EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 8.6.2021 COM(2021) 370 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ O pokroku Rumunska v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování



1. ÚVOD Mechanismus pro spolupráci a ověřování (dál též jen „mechanismus“) byl zřízen při přistoupení Rumunska k EU v roce 2007 jako přechodné opatření s cílem podpořit Rumunsko v jeho pokračujícím úsilí o reformu soudnictví a zintenzívnění boje proti korupci. Jednalo se o společný závazek rumunského státu a EU. V souladu s rozhodnutím, jímž byl tento mechanismus vytvořen, a jak zdůraznila Rada a potvrdil Soudní dvůr Evropské unie (dál jen „Soudní dvůr EU“), bude mechanismus ukončen, jakmile budou úspěšně splněny všechny referenční cíle vztahující se na Rumunsko. Mechanismus pro spolupráci a ověřování funguje od roku 2007 a jeho cílem je podporovat a sledovat reformní proces na základě referenčních cílů. V lednu 2017 provedla Komise komplexní posouzení pokroku, jehož bylo za deset let fungování mechanismu dosaženo. Tato perspektiva poskytla jasnější představu o významném pokroku, kterého bylo dosaženo, a Komise byla schopna předložit dvanáct konkrétních doporučení, jejichž splnění by postačovalo k ukončení fungování mechanismu. To by záviselo na plnění doporučení tak, aby bylo nezvratné, ale také na obecnějším předpokladu, že nedojde k vývoji, který by mohl průběh pokroku jednoznačně zvrátit. Od té doby Komise provedla tři posouzení pokroku v plnění doporučení. V listopadu 2017 zaznamenala Komise pokrok u řady doporučení, ale také skutečnost, že došlo ke ztrátě dynamiky reforem, což představuje riziko opětovného otevření otázek, které zpráva z ledna 2017 považovala za ukončené. Zpráva z listopadu 2018 dospěla k závěru, že vývoj zvrátil pokrok nebo zpochybnil jeho nezvratnost a že je třeba vydat další doporučení. Evropský parlament i Rada tento názor podpořily,. Zpráva z října 2019 uvítala záměr rumunské vlády svůj přístup korigovat, ale s politováním shledala, že Rumunsko nezohlednilo všechna doporučení. Komise vyzvala příslušné rumunské orgány, aby svůj závazek obnovit reformy převedly do konkrétních kroků zaměřených na splnění všech doporučení. V roce 2020 vláda znovu potvrdila svůj závazek dosáhnout cílů mechanismu, ale celkový pokrok byl omezený. To lze mimo jiné vysvětlit situací spojenou s pandemií COVID-19 a skutečností, že rok 2020 byl v Rumunsku rokem volebním. Za těchto okolností Komise nezveřejnila zvláštní zprávu tohoto mechanismu, nicméně nadále pozorně sledovala vývoj a spolupracovala a vedla dialog s rumunskými orgány a zúčastněnými stranami, mimo jiné prostřednictvím mechanismu právního státu. V září 2020 přijala Komise svou Zprávu o právním státu za rok 2020: Stav právního státu v Evropské unii, která se zabývá vývojem právního státu ve všech členských státech v oblasti reformy soudnictví, protikorupčního rámce, plurality sdělovacích prostředků a dalších institucionálních brzd a protivah. Aktivní účast rumunských orgánů na tomto novém mechanismu právního státu je důležitým signálem, který svědčí o odhodlání posílit právní stát, což jsou otázky spadající do mechanismu pro spolupráci a ověřování. Kapitola týkající se Rumunska obsahovala aktuální informace o vývoji v oblasti reformy soudnictví a boje proti korupci, k němuž došlo v době od zprávy mechanismu z října 2019, jakož i o otázkách, které mají významný dopad na reformní kapacitu tohoto členského státu a udržitelnost reforem obecně, jako je kvalita právních předpisů a legislativního procesu, jakož i mediální prostředí. Právní stát obecně a nezávislost soudnictví, obnovení boje proti korupci a „řešení stagnace a zhoršení situace v posledních letech“ jsou zahrnuty do programu nové vlády, která se ujala úřadu koncem prosince 2020. Program stanoví záměr vlády „pokračovat v opatřeních za účelem dokončení mechanismu pro spolupráci a ověřování na základě skutečného pokroku, pokud jde o nezávislost a účinnost rumunského soudního systému“. V lednu 2021 přijala vláda memorandum vyjadřující politický závazek zabývat se všemi nedořešenými doporučeními mechanismu pro spolupráci a ověřování, aby bylo možné tento mechanismus zrušit. Plány uvedené v memorandu zahrnují návrh zákona o zrušení Úseku pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (dále jen „SIIJ“) a změny justičních zákonů, přičemž všechny přímo souvisí s doporučeními mechanismu. Rozsudek Soudního dvora EU ze dne 18. května 2021 v sérii žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce je důležitým krokem, který vyjasnil povahu mechanismu a povinnosti Rumunska, které z něj vyplývají. Pokud jde o rozhodnutí o mechanismu z roku 2006, Soudní dvůr vysvětlil, že toto rozhodnutí je pro Rumunsko závazné v celém rozsahu od jeho přistoupení k EU a zavazuje je k tomu, aby se zabývalo referenčními cíli stanovenými v příloze rozhodnutí, které jsou rovněž závazné.Tyto referenční cíle, vymezené na základě nedostatků zjištěných Komisí před přistoupením Rumunska, mají zejména zajistit, aby tento členský stát ctil hodnoty právního státu. Rumunsko je proto povinno přijmout vhodná opatření ke splnění referenčních cílů a zdržet se provádění jakýchkoli opatření, která by jejich plnění mohla ohrozit. Rozsudek rovněž objasňuje, že zprávy Komise o mechanismu pro spolupráci a ověřování formulují požadavky týkající se Rumunska a že „doporučení“ jsou poskytována za účelem splnění kritérií. V souladu se zásadou loajální spolupráce musí Rumunsko tyto požadavky a doporučení řádně zohlednit a nesmí přijímat nebo zachovávat opatření, která by mohla ohrozit výsledek stanovený těmito požadavky a doporučeními. V této zprávě se hodnotí pokrok týkající se mechanismu, jehož bylo dosaženo od října 2019. Některá doporučení byla formulována s ohledem na dobu jejich přijetí, ale jejich záměr je i nadále jasný, a všechna zbývající doporučení by měla být provedena, ale doporučení, která již provedena byla, je nutno i nadále zohledňovat, aby se zabránilo zhoršení situace. Komise vyzývá Rumunsko, jeho vládu a parlament, aby splnily závazky přijaté v rámci mechanismu a aktivně usilovaly o plnění všech zbývajících doporučení mechanismu. To by umožnilo mechanismus pro spolupráci a ověřování ukončit a otázky právního státu v Rumunsku by se nadále řešily v rámci mechanismu právního státu platného pro všechny členské státy. Stejně jako v předchozích letech je tato zpráva výsledkem pečlivé analýzy, kterou provedla Komise v úzké spolupráci s orgány Rumunska, občanskou společností a dalšími zúčastněnými stranami. 2. POSOUZENÍ POKROKU PŘI PLNĚNÍ DOPORUČENÍ V tomto oddíle je posuzován pokrok při plnění dvanácti doporučení z ledna 2017 a osmi dalších doporučení z listopadu 2018. Splnění všech zbývajících doporučení má zásadní význam pro reformní proces, odstranění negativních dopadů zpoždění, jež byla zjištěna ve zprávách mechanismu pro spolupráci a ověřování z let 2017, 2018 a 2019, a umožnění dokončení tohoto mechanismu. 