Závěrečná zpráva úředníka pro slyšení (1)

Věci AT.39839 – Telefónica a Portugal Telecom (změna)

(2022/C 286/09)

Návrh rozhodnutí určený a) podniku Telefónica, S.A (dále jen „Telefónica“) a b) podniku Pharol SGPS SA (dále jen „Pharol“) (2) je druhým rozhodnutím v tomto řízení. První rozhodnutí bylo v této věci přijato v roce 2013 (dále jen „rozhodnutí z roku 2013“) a v roce 2016 bylo Tribunálem částečně zrušeno (3). Soudní dvůr potvrdil rozsudek Tribunálu v roce 2017 (4).

Tribunál sice potvrdil závěr Komise o porušení článku 101 SFEU obsažený v rozhodnutí z roku 2013, avšak zrušil článek 2 rozhodnutí z roku 2013. Podle Tribunálu měla Komise v rozhodnutí z roku 2013 určit hodnotu tržeb přímo či nepřímo souvisejících s protiprávním jednáním, a to na základě skutečností předložených podniky Telefónica a Pharol prokazujících neexistenci potenciální hospodářské soutěže mezi nimi u některých služeb.

POSTUP

V návaznosti na rozsudky Tribunálu a Soudního dvora zaslala Komise podnikům Telefónica a Pharol řadu žádostí o informace s cílem zjistit podrobnější údaje o hodnotě tržeb přímo či nepřímo souvisejících s protiprávním jednáním s ohledem na závěry, k nimž dospěl Tribunál.

Ve dnech 23. července 2019 a 5. listopadu 2019 zaslala Komise podnikům Telefónica a Pharol dopis o skutkovém stavu (dále jen „dopis o skutkovém stavu“), v němž Komise tyto podniky informovala, že hodlá přijmout nové rozhodnutí podle článku 23 nařízení č. 1/2003 (5), kterým uloží každému z nich pokuty za porušení článku 101 SFEU, jak je uvedeno v článku 1 rozhodnutí z roku 2013. Novým rozhodnutím by bylo změněno rozhodnutí z roku 2013 s ohledem na rozsudky Tribunálu a Soudního dvora.

Podnik Telefónica předložil své stanovisko k dopisu o skutkovém stavu dne 18. října 2019 a podnik Pharol jej předložil dne 10. ledna 2020. Ve dnech 22. června 2020 a 4. srpna 2020 předložil podnik Telefónica další připomínky.

PROCEDURÁLNÍ OTÁZKY VZNESENÉ PODNIKEM TELEFÓNICA

a) Údajná potřeba nového prohlášení o námitkách a ústního slyšení

Ve své odpovědi na dopis o skutkovém stavu podnik Telefónica požádal o nové prohlášení o námitkách a nové ústní slyšení (6) s tím, že by vzhledem k obsahu dopisu o skutkovém stavu a návrhům v něm uvedeným měla Komise vydat nové prohlášení o námitkách a poskytnout podniku Telefónica ústní slyšení za přítomnosti zástupců členských států v souladu s postupem a na základě procesních záruk stanovených v nařízení č. 1/2003 (7). Podnik Telefónica svůj požadavek blíže neodůvodnil, ale poukázal na analogii s rozsudkem ve věci Toshiba a tvrdil, že analýza existence potenciální hospodářské soutěže mezi podniky PT a Telefónica na každém z trhů a u každé ze služeb, na které se vztahuje dopis o skutkovém stavu, ovlivňuje klíčové aspekty posouzení parametrů pro výpočet výše pokuty uložené podniku Telefónica (8).

Podnik Telefónica zjevně argumentoval tím, že vzhledem k tomu, že dopis o skutkovém stavu obsahoval klíčové aspekty posouzení parametrů pro výpočet výše pokuty, měl by podnik Telefónica obdržet prohlášení o námitkách a mělo by mu být poskytnuto ústní slyšení. Přístup podniku Telefónica však nemá žádnou oporu v judikatuře.

Za prvé je v této souvislosti třeba připomenout, že zrušení aktu EU nemusí mít nutně dopad na platnost přípravných opatření a že zrušené opatření může být v řízení o nahrazení zrušeného aktu v zásadě nahrazeno v rozsahu, v jakém bylo shledáno jako protiprávní. Pokud se zjistí, že toto zrušení nemá na platnost dříve přijatých procesních opatření žádný dopad, není Komise povinna pouze v důsledku tohoto zrušení předložit dotčeným podnikům nové prohlášení o námitkách (9). V projednávané věci podnik Telefónica zjevně netvrdí, že se vada zjištěná v rozsudcích Tribunálu týkala i námitek, které byly vzneseny vůči podniku Telefónica v roce 2011 před přijetím rozhodnutí z roku 2013 (10).

