Zveřejnění žádosti o zápis názvu podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2022/C 346/05)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1) do tří měsíců ode dne tohoto zveřejnění.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„Châtaigne des Cévennes“

EU č.: PDO-FR-02639 – 7.10.2020

CHOP (X) CHZO ( )

1. Název

„Châtaigne des Cévennes“

2. Členský stát nebo třetí země

Francie

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 1.6. Ovoce, zelenina a obiloviny v nezměněném stavu nebo zpracované.

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

Označení „Châtaigne des Cévennes“ se vztahuje na čerstvé ovoce, sušené ovoce nebo ovoce zpracované na kaštanovou mouku, které pochází z druhu Castanea sativa a ze souboru tradičních odrůd, které pocházejí z roubovaných kaštanových sadů se společnými vlastnostmi. Čerstvé plody mají oválný, trojúhelníkovitý nebo kulatý tvar s barvou od světle kaštanové po tmavě hnědou, z nichž některé mohou mít svislé proužky. Po oloupání má jejich jádro krémově bílou až světle žlutou barvu a na povrchu se nachází žilnatina. Vnitřní slupka může pronikat do jádra tak, že ho může rozdělit. Při rozboru 100 g čerstvých oloupaných kaštanů zjišťujeme obsah sušiny minimálně 37 % a celkový obsah sacharidů minimálně 34 %. V tomto čerstvém stavu se kaštan „Châtaigne des Cévennes“ rozděluje podle odrůd, kalibruje (průměr musí být přinejmenším roven 20 mm) a třídí. Pokud jde o hygienickou jakost, kaštany se třídí tak, aby podíl nevyhovujících plodů nepřesáhl 10 %, a to včetně 2 % produktů postižených rozkladem. Na patře mají kaštany silnou sladkou chuť a vykazují intenzivní a trvalé vůně medu, horkého mléka, sušeného ovoce, fialek a sladkých brambor. Textura je pružná a nedrobí se.

V sušeném stavu si toto menší jádro zachová svůj původní tvar a barvu a vydává vůně sušeného ovoce, karamelu a teplého chleba. Mletím a proséváním kaštanů se pak získá mouka s jemnou a vláčnou texturou. Nejméně 80 % mletého materiálu musí projít sítem o 250 μm. Jeho obsah vlhkosti je nižší než 10 %. Jeho barva je bělavá nebo slonovinová s výskytem rozptýlených hnědých až černých částic. Vykazuje vůni ořechu / lískového oříšku, k níž se může přimísit vůně pečeného chleba.

3.3. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu) a suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

—

3.4. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Všechny kroky související s produkcí a zpracováním „Châtaigne des Cévennes“ probíhají v zeměpisné oblasti.

3.5. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd. produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

—

3.6. Zvláštní pravidla pro označování produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

—

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

Okruh této zeměpisné oblasti zahrnuje území těchto 206 obcí na základě úředního zeměpisného kodexu (code officiel géographique) z roku 2019:

Departement Gard: Alès, Alzon, Anduze, Arphy, Arre, Arrigas, Aulas, Aumessas, Avèze, Bessèges, Bez-et-Esparon, Blandas, Boisset-et-Gaujac, Bonnevaux, Branoux-les-Taillades, Bréau-Mars, Campestre-et-Luc, Cendras, Chambon, Chamborigaud, Colognac, Concoules, Corbès, Cros, Générargues, Génolhac, L'Estréchure, La Cadière-et-Cambo, La Grand-Combe, La Vernarède, Lamelouze, Lasalle, Laval-Pradel, Le Martinet, Le Vigan, Les Mages, Les Plantiers, Les Salles-du-Gardon, Malons-et-Elze, Mandagout, Mialet, Molières-Cavaillac, Molières-sur-Cèze, Monoblet, Montdardier, Peyrolles, Pommiers, Ponteils-et-Bresis, Portes, Robiac-Rochessadoule, Rogues, Roquedur, Rousson, Saint-Ambroix, Saint- André-de-Majencoules, Saint-André-de-Valborgne, Saint-Bonnet-de-Salendrinque, Saint-Bresson, Saint-Félix-de-Pallières, Saint-Florent-sur-Auzonnet, Saint-Hippolyte-du-Fort, Saint-Jean-de-Valériscle, Saint-Jean-du-Gard, Saint-Jean-du-Pin, Saint-Julien-de-La-Nef, Saint-Julien-Les-Rosiers, Saint-Laurent-Le-Minier, Saint-Martial, Saint-Martin-de-Valgalgues, Saint-Paul-La-Coste, Saint-Roman-de-Codières, Saint-Sébastien-d'Aigrefeuille, Sainte-Cécile-d'Andorge, Sainte-Croix-de-Caderle, Saumane, Sénéchas, Soudorgues, Soustelle, Sumène, Thoiras, Vabres, Val-d’Aigoual,Vissec.

