EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 24.5.2022 COM(2022) 301 final SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Zpráva o stavu Schengenu 2022





















































SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Zpráva o stavu Schengenu 2022 Schengenský prostor bez kontrol na vnitřních hranicích (dále jen „schengenský prostor“) je historickým úspěchem evropské integrace. Od roku 1985, kdy byly položeny jeho základy, změnil každodenní realitu milionů lidí. Schengenský projekt odstranil bariéry, sblížil lidi a posílil evropské ekonomiky. Zrychlení pohybu osob, zboží a služeb v rámci EU pomáhá zvyšovat evropskou konkurenceschopnost a vytvářet pracovní místa a růst. Vytvoření schengenského prostoru rovněž sjednotilo kontinent vytvořením prostoru bez hranic, který je symbolem pro všechny Evropany a těší se obrovské podpoře. Pro celou generaci Evropanů je představa, že by na vnitřních hranicích EU podstupovali hraniční kontroly, jen stěží představitelná. Díky Schengenu mohou občané bez problémů cestovat mezi členskými státy za poznáním, studiem nebo prací. Kromě toho by náklady v případě neexistence Schengenu byly mimořádně vysoké, jak nedávno drasticky ukázala pandemie COVID-19. Několik krizí v posledních letech ukázalo, že tento úspěch nelze považovat za samozřejmost. Schengenský prostor čelil první velké zkoušce v roce 2015 v podobě migrační krize a řady vážných bezpečnostních hrozeb. V nedávné době se objevily nové výzvy v souvislosti s pandemií a velkým počtem příchozích osob v důsledku války na Ukrajině. Díky odhodlání EU a členských států a pokroku dosaženému v uplynulých letech prokázal Schengen svou odolnost a vyšel z těchto výzev silnější. Přestože tyto výzvy přetrvávají, Schengen celkově funguje dobře. Potvrzují to výsledky pravidelných schengenských hodnocení, která vykazují pouze několik málo případů systémových nedostatků, i další nástroje, které máme k dispozici pro hodnocení fungování schengenského prostoru a vnitrostátních možností pro ochranu hranic v členských státech. V posledních letech byl schengenský systém vystaven zkoušce v podobě různých krizí, které vedly k ad hoc politickým diskusím o Schengenu. Více než kdy jindy je zřejmé, že úspěchy Schengenu by neměly být považovány za samozřejmost. Všechny nedávné výzvy upozornily na nutnost přijmout rozhodné kroky ke zlepšení řídicí struktury schengenského prostoru s cílem zajistit jeho dobré fungování. Komise v listopadu 2020 zřídila každoroční schengenské fórum jako první krok k podpoře inkluzivní politické diskuse zaměřené na budování silnějšího schengenského prostoru, který je založen na vzájemné důvěře. Politická jednání na vysoké úrovni potvrdila potřebu silnější správy Schengenu, což bylo zopakováno na druhém schengenském fóru v květnu 2021. V tomto kontextu Komise vypracovala nový model správy schengenského prostoru v podobě „schengenského cyklu“, který zajišťuje pravidelnou „kontrolu stavu“ Schengenu. Po jednáních na zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci v Lille se tyto myšlenky začaly uskutečňovat a 3. března 2022 se konalo první zasedání Schengenské rady. Schengen, který je společným projektem, potřebuje společnou reakci na současné i budoucí výzvy a angažovanost členských států, orgánů EU a příslušných agentur. Nové nařízení, kterým se reformuje schengenský hodnotící a monitorovací mechanismus, má k tomuto cíli dále přispět tím, že zajistí rychlé zjištění nedostatků a účinné následné postupy. Tato posílená správa má zásadní význam pro navázání na ambiciózní agendu stanovenou pro Schengen v tzv. schengenské strategii, kterou Komise představila v červnu 2021. K posílení schengenského prostoru a zvýšení jeho odolnosti je nezbytné urychleně přijmout posílený legislativní rámec a zajistit jeho provádění. Tato zpráva o stavu Schengenu uvádí klíčové prvky nového modelu správy schengenského prostoru, hodnotí provádění schengenské strategie jako celku i jejích jednotlivých složek, přičemž pro schengenský prostor stanoví priority na léta 2022/2023. Naplňuje také právní závazky Komise podávat zprávy o situaci v případě chybějících kontrol na vnitřních hranicích, o výsledcích schengenských hodnocení a o stavu provádění doporučení. Tato zpráva slouží jako vzor do budoucna: jako první krok ročního schengenského cyklu by každá budoucí zpráva o stavu Schengenu měla zahájit každoroční informování o stavu Schengenu, stanovit priority pro nadcházející rok a zaměřit se na zajištění diskuse o pokroku, kterého bylo dosaženo na konci daného roku. Zpráva o stavu Schengenu by měla být základem pro intenzivnější politický dialog, monitorování a pro prosazování schengenského acquis. 1.Posílení správy schengenského prostoru Prostor, který se opírá o vzájemnou důvěru mezi členskými státy a v neposlední řadě také o řádné a účinné provádění schengenského právního rámce, vyžaduje silnou a strukturovanou správu. V návaznosti na diskuse na prvním a druhém schengenském fóru a s cílem v dlouhodobém horizontu skutečně posílit Schengen byl vytvořen nový model správy Schengenu. Na prvním zasedání Schengenské rady v březnu 2022 členské státy tuto potřebu znovu potvrdily a schválily schengenský cyklus předložený Komisí. Tento cyklus zajišťuje pravidelnou „kontrolu stavu“ Schengenu, která umožní včas odhalit problémy, zajistit společnou odpovědnost a podpořit přijetí vhodných opatření. Výchozím bodem ročního schengenského cyklu je výroční zpráva o stavu Schengenu, kterou Komise zahajuje proces správy tím, že určí hlavní výzvy pro schengenský prostor a prioritní opatření, která je třeba řešit na vnitrostátní i evropské úrovni. V rámci schengenského cyklu bude Komise pravidelně předkládat aktuální informace o stavu Schengenu formou tzv. schengenského barometru. Potřebné politické podněty ke klíčovým strategickým otázkám poskytnou interinstitucionální diskuse na schengenském fóru a politická jednání na červnovém zasedání Schengenské rady. Provádění prioritních opatření bude vyžadovat zapojení všech. Model správy Schengenu poskytuje rámec pro zajištění řádné návaznosti, pravidelnou výměnu informací o společných problémech, koordinovaná řešení a sdílení osvědčených postupů, aby se připravila půda pro účinné a včasné provádění požadovaných opatření. V posledních fázích na konci roku se diskuse zaměří na sledování toho, jak byly vyřešeny hlavní výzvy pro Schengen, včetně pokynů pro operace prováděné Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž („Frontex“). Pomůže to zajistit silnější politickou angažovanost vůči společné evropské správě schengenského prostoru a stanovit nezbytné kroky pro následující roční cyklus. Zásadní roli v tomto novém modelu správy Schengenu bude hrát nový schengenský hodnotící a monitorovací mechanismus, který Komise navrhla v červnu 2021 a který nedávno přijala Rada. Bude klíčovým mechanismem pro určování výzev, kterým členské státy čelí, a pro zajištění rychlých nápravných opatření. Pomůže to zabránit přenášení případných problémů s prováděním, zejména v případě závažných nedostatků, do celého schengenského prostoru. Rychlé provedení této reformy zaručí, že schengenský prostor bude vybaven účinnějším, strategičtějším a pružnějším nástrojem, který umožní řešit nové výzvy, reagovat na změněnou realitu a přizpůsobit se novým okolnostem. Komise již podniká nezbytné kroky k provedení této včasné a účinné reformy. Schengenský koordinátor jmenovaný Komisí bude řídit a koordinovat schengenský cyklus ve spolupráci s členskými státy.



Rámeček č. 1. První schengenský cyklus – priority pro období 2022/2023 Hlavními prioritami pro schengenský prostor jsou: 1.posílení správy vnějších hranic; 2.zajištění toho, aby kontroly na vnitřních hranicích byly krajním opatřením, které bude platit po omezenou dobu a které bude v případě potřeby doprovázeno zmírňujícími opatřeními; 3.posílení vnitřní bezpečnosti prostřednictvím užší policejní spolupráce uvnitř EU. K dosažení těchto cílů je nezbytné urychleně provést následující prioritní opatření: ·přijetí a provedení víceleté strategické politiky evropské integrované správy hranic, ·zajištění systematických kontrol všech cestujících na vnějších hranicích, ·včasné zavedení nové architektury IT a interoperability pro správu hranic do roku 2023, ·uplatňování nového schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu, ·zajištění plného provádění mandátů agentur Frontex a Europol, ·posílení vnitrostátních systémů navracení, ·plné využití dostupných nástrojů přeshraniční policejní spolupráce, ·zrušení všech dlouhodobých kontrol na vnitřních hranicích. Další klíčovou prioritou pro zlepšení legislativního rámce je rychlé přijetí návrhů předložených Komisí, včetně: ·změny Schengenského hraničního kodexu, ·návrhů týkajících se policejní spolupráce, ·návrhu na prověřování.

