Současný rámec eIDAS se dále nevztahuje na poskytování elektronických atributů, jako jsou lékařská osvědčení nebo odborné kvalifikace, což ztěžuje celoevropské právní uznávání těchto pověření v elektronické podobě. Nařízení eIDAS navíc neumožňuje uživatelům omezit sdílení údajů o totožnosti na to, co je nezbytně nutné pro poskytování služby.

Nabídnutím evropského rámce digitální identity založeného na revizi stávajícího rámce by alespoň 80 % občanů mělo mít do roku 2030 možnost využívat k přístupu ke klíčovým veřejným službám řešení v oblasti digitální identifikace. Kromě toho by bezpečnost a kontrola poskytované evropským rámcem digitální identity měly občanům a obyvatelům poskytnout plnou důvěru v to, že evropský rámec digitální identity poskytne všem prostředky ke kontrole toho, kdo má přístup ke svému digitálnímu dvojčeti a k jakým přesně údajům. To bude rovněž vyžadovat vysokou úroveň bezpečnosti, pokud jde o všechny aspekty poskytování digitální identity, včetně vydávání evropské peněženky digitální identity, a infrastruktury pro shromažďování, uchovávání a sdělování údajů o digitální identitě.

Hodnocení nařízení eIDAS ukázalo, že stávající nařízení tyto nové požadavky trhu neřeší, a to zejména kvůli jeho přirozeným omezením na veřejný sektor, omezeným možnostem a složitosti připojení soukromých poskytovatelů on-line služeb k systému, nedostatečné dostupnosti oznámených řešení elektronické identifikace ve všech členských státech a nedostatečné pružnosti při podpoře různých případů použití. Kromě toho řešení v oblasti identity, která nespadají do oblasti působnosti nařízení eIDAS, jako jsou řešení nabízená poskytovateli sociálních médií a finančními institucemi, vyvolávají obavy o ochranu soukromí a údajů. Nemohou účinně reagovat na nové požadavky trhu a postrádají přeshraniční dosah, aby byla schopná řešit zvláštní odvětvové potřeby v případech, kdy je identifikace citlivá a vyžaduje vysoký stupeň jistoty.

Zásah na úrovni EU je v konečném důsledku nejvhodnější k tomu, aby občanům a podnikům poskytl prostředky k přeshraniční identifikaci a k výměně atributů a údajů osobních identit za použití vysoce bezpečných a důvěryhodných řešení v oblasti digitální identity, a to v souladu s pravidly EU v oblasti ochrany údajů. To vyžaduje důvěryhodnou a bezpečnou elektronickou identifikaci a regulační rámec, který je spojí s atributy a údaji na úrovni EU. Jedině zásah na úrovni EU může stanovit harmonizované podmínky, které zajišťují kontrolu uživatelů a přístup k přeshraničním digitálním on-line službám, a rámec interoperability, jenž on-line službám usnadňuje spoléhat se na používání bezpečných řešení v oblasti digitální identity bez ohledu na to, kde v EU byla vydána nebo kde má občan bydliště. Jak se do značné míry odráží v přezkumu nařízení eIDAS, je nepravděpodobné, že by vnitrostátní zásah byl stejně účinný a účelný.

Co se týče poskytování služeb vytvářejících důvěru, ačkoli jsou do značné míry regulovány a fungují v souladu se stávající právní činností, vnitrostátní postupy rovněž vytvářejí riziko zvýšené roztříštěnosti.

Cílem této iniciativy je podpořit transformaci Unie směrem k jednotnému digitálnímu trhu. S rostoucí digitalizací přeshraničních veřejných a soukromých služeb, které využívají řešení v oblasti digitální identity, existuje riziko, že v současném právním rámci budou občané i nadále čelit překážkám a nebudou schopni plně využívat on-line služeb v celé EU a chránit své soukromí. Existuje také riziko, že nedostatky současného právního rámce pro služby vytvářející důvěru by zvýšily roztříštěnost a snížily důvěru, pokud by byly ponechány na členských státech. Jako příslušný právní základ této iniciativy je proto určen článek 114 SFEU.

Očekává se také, že upřednostňovaná možnost bude mít pozitivní dopad na zaměstnanost a vytvoří 5 000 až 27 000 dodatečných pracovních míst během pěti let po provedení. To lze vysvětlit dodatečnými investicemi a nižšími náklady pro podniky, které se spoléhají na používání řešení v oblasti elektronické identifikace.

