EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 30.7.2020 COM(2020) 342 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ podle čl. 14 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/880 ze dne 17. dubna 2019 o vstupu a dovozu kulturních statků











Obsah 1. ÚVOD 2. STANOVENÉ CÍLE 3. STRUKTURA PROJEKTU A PŘÍSTUP K PLÁNOVÁNÍ 4. Přehled o POKROKU 5. RIZIKA ZPOŽDĚNÍ 6. ZÁVĚRY Příloha I: Víceletý strategický plán (MASP-C) Příloha II: Hlavní fáze projektu a časová osa klíčových milníků



1.ÚVOD Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/880 ze dne 17. dubna 2019 o vstupu a dovozu kulturních statků (dále jen „nařízení“) má za cíl předcházet nedovolenému obchodování s kulturními statky, zejména pokud přispívá k financování teroristických činností, a zakázat dovoz kulturních statků, které byly neoprávněně vyvezeny ze třetích zemí na celní území Unie. Nařízení ukládá pro dovoz některých kulturních statků, které jsou považovány za zvláště ohrožené dědictví, povinnost předložení dovozní licence, a v případě jiných, které jsou považovány za méně ohrožené, prohlášení dovozce, a dále zajišťuje, aby při dovozu do Unie podléhaly jednotným kontrolám. Kromě toho je zakázán jakýkoli fyzický vstup na území Unie, například prostřednictvím tranzitu, kulturních statků, které opustily území třetí země, v níž byly vytvořeny nebo objeveny, v rozporu s právními předpisy dané země (takzvané „pravidlo obecného zákazu“). Věcná působnost nařízení je inspirována Úmluvou UNESCO z roku 1970 a je definována v příloze vyjmenováním kategorií kulturních statků, na které se vztahuje pravidlo obecného zákazu (část A), a kategorií, na které se vztahuje povinnost dovozní licence (část B) a prohlášení dovozce (část C). Původní návrh Komise stanovil možnost – aniž by předepisoval konkrétní časový rámec – vývoje elektronického systému s cílem usnadnit správní spolupráci mezi orgány členských států pověřenými prováděním tohoto nařízení. Na základě žádosti Evropského parlamentu a Rady během jednání o přijetí však byla do nařízení zavedena povinnost Komise zřídit centralizovaný elektronický systém v konkrétním časovém rámci. Centralizovaný elektronický systém má být funkční nejpozději do šesti let od vstupu nařízení v platnost (28. června 2019), tj. nejpozději do 28. června 2025. Kromě toho bude systém sloužit nejen jako prostředek pro uchovávání a výměnu informací mezi správami členských států, ale také pro plnění formalit hospodářskými subjekty, konkrétně pro podávání žádostí o dovozní licence příslušným orgánům členských států a vydávání těchto licencí, a pro předkládání prohlášení dovozce celnímu úřadu. Vývoj a fungování centralizovaného elektronického systému pro dovoz kulturních statků (dále jen „systém ICG“) navíc úzce souvisí s další významnou iniciativou Komise v oblasti cel: jednotným portálem EU pro výměnu certifikátů (EU Single Window Certificate Exchange System, EU-CSW CERTEX).