Za druhé, nový návrh rozhodnutí se týká pouze podrobného výpočtu výše pokut, zejména hodnoty tržeb. Jak je správně uvedeno v bodech 23–26 návrhu rozhodnutí, Komise nevznáší žádné nové námitky a podnik Telefónica netvrdí, že by dopis o skutkovém stavu tyto námitky obsahoval.

Za třetí, k požadavku podniku Telefónica, že by se mělo konat další ústní jednání, je třeba uvést, že právo být vyslechnut neznamená, že dotčené osobě musí být dána možnost vyjádřit své stanovisko ústně, neboť možnost předložit připomínky písemně je rovněž v souladu s tímto právem (11). Podnik Telefónica měl možnost písemně reagovat na dopis o skutkovém stavu a předložil Komisi několik dalších podání.

Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem neshledávám požadavek podniku Telefónica, že by Komise měla vydat nové prohlášení o námitkách a uspořádat nové ústní slyšení, jako důvodný.

b) Argument podniku Telefónica, že zvýšení hodnoty tržeb by bylo v rozporu s Listinou základních práv (dále jen „Listina“)

Vzhledem k tomu, že návrh rozhodnutí obsahuje opravené referenční údaje pro stanovení hodnoty tržeb, podnik Telefónica tvrdí, že zvýšení hodnoty tržeb v novém rozhodnutí by bylo v rozporu s článkem 47 Listiny (12). V tomto tvrzení se opírá o to, že podle tohoto článku se soudní rozhodnutí nemohou stát neúčinnými v důsledku úkonů správních orgánů, které je mají vykonat. Podle názoru podniku Telefónica by v případě uplatnění postupu Komise došlo k úplnému podrytí účinnosti rozsudku, (13) což by vedlo k situaci, jež by znamenala riziko pro každého budoucího navrhovatele, který by zvažoval podání žaloby na neplatnost.

Vzhledem k tomu, že se výše pokuty stanovená v návrhu rozhodnutí ve srovnání s rozhodnutím z roku 2013 nezvyšuje, nelze v souvislosti s odvoláním společnosti Telefónica proti rozhodnutí z roku 2013 hovořit o porušení článku 47 Listiny.

ZÁVĚR

Domnívám se, že právo být vyslechnut bylo u všech účastníků tohoto řízení v této věci respektováno.

Bruselu dne 24. lednem 2022. Dorothe DALHEIMER

(1) Podle článků 16 a 17 rozhodnutí předsedy Evropské komise 2011/695/EU ze dne 13. října 2011 o mandátu úředníka pro slyšení v určitých řízeních ve věcech hospodářské soutěže (Úř. věst. L 275, 20.10.2011, s. 29) („rozhodnutí 2011/695/EU“).

(2) Podnik Portugal Telecom SGPS, S.A. (dále jen „PT“), původní adresát rozhodnutí z roku 2013, se v roce 2015 přejmenoval na Pharol.

(3) Rozsudek Tribunálu, Telefónica SA v. Evropská komise, T-216/13, ECLI:EU:T:2016:369 a rozsudek Tribunálu, Portugal Telecom SGPS SA v. Evropská komise, T-208/13, ECLI:EU:T:2016:368 (dále jen „rozsudky Tribunálu“).

(4) Rozsudek Soudního dvora, Telefónica SA v. Evropská komise, C-487/16 P. Podnik Pharol se proti rozsudku Tribunálu ve věci T-208/13 neodvolal. (dále jen „rozsudek Soudního dvora“).

(5) Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1).

(6) Podnik Pharol obdobnou žádost nezaslal.

(7) Odpověď podniku Telefónica na dopis o skutkovém stavu, bod 9.

(8) Odpověď podniku Telefónica na dopis o skutkovém stavu, poznámka pod čarou 8.

(9) Rozsudek Soudního dvora, Limburgse Vinyl Maatschappij a další v. Komise, spojené věci C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P až C-252/99 P a C-254/99 P, ECLI:EU:C:2002:582, body 73 až 75 a 80 a 81.

(10) Viz rozsudek Soudního dvora, Toshiba v. Komise, C-180/16 P, ECLI:EU:C:2017:520, bod 28.

(11) Rozsudek Tribunálu, HeidelbergCement AG a Schwenk Zement KG v. Komise, T-380/17, ECLI:EU:T:2020:471, bod 634.

(12) Odpověď podniku Telefónica na dopis o skutkovém stavu, body 37 až 42.

(13) Odpověď podniku Telefónica na dopis o skutkovém stavu, bod 38.