Nová kvalifikovaná služba vytvářející důvěru pro správu prostředků pro dálkové vytváření elektronických podpisů a pečetí by přinesla značné výhody v oblasti bezpečnosti, jednotnosti, právní jistoty a volby pro spotřebitele, a to jak v souvislosti s certifikací kvalifikovaných prostředků pro vytváření podpisů, tak ve vztahu k požadavkům, které musí kvalifikovaní poskytovatelé služeb vytvářejících důvěru spravující tyto prostředky splňovat. Nová ustanovení by posílila celkový regulační rámec a rámec dohledu pro poskytování služeb vytvářejících důvěru.

Druhá možnost představuje střední úroveň ambicí a jejím cílem je především rozšířit možnosti bezpečné výměny údajů souvisejících s identitou, doplnit vládní elektronické identifikace a podpořit současný posun směrem ke službám v oblasti identity založeným na atributech. Cílem této možnosti by bylo uspokojit poptávku uživatelů a vytvořit novou kvalifikovanou službu vytvářející důvěru pro poskytování elektronických potvrzení atributů spojených s důvěryhodnými zdroji a vymahatelných přeshraničně. Tím by se rozšířila oblast působnosti současného nařízení eIDAS a podpořilo by se co nejvíce případů užití spoléhajících se na potřebu ověřovat atributy identity spojené s osobou s vysokou úrovní záruky.

Velká většina respondentů v otevřené veřejné konzultaci uvítala vytvoření jednotné a všeobecně přijímané digitální identity založené na právní identitě vydané členskými státy. Členské státy do značné míry podporují potřebu posílit současné nařízení eIDAS, které občanům umožňuje přístup k veřejným i soukromým službám, a uznávají potřebu zřídit službu vytvářející důvěru a umožňující vydávání a přeshraniční používání elektronických potvrzení atributů. Členské státy celkově zdůraznily potřebu vybudovat evropský rámec digitální identity na základě zkušeností a síly vnitrostátních řešení s cílem nalézt synergie a těžit z uskutečněných investic. Mnoho zúčastněných stran poukázalo na to, jak pandemie COVID-19 prokázala hodnotu bezpečné a vzdálené identifikace pro všechny, co se týče přístupu k veřejným a soukromým službám. Pokud jde o služby vytvářející důvěru, většina subjektů souhlasí s tím, že současný rámec je úspěšný, k další harmonizaci některých postupů týkajících se identifikace na dálku a vnitrostátního dohledu však byla zapotřebí určitá dodatečná opatření. Zúčastněné strany s převážně vnitrostátní zákaznickou základnou vyjádřily o přidané hodnotě evropského rámce digitální identity více pochybností.

Kapitola III představuje nový článek 29a, který definuje požadavky na kvalifikovanou službu správy prostředků pro vytváření elektronických podpisů na dálku. Nová kvalifikovaná služba vytvářející důvěru by byla přímo propojena a vycházela by z opatření, na která se v posouzení dopadů odkazuje a která jsou v něm posuzována, zejména z opatření týkajících se „harmonizace procesu certifikace pro elektronické podpisy na dálku“ a dalších opatření vyžadujících harmonizaci postupů dohledu ze strany členských států.

Za účelem zpřístupnění více prostředků pro elektronickou identifikaci pro přeshraniční použití a zlepšení účinnosti procesu vzájemného uznávání oznámených systémů elektronické identifikace se v článku 7 stanoví povinnost oznamovat alespoň jeden systém elektronické identifikace ze strany členských států. Kromě toho se v článku 11a doplňují ustanovení pro usnadnění jedinečné identifikace, aby byla zajištěna jedinečná a trvalá identifikace fyzických osob. Týká se to případů, kdy je identifikace vyžadována právními předpisy, například v oblasti zdraví, v oblasti financí za účelem plnění povinností při boji proti praní peněz nebo pro soudní účely. Za tímto účelem budou členské státy muset do minimálního souboru osobních identifikačních údajů zahrnout jedinečný a trvalý identifikátor. Možnost členských států spoléhat se na certifikaci k zajištění souladu s nařízením, a tím nahradit proces vzájemného hodnocení, zlepšuje účinnost vzájemného uznávání.