Cílem portálu EU-CSW CERTEX je propojit centralizované systémy EU pro jiné než celní formality Unie s vnitrostátními celními systémy a umožnit tak digitální výměnu podpůrných dokumentů, výsledků kontrol a výstupů celních a jiných než celních postupů. Hospodářské subjekty budou mít z tohoto mechanismu prospěch díky tomu, že nebudou muset nosit fyzické kopie dokumentů, a příslušné orgány se nebudou muset zabývat ověřováním pravosti prohlášení dovozce a dovozních licencí. K dosažení těchto cílů nařízení vyžaduje, aby Evropská komise prostřednictvím prováděcích ustanovení stanovila podmínky zavedení, provozu a údržby centralizovaného elektronického systému ICG, jakož i podrobná pravidla pro předkládání, zpracovávání, uchovávání a výměnu informací mezi orgány členských států prostřednictvím stejného elektronického systému. Přestože projekt postupuje na několika úrovních současně, lze jej obrazně rozdělit do tří fází: ·Fáze 1 – Konceptualizace: v této fázi musí Komise prozkoumat, jak bude systém ICG fungovat, a stanovit podrobná pravidla týkající se předkládání, zpracování a uchovávání informací mezi orgány členských států. Výsledkem této fáze bude prováděcí akt a související soubor technických dokumentů uvedených v tabulce 1 (viz příloha I) vypracovaný Komisí. ·Fáze 2 – Vývoj systému: Komise musí vypracovat podrobné technické specifikace systému a vyvinout systém ICG a jeho propojení s jednotným portálem EU pro výměnu certifikátů (EU-CSW CERTEX) v souladu s ustanoveními prováděcího aktu a technických dokumentů popisujících systémové požadavky. ·Fáze 3 – Zavedení a provoz: tato poslední fáze spočívá v zavedení a testování systému ICG, včetně uskutečnění zvláštních vzdělávacích aktivit v každém členském státě, aby se zajistilo, že do 28. června 2025 budou hospodářské subjekty a příslušné orgány řádně vyškoleny a schopny systém používat. Po této fázi nastane šestiměsíční období následné péče, v rámci něhož bude systém vylaďován tak, aby naplňoval veškeré provozní potřeby, které mohou vyvstat až poté, co se systém IT stane povinným, a aby byl zajištěn hladký průběh provozu. Nařízení stanoví, že do 28. června 2020 a poté každých 12 měsíců až do doby, kdy bude elektronický systém funkční, předkládá Evropská komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při přijímání příslušných prováděcích ustanovení a při zřizování elektronického systému. Tato první výroční zpráva o pokroku se zaměřuje hlavně na fázi 1 a popisuje vývoj během prvního roku po vstupu nařízení v platnost. Analyzuje dosažený pokrok a rovněž nastiňuje stanovené cíle, strukturu projektu a přístup k plánování. Na základě toho upozorňuje na rizika potenciálního zpoždění a rovněž poukazuje na plánovaná zmírňující opatření. Celkové posouzení dosaženého pokroku shrnuje závěr této zprávy. 2.STANOVENÉ CÍLE Elektronický systém bude muset být uveden do provozu nejpozději do 28. června 2025, neboť od tohoto data budou mít všechny hospodářské subjekty povinnost prostřednictvím tohoto elektronického systému získat dovozní licenci nebo předložit prohlášení dovozce, aby mohly do EU legálně dovážet kulturní statky. Nařízení vstoupilo v platnost dne 28. června 2019 a určilo konečnou lhůtu pro přijetí prováděcích ustanovení stanovujících podrobná pravidla pro elektronický systém, a to přezkumným postupem, na 28. června 2021. V návaznosti na přijetí prováděcích ustanovení proběhne fáze vývoje elektronického systému, která bude trvat přibližně dva roky, a po ní bude zahájena třetí fáze, během které bude systém ICG propojen s jednotným portálem EU-CSW CERTEX, aby byla umožněna výměna dokumentů s celními systémy členských států. Budou uspořádána školení, aby se zástupci správních orgánů seznámili s operačními funkcemi systému. Spolu s dalšími činnostmi Komise v oblasti cel se prostřednictvím víceletého strategického plánu pro elektronické celnictví, revidovaného v roce 2019 (MASP-C rev. 2019), podrobně plánuje také projekt týkající se dovozu kulturních statků. MASP-C je nástroj pro řízení a plánování vycházející ze stávajících právních předpisů nebo mezinárodních dohod, který Komise vypracuje ve spolupráci s členskými státy v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí o elektronickém celnictví. Výňatek z plánování projektu týkajícího se dovozu kulturních statků z MASP-C rev. 2019 je uveden v příloze I této zprávy. Část projektu týkajícího se dovozu kulturních statků se vyvíjí rovněž v rámci jednotného prostředí pro celní správu EU (MASP-C rev. 2019, list 1.13), jehož klíčovým IT systémem je EU CSW-CERTEX. Výňatek z plánování EU CSW-CERTEX z MASP-C, list 1.13 je uveden v příloze I této zprávy. Dovoz kulturních statků vyžaduje úzkou spolupráci mezi příslušnými vnitrostátními orgány, které vydávají dovozní licence, a celními orgány, které tyto licence potřebují k proclení kulturních statků na hranicích. Komise provedla (již v 1. čtvrtletí 2017) předběžnou analýzu možného propojení mezi systémem ICG a celními orgány. Tato analýza byla využita při úvodní práci ve fázi konceptualizace systému ICG a postupuje souběžně s milníky podrobně popsanými v tabulce 1 (viz příloha I). 3.STRUKTURA PROJEKTU A PŘÍSTUP K PLÁNOVÁNÍ Struktura projektu vychází z metodiky stanovené v MASP-C rev. 2019 a jeho přílohách, včetně systému správy a řízení, politiky modelování obchodního procesu EU v celní oblasti, a strategie IT. Komplexní plán s hlavními fázemi projektu a klíčovými milníky je podrobně popsán v příloze II. Fáze 1 – Konceptualizace: Vývoj informačních systémů sestává z několika fází. Nejprve se připraví obchodní model, který obsahuje odůvodnění projektu a vymezení rozpočtových požadavků. Součástí obchodního modelu jsou obvykle obchodní souvislosti, popis problému, popis a rozsah projektu, možná alternativní řešení, náklady a časový rámec.