2.Pokrok v rámci schengenské strategie V schengenské strategii Komise stanovila opatření pro dobré fungování schengenského prostoru. Od jejího přijetí v červnu 2021 dostála svému slibu a zajistila rychlé zavádění nástrojů na podporu schengenského prostoru. Všechny tři pilíře, na nichž je schengenský prostor postaven, tj. účinná správa vnějších hranic, opatření kompenzující neprovádění kontrol na vnitřních hranicích a spolehlivá správa, byly posíleny a vybaveny aktualizovanými nástroji, aby bylo možné účinně reagovat na nové okolnosti. Nyní nastal čas realizovat zbývající návrhy a závazky, přičemž pro zajištění společné odpovědnosti je nezbytné zapojení členských států a dalších zúčastněných stran. Zavádění jednoho z technologicky nejvyspělejších systémů správy hranic na světě je i nadále klíčovou prioritou. V uplynulém roce členské státy, agentura eu-LISA a Komise dále zintenzivnily úsilí o zavedení nové architektury IT a interoperability v souladu s dohodnutými časovými harmonogramy. Nyní je nanejvýš důležité zajistit, aby všechny zúčastněné strany podnikly nezbytné kroky v rámci svých povinností a vyhnuly se tak dalším prodlením, která by ohrozila celkový časový plán, podle něhož by se nová architektura a interoperabilita měla plně zavést do konce roku 2023. Zpoždění dodávek, špatně vybavené hraniční přechody a problémy s kvalitou mohou zapříčinit dominový efekt působící na další systémy a funkce. Byly podniknuty důležité kroky k modernizaci a zefektivnění podávání a vyřizování žádostí o víza a zároveň k posílení bezpečnosti schengenského prostoru. Digitální dokumenty jsou účinnější a zároveň bezpečnější. Dne 27. dubna 2022 předložila Komise návrh na digitalizaci postupů pro udělování víz. V prosinci 2021 přijala Komise soubor návrhů týkajících se schengenské a policejní spolupráce. Cílem návrhu revize Schengenského hraničního kodexu je zpřehlednit pravidla týkající se znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích a používání alternativních opatření. Navrhuje se v něm také vytvořit společné nástroje pro účinnější správu vnějších hranic v krizových situacích, například v případě krize veřejného zdraví nebo v situaci, kdy jsou migranti účelově využíváni k politickým účelům. Tato opatření jsou doplněna legislativními návrhy na posílení vnitřní bezpečnosti Evropské unie v souladu se strategií bezpečnostní unie. Návrhy týkající se policejní spolupráce poskytnou ucelený právní rámec EU, který zajistí, aby donucovací orgány měly přiměřený přístup k informacím jiných členských států v boji proti trestné činnosti a terorismu. Účinná a bezproblémová policejní spolupráce pomůže posílit prevenci, odhalování a vyšetřování trestných činů v EU a podpoří bezpečnost všech, kdo žijí a pohybují se v schengenském prostoru. Společné normy pro společné hlídky usnadní spolupráci mezi policisty, kteří se jich účastní a působí na území jiných zemí EU, a podpoří také společnou policejní kulturu EU. Rychlý pokrok při dosažení shody o těchto normách přispěje k zajištění dobrého fungování schengenského prostoru. Očekává se, že proces vyjednávání bude dokončen v roce 2023. Zvýšení bezpečnosti v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích vyžaduje bezpečné vnější hranice. Od roku 2017 jsou členské státy a země přidružené k Schengenu povinny provádět systematické kontroly všech osob překračujících vnější hranice EU v příslušných databázích, což se týká i osob požívajících práva na volný pohyb. Toto opatření mělo zlepšit vnitřní bezpečnost EU v návaznosti na zjištění, že mezi zahraničními teroristickými bojovníky vracejícími se do EU jsou i občané EU. Provádění a dopad těchto systematických kontrol jsou analyzovány ve zprávě pro Evropský parlament a Radu. Konstatuje se v ní, že provádění systematických kontrol v příslušných databázích týkajících se osob, které požívají práva na volný pohyb podle právních předpisů EU, zacelilo důležitou mezeru v právní úpravě, a to navzdory problémům, kterým členské státy při provádění těchto pravidel čelí. Komise má v úmyslu tyto problémy řešit a podporovat členské státy pomocí nezávazných právních předpisů (tzv. „měkké“ právo), zejména nadcházející revizí Praktické příručky pro příslušníky pohraniční stráže, kterou používají příslušné orgány členských států při provádění hraničních kontrol osob. Rámeček č. 2. Evropská pohraniční a pobřežní stráž – hlavní směry rozvoje ·Významného pokroku bylo dosaženo při uvádění nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži z roku 2019 do praxe. ·Od 1. ledna 2021 podporuje agentura Frontex členské státy při ochraně vnějších hranic a při navracení osob prostřednictvím stálého sboru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Stálý sbor nyní tvoří více než 6 000 příslušníků a do roku 2027 dosáhne plné kapacity 10 000 příslušníků. V současné době nasazuje agentura Frontex na pozemních, námořních a vzdušných vnějších hranicích a na podporu navracení osob v průměru 2 000 příslušníků denně. ·Cílem nového cyklu strategické politiky bude zajistit účinné a soustavné využívání evropské pohraniční a pobřežní stráže, která sdružuje více než 120 000 příslušníků pohraniční a pobřežní stráže a odborníky na navracení z členských států a agentury Frontex. Tento rámec lépe propojí různé politiky a nástroje a zaměří se na odstranění nedostatků v ochraně hranic, bezpečnosti, navracení a migraci a zároveň zajistí ochranu základních práv. ·V návaznosti na konzultaci s Evropským parlamentem a Radou, která byla nyní zahájena, plánuje Komise do konce roku 2022 přijmout první víceletou strategickou politiku pro evropskou integrovanou správu hranic, která bude prováděna a doplňována strategiemi, jež přijme agentura Frontex a vnitrostátní orgány. ·Další strategické řízení bude zajištěno na zasedání správní rady agentury Frontex na vysoké úrovni. Zasedání Schengenské rady rovněž umožňují jednou ročně projednat na politické úrovni záležitosti, které se týkají provádění evropské integrované správy hranic ze strany Evropské pohraniční a pobřežní stráže, včetně agentury Frontex. ·Dne 21. prosince 2021 Komise rovněž přijala vzor pracovních ujednání, která má agentura Frontex používat při spolupráci se třetími zeměmi, a vzorovou dohodu o postavení jednotek, která upravuje nasazení týmů stálého sboru Evropské pohraniční a pobřežní stráže ve třetích zemích. ·V oblasti navracení dosáhla agentura Frontex rovněž významného pokroku v rozvoji svých možností na podporu členských států v oblasti navracení a opětovného začlenění. V únoru 2022 nastoupil do funkce zástupce generálního ředitele pro navracení a operace, který dohlíží na nové oddělení pro navracení. ·Členským státům je poskytována zvýšená podpora v oblasti dobrovolného navracení, přičemž od dubna 2022 začala agentura Frontex zajišťovat společné služby pro opětovné začlenění, které členským státům poskytují podporu při opětovném začlenění. ·Agentura Frontex pokračuje v budování kapacit pro organizování návratových operací na základě vlastní iniciativy, přičemž první úspěšný let do Albánie se uskutečnil v lednu 2022. ·Agentura prošla významnými strukturálními změnami, kdy se v listopadu 2021, lednu 2022 a únoru 2022 ujali funkce tři náměstci výkonného ředitele. ·Byly zavedeny všechny hlavní stavební prvky plně funkčního monitorovacího systému s cílem zajistit soulad činností agentury Frontex se základními právy. V červnu 2021 nastoupil do funkce nový úředník pro otázky základních práv a v březnu 2022 jeho zástupce. V jejich práci jim pomáhá 20 osob pověřených sledováním základních práv, přičemž do konce léta se jejich počet zvýší na 46. ·Agentura Frontex plní zásadně důležitý úkol, kterým je podpora členských států při správě společných vnějších hranic Evropské unie. Aby byla zajištěna plná kontinuita činnosti agentury, Komise urychleně zahájí výběrové řízení pro jmenování nového výkonného ředitele. ·Správní rada agentury Frontex bude i nadále posilovat dohled nad vnitřním řízením agentury a jejími činnostmi. Vzhledem k rozšířenému mandátu a výrazně posíleným zdrojům by agentura zároveň měla zajistit svou plnou odpovědnost vůči orgánům EU. Před nadcházejícím hodnocením fungování agentury Frontex zahájí Komise dialog s Evropským parlamentem a Radou o správě a řízení této agentury. 