Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o podmínkách vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí za účelem výzkumu, studia, výměnných pobytů žáků, placené a neplacené odborné přípravy, dobrovolné služby a činnosti au-pair [PŘEPRACOVANÉ ZNĚNÍ] /* COM/2013/0151 final - 2013/0081 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1) Souvislosti návrhu · Odůvodnění a cíle návrhu Článek 79 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) pověřuje Unii úkolem vyvíjet společnou přistěhovaleckou politiku, jejímž cílem je zajistit účinné řízení migračních toků a spravedlivé zacházení pro státní příslušníky třetích zemí oprávněně pobývající v členských státech. Tento návrh vychází z uvedeného pověření a jeho cílem je přispět k provádění strategie Evropa 2020. Zprávy[1] o provádění směrnice 2005/71/ES ze dne 12. října 2005 o zvláštním postupu pro přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely vědeckého výzkumu[2] a směrnice 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby[3] poukázaly na řadu slabin těchto nástrojů. Tyto nedostatky se týkají takových klíčových otázek, jako jsou postupy přijímání včetně víz, práv (včetně aspektů mobility) a procesní záruky. Současná pravidla nejsou dostatečně jasná nebo závazná, nejsou vždy plně v souladu se stávajícími programy financování z prostředků EU a někdy podle nich nelze řešit praktické problémy, kterým žadatelé čelí. Z kombinace těchto problémů vyplývá otázka, zda se státním příslušníkům třetích zemí s využitím stávajících nástrojů vždy dostává spravedlivého zacházení. Směrnice 2004/114/ES o studentech stanoví závazná pravidla pro přijímání studentů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, a umožňuje členským státům uplatňovat směrnici v případě žáků, dobrovolníků a neplacených stážistů. Směrnice 2005/71/ES o výzkumných pracovnících stanoví zrychlený postup pro přijímání výzkumných pracovníků ze třetích zemí, kteří uzavřeli dohodu o hostování s výzkumnou organizací schválenou členským státem. Potřeba zlepšit stávající pravidla je dále posilována skutečností, že okolnosti a politické souvislosti se dnes výrazně liší od doby, kdy byly směrnice přijaty. V rámci strategie Evropa 2020 a potřeby zajistit inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění je lidský kapitál jednou z klíčových evropských hodnot. Přistěhovalectví ze zemí mimo EU je jedním ze zdrojů vysoce kvalifikovaných lidí a studenti a výzkumní pracovníci, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, patří mezi čím dál vyhledávanější skupiny. Podpora mezilidských kontaktů a mobilita jsou rovněž důležitými prvky vnější politiky EU, a to zejména vůči zemím evropské politiky sousedství nebo strategickým partnerům EU. Cílem tohoto návrhu je zlepšit předpisy pro výzkumné pracovníky, studenty, žáky, neplacené stážisty a dobrovolníky, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, a rozšířit uplatňování společných předpisů na dvě nové skupiny státních příslušníků třetích zemí: placené stážisty a au-pair. Návrh má formu směrnice, kterou se mění a přepracovávají směrnice 2004/114/ES a 2005/71/ES. Jeho obecným cílem je podporovat sociální, kulturní a hospodářské vztahy mezi EU a třetími zeměmi, předávání dovedností a know-how a konkurenceschopnost, a zároveň poskytnout záruky spravedlivého zacházení s těmito skupinami státních příslušníků třetích zemí. · Obecné souvislosti EU čelí významným strukturálním problémům jak demografické, tak hospodářské povahy. Počet obyvatel v produktivním věku prakticky přestal růst a během následujících let se začne snižovat. Jak z ekonomických, tak z demografických důvodů budou dosavadní modely růstu zaměstnanosti s důrazem na kvalifikovanou pracovní sílu přetrvávat i v průběhu nadcházejícího desetiletí. EU rovněž pociťuje „naléhavou potřebu inovací“. Evropa vynakládá ročně o 0,8 % HDP méně než USA a o 1,5 % méně než Japonsko na výzkum a vývoj. Tisíce nejlepších výzkumných pracovníků a novátorů se přestěhovaly do zemí, kde jsou podmínky příznivější. Ačkoli je trh EU největší na světě, je i nadále roztříštěn a není dostatečně otevřen inovacím. Strategie Evropa 2020 a její stěžejní iniciativa Unie inovací stanovily cíl zvýšit investice do výzkumu a inovací a požadavek dodatečného jednoho milionu výzkumných pracovních míst v Evropě. Přistěhovalectví ze zemí mimo EU je jedním ze zdrojů vysoce kvalifikovaných lidí, a zejména studenti a výzkumní pracovníci, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, patří mezi čím dál vyhledávanější skupiny, jež EU potřebuje aktivně přitahovat. Studenti a výzkumní pracovníci, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, se mohou stát součástí souboru kvalifikovaných potenciálních pracovníků a lidského kapitálu, který EU potřebuje, aby se vyrovnala s výše uvedenými problémy. Globální přístup EU k migraci a mobilitě představuje zastřešující rámec pro vnější migrační politiku EU. Definuje, jak EU organizuje svůj dialog a spolupráci se zeměmi, které nejsou členy EU, v oblasti migrace a mobility. Přispívá mimo jiné k plnění cílů strategie Evropa 2020, neboť jedním z jeho cílů (vedle jeho ostatních pilířů, jež se týkají nelegální migrace, migrace a rozvoje a mezinárodní ochrany) je lepší organizace legální migrace a podpora dobře řízené mobility. V této souvislosti jsou zvláště důležitá partnerství v oblasti mobility. Ta nabízejí individuální dvoustranné rámce pro spolupráci mezi EU a vybranými třetími zeměmi (zejména v sousedství EU), které též případně obsahují opatření a programy na podporu mobility skupin, jichž se týká tento návrh směrnice. Možnost pro státní příslušníky třetích zemí získat dovednosti a znalosti během určitého období odborné přípravy v Evropě podněcuje „oběh mozků“ a podporuje spolupráci se třetími zeměmi, což přináší prospěch vysílajícím i přijímajícím zemím. Globalizace vyžaduje posílení vztahů mezi podniky EU a zahraničními trhy, a pohyb stážistů a au-pair podporuje rozvoj lidského kapitálu a vede ke vzájemnému obohacování migrantů, jejich země původu a hostitelské země a k lepšímu vzájemnému porozumění mezi kulturami. Nicméně skutečnost, že neexistuje jasný právní rámec, představuje především pro stážisty a au-pair také riziko zneužívání, a z něj pak plyne riziko nekalé soutěže. S cílem lépe vyvážit uvedené výhody a zevrubně řešit uvedená rizika a s přihlédnutím k podobnosti problémů, s nimiž se tyto kategorie migrantů potýkají, pozměňuje tento návrh směrnici Rady 2004/114/ES o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby, rozšiřuje její oblast působnosti na placené stážisty a au-pair a zavádí povinnost dodržovat ustanovení o neplacených stážistech, která se v současné době uplatňují na základě volného uvážení, a pozměňuje též směrnici Rady 2005/71/ES o zvláštním postupu pro přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely vědeckého výzkumu. · Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Směrnice Rady 2004/114/ES stanoví společná pravidla týkající se podmínek vstupu a pobytu studentů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí. Avšak podle článku 3 směrnice 2004/114/ES se mohou členské státy volně rozhodnout, zda budou uplatňovat směrnici na státní příslušníky třetích zemí, kteří žádají o přijetí za účelem výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby. Podmínkami pro přijímání placených stážistů se zabývá také usnesení Rady z roku 1994 o omezeních při přijímání státních příslušníků třetích zemí na území členských států za účelem zaměstnání[4]. Toto usnesení uvádí obecnou definici stážistů a maximální délku pobytu. Směrnice Rady 2005/71/ES stanoví zvláštní postup při přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely vědeckého výzkumu. Doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 28. září 2005[5] navrhuje opatření pro usnadnění vydávání jednotných víz členskými státy pro krátkodobý pobyt výzkumných pracovníků ze třetích zemí, kteří cestují v rámci Společenství za účelem provádění vědeckého výzkumu. Vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí je uveden v nařízení (ES) č. 1030/2002. Použije se i v tomto návrhu. Co se týče au-pair, Evropská dohoda o zaměstnávání au pair ze dne 24. listopadu 1969[6], kterou vypracovala Rada Evropy, stanoví soubor evropských pravidel. Nicméně většina členských států tuto dohodu neratifikovala. · Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Ustanovení v tomto návrhu jsou v souladu se strategií Evropa 2020 a s globálním přístupem EU k migraci a mobilitě a podporují jejich cíle. Kromě toho zavedení jednotných postupů přijímání a zajištění právního postavení stážistů a au-pair může sloužit jako ochrana před zneužíváním. Cíl tohoto návrhu je rovněž shodný s jedním z cílů opatření EU v oblasti vzdělávání, a sice podporovat Unii jako význačné světové centrum vzdělávání a mezinárodních vztahů a zajistit lepší sdílení znalostí po celém světě, a pomoci tak šířit hodnoty lidských práv, demokracie a právního státu. Tento návrh je rovněž v souladu se zaměřením rozvojové politiky EU na vymýcení chudoby a na plnění rozvojových cílů tisíciletí. Zejména jeho ustanovení o mobilitě stážistů mezi EU a zeměmi původu by umožnila spolehlivé přílivy remitencí a předávání dovedností a investic. Tento návrh má kladný vliv na základní práva, neboť posiluje procesní práva státních příslušníků třetích zemí a uznává a chrání práva placených stážistů a au-pair. V tomto ohledu je v souladu s právy a zásadami uznanými Listinou základních práv, zejména s článkem 7 o právu na respektování soukromého a rodinného života, článkem 12 o svobodě shromažďování a sdružování, čl. 15 odst. 1 o svobodě volby povolání a právu pracovat, čl. 15 odst. 3 o stejných pracovních podmínkách, čl. 21 odst. 2 o zákazu diskriminace, článkem 31 o slušných a spravedlivých pracovních podmínkách, článkem 34 o sociálním zabezpečení a sociální pomoci a článkem 47 o právu na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces. 2. KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ · Konzultace se zúčastněnými stranami Diskuse s členskými státy se uskutečnily v rámci zasedání Výboru pro imigraci a azyl. Tématem prvního z nich byla zjištění uvedená ve zprávách o provádění a tématem druhého příprava této iniciativy. Na něm navíc členské státy předložily své písemné podněty v odpovědi na otázky zaslané před zasedáním uvedeného výboru. Konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami zahrnovaly semináře organizované Výkonnou agenturou pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA) ve spolupráci se společenstvím Erasmus Mundus, které se zabývaly vízy a společnými doktoráty Erasmus Mundus, semináře a debaty s vnitrostátními platformami organizací pro výměnné pobyty mládeže (včetně žákovských a dobrovolnických organizací) a seminář týkající se názorů výzkumné obce v rámci zasedání styčných organizací sítě EURAXESS[7]. Rovněž Evropská migrační síť (EMS) uspořádala několik seminářů o mezinárodní mobilitě studentů, ad hoc průzkumy EMS[8], a rovněž provedla rozsáhlou studii o „Přistěhovalectví mezinárodních studentů do EU“[9]. Dne 1. června 2012 byla zahájena veřejná konzultace prostřednictvím IPM (interaktivní tvorby politiky)[10] a přišlo 1461 odpovědí. Převážná většina respondentů (91 %) se domnívala, že přitažlivost EU jako destinace pro výzkumné pracovníky by se měla zvýšit, a 87 % tvrdilo, že totéž platí i pro studenty. Jako nejpalčivější byly oběma skupinami vnímány otázky víz a povolení k pobytu. Více než 70 % respondentů se domnívalo, že by se přitažlivost EU měla zvýšit také pro žáky, dobrovolníky a neplacené stážisty. Rozdíl mezi odpověďmi pocházejícími z EU a mimo ni nebyl nikterak patrný. Zohledněny byly rovněž relevantní výsledky veřejné konzultace týkající se rámcového sdělení o Evropském výzkumném prostoru[11], jakož i výsledky průzkumu o vízech Erasmus Mundus, který mezi absolventy a studenty programu „Erasmus Mundus“ provedla Asociace studentů a absolventů programu Erasmus Mundus (EMA)[12] na žádost Výkonné agentury pro vzdělávání, kulturu a audiovizuální oblast (EACEA). · Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebylo třeba využít externích odborných konzultací kromě údajů shromážděných tak, jak je uvedeno výše. · Posouzení dopadů Byly zvažovány následující varianty: Varianta 1 (základní): Žádná změna stávající situace Členské státy by nadále jednaly samostatně a používaly