Poté se vypracuje koncepční dokument, v němž jsou uvedeny podrobnější informace o vymezení projektu, pokud jde o jeho strukturu, náklady, časovou náročnost a rizika, jakož i informace o milnících, výsledcích a organizaci projektu. Aby bylo umožněno vzájemné porozumění a analýza, následuje modelování obchodního procesu, tedy krok, ve kterém se obchodní procesy z právních předpisů graficky znázorní jako pracovní postupy nebo modely, jež napomáhají při vývoji konkrétních funkcí daného systému. Fáze 2 – Vývoj systému: Poté se vypracují technické specifikace, které podrobněji určí koncept systému, jeho plánovanou strukturu, sdělení směrem k hospodářským subjektům, propojení s ostatními systémy, plánované testy atd. Jakmile je návrh systému z koncepčního hlediska připraven a jsou splněny výstupy uvedené v tabulce 1, milníky 1 a 3 (viz příloha I), jsou započaty důkladnější práce a jsou zohledňovány další technické aspekty v rámci specifikace aplikací a služeb a technické specifikace systému, které přirozeně vycházejí z výstupů vzniklých v průběhu obchodní analýzy a fáze zahájení projektu. Fáze 3 – Zavedení a provoz: Nakonec je započata fáze vývoje IT systému samotného (fáze výstavby), po které následuje přechodová fáze, v rámci níž jsou počáteční verze systému postupně zaváděny mezi různé skupiny uživatelů a provádí se testování. Souběžně se zaváděním a testováním probíhají vzdělávací aktivity a komunikace o fungování systému. V případě elektronického systému pro dovoz kulturních statků (ICG) se nepředpokládá začleňování služby do vnitrostátních systémů pro licencování kulturních statků, které již v některých členských státech existují, neboť systém ICG bude centrálně řízen Komisí. Hospodářské subjekty a příslušné orgány budou mít přístup k systému a používat jej prostřednictvím grafického uživatelského rozhraní poskytnutého Komisí. Z hlediska politiky je tato volba vzhledem ke komplexnosti kulturních statků, které jsou předmětem obchodu, považována za nejvhodnější řešení. Celní systémy samy o sobě nejsou dobře vybaveny k tomu, aby zajistily úplný a podrobný popis každého předmětu kulturního dědictví, neboť ty jsou ve většině případů jedinečné. Na druhou stranu bude systém ICG propojen s celními správami členských států prostřednictvím platformy EU CSW-CERTEX, což celním orgánům možní provádět automatizované kontroly dokumentů vydávaných za účelem dovozu kulturních statků. Tato činnost bude vyžadovat provedení posouzení shody. 4.Přehled o POKROKU Konzultace a diskuse V první fázi Komise připravuje přijetí prováděcích ustanovení pro zavedení elektronického systému. S cílem získat lepší náhled na praktické provádění pravidelně konzultuje politické možnosti s delegáty členských států v rámci expertní skupiny pro celní problematiku související s kulturními statky. Expertní skupina je fórem pro diskusi o otázkách provádění právních předpisů Unie v oblasti kulturních statků v souvislosti s cly, zejména nařízení o vývozu kulturních statků, které stanoví soubor pravidel včetně systému vývozních povolení a které je platné od roku 1993. Komise informuje sdružení na trhu s uměleckými díly o postupu prací při každé příležitosti, naslouchá jejich obavám a zohledňuje je, aby zajistila, že praktické provádění nařízení bude dobře uzpůsobeno realitě trhu. V rámci postupu vypracování prováděcího aktu Komise uskuteční závěrečné konzultace s výborem podle nařízení (EU) 2019/880, což bude orgán, který bude v konečném důsledku o prováděcím aktu hlasovat.



