své činnosti. Svou činnost by měla koordinovat s Europolem jakožto agenturou, jejímž úkolem je podporovat a posilovat aktivity členských států a jejich vzájemnou spolupráci při předcházení závažné trestné činnosti ohrožující dva nebo více členských států a boji proti ní. Přeshraniční trestná činnost má nutně přeshraniční rozměr. Tento přeshraniční rozměr je příznačný pro trestné činy přímo související s nedovoleným překračováním vnějších hranic, včetně obchodování s lidmi nebo převaděčství migrantů. Ustanovení čl. 1 odst. 2 směrnice Rady 2002/90/ES přitom umožňuje členským státům neukládat sankce, jestliže je cílem daného jednání poskytnutí humanitární pomoci migrantům. (35)V duchu sdílené odpovědnosti by úlohou agentury mělo být pravidelně monitorovat správu vnějších hranic. Agentura by měla zaručit řádné a účinné monitorování nejen prostřednictvím situační orientace a analýzy rizik, ale také přítomností odborníků z řad vlastních zaměstnanců v členských státech. Agentura by proto měla být schopna vysílat do členských států na určitou dobu styčné úředníky a ti by měli během této doby podávat zprávy výkonnému řediteli. Zprávy styčných úředníků by měly být součástí hodnocení zranitelnosti. (36)Agentura by měla na základě objektivních kritérií provádět hodnocení zranitelnosti a posoudit v něm schopnost a připravenost členských států čelit výzvám na jejich vnějších hranicích a přispívat do stálého útvaru a rezervy technického vybavení Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Hodnocení zranitelnosti by mělo obsahovat posouzení vybavení, infrastruktury, personálního zabezpečení, rozpočtu a finančních zdrojů členských států, jakož i jejich pohotovostních plánů pro řešení možných krizí na vnějších hranicích. Členské státy by měly přijmout opatření, aby nedostatky uvedené ve zmíněném hodnocení odstranily. Výkonný ředitel by měl určit opatření, která mají být přijata, a doporučit je dotčenému členskému státu. Měl by také stanovit lhůtu, v níž by měla být tato opatření přijata, a bedlivě sledovat jejich včasné provedení. Nebudou-li nezbytná opatření přijata ve stanovené lhůtě, měla by být věc předána správní radě k dalšímu rozhodnutí. (37)Pokud agentuře nejsou poskytnuty přesné a včasné informace nezbytné pro provedení hodnocení zranitelnosti a toto neposkytnutí údajů není řádně odůvodněno, měla by mít agentura možnost zohlednit tuto skutečnost při provádění hodnocení zranitelnosti. (38)Hodnocení zranitelnosti a schengenský hodnotící mechanismus, zavedený nařízením Rady (EU) č. 1053/2013, jsou dva vzájemně se doplňující mechanismy pro zaručení evropské kontroly kvality řádného fungování schengenského prostoru a zajištění trvalé připravenosti na úrovni EU i jednotlivých členských států k reakci na jakékoli výzvy na vnějších hranicích. Mělo by být dosaženo co nejvyšší součinnosti mezi těmito mechanismy s cílem získat lepší situační obraz fungování schengenského prostoru, zabránit co možná nejvíce duplicitě úsilí členských států a zajistit lépe koordinované využívání příslušných finančních nástrojů Unie na podporu správy vnějších hranic. Za tímto účelem by měla být zavedena pravidelná výměna informací mezi agenturou a Komisí o výsledcích obou těchto mechanismů. (39)Jelikož hraniční úseky, jimž agentura přiřazuje úrovně dopadu, určují členské státy a schopnosti reakce členských států a agentury by měly být s těmito úrovněmi dopadu provázány, měla by být stanovena čtvrtá úroveň dopadu odpovídající situaci, kdy je schengenský prostor ohrožen a agentura by měla zasáhnout.