různá a odlišná řešení, pokud jde o podmínky přijímání, a zejména víza. Situace v těchto ohledech by byla nadále nejasná a nedostatečně transparentní. Přetrvávaly by problémy týkající se procesních záruk a podmínky pro využívání mobility v rámci EU by (zejména v případě studentů) byly nadále omezující, přičemž na placené stážisty by se právní předpisy EU nevztahovaly vůbec. Různé přístupy v rámci EU by se dále uplatňovaly, i pokud jde o přístup na pracovní trh pro studenty a výzkumné pracovníky po dokončení jejich studia či výzkumu. Varianta 2: Zvýšit komunikační úsilí (zejména v případě výzkumných pracovníků) a posílit prosazování stávajících pravidel Tato varianta zahrnuje lepší poskytování informací a přístup k nim, aby se zvýšila transparentnost stávajících pravidel a bylo možné je lépe využít. Bylo by třeba rovněž pracovat na zvýšení povědomí mezi členskými státy o osvědčených postupech při přijímání a ochraně skupin, na které se v současnosti nevztahuje stávající směrnice, tj. au-pair a placení stážisté. Systematičtěji by se dbalo na to, aby členské státy chápaly a dodržovaly své povinnosti podle těchto směrnic. Varianta 3: Zlepšit podmínky přijímání, práva a procesní záruky Z této varianty by měli prospěch hlavně studenti, žáci, dobrovolníci a neplacení stážisté, neboť podmínky přijímání jsou podle ní srovnatelné s podmínkami, které platí pro výzkumné pracovníky, a uvádí některá práva na úroveň, jíž požívají výzkumní pracovníci. Podle této varianty by se dosud nezávazná pravidla pro žáky, dobrovolníky a neplacené stážisty stala závaznými. Členské státy by byly povinny co nejvíce zjednodušit získání požadovaných víz státním příslušníkům třetích zemí (studentům a ostatním kategoriím), kteří podali žádost a splňují podmínky přijetí. Došlo by rovněž ke změnám, pokud jde o procesní záruky, a to zejména zavedením lhůt, podle nichž by orgány členských států musely rozhodnout o žádosti do 60 dnů. Ve výjimečných případech by tato lhůta mohla být prodloužena o dalších 30 dnů. Právo studentů pracovat během doby jejich studia by bylo rozšířeno tak, aby zahrnovalo nejméně 15 hodin týdně od prvního roku pobytu. Varianta 4: Dále zlepšit podmínky přijímání, práva také v oblasti mobility v rámci EU a procesní záruky; přístup k hledání zaměstnání po dokončení studií nebo výzkumného projektu; rozšíření oblasti působnosti na au-pair a placené stážisty Tato varianta má vyšší ambice, pokud jde o zlepšení podmínek a práv skupin, na které se vztahují stávající směrnice. Rozšiřuje oblast působnosti směrnice na au-pair a placené stážisty a zavádí zvláštní podmínky přijímání s cílem zajistit jim lepší ochranu. Členské státy by měly možnost vydávat dlouhodobá víza nebo povolení k pobytu a měly by v případě, že se budou používat oba druhy povolení, požadovat pouze splnění podmínek pro přijetí uvedených ve směrnici (tak aby podmínky zůstaly stejné bez ohledu na druh povolení). V případě, že pobyt státních příslušníků třetích zemí přesáhne jeden rok, by členské státy, které vydávají dlouhodobá víza, musely vydat po uplynutí prvního roku povolení k pobytu. Pravidla pro mobilitu v rámci EU by byla posílena pro výzkumné pracovníky a studenty a poprvé zavedena také pro placené stážisty. Kromě toho by se, pokud jde o mobilitu v rámci EU, na účastníky programů EU zahrnující opatření v oblasti mobility, jako jsou Erasmus Mundus nebo Marie Curie, vztahovala specifická, příznivější pravidla. Studenti by získali právo pracovat nejméně 20 hodin týdně od prvního roku pobytu. Po dokončení jejich studia/výzkumu by studentům a výzkumným pracovníkům bylo povoleno setrvat na daném území po dobu 12 měsíců za účelem hledání pracovních příležitostí. Pokud jde o procesní záruky, členské státy by měly povinnost rozhodnout o žádostech do 60 dnů (všechny skupiny) a do 30 dnů pro účastníky programů Erasmus Mundus a Marie Curie. Z analýzy a porovnání variant vyplývá, že existují problémy, které zvýšením komunikačního úsilí vyřešit nelze, a je tudíž nutno aktualizovat směrnice. Varianta 4 se zdá být z hlediska nákladů nejefektivnější cestou ke splnění hlavních cílů a přináší pozitivní hospodářské a sociální dopady. Hlavní nevýhodou legislativních změn by byly související náklady. Členské státy budou muset pozměnit své právní rámce, zejména co se týče povolení vstupu a pobytu, mobility v rámci EU a lhůt pro vyřizování žádostí. Zároveň by náklady související s variantou 4 byly poměrně omezené, přičemž některé členské státy již některá z navrhovaných ustanovení provádějí. Vzhledem k podobnosti problémů u obou směrnic a v zájmu zajištění větší soudržnosti a jasnosti pravidel EU je nejúčinnějším způsobem realizace upřednostňované varianty, kombinace obou směrnic v jednom právním nástroji. Toho bude dosaženo přepracováním směrnic, jejich spojením do jediného právního aktu a navržením nových podstatných změn. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU · Shrnutí navrhovaných opatření Návrh stanoví podmínky vstupu a pobytu výzkumných pracovníků, studentů, žáků, placených a neplacených stážistů, dobrovolníků a au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, na území členských států po dobu delší než tři měsíce. Zavádí podmínky přijímání dvou skupin státních příslušníků třetích zemí, na něž se v současné době nevztahuje právně závazný právní rámec EU, a sice au-pair a placených stážistů, s cílem zaručit jim práva a právní ochranu. Pro rodinné příslušníky výzkumných pracovníků, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, zavádí návrh příznivější podmínky pro přijímání, jakož i pro přístup na trh práce a mobilitu v rámci EU. Návrh stanoví, že žadateli, který splňuje všechny stanovené podmínky pro přijetí na území jednoho z členských států, se vydá dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu. Usnadňuje a zjednodušuje mobilitu v rámci EU pro studenty a výzkumné pracovníky, a to zejména pokud se účastní programů Erasmus Mundus nebo Marie Curie, které budou v souladu s příštím víceletým finančním rámcem rozšířeny a zvýší se počet jejich účastníků. Návrh posiluje práva studentů pracovat na částečný úvazek a umožňuje studentům a výzkumným pracovníkům setrvat po dokončení studií/výzkumu na daném území po dobu 12 měsíců za účelem hledání pracovních příležitostí. Podle návrhu se zvyšuje informovanost a transparentnost a zavádí se lhůty pro rozhodování a větší procesní záruky, jako jsou písemná odůvodnění rozhodnutí a právo na odvolání. Případné účtované poplatky budou muset být přiměřené. · Právní základ Ustanovení čl. 79 odst. 2 SFEU zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby řádným legislativním postupem přijímaly opatření v těchto oblastech: a) podmínky vstupu a pobytu a pravidla, podle nichž členské státy udělují dlouhodobá víza a vydávají povolení k pobytu; b) vymezení práv státních příslušníků třetích zemí oprávněně pobývajících v členském státě, včetně podmínek upravujících svobodu pohybovat se a pobývat v ostatních členských státech. · Zásada subsidiarity Přistěhovalecká politika je ve sdílené působnosti Unie a členských států. Uplatní se proto zásada subsidiarity, což znamená ověřit, zda cílů navrhovaného opatření nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států (ověření potřebnosti), a zvážit, zda a jakým způsobem by těchto cílů mohlo být lépe dosaženo činností ze strany Unie (test evropské přidané hodnoty). Problém s udržením a zlepšením schopnosti přitahovat talenty ze zemí mimo EU je čím dál závažnější a všem členským státům společný. Každý členský stát by sice mohl mít i nadále svůj vlastní vnitrostátní systém pro přijímání skupin státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahuje tento návrh, ale obecného cíle zvýšit přitažlivost EU jako místa pro talentované migranty by tak nebylo dosaženo. Existence jednoho společného souboru požadavků pro přijetí a pobyt, a nikoli roztříštěné situace s rozdílnými vnitrostátními pravidly, je pro potenciální žadatele i pro dotčené organizace jednoznačně efektivnější a jednodušší, než když musí zkoumat 27 různých systémů a plnit jejich rozdílné požadavky. Kromě toho k podpoře mobility v rámci EU, která je jedním z klíčových cílů tohoto návrhu, je zapotřebí celounijního nástroje. S rostoucím počtem iniciativ zaměřených na mládež a podporujících kulturní, sociální a vzdělávací mezilidské vztahy se státními příslušníky třetích zemí a různé podoby neformálního vzdělávání vzrůstá rovněž potřeba přizpůsobovat jim odpovídající předpisy v oblasti přistěhovalectví. A v neposlední řadě by minimální jednotná úroveň ochrany a práv studentů, výzkumných pracovníků a dalších skupin pocházejících ze třetích zemí měla poskytovat pevné záruky proti zneužívání určitých zranitelných skupin, jako například placených stážistů a au-pair. Přidaná hodnota EU v případě stávajících směrnic pro studenty a výzkumné pracovníky se prokázala v průběhu let a tento návrh povede k dalším zlepšením. Transparentní právní rámec včetně vhodných ochranných opatření, která zajistí skutečný předávání dovedností, by přispěl k dobrým mezinárodním hospodářským, sociálním a kulturním vztahům mezi členskými státy a vysílajícími zeměmi. Pokud jde o vnější aspekty migrační politiky, nástroj EU zaměřený na placené stážisty napomůže dalšímu prohloubení globálního přístupu k migraci a mobilitě, neboť zajistí předávání dovedností a současně posílí odhodlání třetích zemí bojovat proti nedovolenému přistěhovalectví díky dalším legálním migračním trasám. V případě au-pair by rámec EU pomohl zvýšit jejich ochranu. Jedním z klíčových prvků tohoto návrhu je snaha lépe využívat potenciálu studentů a výzkumných pracovníků po dokončení jejich studií/výzkumu. Představují budoucí soubor vysoce kvalifikovaných pracovníků, neboť mluví jazykem přijímající společnosti a jsou do ní začleněni. Návrh by tím, že by upravoval podmínky pro placené stážisty, kteří nespadají mezi osoby převedené v rámci společnosti, doplnil směrnici o převedení v rámci společnosti, jež se v současné době projednává v Radě a Evropském parlamentu. Ustanovení, jejichž cílem je vyjasnit a prosazovat práva a podmínky pobytu, by rovněž přispěla k celkovému cíli posílení ochrany základních práv. Všechny tyto úvahy vedou k závěru, že návrh je v souladu se zásadou subsidiarity. · Zásada proporcionality Zásada proporcionality, podle níž „nepřekročí obsah ani forma činnosti Unie rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smluv“ (čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii), se v tomto případě uplatní. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: Zvoleným nástrojem je směrnice, která poskytuje členským státům vysoký stupeň pružnosti, pokud jde o provádění. Obsah činnosti nepřekročí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení jejího cíle. Navrhovaná pravidla se týkají podmínek pro přijímání, postupů a povolení (povolení k pobytu a dlouhodobých víz), jakož i práv studentů, výzkumných pracovníků, žáků, dobrovolníků, stážistů a au-pair, což jsou oblasti, které představují prvky společné přistěhovalecké politiky podle článku 79 SFEU. Pro některé z těchto skupin již existují pravidla s celounijní platností, je však třeba je aktualizovat a zlepšit a obsah tohoto návrhu se omezuje na to, co je nezbytné pro dosažení výše uvedeného cíle. · Volba nástroje Navrhovaným nástrojem je směrnice. Je pro danou činnost vhodným nástrojem, protože stanoví závazné minimální normy, ale zároveň poskytuje členským státům potřebnou pružnost. Kromě toho je nejvhodnějším nástrojem ke spojení dvou stávajících směrnic v jediný právní akt prostřednictvím jejich přepracování, jež zajistí ucelený právní rámec pro různé skupiny státních příslušníků třetích zemí přicházejících do EU. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU. 5. DOPLŇUJÍCÍ INFORMACE · Ustanovení o provedení Návrh obsahuje ustanovení o provedení. · Informativní dokumenty přiložené k oznámení o prováděcích opatřeních Navrhovaná směrnice má širokou oblast působnosti, pokud jde o různé skupiny státních příslušníků třetích zemí, na které se vztahuje (výzkumní pracovníci, studenti, žáci, stážisté, dobrovolníci a au-pair). Návrh také obsahuje mnoho právních povinností a ve srovnání se stávajícími směrnicemi 2005/71/ES a 2004/114/ES je rozšiřuje. Vzhledem k uvedeným skutečnostem a k tomu, že návrh obsahuje ustanovení ohledně mnoha skupin, pro které současný právní rámec dosud nebyl povinný, bude k oznámení prováděcích opatření zapotřebí přiložit informativní dokumenty, tak aby prováděcí opatření, jež členské státy připojí ke svým právním předpisům, byla jasně identifikovatelná. · Podrobné vysvětlení návrhu KAPITOLA I – OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Tento návrh je součástí úsilí Evropské unie o vypracování komplexní přistěhovalecké politiky. Má několik specifických účelů. Prvním z nich je stanovit podmínky vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí na území členských států na dobu delší než tři měsíce za účelem výzkumu, studia, výměnných pobytů žáků, placené a neplacené odborné přípravy, dobrovolné služby a činnosti au-pair. Druhým je stanovit podmínky vstupu a pobytu studentů a placených stážistů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, na území jiných členských států, než je stát, který jako první vydá státnímu příslušníkovi třetí země povolení na základě této směrnice. Třetí se týká podmínek vstupu a pobytu výzkumných pracovníků, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, na území jiných členských států, než je stát, který jako první vydá státnímu příslušníkovi třetí země povolení na základě této směrnice. Článek 2 Tento článek stanoví oblast působnosti návrhu, do níž spadají státní příslušníci třetích zemí, kteří žádají o přijetí na území členského státu za účelem výzkumu, studia, výměnných pobytů žáků, placené nebo neplacené odborné přípravy, dobrovolné služby nebo činnosti au-pair. Nepovinná ustanovení směrnice o studentech týkající se žáků, neplacených stážistů a dobrovolníků budou nyní závazná a obecná oblast působnosti byla rozšířena tak, aby zahrnovala i placené stážisty a au-pair. Tento návrh, pokud jde o skupiny, na které se nevztahuje, do značné míry zachovává přístup rozvinutý ve směrnicích 2004/14/ES a 2005/71/ES. Návrh se například nevztahuje na občany EU a jejich rodinné příslušníky. Stejně jako v případě předchozích směrnic 2004/114/ES a 2005/71/ES se netýká státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty ES, vzhledem k jejich privilegovanému právnímu postavení a zvláštnímu typu povolení k pobytu nebo uprchlíků, kteří pobývají v členském státě po dobu přesně vymezenou v souladu s právními předpisy ES nebo na základě závazků vyplývajících z mezinárodních dohod, a dalších omezených kategorií. Článek 3 Tento článek vymezuje definice použité v návrhu, které jsou do značné míry společné s ostatními stávajícími směrnicemi v oblasti migrace (zejména 2004/114/ES a 2005/71/ES). Definice au-pair vychází z Evropské dohody o zaměstnávání au pair z roku 1969. Definice placených stážistů je založena na definici neplacených stážistů, přičemž zdůrazňuje prvek odměny. Pojem „povolení“ se používá pro povolení k pobytu i pro dlouhodobá víza. Článek 4 Tento článek stanoví, že členské státy mohou přiznat příznivější podmínky osobám, na které se návrh směrnice vztahuje, avšak pouze ve vztahu k určitým specifickým ustanovením, která se týkají rodinných příslušníků vědeckých pracovníků, práv na rovné zacházení, výdělečné činnosti a procesních záruk, tak aby nedošlo k narušení oblasti působnosti směrnice. KAPITOLA II – PŘIJÍMÁNÍ Článek 5 Tento článek stanoví obecnou zásadu, že žadateli, který splňuje všechny obecné i specifické podmínky pro přijetí, musí členský stát, v němž byla žádost podána, vydat povolení k pobytu nebo dlouhodobé vízum. Cílem je zabránit situacím, kdy může být žadateli odepřeno přijetí, neboť přestože splňuje všechny podmínky, není mu vydáno potřebné vízum. Článek 6 Tento článek stanoví obecné podmínky, jež musí všichni žadatelé splňovat, aby mohli být přijati členským státem, mimo zvláštní podmínky stanovené v následujících článcích, které platí pro různé kategorie státních příslušníků třetích zemí. Obecné podmínky jsou do značné míry v souladu s těmi, které jsou součástí stávajícího acquis v oblasti legální migrace, a zahrnují platné doklady, zdravotní pojištění a minimální prostředky. Jakmile žadatelé splní obecné i zvláštní podmínky pro přijetí, mají nárok na povolení, tedy na dlouhodobé vízum a/nebo povolení k pobytu. Články 7, 8 a 9 Tyto články stanoví zvláštní podmínky pro přijímání výzkumných pracovníků, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, jež jsou již obsaženy ve směrnici o výzkumných pracovnících, zejména požadavek, aby byla výzkumná organizace schválena dotčeným členským státem a aby byla dohoda o hostování podepsána jak schválenou výzkumnou organizací, tak i výzkumným pracovníkem. Tento návrh výslovně uvádí seznam prvků, které by měla dohoda o hostování obsahovat. Jsou to název a účel projektu, potvrzení, kterým se výzkumný pracovník zavazuje k provedení výzkumného projektu, potvrzení ze strany organizace, že přijme výzkumného pracovníka, tak aby mohl provést výzkumný projekt, datum zahájení a ukončení výzkumného projektu, informace o právním vztahu mezi výzkumnou organizací a výzkumným pracovníkem a informace o pracovních podmínkách výzkumného pracovníka. Aby byli výzkumní pracovníci, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, obeznámení s výzkumnými organizacemi, se kterými mohou uzavřít dohodu o hostování, je kladen důraz na potřebu veřejně zpřístupnit seznam schválených organizací a aktualizovat vždy, když v něm dojde ke změně. Článek 10 Toto ustanovení článku 10 stanoví zvláštní podmínky pro přijímání studentů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, podobné těm, jež jsou již obsaženy ve směrnici o studentech. Články 11, 12, 13 a 14 Tato ustanovení určují zvláštní podmínky pro přijímání žáků, placených a neplacených stážistů, dobrovolníků a au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí a kteří musí prokázat, která organizace je zodpovědná za jejich výměnný pobyt, odbornou přípravu nebo dobrovolnou činnost. Zatímco na žáky, neplacené stážisty a dobrovolníky se nepovinně vztahovala již směrnice 2004/114/ES, placení stážisté jsou zcela novou skupinou státních příslušníků třetích zemí, pro něž je třeba připravit podmínky. Totéž platí pro au-pair. Obě uvedené skupiny mají podobné vlastnosti jako ty, kterých se již právní předpisy EU týkají. Obě budou moci požívat zvýšené úrovně ochrany. Aby mohli být přijati au-pair, je třeba doložit, že za ně hostitelská rodina přijímá odpovědnost, například pokud jde o náklady na pobyt a ubytování. Pobyt au-pair musí být rovněž založen na dohodě mezi au-pair a hostitelskou rodinou, v níž jsou definována jeho práva a povinnosti. U placených stážistů musí být upřesněn program odborné přípravy, délka jeho trvání, podmínky dozoru a pracovní podmínky. Aby se předešlo situacím, kdy jsou stážisté využiti jako „levná pracovní síla“, může být hostitelskému subjektu uložena povinnost prohlásit, že státní příslušník třetí země neobsazuje pracovní místo. KAPITOLA III – POVOLENÍ A DOBA TRVÁNÍ POBYTU Články 15, 16 a 17 Tato ustanovení vymezují údaje, které by mělo obsahovat povolení státního příslušníka třetí země k pobytu nebo jeho dlouhodobé vízum. Článek 16 stanoví, že výzkumným pracovníkům a studentům se povolení udělují na dobu nejméně jednoho roku. U všech ostatních skupin je povolení vždy omezeno na jeden rok s možností výjimek. To je v souladu s dobami platnosti povolení podle směrnic 2005/71/ES a 2004/114/ES. Kromě toho čl. 17 umožňuje členským státům poskytovat dodatečné údaje o úplných seznamech členských států, kam studenti nebo výzkumní pracovníci, kteří jsou státními příslušníky třetí země, hodlají vstoupit. KAPITOLA IV – DŮVODY PRO ODMÍTNUTÍ VYDAT NEBO PRODLOUŽIT POVOLENÍ A PRO JEHO ODNĚTÍ Články 18, 19 a 20 Tato ustanovení vymezují povinné a nepovinné důvody pro zamítnutí, odnětí nebo neprodloužení povolení, jež odpovídají standardním podmínkám stávajících směrnic v oblasti migrace, tj. např. skutečnost, že již nejsou splněny obecné a zvláštní podmínky pro přijetí, falešné doklady atd. KAPITOLA V – PRÁVA Tento návrh obsahuje zvláštní kapitolu o právech všech skupin, na něž se vztahuje. Článek 21 S cílem zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří spadají do oblasti působnosti směrnice, jim toto ustanovení přiznává nárok na rovné zacházení podle směrnice o jednotném povolení[13]. Výzkumným pracovníkům, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, jsou přiznána příznivější práva na rovné zacházení jako se státními příslušníky hostitelského členského státu, pokud jde o oblasti sociálního zabezpečení vymezené nařízením č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení, bez možnosti omezení stanovené ve směrnici o jednotném povolení. Kromě toho žáci, dobrovolníci, neplacení stážisté a au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, budou mít právo na rovné zacházení jako se státními příslušníky hostitelského členského státu, pokud jde o přístup ke zboží a službám a dodávky zboží a služeb určené veřejnosti, nezávisle na tom, zda mají v souladu s právními předpisy Unie nebo s vnitrostátními právními předpisy přístup na trh práce. Články 22 a 23 Podle těchto ustanovení mají výzkumní pracovníci a studenti, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, právo pracovat, přičemž členské státy mohou stanovit určitá omezení. Výzkumní pracovníci, jak tomu bylo podle směrnice 2005/71, mohou vyučovat v souladu s vnitrostátními právními předpisy. Pokud jde o studenty, zatímco podle směrnice 2004/114/ES byli oprávněni pracovat minimálně po dobu 10 hodin týdně, nyní se tato doba prodloužila na 20 hodin. Pokud jde o přístup studentů k výdělečné činnosti, mohou členské státy i nadále brát v úvahu svoji vnitrostátní situaci na trhu práce, ale měly by tak činit přiměřeným způsobem, aby se systematicky neohrožovalo právo pracovat[14]. Článek 24 Článek 24 zavádí pro studenty a výzkumné pracovníky, pokud splňují obecné podmínky pro přijetí stanovené v návrhu (kromě podmínky nezletilosti), možnost zůstat v členském státě po dobu 12 měsíců po dokončení jejich studia/výzkumu s cílem hledat si práci nebo začít podnikat. V řadě členských států již tato možnost existuje, ale doba se může lišit. Možnost zůstat v příslušném členském státě se jeví jako důležitý faktor, když si student nebo výzkumný pracovník, který je státním příslušníkem třetí země, volí svou cílovou zemi. Toto ustanovení tedy může zvyšovat konkurenceschopnost členských států při hledání talentů v celosvětovém měřítku. To je ve společném zájmu v souvislosti s klesajícím počtem obyvatel v produktivním věku a budoucími kvalifikačními potřebami a rovněž v souladu s Akčním plánem podnikání 2020[15]. Nejde však o automatické pracovní povolení a členské státy by i v případě nabídky pracovního místa mohly uplatňovat příslušné postupy povolování. V období mezi více než třemi a méně než šesti měsíci by si členské státy mohly vyžádat od státního příslušníka třetí země doklady prokazující, že si skutečně hledá práci (například kopie dopisů a životopisů zaslaných zaměstnavatelům) nebo že pracuje na zahájení podnikání. Po uplynutí šesti měsíců by mohly rovněž vyžadovat, aby státní příslušník třetí země dokázal, že má reálnou šanci získat práci nebo zahájit podnikání. Článek 25 Tento článek obsahuje zvláštní ustanovení o přijímání a přístupu na trh práce v případě rodinných příslušníků výzkumných pracovníků, odchylná od směrnice 2003/86/ES, s cílem zvýšit přitažlivost EU pro výzkumné pracovníky, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí. Otázka, zda mají též rodinní příslušníci výzkumných pracovníků okamžitý přístup na území dotčeného členského státu i na trh práce, nebo nikoli, může hrát roli při rozhodování výzkumných pracovníků ohledně využití nebo nevyužití mobility. KAPITOLA VI – MOBILITA MEZI ČLENSKÝMI STÁTY Články 26 a 27 Tyto články stanoví podmínky, za kterých se výzkumní pracovníci, studenti a stážisté mohou pohybovat mezi členskými státy, s cílem usnadnit tuto mobilitu. U výzkumných pracovníků ve smyslu směrnice 2005/71/ES byla doba, na niž jsou oprávněni se přesouvat do druhého členského státu na základě dohody o hostování uzavřené v prvním členském státě, prodloužena ze tří měsíců na šest. Pro studenty byla v novém návrhu zavedena ustanovení, která jim také umožňují přesunout se do druhého členského státu na dobu až 6 měsíců na základě povolení vydaného prvním členským státem. Zvláštní pravidla, jejichž cílem je zjednodušit využívání mobility, platí pro státní příslušníky třetích zemí, kteří se účastní programů EU v oblasti mobility, například stávajících programů