2.1 Referenční cíl 1: Nezávislost soudnictví a reforma soudnictví Justiční zákony a právní záruky nezávislosti soudnictví Doporučení z roku 2018 •Okamžitě pozastavit provádění justičních zákonů a následných mimořádných nařízení. •Zrevidovat justiční zákony tak, aby byla plně zohledněna doporučení vydaná v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování a doporučení vydaná Benátskou komisí a skupinou GRECO. Status soudců a státních zástupců vymezují tři justiční zákony, které organizují soudní systém a Vrchní radu soudců a státních zástupců. Mají proto zásadní význam pro zajištění nezávislosti soudců a státních zástupců a řádného fungování soudnictví. Změny těchto justičních zákonů, které byly provedeny v letech 2018 a 2019 a jsou stále v platnosti, měly závažný dopad na nezávislost, kvalitu a účinnost soudního systému. Hlavní zjištěné problémy se týkaly zřízení Úseku pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ), systému občanskoprávní odpovědnosti soudců a státních zástupců, systémů předčasného odchodu do důchodu, zahájení profesní dráhy a postavení a jmenování vysokých státních zástupců. Provádění pozměněných zákonů brzy potvrdilo obavy a v následujících letech se objevily problémy nové . Obavy ohledně pokračujících dopadů pozměněných zákonů byly potvrzeny ve zprávách z let 2018 a 2019, přičemž bylo doporučeno, aby platnost pozměněných zákonů byla pozastavena a aby byly zrevidovány podle doporučení Komise, skupiny GRECO a Benátské komise. Zprávy zdůraznily, jak byl SIIJ využit k vytvoření tlaku na soudce a státní zástupce a ke změně průběhu některých případů korupce na vysoké úrovni. Rovněž konstatovaly, že situace vyvolala nejistotu a tlak jak na kariérní rozvoj a nezávislost jednotlivých soudců a státních zástupců, tak na soudní systém jako celek. Zprávy rovněž zpochybnily řádnost pravidel pro jmenování a odpovědnost vedení soudní inspekce. Vzhledem k tomu, že justiční zákony ve znění z let 2018–2019 jsou stále v platnosti, přetrvávají obavy ohledně narušení fungování soudního systému. Závažným problémem zůstává zejména existence a fungování SIIJ. Sice v menší míře než v předchozích letech, ale znovu se objevily případy nátlaku ze strany SIIJ na soudce a státní zástupce prostřednictvím předvolání a obavy, že výběr případů, které budou předmětem vyšetřování trestných činů, postrádá objektivitu, jakož i úniky do sdělovacích prostředků , což může vyvíjet tlak na soudce a státní zástupce. SIIJ rovněž nadále negativně ovlivňuje případy korupce na vysoké úrovni. Méně aktivně zasahuje do projednávaných případů korupce na vysoké úrovni – například již nepřebírá případy korupce přidělené částem státních zastupitelství – a problematická praxe zpětvzetí opravných prostředků v případech korupce na vysoké úrovni byla zastavena poté, co Ústavní soud rozhodl, že předávání opravných prostředků SIIJ je protiústavní . SIIJ však nadále požaduje původní důkazy od jiných státních zastupitelství v projednávaných případech korupce a v důsledku toho hrozí přerušení soudního řízení. Pokud jde o SIIJ, Soudní dvůr EU v svém rozsudku ze dne 18. května 2021 prohlásil, že aby byl právní předpis ustavující tento specializovaný úsek slučitelný s právem EU, musí být odůvodněn objektivními a ověřitelnými požadavky týkajícími se řádného výkonu spravedlnosti a zajistit, aby tento úsek nemohl být použit jako nástroj politické kontroly nad činností soudců a státních zástupců a aby vykonával své pravomoci v souladu s požadavky Listiny základních práv. Pokud tyto požadavky nesplní, mohla by být tato právní úprava vnímána tak, že směřuje k vytvoření nástroje nátlaku a zastrašování soudců, což by poškodilo důvěru jednotlivců v justici . Soudní dvůr EU dodává, že dotčená vnitrostátní právní úprava nesmí vést k tomu, že Rumunsko přestane plnit své zvláštní povinnosti vyplývající z rozhodnutí o mechanismu v oblasti boje proti korupci.

Současně se i nadále zvyšuje tlak na lidské zdroje soudních orgánů. To je způsobeno kombinovaným účinkem absence přijímání nových pracovníků v letech 2019 a 2020 , rostoucí pracovní zátěže jednotlivých soudců a státních zástupců, rostoucího počtu odchodů do důchodu, odrazujících prahů délky výkonu funkce nutné pro jmenování a omezení pro dočasná pověření (zejména na Národním protikorupčním ředitelství). Dalšímu zhoršování situace se zabránilo, když vláda a parlament podnikly kroky s cílem odložit a následně zrušit vstup v platnost problematických ustanovení o možnosti předčasného odchodu soudců a státních zástupců do důchodu po 20 letech služby a o zvýšení počtu soudců v některých senátech . Probíhající proces změn justičních zákonů V září 2020 předložilo ministerstvo spravedlnosti změněné justiční zákony k veřejné konzultaci na dobu šesti měsíců. Nové návrhy představovaly významnou revizi tří justičních zákonů. Podle ministra spravedlnosti tento přístup plně zohlednil zprávy mechanismu, zprávy skupiny GRECO a stanoviska Benátské komise, jakož i obecnější potřebu justiční zákony přehodnotit, znovu projednat a změnit. Konkrétním zamýšleným cílem bylo napravit negativní dopady předchozích změn. Návrhy zákonů ze září 2020 navrhují řešení mnoha problémů uvedených ve zprávách mechanismu, zejména: zrušit SIIJ, posílit profesionální nezávislost státních zástupců, zrušit systém předčasného odchodu soudců a státních zástupců do důchodu, změnit ustanovení o občanskoprávní odpovědnosti soudců a státních zástupců, odstranit omezení svobody projevu soudců a státních zástupců a změnit postupy pro odvolání a jmenování státních zástupců na nejvyšších pozicích (viz také níže). Konzultace a reakce soudců a státních zástupců celkově poskytly nejednoznačný obrázek. Vrchní rada soudců a státních zástupců (dále též jen „SCM“) nejprve vydala prohlášení o zákonech, v němž se znepokojením upozornila na návrhy změn justičních zákonů, které byly předloženy k veřejné diskusi . Později uspořádaly sekce soudců a státních zástupců SCM samostatné konzultace a zaslaly ministru spravedlnosti své názory, které však nebyly zveřejněny . V lednu 2021 změnila nová vláda svůj přístup a urychlila přijetí dvou konkrétních a omezenějších změn. Zaprvé předložila návrh zákona o dočasných opatřeních týkajících se přijetí do úřadu poté, co od SCM obdržela kladné stanovisko. Tento návrh zákona byl parlamentem přijat dne 3. února 2021, ale po napadení Ústavním soudem bylo dne 17. března 2021 shledáno, že některá ustanovení zákona jsou protiústavní. Zadruhé, návrh zákona o zrušení SIIJ byl zveřejněn na internetových stránkách ministerstva spravedlnosti dne 4. února 2021 a zaslán SCM k vyjádření stanoviska. SCM vydala negativní stanovisko, v němž uvedla, že jsou zapotřebí další záruky na ochranu soudců a státních zástupců před potenciálně zneužívajícím vyšetřováním korupce. Vláda se stanoviskem SCM neřídila a dne 18. února přijala návrh zákona beze změny s odůvodněním, že zrušení SIIJ podpoří nezávislost soudnictví, a návrh předložila parlamentu. Parlament nesouhlasil s žádostí vlády o přijetí naléhavým postupem, a když poslanecká sněmovna jako první komora návrh zákona v březnu přijala, doplnila ustanovení, která mají podle jejího názoru „chránit soudce a státní zástupce před zneužívajícím vyšetřováním korupce“, přičemž navrhla, aby žádost o souhlas s předáním soudu nejprve prošla přes SCM . Tento dodatečný krok vyvolal kritiku ze strany občanské společnosti, velké části soudců a samotné SCM, a to z toho důvodu, že představuje novou formu imunity a lze jej považovat za omezení odpovědnosti soudců a státních zástupců. Návrh tohoto zákona je nyní v senátu, který působí jako rozhodovací komora. Dne 26. března 2021 požádal