[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 7.10.2005 KOM(2005) 483 v konečném znění 2005/0222 (COD) . Pozměněný návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o harmonizaci právních a správních předpisů členských států týkajících se smlouvách o spotřebitelskýchém úvěrůu a o změně směrnice Rady 93/13/ES . (předložená Komisí podle čl. 250 odst. 2 Smlouvy o ES) ODŮVODNĚNÍ POSTUP Dne 28. října 2004 Komise přijala na základě stanoviska odhlasovaného Evropským parlamentem (EP) dne 20. dubna 2004 pozměněný návrh směrnice o spotřebitelském úvěru. Po zveřejnění pozměněného návrhu Komise i nadále pokračovala v konzultacích se členskými státy a zúčastněnými stranami. V důsledku toho Komise došla k závěru, že by bylo vhodné vypracovat konsolidované znění. Kromě toho konzultace prokázaly potřebu dalších podstatných změn, které by zamezily neúmyslnému zatěžování podnikatelů v odvětví spotřebitelských úvěrů a zároveň zajistily vysokou úroveň ochrany spotřebitelů. Zejména: - Skupina odborníků na hypotéky zřízená Komisí vydala závěrečnou zprávu, která přispěla k rozhodnutí vyjmout veškeré hypoteční úvěry z oblasti působnosti tohoto návrhu. - Povinnost poradit spotřebiteli v předsmluvní fázi byla upřesněna a přizpůsobena okolnostem příslušné úvěrové nabídky. - Flexibilita související s některými ustanoveními jde ruku v ruce s ustanovením o vzájemném uznání, jehož cílem je zajistit, aby rozdíly ve výsledné transpozici nepředstavovaly překážku pro vnitřní trh. Cíle Komise si v oblasti spotřebitelského úvěru stanovila tři hlavní cíle: - zavést podmínky pro opravdový vnitřní trh, - zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitele a - vylepšit srozumitelnost právní úpravy ES přepracováním tří stávajících směrnic o spotřebitelském úvěru (87/102/ES, 90/88/ES a 98/8/ES). Tyto cíle jsou v souladu s lisabonskou strategií, jelikož vývoj vnitřního úvěrového trhu zvýší konkurenceschopnost věřitelů z EU zintenzivněním hospodářské soutěže a podpořením inovací produktů. Harmonizace ustanovení o ochraně spotřebitele v oblasti maloobchodních finančních služeb, a zároveň cílené vzájemné uznání je klíčovým aspektem strategie Komise pro rozvoj trhu maloobchodních finančních služeb. Toto vzájemné uznání přirozeným způsobem vyplývá ze zavedení jednotné měny, která odstranila rizika související se směnnými kurzy v zemích eurozóny a umožnila vyšší transparentnost cenových srovnání. Po zavedení nařízení 2560/2001 se výrazně snížily převodní náklady mezi zeměmi eurozóny. To bude doplněno další integrací platebních systémů EU, což učiní provádění pravidelných plateb po celé eurozóně stejně jednoduchým, jak tomu nyní v rámci státu. Tento vývoj by měl být výhodný především pro přeshraniční úvěry, které vyžadují splácení přeshraničním převodem. Dostupné možnosti Směrnice o spotřebitelském úvěru 87/102/ES založená na minimální harmonizaci měla za důsledek, že členské státy šly v různé míře nad rámec ustanovení směrnice. Jelikož příslušná ustanovení většinou mají kogentní povahu, představují rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech překážky pro vnitřní trh a odrazují podnikatele od nabízení celoevropských produktů. V důsledku toho byla legislativní iniciativa jedinou možností, jak splnit dané cíle. Dopad směrnice Dopad na konkurenceschopnost - Úvěrový trh má vývojový potenciál, avšak pouze jeho malá část je v současnosti přeshraniční. Za značnou celkovou velikostí úvěrového trhu se skrývá široká rozmanitost trhů, na kterých se podíly spotřebitelských úvěrů liší. Například zatímco trh Spojeného království představuje asi 230 miliard EUR, v Itálii, podobně velké zemi, tento trh činí pouze 40 miliard EUR. Průměrné využití úvěrů na domácnost se také velmi liší[1]. V některých členských státech představuje spotřebitelský úvěr velkou část disponibilního příjmu domácnosti, v jiných zemích je tato část relativně malá.