(40)Agentura by měla organizovat vhodnou technickou a operativní pomoc členským státům, aby posílila jejich schopnost plnit závazky v souvislosti s ochranou vnějších hranic a čelit výzvám na vnějších hranicích, které vznikají v důsledku nedovoleného přistěhovalectví nebo přeshraniční trestné činnosti. Touto pomocí by neměla být dotčena pravomoc příslušných vnitrostátních orgánů zahájit trestní vyšetřování. V tomto ohledu by agentura měla na žádost členského státu či z vlastního podnětu organizovat a koordinovat společné operace pro jeden či více členských států a vysílat do nich jednotky stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže i poskytovat nezbytné technické vybavení. (41)V případech, kdy je vnější hranice vystavena zvláštní a nepřiměřené výzvě, by agentura měla na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu organizovat a koordinovat zásahy rychlé reakce na hranicích a vysílat jednotky i technické vybavení v rámci stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže, a to i z rezervy vybavení pro rychlé nasazení. Zásahy rychlé reakce na hranicích by měly být po určitou omezenou dobu posilou v situacích, kdy je nutné okamžitě reagovat a kdy by takovýto zásah zajistil účinnou reakci. Aby se zaručilo účinné provedení takového zásahu, měly by členské státy uvolnit operativní pracovníky stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže pro sestavení příslušných jednotek a poskytnout nezbytné technické vybavení. Agentura a dotčený členský stát by se měly dohodnout na operačním plánu. (42)V případě, že členský stát čelí zvláštním a nepřiměřeným migračním výzvám na konkrétních úsecích svých vnějších hranic, které se vyznačují silnými, dovnitř směřujícími smíšenými migračními toky, měl by se moci spolehnout na zvýšenou operativní a technickou posilu. Tuto posilu by měly poskytovat v hotspotech podpůrné týmy pro řízení migrace. Tyto týmy by se měly skládat z operativních pracovníků vysílaných ze stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a dále z odborníků z členských států vyslaných z EASO, Europolu nebo dalších relevantních agentur Unie. Agentura by měla být nápomocna Komisi při koordinaci těchto různých agentur na místě. (43)Členské státy by měly zajistit, aby jakýmkoli orgánům, u nichž je pravděpodobné, že budou přijímat žádosti o mezinárodní ochranu, jako jsou policejní orgány, pohraniční stráž, imigrační orgány a pracovníci detenčních zařízení, byly poskytnuty příslušné informace. Měly by také zajistit, aby byla pracovníkům těchto orgánů poskytnuta úroveň školení nezbytná pro plnění jejich úkolů a povinností a pokyny pro poskytování informací žadatelům o místě a způsobu podávání žádostí o mezinárodní ochranu. (44)V červnu 2018 Evropská rada znovu potvrdila význam komplexního přístupu k migraci a konstatovala, že migrace není výzvou jen pro jeden členský stát, nýbrž pro Evropu jako celek. V této souvislosti zdůraznila, že je důležité, aby Unie poskytovala plnou podporu zajištění řádného řízení migračních toků. Tuto podporu umožní zřízení kontrolovaných středisek, kde by státní příslušníci třetích zemí vysazení v Unii mohli být urychleně odbaveni tak, aby osoby, které potřebují ochranu, měly k této ochraně zajištěn přístup, a ostatní byly rychle navráceny. Kontrolovaná střediska mají být sice zřizována na dobrovolném základě, ovšem dotčené členské státy by měly mít možnost získat plnou finanční a operativní podporu Unie prostřednictvím jejích příslušných agentur, včetně Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž. (45)Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž a [Agentura Evropské unie pro azyl] by měly úzce spolupracovat s cílem účinně řešit výzvy v oblasti migrace, zejména na vnějších hranicích, které se vyznačují silnými, dovnitř směřujícími smíšenými migračními toky. Obě agentury by měly především koordinovat své činnosti a podporovat členské státy v zájmu usnadnění postupu pro mezinárodní ochranu a řízení o navrácení státních příslušníků třetích zemí, jejichž žádost o mezinárodní ochranu je zamítnuta. Agentura a [Agentura Evropské unie pro azyl] by měly spolupracovat také při dalších společných operativních činnostech, jako je společná analýza rizik, shromažďování statistických údajů, odborná příprava a podpora členským státům při plánování pro nepředvídané události. (46)Členské státy by se měly být schopny