Erasmus Mundus či Marie Curie. Tím se omezí situace, kdy státní příslušníci třetích zemí, kteří splňují podmínky pro účast v programech EU v oblasti mobility, nemohou této možnosti využít, neboť nemohou vstoupit na území daného členského státu. Článek 28 V souladu s ustanoveními směrnice o modré kartě se mohou rodinní příslušníci výzkumných pracovníků přesouvat mezi členskými státy spolu s výzkumným pracovníkem. KAPITOLA VII – ŘÍZENÍ A TRANSPARENTNOST Článek 29 Toto ustanovení zavádí lhůtu, která ukládá členským státům, aby rozhodly o úplné žádosti o povolení a uvědomily žadatele písemně do 60 dnů (platí pro všechny skupiny) a do 30 dnů u programů Unie zahrnujících opatření v oblasti mobility, např. pro účastníky programů Erasmus Mundus a Marie Curie. Stávající právní rámec nestanovuje žádné lhůty. Procesní záruky zahrnují možnost právního napadení rozhodnutí, kterým se žádost zamítá, jakož i požadavek, aby orgány taková rozhodnutí odůvodnily písemně, a dodržování práva na opravný prostředek. Články 30 a 31 Dostupnost informací je pro dosažení cílů tohoto návrhu zásadní. Článek 30 ukládá členským státům povinnost, aby zpřístupňovaly informace o podmínkách vstupu a pobytu, jak je stanoví tento návrh, včetně informací o schválených výzkumných organizacích a o poplatcích. V souladu se stávajícími směrnicemi v oblasti migrace článek 31 výslovně stanoví, že členské státy mohou požadovat zaplacení poplatků za zpracování žádostí. Navíc, v souladu s nedávnou judikaturou Evropského soudního dvora[16], se v článku 31 zavádí ustanovení, podle nějž výše těchto poplatků nesmí ohrozit splnění cílů směrnice. KAPITOLA VIII – ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Články 32 až 38 Článek 32 ukládá členským státům povinnost zřídit vnitrostátní kontaktní místa pro výměnu informací o státních příslušnících třetích zemí, na něž se vztahuje tento návrh a kteří se pohybují mezi členskými státy. Taková vnitrostátní kontaktní místa již existují v souvislosti s některými stávajícími směrnicemi v oblasti migrace, jako je směrnice o modré kartě, a ukázalo se, že představují účinný mechanismus pro technickou komunikaci mezi členskými státy. Článek 33 Podle tohoto ustanovení sdělují členské státy Komisi statistické údaje o počtu státních příslušníků třetích zemí, kterým bylo uděleno povolení podle tohoto návrhu, v souladu s nařízením č. 862/2007, a Komise má možnost si vyžádat další statistické údaje. Článek 36 Toto ustanovení stanoví, že návrh formálně zrušuje stávající směrnice 2005/71/ES a 2004/114/ES o výzkumných pracovnících a studentech, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí. Zbývající ustanovení (články 34, 35, 37 a 38) jsou standardními závěrečnými ustanoveními, která se týkají podávání zpráv, provedení, vstupu v platnost a určení směrnice. ê 2004/114/ES, 2005/71/ES (přizpůsobený) ð nový 2013/0081 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o podmínkách přijímání ð vstupu a pobytu ï státních příslušníků třetích zemí za účelem Ö výzkumu, Õ studia, výměnných pobytů žáků, ð placené a ï neplacené odborné přípravy, nebo dobrovolné služby ð a činnosti au-pair ï o zvláštním postupu pro přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely vědeckého výzkumu [PŘEPRACOVANÉ ZNĚNÍ] EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu Ö o fungování Evropské unie Õ o založení Evropského společenství, a zejména na čl. Ö 79 odst. 2 Õ 63 odst. 3 písm. a) Ö a b) Õ odst. 4 první pododstavec písm. b) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: ò nový (1) Ve směrnici Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby[17] a směrnici Rady 2005/71/ES ze dne 12. října 2005 o zvláštním postupu pro přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely vědeckého výzkumu[18] je zapotřebí provést řadu změn. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by uvedené směrnice měly být přepracovány. (2) Tato směrnice by měla splnit potřebu, jež byla určena ve zprávách o provádění uvedených dvou směrnic[19], napravit zjištěné nedostatky a poskytnout soudržný právní rámec pro různé skupiny přicházející do Unie ze třetích zemí. Měla by tedy zjednodušit stávající ustanovení týkající se různých skupin a sjednotit je do jediného nástroje. Navzdory rozdílům mezi skupinami, jichž se tato směrnice týká, existuje i mnoho vlastností, které mají společné, díky čemuž je možné pro ně upravit podmínky prostřednictvím společného právního rámce na úrovni Unie. (3) Tato směrnice by měla přispět ke splnění jednoho z cílů Stockholmského programu, jímž je sblížení vnitrostátních právních předpisů týkajících se podmínek vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí. Přistěhovalectví ze zemí mimo Unii je jedním ze zdrojů vysoce kvalifikovaných lidí, a zejména vzrůstá poptávka po studentech a výzkumných pracovnících. Ti hrají významnou úlohu při utváření klíčového aktiva Unie – lidského kapitálu – v rámci zajišťování inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, a přispívají tudíž k dosažení cílů strategie Evropa 2020. (4) Nedostatky zdůrazněné ve zprávách o provádění uvedených dvou směrnic se týkají především podmínek pro přijetí, práv, procesních záruk, přístupu studentů na trh práce během studia, ustanovení o mobilitě v rámci Unie, jakož i nedostatečné harmonizace, jelikož zahrnutí některých skupin, jako jsou dobrovolníci, žáci a neplacení stážisté, bylo ponecháno na rozhodnutí členských států. Následné širší konzultace rovněž poukázaly na potřebu poskytnout lepší možnosti pro hledání zaměstnání výzkumným pracovníkům a studentům a lepší ochranu au-pair a placeným stážistům, na které se stávající nástroje nevztahují. ê 2004/114/ES 1. bod odůvodnění (5) Za účelem postupného vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva stanoví Smlouva opatření, která mají být přijata v oblasti azylu, přistěhovalectví a ochrany práv státních příslušníků třetích zemí. ê 2004/114/ES 2. bod odůvodnění (přizpůsobený) Smlouva stanoví, že Rada přijme opatření v oblasti přistěhovalecké politiky týkající se podmínek vstupu a pobytu a pravidla, podle nichž členské státy udělují dlouhodobá víza a vydávají povolení k pobytu. ê 2004/114/ES 3. bod odůvodnění (přizpůsobený) Evropská rada na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 potvrdila potřebu sbližování vnitrostátních právních předpisů týkajících se podmínek přijímání a pobytu státních příslušníků třetích zemí a požádala Radu o urychlené přijetí rozhodnutí na základě návrhů Komise. ò nový (6) Tato směrnice by rovněž měla podpořit mezilidské kontakty a mobilitu jakožto důležité prvky vnější politiky Unie, a to zejména vůči zemím evropské politiky sousedství nebo strategickým partnerům Unie. Měla by více přispět ke globálnímu přístupu k migraci a mobilitě a souvisejícím partnerstvím v oblasti mobility, která poskytují konkrétní rámec pro dialog a spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně usnadnění a organizace legální migrace. ê 2004/114/ES 6. bod odůvodnění (přizpůsobený) Jedním z cílů činnosti Společenství v oblasti vzdělávání je podporovat celou Evropu, aby byla význačným světovým centrem pro studium a odborné vzdělávání. Podpora mobility státních příslušníků třetích zemí do Společenství za účelem studií je klíčovým faktorem této strategie. Jeho součástí je sbližování vnitrostátních právních předpisů členských států o podmínkách vstupu a pobytu. ê 2004/114/ES 7. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (7) Migrace, pro účely stanovené v této směrnici, je dočasná a nezávisí na situaci trhu práce v hostitelském členském státu,. ð by měla podporovat vznik a získávání nových znalostí a dovedností. ï pPředstavuje způsob vzájemného obohacení pro dotčené migrující osoby, jejich zemi původu a hostitelský členský stát a přispívá k podpoře většího vzájemného porozumění kultur. ò nový (8) Tato směrnice by měla pomoci Unii prosadit se jako atraktivní oblast pro výzkum a inovace a zlepšit její postavení v rámci globální soutěže o talenty. Otevření Unie státním příslušníkům třetích zemí, kteří mohou být přijati pro výzkumné účely, je rovněž součástí stěžejní iniciativy Unie inovací. Vytvoření otevřeného trhu práce pro výzkumné pracovníky Unie a pro výzkumné pracovníky ze třetích zemí bylo rovněž určeno jako klíčový cíl Evropského výzkumného prostoru (EVP), jednotného prostoru, v němž se výzkumní pracovníci, vědecké znalosti a technologie pohybují volně. ê 2005/71/ES 5. bod odůvodnění (přizpůsobený) Účelem této směrnice je přispět k dosažení těchto cílů podporou přijímání státních příslušníků třetích zemí pro výzkumné účely a jejich mobility na dobu pobytu delší než tři měsíce, s cílem zvýšit přitažlivost Společenství pro výzkumné pracovníky z celého světa a posílit jeho postavení jako mezinárodního centra výzkumu. ê 2004/114/ES 9. bod odůvodnění (přizpůsobený) Nová pravidla Společenství jsou založena na definicích studenta, stážisty, vzdělávací instituce a dobrovolníka, které se již v právu Společenství používají, zejména v různých programech Společenství na podporu mobility příslušných osob (Socrates, Evropská dobrovolná služba atd.). ê 2004/114/ES 11. bod odůvodnění Na státní příslušníky třetích zemí, kteří náležejí do kategorie neplacených stážistů a dobrovolníků a kteří jsou považováni z důvodu svých činností nebo druhu přijímané náhrady nebo odměny za pracovníky podle vnitrostátních právních předpisů, se působnost této směrnice nevztahuje. Přijímání státních příslušníků třetích zemí, kteří se hodlají věnovat specializovanému studiu v lékařském oboru, by mělo být stanoveno členskými státy. ê 2005/71/ES 11., 13. a 14. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (9) Je vhodné usnadnit přijímání výzkumných pracovníků tím, že bude zaveden ð prostřednictvím ï postupu přijímání nezávislýnezávislého na jejich právním vztahu s hostitelskou výzkumnou organizací a tím, že kromě povolení k pobytu ð nebo dlouhodobého víza ï již nebude vyžadováno pracovní povolení. Členské státy by mohly uplatňovat podobná pravidla pro státní příslušníky třetích zemí žádajících o přijetí pro účely výuky v instituci vyššího vzdělávání v rámci výzkumného projektu, v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí. Zvláštní Ö Tento Õ postup pro výzkumné pracovníky jeby měl být založen na spolupráci mezi výzkumnými organizacemi a imigračními orgány v členských státech. kK usnadnění a urychlení vstupu výzkumných pracovníků ze třetích zemí na území Společenství Ö Unie Õ a jejich pobytu na tomto území při současném zachování svrchovaných práv členských států, pokud jde o dohled nad imigrací, jeby měla být výzkumným organizacím v procesu přijímání přisouzena klíčová úloha. Výzkumné organizace, které byly členskými státy předem schváleny, by měly mít možnost podepsat se státním příslušníkem třetí země dohodu o hostování pro účely provedení výzkumného projektu. Jsou-li podmínky vstupu a pobytu splněny, vydajíměly by členské státy vydat povolení k pobytu ð povolení ï na základě dohody o hostování. ê 2005/71/ES 9. bod odůvodnění (přizpůsobený) (10) Jelikož úsilí nezbytné pro dosažení uvedeného tříprocentního cíle Ö investovat 3 % HDP do výzkumu Õ se v široké míře dotýká soukromého sektoru, který proto musí v nadcházejících letech zaměstnat více výzkumných pracovníků, patří Ö měly by Õ výzkumné organizace, na které Ö mohou být schváleny Õ by se Ö podle Õ tato této směrnice mohla vztahovat, Ö patřit Õ do veřejného inebo soukromého sektoru. ê 2005/71/ES 15. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (11) Ke zvýšení přitažlivosti Společenství Ö Unie Õ pro výzkumné pracovníky Ö , kteří jsou státními příslušníky Õ ze třetích zemí, by ð spolu s nimi měli být přijati i jejich rodinní příslušníci, jak jsou definováni ve směrnici Rady 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny[20] ï. těmto pracovníkům měla být během jejich pobytu přiznána stejná sociální a hospodářská práva, jakých požívají státní příslušníci hostitelského členského státu, v řadě oblastí a možnost vyučovat na institucích vyššího vzdělávání. ð Měli by mít možnost využívat ustanovení o mobilitě v rámci Unie a rovněž by měli mít přístup na trh práce ï. ò nový (12) Pokud je to vhodné, vyzývají se členské státy, aby v patřičných případech přistupovaly k doktorandům jako k výzkumným pracovníkům. ê 2005/71/ES 6. bod odůvodnění (přizpůsobený) (13) Provádění této směrnice by nemělo být podnětem k „odlivu mozků“ z transformujících se nebo rozvojových zemí. Ve spolupráci se zeměmi původu by měla být přijata podpůrná opatření pro usnadnění zpětného začlenění výzkumných pracovníků v jejich zemích původu a pro usnadnění pohybu výzkumných pracovníků, s cílem vytvořit komplexní migrační politiku. ò nový (14) V zájmu podpory celé Evropy jako význačného světového centra pro studium a odbornou přípravu by se měly zlepšit podmínky vstupu a pobytu všech lidí, kteří by rádi za tímto účelem do Unie přišli. To je v souladu s cíli plánu modernizace evropských systémů vysokoškolského vzdělávání[21], zejména v kontextu internacionalizace evropského vysokoškolského vzdělávání. Sbližování příslušných vnitrostátních právních předpisů jednotlivých členských států je součástí tohoto úsilí. ò nový (15) Rozšiřování a prohlubování boloňského procesu, zahájeného Boloňskou deklarací[22], vede k postupnému sbližování vysokoškolských vzdělávacích systémů účastnických zemí, ale nejen jich. Je tomu tak proto, že vnitrostátní orgány podporují mobilitu studentů a akademických pracovníků a vysokoškolské instituce ji zahrnuly do svých osnov. Je třeba, aby se tato skutečnost odrazila i ve zlepšených ustanoveních o mobilitě studentů v rámci Unie. Zvýšení přitažlivosti a konkurenceschopnosti evropského vysokoškolského vzdělávání je jedním z cílů Boloňské deklarace. Boloňský proces vedl ke zřízení Evropského prostoru vysokoškolského vzdělávání. Modernizace evropského vysokoškolského vzdělávání zatraktivnila studium v Evropě studentům, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí. ê 2004/114/ES 10. bod odůvodnění (16) Délku a jiné podmínky přípravných kurzů pro studenty, na které se vztahuje tato směrnice, stanoví členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy. ê 2004/114/ES 12. bod odůvodnění (17) Důkazem o přijetí studenta vysokoškolskou institucí může být mimo jiné dopis nebo potvrzení o zápisu. ê 2004/114/ES 13. bod odůvodnění ð nový (18) Při posouzení dostupnosti dostatečných finančních prostředků se mohou ð by se měla ï vzít v úvahu stipendia. ò nový (19) Zatímco dosud měly členské státy pravomoc rozhodnout o tom, zda uplatní, nebo neuplatní směrnici 2004/114/ES na žáky, dobrovolníky a neplacené stážisty, nyní by tyto skupiny měly spadat do působnosti této směrnice, čímž se usnadní jejich vstup a pobyt a zajistí jejich práva. Tato směrnice by se měla vztahovat také na au-pair a placené stážisty s cílem zaručit jim práva a právní ochranu. (20) Na placené stážisty, kteří přicházejí pracovat do Unie z důvodu převedení v rámci společnosti, by se tato směrnice vztahovat neměla, protože spadají do působnosti [směrnice 2013/XX/EU o převedení v rámci společnosti]. (21) Vzhledem k tomu, že v současnosti na úrovni Unie neexistuje právní rámec pro au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, jenž by jim zajišťoval spravedlivé zacházení, měla by být vložena ustanovení týkající se jejich specifických potřeb jakožto zvláště zranitelné skupiny. Tato směrnice by měla stanovit podmínky pro au-pair i pro hostitelskou rodinu, zejména pokud jde o dohodu mezi nimi, jež by měla obsahovat prvky, jako je vyplácení kapesného[23]. (22) Jakmile jsou splněny všechny obecné i zvláštní podmínky pro přijetí, měly by členské státy vydat povolení, tj. dlouhodobé vízum a/nebo povolení k pobytu, a to ve stanovených lhůtách. Jestliže členský stát vydá pouze povolení k pobytu na jeho území a všechny podmínky této směrnice týkající se přijetí jsou splněny, měl by členský stát dotčenému státnímu příslušníkovi třetí země udělit požadovaná víza. (23) Povolení by měla obsahovat informace o statusu dotyčného státního příslušníka třetí země a o příslušných programech Unie zahrnujících opatření v oblasti mobility. Členské státy mohou uvést další informace v tištěné formě nebo elektronicky, pokud z toho nebudou vyplývat dodatečné podmínky. (24) Specifická povaha pobytu každé skupiny by se měla odrážet v různé době platnosti povolení vydaných podle této směrnice. (25) Členské státy mohou účtovat žadatelům poplatky za vyřízení žádostí o povolení. Poplatky by měly být přiměřené účelu pobytu. (26) Práva udělená státním příslušníkům třetích zemí podle této směrnice by neměla záviset na tom, zda má povolení podobu dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu. ê 2004/114/ES 8. bod odůvodnění ð nový (27) Pojem přijímání se vztahuje na vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí ð na území členského státu ï pro účely stanovené v této směrnici. ê 2004/114/ES 14. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (28) Přijetí může být v řádně odůvodněných případech odmítnuto. Zejména může být přijetí odmítnuto, pokud se členský stát domnívá na základě zhodnocení skutečností ð v každém jednotlivém případě ï , že dotčený státní příslušník třetí země představuje možné ohrožení veřejného pořádku nebo, veřejné bezpečnosti ð nebo veřejného zdraví ï . Pojem veřejného pořádku se může vztahovat na odsouzení za spáchání závažného trestného činu. V této souvislosti je třeba poznamenat, že veřejný pořádek a veřejná bezpečnost se vztahují rovněž na případy, ve kterých státní příslušník třetí země náleží nebo náležel k uskupení, které podporuje terorismus, podporuje nebo podporoval takové uskupení nebo má či měl extremistické postoje. ê 2004/114/ES 15. bod odůvodnění (přizpůsobený) (29) V případě pochybností, které se týkají důvodů žádosti o přijetí, by členské státy měly mít možnost požadovat veškeré důkazy nezbytné k vyhodnocení žádosti jako celku, zejména na základě žadatelem navrhovaného Ö plánovaného Õ studia Ö nebo odborné přípravy Õ , za účelem boje proti zneužívání nebo nesprávnému využívání řízení, které stanovuje tato směrnice. ò nový (30) Vnitrostátní orgány by měly státní příslušníky třetích zemí, kteří žádají o přijetí do členského státu podle této směrnice, informovat o rozhodnutí o žádosti. Měly by tak učinit písemně co nejdříve, avšak nejpozději do 60 dnů, a v případě výzkumných pracovníků a studentů, kteří se účastní programů Unie zahrnujících opatření v oblasti mobility, co nejdříve, avšak nejpozději do 30 dnů ode dne podání žádosti. ê 2004/114/ES 16. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (31) Mobilita Ö v rámci Unie Õ v případě Ö výzkumných pracovníků, studentů a placených stážistů Õ studentů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí a studují v několika členských státech, musí být usnadněna, stejně jako přijímání státních příslušníků třetích zemí účastnících se programů Společenství na podporu mobility v rámci Společenství a do Společenství pro účely stanovené v této směrnici. ð Pro výzkumné pracovníky by tato směrnice měla zlepšit pravidla týkající se období, pro které udělil povolení první členský stát a které by mělo zahrnovat pobyty ve druhém členském státě, aniž by se vyžadovala nová dohoda o hostování. Měla by se zlepšit situace studentů a nové skupiny placených stážistů, a to tím, že by se jim umožnil pobyt ve druhém členském státě po dobu od tří do šesti měsíců za předpokladu, že splňují obecné podmínky stanovené v této směrnici. V případě stážistů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí a přicházejí do Unie z důvodu převedení v rámci společnosti, by měla platit zvláštní ustanovení ohledně mobility v rámci Unie, navržená s ohledem na povahu jejich převedení v souladu se [směrnicí 2013/XX/EU o převedení v rámci společnosti]. ï ò nový (32) Pravidla Unie pro přistěhovalectví a programy Unie zahrnující opatření v oblasti mobility by se měly vzájemně lépe doplňovat. Výzkumní pracovníci a studenti, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí a na něž se vztahují tyto programy Unie, by měli být oprávněni vstupovat na území členských států uvedených v povolení uděleném prvním členském státě, je-li úplný seznam těchto členských států znám před vstupem na území Unie. Toto povolení by jim mělo umožnit využívat mobility, aniž by museli poskytovat jakékoli dodatečné informace nebo podstupovat jakákoli další řízení o žádosti. Členské státy se vyzývají k tomu, aby usnadnily mobilitu v rámci Unie dobrovolníkům, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, v případech, kdy programy dobrovolné činnosti zahrnují více než jeden členský stát. ê 2004/114/ES 18. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (33) Studenti, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, by měli mít Ö lepší Õ přístup na trh práce za podmínek stanovených v této směrnici, ð tj. minimálně 20 hodin týdně, ï aby mohli ð snáze ï hradit část nákladů na svá studia. Zásada přístupu studentů na trh práce za podmínek uvedených v této směrnici by měla být pravidlem. Avšak za výjimečných okolností by členské státy měly mít možnost zohlednit situaci na svém vnitrostátním trhu práce ð , nesmí však hrozit úplné odepření práva pracovat ï. ò nový (34) Jako součást úsilí o zajištění kvalifikovaných pracovních sil do budoucna by členské státy měly umožnit studentům, kteří dokončí studium v Unii, zůstat na jejich území po dobu 12 měsíců po uplynutí platnosti původního povolení s cílem hledat pracovní příležitosti nebo zahájit podnikání. Totéž by měly členské státy umožnit výzkumným pracovníkům po dokončení jejich výzkumného projektu, jak byl definován v dohodě o hostování. Nemělo by znamenat automatické právo na přístup na trh práce. Po dotyčných osobách mohou být požadovány důkazy podle článku 24. (35) Touto směrnicí není dotčena pravomoc členských států regulovat počet přijímaných státních příslušníků třetích zemí za účelem práce. (36) Ke zvýšení atraktivity Unie pro výzkumné pracovníky, studenty, žáky, stážisty, dobrovolníky a au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, je důležité zajistit jim spravedlivé zacházení v souladu s článkem 79 Smlouvy. Tyto skupiny mají právo na rovné zacházení jako se státními příslušníky hostitelského členského státu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/98/EU ze dne 13. prosince 2011 o jednotném postupu vyřizování žádostí o jednotné povolení k pobytu a práci na území členského státu pro státní příslušníky třetích zemí a o společném souboru práv pracovníků ze třetích zemí oprávněně pobývajících v některém členském státě[24]. Výzkumným pracovníkům, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, by měla být kromě práv udělených podle směrnice 2011/98/EU přiznána příznivější práva na rovné zacházení jako se státními příslušníky hostitelského členského státu, pokud jde o odvětví sociálního zabezpečení, jak jsou vymezena nařízením č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení. V současné době uvedená směrnice členským státům umožňuje omezit rovné zacházení, pokud jde o oblasti sociálního zabezpečení, včetně rodinných dávek, a tato možnost uplatnit omezení by se mohla výzkumných pracovníků nepříznivě dotknout. Kromě toho by měli žáci, dobrovolníci, neplacení stážisté a au-pair, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí – nezávisle na tom, zda jim právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy hostitelského členského státu umožní přístup na trh práce –, požívat práv na rovné zacházení jako se státními příslušníky hostitelského členského státu, pokud jde o přístup ke zboží a službám a dodávkám zboží a služeb, které jsou dostupné veřejnosti. ê 2004/114/ES 23. bod odůvodnění (37) Touto směrnicí není v žádném případě dotčeno provádění nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí[25]. ê 2005/71/ES 22. bod odůvodnění (přizpůsobený) Touto směrnicí by za žádných okolností nemělo být dotčeno uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí [26]. ê 2004/114/ES 4. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (38) Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie. ð, v souladu s článkem 6 Smlouvy o Evropské unii ï. ê 2005/71/ES 25. bod odůvodnění (přizpůsobený) Tato směrnice ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie. ê 2004/114/ES 5. bod odůvodnění (39) Členské státy by měly provést ustanovení této směrnice bez diskriminace na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických rysů, jazyka, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických názorů či jakýchkoli jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. ê 2005/71/ES 24. bod odůvodnění (přizpůsobený) Členské státy by měly uvést v účinek ustanovení této směrnice bez diskriminace na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických vlastností, jazyka, náboženského vyznání nebo víry, politických nebo jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, rodu, postižení, věku nebo sexuální orientace. ò nový (40) Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise o informativních dokumentech ze dne 28. září 2011 zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o prováděcích opatřeních o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních prováděcích nástrojů. V případě této směrnice považuje zákonodárce předložení těchto dokumentů za odůvodněné. ê 2004/114/ES 24. bod odůvodnění (přizpůsobený) ð nový (41) Jelikož cílů této směrnice, totiž stanovení podmínek přijímání Ö vstupu a pobytu Õ státních příslušníků třetích zemí za účelem Ö výzkumu, Õ studia, výměnných pobytů žáků, neplacené ð nebo placené ï odborné přípravy, dobrovolné služby ð nebo činnosti au-pair ï, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a může jich být proto, z důvodu jejich rozsahu a účinků, lépe dosaženo na úrovni Společenství Ö Unie Õ, může Společenství Ö Unie Õ přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení výše uvedeného cíle. ê 2005/71/ES 23. bod odůvodnění (přizpůsobený) Cílů této směrnice, totiž zavedení zvláštního postupu přijímání a přijetí podmínek pro vstup a pobyt státních příslušníků třetích zemí pro pobyt v členských státech delší než tři měsíce za účelem provádění výzkumného projektu na základě dohody o hostování s výzkumnou organizací, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, zejména pokud jde o zajištění mobility mezi členskými státy, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství. Společenství je proto oprávněno přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. ê 2004/114/ES 22. bod odůvodnění (přizpůsobený) (42) Každý členský stát zajistí, aby byly zveřejněny, zejména na internetu, co nejúplnější pravidelně aktualizované informace Ö o výzkumných organizacích schválených podle této směrnice, se kterými mohou výzkumní pracovníci uzavřít dohodu o hostování, a o podmínkách a řízeních pro vstup a pobyt na jeho území za účelem provádění výzkumu, které byly přijaty podle této směrnice, jakož i informace o Õ institucích definovaných v této směrnici, studijních programech, na které mohou být přijati státní příslušníci třetí země, a o podmínkách a řízeních pro vstup a pobyt na území členského státu pro tyto účely. ê 2005/71/ES 10. bod odůvodnění (přizpůsobený) Každý členský stát by měl zajistit, zejména prostřednictvím internetu, aby byly veřejně dostupné co nejúplnější a pravidelně aktualizované informace o výzkumných organizacích schválených podle této směrnice, s nimiž by výzkumní pracovníci mohli uzavřít dohodu o hostování, a o podmínkách a postupech pro vstup na území daného státu a pobyt na jeho území pro účely provádění výzkumu, které byly přijaty podle této směrnice. ê 2005/71/ES 28. bod odůvodnění (přizpůsobený) (43) [V souladu s články 1 a 2 Protokolu Ö č. 21 Õ o postavení Spojeného království a Irska Ö s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva Õ , připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě Ö o fungování Evropské unie Õ o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království Ö uvedené členské státy Õ neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná.] ê 2005/71/ES 29. bod odůvodnění (přizpůsobený) (44) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o Ö fungování Evropské unie Õ založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná,. ê 2004/114/ES 17. bod odůvodnění (přizpůsobený) Aby umožnily první vstup na své území, měly by mít členské státy možnost bez zbytečných průtahů vydat povolení k pobytu, nebo pokud takové povolení k pobytu vydávají výlučně na svém území, vízum. ê 2004/114/ES 19. bod odůvodnění (přizpůsobený) Pojem předběžného povolení zahrnuje rovněž udělování pracovních povolení studentům, kteří chtějí vykonávat výdělečnou činnost. ê 2004/114/ES 20. bod odůvodnění (přizpůsobený) Tato směrnice se nedotýká vnitrostátních právních předpisů v oblasti práce se zkrácenou pracovní dobou. ê 2004/114/ES 21. bod odůvodnění (přizpůsobený) Měla by být přijata opatření, která stanoví zkrácená řízení o přijetí za účelem studia nebo pro programy výměnných pobytů žáků, které jsou provozovány organizacemi uznanými v členských státech. ê 2004/114/ES 25. bod odůvodnění (přizpůsobený) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy nepodílejí na přijímání této směrnice, a proto pro ně není závazná ani použitelná. ê 2004/114/ES 26. bod odůvodnění (přizpůsobený) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko nepodílí na přijímání této směrnice, a proto pro něj není závazná ani použitelná, ê 2005/71/ES 1. bod odůvodnění (přizpůsobený) S cílem upevnit evropskou politiku výzkumu a vytvořit její strukturu Komise považovala v lednu 2000 za nezbytné vytvořit Evropský výzkumný prostor jako základ pro budoucí opatření Společenství v této oblasti. ê 2005/71/ES 2. bod odůvodnění (přizpůsobený) Evropská rada na zasedání v Lisabonu v březnu 2000, na kterém byl Evropský výzkumný prostor schválen, stanovila za cíl Společenství stát se do roku 2010 nejkonkurenceschopnější a nejdynamičtější znalostní ekonomikou na světě. ê 2005/71/ES 3. bod odůvodnění (přizpůsobený) Globalizace ekonomiky vyžaduje větší mobilitu výzkumných pracovníků, což Evropské společenství uznalo ve svém šestém rámcovém programu[27], když své programy ještě více otevřelo výzkumným pracovníkům ze třetích zemí. ê 2005/71/ES 4. bod odůvodnění (přizpůsobený) Počet výzkumných pracovníků, které bude Společenství potřebovat, má-li splnit svůj cíl stanovený na zasedání Evropské rady v Barceloně v březnu 2002, totiž do roku 2010 investovat do výzkumu 3 % HDP, se odhaduje na 700 000. Tento cíl by měl být splněn prostřednictvím řady vzájemně propojených opatření, například zvýšením přitažlivosti vědecké kariéry u mladých lidí, podporou zapojení žen do vědeckého výzkumu, zvyšováním příležitostí pro vzdělávání a mobilitu ve výzkumu, zlepšením kariérních vyhlídek pro výzkumné pracovníky v rámci Společenství a otevřením Společenství státním příslušníkům třetích zemí, kteří by mohli být přijati pro účely výzkumu. ê 2005/71/ES 6. bod odůvodnění (přizpůsobený) Provádění této směrnice by nemělo být podnětem k „odlivu mozků“ z transformujících se nebo rozvojových zemí. Ve spolupráci se zeměmi původu by měla být přijata podpůrná opatření pro usnadnění zpětného začlenění výzkumných pracovníků v jejich zemích původu a pro usnadnění pohybu výzkumných pracovníků, s cílem vytvořit komplexní migrační politiku. ê 2005/71/ES 7. bod odůvodnění (přizpůsobený) K dosažení cílů Lisabonského procesu je rovněž důležité posilovat mobilitu výzkumných pracovníků, kteří jsou občany EU, uvnitř Evropské unie, a zejména výzkumných pracovníků z členských států, které přistoupily v roce 2004, pro účely provádění vědeckého výzkumu. ê 2005/71/ES 8. bod odůvodnění (přizpůsobený) Vzhledem k otevřenosti vyplývající ze změn ve světovém hospodářství a k pravděpodobným požadavkům souvisejícím se splněním cíle investovat do výzkumu 3 % HDP by měli být výzkumní pracovníci ze třetích zemí, na které by se tato směrnice mohla vztahovat, vymezeni široce zejména na základě své kvalifikace a výzkumného projektu, který zamýšlejí provádět. ê 2005/71/ES 12. bod odůvodnění (přizpůsobený) Zároveň by měly být zachovány tradiční způsoby přijímání (jako pracovní poměr nebo odborná stáž), zejména pro doktorandy provádějící výzkum jako studenti, kteří by měly být z oblasti působnosti této směrnice vyňati a na které se vztahuje směrnice Rady 2004/114/ES ze dne 13. prosince 2004 o podmínkách přijímání státních příslušníků třetích zemí za účelem studia, výměnných pobytů žáků, neplacené odborné přípravy nebo dobrovolné služby[28]. ê 2005/71/ES 16. bod odůvodnění (přizpůsobený) Tato směrnice přináší velmi důležité zlepšení v oblasti sociálního zabezpečení, neboť zásada nediskriminace se také vztahuje přímo na osoby přicházející do členského státu přímo ze třetí země. Tato směrnice by však neměla udělovat více práv, než je již stanoveno ve stávajících právních předpisech Společenství v oblasti sociálního zabezpečení státních příslušníků třetích zemí, kteří mají přeshraniční vztahy mezi členskými státy. Tato směrnice by dále neměla poskytovat práva týkající se situací, které jsou mimo oblast působnosti právních předpisů Společenství, jako například rodinní příslušníci bydlící ve třetí zemi. ê 2005/71/ES 17. bod odůvodnění (přizpůsobený) Je důležité podporovat mobilitu státních příslušníků třetích zemí přijatých pro účely provádění vědeckého výzkumu jako prostředku pro rozvoj a upevnění kontaktů a sítí mezi partnery a pro vytvoření úlohy Evropského výzkumného prostoru. Výzkumní pracovníci by měli mít možnost využívat mobility za podmínek stanovených touto směrnicí. Podmínkami pro využívání mobility podle této směrnice by neměla být dotčena stávající pravidla upravující uznávání platnosti cestovních dokladů. ê 2005/71/ES 18. bod odůvodnění (přizpůsobený) Zvláštní pozornost je třeba věnovat usnadnění a podpoře zachování jednoty rodinných příslušníků výzkumných pracovníků, v souladu s doporučením Rady ze dne 12. října 2005 o usnadnění přijímání státních příslušníků třetích zemí pro účely provádění vědeckého výzkumu v Evropském společenství[29]. ê 2005/71/ES 19. bod odůvodnění (přizpůsobený) Za účelem zachování jednoty rodin a umožnění mobility by rodinní příslušníci měli mít možnost připojit se k výzkumnému pracovníkovi v jiném členském státě za podmínek určených vnitrostátními právními předpisy tohoto členského státu, včetně jeho závazků vyplývajících z dvoustranných nebo mnohostranných dohod. ê 2005/71/ES 20. bod odůvodnění (přizpůsobený) Držitelům povolení k pobytu by mělo být v zásadě dovoleno podat žádost o přijetí, jestliže se zdržují na území dotyčného členského státu. ê 2005/71/ES 21. bod odůvodnění (přizpůsobený) Členské státy by měly mít právo účtovat žadatelům poplatky za vyřízení žádostí o povolení k pobytu. ê 2005/71/ES 26. bod odůvodnění (přizpůsobený) Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů se členské státy vybízejí k tomu, aby pro sebe i v zájmu Společenství vypracovávaly vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrný vzájemný vztah mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a tyto tabulky zveřejnily. ê 2005/71/ES 27. bod odůvodnění (přizpůsobený) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Irsko dopisem ze dne 1. července 2004 své přání účastnit se přijímání a používání této směrnice. ò nový (45) Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozími směrnicemi představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení vyplývá z předchozích směrnic. (46) Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a dat jejich použitelnosti stanovených v příloze I části B, ê 2004/114/ES (přizpůsobený) ð nový PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: KAPITOLA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Předmět Tato směrnice stanoví: a) podmínky přijímání ð vstupu a pobytu ï státních příslušníků třetích zemí na území členských států na dobu delší než tři měsíce ð 90 dnů ï za účelem Ö výzkumu, Õ studia, výměnných pobytů žáků, ð placené a ï neplacené odborné přípravy nebo, dobrovolné služby ð a činnosti au-pair ï ; b) pravidla, která upravují řízení o přijímání státních příslušníků třetích zemí na území členských států za uvedenými účely. ò nový b) podmínky vstupu a pobytu studentů a placených stážistů, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, na dobu delší než 90 dnů na území jiných členských států, než je stát, který jako první vydá státnímu příslušníkovi třetí země povolení na základě této směrnice; c) podmínky vstupu a pobytu výzkumných pracovníků, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí, na území jiných členských států, než je stát, který jako první vydá státnímu příslušníkovi třetí země povolení na základě této směrnice. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) KAPITOLA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Účel Tato směrnice stanoví podmínky pro přijímání výzkumných pracovníků ze třetích zemí do členských států na dobu delší než tři měsíce pro účely provedení výzkumného projektu na základě dohody o hostování uzavřené s výzkumnými organizacemi. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) ð nový Článek 2 Oblast působnosti 1. Tato směrnice se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří žádají o přijetí na území členského státu za účelem Ö výzkumu, Õ studia, Ö výměnných pobytů žáků, Õ ð placené nebo ï Ö neplacené odborné přípravy, dobrovolné služby Õ ð nebo činnosti au-pair ï . 2. Tato směrnice se nevztahuje na Ö státní příslušníky třetích zemí Õ : a) státní příslušníky třetích zemí, kteří pobývají ve členském státě jako žadatelé o azyl nebo v rámci podpůrných forem ochrany nebo programů dočasné ochrany; b) státní příslušníky třetích zemí, jejichž vyhoštění je odloženo z faktických nebo právních důvodů; c) státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občanů Evropské unie a kteří uplatnili své právo volného pohybu v rámci Unie; d) státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími residenty členského státu v souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES[30] a kteří uplatnili své právo pobývat v jiném členském státě za účelem studia nebo odborného vzdělávání; e) státní příslušníky třetích zemí považované podle vnitrostátních právních předpisů členského státu za pracovníky nebo osoby samostatně výdělečně činné. ò nový f) kteří spolu se svými rodinnými příslušníky, a bez ohledu na svou státní příslušnost, požívají práv na volný pohyb rovnocenných s právy občanů Unie na základě dohod mezi Unií a jejími členskými státy nebo mezi Unií a třetími zeměmi; g) stážisty, kteří přicházejí do Unie z důvodu převedení v rámci společnosti podle [směrnice 2013/XX/EU o převedení v rámci společnosti]. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) Článek 3 Definice Pro účely této směrnice se rozumí: a) „státním příslušníkem třetí země“ každá osoba, která není občanem Evropské unie ve smyslu čl. 1720 odst. 1 Smlouvy; ê 2005/71/ES (přizpůsobený) Článek 2 Definice Pro účely této směrnice se rozumí: a) „státním příslušníkem třetí země“ osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy; ê 2005/71/ES b) d) „výzkumným pracovníkem“ státní příslušník třetí země, který má náležitou vysokoškolskou kvalifikaci umožňující přístup k doktorandským programům a který je vybrán výzkumnou organizací pro provedení výzkumného projektu, pro nějž se obvykle daná kvalifikace vyžaduje; ê 2004/114/ES c) b) „studentem“ státní příslušník třetí země přijatý na vysokoškolskou instituci a přijatý na území členského státu za účelem řádného studia vedoucího k dosažení vysokoškolské kvalifikace uznané členským státem, včetně diplomů, vysvědčení nebo doktorandských titulů získaných na vysokoškolské instituci, což může zahrnovat přípravné kurzy předcházející takovému vzdělávání v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy; d) c) „žákem“ státní příslušník třetí země přijatý na území členského státu za účelem účasti v uznaném programu středoškolského vzdělávání v rámci výměnného programu provozovaného organizací uznanou za tímto účelem členským státem v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí; ê 2004/114/ES (přizpůsobený) e) d) „neplaceným stážistou“ státní příslušník třetí země přijatý na území členského státu na dobu neplacené odborné přípravy v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy Ö dotčeného členského státu Õ ; ò nový f) „placeným stážistou“ státní příslušník třetí země přijatý na území členského státu na dobu odborné přípravy, za niž dostává odměnu, v souladu s vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu; g) „dobrovolníkem“ státní příslušník třetí země přijatý na území členského státu za účelem účasti na uznaném programu dobrovolné služby;| ê 2004/114/ES (přizpůsobený) h)f) „programem dobrovolné služby“ program činností solidarity založený na Ö programu uznaném členským státem Õ státním programu nebo Ö Unií Õ programu Společenství, který sleduje cíle obecného zájmu; ò nový i) „au-pair“ státní příslušník třetí země dočasně přijatý rodinou na území členského státu výměnou za lehké domácí práce a opatrování dětí za účelem zlepšení svých jazykových dovedností a znalostí o hostitelské zemi; ê 2005/71/ES j) b) „výzkumem“ tvůrčí práce prováděná na systematickém základě s cílem zvýšit úroveň znalostí, včetně znalostí o člověku, kultuře a společnosti, a využití těchto znalostí k navržení nových aplikací; k) c) „výzkumnou organizací“ veřejná nebo soukromá organizace provádějící výzkum, která byla členským státem pro účely této směrnice schválena v souladu s jeho právními předpisy nebo správní praxí; ê 2004/114/ES (přizpůsobený) l) e) „ Ö vzdělávací Õ institucí“ veřejná nebo soukromá instituce, která je uznaná hostitelským členským státem nebo jejíž studijní programy jsou uznány v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí tohoto hostitelského členského státu Ö na základě transparentních kritérií Õ pro účely stanovené v této směrnici; ò nový m) „odměnou“ platba v jakékoli podobě obdržená za poskytnuté služby a považovaná podle vnitrostátních právních předpisů nebo zavedené praxe za prvek zakládající zaměstnanecký vztah; n) „zaměstnáním“ výkon činností zahrnujících jakoukoli formu práce upravenou vnitrostátními právními předpisy nebo zavedenou praxí pro zaměstnavatele nebo podle jeho pokynů či pod jeho dohledem; o) „prvním členským státem“ členský stát, který jako první vydá státnímu příslušníku třetí země povolení podle této směrnice; p) „druhým členským státem“ členský stát jiný než první členský stát; q) „programy Unie zahrnujícími opatření v oblasti mobility“ Unií financované programy na podporu příchodu státních příslušníků třetích zemí do Unie; r) „povolením“ povolení k pobytu vydané orgány členského státu podle čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1030/2002 umožňující státnímu příslušníku třetí země oprávněně pobývat na jeho území nebo dlouhodobé vízum; s) „dlouhodobým vízem“ povolení vydané členským státem podle článku 18 Schengenské úmluvy nebo vydané v souladu s vnitrostátními právními předpisy členských států, které plně neprovádějí schengenské acquis. ê 2004/114/ES g) „povolením k pobytu“ jakékoli povolení vydané orgány členského státu v souladu s čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1030/2002 umožňující státnímu příslušníku třetí země oprávněně pobývat na jeho území. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) e) „povolením k pobytu“ povolení nesoucí označení „výzkumný pracovník“, vydané orgány členského státu a umožňující státnímu příslušníku třetí země oprávněně pobývat na jeho území v souladu s čl. 1 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1030/2002. Článek 3 Oblast působnosti 1. Tato směrnice se vztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří požádají o přijetí na území členského státu pro účely provedení výzkumného projektu. 2. Tato směrnice se nevztahuje na: a) státní příslušníky třetích zemí, kteří v členském státě pobývají jako žadatelé o mezinárodní ochranu nebo v rámci programů dočasné ochrany; b) státní příslušníky třetích zemí, kteří jako studenti ve smyslu směrnice 2004/114/ES žádají o pobyt v členském státě pro účely provádění výzkumu vedoucího k získání doktorského titulu; c) státní příslušníky třetích zemí, jejichž vypovězení bylo odloženo z faktických nebo právních důvodů; d) výzkumné pracovníky vyslané výzkumnou organizací do jiné výzkumné organizace v jiném členském státě. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) Článek 4 Příznivější ustanovení 1. Touto směrnicí nejsou dotčena příznivější ustanovení: a) dvoustranných nebo mnohostranných dohod uzavřených mezi Společenstvím nebo mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a jednou nebo více třetími zeměmi na straně druhé; b) dvoustranných nebo mnohostranných dohod uzavřených mezi jedním nebo více členskými státy a jednou nebo více třetími zeměmi. 2. Touto směrnicí není dotčeno právo členských států přijmout nebo zachovat předpisy příznivější pro osoby, na které se směrnice vztahuje. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) ð nový Článek 4 Příznivější ustanovení 1. Touto směrnicí nejsou dotčena příznivější ustanovení: a) dvoustranných nebo mnohostranných dohod Ö uzavřených Õ mezi Společenstvím Ö Unií Õ nebo Společenstvím Ö Unií Õ a jeho jejími členskými státy a třetí zemí nebo více třetími zeměmi; nebo b) dvoustranných nebo mnohostranných dohod Ö uzavřených Õ mezi jedním nebo více členskými státy a třetí zemí nebo více třetími zeměmi. 2. Touto směrnicí není dotčeno právo členských států přijmout nebo zachovat ustanovení, která jsou příznivější pro osoby, na které se směrnice vztahuje ð , s ohledem na články 21, 22, 23, 24, 25 a 29, zejména v kontextu partnerství v oblasti mobility ï . KAPITOLA II PODMÍNKY PŘIJÍMÁNÍ ê 2004/114/ES Článek 5 Zásada 1. Přijímání státních příslušníků třetích zemí na základě této směrnice je podmíněno ověřením dokladů prokazujících, že žadatel splňuje obecné podmínky stanovené v článku 6 a zvláštní podmínky stanovené v kterémkoliv z článků 7 až 11 14, které se vztahují na příslušnou kategorii. ò nový 2. Jakmile jsou splněny všechny obecné i zvláštní podmínky pro přijetí, má žadatel nárok na dlouhodobé vízum a/nebo povolení k pobytu. Pokud členský stát vydá povolení k pobytu pouze na svém území a nikde jinde a všechny podmínky pro přijetí stanovené v této směrnici jsou splněny, vydá dotčený členský stát danému státnímu příslušníkovi třetí země požadované vízum. ê 2004/114/ES Článek 6 Obecné podmínky 1. Státní příslušník třetí země žádající o přijetí pro účely stanovené v této směrnici: a) předloží platný cestovní doklad určený vnitrostátními právními předpisy; členské státy mohou požadovat, aby byl cestovní doklad platný alespoň po dobu plánovaného pobytu; ê 2004/114/ES (přizpůsobený) b) předloží souhlas zákonných zástupců s plánovaným pobytem Ö nebo jeho ekvivalent Õ, je-li nezletilý podle vnitrostátních právních předpisů hostitelského členského státu; c) má sjednáno zdravotní pojištění proti všem rizikům běžně krytým v případě státních příslušníků dotčeného členského státu; ê 2004/114/ES d) není považován za hrozbu pro veřejný pořádek, veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví; e) pokud to požaduje členský stát, předloží důkaz o zaplacení poplatku za zpracování žádosti podle článku 2031 této směrnice; ò nový f) předloží důkaz požadovaný členským státem, že během svého pobytu bude mít dostatečné prostředky k úhradě nákladů na pobyt, vzdělávání a zpáteční cestu, aniž je dotčeno individuální přezkoumání jednotlivých případů. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) 2. Členské státy usnadní řízení o přijímání státních příslušníků třetích zemí, na něž se vztahují články 7 až 11 a kteří se účastní programů Společenství na podporu mobility do Společenství nebo v jeho rámci. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) KAPITOLA III PŘIJÍMÁNÍ VÝZKUMNÝCH PRACOVNÍKŮ Článek 7 Podmínky přijetí 1. Státní příslušník třetí země žádající o přijetí pro účely stanovené v této směrnici: a) předloží platný cestovní doklad určený vnitrostátními právními předpisy. Členské státy mohou požadovat, aby byl cestovní doklad platný alespoň po dobu platnosti povolení k pobytu; b) předloží dohodu o hostování, kterou podepsal s výzkumnou organizací podle čl. 6 odst. 2 a c) případně předloží prohlášení o finanční odpovědnosti vydané výzkumnou organizací podle čl. 6 odst. 3 a a d) nesmí být pokládán za osobu představující hrozbu pro veřejný pořádek, veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví. Členské státy zkontrolují, zda jsou všechny podmínky uvedené v písmenech a), b), c) a d) splněny. 2. Členské státy mohou také kontrolovat podmínky, na nichž byla dohoda o hostování založena a uzavřena. 3. Po ukončení kontroly uvedené v odstavcích 1 a 2 s kladným výsledkem jsou výzkumní pracovníci přijati na území členských států pro účely provádění dohody o hostování. ò nový Článek 7 Zvláštní podmínky pro výzkumné pracovníky 1. Kromě obecných podmínek stanovených v článku 6 státní příslušník třetí země žádající o přijetí za účelem provádění výzkumu: a) předloží dohodu o hostování, kterou podepsal s výzkumnou organizací podle čl. 9 odst. 1 a 2; b) případně předloží prohlášení o finanční odpovědnosti vydané výzkumnou organizací podle čl. 9 odst. 3. 2. Členské státy mohou kontrolovat podmínky, na nichž byla dohoda o hostování založena a uzavřena. 3. Po ukončení kontroly podle odstavců 1 a 2 s kladným výsledkem jsou výzkumní pracovníci přijati na území dotčeného členského státu za účelem provádění dohody o hostování. 