ministr spravedlnosti Benátskou komisi o stanovisko k návrhu zákona, a zejména k dodatečným zárukám. Očekává se, že stanovisko Benátské komise bude přijato v červenci. Justiční zákony Současně byla obnovena diskuse o úplném souboru změn tří justičních zákonů, a to prostřednictvím dalších diskusí a konzultací se soudními orgány, a v březnu 2021 byly návrhy tří pozměněných zákonů zaslány SCM k vyjádření stanoviska. Ministr spravedlnosti se zavázal, že návrhy zákonů zašle Benátské komisi k vyjádření stanoviska ve stejné době, kdy budou zaslány parlamentu. O těchto návrzích v Rumunsku stále ještě probíhají diskuse a konzultace. Reagovala na ně i občanská společnost . Počátkem května vedl ministr spravedlnosti diskuse o reformách soudnictví se 14 nevládními organizacemi činnými v oblasti spravedlnosti. Důležitým krokem je rozsudek Soudního dvora EU ze dne 18. května 2021, který se zabýval řadou ustanovení justičních zákonů s ohledem na článek 2 a čl. 19 odst. 1 SEU a rozhodnutí o mechanismu, zejména pokud jde o SIIJ a dočasná jmenování do řídících funkcí v rámci soudního inspektorátu, jakož i o osobní odpovědnost soudců v důsledku justičního omylu. Obecněji Soudní dvůr EU ve svém rozsudku připomněl, že členský stát nesmí změnit své právní předpisy, zejména pokud jde o organizaci soudnictví, způsobem, který by vedl ke snížení ochrany hodnoty právního státu. Konečná podoba zmíněných tří justičních zákonů bude mít klíčový dopad na nezávislost, kvalitu a účinnost soudního systému, jakož i na jeho schopnost zajistit občanům právo na účinnou právní ochranu. Vláda již potvrdila, že k reformě přistupuje způsobem, který se snaží řešit doporučení mechanismu týkající se procesu i podstaty. Pokud jde o proces, je i nadále důležité, aby byla kromě náležitého zohlednění samotných doporučení mechanismu věnována plná pozornost judikatuře Soudního dvora EU týkající se nezávislosti soudnictví, a zejména nedávnému rozhodnutí ze dne 18. května 2021, jakož i stanoviskům Benátské komise a zprávám skupiny GRECO. Jedná se o důležitý prvek při hledání solidních, stabilních a udržitelných řešení. Pokud jde o podstatu, doporučení mechanismu poukazují na řadu oblastí, v nichž bude Komise věnovat zvláštní pozornost výsledkům revize justičních zákonů. Patří mezi ně otázky struktur a postupů, jako je zrušení SIIJ, disciplinární režim a režim občanskoprávní a trestní odpovědnosti soudců a státních zástupců, odpovědnost a jmenování vedoucích pracovníků soudní inspekce a postupy jmenování a odvolávání vyšších státních zástupců, jakož i úloha Nejvyššího kasačního a trestního soudu a SCM. Důležitý je rovněž dopad reforem na nezávislost a organizaci kariérního postupu soudců a státních zástupců. Dokončení tohoto legislativního procesu umožní Komisi lépe posoudit pokrok, jehož bylo dosaženo při plnění doporučení mechanismu, která se týkají justičních zákonů. •Doporučení z roku 2017: Zavést spolehlivý a nezávislý systém jmenování vysoce postavených státních zástupců založený na jasných a transparentních kritériích, který bude vypracován s podporou Benátské komise. •Doporučení z roku 2018: Respektovat negativní stanoviska Vrchní rady soudců a státních zástupců ke jmenování či odvolání státních zástupců na vedoucích pozicích do té doby, než bude zaveden nový legislativní rámec v souladu s doporučením 1 z ledna 2017. •Doporučení z roku 2018: Zahájit postup za účelem jmenování vrchního státního zástupce Národního protikorupčního ředitelství, který by měl prokázané zkušenosti se stíháním trestných činů korupce a jasný mandát k tomu, aby Národní protikorupční ředitelství mohlo dále provádět profesionální, nezávislá a nestranná vyšetřování korupce. Jmenování do vedoucích pozic na státních zastupitelstvích Následné zprávy mechanismu zdůraznily potřebu dostatečných brzd a protivah v postupu jmenování vysoce postavených státních zástupců, jakož i rozsah, v jakém by se tentýž postup jmenování a odvolávání uplatňoval na nižších úrovních řízení v rámci státního zastupitelství. Zpráva mechanismu z roku 2018 dospěla k závěru, že se situace zhoršila, zatímco zpráva mechanismu z roku 2019 zdůraznila riziko, že neustálé změny povedou k další nejistotě a nedostatku důvěry: ačkoli postup byl za méně než šest měsíců upraven čtyřikrát, žádná z těchto změn neřešila hlavní otázku rovnováhy mezi vlivem různých institucí na tento proces a soustředěním pravomocí u ministra spravedlnosti. Benátská komise se rovněž zaměřila na nedostatek protiváhy vůči vlivu ministra spravedlnosti. Od roku 2019 nedošlo k žádným dalším právním změnám a tato otázka je nyní součástí probíhajících změn justičního zákona, pokud jde o status soudců a státních zástupců. Nový návrh z března 2021, k němuž ministr spravedlnosti požádal o stanovisko SCM (viz výše), navrhuje posílit úlohu SCM zavedením závazného stanoviska SCM. Úloha prezidenta Rumunska je rovněž posílena, pokud jde o možnost kandidáta odmítnout. Od poslední zprávy byli jmenováni noví vedoucí státních zastupitelství, avšak přetrvávají dlouhodobé obavy ohledně tohoto postupu. Na začátku roku 2020 byla jednou z prvních akcí tehdejšího ministra spravedlnosti organizace transparentnějších výběrových řízení s cílem jmenovat nové vedení pro státní zastupitelství . Nicméně zatímco nový vrchní státní zástupce Národního protikorupčního ředitelství byl jmenován na základě kladného stanoviska SCA, nejvyšší státní zástupce a vrchní státní zástupce pro Ředitelství pro vyšetřování organizované trestné činnosti a terorismu (DIICOT) byli jmenováni navzdory negativnímu stanovisku SCM. Sekce státních zástupců SCM dále uvádí, že státní zástupci, kteří hlasovali pro zamítnutí kandidátů na nejvyššího státního zástupce a DIICOT, byli v důsledku toho vystaveni tlaku ze strany SIIJ . V roce 2020 se vyskytly další případy, kdy ministr spravedlnosti nezohlednil stanovisko SCM v případě zástupců vedoucích pracovníků. Postup odvolávání vysoce postavených státních zástupců úzce souvisí s procesem jmenování. Odvolání bývalé vrchní státní zástupkyně Národního protikorupčního ředitelství v roce 2018 přezkoumával Evropský soud pro lidská práva (ESLP). Bylo shledáno, že Rumunsko porušuje právo na spravedlivý proces a svobodu projevu, jak je zakotveno v čl. 6 odst. 1 a článku 10 Evropské úmluvy o lidských právech. ESLP rozhodl, že bývalá vrchní státní zástupkyně neměla možnost účinně napadnout důvody svého odvolání z funkce. ESLP rovněž upozornil na rostoucí význam zapojení orgánu nezávislého na moci výkonné a zákonodárné, pokud jde o rozhodnutí dotýkající se jmenování a odvolávání státních zástupců. Zmínil i riziko, že odvolání by mohlo mít odrazující účinek na ochotu soudců a státních zástupců účastnit se veřejné diskuse o soudnictví. Rumunská vláda nedávno předložila akční plán pro výkon rozsudku a v návrhu změn justičních zákonů bylo do postupu odvolávání vysoce postavených státních zástupců doplněno přezkumné řízení před správním soudem. Obecně lze říci, že doporučení mechanismu týkající se jmenování vrchního státního zástupce Národního protikorupčního ředitelství bylo zohledněno. Probíhající legislativní proces, jehož cílem je změnit justiční zákony, zahrnuje ustanovení pro řešení zbývajících doporučení ohledně jmenování státních zástupců a plnění doporučení lze posoudit, jakmile bude tento proces dokončen.