[2] Některé trhy mají malý potenciál dále se rozrůstat, zatímco jiné mají stále ohromný vývojový potenciál. - Možnost nabízet úvěrové smlouvy v celé EU by měla vést k vyšší efektivitě a větším úsporám z rozsahu pro banky a k levnějšímu a širšímu výběru produktů pro zákazníky. Věřitelé budou moci koncipovat celoevropské produkty spotřebitelských úvěrů, které nebudou muset nezbytně vyhovovat 25 souborům vnitrostátních pravidel. - Objevují se nové obchodní příležitosti, jak využít potenciálu vnitřního trhu – technologie (zejména internet) umožňují spotřebitelům a věřitelům uzavírat smlouvy na dálku, nová poptávka po úvěru může vzniknout z nárůstu maloobchodního obratu přes internet, růst přístupu k internetu stimuluje homebanking. Dopad na hospodářskou soutěž - Usnadnění přístupu k úvěrovým trhům může stimulovat hospodářskou soutěž na některých trzích, na kterých dominuje několik málo aktérů a spotřebitelé mají omezený přístup k úvěru. Stimulování hospodářské soutěže by mělo zlepšit výkonnost úvěrových institucí ve stále globálnějším hospodářství. Dopad na spotřebitele - Zintenzivněná hospodářská soutěž a otevření vnitrostátních trhů věřitelům ze zahraničí povede k nižším úrokovým sazbám pro spotřebitele. Ceny za spotřebitelský úvěry se značně liší v závislosti na věřiteli a v různých členských státech a spotřebitelé by měli být postaveni do pozice, ve které budou moci využívat nabídek na celém území EU. - Odstranění překážek hospodářské soutěže povede k rozmanitější nabídce a k lepším produktům. Úroveň inovace je v některých členských státech již docela vysoká, avšak některé úvěrové produkty, které jsou dostupné v daném členském státě, nemohou v mnoha případech být prodány jinde v EU. Je v zájmu spotřebitelů, aby měli přístup ke všem úvěrovým produktům dostupným v EU, a zároveň aby měli zaručenu vysokou úroveň informací a ochrany. - Harmonizace některých klíčových prvků smluv o spotřebitelském úvěru zvýší důvěru spotřebitelů, a povzbudí je k přeshraničnímu nákupu úvěru v EU. Současná nízká úroveň přeshraničních smluv o spotřebitelském úvěru souvisí také s obavami týkajícími se úrovně ochrany spotřebitelů v cizích členských státech. Hlavní změny ve srovnání s pozměněným návrhem ze dne 28. října 2004 Cíl Článek 1 objasňuje, že směrnice se zabývá pouze některými aspekty oblasti. Je to v souladu se stanovisky vyjádřenými různými zúčastněnými stranami v konzultačním procesu. Definice Přečerpání úvěru Otázka přečerpání úvěru potřebuje objasnit. Zejména z důvodu vytvořit právní jistotu stanovuje tento pozměněný návrh definici odpovídající obvyklé praxi v členských státech. Celkové náklady úvěru Definice celkových nákladů úvěru je přeformulována v souladu s komentáři EP a odvětví. Cílem je zahrnout pouze náklady odpovídající službě uzavřené s věřitelem nebo jeho prostřednictvím. Tato definice slouží jako základ pro výpočet roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr. Celková výpůjční sazba je na základě žádosti zúčastněných stran a EP odstraněna, protože by pro spotřebitele mohla být matoucí. Oblast působnosti Smlouvy o hypotečním úvěru První pozměněný návrh zahrnoval postoupení jmění, přičemž vyjímal úvěrové smlouvy uzavřené pro účely bydlení. Stanovení účelu úvěru je však pro věřitele velmi obtížné, ne-li nemožné, jelikož nemůže nijak ovlivnit použití peněžních prostředků, které půjčuje. Kromě toho jsou smlouvy o hypotečním úvěru obecně velmi specifickým nástrojem s určitými rysy, které vyžadují zvláštní pozornost bez ohledu na účel úvěru. Proto Komise z oblasti působnosti vyjmula postoupení jmění. To odpovídá změně z EP, kterou výrazně podporují zástupci odvětví. Smlouvy o ručení, ručitelé Smlouvy o ručení jsou nyní z oblasti působnosti vyňaty, jelikož hlavní otázka ve vztahu s jistotami souvisela s hypotečními úvěry. Ručitelé jsou z oblasti působnosti také vyňati. Směrnice se zaměřuje pouze na úvěrové smlouvy. Je vhodnější nezabývat se specifickými