Souběžně s tím Komise zřídila „projektovou skupinu programu Clo 2020 pro dovoz kulturních statků“ (PGICG), která slouží jako diskusní platforma propojující odborníky z vnitrostátních celních správ a příslušných (kulturních) orgánů, kteří mají zkušenosti s prováděním licenčních formalit v oblasti kulturního dědictví, zejména v digitální podobě, a kteří poskytují podporu při vypracování prováděcího aktu, definování parametrů a vypracování kritérií pro funkční specifikace systému. Projektová skupina se skládá z 18 delegátů z 11 členských států (AT, BE, BG, ES, LV, PT, RO, DE, NL, IT, FR) a doposud se sešla šestkrát. Projektová skupina poskytuje podporu a odborné znalosti konkrétně v těchto oblastech: a)příprava a postupné zdokonalování prováděcího aktu, pokud jde o vytvoření centralizovaného elektronického systému; b)vývoj systémových funkcí pro interoperabilní systém elektronických licencí na úrovni EU s cílem zajistit jednotné kontroly pro dovoz kulturních statků při jejich vstupu na celní území Unie;

c)technická opatření pro zavádění a údržbu centralizovaného elektronického systému a podrobná pravidla pro předkládání, zpracování, uchovávání a výměnu informací mezi vnitrostátními orgány; d)role a odpovědnost jednotlivých subjektů zapojených do postupů dovozního licenčního řízení v oblasti kulturních statků; e)vytvoření standardizované elektronické šablony dovozní licence a vývoj formátu prohlášení dovozce; f)procesní pravidla pro podávání a vyřizování žádostí o dovozní licenci a registrace prohlášení dovozce; g)konzultace ohledně obchodního modelu pro budoucí vývoj systému. Konstrukční výzvy Při koncipování struktury elektronického systému se objevilo několik výzev. Jednou z nich je nejlepší způsob, jakým mohou žadatelé (v případě dovozní licence) a deklaranti (v případě prohlášení dovozce) popsat kulturní statek s ohledem na zvláštní a jedinečnou povahu produktu, která jej odlišuje od běžných komodit, které lze vyčerpávajícím způsobem popsat s použitím kódů nomenklatury společného celního sazebníku. Kulturní statky, které spadají do oblasti působnosti nařízení, nejsou hromadně vyráběnými produkty a jejich vznik a historický původ sahá několik století, ne-li tisíciletí do minulosti. Proto bude nutné upravit standardní soubor údajů, který musí hospodářské subjekty poskytnout, tak aby na jedné straně umožnil odpovídající identifikaci předmětů pro účely elektronické licence a prohlášení a na straně druhé aby zohledňoval realitu trhu a obtíže, které mohou v některých případech nastat při získávání veškerých požadovaných informací o původu předmětu. Komise ve spolupráci s projektovou skupinou pracuje na vymezení těchto základních údajů. Další zjištěnou výzvou je návrh „životních“ fází dovozní licence v tomto digitálním rámci takovým způsobem, aby byly předvídány všechny možné eventuality a potřeby žadatelů a příslušných orgánů, a aby se přitom postupy a související prováděcí ustanovení nestaly příliš komplikovanými a zůstaly vstřícné vůči žadatelům, zejména v případě žadatelů, kteří dovezou kulturní statky pouze příležitostně a kteří nejsou profesionály na trhu s uměním. Třetí záležitostí ke zvážení je slučitelnost se stávajícími vnitrostátními správními postupy a praktikami, jelikož všechny členské státy od roku 1993 provedly právní předpisy Unie o povolování vývozu kulturních statků Unie, které rovněž stanoví systém licencí. Přestože tyto vývozní licence musí být stále vydávány v tištěné podobě, značné množství členských států vytvořilo elektronické prostředky pro zpracování