Kodexy chování Doporučení z roku 2017: Zajistit, aby kodex chování poslanců, který je nyní vypracováván parlamentem, obsahoval jednoznačná ustanovení o vzájemném respektu mezi orgány, a zajistit, aby poslanci a parlamentní procedura ctili nezávislost soudnictví. Podobný kodex chování by mohl být přijat pro ministry. Kodex chování poslanců je v platnosti od konce roku 2017 . Ve zprávách z let 2018 a 2019 bylo zjištěno, že kodex dosud neplnil svůj účel, jelikož v něm chyběla jasná ustanovení o respektování nezávislosti soudnictví . Od poslední zprávy nebyl zaznamenán žádný další vývoj v uplatňování kodexu. Nadále jsou hlášeny případy ignorování nezávislosti soudnictví v parlamentním procesu a kritiky soudního systému a jednotlivých soudců a státních zástupců ze strany některých členů parlamentu v médiích , ačkoli počet a prudkost těchto útoků se ve srovnání s obdobím 2017–2019 výrazně snížily. Komise rovněž navrhla, že by bylo přínosné, aby kodex chování pro ministry sloužil témuž účelu, a v dubnu 2019 vláda kodex chování pro ministry změnila tak, aby obsahoval výslovnou zmínku o potřebě respektovat soudní nezávislost. Od poslední zprávy mechanismu se objevilo několik případů, kdy Vrchní rada soudců a státních zástupců (SCM) zjistila, že kritika ze strany člena vlády mohla narušit nezávislost soudnictví, avšak těchto případů bylo výrazně méně než v předchozích letech . Nebyly obdrženy žádné informace o tom, zda v těchto případech proběhla diskuse o dodržování vládního kodexu chování. Z vývoje v předchozím volebním období, pokud jde o respektování nezávislosti soudnictví ze strany parlamentu, vyplývá, že toto doporučení nelze považovat za splněné. Nový parlament, který je ve funkci od začátku roku 2021, a nadcházející debaty o otázkách spravedlnosti poskytují parlamentu novou příležitost k vhodnému uplatňování kodexu chování, aby bylo možné splnit cíl doporučení, kterým je respektování nezávislosti soudnictví. Občanský soudní řád Doporučení z roku 2017: Ministr spravedlnosti, Vrchní rada soudců a státních zástupců a Nejvyšší kasační a trestní soud by měli dokončit akční plán, aby se zajistilo, že nová lhůta pro provedení zbývajících ustanovení občanského soudního řádu může být dodržena. Toto doporučení se týkalo dokončení reformy občanského soudního řádu, kterým byla zejména zřízena fáze poradních komor v občanském procesním právu a postupy pro opravné prostředky v určitých věcech. V roce 2018 byla tato reforma zrušena . Zpráva mechanismu z roku 2019 dospěla k závěru, že by to mělo představovat příležitost pro období stability v této části soudního systému. Toto doporučení lze považovat za splněné. Posouzení účinnosti a kvality soudních řízení se posuzuje v kontextu zprávy o právním státu. Trestní zákoník a trestní řád •Doporučení z roku 2018: Zmrazit vstup změn trestního zákoníku a trestního řádu v platnost. •Doporučení z roku 2018: Opětovně zahájit revizi trestního zákoníku a trestního řádu, která by plně zohledňovala potřebu slučitelnosti s právem EU a mezinárodními protikorupčními nástroji, jakož i doporučení v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování a stanovisko Benátské komise. •Doporučení z roku 2017: Současná fáze reformy rumunského trestního zákoníku a trestního řádu by měla být ukončena, přičemž parlament by měl pokročit ve svých plánech přijmout změny předložené vládou v roce 2016 po konzultaci se soudními orgány. V dubnu 2019 přijal parlament v rámci zrychleného postupu změny trestního zákoníku a trestního řádu a zvláštního zákona o korupci, což vzbudilo velké obavy ohledně dopadu na vyšetřování a postihování trestných činů obecně, a trestných činů souvisejících s korupcí konkrétně. Tyto změny byly předmětem rozsáhlé kritiky a v červenci 2019 byly prohlášeny za protiústavní v plném rozsahu . Toto rozhodnutí znamenalo, že zákony nevstoupily v platnost, ale skutečnost, že existovala politická vůle takové změny provést, vzbuzuje u Komise a mnoha dalších pozorovatelů obavy , a to tím spíše, že tato politická vůle nebyla ihned po rozhodnutí soudu výslovně odvolána a návrhy zákonů zůstaly během předchozího volebního období v parlamentu neprojednány. V březnu 2021 obě komory nově zvoleného parlamentu změny z roku 2018 a 2019 s konečnou platností zamítly. Dříve, v květnu 2020, parlament rovněž zamítl sedm problematických návrhů změn trestního zákoníku a trestního řádu, které předložili členové parlamentu. Změny trestního zákoníku i trestního řádu jsou i nadále nezbytné. V prvé řadě jsou nutné k přijetí opatření v návaznosti na řadu dalekosáhlých rozhodnutí Ústavního soudu vydaných od roku 2014, kterými byla anulována ustanovení trestního zákoníku i trestního řádu a která měla zvláštní dopad na boj proti korupci a organizované trestné činnosti. Vzhledem k tomu, že neexistují spolehlivá legislativní a politická řešení, právní nejistota brzdí některé jednotlivé případy a v důsledku toho ovlivňuje boj proti korupci. Od roku 2019 existuje interinstitucionální pracovní skupina, která zkoumá legislativní iniciativy za účelem změny trestního zákoníku a trestního řádu a navrhuje společná řešení a postoje soudních orgánů . Zasedání pracovní skupiny byla v roce 2020 přerušena kvůli pandemii COVID-19, ale nyní byla obnovena. Ministr spravedlnosti určil práci na trestním zákoníku a trestním řádu jako prioritu a práce zmíněné pracovní skupiny bude základem pro jejich revizi. Vláda má v úmyslu předložit parlamentu nová konsolidovaná znění, jakmile budou přijaty změny justičních zákonů. Tyto různé kroky fakticky znamenají, že změny identifikované v doporučeních jako krok zpět, byly odvolány. Tím se otevírá cesta k revizi trestního zákoníku a trestního řádu v návaznosti na rozhodnutí Ústavního soudu, která by plně zohledňovala potřebu slučitelnosti s právem EU a mezinárodními protikorupčními nástroji, jakož i doporučení v rámci mechanismu a stanovisko Benátské komise zmíněné v doporučeních. Rumunské orgány nyní podnikají přípravné kroky. Legislativní proces v oblasti mechanismu pro spolupráci a ověřování Doporučení mechanismu z roku 2017: Za účelem dalšího zlepšení transparentnosti a předvídatelnosti legislativního procesu a posílení vnitřních záruk v zájmu nezvratnosti by vláda a parlament měly zajistit plnou transparentnost a řádně zohlednit konzultace s příslušnými orgány a zúčastněnými stranami při rozhodování a legislativní činnosti v souvislosti s trestním zákoníkem a trestním řádem, zákony o korupci, zákony o bezúhonnosti (případy neslučitelnosti funkcí, střetu zájmů, majetku bez prokázaného původu), justičními zákony (týkajícími se organizace systému soudnictví) a občanským zákoníkem a trestním řádem, přičemž by se měly inspirovat transparentností při přijímání rozhodnutí zavedenou vládou v roce 2016. V tomto doporučení bylo uznáno, že nejlepším způsobem, jak zajistit udržitelnost a účinnost reforem, je otevřený a robustní legislativní proces. V referendu v květnu 2019 většina občanů hlasovala na podporu zákazu používání mimořádných nařízení vlády v oblasti justice. To dokládá znepokojení nad nadměrným využíváním těchto nařízení a od listopadu 2019 se vyskytlo jen několik případů .

