ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. d) Smlouvy. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.

Smačci rodu Ammodytes jsou druhem s krátkou délkou života, pro nějž bude vědecké doporučení k dispozici v druhé polovině února, zatímco rybolov začne již v dubnu. V nařízení Rady (EU) 2021/92 byla omezení celkového přípustného odlovu (TAC) stanovena na nulovou hodnotu. Proto by měla být změněna v souladu s nejnovějším vědeckým doporučením ICES.

•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

Návrh

NAŘÍZENÍ RADY,

kterým se mění nařízení (EU) 2021/92, pokud jde o některá rybolovná práva pro rok 2021 ve vodách Unie a mimo Unii

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,

s ohledem na návrh Evropské komise,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Nařízení Rady (EU) 2021/92 stanoví pro rok 2021 rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací.

(2)V nařízení (EU) 2021/92 byl celkový přípustný odlov smačků rodu Ammodytes v divizích ICES 2a a 3a a v podoblasti ICES 4 stanoven na nulovou hodnotu, dokud nebude zveřejněno příslušné vědecké doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES), které bylo dáno k dispozici dne 25. února 2021. Smačci rodu Ammodytes jsou druhem s krátkou délkou života, a jejich lov proto začíná 1. dubna krátce po zveřejnění vědeckého doporučení.

(3)Omezení odlovu smačků rodu Ammodytes v divizích ICES 2a a 3a a v podoblasti ICES 4 by mělo být změněno v souladu s nejnovějším vědeckým doporučením ICES.

(4)Nařízení (EU) 2021/92 stanoví předběžná rybolovná práva na první čtvrtletí roku 2021. Článek 14 kromě toho pro plavidla lovící smačky rodu Ammodytes používající určitá lovná zařízení v divizích ICES 2a, 3a a podoblasti ICES 4 stanoví zákaz rybolovu od 1. ledna do 31. března 2021. Jelikož toto nařízení stanoví rybolovná práva na celý rybářský hospodářský rok, měl by se tento zákaz vztahovat rovněž na období od 1. srpna do 31. prosince 2021 jako v roce 2020.

(5)Nařízení (EU) 2021/92 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.

(6)Omezení odlovu stanovená v nařízení (EU) 2021/92 se použijí od 1. ledna 2021. Ustanovení tohoto pozměňujícího nařízení týkající se omezení odlovu by se proto měla použít rovněž od uvedeného dne. Touto zpětnou působností není dotčena zásada právní jistoty a ochrany legitimního očekávání, neboť příslušná rybolovná práva nebyla dosud vyčerpána.

(7)Vzhledem k tomu, že je naléhavě nutné zahájit včas rybářskou sezónu pro smačky rodu Ammodytes dne 1. dubna 2021, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení,

PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1

Změna nařízení (EU) 2021/92

Nařízení (EU) 2021/92 se mění takto:

1)Článek 14 se nahrazuje tímto:
PŘÍLOHA

Směrnice pro jednání o změnách Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)

1)Komise by měla usilovat o zajištění toho, aby dohoda vedoucí k jakékoli revizi Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) a jejímu uplatňování byla v souladu s příslušnými právními předpisy a politikami Evropské unie, zejména s právními předpisy Unie v oblasti přírody a biologické rozmanitosti a se závazky Unie v rámci jiných příslušných mnohostranných dohod o životním prostředí.

2)Pokud jde o návrhy na změnu Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva) tak, aby byl zaveden povinný finanční příspěvek, měla by se Komise zapojit do jednání o tom, jak nejlépe řešit otázku vytvoření bezpečného a předvídatelného finančního základu úmluvy, a měla by se v souladu s postojem Unie snažit zajistit, aby změna:

a)neukládala povinnost přispívat do programového rozpočtu,

b)nevedla k tomu, že příspěvek Unie bude vyšší než 2,5 % celkových příspěvků,

c)neměla vliv na stávající závazky stran této úmluvy.

3)Komise by jednání měla vést v souladu s příslušnými platnými právními předpisy Evropské unie nebo dohodnutými postoji Unie stanovenými konkrétně pro účely těchto jednání ve zvláštním výboru zástupců členských států uvedeném v čl. 1 odst. 2 tohoto rozhodnutí Rady nebo v Radě.