žádostí. Zkušenosti některých členských států se systémem vývozních licencí a obecně s kontrolami obchodu s kulturními statky byly vskutku obzvláště užitečné při analýze požadavků na elektronický systém pro dovoz. Při koncipování struktury elektronického systému pro dovoz kulturních statků se bere v úvahu, že v budoucnu a za předpokladu, že budou k dispozici potřebné lidské a finanční zdroje, by měl být stejný systém škálovatelný, aby umožnil digitalizaci a také elektronické vydávání vývozních licencí. Provozní aspekty a funkce Vzhledem k tomu, že projektovou skupinu tvoří zástupci jak celních, tak kulturních orgánů se zkušenostmi s kulturními statky, tito zástupci aktivně přispívali analýzou a projednáváním návrhů Komise a poskytováním statistik či informací o tom, jak jsou postupy týkající se kulturních statků koncipovány na vnitrostátní úrovni. Projektová skupina poskytla užitečné informace zejména pro odhad počtu dovozních licencí, které by systém ICG mohl každý rok spravovat, a průměrnou odhadovanou hodnotu na licenci; počet odhadovaných licencí za rok 2019 by měl dosáhnout 49 610 v průměrné celkové hodnotě 29,4 miliardy EUR, a to s omezením na 11 členských států zapojených do projektové skupiny. Projektová skupina navíc pracuje na vytvoření dokumentu s často kladenými otázkami, který bude posléze využíván v procesu komunikace a bude předvídat případné překážky a nedostatky ve vývoji systému ICG. V neposlední řadě pak projektová skupina neustále přezkoumává a poskytuje zpětnou vazbu k souboru údajů a modelování obchodních procesů vytvořených pro systém a inovativní přístupy k popisu kulturních statků prostřednictvím rozpoznávání obrazu a umělé inteligence. 5.RIZIKA ZPOŽDĚNÍ Shrnutí projektu Komise má za úkol vyvinout centralizovaný elektronický systém licencí a propojit jej s vnitrostátními celními správami do šesti let ode dne vstupu nařízení v platnost. K naplnění této iniciativy je třeba vytvořit dvě pozice administrátora (AD) v rámci GŘ TAXUD, jak je stanoveno v příslušném legislativním finančním výkazu. Název a popis rizika

Realizace systému ICG závisí na schválení potřebných finančních prostředků pro celní program – který naváže na program Clo 2020 v příštím víceletém finančním rámci (VFR) – členskými státy a Evropským parlamentem a na přidělení zdrojů v rámci GŘ TAXUD při zohlednění různých priorit tohoto generálního ředitelství. Riziko 1 – Přidělení zaměstnanců Původní návrh Komise nepředpokládal vytvoření IT systému. Prostředky tedy nebyly přiděleny odpovídajícím způsobem. V průběhu jednání a na žádost spolunormotvůrců však bylo do nařízení začleněno vytvoření systému ICG, což vyžadovalo dodatečné a do té doby nepředvídané zdroje. Potřeby tohoto šestiletého projektu, pokud jde o pracovníky v oblasti vývoje IT v rámci GĎ TAXUD, byly v době závěrečných politických třístranných jednání v prosinci 2018 odhadnuty na dva plné pracovní úvazky na pozici administrátorů. Na základě finančních možností vycházejících ze současného víceletého finančního rámce (VFR) však bylo možné od konce září 2019 přidělit pouze jednoho smluvního zaměstnance. Kromě toho je příprava a školení personálu, aby mohl na úkolu pracovat, z důvodu objektivní složitosti projektu, požadovaných specifických znalostí v oblasti politiky a technických nástrojů používaných k vývoji systému ICG velmi zdlouhavá. Pokrok v oblasti konkrétních obchodních funkcí a návrhu systému se však zpozdil jen mírně. Riziko 2 – Dostupná výše rozpočtu Rozpočtová nejistota v důsledku jednání o novém VFR činí pokrok velmi