Jelikož osobní údaje spadají do oblasti působnosti některých prvků nařízení, jsou opatření navržena tak, aby byla plně v souladu s právními předpisy o ochraně údajů. Návrh například zlepšuje možnosti sdílení údajů a umožňuje zveřejňování na základě vlastního uvážení. S použitím evropské peněženky digitální identity bude uživatel moci kontrolovat množství údajů poskytnutých spoléhajícím se stranám a bude informován o atributech požadovaných k poskytování konkrétní služby. Poskytovatelé služeb informují členské státy o svém záměru spoléhat se na evropskou peněženku digitální identity, která by členským státům umožnila kontrolovat, že soubory citlivých údajů, například týkající se zdraví, jsou ze strany poskytovatelů služeb požadovány pouze v souladu s vnitrostátními právními předpisy.

Nový oddíl 9 obsahuje ustanovení o právních účincích elektronických potvrzení atributů, jejich používání ve vymezených odvětvích a požadavcích na kvalifikovaná potvrzení atributů. V zájmu zajištění vysoké úrovně důvěryhodnosti se do článku 45d vkládá ustanovení o ověřování atributů podle autentických zdrojů. Aby se zajistilo, že uživatelé evropské peněženky digitální identity budou mít prospěch z dostupnosti elektronických potvrzení atributů a že tato potvrzení budou vydána evropské peněžence digitální identity, vkládá se do článku 45e požadavek. Článek 45f místo toho obsahuje dodatečná pravidla pro poskytování elektronického potvrzení služeb atributů, včetně ochrany osobních údajů.

(3)Sdělení Komise ze dne 9. března 2021 nazvané „Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády“ stanoví cíl rámce Unie, který do roku 2030 povede k širokému zavedení důvěryhodné identity kontrolované uživatelem, která každému uživateli umožní mít svou komunikaci a přítomnost na internetu pod kontrolou.

(4)Harmonizovanější přístup k digitální identifikaci by měl snížit rizika a náklady současné roztříštěnosti, jejíž příčinou je používání odlišných vnitrostátních řešení, a posílí jednotný trh tím, že umožní občanům, dalším rezidentům ve smyslu vnitrostátních právních předpisů a podnikům identifikovat se v on-line prostředí v celé Unii pohodlným a jednotným způsobem. Každý by měl mít bezpečný přístup k veřejným a soukromým službám založeným na zdokonaleném ekosystému služeb vytvářejících důvěru a na ověřených dokladech totožnosti a potvrzeních atributů, jako je vysokoškolský titul právně uznávaný a přijímaný všude v Unii. Cílem rámce pro evropskou digitální identitu je dosáhnout přechodu od spoléhání se pouze na vnitrostátní řešení v oblasti digitální identity k poskytování elektronických potvrzení atributů platných na evropské úrovni. Poskytovatelé elektronických potvrzení atributů by měli těžit z jasného a jednotného souboru pravidel a orgány veřejné správy by měly být schopny spolehnout se na elektronické dokumenty v daném formátu.

(5)S cílem podpořit konkurenceschopnost evropských podniků by měli mít poskytovatelé on-line služeb možnost využívat řešení v oblasti digitální identity uznávaná v celé Unii, bez ohledu na to, v kterém členském státě byla vydána, a čerpat tak výhody vyplývající z harmonizovaného evropského přístupu k důvěře, bezpečnosti a interoperabilitě. Uživatelé i poskytovatelé služeb by měli mít možnost využívat stejné právní hodnoty, která je elektronickým potvrzením atributů přiznána v celé Unii.

(6)Zpracovávání osobních údajů při provádění tohoto nařízení se řídí nařízením (EU) 2016/679. Toto nařízení by proto mělo stanovit zvláštní záruky, které poskytovatelům prostředků pro elektronickou identifikaci a elektronického potvrzování atributů zabrání kombinovat osobní údaje z jiných služeb s osobními údaji týkajícími se služeb, jež spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení.

(7)Je nezbytné stanovit harmonizované podmínky pro vytvoření rámce pro evropské peněženky digitální identity vydávané členskými státy, který by měl motivovat všechny občany Unie a ostatní rezidenty ve smyslu vnitrostátních právních předpisů k bezpečnému sdílení údajů týkajících se jejich identity uživatelsky přívětivým a pohodlným způsobem pod výhradní kontrolou uživatele. Technologie používané k dosažení těchto cílů by měly být vyvinuty s cílem dosáhnout nejvyšší úrovně bezpečnosti, pohodlí uživatele a široké použitelnosti. Členské státy by měly všem svým státním příslušníkům a rezidentům zajistit rovný přístup k digitální identifikaci.