4)Komise by měla podat Radě zprávu o výsledcích jednání a případně o jakémkoli problému, který by během jednání vyvstal.
Komise k této záležitosti vydala toto prohlášení: „Komise bere na vědomí dohodu Evropského parlamentu a Rady o spolufinancování ze strany členských států. Komise si je vědoma, že příspěvky členských států nejsou v nařízení specifikovány, vyjadřuje však politování nad tím, že do politické dohody se zahrnul pojem „dobrovolné“ příspěvky členských států, neboť to neznamená dlouhodobý závazek všech zúčastněných stran.

–Spolufinancování: příspěvek členských států na činnosti centra není v nařízení vyčíslen a je dobrovolný. Znění proto stanoví, že pokud jde o program Horizont Evropa, Unie přispěje pouze do té míry, do jaké se členské státy zaváží každoročně přispívat.

–Národní koordinační centra (NKC): pro to, aby se subjekty jmenované členskými státy mohly stát národním koordinačním centrem, již není podmínkou kladné hodnocení Komise. Aby však bylo národní koordinační centrum způsobilé pro přímou finanční podporu Unie, je i nadále kladné hodnocení Komise nezbytné.

Návrh usiluje o to, aby centrum a síť pomohly Unii a členským státům zaujmout k průmyslové politice v oblasti kybernetické bezpečnosti proaktivní, dlouhodobý a strategický přístup. Tento přístup by měl pomoci nejen najít průlomová řešení výzev v oblasti kybernetické bezpečnosti, kterým soukromý i veřejný sektor čelí, ale také podpořit účinné nasazení těchto řešení. Síť a středisko mají společně prostřednictvím rozsáhlých projektů v oblasti kybernetické bezpečnosti posílit naši technologickou suverenitu.

Úspěch centra spočívá ve skutečném přispění členských států, bez něhož by nebylo možné jeho poslání splnit.

Komise objasňuje, že Unie přispěje finančními prostředky z programu Horizont Evropa pouze do té míry, do jaké se členské státy zaváží každoročně přispívat. Komise by dále ráda zdůraznila, že jakmile jeden nebo více členských států takový závazek přijme, bude závazný.“

–Pracovníci: potřeby centra v oblasti lidských zdrojů mají být pokryty především přesunem zaměstnanců nebo pracovních míst z orgánů, institucí a jiných subjektů Unie a dodatečnými lidskými zdroji prostřednictvím náboru pracovníků.

Komise se domnívá, že dosažená dohoda zachovává cíle původního návrhu Komise.

4.Závěr

Komise souhlasí s postojem Rady.
•Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů

Nevztahuje se na tento návrh.

•Konzultace se zúčastněnými stranami

Návrh zohledňuje zpětnou vazbu od zúčastněných stran, poradních sborů, vnitrostátních správ, organizací pro rybolov a nevládních organizací.

•Sběr a využití výsledků odborných konzultací

Návrh vychází z vědeckého doporučení Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES).

•Posouzení dopadů

Oblast působnosti nařízení o rybolovných právech je vymezena čl. 43 odst. 3 Smlouvy.

•Účelnost právních předpisů a zjednodušení

Nevztahuje se na tento návrh.

•Základní práva

Nevztahuje se na tento návrh.

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nebude mít žádné rozpočtové důsledky.

5.OSTATNÍ PRVKY

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Účelem návrhu je změna nařízení Rady (EU) 2021/92, jak je popsáno níže.

Šprot obecný v Kattegatu/Skagerraku, Norsku a Severním moři

Šprot obecný (Sprattus sprattus) je druh s krátkou délkou života a rybolovná práva by proto měla být stanovena co nejdříve po zveřejnění doporučení ICES, aby bylo možné zahájit rybolov. Od dubna 2019 vydává ICES jediné doporučení pro šprota obecného v divizi ICES 3a (Kattegat/Skagerrak) na jedné straně a pro šprota obecného v divizi ICES 2a (Norské moře) a podoblasti ICES 4 (Severní moře) na straně druhé, neboť jsou považovány za jednu biologickou populaci, ačkoli řízení zůstává rozděleno do dvou oblastí řízení. Rada ICES zveřejnila své roční vědecké doporučení pro tuto populaci dne 13. dubna 2021, zatímco rybolov začne dne 1. července 2021. Podle tohoto doporučení by celkové úlovky šprota obecného v dotčených oblastech neměly v období od 1. července 2021 do června 2022 překročit 106 715 tun. Nařízení Rady 2021/92 stanoví pro šprota obecného na období od 1. července 2021 do 30. června 2022 omezení celkového přípustného odlovu (TAC) v obou oblastech řízení na nulu. Odlovy šprota obecného ve výše uvedených oblastech řízení by proto měly být změněny v souladu s nejnovějším vědeckým doporučením ICES a po konzultaci se Spojeným královstvím a Norskem.