Pokud jde o postupy v parlamentu, počet nouzových řízení týkajících se justičních zákonů, trestního zákoníku a trestního řádu, právního rámce pro prověřování bezúhonnosti a boje proti korupci se od zprávy mechanismu z roku 2019 výrazně snížil. V únoru 2021 zamítl parlament návrh na přezkoumání předlohy zákona o zrušení SIIJ prostřednictvím nouzového parlamentního postupu. Bylo rovněž zaznamenáno méně případů, kdy byly ve výborech nebo v jedné z komor předloženy kontroverzní legislativní návrhy v oblasti působnosti mechanismu, a ještě méně těchto případů bylo přijato. Výjimkou byl zákon o zrušení zvláštních důchodů, včetně zvláštního důchodu soudců a státních zástupců, který Vrchní rada soudců a státních zástupců považovala za zákon zacílený na soudní orgány. Nakonec byl tento zákon prohlášen za protiústavní . Nicméně vzhledem k parlamentnímu postupu, kdy pozměňovací návrhy zůstávají na pořadu jednání, dokud nejsou výslovně odstraněny, zůstává v parlamentu již dlouho několik pozměňovacích návrhů, včetně několika, které by mohly vážně narušit právní rámec pro předcházení případům neslučitelnosti funkcí a střetu zájmů a jejich postihování. V této souvislosti představovalo hlasování parlamentu o zamítnutí problematických změn trestního zákoníku a trestního řádu významný pokrok. V březnu 2021 parlament dále zamítl řadu dosud nepřijatých změn vyvolávajících obavy ohledně právního rámce pro prověřování bezúhonnosti (viz níže). Legislativní proces pro jednotlivé návrhy reforem týkajících se SIIJ, justičních zákonů a později trestního zákoníku a trestního řádu je příležitostí ukázat, že se postupuje podle tohoto doporučení. Provádění soudních rozhodnutí veřejnou správou Doporučení mechanismu z roku 2017: Vláda by měla zavést odpovídající akční plán pro řešení otázek provádění soudních rozhodnutí a uplatňování judikatury soudů veřejnou správou, včetně mechanismu pro poskytování přesných statistik za účelem budoucího monitorování. Vláda by měla rovněž vytvořit systém interního monitorování, do něhož budou zapojeny Vrchní rada soudců a státních zástupců a Účetní dvůr, s cílem zajistit řádné provádění akčního plánu. Dodržování a provádění soudních rozhodnutí je nezbytnou podmínkou účinnosti soudního systému . V roce 2005 bylo Rumunsko sankcionováno Evropským soudem pro lidská práva z toho důvodu, že stát nebo právní subjekty spadající pod odpovědnost státu nedodržely konečná rozhodnutí vnitrostátních soudů nebo je dodržely se značným zpožděním . Tento problém i nadále přetrvává: v roce 2016 navrhlo Rumunsko Výboru ministrů Rady Evropy akční plán pro řešení strukturálních problémů spojených s absencí výkonu nebo opožděným výkonem soudních rozhodnutí vůči státu . Tento akční plán a další opatření vyžadovaná Výborem ministrů Rady Evropy mají bezprostřední význam pro zohlednění tohoto doporučení . Zpráva mechanismu z roku 2019 zaznamenala určitý pokrok a uvedla, že v dubnu 2019 vláda schválila seznam opatření a pověřila odpovědnou meziresortní pracovní skupinu vypracováním právních návrhů na provedení akčního plánu. Tato opatření zahrnovala změny právního rámce s cílem zajistit včasné provedení a mechanismus za účelem dohledu a prevence pozdního vykonávání rozsudků, v nichž je stát dlužníkem . Žádné z těchto opatření však nebylo přijato ani provedeno . Odpovědnost byla v rámci vlády přesunuta a úkolem specializované pracovní skupiny bylo navrhnout nová právní řešení. Jak rovněž zdůraznil Výbor ministrů Rady Evropy v březnu 2021, pevný politický závazek zajistit komplexní a udržitelná řešení je naprosto nezbytný . Od poslední zprávy nebyly učiněny žádné nové významné kroky k provedení tohoto doporučení. Strategická soudní správa a akční plán pro soudnictví Doporučení mechanismu z roku 2017: Strategická soudní správa, tj. ministr spravedlnosti, Vrchní rada soudců a státních zástupců, Nejvyšší kasační a trestní soud a nejvyšší státní zástupce by měli zajistit provedení akčního plánu tak, jak byl přijat, a zavést pravidelné společné veřejné podávání zpráv o jeho provádění, včetně řešení otázek nedostatku soudních úředníků, nadměrné pracovní zátěže a prodlení při odůvodnění rozhodnutí. Strategická soudní správa, která slučuje hlavní orgány odpovědné za fungování soudního systému , byla zřízena v roce 2017 s cílem vyřešit důležité strategické otázky týkající se soudního systému. Má rovněž zajistit provedení akčního plánu Strategie rozvoje soudnictví na období 2015–2020 , který se měl stát hlavním motorem reformy soudnictví a přenesl do interních procesů reformní dynamiku z mechanismu pro spolupráci a ověřování. Zpráva mechanismu z listopadu 2019 zjistila, že strategická soudní správa nefunguje tak, jak bylo zamýšleno, a že akční plán zůstal z velké části neproveden . Od roku 2019 se situace systému soudnictví v oblasti lidských zdrojů a organizace nadále zhoršuje, a to v důsledku změn justičních zákonů a politik přijatých v období 2017–2019. Přetrvávají hlavní strukturální problémy uvedené ve zprávě za rok 2017: nedostatek soudních úředníků, nadměrná pracovní zátěž u některých soudů a prodlení při odůvodnění soudních rozhodnutí. Ačkoli se koncem roku 2019 uskutečnilo několik zasedání strategické soudní správy a bylo možné obnovit profesionální institucionální spolupráci, nebylo dosaženo žádných hmatatelných výsledků. Ministr spravedlnosti nyní znovu začal svolávat zasedání a proběhla první jednání o fungování strategické soudní správy a o strategii lidských zdrojů na období 2021–2022. Nyní se připravuje závěrečná zpráva o provádění akčního plánu, která by mohla pomoci určit další kroky a opatření z předchozího plánu, která zůstávají relevantní. Nová vize a strategie pro účinný a udržitelný rozvoj soudního systému v nadcházejících letech bude důležitým doplňkem revidovaného právního rámce prostřednictvím justičních zákonů. Ukázaly by také, že strategická soudní správa se stává aktivním fórem schopným řešit hlavní strategické otázky soudního systému a budovat konsensus a důvěru mezi klíčovými soudními a vládními institucemi. To by bylo důležitým krokem k prokázání existence udržitelných struktur, které by pokračovaly v reformách po ukončení mechanismu pro spolupráci a ověřování. Transparentnost a odpovědnost Vrchní rady soudců a státních zástupců Doporučení mechanismu z roku 2017: Nová Vrchní rada soudců a státních zástupců by měla připravit společný program pro své funkční období, včetně opatření na podporu transparentnosti a odpovědnosti. Měl by obsahovat strategii informovanosti s pravidelnými otevřenými setkáními se shromážděním soudců a státních zástupců na všech úrovních, jakož i s občanskou společností a profesními organizacemi, a zavést podávání ročních zpráv, které budou projednávány na valných shromážděních soudců a státních zástupců. Zprávy mechanismu soustavně zdůrazňovaly, že je důležité, aby Vrchní rada soudců a státních zástupců (SCM) přispívala k impulsu reforem, vyjadřovala jasné kolektivní postoje a zajišťovala důvěru prostřednictvím transparentnosti a odpovědnosti. Zprávy mechanismu z let 2018 a 2019 vzbudily v této záležitosti obavy a konstatovaly, že postoje, které SCM zaujala k otázkám, jako je Úsek pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ), klíčová jmenování a obrana nezávislosti soudnictví, vyvolaly obavy ohledně její institucionální nezávislosti a autority. Činnost SCM byla od listopadu 2019 i nadále poznamenána spory. Jedna z důležitých obav se týká schopnosti SCM dosáhnout konsensu v soudním systému, a hrát tak konstruktivní úlohu v klíčových rozhodnutích týkajících se organizace a fungování soudnictví. Tuto obavu lze doložit rozhodnutím nepodílet se konstruktivně na návrzích justičních zákonů, které ministerstvo spravedlnosti zveřejnilo za účelem šestiměsíční veřejné konzultace v září 2020 : SCM nepředložila před ukončením veřejné konzultace žádné konsolidované stanovisko . Dalším příkladem, kdy SCM nebyla schopna formulovat jasný postoj a přispět k veřejné diskusi, je její reakce na návrh zákona o zrušení SIIJ. Ačkoli byl tento návrh zákona od ministra spravedlnosti v souladu s doporučeními mechanismu, Benátské komise a skupiny GRECO, zaujala SCM k návrhu negativní stanovisko a vyzvala k zavedení nových záruk, ale navzdory dlouhodobé diskusi o této otázce nedefinovala, jaké by tyto záruky měly být. To znamená, že změny návrhu předložené poslaneckou sněmovnou, které reagovaly na SCM doplněním záruk týkajících se obžaloby soudců nebo státních zástupců obviněných z korupce, nemohly čerpat z předchozí veřejné diskuse. Když byly navrhované záruky zveřejněny, vyvolaly kritické reakce ze strany SCM, občanské společnosti a většiny soudců a státních zástupců (viz také výše).