Departement Hérault: Avène, Babeau-Bouldoux, Bédarieux, Berlou, Boisset, Brenas, Cabrerolles, Cambon-et-Salvergues, Camplong, Carlencas-et-Levas, Cassagnoles, Castanet-le-Haut, Caussiniojouls, Ceilhes-et-Rocozels, Colombières-sur-Orb, Combes, Courniou, Dio-et-Valquières, Faugères, Ferrals-Les-Montagnes, Ferrières-Poussarou, Fos, Fozières, Graissessac, Hérépian, Joncels, La Tour-sur-Orb, La Vacquerie-et-Saint-Martin-de-Castries, Lamalou-les-Bains, Lauroux, Lavalette, Le Bosc, Le Bousquet-d'Orb, Le Cros, Le Poujol-sur-Orb, Le Pradal, Le Puech, Le Soulié, Les Aires, Les Plans, Lodève, Lunas, Mérifons, Mons, Octon, Olargues, Olmet-et-Villecun, Pardailhan, Pégairolles-de-l'Escalette, Pézènes-les-Mines, Poujols, Prémian, Rieussec, Riols, Romiguières, Roqueredonde, Rosis, Saint-Etienne-d'Albagnan, Saint- Etienne-de-Gourgas, Saint-Etienne-Estrechoux, Saint-Geniès-de-Varansal, Saint-Gervais-sur-Mare, Saint-Guilhem-le-Désert, Saint-Jean-de-La-Blaquière, Saint-Julien, Saint-Martin-de-l'Arçon, Saint-Maurice-Navacelles, Saint-Michel, Saint-Pierre-de-la-Fage, Saint-Pons-de-Thomières, Saint-Privat, Saint-Vincent-d'Olargues, Sorbs, Soubès, Soumont, Taussac-la-Billière, Usclas-du-Bosc, Vélieux, Verreries-de-Moussans, Vieussan, Villemagne-l'Argentière.

Departement Lozère: Altier, Barre-des-Cévennes, Bassurels, Bédouès-Cocurès, Cans et Cévennes, Cassagnas, Cubières, Cubiérettes, Florac Trois Rivières, Fraissinet-de-Fourques, Gabriac, Gatuzières, Ispagnac, Le Collet-de-Dèze, Le Pompidou, Les Bondons, Meyrueis, Moissac-Vallée-Française, Molezon, Mont Lozère et Goulet, Pied-de-Borne, Pont de Montvert-Sud Mont Lozère, Pourcharesses, Prévenchères, Rousses, Saint-André-Capcèze, Saint-André-de-Lancize, Saint-Etienne-Vallée-Française, Saint-Germain-de-Calberte, Saint-Hilaire-de-Lavit, Saint-Julien-des-Points, Saint-Martin-de-Boubaux, Saint-Martin-de-Lansuscle, Saint-Michel-de-Dèze, Saint-Privat-de-Vallongue, Sainte-Croix-Vallée-Française, Vebron, Ventalon en Cévennes, Vialas, Villefort.

Departement Aveyron: Arnac-sur-Dourdou

Departement Tarn: Murat-sur-Vèbre

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

Souvislost mezi Châtaigne des Cévennes“ a jeho prostředím spočívá ve vhodnosti tradičních a místních odrůd kaštanovníků pro podmínky středomořského klimatu a členitou topografii Cévennes, což propůjčuje produktu výrazné vlastnosti, jež jsou zachovány díky dovednostem místních při využívání a produkci kaštanových hájů.

Specifičnost zeměpisné oblasti

Zeměpisná oblast, kde se kaštanovník pěstuje, je vymezena stejnorodými přírodními faktory, které jsou v souladu s potřebami kaštanovníku Castanea sativa, pokud jde o jeho rozvoj a udržení v prostředí. Kaštanovník je přizpůsoben klimatu středomořského typu, jež se rozprostírá v oblasti pohoří Cévennes. Toto klima se vyznačuje horkými a suchými léty a mírnými zimami. Západní pásmo tohoto území je mírně ovlivněno oceánským klimatem. Průměrné roční srážky se pohybují kolem 700 až 1 300 milimetrů, což odpovídá potřebě vody pro kaštanovník, je to asi 700 milimetrů vody ročně s nárůstem od 15. srpna. Území kaštanových hájů v oblasti Cévennes se rozkládá od 150 do 900 m nadmořské výšky. Topografickými zvláštnostmi pohoří Cévennes jsou strmé svahy, které jsou přítomny téměř po celém prostoru. Je to řada rovnoběžných údolí, která jsou velmi členitá, rozložená po každé straně rozličných vodních toků (uspořádaných ve tvaru „rybí kosti“) od severu k jihu, a to následujícím způsobem: Altier-Chassezac, Cèze, Tarn, oba přítoky řeky Gard, Hérault, Orb, La Mare, Le Jaur, Thoré. Matečné horniny jsou krystalické horniny typu břidlice, ruly, žuly nebo pískovce. Daly vzniknout půdám, jejichž pH nepřesahuje 7, mají vyrovnanou zrnitost, nejsou dusivé a mají nízký obsah jílu. Neobsahují žádný aktivní vápenec, nebo jej obsahují jen velmi malé množství (méně než 4 %).