Sardel obecná v podoblastech 9 a 10
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Tento návrh se týká návrhu rozhodnutí Rady o druhé splátce finančních příspěvků do 11. Evropského rozvojového fondu (dále též „ERF“), kterou mají strany ERF uhradit v roce 2021.

Jedenáctý ERF a další dosud otevřené ERF (tj. 8., 9. a 10. ERF) jsou řízeny podle následujícího souboru pravidel:

stávající dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států (státy AKT) na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda o partnerství AKT-EU“) v platném znění,

rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT-EU, tak, aby použitelnost ustanovení dohody o partnerství AKT-EU byla prodloužena do dne 30. listopadu 2021, nebo do vstupu nové dohody o partnerství AKT-EU v platnost, nebo do zahájení prozatímního provádění nové dohody mezi Unií a státy AKT podle toho, co nastane dříve,

rozhodnutí Rady (EU) 2020/2233 o přidělování prostředků vyplývajících ze zpětných toků v rámci investiční facility AKT z operací prováděných v rámci 9., 10. a 11. Evropského rozvojového fondu,

vnitřní dohoda mezi zástupci vlád členských států Evropské unie zasedajícími v Radě o financování pomoci Evropské unie v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 podle dohody o partnerství AKT-EU a o přidělení finanční pomoci zámořským zemím a územím, na které se vztahuje čtvrtá část Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“),

nařízení Rady (EU) 2018/1877 o finančním nařízení pro 11. Evropský rozvojový fond (dále jen „finanční nařízení pro 11. ERF“).

Výše uvedené dokumenty obsahují víceleté závazky stran ERF finančně přispívat do ERF. Finanční nařízení pro 11. ERF stanoví pravidelné příspěvky stran ERF do ERF na základě předem stanovených finančních závazků. Výzvy k poskytnutí pravidelných příspěvků se provádějí prostřednictvím technických rozhodnutí Rady, která odrážejí provádění dříve schválených finančních závazků.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Pandemie COVID-19 způsobila vážné narušení dodavatelských řetězců. V důsledku toho nejsou výrobci nesilničních mobilních strojů schopni dodržet některé lhůty, jež stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1628 ze dne 14. září 2016 o požadavcích na mezní hodnoty emisí plynných a tuhých znečišťujících látek a schválení typu spalovacích motorů v nesilničních mobilních strojích.

V reakci na pandemii COVID-19 bylo přijato nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/1040 ze dne 15. července 2020, kterým se mění nařízení (EU) 2016/1628. Toto nařízení odložilo určité lhůty, jež výrobci nemohli dodržet, aniž by utrpěli vážné ekonomické škody, kvůli nečekaným narušením v dodavatelském řetězci. To se týkalo strojů, které používají tzv. „přechodné motory“ o výkonu v rozsahu <56kW a >130kW a jejichž výroba měla být dokončena do 30. června 2020 a uvedení na trh mělo proběhnout do 31. prosince 2020. Výrobcům bylo na výrobu strojů vybavených těmito motory a jejich uvedení na trh poskytnuto dalších 12 měsíců.

Uvedené nařízení se zabývalo pouze lhůtami v roce 2020, neboť ty musely být co nejdříve odloženy a na posouzení, zda je prodloužení lhůt z roku 2021 opodstatněné, bylo příliš brzy.

Výrobci mají dokončit výrobu strojů vybavených těmito motory do 30. června 2021 a uvést je na trh do 31. prosince 2021.

Z důvodu přetrvávajících narušení dodavatelského řetězce a výroby v důsledku druhé a třetí vlny onemocnění COVID-19 však výrobci lhůty pro rok 2021 použitelné na stroje vybavené přechodnými motory o výkonu v rozsahu 56 kW až 130 kW a nad 300 kW nebudou schopni dodržet, aniž by utrpěli vážné ekonomické škody.

S ohledem na přetrvávající narušení je tudíž nezbytné tyto lhůty odložit, aby se zabránilo tomu, že by přechodné motory, jejichž počet je omezen, neboť musely být vyrobeny nejpozději do 31. prosince 2019, již nemohly být do stroje včas namontovány, a musely by proto být sešrotovány.

Ačkoli stále dochází k narušení dodavatelského řetězce a výroby, jejich rozsah a intenzitu nelze srovnávat s těmi, jež převládaly na jaře 2020. Z těchto důvodů je prodloužení lhůty pro výrobu strojů vybavených těmito motory o šest měsíců a prodloužení lhůty pro jejich umístění na trh o devět měsíců, oproti prodloužení obou lhůt o dvanáct měsíců, ke kterému došlo v roce 2020, opodstatněné.