Zdrojem znepokojení bylo rovněž informování veřejnosti ze strany SCM, zejména pokud jde o nezávislost soudnictví. Ve zprávě z ledna 2017 bylo uvedeno, že proaktivní přístup SCM k nezávislosti soudnictví je důležitým prvkem ke splnění referenčního cíle 1. Zprávy mechanismu konstatovaly, že SCM nebyla schopna k této záležitosti zaujmout rozhodný postoj. Od poslední zprávy zůstává činnost SCM při obhajobě nezávislosti soudnictví omezená . Po přelomovém rozsudku Evropského soudu pro lidská práva z května 2020 nevznesla žádné připomínky s odvoláním na nezávislost soudnictví. Rovněž došlo k nejasnostem, pokud jde o úlohy pléna SCM, které je podle ústavy odpovědné za obranu nezávislosti soudního systému a za stanoviska k legislativním návrhům, a jednotlivých sekcí. V mnoha případech převzaly sekce úlohu obrany nezávislosti soudního systému místo pléna . Vyskytly se však také případy, kdy SCM byla schopna překonat své rozpory a dosáhnout výsledků, například v roce 2020, kdy parlament zrušil zvláštní důchody soudců a státních zástupců , nebo v roce 2021 ohledně platů a důchodů. V únoru 2021 SCM také pozitivně přispěla k návrhu zákona o uspořádání výběrového řízení pro přijetí do úřadu v roce 2021. Pokračovala rovněž ve spolupráci s vládou s cílem získat zdroje pro soudy a státní zastupitelství . SCM rovněž změnila svou praxi, aby se zlepšil přístup k veřejným informacím, a zveřejnila návrhy rozhodnutí, o nichž se má hlasovat v jejím plénu nebo v sekcích. Bylo dosaženo pokroku u významných projektů financovaných z fondů EU, včetně Jednotné komunikační strategie . Přetrvávají obavy ohledně kapacity a odpovědnosti SCM, které byly zmíněny ve zprávách mechanismu v letech 2018 a 2019. Konsenzuálnější tón vedení SCM v letošním roce přispěje k obnovení důvěry a jednoty v soudním systému a umožní SCM plnit úlohu stanovenou v doporučení a v referenčním cíli 1. Soudní inspekce Doporučení mechanismu z roku 2018: Vrchní rada soudců a státních zástupců by měla bezodkladně jmenovat dočasný tým pro řízení soudní inspekce a do tří měsíců jmenovat na základě výběrového řízení její nový řídící tým. Roky 2018 a 2019 byly poznamenány sporem ohledně přístupu SCM k postavení vrchního inspektora, neboť SCM fakticky prodloužila funkční období úřadu, a to navzdory neshodám ohledně dočasného prozatímního prodloužení na základě mimořádného nařízení vlády. Soudnímu dvoru EU byla předložena žádost o rozhodnutí o předběžné otázce, pokud jde o slučitelnost pravomoci vlády provádět prozatímní jmenování do řídících funkcí v rámci soudní inspekce pověřené vedením disciplinárních řízení proti soudcům a státním zástupcům s článkem 2 a čl. 19 odst. 1 SEU. Ve svém rozsudku ze dne 18. května 2021 Soudní dvůr EU rozhodl, že vnitrostátní právní úprava nesmí vyvolávat pochybnosti v tom smyslu, že pravomoci soudního orgánu pověřeného vedením disciplinárních řízení a zahajováním disciplinárních řízení proti soudcům a státním zástupcům by mohly být použity jako nástroj k vyvíjení tlaku na činnost těchto soudců a státních zástupců nebo k politické kontrole nad touto činností. Soudní dvůr rozhodl, že vnitrostátní právní úprava by mohla takové pochybnosti vyvolat, pokud, byť jen dočasně, umožňuje vládě dotčeného členského státu jmenovat osoby do řídících funkcí orgánu pověřeného vedením disciplinárních vyšetřování a zahajováním disciplinárních řízení proti soudcům a státním zástupcům, jestliže nerespektuje řádný postup jmenování stanovený vnitrostátním právem. Rozsudek tak znovu uvádí účel doporučení z roku 2018. Orgány vykonávající dohled nad soudní inspekcí, zejména SCM, budou muset rozsudek důkladně zvážit rovněž s ohledem na obavy, které opakovaně vyvstaly v souvislosti s činností soudní inspekce. Soudní orgány, včetně samotné SCM, v posledních letech zdůraznily obavy ohledně nedostatečné odpovědnosti soudní inspekce a poukázaly na vysoký podíl případů, které inspekce nakonec u soudu zamítla, na koncentraci veškerého rozhodování u vrchního inspektora a na omezení pravomocí SCM v oblasti dohledu . Obecněji tento vývoj vyvolal otázky, zda ustanovení justičních zákonů týkající se jmenování vedení soudní inspekce a její odpovědnosti poskytují dostatečné záruky a dosahují správné rovnováhy mezi soudci, státními zástupci a SCM . Nové návrhy justičních zákonů z března 2021, k nimž si ministr spravedlnosti vyžádal stanovisko SCM, mění ustanovení o jmenování vrchního inspektora a zástupce vrchního inspektora, jakož i kontrolní mechanismy týkající se činnosti soudní inspekce, udělují SCM silnější pravomoci v oblasti dohledu a zapojují Národní ústav soudců a státních zástupců do výběrových řízení pro vstup do soudní inspekce. Ve sledovaném období oznámily soudní orgány celkové omezení činnosti soudní inspekce, konkrétně menší počet disciplinárních řízení z moci úřední vyvolávajících obavy ohledně objektivity. Přetrvávají však případy, kdy disciplinární vyšetřování a přísné sankce vůči soudcům a státním zástupcům, kteří kritizují účinnost a nezávislost soudnictví, vzbudily obavy . Průtahy ze strany soudní inspekce při posuzování stížností se rovněž považují za způsob, jak vyvíjet tlak na soudce nebo státního zástupce po dobu probíhajícího vyšetřování. Ačkoli se toto doporučení zaměřuje na konkrétní okolnosti v době vypracování zprávy za rok 2018, odkazuje na podstatné obavy týkající se soudní inspekce. Mezi ně patří průběh disciplinárních řízení vůči soudcům a státním zástupcům, kteří se veřejně vyslovili proti směřování reformy soudnictví, úniky dokumentů, které byly následně využity politiky k útokům na soudní orgány, a prodloužení funkčního období řídícího týmu. Tyto strukturální problémy je třeba vyřešit, a to i s ohledem na nedávný rozsudek Soudního dvora EU. Pokrok v oblasti referenčního cíle 1 byl nyní obnoven. Jak je uvedeno v podrobném posouzení pokroku u každého z doporučení, pro měření pokroku v oblasti referenčního cíle 1 bude mít zásadní význam dokončení změn justičních zákonů, trestního zákoníku a trestního řádu v souladu s doporučeními. Tyto zákony jsou základem pro nalezení udržitelných řešení pro soudnictví a rozhodující pokrok bude mít dopad na posouzení mnoha doporučení. 