spolehnout na zvýšenou operativní a technickou posilu ze strany podpůrných týmů pro řízení migrace, zejména v hotspotech nebo kontrolovaných střediscích. Podpůrné týmy pro řízení migrace by se měly skládat z odborníků z řad zaměstnanců agentury a odborníků dočasně přidělených členskými státy, jakož i odborníků z řad pracovníků nebo odborníků členských států vyslaných [Agenturou Evropské unie pro azyl], Europolem nebo jinými příslušnými agenturami Unie. Vzhledem k zapojení různých agentur Unie by Komise měla zajistit potřebnou koordinaci posouzení potřeb a operací na místě. (47)V hotspotech by členské státy měly spolupracovat s příslušnými agenturami Unie, které by měly působit v mezích svých mandátů a pravomocí za koordinace Komise. Komise by ve spolupráci s příslušnými agenturami Unie měla zajistit, aby činnosti v hotspotech byly v souladu s příslušnými právními předpisy Unie. (48)V kontrolovaných střediscích by agentury Unie měly na žádost členského státu, na jehož území se tato střediska nacházejí, a za koordinace Komise podporovat hostitelský členský stát při provádění rychlých postupů pro mezinárodní ochranu a/nebo řízení o navrácení. V těchto střediscích by mělo být možné rychle rozlišit státní příslušníky třetích zemí, kteří potřebují mezinárodní ochranu, od těch, kteří tuto ochranu nepotřebují, provádět bezpečnostní kontroly a zcela nebo zčásti provádět postup pro mezinárodní ochranu a/nebo řízení o navrácení. (49)Pokud to výsledky hodnocení zranitelnosti nebo analýzy rizik opodstatňují nebo v případě, že je jednomu či více úsekům hranice přiřazen kritický dopad, by výkonný ředitel agentury měl doporučit dotčenému členskému státu, aby zahájil a provedl společné operace nebo zásahy rychlé reakce na hranicích. (50)Pokud se ochrana vnějších hranic stane neúčinnou do takové míry, že vznikne riziko, že bude ohroženo fungování schengenského prostoru buď z toho důvodu, že členský stát nepřijme nezbytná opatření v souladu s hodnocením zranitelnosti, nebo protože členský stát, který čelí zvláštním a nepřiměřeným výzvám na vnějších hranicích, nepožádal agenturu o dostatečnou podporu nebo tuto podporu neprovádí, měla by být uskutečněna jednotná, rychlá a účinná reakce na úrovni Unie. Za účelem zmírnění těchto rizik a s cílem zajistit lepší koordinaci na úrovni Unie by Komise měla určit opatření, která má agentura provést, a dotčený členský stát vyzvat, aby s agenturou při provádění těchto opatření spolupracoval. Agentura by pak měla určit kroky, které je třeba provést za účelem praktického výkonu opatření uvedených v rozhodnutí Komise. Agentura by spolu s dotčeným členským státem měla vypracovat operační plán. Dotčený členský stát by měl usnadnit provádění rozhodnutí Komise a operačního plánu mimo jiné tím, že splní své závazky podle článků 44, 83 a 84. V případě, že členský stát uvedené rozhodnutí Komise do 30 dnů nesplní a nespolupracuje s agenturou na provádění opatření v něm obsažených, by Komise měla mít možnost zahájit zvláštní postup podle článku 29 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399, aby mohla čelit mimořádným situacím ohrožujícím celkové fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. (51)Stálý útvar Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž by měl být stálým útvarem složeným z 10 000 operativních pracovníků z řad příslušníků pohraniční stráže, osob pověřených doprovodem nuceně navracených osob, specialistů na navracení a dalších příslušných pracovníků. Stálý útvar by se měl skládat ze tří kategorií operativních pracovníků: statutárních zaměstnanců Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, pracovníků dlouhodobě dočasně přidělených do agentury členskými státy a pracovníků poskytnutých členskými státy na krátkodobé vyslání. Stálý útvar Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž by měl být vysílán v rámci jednotek pro správu hranic, podpůrných týmů pro řízení migrace nebo návratových jednotek. (52)Operativní pracovníci stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže vyslaní jakožto příslušníci těchto jednotek by měli mít veškeré nezbytné pravomoci k provádění úkolů spojených s ochranou hranic a navracením, včetně úkolů vyžadujících výkonné pravomoci, jak jsou stanoveny v příslušných vnitrostátních právních předpisech, nebo – v případě zaměstnanců agentury – v souladu s přílohou V. (53)Členské státy by