3.Stav schengenského prostoru 3.1Situace na vnějších hranicích Vnější hranice EU každoročně překračují stovky milionů lidí, což z EU činí nejoblíbenější destinaci na světě. V současné době může cestovat do Evropské unie bez víza asi 1,3 miliardy lidí přibližně z 60 zemí na celém světě. Přestože naprostá většina státních příslušníků třetích zemí přichází do EU povoleným způsobem, problémem je i nadále nelegální migrace. V roce 2021 agentura Frontex zaznamenala 200 000 nelegálních překročení hranic. V tomto roce byl počet nelegálních vstupů do Litvy, Polska a Lotyšska více než desetkrát vyšší než v roce 2020, a to v důsledku účelového využívání migrantů pro politické účely, které organizoval běloruský režim. Díky rozhodným a rázným krokům EU se však situace stabilizovala a počet vstupů z Běloruska výrazně klesl. Z hlediska trendů byla v roce 2021 opět nejvyužívanější migrační trasou pro nelegální migraci do EU trasa přes centrální Středomoří, jejíž hlavní cílovou zemí je Itálie (34 % hlášených nelegálních překročení hranic). Tento trend pokračoval i v roce 2022: k 8. květnu 2022 bylo na této trase hlášeno téměř 11 800 vstupů, což je o 7,6 % méně než ve stejném období loňského roku. Celkový počet nelegálních překročení hranic v roce 2022 činí k 8. květnu 11 797 do Itálie a pouze 1 na Maltu. Rovněž počet vstupů do Španělska po trasách přes západní Středomoří a západní Afriku byl stále vysoký: k 8. květnu 2022 bylo zaznamenáno 10 475 nedovolených překročení hranic, což je o 32 % více než ve stejném období roku 2021. Zatímco počet vstupů do pevninského Španělska v roce 2022 ve srovnání se stejným obdobím roku 2021 poklesl, došlo k výraznému nárůstu (53 %) vstupů na Kanárské ostrovy. Zatímco migrační tlak v Řecku nadále klesal, počet vstupů na Kypr se v roce 2021 oproti roku 2020 výrazně zvýšil (o 123 %). V roce 2022 bylo k 8. květnu hlášeno 3 031 vstupů do Řecka (nárůst o 24 % oproti stejnému období roku 2021) a 6 755 vstupů na Kypr (nárůst o 142 %). Tlak se zvýšil také na západobalkánské trase, kde bylo v prvních třech měsících roku 2022 hlášeno 19 029 nedovolených překročení hranic, což je o 125 % více než ve stejném období předchozího roku. Počet nelegálních vstupů z Afghánistánu do EU se od převzetí moci Tálibánem v srpnu 2021 zvýšil, ale zůstal na nízké úrovni. Podle Europolu využívá více než 90 % nelegálních migrantů, kteří se dostanou do EU, služeb převaděčů, a to buď během některých částí své cesty, nebo po celou cestu. Dvě třetiny z těchto migrantů nesplňují kritéria pro udělení mezinárodní ochrany v prvním stupni a nakonec budou muset být navráceni.





Rámeček č. 3. Ruská agrese na Ukrajině – největší evropské vysídlování osob od druhé světové války a okamžitá reakce EU Od začátku ruské vojenské invaze na Ukrajinu vstoupilo z Ukrajiny a Moldavska do Evropské unie přibližně 6 milionů osob, z nichž 200 000 jsou státní příslušníci jiných třetích zemí než Ukrajiny. Ukrajinci s biometrickým pasem vstupují jako bezvízoví cestující a často se připojují ke svým rodinám a přátelům v různých členských státech. EU účinně zvládla rozsáhlé důsledky tím, že se spolehla na opatření v rámci schengenského acquis i mimo něj: ·Vzhledem k výjimečné situaci na hranicích Unie s Ukrajinou předložila Komise operativní pokyny, které mají příslušníkům pohraniční stráže členských států pomoci účinně zvládat vstupy na hranicích a zároveň zachovat vysokou úroveň bezpečnosti. ·Dne 4. března 2022 Rada na návrh Komise poprvé jednomyslně přijala prováděcí rozhodnutí o zavedení dočasné ochrany z důvodu masového přílivu osob prchajících z Ukrajiny v důsledku války. ·Byla zintenzivněna činnost sítě mechanismu EU pro připravenost na migraci a pro řešení migračních krizí („síť zřízená plánem“), aby byla zajištěna neustálá výměna informací a koordinovaná reakce na problémy vyvolané těmito událostmi. ·Komise rovněž zřídila platformu solidarity, která sdružuje členské státy a země přidružené k Schengenu, agentury EU a mezinárodní organizace za účasti Ukrajiny a Moldavska a jejímž cílem je koordinovat podporu lidem prchajícím před válkou na Ukrajině a zemím, které je přijímají. ·Na mimořádném zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci dne 28. března Komise představila desetibodový akční plán, který byl předem dohodnut s francouzským předsednictvím Rady EU a jehož cílem je usnadnit silnější evropskou koordinaci v oblasti přijímání osob prchajících před válkou na Ukrajině. ·Agentury EU rychle poskytly konkrétní podporu: oAgentura Frontex okamžitě vyslala další pracovníky na hranice EU a Ukrajiny v rámci již existující společné operace Terra a také na základě žádostí členských států. Od 27. dubna 2022 je na východních vnějších hranicích EU (včetně Ukrajiny, Moldavska, Ruska a Běloruska) rozmístěno 297 příslušníků stálých jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže. Agentura Frontex také pomohla 718 státním příslušníkům třetích zemí, kteří prchali před válkou, k bezpečnému návratu do země původu. oAgentura Frontex aktivně podporuje úsilí moldavských orgánů na místě při řešení dvojího problému, kterým je regulace přílivu a následného odlivu statisíců uprchlíků prchajících před válkou na Ukrajině. Po uzavření dohody o postavení jednotek s Moldavskem v rekordně krátkém čase je v Moldavsku od 27. dubna rozmístěno 70 příslušníků Stálého sboru Evropské pohraniční a pobřežní stráže. oOdborníci a vyslaní příslušníci Europolu nasazení na vnějších hranicích EU podporují členské státy, pomáhají při sekundárních bezpečnostních kontrolách a analyzují informace o trestné činnosti, aby mohli podporovat vyšetřování a vytvářet úplný obraz o trestné činnosti a konsolidovanou analýzu údajů. oAgentura pro základní práva navštívila všechny členské státy sousedící s Ukrajinou a Moldavskem a na hraničních přechodech a v registračních/přijímacích střediscích sledovala a analyzovala situaci v oblasti základních práv. ·Na návrh Komise schválila Rada od 25. února 2022 částečné pozastavení vízového styku mezi EU a Ruskem. Celkově lze říci, že samotná existence schengenského prostoru bez hranic poskytla Evropě jedinečnou příležitost soudržně reagovat na výzvy a nabídla prchajícím osobám možnost využít ochrany v zemi, která jim nejvíce vyhovuje, přičemž umožnila solidární nabídky a transfery z členských států v první linii do ostatních zemí. 3.2Situace na vnitřních hranicích Od září 2015 byly hraniční kontroly na vnitřních hranicích znovu zavedeny více než 280krát. Existují tři hlavní důvody, proč členské státy oznámily Komisi dočasné obnovení hraničních kontrol v schengenském prostoru: 1. kontroly byly znovu zavedeny v souvislosti s uprchlickou krizí v roce 2015 z důvodu druhotného pohybu, 2. kontroly byly znovu zavedeny za účelem boje proti terorismu, a 3. kontroly byly zavedeny za účelem omezení šíření onemocnění COVID-19. Komise v průběhu let vedla úzký politický a technický dialog s těmi členskými státy, které mají dlouhodobé kontroly na vnitřních hranicích, s cílem porozumět situaci a prozkoumat možnosti konkrétních alternativních opatření. V roce 2017 Komise navrhla úpravu platných pravidel, přičemž vycházela ze svých doporučení přijatých v témže roce s cílem připravit půdu pro zrušení dlouhodobých kontrol na vnitřních hranicích. Tento návrh však v Radě nezískal dostatečnou podporu. V návaznosti na tyto diskuse a na základě konzultací s členskými státy a zúčastněnými stranami Komise v prosinci 2021 předložila nové změny Schengenského hraničního kodexu, kterými nahradila svůj předchozí návrh. Navrhované cílené změny vycházejí ze získaných poznatků i ze zkušeností nabytých během pandemie COVID-19, řeší obavy členských států a zároveň zachovávají schengenský prostor, v němž by jakékoliv kontroly na vnitřních hranicích měly zůstat krajním opatřením. V nedávném rozsudku ve spojených věcech C-368/20 a C-369/20 Soudní dvůr zdůraznil, že možnost znovuzavedení ochrany vnitřních hranic musí být jako výjimečné opatření vykládána restriktivně. Komise a Rada zahájily jednání s členskými státy o důsledcích tohoto rozsudku. Komise mezitím s ohledem na tento rozsudek přehodnocuje nejnovější oznámení o kontrolách na vnitřních hranicích. Rámeček č. 4. Dopad pandemie COVID-19 Pandemie COVID-19 odhalila potřebu stabilního rámce pro koordinaci a rozhodování na vnějších hranicích a v celém schengenském prostoru v krizových situacích. Na začátku pandemie většina členských států obnovila kontroly na vnitřních hranicích, přičemž společně začaly koordinovat své postupy až později, což v některých případech ohrozilo řádné fungování jednotného trhu. Komise reagovala tím, že vyzvala Radu ke koordinovanému rozhodnutí, pokud jde o omezení cest ze třetích zemí do schengenského prostoru, jež nejsou nezbytně nutné. Tuto výzvu následovaly všechny členské státy EU (s výjimkou Irska) a všechny přidružené země Schengenu, přičemž později byla zahrnuta do doporučení Rady. Členské státy však toto doporučení uplatňují velmi rozdílnými způsoby, čímž ohrožují celkové fungování schengenského prostoru. Koordinační opatření ad hoc, která Komise zavedla v posledních dvou letech, pomohla krizi zvládnout organizovanějším způsobem. Komise rovněž spolupracovala s členskými státy na určení jejich potřeb pro účinné řešení pandemie, zejména v rámci integrované politické reakce na krizi (IPCR) ze strany Rady. Krize však také odhalila potřebu zvláštního právního rámce pro tato opatření na vnějších hranicích pro případ budoucích podobných situací, jenž byl zapracován do návrhu Komise na změnu Schengenského hraničního kodexu, který byl přijat v prosinci 2021. Okolnosti pandemie ovlivnily také plánování a provádění schengenského hodnotícího a monitorovacího procesu, zejména v oblasti společné vízové politiky. 