2.2 Referenční cíl 2: Rámec pro prověřování bezúhonnosti a Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti (dále jen „ANI“) nadále vyšetřuje případy neslučitelnosti funkcí, střetu zájmů a majetku bez prokázaného původu . Činnost ANI by měla být usnadněna elektronickým předkládáním majetkových přiznání a informací o finančních zájmech, které začalo fungovat v květnu 2021 v návaznosti na změnu zákona o bezúhonnosti při výkonu veřejných funkcí a důstojnosti z července 2020 . ANI uvádí, že jeho rozpočet na rok 2020 postačoval k plnění jeho úkolů, neboť původně snížený rozpočet byl později v průběhu roku doplněn . ANI se potýká s určitou nejistotou ohledně svých vedoucích pozic. Funkce předsedy je od prosince 2019 neobsazena a mandát místopředsedy skončí v roce 2021 . Výběrová řízení byla nakonec zahájena v dubnu 2021. ANI hrál aktivní úlohu během místních a celostátních voleb v roce 2020 tím, že informoval o pravidlech pro bezúhonnost kandidátů a s příslušnými orgány sdílel informace o kandidátech, kteří mají zákaz zastávat veřejnou funkci. To je považováno za jeden z důvodů relativně malého počtu sporů během voleb, pokud jde o dodržování pravidel bezúhonnosti. Zpráva mechanismu z roku 2019 dospěla k závěru, že existuje riziko zhoršení referenčního cíle 2. Řada změn, kterými byly upraveny zákony o bezúhonnosti, zejména v letech 2017–2019, měla za následek oslabení schopnosti úřadu ANI vykonávat svou práci. Dva návrhy, které vstoupily v platnost v roce 2019, dále zvýšily právní nejistotu, pokud jde o použitelný režim bezúhonnosti. Tím hrozilo riziko odklonu od referenčního cíle 2, kdyby již nebylo možné ukládat „odrazující sankce“ navzdory pravomocnému soudnímu rozhodnutí . Zpráva dospěla k závěru, že legislativní vývoj v oblasti zákonů o bezúhonnosti by měl být vyjasněn, aby se takovému riziku předešlo. V letech 2020 a 2021 Vrchní kasační a trestní soud objasnil výklad práva. Soud rozhodl, že sankce se uplatní, i když se neslučitelnost funkcí týká předchozího mandátu, a že promlčecí lhůta v délce tří let by měla odkazovat na to, že úřad ANI musí dokončit vyšetřování do tří let od skutečností, které určují existenci střetu zájmů nebo neslučitelnosti funkcí (namísto sankcí, které se po třech letech neuplatní) . Úřad ANI uvítal tato rozhodnutí, která obnovují jasnost a jistotu, pokud jde o možnost ukládat sankce po konečném soudním rozhodnutí. Úřad ANI a zúčastněné strany zdůraznily, že je třeba dále zlepšovat stabilitu a jasnost právního rámce pro prověřování bezúhonnosti. Předchozí volební období se vyznačovalo řadou změn, které zůstaly předmětem jednání v parlamentu navzdory negativnímu stanovisku úřadu ANI. Tato nejistota byla částečně rozptýlena v rámci nového parlamentu, přičemž pět projednávaných změn, které vzbuzovaly obavy, bylo komorami parlamentu s konečnou platností zamítnuto. Odstranění všech projednávaných změn s negativním stanoviskem úřadu ANI by otevřelo cestu pro spořádanější změny a konsolidaci právního rámce pro prověřování bezúhonnosti. Konsolidace právních předpisů týkajících se prověřování bezúhonnosti, neslučitelnosti funkcí a střetů zájmů by umožnila zohlednit judikaturu a politiky v oblasti předcházení korupci a poskytla by stabilní základ pro budoucnost. Skupina GRECO by mohla při přípravě tohoto zákona poskytnout užitečné rady v této otázce. Systém PREVENT

Doporučení mechanismu z roku 2017: Zajistit zprovoznění systému PREVENT. Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti a Národní agentura pro zadávání veřejných zakázek by měly zavést podávání zpráv o kontrolách ex ante týkajících se postupů zadávání veřejných zakázek a jejich následných opatření, včetně kontrol ex post, jakož i o zjištěných případech střetů zájmů nebo korupce, a organizovat veřejné rozpravy, kde by vláda, místní orgány, soudy a občanská společnost byly vyzvány k reakci. Systém PREVENT je plně funkční a zpráva Národního úřadu pro otázky prověřování bezúhonnosti (ANI) uvádí pozitivní výsledky . Úřad ANI zejména upozorňuje na to, že od spuštění systému PREVENT se nadále snižuje počet případů střetu zájmů, neboť se zvyšuje informovanost v rámci veřejných orgánů. Zpráva z listopadu 2018 považovala toto doporučení za splněné a jeho další účinné provádění dokládá udržitelnost tohoto systému. Návazná opatření k soudním rozhodnutím týkajícím se členů parlamentu Doporučení mechanismu z roku 2017: Parlament by měl být v rozhodování transparentní, pokud jde o následná opatření týkající se konečných a pravomocných rozhodnutí vůči svým členům o neslučitelnosti funkcí, střetu zájmů a majetku neprokázaného původu. Poslední dvě zprávy mechanismu poukázaly na zpoždění a zjevné nesrovnalosti při uplatňování sankcí vůči členům parlamentu, u nichž bylo konečným soudním rozhodnutím vydaným na základě zprávy úřadu ANI zjištěno, že zastávají neslučitelné funkce nebo jsou ve střetu zájmů. Zprávy zdůraznily možný rozdílný výklad pravidel (zejména v případě, že k incidentu ohledně bezúhonnosti došlo v předchozím mandátu nebo funkci) a navrhly, že je třeba vyjasnit způsob, který splňuje referenční cíl mechanismu pro spolupráci a ověřování, tj. zajistit „závazná rozhodnutí, na jejichž základě lze přijmout odrazující sankce“. Spory mezi úřadem ANI a parlamentem v předchozím volebním období parlament nevyřešil a sankce nebyly nikdy uplatněny. Přístup stávajícího parlamentu je značně odlišný. V rámci procesu validace po volbách požádal kontrolní výbor rumunského senátu úřad ANI, aby mu sdělil konečná a neodvolatelná rozhodnutí vydaná soudy ohledně případů neslučitelnosti funkcí nebo střetu zájmů zvolených senátorů. Úřad ANI zjistil, že na žádného ze zvolených senátorů se nevztahoval zákaz vykonávat funkci. Poslanecká sněmovna požádala ANI o stanovisko k informacím, které zpřístupnila řada poslanců, pokud jde o jejich případnou neslučitelnost . Zkušenosti z předchozího volebního období vyvolávají pochyby o splnění tohoto doporučení. Nová proaktivní spolupráce v rámci nového parlamentu by mohla znamenat obrat v provádění zákonů o bezúhonnosti a konečných soudních rozhodnutí týkajících se členů parlamentu. Ke splnění tohoto doporučení by došlo i v případě, že by bylo poukázáno na nové případy neslučitelnosti funkcí nebo střetu zájmů týkající se stávajících poslanců. Riziko odklonu od referenčního cíle 2 zjištěné v roce 2019 v souvislosti se změnami právního rámce pro prověřování bezúhonnosti se zmírnilo. Existují povzbudivé známky toho, že by nový zákonodárný sbor mohl vytyčit jasnou cestu směrem k udržitelnosti úřadu ANI a k legislativnímu rámci pro prověřování bezúhonnosti a splnění zbývajícího doporučení. 