měly zajistit svůj příspěvek do stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže v souladu s přílohou III pro dlouhodobá dočasná přidělení a s přílohou IV pro krátkodobá vyslání. Příspěvky jednotlivých členských států byly určeny na základě distribučního klíče dohodnutého během jednání v roce 2016 pro rezervní tým pro rychlé nasazení a uvedeného v příloze I nařízení (EU) 2016/1624. Tento distribuční klíč byl přiměřeně přizpůsoben velikosti stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Tyto příspěvky byly rovněž přiměřeným způsobem stanoveny pro země přidružené k Schengenu. (54)Fungování stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a jeho složení by mělo podléhat přezkumu v polovině období provedenému Komisí. (55)Dlouhodobý rozvoj lidských zdrojů pro zajištění příspěvků členských států do stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže by měl být podporován prostřednictvím systému finanční podpory. Za tímto účelem je vhodné agentuře povolit, aby využívala poskytování grantů členským státům bez výzvy k podávání návrhů v rámci „financování nesouvisejícího s náklady“ podle čl. 125 odst. 1 písm. a) nařízení (EU, Euratom) 2018/1046. Finanční podpora by měla členským státům umožnit najmout a vyškolit další pracovníky, a získat tak flexibilitu nezbytnou ke splnění závazného příspěvku do stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Tento speciální systém financování by měl zajistit správnou rovnováhu mezi riziky nesrovnalostí a podvodů a náklady na kontrolu. Nařízení stanoví základní podmínky pro aktivaci finanční pomoci, konkrétně nábor a odbornou přípravu vhodného počtu příslušníků pohraniční stráže nebo jiných odborníků, který odpovídá počtu úředníků dlouhodobě dočasně přidělených do agentury nebo účinnému vyslání úředníků během operativních činností agentury po dobu nejméně čtyř měsíců. Vzhledem k neexistenci relevantních a srovnatelných údajů o skutečných nákladech ve všech členských státech by bylo vytvoření systému financování založeného na nákladech příliš složité a neřešilo by potřebu jednoduchého, rychlého, účinného a efektivního plánu financování. Za tímto účelem je vhodné, jsou-li splněny podmínky podle čl. 125 odst. 1 písm. a) nařízení (EU, Euratom) 2018/1046, povolit agentuře poskytování grantů členským státům bez výzvy k podávání návrhů v podobě „financování nesouvisejícího s náklady“. Pro účely stanovení výše tohoto financování pro různé členské státy je vhodné jako referenční částku použít výši roční mzdy smluvního zaměstnance evropských institucí ve funkční skupině III, třídě 8, 1. stupni, upravenou pro jednotlivé členské státy opravným koeficientem v souladu se zásadou řádného finančního řízení a v zájmu uskutečňování rovného zacházení. Při provádění této finanční podpory zajistí agentura a členské státy dodržování zásady spolufinancování a zásady zamezení dvojímu financování. (56)S ohledem na vyslání stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže na území třetích zemí by agentura měla rozvíjet schopnosti pro vlastní řídicí a kontrolní struktury. (57)S cílem umožnit účinné vyslání stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže od 1. ledna 2020 by se měla co nejdříve přijmout a zavést určitá rozhodnutí a prováděcí opatření. Zejména by odchylně od obvyklé lhůty stanovené v nařízení mělo být rozhodnutí správní rady uvedené v čl. 55 odst. 4 týkající se profilů pro stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže přijato do šesti týdnů od vstupu nařízení v platnost. Po tomto rozhodnutí by měla do 12 týdnů od vstupu nařízení v platnost následovat jmenování členskými státy stanovená v čl. 56 odst. 4 a čl. 57 odst. 1. (58)Rovněž odchylně od obvyklé lhůty stanovené v nařízení by rozhodnutí správní rady týkající se minimálního kontingentu technického vybavení požadovaného pro splnění potřeb agentury v roce 2020 v souladu s čl. 64 odst. 4 mělo být přijato do šesti týdnů od vstupu nařízení v platnost. (59)Zároveň by v zájmu zajištění kontinuity podpory operativním činnostem organizovaným agenturou měla být v souladu s články 20, 30 a 31 nařízení (EU) 2016/1624 a s každoročními dvoustrannými jednáními konanými v roce 2018 naplánována a provedena všechna vyslání do 31. prosince 2019, včetně vyslání rezervního týmu pro rychlé nasazení. Tato ustanovení by proto měla být zrušena s účinkem až od 1. ledna 2020.