3.3Dokončení schengenského prostoru Od roku 2011 se Komise aktivně zasazuje o dokončení Schengenu a naléhá na členské státy, aby urychleně podnikly nezbytné kroky a umožnily těm členským státům EU, které dosud nejsou plně součástí prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, aby se k němu připojily. Zvýší se tím bezpečnost v EU jako celku. V posledních měsících byly podniknuty důležité politické kroky. V prosinci 2021 Rada uznala, že Chorvatsko splnilo podmínky nezbytné pro uplatňování všech částí schengenského acquis. Nyní je na Radě, aby předložila návrh rozhodnutí o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a konzultovala jej s Evropským parlamentem. Na rozhodnutí Rady také čekají Rumunsko a Bulharsko, jež nadále aktivně uplatňují schengenské acquis, zejména v souvislosti se správou vnějších hranic s Ukrajinou. Komise od roku 2011 potvrzuje, že Bulharsko a Rumunsko splňují podmínky nezbytné pro vstup do Schengenu. Oba členské státy v rámci reformovaného schengenského hodnotícího a monitorovacího mechanismu učinily společné prohlášení Radě, v němž zdůraznily svůj závazek správně uplatňovat schengenské acquis a přispívat k řádnému fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Na podporu tohoto závazku a posílení vzájemné důvěry pozvaly dobrovolně tým koordinovaný Komisí, aby posoudil uplatňování nejnovějších směrů vývoje schengenského acquis od hodnocení v roce 2011 se zaměřením na správu vnějších hranic a policejní spolupráci. Komise je připravena tato dobrovolná hodnocení koordinovat a provádět. Komise znovu vyzývá Radu, aby učinila nezbytná opatření ke konsolidaci schengenského prostoru přijetím rozhodnutí, které umožní Bulharsku, Chorvatsku a Rumunsku stát se jeho formální součástí. Proces schengenského hodnocení, jehož cílem je posoudit připravenost na vstup do schengenského prostoru, probíhá i na Kypru. Dne 3. května 2022 přijal Evropský parlament na základě návrhu Komise velkou většinou hlasů zprávu o uplatňování ustanovení schengenského acquis v oblasti Schengenského informačního systému na Kypru. Jako další krok se očekává, že Rada v druhé polovině roku 2022 přijme rozhodnutí o uplatňování ustanovení schengenského acquis v oblasti Schengenského informačního systému na Kypru, po němž bude následovat hodnocení fungování systému. 4.Priority vyplývající ze schengenských hodnocení Dobře fungující schengenský prostor je vedle spolehlivé správy závislý na správném a včasném provádění schengenského acquis. Tato pravidla zajišťují, aby všechny členské státy uplatňovaly jednotná kritéria pro vstupní a výstupní kontroly na společných vnějších hranicích, rozvíjely spolupráci mezi pohraniční stráží, vnitrostátní policií a soudními orgány, používaly odpovídající systémy výměny informací a prováděly společnou politiku navracení. Zajišťují harmonizované podmínky pro vstup a společnou vízovou politiku s cílem zachovat vysokou úroveň vnitřní bezpečnosti a možnost cestovat bez kontrol na vnitřních hranicích. Vzhledem k velkému množství zpracovávaných osobních údajů hraje klíčovou roli dodržování požadavků na ochranu údajů. Správné provádění všech těchto pravidel nejen zajišťuje bezpečnost občanů v oblasti bez vnitřních hranic, ale také vytváří součinnost mezi vnitrostátními orgány. Správné provádění schengenského acquis rovněž usnadňuje finanční podpora z fondů EU (Fondu pro vnitřní bezpečnost, Nástroje pro správu hranic a víza a Azylového, migračního a integračního fondu). Komise se snaží zajistit, aby členské státy měly dostatečné zdroje na provádění těch doporučení, která mají finanční dopad na základě schengenských hodnocení. S ohledem na časový plán hodnocení proto Komise vyzývá členské státy, aby v rámci svých vnitrostátních programů vyčlenily potřebné zdroje tak, aby prioritu měly nedostatky zjištěné v hodnotících zprávách, zejména v případě, že zjištěné nedostatky jsou závažné. Přestože schengenská hodnocení v posledních letech ukázala, že členské státy obecně provádějí schengenské acquis náležitým způsobem, stále existují určité zásadní nedostatky a opatření, které je třeba řešit jako priority. Na nedostatky by se nemělo pohlížet izolovaně, ale v jejich vzájemné souvislosti s různými oblastmi, na které se vztahuje schengenský hodnotící a monitorovací mechanismus, a s jejich potenciálem narušit schengenský prostor. Některé z těchto nedostatků jsou horizontální povahy napříč různými oblastmi politiky, přičemž vzhledem ke svým rozmanitým důsledkům mohou mít na dobré fungování schengenského prostoru větší dopad. Během prvního cyklu schengenských hodnocení (2015–2019) byly zjištěny závažné nedostatky při deseti hodnoceních ve třech oblastech, přičemž v období 2020–2021 byl zjištěn další případ ve čtvrté oblasti politiky. Tyto závažné nedostatky se v některých případech týkají nedostatků ohrožujících celkové fungování schengenského prostoru nebo v jiných případech představují vážné riziko pro základní práva. V případě zjištění závažných nedostatků jsou členské státy pečlivě monitorovány s cílem zajistit rychlé provedení nápravných opatření, včetně provádění opakovaných návštěv. Reformovaný schengenský hodnotící a monitorovací mechanismus přinese ještě spolehlivější monitorovací systém, který celý proces urychlí, zejména v případě zjištění závažných nedostatků, pro něž je určen zvláštní zrychlený postup. 4.1 Správa vnějších hranic

Vnější hranice je třeba chránit a účinně spravovat a zajistit, aby byla plně respektována práva osob hledajících ochranu. Bezproblémové překračování hranic musí jít ruku v ruce se zajištěním vysoké úrovně bezpečnosti. Pravidlem jsou účinné a na bezpečnost orientované postupy hraničních kontrol založené na komplexních předvstupních informacích a dotazech zadaných do příslušných databází s cílem zajistit systematickou kontrolu všech osob překračujících vnější hranice. Členské státy jsou rovněž povinny zajistit komplexní mechanismus pro monitorování vnějších hranic a účinnou ostrahu hranic s cílem zajistit úplnou informovanost o situaci a přiměřenou reakci, včetně záchrany životů na moři. Zvláštní výzvou je účelové využívání migrantů k politickým účelům, k němuž Komise v prosinci 2021 v reakci na výzvu Evropské rady předložila specializované návrhy: změnu Schengenského hraničního kodexu, která stanoví definici účelového využívání migrace, a nový nástroj, který řeší situace účelového využívání v oblasti migrace a azylu. Očekává se, že přijetí těchto návrhů poskytne pevný rámec pro případy účelového využívání v budoucnu a nebude tak nutné uchylovat se k opatřením ad hoc podle čl. 78 odst. 3 SFEU. Evropská integrovaná správa hranic je společnou odpovědností všech členských států a zemí přidružených k Schengenu, orgánů a agentur Unie. V této souvislosti hraje klíčovou roli Evropská pohraniční a pobřežní stráž, která sdružuje příslušné vnitrostátní orgány a agenturu Frontex. Nedostatky na vnější hranici jedné země mohou mít dopad na všechny členské státy a následně mohou ohrozit fungování schengenského prostoru. Proto je třeba, aby správa hranic členských států byla vzájemně integrována s cílem zavést účinnou, účelnou a koordinovanou správu hranic na vnějších hranicích EU. Schengenská hodnocení ukázala, že