Studie Jeana GALZINA o toponymii pozemků v departementech Gard a Lozère z roku 1986, publikovaná v ročence Národního parku Cévennes, prokazuje, že kaštany se zde pěstovaly již od roku 1000. Od středověku pak středověké texty dosvědčují pěstování kaštanu a jeho rozkvět.

V závislosti na klimatických a demografických událostech se pěstování kaštanu vyvíjí i v závislosti na hospodaření na zemědělské půdě. Úprava půdy pro zemědělskou produkci probíhá prostřednictvím výsadby na odlesněných pozemcích a vytvořením zavlažovacích kanálů („béals“) a odvodňovacích struh („trincats“). Pro zamezení eroze a pro podporu tvorby hlubších půd se ve svažitých oblastech staví suché kamenné zdi: kaštanové háje se pak zakládají na terasách, které se místně nazývají „faisses“ nebo „bancels“.

Tyto člověkem vytvořené úpravy představují nemovité kulturní dědictví oblasti Cévennes, jež je ještě dnes uzpůsobeno pro současné pěstební postupy.

Od 16. století hraje kaštanovník klíčovou roli jako potravinový zdroj. Během náboženských válek tak tento „chlebovník“ přispěl k tomu, že obyvatelé Cévennes, zejména protestanté a camisardi, překonali obtížná období potravinové krize či konfliktů. V polovině 20. století venkovský exodus a výskyt škůdců (inkoustová nemoc, rakovina kůry …) oslabily pěstování kaštanovníku. Následně díky dovednostem pěstitelů kaštanů z oblasti Cévennes, pokud jde o odbornost a zvládnutí technik roubování, odrůdy, které se nejlépe hodí pro dané území, přetrvaly a dokonce byly dále zdokonaleny. Byly vyvinuty odrůdy, které mají chuťové vlastnosti pro spotřebu za čerstva, jsou způsobilé pro konzervaci (zejména vykazují snadnost při loupání) a pro různé způsoby prodeje. Dovednost pěstitelů spočívá v tom, že mají ve svém sadu několik odrůd, díky nimž mohou rozložit sklizeň v čase od nejranějších do nejpozdějších odrůd. Pěstitel kaštanů si tak zajišťuje zásoby v zemědělském podniku a čelí klimatickým jevům i zdravotním rizikům.

Kaštany sklizené na podzim mohou být konzumovány čerstvé. Tradičně byla část kaštanů určena k sušení, aby mohly být konzumovány po celý zbytek roku. K sušení kaštanů tak dochází v budovách zvaných „clèdes“ v severovýchodní části nebo „sécadous“ v jihozápadní části zeměpisné oblasti.

V oblasti Cévennes existovaly také mlýny postavené uvnitř zemědělských podniků, které využívaly vodních toků, aby roztáčely mlýnský kamen za účelem mletí sušených kaštanů. Tato praxe poukazuje na tradiční výrobu kaštanové mouky na tomto území. Tento postup zmiňují i dávná svědectví, jako je svědectví Thomase Plattera z roku 1596 z místa poblíž Valleraugue, který popisuje, že kaštany se „péčí obyvatel z oblasti Cévennes přeměňují na mouku, z níž dělají chléb, který je velmi vláčný“.

Specifičnost produktu

Označení „Châtaigne des Cévennes“ se vztahuje na všechny tři formy, čerstvé kaštany, suché kaštany a kaštanovou mouku, tyto formy zohledňují nejen tradiční použití, ale také vývoje ve spotřebě. Čerstvé plody mají barvu od světle kaštanové po tmavě hnědou a některé z nich mohou mít svislé proužky. Po oloupání má jejich jádro krémově bílou až světle žlutou barvu a na povrchu se nachází žilnatina. Vnitřní slupka může pronikat do jádra tak, že ho může rozdělit. Na patře mají silnou sladkou chuť. Vykazují intenzivní a trvalé vůně medu, horkého mléka, sušeného ovoce, fialek a sladkých brambor. Textura je pružná.