Je třeba poznamenat, že bez ohledu na dobu, o kterou budou lhůty prodlouženy, nebudou mít hospodářské subjekty zájem na tom, aby se dokončení strojů, vozidel a plavidel, v souvislosti s nimiž již vznikly náklady, a jejich uvedení na trh dále oddalovalo.

Navrhované prodloužení se rovněž bude vztahovat na zemědělská a lesnická vozidla vybavená přechodnými motory, protože se na ně vztahují ustanovení o nesilničních mobilních strojích týkající se emisí znečišťujících látek.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právní základ

Článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie.

•Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
– délka trvání programu od 1. ledna 2021 do 31. prosince 2027,

–finanční krytí pro provádění tohoto programu činí 269 000 000 EUR v běžných cenách,

–přijímání pracovních programů prostřednictvím prováděcích aktů a přechod od ročních k víceletým pracovním programům, z nichž každý pokrývá nejvýše 3 roky,

–význam využití možných synergií s dalšími opatřeními Unie v souvisejících oblastech, jako je program Clo, Program Unie pro boj proti podvodům, Program pro jednotný trh, Nástroj pro oživení a odolnost a Nástroj pro technickou podporu,

–uznání skutečnosti, že průběžná a závěrečná hodnocení by měla řešit zbývající překážky bránící dosažení cílů programu a předkládat návrhy osvědčených postupů. Jako součást systému vykazování výkonnosti by měly být vydávány výroční zprávy o pokroku s cílem sledovat dosažený pokrok a měly by zahrnovat shrnutí získaných zkušeností a případně zjištěných překážek,

–očekává se, že Komise bude pořádat pravidelné semináře správců daně se zástupci přijímajících členských států s cílem projednat otázky a navrhnout možná zlepšení související s cíli programu, včetně výměny informací mezi správci daně,

–vyjasnění, že k zástupcům vládních orgánů ze třetích zemí nepřidružených k programu, kteří mohou být přizváni jako externí odborníci na akce organizované v rámci programu, mohou patřit zástupci nejméně rozvinutých zemí,

–demonstrativní seznam prioritních témat, jimiž se mají zabývat konkrétní opatření (příloha III),

–zpětné uplatňování programu od 1. ledna 2021,

–vstup nařízení v platnost dnem vyhlášení a jeho používání ode dne 1. ledna 2021.

Rada se dohodla, že učiní prohlášení o transparentnosti a o každoroční výměně názorů s Evropským parlamentem a Komisí o poznatcích získaných z programu Fiscalis.

Komise podporuje dosaženou dohodu, která otevírá cestu k rychlému přijetí nového programu. Program bude i nadále podporovat daňovou politiku a správce daně členských států tím, že poskytne prostředky a finanční krytí pro činnosti zaměřené na budování správních kapacit a kapacit v oblasti informačních technologií a pro operativní spolupráci.