členské státy v uplynulých letech významně investovaly do lepší ochrany vnějších hranic, což vedlo ke zlepšení, které se projevilo během druhého hodnotícího cyklu (počínaje rokem 2020), a k odpovídající úrovni správy vnějších hranic obecně. Hodnocení však zjistila určité nedostatky, z nichž jedním je, že obecně neexistuje odpovídající strategické řízení a plánování vnitrostátních kapacit pro integrovanou správu hranic. To vede k omezené interinstitucionální spolupráci, překrývání kompetencí mezi jednotlivými orgány pro vnější hranice a roztříštěnému přidělování zdrojů. Problematické je zejména dlouhodobé plánování lidských zdrojů a odborné přípravy, jakož i systematické využívání informačních systémů pro hraniční kontroly, včetně nízké úrovně propojení v některých lokalitách, s cílem zajistit systematické kontroly v příslušných databázích. Obavy vzbuzuje rozdílné provádění, kvalita analýz rizik a hodnocení zranitelnosti v členských státech. Pokud jde o kontrolu hranic (hraniční kontroly a ostraha hranic), schengenská hodnocení ukázala, že členské státy obecně uplatňují schengenské acquis přiměřeně. Schengenská hodnocení rovněž poukázala na osvědčené postupy a inovativní činnosti, které členské státy provádějí za účelem účinného plnění schengenských kritérií. Navzdory celkově dobrému pokroku se opakovaně objevují nedostatky v ostraze vnějších hranic a nedostatečné postupy při hraničních kontrolách na některých hraničních přechodech. Ve většině členských států se hraniční kontroly provádějí na základě komplexní analýzy rizik. Nicméně ve způsobu, jakým některé členské státy používají evropský model analýzy rizik pro kontrolu hranic, jsou stále zjišťovány nedostatky, které vedou k nedostatečné informovanosti o situaci, rozptýlenému plánování zdrojů a neadekvátním operativním opatřením. Na některých hraničních přechodech nejsou hraniční kontroly prováděny systematicky a neodpovídají normám. Příčinou jsou především nedostatečné lidské zdroje, nedostatek řádně vyškolených příslušníků pohraniční stráže a také špatné propojení s databázemi, což brání jednotnému a systematickému provádění kontrol za použití příslušných databází, včetně Schengenského informačního systému a databáze Interpolu o odcizených a ztracených cestovních dokladech (SLTD), a dává vzniknout významným bezpečnostním nedostatkům. To by mohlo znamenat ohrožení veřejného pořádku, vnitřní bezpečnosti, veřejného zdraví nebo mezinárodních vztahů kteréhokoli členského státu a EU jako celku. Situaci dále zhoršuje nedostatečné provádění a uplatňování směrnic o odpovědnosti dopravce a o předběžných informacích o cestujících v některých členských státech. V zájmu boje proti nelegálnímu přistěhovalectví a zajištění účinných hraničních kontrol musí letečtí dopravci na žádost orgánů odpovědných za provádění kontrol osob na vnějších hranicích před ukončením odbavování předávat informace o cestujících, které dopravují na hraniční přechody, jimiž tyto osoby vstoupí na území členského státu. Pokud se tak nestane, nemají příslušníci pohraniční stráže k dispozici všechny potřebné informace, aby mohli provádět odpovídající hraniční kontroly. Do konce roku 2022 se předpokládá revize směrnice o předběžných informacích o cestujících, jejímž cílem je odstranit nedostatky, které vyplynuly i z hodnocení roku 2020, a zajistit podmínky pro odpovídající provádění. Některé členské státy mají roztříštěný vnitrostátní situační obraz, snížené možnosti odhalování a omezenou schopnost reakce, zejména na námořních a pozemních hranicích, což je způsobeno neexistencí integrovaných systémů ostrahy hranic, nedostatečnou koordinací a spoluprací mezi jejich vnitrostátními orgány ochrany hranic, jakož i rozptýleným prováděním Evropského systému ostrahy hranic (EUROSUR). Toto vše ovlivňuje kvalitu ochrany hranic. Tyto nedostatky by mohly snížit operativní účinnost správy vnějších hranic a schopnost reakce, a ohrozit tak schengenský prostor. Platí to zejména na námořních a pozemních hranicích kvůli omezeným možnostem a integrovaným systémům ostrahy hranic, což ovlivňuje kvalitu hraničních kontrol. Tyto nedostatky by mohly snížit operativní účinnost správy vnějších hranic a schopnost reakce, a ohrozit tak schengenský prostor. Dodržování základních práv, a zejména zásady nenavracení, je klíčovou zásadou při správě vnějších hranic EU. V roce 2020 se schengenských hodnocení v oblasti vnějších hranic začali účastnit pozorovatelé Agentury Evropské unie pro základní práva. Ti přispěli ke zjištění nedostatků a k vypracování doporučení ke zlepšení. Tvrzení o porušování základních práv na vnějších hranicích jsou vždy důvodem ke znepokojení. Pro zajištění ochrany základních práv na vnějších hranicích je zásadní účinné posouzení všech údajných porušení práv a v příslušných případech rychlé a nezávislé vyšetřování. Nezávislé mechanismy monitorování základních práv jsou v tomto ohledu osvědčeným postupem, který bude Komise nadále podporovat a financovat. Dodržování základních práv je aspektem, na který se vztahuje nový schengenský hodnotící a monitorovací mechanismus, jenž zajistí, aby byla přijata opatření pro prevenci a řešení případných nedostatků. Rámeček č. 5. Priority pro evropskou správu vnějších hranic ·účinné provádění evropské integrované správy hranic, ·širší využívání analýzy rizik při ochraně hranic a plné začlenění výsledků hodnocení zranitelnosti do plánování a operací Evropské pohraniční a pobřežní stráže, ·zlepšení kvality hraničních kontrol uplatňováním postupů založených na informacích a intenzivnější využívání informací před příjezdem zavedením informačních systémů pro hraniční kontroly, včetně přijetí návrhu Komise na revizi směrnice o předběžných informacích o cestujících, ·posílení vnitrostátních integrovaných systémů ostrahy hranic a spolupráce mezi agenturami, ·zavedení spolehlivých vnitrostátních systémů odborné přípravy pro kontrolu hranic, ·zavedení vnitrostátních mechanismů monitorování základních práv. 4.2 Vízová politika Schengenský prostor nemůže účinně fungovat bez společné vízové politiky. Jedná se o nástroj, který má usnadnit vstup legálních návštěvníků, například turistů a osob cestujících za obchodem, a zároveň zabránit bezpečnostním rizikům a riziku nelegální migrace do EU. Vízový kodex stanoví harmonizované postupy a podmínky pro vyřizování žádostí o víza a vydávání víz a Vízový informační systém zajišťuje, že konzuláty, pohraniční stráž, donucovací orgány, imigrační a další příslušné orgány mají přístup k údajům o žadatelích o víza. Cestovní omezení v souvislosti s pandemií COVID-19 vedla k masivnímu poklesu žádostí o schengenská víza. Zatímco před pandemií obdržely konzuláty států zapojených do schengenského prostoru 16 milionů žádostí o víza v roce 2018 a 17 milionů v roce 2019, v roce 2020 klesl počet žádostí na 3 miliony a v roce 2021 na 2,5 milionu. Pandemie rovněž omezila provádění schengenských hodnocení v této oblasti politiky, neboť hodnocení probíhají na konzulátech členských států ve třetích zemích s vízovou povinností. V letech 2020 a 2021 bylo možné provést pouze dvě hodnocení. Mnoho členských států však dosáhlo dobrého pokroku v provádění svých akčních plánů souvisejících s předchozími hodnoceními. Uzavření dvanácti akčních plánů v uplynulých dvou letech znamená, že značný počet zjištěných nedostatků byl úspěšně odstraněn. Členské státy provádějí společnou vízovou politiku do značné míry náležitým způsobem, přičemž rozhodnutí o udělení či neudělení víza jsou celkově dobře odůvodněná. Některé z hlavních problémů se týkají následujících jevů: ·Postupy členských států při určování platnosti víz nebo požadovaných podpůrných dokladů se nadále liší, a to navzdory pravidlům o platnosti víz zakotveným ve vízovém kodexu a právně závazným harmonizovaným seznamům podpůrných dokladů přijatým Komisí. ·Nedostatečné školení a nedostatek personálu vedoucí k procesním vadám. ·Využívání externích poskytovatelů služeb je rozšířené, ale kontrola jejich činnosti je nedostatečná. ·Využívání Vízového informačního systému není optimální z důvodu občasné nedostatečné kvality údajů, které jsou do něj zadávány, skutečnosti, že vnitrostátní systémy řešení případů nejsou vždy přizpůsobeny vízovému kodexu a pracovnímu toku Vízového informačního systému, a dále z důvodu nedostatečného proškolení v oblasti informačních technologií a omezeného povědomí o některých funkcích a výhodách systému.