(8)V zájmu zajištění souladu s právem Unie nebo vnitrostátními právními předpisy, jež jsou v souladu s právem Unie, by poskytovatelé služeb měli členským státům sdělit svůj záměr využívat evropské peněženky digitální identity. To členským státům umožní chránit uživatele před podvody a zabránit neoprávněnému používání údajů o totožnosti a elektronických potvrzení atributů a také zajistit, aby zpracování citlivých údajů, jako jsou údaje o zdravotním stavu, mohlo být ověřeno spoléhajícími se stranami v souladu s právem Unie nebo vnitrostátními právními předpisy.

(9)Všechny evropské peněženky digitální identity by měly uživatelům umožnit přeshraniční elektronickou identifikaci a autentizaci on-line a offline pro přístup k široké škále veřejných a soukromých služeb. Aniž jsou dotčeny výsady členských států s ohledem na identifikaci jejich státních příslušníků a rezidentů, mohou peněženky rovněž sloužit institucionálním potřebám orgánů veřejné správy, mezinárodních organizací a orgánů, institucí a jiných subjektů Unie. V mnoha odvětvích, včetně zdravotnictví, kde jsou služby často poskytovány prostřednictvím osobního kontaktu a elektronické předpisy by měly při ověřování pravosti využívat QR kódy nebo podobné technologie, bude důležité použití offline. Evropské peněženky digitální identity, spoléhající se na „vysokou“ úroveň záruky, by měly využít potenciál, který nabízejí řešení odolná proti neoprávněným zásahům, jako jsou zabezpečené prvky, aby byly v souladu s bezpečnostními požadavky podle tohoto nařízení. Evropské peněženky digitální identity by rovněž měly uživatelům umožnit vytvářet a používat kvalifikované elektronické podpisy a pečetě, které jsou přijímány v celé EU. V zájmu zjednodušení a snížení nákladů pro osoby a podniky v celé EU, mimo jiné umožněním pravomocí k zastupování a elektronických mandátů, by členské státy měly vydávat evropské peněženky digitální identity založené na společných normách s cílem zajistit bezproblémovou interoperabilitu a vysokou úroveň bezpečnosti. Pouze příslušné orgány členských států mohou při zjišťování totožnosti osoby poskytnout vysoký stupeň spolehlivosti, a tedy poskytnout ujištění, že osoba, která uvádí nebo uplatňuje určitou totožnost, je skutečně osobou, kterou tvrdí, že je. Evropské peněženky digitální identity se proto musí spoléhat na právní identitu občanů, ostatních rezidentů nebo právnických osob. Důvěru v evropské peněženky digitální identity by posílila skutečnost, že vydávající strany jsou povinny zavést vhodná technická a organizační opatření k zajištění úrovně bezpečnosti odpovídající rizikům, která představují pro práva a svobody fyzických osob, v souladu s nařízením (EU) 2016/679.

(10)V zájmu dosažení vysoké úrovně bezpečnosti a důvěryhodnosti stanoví toto nařízení požadavky na evropské peněženky digitální identity. Soulad evropských peněženek digitální identity s těmito požadavky by měl být certifikován akreditovanými subjekty veřejného nebo soukromého sektoru určenými členskými státy. Využívání systému certifikace založeného na dostupnosti norem společně dohodnutých s členskými státy by mělo zajistit vysokou úroveň důvěryhodnosti a interoperability. Certifikace by se měla opírat zejména o příslušné evropské systémy certifikace kybernetické bezpečnosti zřízené podle nařízení (EU) 2019/881. Touto certifikací by neměla být dotčena certifikace týkající se zpracování osobních údajů podle nařízení (ES) 2016/679.

(11)Evropské peněženky digitální identity by měly zajišťovat nejvyšší úroveň bezpečnosti osobních údajů používaných k autentizaci bez ohledu na to, zda jsou tyto údaje uchovávány lokálně, nebo v rámci řešení založených na cloudu, a to se zohledněním různých úrovní rizika. Jedním ze způsobů identifikace poskytujících vysokou úroveň spolehlivosti je používat k autentizaci biometrické údaje, zejména pokud se používají v kombinaci s jinými autentizačními prvky. Jelikož biometrické údaje představují jedinečné vlastnosti osoby, vyžaduje použití biometrických údajů organizační a bezpečnostní opatření úměrná riziku, které takové zpracování může představovat pro práva a svobody fyzických osob, a v souladu s nařízením 2016/679.