(60)Personál agentury bude tvořen pracovníky vykonávajícími úkoly, jimiž bude agentura pověřena, a to v ústředí nebo jako součást stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Stálý útvar Evropské pohraniční a pobřežní stráže může zahrnovat statutární zaměstnance i pracovníky dlouhodobě dočasně přidělené nebo poskytnuté vnitrostátními orgány pro krátkodobé vyslání. Statutární zaměstnanci stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže budou v první řadě vysláni jakožto příslušníci jednotek; pouze omezená a jasně určená část těchto zaměstnanců může být najata k výkonu podpůrných funkcí pro zřízení stálého útvaru, zejména v ústředí. (61)S cílem překonat přetrvávající nedostatky v dobrovolném poskytování technického vybavení do rezervy členskými státy, zejména pokud jde o vybavení velkého rozsahu, by agentura měla disponovat vlastním nezbytným vybavením, které bude nasazováno při společných operacích či zásazích rychlé reakce na hranicích nebo jakýchkoli jiných operativních činnostech. Ačkoli si agentura mohla od roku 2011 legálně pořizovat nebo pronajímat vlastní technické vybavení, kvůli nedostatku rozpočtových prostředků byla tato možnost podstatně omezena. (62)Aby tedy bylo možné dosáhnout úrovně ambicí, na nichž se zřízení stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže zakládá, vyčlenila Komise v rámci víceletého finančního rámce 2021–2027 značné finanční prostředky, aby si agentura mohla pořídit, udržovat a provozovat nezbytné vybavení pro letecké, pozemní a námořní operace odpovídající jejím operačním potřebám. Proces pořizování nezbytného vybavení by sice mohl být zdlouhavý, zejména u vybavení většího rozsahu, ale v konečném důsledku by se vlastní vybavení agentury mělo stát páteří operativního nasazení, přičemž za výjimečných okolností budou členské státy vyzvány k dodatečným příspěvkům. Vybavení agentury by mělo být z velké části provozováno technickým personálem agentury, který je součástí stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. V zájmu zajištění účinného využití navrhovaných finančních zdrojů by měl být tento proces založen na víceleté strategii, o níž co nejdříve rozhodne správní rada. (63)Při provádění tohoto nařízení by agentura a členské státy měly co nejlépe využívat stávající schopnosti z hlediska lidských zdrojů a technického vybavení, a to jak na úrovni Unie, tak i na vnitrostátní úrovni. (64)Dlouhodobý rozvoj nových schopností Evropské pohraniční a pobřežní stráže by měly koordinovat členské státy a agentura v souladu s víceletým cyklem strategické politiky a s ohledem na dlouhou dobu trvání některých postupů. Ty zahrnují nábor a odbornou přípravu nových příslušníků pohraniční stráže (kteří by mohli během své kariéry sloužit jak v členských státech, tak jako součást stálého útvaru), pořízení, údržbu a likvidaci vybavení (zde by se měly využívat příležitosti k interoperabilitě a úsporám z rozsahu), ale také vývoj nového vybavení a souvisejících technologií, a to včetně výzkumu. (65)Cestovní mapa schopností by měla sdružovat plány rozvoje schopností členských států a víceleté plánování zdrojů agentury, aby bylo možné optimalizovat dlouhodobé investice s cílem co nejlépe ochránit vnější hranice. (66)S ohledem na posílený mandát Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, vytvoření stálého útvaru Evropské pohraniční a pobřežní stráže a její posílenou přítomnost na místě na vnějších hranicích a zvýšení jejího zapojení v oblasti navracení by měla mít agentura možnost zřídit dočasné pobočky umístěné v blízkosti jejích významných operativních činností, a to po dobu trvání těchto činností; tyto pobočky budou fungovat jako spojovací článek mezi agenturou a hostitelským členským státem a vyřizovat úkoly v oblasti koordinace, logistiky a podpory, ale také usnadňovat spolupráci mezi agenturou a hostitelským členským státem. (67)Navracení státních příslušníků třetích zemí, kteří nesplňují nebo přestali splňovat podmínky vstupu, pobytu nebo bydliště v členských státech podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES, je důležitou součástí komplexního úsilí o řešení nelegální migrace a představuje důležitou otázkou zásadního veřejného zájmu. (68)Agentura by měla posílit pomoc, kterou poskytuje členským státům při navracení státních příslušníků třetích zemí v souladu s návratovou politikou Unie a se směrnicí 2008/115/ES. Zejména by měla koordinovat a organizovat návratové operace z jednoho či více členských států a organizovat a provádět návratové zásahy, aby posílila systémy navracení členských států, které vyžadují rozsáhlejší technickou a operativní pomoc, aby mohly tyto státy dostát svému závazku navracet státní příslušníky třetích zemí v souladu s uvedenou směrnicí. (69)Agentura by měla při plném dodržování základních práv, a aniž by byla dotčena odpovědnost členských států za vydávání rozhodnutí o navrácení, poskytovat technickou a operativní pomoc členským státům při navracení, včetně přípravy rozhodnutí o navrácení, zjišťování totožnosti státních příslušníků třetích zemí a dalších přednávratových činnostech členských států a jejich činnostech souvisejících s navracením. Agentura by dále ve spolupráci s orgány dotčen