V rámci procesu monitorování předchozích hodnocení Komise opakovaně vyzvala členské státy, aby se těmito otázkami zabývaly, a v rámci Nástroje pro finanční podporu správy hranic a víza (2021–27), který je součástí Fondu pro integrovanou správu hranic, byla na podporu příslušných opatření poskytnuta odpovídající finanční podpora. Dne 27. dubna 2022 předložila Komise návrh na digitalizaci postupů pro udělování víz, který má modernizovat a zefektivnit podávání a vyřizování žádostí o víza a zároveň posílit bezpečnost schengenského prostoru. Téhož dne Komise navrhla zrušit vízovou povinnost pro státní příslušníky Kuvajtu a Kataru. V následujících měsících provede hodnocení revidovaného vízového kodexu, který vstoupil v platnost v únoru 2020. Bude i nadále pečlivě sledovat třetí země, kterým byl povolen bezvízový styk s EU, zejména prostřednictvím zprávy o mechanismu pozastavení vízové povinnosti, a bude rovněž pokračovat v úzké spolupráci s dotčenými členskými státy a Spojenými státy s cílem dosáhnout úplné vzájemnosti ve věci bezvízového styku pro zbývající členské státy, konkrétně Bulharsko, Kypr a Rumunsko. Kromě toho Komise v koordinaci s členskými státy pozorně sleduje programy pro udílení občanství za investice, které realizují třetí země s bezvízovým stykem, neboť příjemci těchto programů mohou získat volný přístup do schengenského prostoru. Nedávno se Rada na návrh Komise rozhodla dočasně pozastavit platnost bezvízového styku pro majitele vanuatských pasů vydaných po roce 2015 kvůli rizikům spojeným s programem Občanství za investice. Členské státy budou muset nadále úzce spolupracovat s agenturou eu-LISA a s Komisí na modernizaci svých informačních systémů pro zpracování víz, jež je potřebná v důsledku modernizace Vízového informačního systému. Schengenská hodnocení v této oblasti politiky budou obnovena v červnu 2022 s ohledem na vývoj epidemiologické situace. Rámeček č. 6. Priority vízové politiky ·Rychlý pokrok v jednáních o návrhu týkajícím se digitalizace vízových postupů. ·Rychlý pokrok v jednáních o návrhu na osvobození Kuvajtu a Kataru od vízové povinnosti. ·Příprava zavedení revidovaného Vízového informačního systému. ·Zintenzivnění kontroly třetích zemí, které získaly bezvízový přístup do EU. ·Zintenzivnění kontroly občanství a pobytových režimů investorů ve třetích zemích v souladu s doporučením C(2022) 2028. ·Obnovení schengenských hodnocení od června 2022. 4.3 Navracení osob bez zákonného práva na pobyt Zintenzivnění úsilí o snížení nelegální migrace do EU a lepší ochranu vnějších hranic by mělo jít ruku v ruce s přijetím opatření k účinnému navracení státních příslušníků třetích zemí, kteří neoprávněně pobývají na území členských států. Každoročně je přibližně 400 000 státním příslušníkům třetích zemí nařízeno opustit území Unie, ale pouze 140 000 z těchto osob (v roce 2020 jich bylo méně i kvůli restriktivním opatřením k potlačení pandemie) se skutečně vrátí do třetí země, z čehož přibližně 45 % tvoří dobrovolné návraty. Zlepšení účinnosti návratových systémů členských států je rovněž důležitým aspektem práce na vytvoření společného systému EU pro navracení, jak je stanoven v Paktu o migraci a azylu, který spojuje silnější struktury uvnitř EU, zejména posílený právní rámec, s přepracovanou směrnicí o navracení a účinnější spoluprací se třetími zeměmi. Kromě toho se v souladu se Strategií EU pro dobrovolný návrat a opětovné začlenění, přijatou v dubnu 2021, rozvíjí jednotnější a koordinovanější přístup členských států k využití plného potenciálu dobrovolných návratů a opětovného začlenění s cílem zvýšit účinnost a udržitelnost společného systému EU pro navracení ku vzájemnému prospěchu navracených osob, EU a třetích zemí. Schengenská hodnocení prokázala zlepšení v této oblasti, přičemž vnitrostátní právní předpisy a postupy členských států jsou nyní lépe sladěny s požadavky směrnice o navracení. Stále je však třeba zlepšení, aby bylo zajištěno plné dodržování základních práv. V jednom členském státě byly zjištěny závažné nedostatky v důsledku nevhodných podmínek zadržování a nedostatečných procesních záruk. Pokud jde o účinnost systémů navracení, ne všechny členské státy systematicky vydávají rozhodnutí o navrácení státním příslušníkům třetích zemí bez zákonného práva na pobyt. Rozdílná praxe existuje v oblasti zákazů vstupu, které nejsou systematicky vydávány, pokud státní příslušníci třetích zemí nesplní povinnost návratu, což omezuje jejich odrazující účinek. Problémem zůstává účinný výkon rozhodnutí o navrácení, který je ovlivněn také omezenou spoluprací v oblasti zpětného přebírání ze strany třetích zemí. Vedle těchto vnějších výzev existují také překážky v rámci vnitrostátních systémů, které odhalila schengenská hodnocení a které brání účinnosti systémů navracení členských států. Kromě toho je třeba zlepšit shromažďování údajů v oblasti navracení, aby bylo možné lépe vytvářet, provádět a hodnotit politiky. Hlavní problémy zjištěné v řadě členských států se týkají: ·omezených/nedostatečných zdrojů určených na návrat, pokud jde o personál a infrastrukturu, ·nedostatečného nebo neúčinného monitorování toho, jak se provádějí rozhodnutí o navrácení, a to i prostřednictvím informačních systémů pro řízení případů navracení, ·omezené dostupnosti a využívání programů dobrovolného návratu a opětovného začlenění (včetně poradenství v oblasti navracení), ·omezeného využívání alternativ k zadržení s cílem zabránit útěkům a nedostatku specializovaných zadržovacích kapacit. Komise úzce spolupracuje s členskými státy, aby zajistila úplné provedení pravidel pro navracení a případné následné kroky, včetně řízení o porušení Smlouvy. Zvláštní pozornost je věnována provádění návratových řízení, například vydávání rozhodnutí o navrácení a jejich účinnému výkonu, jakož i dodržování práv migrantů – zejména dětí a zranitelných osob – ve všech fázích procesu navracení. Dne 2. března 2022 Komise jmenovala první koordinátorku EU pro navracení. Koordinátorka pro navracení bude propojovat jednotlivé oblasti návratové politiky EU, vycházet z pozitivních zkušeností členských států s řízením navracení a usnadňovat bezproblémové a vzájemně propojené provádění procesu navracení. Komise aktuálně zřizuje síť na vysoké úrovni pro navracení, která bude nápomocná koordinátorce pro navracení s cílem usnadnit praktickou spolupráci mezi členskými státy, Komisí a agenturou Frontex a sloužit jako důvěryhodný prostor pro konstruktivní výměnu a dialog o otázkách navracení na vysoké úrovni. Rámeček č. 7. Priority politiky navracení ·Rychlé přijetí obnoveného právního rámce pro navracení na základě přepracované směrnice o navracení. ·Podpora dobrovolného návratu a opětovného začlenění jako nedílné součásti společného systému EU pro navracení v souladu se Strategií EU pro dobrovolné návraty a opětovné začlenění. ·Plné využívání operativní a praktické podpory, kterou může v této oblasti poskytnout agentura Frontex. 4.4 Policejní spolupráce V prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích je dobrá policejní spolupráce mezi členskými státy nezbytná pro zajištění bezpečnosti a důvěry v schengenském prostoru, a zejména v příhraničních regionech. Podle posouzení hrozeb závažné a organizované trestné činnosti v EU v roce 2021 (EU SOCTA), které zveřejnil Europol, působí téměř 70 % organizovaných zločineckých sítí ve více než třech členských státech. Policisté musí být v boji proti nadnárodní trestné činnosti schopni účinně, rychle a systematicky spolupracovat v celé EU. Dosud provedená schengenská hodnocení v oblasti policejní spolupráce zdůraznila, že ačkoli členské státy obecně dodržují schengenské acquis, praktickému využívání některých nástrojů přeshraniční policejní spolupráce, které mají členské státy k dispozici, brání řada překážek. Přeshraniční policejní spolupráci, jak je uvedena v návrhu doporučení Rady o operativní policejní spolupráci, komplikuje skutečnost, že v mnoha členských státech vedle sebe existují různé policejní orgány, např. policie s vojenským statusem, policie s civilním statusem, celostátní, oblastní (regionální) nebo místní policie. Je nezbytné, aby každý členský stát organizoval svou vnitřní koordinaci takovým způsobem, aby se přeshraniční a mezinárodní spolupráce byly schopny účastnit všechny příslušné orgány. Za tímto účelem téměř všechny členské státy určily jednu složku jako jednotné kontaktní místo, které je příslušné pro veškerou přeshraniční a mezinárodní operativní spolupráci v oblasti prosazování práva a výměny informací. Jednotná kontaktní místa, která jsou základními prvky přeshraniční spolupráce v oblasti prosazování práva a operativní výměny informací, trpí nedostatkem integrace a na míru upravené odborné přípravy pro zaměstnance, což omezuje přínos prudkého nárůstu výměny informací v posledních letech.