V oblasti Cévennes byly kaštany tradičně loupány a sušeny. Jádro je tedy menší, třebaže si zachovává svůj počáteční tvar a barvu. Vydává vůně suchého ovoce, karamelu a teplého chleba.

Rozemletím sušených kaštanů se získá mouka s jemnou a vláčnou texturou bělavé nebo slonovinové barvy s rozptýleným výskytem hnědých až černých částí a ořechovým/lískovým aroma, které se může mísit s vůní pečeného chleba.

Příčinná souvislost

Řada přírodních faktorů a dovedností dala vznik skupině odrůd uvedených v soupise tradičních a místních odrůd. Propůjčuje těmto tradičním odrůdám společné chuťové zvláštnosti, a zejména sladkou chuť a vláčnou texturu, jež se vyskytují u všech těchto odrůd.

Organoleptické vlastnosti kaštanu „Châtaigne des Cévennes“ lze rovněž přičíst středomořskému klimatu. Suchá a teplá léta umožňují koncentraci sladkých a aromatických složek v ovoci. Srážky v oblasti Cévennes, které se stávají hojnějšími od poloviny srpna, podporují zvětšování oplodí a jeho plodů a určují jejich kalibr. Zároveň zavodnění jádra svým fyzikálním působením dodává dužině kaštanu vláčnou texturu.

Díky teplotním rozdílům plody na podzim dosahují plné zralosti od září do prosince v závislosti na odrůdách a jejich poloze (nadmořské výšce). Úpravy území v oblasti Cévennes a zemědělské postupy daly vznik zdravému kaštanovému háji, který produkuje plody správného kalibru s uznávanou nutriční kvalitou a charakteristickou sladkostí.

Bohatství z kaštanového háje se využívá také prostřednictvím různých způsobů konzervace plodů. Podle Daniela TRAVIERA na konferenci„Chlebovník z Cévennes aneb historie a úloha ovocného kaštanového háje v tradičních Cévennes“ (L’Arbre à pain des Cévennes ou histoire et rôle de la châtaigneraie à fruit dans les Cévennes traditionnelles) z května 2004, je skutečností, že „hojná produkce daleko převyšuje okamžitou spotřebu“ v čerstvém stavu.

Od těchto možností konzervace se pak odvíjí konkrétní styl stavby: „clède“, což je typický krajinný prvek a součást know-how obyvatel Cévennes vztahující se k sušení plodu. Tento postup sušení v Cévennes v sušárně „cléda“ je tradičním konzervačním postupem, jenž je „nejlepším“ podle díla Antoina Augustina Parmentiera s názvem „Pojednání o kaštanu (Traité de la Châtaigne)“ publikovaném v roce 1780. Díky výstavbě sušáren „clèdes“, které představují uzavřené místo sušení, a vysoušení okolního vzduchu prostřednictvím zdroje mírného a pravidelného tepla, se místní zvyklosti ustálily a vylepšily tak, že umožnily, aby si suchý kaštan v průběhu času uchoval svou sladkou chuť a svou počáteční vláčnost.

Mletí sušených kaštanů je také formou konzervace ovoce a umožňuje získat jemnou mouku se sladkou chutí, která je odrazem vůní kaštanových odrůd z oblasti Cévennes. Důsledkem toho byl počet mlýnů na tomto území: nejméně jeden na osadu a až deset mlýnů na obec, aby bylo možné mlít podle potřeby. V roce 2016 zareagovalo všech pět mlýnů pokrývajících většinu území na aktivity zpracovatelů, aby se zvýšila hodnota kaštanu z oblasti Cévennes.

Kaštany se také využívají při přípravě chutných jídel, jako je „bajanat“, tradiční polévka z Cévennes, ve které se sladké kaštany rozplývají na jazyku. Konzumují se také jako „affachade“, tedy pečené na děrované pánvi, a jsou lahodné, měkké a bez hořkosti. Mouka se používá k výrobě placek (galettes), koláčů a chleba.

Tímto způsobem všechny 3 formy kaštanu z Cévennes odpovídají tradičním i současným zvyklostem a způsobům spotřeby.

Pěstování kaštanů vyplývá ze vzájemného působení přirozeného prostředí a souboru lidských faktorů. Fyzikální vlastnosti území v Cévennes stvořily historii kaštanového háje, typický charakter produktů a posílila místní znalosti a dovednosti.

Odkaz na zveřejnění specifikace

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-0419fb02-f0ac-49c9-8a5c-3e3350d92e60

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.