(12)Aby se zajistilo, že evropský rámec digitální identity bude otevřen inovacím a technologickému rozvoji a obstojí v budoucnosti, měly by být členské státy vybízeny k tomu, aby společně zřizovaly pískoviště pro testování inovativních řešení v kontrolovaném a bezpečném prostředí, zejména za účelem zlepšení funkčnosti, ochrany osobních údajů, bezpečnosti a interoperability řešení a zahrnutí technických odkazů a právních požadavků do budoucích aktualizací. Toto prostředí by mělo podpořit začlenění evropských malých a středních podniků, začínajících podniků a samostatných inovátorů a výzkumných pracovníků.

(13) Nařízení (EU) č. 2019/1157 posiluje zabezpečení průkazů totožnosti prostřednictvím posílených bezpečnostních prvků do srpna 2021. Členské státy by měly zvážit proveditelnost oznamování v rámci systémů elektronické identifikace s cílem rozšířit přeshraniční dostupnost prostředků pro elektronickou identifikaci.

(14)Postup oznamování systémů elektronické identifikace by měl být zjednodušen a urychlen s cílem podpořit přístup k pohodlným, důvěryhodným, bezpečným a inovativním řešením v oblasti autentizace a identifikace a případně podpořit soukromé poskytovatele identity, aby orgánům členského státu nabízeli systémy elektronické identifikace k oznamování jako vnitrostátní systémy elektronických průkazů totožnosti podle nařízení 910/2014.

(15)Zjednodušení stávajících postupů oznamování a vzájemného hodnocení zabrání různorodým přístupům k posuzování různých oznámených systémů elektronické identifikace a usnadní budování důvěry mezi členskými státy. Nové, zjednodušené mechanismy by měly podporovat spolupráci členských států v oblasti bezpečnosti a interoperability jejich oznámených systémů elektronické identifikace.

(16)Členské státy by měly k zajištění souladu s požadavky tohoto nařízení a příslušných prováděcích aktů využívat nových a pružných nástrojů. Toto nařízení by mělo členským státům umožnit používat zprávy a posouzení provedené akreditovanými subjekty posuzování shody nebo dobrovolné systémy certifikace bezpečnosti informačních a komunikačních technologií, jako jsou systémy certifikace, které mají být zřízeny na úrovni Unie podle nařízení (EU) 2019/881, na podporu tvrzení o sladění systémů nebo jejich částí s požadavky nařízení o interoperabilitě a bezpečnosti oznámených systémů elektronické identifikace.

(17)Poskytovatelé služeb používají identifikační údaje poskytnuté souborem osobních identifikačních údajů dostupných ze systémů elektronické identifikace podle nařízení (EU) č. 910/2014, aby k uživateli z jiného členského státu přiřadili jeho právní identitu. Navzdory použití souboru údajů eIDAS však zajištění přesné shody v mnoha případech vyžaduje dodatečné informace o uživateli a zvláštní postupy jednoznačné identifikace na vnitrostátní úrovni. S cílem dále podporovat použitelnost prostředků pro elektronickou identifikaci by toto nařízení mělo vyžadovat, aby členské státy přijaly zvláštní opatření k zajištění správné shody totožnosti v procesu elektronické identifikace. Za stejným účelem by toto nařízení mělo rovněž rozšířit povinný minimální soubor údajů a vyžadovat používání jedinečného a trvalého elektronického identifikátoru v souladu s právem Unie v případech, kdy je nezbytné uživatele na jeho žádost jedinečným a trvalým způsobem právně identifikovat.

(18)V souladu se směrnicí (EU) 2019/882 by osoby se zdravotním postižením měly mít možnost používat evropské peněženky digitální identity, služby vytvářející důvěru a produkty koncových uživatelů používané při poskytování těchto služeb na stejném základě jako ostatní uživatelé.

(19)Toto nařízení by se nemělo vztahovat na aspekty související s uzavíráním a platností smluv nebo jiných právních povinností, pokud existují požadavky na formu stanovené vnitrostátním právem nebo právem Unie. Neměly by jím být dotčeny ani vnitrostátní požadavky na formu týkající se veřejných rejstříků, zejména obchodních rejstříků a katastrů nemovitostí.