Účinná přeshraniční spolupráce vyžaduje interoperabilní komunikační prostředky a mobilní přístup k příslušným databázím při dodržení nezbytných bezpečnostních opatření. Pro bezpečnou přeshraniční výměnu informací by měly být k dispozici technické systémy používané na vnitrostátní úrovni, včetně zabezpečené elektronické pošty a rádiových komunikačních systémů, zejména v případě pronásledování. V důsledku nedostatku odpovídajících technických nástrojů se policisté ve většině členských států uchylují k nezabezpečeným radiokomunikačním prostředkům nebo mobilním telefonům, aby se spojili s příslušným dispečinkem za účelem prověrek. Tento postup s sebou nese riziko selhání komunikace (časté v horských oblastech) a nedorozumění (např. v případě problémů s přepisem). Stejná rizika hrozí v případě, že policisté v terénu nemají odpovídající mobilní přístup k databázím. Když policisté kontrolují určitou osobu během společné hlídky nebo při cílených společných akcích v příhraničních oblastech, musí mít okamžitý a odpovídající přístup do svých vnitrostátních a mezinárodních databází, k nimž jej mají podle vnitrostátních právních předpisů. Pokud se správně nezobrazí dostupné informace nebo opatření, která mají být učiněna, mohou například hledaní zločinci projít bez povšimnutí několika zeměmi. Kromě policistů v terénu potřebují přímý přístup k příslušným mezinárodním databázím také vyšetřovatelé. Vzhledem k tomu, že většina pachatelů trestné činnosti působí přeshraničně, je pro úspěšné vyšetřování trestné činnosti zásadní včasné odhalení mezinárodních vazeb. V neposlední řadě se v EU se značně liší rozsah, v jakém jsou umožněny přeshraniční operativní policejní činnosti (např. pronásledování nebo přeshraniční dohled). Zatímco některé země ve velké míře umožňují vzájemný přístup do databází donucovacích orgánů (včetně celních orgánů a pohraniční stráže), jiné stanoví příliš úzká geografická nebo časová omezení pro pronásledování nebo neumožňují zahraničním policistům zadržet podezřelé osoby na svém území během pronásledování. Součástí schengenského acquis je Úmluva k provedení Schengenské dohody , která stanoví základní zásady policejní spolupráce, a tzv. švédské rámcové rozhodnutí 2006/960/SVV, které zjednodušuje výměnu informací mezi donucovacími orgány. Ustanovení Úmluvy dávají smluvním státům značnou flexibilitu, pokud jde o způsob, jakým se rozhodnou Úmluvu provádět. V praxi se k dalšímu rozvoji tohoto společného základu systematicky využívají dvoustranné nebo mnohostranné dohody . V současné době existuje přibližně 60 takových dohod mezi členskými státy EU. Hlavním problémem v oblasti policejní spolupráce je skutečnost, že legislativní rámec je roztříštěný a ponechává členským státům velkou volnost při jeho provádění. Návrhy týkající se policejní spolupráce se snaží tuto situaci řešit a posílit policejní spolupráci tím, že stanoví jasné kanály a časové rámce pro výměnu informací a posilují úlohu Europolu. Komise vítá pokrok, kterého dosáhla Rada, jejímž cílem je přijmout v červnu 2022 obecný přístup ke směrnici a nařízení, jakož i schválit doporučení o operativní policejní spolupráci. Trialogy k těmto návrhům by proto mohly být zahájeny ještě letos a jejich následné přijetí se očekává do konce roku 2023. Je nezbytné pokračovat ve vývoji nástrojů, které mají policejní orgány k dispozici. Používání a výměna předběžných informací o cestujících ve spojení se jmennou evidencí cestujících již přinesly hmatatelné výsledky v boji proti terorismu a závažné trestné činnosti. Připravuje se nová legislativní iniciativa, jejímž cílem je zlepšit využívání předběžných informací o cestujících také pro účely prosazování práva, a to posílením právní jistoty a odstraněním nedostatků, které vyplynuly z hodnocení směrnice o předběžných informacích o cestujících v roce 2020, a zároveň zajištěním nezbytných záruk. Její představení je naplánováno na konec roku 2022. Rámeček č. 8. Priority policejní spolupráce ·Rychlé přijetí návrhů týkajících se policejní spolupráce a provádění doporučení o operativní policejní spolupráci, které má Rada přijmout v červnu. ·Přijetí návrhu nového legislativního opatření Komisí do konce roku 2022, které se týká předběžných informací o cestujících a které posílí jejich využívání pro účely vymáhání práva. ·Další integrace kanálů mezinárodní spolupráce, zlepšení systémů řízení případů a automatizace procesů v jednotných kontaktních místech. ·Účinný a přímý online přístup do vnitrostátních, unijních a mezinárodních databází donucovacích orgánů pro pracovníky jednotných kontaktních míst, vyšetřovatele a policisty v terénu, pokud je to nezbytné pro jejich úkoly. ·Efektivní mobilní přístup k (mezi)národním databázím pro policisty v terénu, zejména v příhraničních oblastech. ·Interoperabilita radiokomunikačních nástrojů. 4.5 Schengenský informační systém Schengenský informační systém (SIS) je klíčovým kompenzačním opatřením za zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jelikož nabízí základní podporu pro migrační a bezpečnostní politiky napříč schengenským prostorem a na jeho vnějších hranicích. Význam systému SIS pro bezpečnost a správu hranic v Evropě stále roste. Přestože bylo využívání tohoto systému ovlivněno krizí COVID-19 v důsledku souvisejícího omezení cestování a snížení počtu kontrol na hranicích prováděných v té době, využívání systému SIS v Evropě se nyní neustále zvyšuje, přičemž na konci roku 2021 dosáhlo maximálního počtu téměř 90 milionů záznamů zadaných členskými státy do databáze Schengenského informačního systému. V prosinci 2019, těsně před začátkem pandemie, dosáhl počet vyhledávání v Schengenském informačním systému rekordních 6,6 miliardy a bylo dosaženo rekordní úrovně 283 713 pozitivních nálezů (více než dvojnásobek oproti 128 598 pozitivním nálezům v roce 2014). V roce 2021 bylo v systému SIS provedeno více než 7 miliard vyhledávání a dosaženo 222 967 pozitivních nálezů, což přispělo k řešení tohoto počtu případů v evropských zemích, které systém využívají. Na základě provedených schengenských hodnocení lze vyvodit závěr, že členské státy obecně zavedly a používají systém Schengenský informační systém účinně a jednotně. Ačkoli byly v některých členských státech zjištěny závažné nedostatky při zavádění Schengenského informačního systému, tyto země urychleně a aktivně pracují na jejich nápravě. Během hodnocení se objevily některé opakující se nedostatky: ·Členské státy nezadávají do Schengenského informačního systému všechny relevantní informace. Například nejsou vždy přiloženy otisky prstů a fotografie, i když jsou tyto údaje v jednotlivých zemích k dispozici. V některých případech je to způsobeno nedostatkem technických nástrojů nebo povinných postupů na úrovni jednotlivých zemí, které by od orgánů vytvářejících záznam vyžadovaly, aby tyto údaje doplnily, jsou-li k dispozici. ·Koncovým uživatelům, tj. policistům, pohraničníkům a dalším uživatelům, kteří do systému nahlížejí, se nezobrazují všechny informace dostupné v záznamu Schengenského informačního systému (například dostupná fotografie určité osoby). Ztěžuje to správnou identifikaci osoby, která je předmětem záznamu, a přijetí příslušných opatření. ·V