4.Závěr

Komise přijímá postoj přijatý Radou, který plně odráží dohodu, které spolunormotvůrci dosáhli dne 26. března 2021 (jak bylo potvrzeno dne 30. března 2021).
K investicím z ESF+ do boje proti dětské chudobě V roce 2019 bylo v EU 18 milionů dětí ohroženo chudobou a sociálním vyloučením, přičemž v některých členských státech byl jejich počet velmi vysoký. Rozšíření onemocnění COVID-19 s jeho socioekonomickými důsledky, které tyto nerovnosti a chudobu prohloubily, dopadly na tuto skupinu s větší intenzitou. Dětská chudoba je ve všech členských státech trvale přítomna a trvale dosahuje vyšší hodnoty než u dospělých v produktivním věku. Komise proto vítá vyváženou dohodu, která činí z fondu ESF+ rozhodující nástroj k řešení tohoto problému. Dohoda uznává naléhavou potřebu investovat do dětí ve všech členských státech. Dne 24. března 2021 Komise přijala návrh doporučení Rady, kterým se zavádí evropská záruka pro děti, s cílem řešit tuto výzvu strukturálně. Při plánování ESF+ vyvine Komise veškeré úsilí, aby zajistila, že členské státy vyčlení z ESF+ odpovídající finanční prostředky, jež k provádění evropské záruky pro děti přispějí. Dále bude členské státy vybízet k tomu, aby na podporu odpovídajících investic v této oblasti využívaly i jiné finanční nástroje EU a vnitrostátní zdroje, které jsou k dispozici. K investicím z ESF+ do zaměstnanosti mladých lidí Komise zdůrazňuje, že mladí lidé byli socioekonomickou krizí v důsledku rozšíření onemocnění COVID-19 neúměrně zasaženi. Nezaměstnanost mladých lidí v EU vzrostla od prosince 2019 do prosince 2020 o 3 procentní body, čímž se počet těchto nezaměstnaných zvýšil na více než 3,1 milionu. Komise rovněž připomíná, že nezaměstnanost mladých lidí je trvale a výrazně vyšší než nezaměstnanost dospělé populace: podle nejnovějších údajů činí tento rozdíl více než 10 procentních bodů (17,8 % oproti 6,6 % v prosinci 2020). Komise vítá dohodu dosaženou spolunormotvůrci, která uznává existenci tohoto problému ve všech členských státech. ESF+ je nejdůležitějším finančním nástrojem EU pro provádění posílených záruk pro mladé lidi, jež byly nedávno přijaty, jakož i dalších příslušných opatření v rámci iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí. Při plánování ESF+ vyvine Komise veškeré úsilí, aby zajistila, že členské státy vyčlení z ESF+ příslušné finanční prostředky na provádění posílených záruk pro mladé lidi. Dále bude členské státy vybízet k tomu, aby na podporu odpovídajících investic v této oblasti využívaly i další finanční nástroje EU a vnitrostátní zdroje, které jsou k dispozici.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Účelem Haagské úmluvy ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 101 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

Vzhledem k tomu, že boj proti únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování Haagské úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

Jamajka uložila dokument o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 24. února 2017. Úmluva vstoupila na Jamajce v platnost dne 5. května 2017.

Ustanovení čl. 38 odst. 4 Haagské úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

Vzhledem k tomu, že problematika mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Jamajky, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Proto by členské státy Evropské unie měly uložit prohlášení, že přistoupení Jamajky v zájmu Evropské unie přijímají.

Přijetím ze strany členských států Evropské unie by byla Haagská úmluva z roku 1980 použitelná mezi Jamajkou a členskými státy EU s výjimkou Dánska.
DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Účelem Haagské úmluvy ze dne 25. října 1980 o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí (dále jen „Haagská úmluva z roku 1980“), kterou do dnešního dne ratifikovalo 101 zemí včetně všech členských států EU, je obnovit stávající stav formou bezodkladného návratu protiprávně přemístěných nebo zadržovaných dětí prostřednictvím systému spolupráce mezi ústředními orgány, které její smluvní strany určí.

Vzhledem k tomu, že boj proti únosům dětí je důležitou součástí politiky EU na podporu práv dítěte, Evropská unie se zasazuje na mezinárodní úrovni o zlepšení uplatňování Haagské úmluvy z roku 1980 a vyzývá třetí státy, aby k ní přistoupily.

Bolívie uložila dokument o přistoupení k Haagské úmluvě z roku 1980 dne 13. července 2016. Úmluva vstoupila v Bolívii v platnost dne 1. října 2016.

Ustanovení čl. 38 odst. 4 Haagské úmluvy z roku 1980 uvádí, že úmluva je účinná jen ve vztazích mezi přistupujícím státem a smluvními státy, které prohlásí, že s přistoupením souhlasí.

Výlučnou pravomoc EU v oblasti souhlasu s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě z roku 1980 potvrdil Soudní dvůr Evropské unie, který byl konzultován z podnětu Komise.

Dne 14. října 2014 Soudní dvůr Evropské unie ve svém posudku 1/13 uvedl, že souhlas s přistoupením třetího státu k Haagské úmluvě o občanskoprávních aspektech mezinárodních únosů dětí z roku 1980 spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.

Soudní dvůr zdůraznil potřebu jednotnosti ohledně této otázky na úrovni EU, aby se zabránilo nejednotnému uplatňování mezi členskými státy.

Vzhledem k tomu, že oblast mezinárodních únosů dětí spadá do výlučné vnější pravomoci Evropské unie, musí se rozhodnutí, zda by se mělo přijmout přistoupení Bolívie, na úrovni EU přijmout formou rozhodnutí Rady. Proto by členské státy Evropské unie měly uložit prohlášení, že přistoupení Bolívie v zájmu Evropské unie přijímají.

Přijetím ze strany členských států Evropské unie by byla Haagská úmluva z roku 1980 použitelná mezi Bolívií a členskými státy EU s výjimkou Dánska.