4. Žádosti státních příslušníků třetích zemí, kteří chtějí provádět výzkum v Unii, se přijímají a posuzují, když dotyčný státní příslušník třetí země pobývá mimo území členského státu, jímž by chtěl být přijat. 5. Členské státy mohou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy přijmout žádost předloženou v okamžiku, kdy se dotyčný státní příslušník třetí země již nachází na jejich území. 6. Členské státy určí, zda má žádost o povolení podávat výzkumný pracovník, nebo dotyčná výzkumná organizace. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) KAPITOLA II VÝZKUMNÉ ORGANIZACE Článek 58 Schválení Schvalování Ö výzkumných organizací Õ ê 2005/71/ES 1. Každá výzkumná organizace, která si přeje přijmout jako hostitelská organizace výzkumného pracovníka v rámci postupu přijímání stanoveného touto směrnicí, musí být nejdříve pro tento účel schválena dotyčným členským státem. 2. Schvalování výzkumných organizací musí být v souladu s postupy stanovenými vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí členských států. Žádosti o schválení podávají veřejné i soukromé organizace v souladu s těmito postupy na základě svých statutárních povinností nebo předmětu podnikání, přičemž náležitě prokáží, že se zabývají výzkumem. Schválení udělené výzkumné organizaci platí po dobu nejméně pěti let. Ve výjimečných případech mohou členské státy udělit schválení na kratší dobu. 3. Členské státy mohou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy požadovat písemný závazek výzkumné organizace, že v případě, kdy výzkumný pracovník neoprávněně setrvá na území dotyčného členského státu, ponese uvedená organizace odpovědnost za náhradu nákladů souvisejících s jeho pobytem a navrácením, které byly hrazeny z veřejných prostředků. Finanční odpovědnost výzkumné organizace končí nejpozději šest měsíců po skončení dohody o hostování. 4. Členské státy mohou stanovit, že do dvou měsíců ode dne skončení dotyčné dohody o hostování předloží schválená organizace příslušným orgánům, které členské státy k tomuto účelu určí, potvrzení o provedení prací v rámci každého z výzkumných projektů, k nimž byla podepsána dohoda o hostování podle článku 69. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) 5. Příslušné orgány v každém členském státě pravidelně zveřejňují a aktualizují seznamy výzkumných organizací schválených pro účely této směrnice Ö , kdykoli jsou tyto seznamy změněny Õ . ê 2005/71/ES 6. Členský stát může kromě jiných opatření odmítnout prodloužit schválení výzkumné organizace nebo rozhodnout o odnětí tohoto schválení, jestliže daná výzkumná organizace přestane splňovat podmínky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4 nebo jestliže bylo schválení získáno podvodem či pokud výzkumná organizace podepsala dohodu o hostování se státním příslušníkem třetí země podvodným nebo nedbalým způsobem. Je-li schválení zamítnuto nebo odňato, může být dotyčné organizaci uložen zákaz znovu podat žádost o schválení po dobu až pěti let ode dne zveřejnění rozhodnutí o odnětí nebo neprodloužení schválení. 7. Členské státy mohou ve svých vnitrostátních právních předpisech určit důsledky odnětí schválení nebo zamítnutí prodloužení schválení pro stávající dohody o hostování uzavřené v souladu s článkem 69, jakož i důsledky pro povolení k pobytu dotyčných výzkumných pracovníků. ê 2005/71/ES (přizpůsobený) Článek 69 Dohoda o hostování 1. Výzkumná organizace, která si přeje přijmout jako hostitelská organice výzkumného pracovníka, podepíše s tímto pracovníkem dohodu o hostování, kterou se výzkumný pracovník zaváže provést výzkumný projekt a organizace se zaváže výzkumného pracovníka k tomuto účelu přijmout jako hostitelská organizace, aniž je dotčen článek Ö jsou-li splněny podmínky stanovené v článcích 6 a Õ 7. ò nový Dohoda o hostování musí obsahovat alespoň tyto prvky: a) název a účel výzkumného projektu; b) závazek výzkumného pracovníka k provedení daného výzkumného projektu; c) potvrzení ze strany organizace, že se zavazuje přijmout výzkumného pracovníka, tak aby mohl provést výzkumný projekt; d) datum zahájení a ukončení výzkumného projektu; e) údaje o právním vztahu mezi výzkumnou organizací a výzkumným pracovníkem; f) údaje o pracovních podmínkách výzkumného pracovníka. ê 2005/71/ES 2. Výzkumná organizace může dohodu o hostování podepsat pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky: a) příslušné orgány organizace výzkumný projekt přijaly po ověření: i) účelu a trvání výzkumu a dostupnosti finančních zdrojů potřebných pro jeho provedení, ii) kvalifikace výzkumného pracovníka s ohledem na cíle výzkumu, prokázané ověřenou kopií o jeho dosaženém vzdělání podle čl. 2 písm. d)b). ê 2005/71/ES (přizpůsobený) b) během svého pobytu má výzkumný pracovník na každý měsíc dostatečné prostředky na krytí svých výdajů a cestovních nákladů pro návrat do své země v souladu s minimální částkou zveřejněnou k tomuto účelu daným členským státem, aniž by musel využívat systém sociální pomoci tohoto členského státu; c) během svého pobytu má výzkumný pracovník zdravotní pojištění pro všechna rizika, proti kterým jsou běžně pojištěni státní příslušníci dotyčného členského státu; d) dohoda o hostování stanoví právní vztah a pracovní podmínky výzkumných pracovníků. ê 2005/71/ES 3. Po podpisu dohody o hostování může být po výzkumné organizaci v souladu s vnitrostátními právními předpisy požadováno, aby výzkumnému pracovníkovi poskytla individuální prohlášení o převzetí finanční odpovědnosti za náklady ve smyslu čl. 58 odst. 3. 4. Dohoda o hostování automaticky končí, jestliže výzkumný pracovník není přijat nebo jestliže mezi výzkumným pracovníkem a výzkumnou organizací dojde k ukončení právního vztahu. 5. Výzkumné organizace neprodleně vyrozumí orgán určený k tomuto účelu členskými státy o každé okolnosti, která by mohla zabránit provádění dané dohody o hostování. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) Článek 710 Zvláštní podmínky pro studenty 1. Kromě obecných podmínek stanovených v článku 6 státní příslušník třetí země žádající o přijetí za účelem studia: a) Ö předloží důkaz, že byl Õ je přijat vysokoškolskou institucí ke studiu; b) d) pokud to členský stát požaduje, předloží důkaz o zaplacení poplatků požadovaných institucí.; b) předloží důkaz požadovaný členským státem, že během svého pobytu bude mít dostatečné prostředky k úhradě nákladů na pobyt, studium a zpáteční cestu. Členské státy zveřejní výši minimálních měsíčních prostředků požadovaných pro účely tohoto ustanovení, aniž je dotčeno individuální přezkoumání jednotlivých případů; c) pokud to členský stát požaduje, předloží důkaz o dostatečné jazykové znalosti pro příslušný studijní program;. 2. Studenti, kteří na základě zápisu do instituce automaticky získávají zdravotní pojištění proti všem rizikům běžně krytým v případě státních příslušníků dotčeného členského státu, se považují za osoby, které splňují podmínku čl. 6 odst. 1 písm. c). Článek 8 Mobilita studentů 1. Aniž jsou dotčeny čl. 12 odst. 2, článek 16 a čl. 18 odst. 2, státní příslušník třetí země, který již byl přijat jako student a který žádá o pokračování již zahájeného studia v jiném členském státě nebo o doplnění studia studiem příbuzného oboru v jiném členském státě, je přijat daným členským státem během období, které nebrání pokračování ve studiu příslušného studijního oboru, přičemž se příslušným orgánům členského státu ponechá dostatečná doba na zpracování žádosti, pokud: a) splňuje podmínky stanovené v článcích 6 a 7 ve vztahu k uvedenému členskému státu; a b) poslal svoji žádost o přijetí, veškeré doklady o dosavadním průběhu vysokoškolského studia a doklad, že obor, který si přeje studovat, skutečně navazuje na obor, který dokončil; a c) účastní se výměnného programu Společenství nebo dvoustranného výměnného programu nebo byl přijat jako student ve členském státu na dobu nejméně dvou let. 2. Požadavky uvedené v odst. 1 písm. c) se nepoužijí, pokud student v rámci svého studijního programu musí povinně vykonat část studia na instituci v jiném členském státě. 3. Příslušné orgány prvního členského státu na žádost příslušných orgánů druhého členského státu poskytnou příslušné informace o pobytu studenta na území prvního členského státu. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) Článek 911 Zvláštní podmínky pro žáky 1. S výhradou článku 3, sStátní příslušník třetí země žádající o přijetí do programu výměnného pobytu žáků kromě obecných podmínek stanovených v článku 6: ê 2004/114/ES a) nepřesahuje minimální ani maximální věkovou hranici stanovenou dotčeným členským státem; b) předloží důkaz, že byl přijat ke studiu středoškolskou institucí; c) předloží důkaz o účasti v uznaném programu výměnného pobytu žáků, který je provozován organizací uznanou pro tento účel dotčeným členským státem v souladu s jeho právními předpisy nebo správní praxí; d) předloží důkaz, že organizace pořádající výměnné pobyty žáků za něj přijímá odpovědnost po celou dobu jeho přítomnosti na území dotčeného členského státu, zejména pokud jde o náklady na pobyt, studium, zdravotní péči a zpáteční cestu; e) je po celou dobu svého pobytu ubytován u rodiny, která splňuje podmínky stanovené dotčeným členským státem a která je vybrána v souladu s pravidly programu výměnných pobytů žáků, jehož se účastní. 2. Členské státy mohou omezit přijímání žáků účastnících se výměnného programu na státní příslušníky třetích zemí, které nabízejí stejnou možnost jejich vlastním státním příslušníkům. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) ð nový Článek 1012 Zvláštní podmínky pro neplacené stážisty 1. S výhradou článku 3, sStátní příslušník třetí země žádající o přijetí jako neplacený ð nebo placený ï stážista kromě obecných podmínek stanovených v článku 6: a) podepsal smlouvu o odborné přípravě, schválenou, je-li to požadováno, příslušným orgánem dotčeného členského státu, v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí, jejímž předmětem je neplacená stáž v podniku veřejného nebo soukromého sektoru nebo v instituci odborného vzdělávání uznané členským státem v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy nebo správní praxí; ò nový b) pokud to členský stát požaduje, prokáže, že má příslušné předchozí vzdělání, kvalifikaci nebo odbornou praxi, díky níž pro něj bude daná pracovní zkušenost přínosem. ê 2004/114/ES b) předloží důkaz požadovaný členským státem, že během svého pobytu bude mít dostatečné prostředky k úhradě nákladů na pobyt, vzdělávání a zpáteční cestu. Členské státy zveřejní výši minimálních měsíčních prostředků požadovaných pro účely tohoto ustanovení, aniž je dotčeno individuální přezkoumání jednotlivých případů; ê 2004/114/ES c) pokud to členský stát požaduje, projde základní jazykovou přípravou k získání znalostí nezbytných pro účely jeho stáže. ò nový Smlouva zmíněná v písmeni a) popisuje program odborné přípravy, vymezuje délku jeho trvání, podmínky dozoru nad tím, jak stážista tento program plní, jeho pracovní dobu, právní vztah s hostitelským subjektem, a pokud je stážista placen, i odměnu, která mu náleží. 2. Členský stát může vyžadovat od hostitelského subjektu prohlášení, že státní příslušník třetí země neobsazuje pracovní místo. ê 2004/114/ES (přizpůsobený) Článek 1113 Zvláštní podmínky pro dobrovolníky S výhradou článku 3, s Státní příslušník třetí země žádající o přijetí do programu dobrovolné služby kromě obecných podmínek stanovených v článku 6: a) nepřesahuje minimální ani maximální věkovou hranici stanovenou dotčeným členským státem; ê 2004/114/ES a) b) předloží dohodu s organizací odpovědnou v dotčeném členském státě za program dobrovolné služby, kterého se účastní, s popisem úkolů, podmínek dozoru při plnění těchto úkolů, pracovní doby, prostředků dostupných k úhradě nákladů na cestu, obživu, ubytování a kapesné po celou dobu jeho pobytu, a případně i školení, které mu pomůže při plnění jeho služby; ê 2004/114/ES b) c) předloží důkaz, že organizace odpovědná za program dobrovolné služby, kterého se účastní, sjednala pojištění odpovědnosti za škodu vůči třetím stranám; a přijímá za něj plnou odpovědnost po celou dobu jeho pobytu, zejména pokud jde o náklady na jeho obživu, zdravotní péči a zpáteční cestu; ê 2004/114/ES d) c) pokud to hostitelský členský stát výslovně požaduje, získá základní znalosti o jazyku, historii a politické a společenské struktuře dotčeného členského státu. ò nový Článek 14