některých členských státech se nepodařilo pokročit ve využívání nových nástrojů, například funkce vyhledávání otisků prstů v systému SIS. Má to závažné důsledky, které vedou k bezpečnostním mezerám. ·Centrály SIRENE – správní struktury, které se zabývají výměnou informací doplňujících záznamy Schengenského informačního systému – jsou jádrem fungování Schengenského informačního systému, ale ne vždy mají dostatečné personální a technické zdroje, včetně automatizovaných a integrovaných pracovních nástrojů, které by jim umožnily účinnou výměnu těchto informací. ·Omezené navyšování lidských a technických zdrojů v centrálách SIRENE často vede k tomu, že tyto struktury jsou na hranici svých možností. Kvalita a rychlost výměny informací a operativní spolupráce mezi úřady mají zásadní význam pro následné kroky v návaznosti na pozitivní nálezy, například pro zajištění ochrany pohřešovaných a zranitelných osob. ·Některé členské státy nepropojily své systémy automatického rozpoznávání registračních značek se Schengenským informačním systémem, což snižuje celkovou bezpečnost v rámci Schengenu a na vnějších hranicích. Rámeček č. 9. Priority Schengenského informačního systému ·Co nejrychlejší zavedení obnoveného Schengenského informačního systému, který bude obsahovat nové kategorie záznamů a přinese nové funkce, které ještě zvýší účinnost tohoto systému. ·V centrálách SIRENE členských států je třeba posílit odpovídající personální obsazení a zdroje a automatizovat pracovní postupy, aby bylo možné zpracovat vysoký počet pozitivních nálezů a zajistit kvalitu a rychlost výměny informací a spolupráce. ·Plné využití funkce vyhledávání otisků prstů v Schengenském informačním systému. 4.6 Ochrana údajů Další důležitou součástí schengenského acquis jsou pravidla ochrany osobních údajů. Hlavními legislativními požadavky platnými v této oblasti jsou zvláštní ustanovení o ochraně osobních údajů v acquis Schengenského informačního systému a Vízového informačního systému a v budoucnu nových informačních systémů (Systém vstupu a výstupu, systém ETIAS, interoperabilita), ustanovení obecného nařízení o ochraně osobních údajů (GDPR), na něž acquis těchto systémů odkazuje, a směrnice o prosazování práva v oblasti ochrany údajů.

Posouzení toho, jak členské státy provádějí a uplatňují schengenské acquis, zejména ve vztahu k systémům SIS a VIS na základě požadavků na ochranu údajů, je zásadní zárukou. Ačkoli během schengenského hodnocení nebyly zjištěny žádné závažné nedostatky a soulad s platnými právními akty EU je třeba v jednotlivých případech posuzovat individuálně, stále existuje několik opakujících se problémů, které je třeba řešit: ·Některé vnitrostátní úřady pro ochranu údajů nemají dostatečné lidské a finanční zdroje, což jim brání v plnění všech úkolů souvisejících se Schengenským informačním systémem a Vízovým informačním systémem. ·U některých úřadů pro ochranu údajů hrozí, že jejich práce bude vystavena vnějšímu vlivu, což by mohlo ovlivnit jejich nezávislost. ·Ne všechny úřady pro ochranu údajů získaly účinné nápravné pravomoci vůči donucovacím orgánům. ·V některých členských státech bylo považováno za nezbytné, aby úřady pro ochranu údajů prováděly častější a komplexnější inspekce za účelem plnění jejich úkolu sledovat zákonnost zpracování údajů v rámci Schengenského informačního systému a Vízového informačního systému. ·Úřady pro ochranu údajů často neplní požadavek, aby nejméně jednou za čtyři roky provedly audit operací zpracování údajů v Schengenském informačním systému a ve Vízovém informačním systému. ·Často je také nutné zlepšit informace o právech subjektů údajů v souvislosti se Schengenským informačním systémem a Vízovým informačním systémem a o postupu při využívání těchto práv. ·Období uchovávání protokolů z dotazů v informačních systémech není v některých případech stále v souladu se schengenským acquis. ·Správci údajů často neprovádějí žádný proaktivní vlastní audit dodržování ochrany údajů ani žádné pravidelné přezkumy protokolů. ·V neposlední řadě není vždy zajištěno pravidelné a průběžné školení o ochraně a bezpečnosti údajů pro všechny operativní zaměstnance, kteří mají přístup k informačním systémům. Rámeček č. 10. Priority v oblasti ochrany údajů ·Členské státy by měly úřadům pro ochranu údajů poskytnout dostatečné zdroje, aby mohly plnit všechny úkoly související se Schengenským informačním systémem a Vízovým informačním systémem. ·Úřady pro ochranu údajů by měly zajistit, aby se nejméně jednou za čtyři roky prováděly audity operací zpracování údajů v Schengenském informačním systému a ve Vízovém informačním systému. ·Příslušné orgány Schengenského informačního systému a Vízového informačního systému by měly na tato doporučení navázat, zejména pokud jde o vlastní audit a odbornou přípravu. ·Při zavádění nových informačních systémů pro ochranu hranic (Systém vstupu/výstupu, systém ETIAS, interoperabilita) musí všechny odpovědné subjekty plně přijmout přístup založený na ochraně soukromí již od návrhu. Mělo by být zajištěno, že požadavky na ochranu údajů jsou plně integrovány a že budou dodržovány od počátku používání těchto systémů. 5.Další postup I když jsme dnes lépe připraveni reagovat na současné a budoucí výzvy, každý právní předpis nebo rámec je jen tak dobrý, jak účinně a včas se provádí. Schengenská hodnocení provedená v posledních letech potvrdila, že členské státy provádějí schengenské acquis v různých oblastech politiky náležitým způsobem a že mechanismus dosáhl svého požadovaného a zamýšleného účinku. Byly však zjištěny nedostatky a závady, přičemž v některých oblastech je stále třeba dosáhnout pokroku. Tato zpráva určuje klíčové prioritní oblasti, které vyžadují urychlené zlepšení, a zdůrazňuje, že je nutné rychle a přiměřeně zavést všechny dostupné nástroje. Díky schengenskému cyklu má nyní schengenský prostor posílenou a spolehlivou správu, která zajišťuje politické řízení pro odpovídající provádění a pravidelnou kontrolu právních předpisů. V návaznosti na první kroky při provádění cyklu je třeba i nadále zaručovat společné úsilí a společnou odpovědnost členských států, orgánů a agentur EU za tento proces na cestě k dalšímu ročnímu cyklu v roce 2023. Je nezbytné pokračovat v práci na vytvoření plně účinné evropské integrované správy hranic, která by spojila všechny příslušné subjekty na evropské i vnitrostátní úrovni. V prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích je nezbytná dobrá policejní spolupráce mezi členskými státy spolu s účinným používáním rozsáhlých informačních systémů, zejména Schengenského informačního systému, jakož i účinná návratová a společná vízová politika. Kromě toho je zásadní nepřestat věnovat pozornost úplnému zavedení nové IT architektury do konce roku 2023. EU navrhla jeden z technologicky nejvyspělejších systémů správy hranic na světě a my musíme tento ambiciózní projekt včas realizovat. Poskytnutí dostatečných zdrojů a odborné přípravy osobám, které provádějí a prosazují schengenské acquis, má zásadní význam pro zajištění účinného provádění našich právních závazků v praxi. V této souvislosti hrají klíčovou roli agentury EU a je důležité zajistit, aby byly jejich mandáty plně využity.