2.3 Referenční cíl 3: Boj proti korupci na vysoké úrovni Národní protikorupční ředitelství a boj proti korupci na vysoké úrovni Ve zprávě z listopadu 2019 Komise vyjádřila velké znepokojení a znovu zopakovala svůj závěr z listopadu 2018, že Rumunsko znovu otevřelo základ pro pozitivní hodnocení, jehož bylo dosaženo v lednu 2017, pokud jde o referenční cíl 3. Ve zprávě z roku 2019 bylo uznáno, že jak Národní protikorupční ředitelství, tak Nejvyšší kasační a trestní soud pokračovaly ve vyšetřování a postihování korupce na vysoké úrovni a prokázaly profesionalitu i za velmi obtížných okolností, čímž se podařilo udržet si dobré výsledky. Zpráva rovněž dospěla k závěru, že útoky na jejich činnost, následné změny platného právního rámce a případné zpochybnění jejich autority u pravomocných rozsudků vyvolaly otázky o udržitelnosti pokroku, jehož Rumunsko dosáhlo v boji proti korupci na vysoké úrovni. Situace se od zprávy z roku 2019 zlepšila. Jmenování nového vrchního státního zástupce Národního protikorupčního ředitelství a dalších osob do vedoucích funkcí v roce 2020 přineslo nový impuls a institucionální stabilitu. To se promítlo do většího zaměření na zajištění kvality vyšetřování a soudních spisů. V roce 2020 se Národnímu protikorupčnímu ředitelství podařilo dosáhnout lepších výsledků než v roce 2019 – zvýšil se počet obžalob a snížil se počet nevyřízených případů . Došlo rovněž k pokroku na úrovni soudů, jelikož se zvýšil počet soudních rozhodnutí. V roce 2020 se zvýšil počet stížností občanů a stížností z moci úřední na údajné trestné činy korupce, což je změna oproti klesajícímu trendu od roku 2015. Národní protikorupční ředitelství to vnímá jako známku obnovené důvěry veřejnosti, která byla vážně podlomena útoky na toto ředitelství v letech 2017–2019. Komunikační politika ředitelství se v roce 2020 rovněž změnila, takže jména podezřelých osob již nejsou při zahájení vyšetřování zmiňována v tiskových zprávách, což omezuje veřejnou expozici podezřelých. Přetrvávají však významné problémy, pokud jde o udržitelnost ředitelství a nezvratnost boje proti korupci. Změny justičních zákonů z let 2018–2019 představovaly hlavní překážku pro řádné fungování ředitelství a budou mu bránit po celou dobu jejich platnosti. Obecné problémy, s nimiž se soudní systém potýká (viz výše), byly pro ředitelství obzvláště obtížné . Ředitelství se potýká s nedostatkem lidských zdrojů , což zvýšilo tlak na státní zástupce v době, kdy ředitelství čelilo mimořádné výzvě, kterou představuje rozvoj vlastní technické kapacity pro provádění soudních příkazů za použití zvláštních vyšetřovacích postupů . Účinné řešení některých případů korupce na vysoké úrovni navíc i nadále negativně ovlivňuje Úsek pro vyšetřování trestných činů v soudnictví (SIIJ), který nadále zasahuje do projednávaných případů korupce na vysoké úrovni vyšetřovaných ředitelstvím a způsobuje zpoždění, která mohou tyto případy negativně ovlivnit. Skutečnost, že SIIJ vyřizuje stížnosti na státní zástupce od osob odsouzených za korupci, byla rovněž považována za vyvíjení tlaku na státní zástupce ředitelství. Dalším důležitým problémem v boji proti korupci je absence politických a legislativních řešení rychlého sledu významných rozhodnutí Ústavního soudu, kterými se od roku 2014 ruší nebo vykládají ustanovení trestního zákoníku a trestního řádu. Tato situace vedla k nárůstu překážek a právní nejistotě, pokud jde o vyšetřování, stíhání a postihování případů korupce na vysoké úrovni. Důsledkem bylo selhání soudních řízení, právní nejistota ohledně přípustnosti důkazů, jakož i opětovné zahajování vyšetřování nebo soudních řízení . Dopad rozhodnutí Ústavního soudu ohledně složení tříčlenných senátů pro případy korupce na vysoké úrovni a pětičlenných konečných odvolacích senátů u Nejvyššího kasačního a trestního soudu na probíhající případy korupce na vysoké úrovni se dosud neprojevil . Ve svém nedávném rozsudku Soudní dvůr EU rozhodl, že zásada přednosti práva EU vylučuje vnitrostátní právní úpravu ústavní povahy, která zbavuje soud nižšího stupně práva nepoužít ze své vlastní pravomoci vnitrostátní ustanovení spadající do působnosti rámce mechanismu, které je v rozporu s právem EU. Pokud se prokáže, že došlo k porušení Smlouvy o EU nebo rozhodnutí mechanismu, zásada přednosti práva EU vyžaduje, aby předkládající soud upustil od použití dotčených ustanovení bez ohledu na to, zda mají legislativní, nebo ústavní původ. Ačkoli vedoucí pracovníci na ředitelství a spolupracující vláda situaci zlepšili, přetrvávají některé významné problémy, pokud jde o udržitelnost řádného fungování ředitelství a nezvratnost boje proti korupci. Záměr vlády změnit justiční zákony, trestní zákoník a trestní řád bude důležitým krokem k tomu, aby se boj proti korupci na vysoké úrovni dále konsolidoval. Zbavení členů parlamentu imunity Doporučení mechanismu z roku 2017: Přijmout objektivní kritéria pro rozhodování o zbavení členů parlamentu imunity a odůvodnění těchto rozhodnutí s cílem zajistit, aby imunita nebyla využívána k bránění vyšetřování a stíhání trestných činů korupce. Vláda by rovněž mohla zvážit změnu právních předpisů za účelem omezení imunity ministrů na dobu jejich funkčního období. Při těchto krocích by mohla být nápomocna Benátská komise a skupina GRECO. Parlament by měl vytvořit systém za účelem pravidelného podávání zpráv o rozhodnutích přijatých jeho komorami, která se týkají žádostí o zbavení imunity, a organizovat veřejné rozpravy s cílem umožnit Vrchní radě soudců a státních zástupců a občanské společnosti reagovat. Toto doporučení souvisí s odpovědností parlamentu za jeho rozhodnutí o žádostech státního zastupitelství o schválení preventivních opatření (např. prohlídky či zadržení) a žádostech o povolení vyšetřování člena parlamentu v případě, že zastával či zastává ministerskou funkci. Skutečnost, že rozhodnutí přijatá parlamentem nebyla dostatečně odůvodněna a že se parlament vícekrát postavil proti dalšímu pokračování vyšetřování, vedla k obavám o objektivitu těchto rozhodnutí. Zpráva mechanismu z roku 2019 uvítala, že poslanecká sněmovna v červnu 2019 změnila svůj jednací řád a konkrétně odkázala na kritéria stanovená ve zprávě Benátské komise o účelu a zbavení poslanecké imunity . Zpráva rovněž vyzvala senát, aby přijal obdobná pravidla, ale v tomto ohledu nedošlo k žádnému vývoji.