náročným. Závisí na výsledku jednání o VFR a v nejhorším případě hrozí, že se fáze vývoje a zavádění zastaví nebo významně zpozdí a že zákonné lhůty pro zavedení systému ICG nebude možné dodržet. Kromě výše uvedených rizik do určité míry ovlivňuje schopnost týmu plnit úkoly také krize v oblasti veřejného zdraví COVID-19, zejména pokud jde o projektové aktivity a jednání s expertní skupinou a jednání projektové skupiny s členskými státy. Konkrétně bylo zrušeno jedno setkání expertní skupiny, což mělo přímý dopad na postup práce projektové skupiny, a další jednání této skupiny se mohou konat jedině na dálku a pouze po třetinu původně naplánovaného času. Krize v oblasti veřejného zdraví si navíc vynutila změnu harmonogramu priorit členských států, čímž se omezila jejich schopnost poskytovat podklady a zpětnou vazbu k činnostem. Rozsah těchto dopadů bude záviset na délce krize v oblasti veřejného zdraví. Zmírňující opatření Rizika byla zdokumentována v rámci GŘ TAXUD. Pozice administrátora (AD) byla přidělena dočasně (na dva roky). 6.ZÁVĚRY Tato první zpráva Komise o pokroku zabývající se vývojem centralizovaného elektronického systému pro dovoz kulturních statků (ICG) zaznamenává dosud provedená opatření, konkrétně: a)probíhající přípravu na přijetí nezbytných prováděcích ustanovení, b)konzultace s členskými státy prostřednictvím expertní skupiny pro celní problematiku související s kulturními statky a projektové skupiny pro dovoz kulturních statků, která byla zřízena za tímto účelem. Jako potenciální rizika zpoždění realizace systému ICG ve stanovené lhůtě do 28. června 2025 Komise dosud identifikovala nejistotu týkající se pracovníků přidělených na projekt, což závisí na aktuálních rozpočtových možnostech, celkových prioritách rozvoje celních IT a budoucím přidělení v rámci příštího VFR.



Příloha I: Víceletý strategický plán (MASP-C) MASP-C zajišťuje efektivní a konzistentní řízení IT projektů stanovením strategického rámce a milníků. V konečné fázi je schválen členskými státy ve skupině pro celní politiku na základě odborného poradenství poskytnutého koordinační skupinou pro elektronické celnictví a konzultací se zástupci obchodu v rámci kontaktní skupiny pro obchod. Plánování elektronického systému bylo projednáno a schváleno členskými státy a je podrobně popsáno v listu 1.18 MASP-C rev. 2019. Tabulka 1 uvedená níže obsahuje výňatek z plánování projektu týkajícího se dovozu kulturních statků z MASP-C rev. 2019, list 1.18. Tabulka 1 – Výňatek z MASP-C rev. 2019, list 1.18 Milníky Předpokládaný termín dokončení 1 Obchodní analýza a obchodní modelování – Dokument obchodního modelu Q4 2020 – Úroveň 3 (modelování obchodního procesu požadavků uživatelů) Q1 2022 – Úroveň 4 (podrobné modelování obchodního procesu funkčních požadavků) Q1 2022 2 Právní ustanovení – Stávající přijatá ustanovení* Q2 2019 – Budoucí přijatá ustanovení** Q2 2021 3 Fáze zahájení projektu – Koncepční dokument Q2 2021 – Rozhodnutí PRO Q2 2021 4 IT projekt – Specifikace aplikací a služeb Q2 2023 – Technické specifikace systému Q2 2023 Fáze výstavby – Provedení centrálních služeb Q3 2024 – Začlenění služby do vnitrostátních systémů netýká se – Vnitrostátní provedení netýká se Přechodová fáze – Zavedení a rozšíření Q4 2024 – Posouzení shody Q2 2025 5 Provoz – Komise, správa členských států a obchodníci Q2 2025 – Země mimo EU a obchodníci ze třetích zemí (v případě potřeby) netýká se 6 Podpora provádění (školení a komunikace) – Centrálně vyvinuté školení a komunikace Q4 2024 – Vnitrostátní školení a komunikace Q4 2024