(20)Poskytování a využívání služeb vytvářejících důvěru nabývá pro mezinárodní obchod a spolupráci na významu. Mezinárodní partneři EU vytvářejí důvěryhodné rámce inspirované nařízením (EU) č. 910/2014. S cílem usnadnit uznávání těchto služeb a jejich poskytovatelů proto mohou prováděcí právní předpisy stanovit podmínky, za nichž by důvěryhodné rámce třetích zemí mohly být považovány za rovnocenné s důvěryhodným rámcem pro kvalifikované služby vytvářející důvěru a poskytovatele v tomto nařízení, a to jako doplněk možnosti vzájemného uznávání služeb vytvářejících důvěru a poskytovatelů usazených v Unii a ve třetích zemích v souladu s článkem 218 Smlouvy.

(21)Toto nařízení by mělo vycházet z aktů Unie zajišťujících spravedlivé trhy otevřené hospodářské soutěži v digitálním odvětví. Zejména vychází z nařízení XXX/XXXX [akt o digitálních trzích], které zavádí pravidla pro poskytovatele hlavních služeb platforem určené jako strážci a mimo jiné strážcům zakazuje v souvislosti se službami nabízenými podnikatelskými uživateli využívajícími hlavní služby platforem tohoto strážce vyžadovat od podnikatelských uživatelů, aby používali identifikační službu strážce, nabízeli ji nebo s ní komunikovali. Ustanovení čl. 6 odst. 1 písm. f) nařízení XXX/XXXX [akt o digitálních trzích] vyžaduje, aby strážci umožnili podnikatelským uživatelům a poskytovatelům doplňkových služeb přístup ke stejným funkcím operačního systému, hardwaru nebo softwaru, které jsou k dispozici nebo používány při poskytování doplňkových služeb strážcem, a interoperabilitu s nimi. Podle čl. 2 odst. 15 [aktu o digitálních trzích] představují identifikační služby druh doplňkových služeb. Podnikatelští uživatelé a poskytovatelé doplňkových služeb by proto měli mít přístup k takovým funkcím hardwaru nebo softwaru, jako jsou zabezpečené prvky v chytrých telefonech, a měli by s nimi spolupracovat prostřednictvím evropských peněženek digitální identity nebo prostředků pro elektronickou identifikaci oznámených členskými státy.

(22)S cílem zefektivnit povinnosti v oblasti kybernetické bezpečnosti uložené poskytovatelům služeb vytvářejících důvěru a umožnit těmto poskytovatelům a jejich příslušným orgánům využívat právní rámec stanovený směrnicí XXXX/XXXX (směrnice o bezpečnosti sítí a informací 2) jsou služby vytvářející důvěru povinny přijmout vhodná technická a organizační opatření podle směrnice XXXX/XXXX (směrnice o bezpečnosti sítí a informací 2), jako jsou opatření zaměřená na selhání systémů, lidské chyby, svévolné zásahy nebo přírodní jevy, za účelem řízení rizik pro bezpečnost sítí a informačních systémů, které tito poskytovatelé používají při poskytování svých služeb, jakož i oznamování významných incidentů a kybernetických hrozeb v souladu se směrnicí XXXX/XXXX (směrnice o bezpečnosti sítí a informací 2). S ohledem na hlášení incidentů by měli poskytovatelé služeb vytvářejících důvěru oznamovat jakékoli incidenty, které mají na poskytování jejich služeb významný dopad, včetně těch, které byly způsobeny krádeží nebo ztrátou zařízení či poškozením síťového kabelu, nebo incidentů, k nimž došlo v souvislosti s identifikací osob. Požadavky na řízení kybernetických bezpečnostních rizik a oznamovací povinnosti podle směrnice XXXXXX [bezpečnost sítí a informací 2] by měly být považovány za doplňkové k požadavkům uloženým poskytovatelům služeb vytvářejících důvěru podle tohoto nařízení. V případě potřeby by příslušné orgány určené podle směrnice XXXX/XXXX (směrnice o bezpečnosti sítí a informací 2) měly nadále uplatňovat zavedené vnitrostátní postupy nebo pokyny týkající se provádění požadavků na bezpečnost a podávání zpráv a dohledu nad dodržováním těchto požadavků podle nařízení (EU) č. 910/2014. Žádnými požadavky podle tohoto nařízení není dotčena povinnost oznamovat porušení zabezpečení osobních údajů podle nařízení (EU) 2016/679.