aspekty smluvního práva, které jsou upraveny v širších souvislostech v členských státech. Obě vynětí odpovídají změnám z EP a reagují na otázky, které předložilo odvětví bankovnictví. Přečerpání úvěru EP a evropské bankovní odvětví argumentovaly tím, že přečerpání úvěru je výhodně pro svou jednoduchost a nízké náklady, a proto nemusí podléhat požadavkům na úvěrové smlouvy v plném rozsahu. Jsou tudíž podrobeny pouze volnějšímu režimu. Přesto je nezbytná dostatečná úroveň informací. Přečerpání úvěru podléhá tedy požadavkům na omezený počet smluvních informací. Smlouvy nad 50 000 EUR Na základě diskuzí se zúčastněnými stranami jsou smlouvy nad 50 000 EUR vyňaty, jelikož obvykle nejsou uzavírány pro spotřební účely, ale spíše pro účely bydlení, a proto nevyžadují tentýž typ právních předpisů jako průměrný spotřebitelský úvěr. Zavedena byla opravná položka týkající se příslušných limitů, která má umožnit přizpůsobit úvěrové limity, na které se vztahuje tato směrnice, hospodářským trendům v EU a vývoji trhu. Předsmluvní informace Jelikož o reklamě se již jedná ve směrnici o nekalých obchodních praktikách (2005/29/ES), Komise pouze navrhuje seznam povinných informací, které musí být uvedeny v reklamách obsahujících finanční informace o úvěru. Obecných reklam na danou úvěrovou službu se to netýká, což zamezuje zbytečnému zatěžování podniků. Předsmluvní informace umožňují spotřebitelům srovnat nabídky. Různé zúčastněné strany v konzultačním procesu však vyjádřily obavu z toho, že nadbytek informací může být matoucí. Některé požadavky na předsmluvní informace byly tedy v tomto pozměněném návrhu odstraněny. Na základě žádostí z odvětví bankovnictví je tento pozměněný návrh zaměřen na zajištění konzistence s požadavky na informace v současném právu ES. Od poskytovatele úvěru se požaduje, aby na základě informací poskytnutých spotřebitelem posoudil jeho úvěruschopnost a případně tyto údaje ověřil v databázích. Na základě rozsáhlé konzultace bankovního odvětví se Komise nedomnívá, že by to způsobovalo bankám dodatečné náklady, jelikož to odpovídá dobré bankovní praxi. Povinnost poskytnout doporučení byla pozměněna. Oproti některým žádostem bankovního odvětví ponechává Komise koncept, podle něhož věřitel nemá pouze splnit požadavky na informace před uzavřením smlouvy, ale má rovněž poskytnout doplňující vysvětlení s cílem umožnit spotřebiteli učinit rozhodnutí na základě znalosti věci. V reakci na žádost z bankovního odvětví a některých členských států se objasnilo, že spotřebitel vždy zodpovídá za své konečné rozhodnutí uzavřít smlouvu o úvěru. Proto je doporučování specifikováno jako povinnost postavit spotřebitele do pozice, ve které je schopen zhodnotit výhody a nevýhody úvěru. Kromě toho byla členským státům poskytnuta vyšší flexibilita při přizpůsobování prováděcích předpisů situaci na jejich trzích. Smluvní informace V ustanoveních o smluvních informacích se vyžadují zejména informace již poskytnuté v předsmluvní fázi a informace o tom, jak uplatnit právo na odstoupení a právo na předčasné splacení. Je to v souladu s obvyklou dobrou profesionální praxí a věřitelům to nezpůsobí výrazné dodatečné náklady. V případě pohyblivé sazby by měl být spotřebitel informován o významných změnách předepsané úrokové sazby. Je však prakticky nemožné informovat ho o každé změně, protože v určitých případech se může sazba mírně měnit každý den. Tento pozměněný návrh tudíž stanoví, že by měl být spotřebitel informován pravidelně a alespoň v případě výrazné změny okamžitě. Přístup k databázi Povinnost zavést vnitrostátní databáze byla odstraněna, jelikož by to bylo mimo účel této směrnice. Na otázky týkající se ochrany dat se vztahuje směrnice 95/46/ES o ochraně osobních údajů. Proto Komise navrhuje zaručit pouze vzájemný přístup ke stávajícím soukromým a veřejným databázím na nediskriminačním základě, což nepředstavuje dodatečné náklady pro odvětví, jak tomu bylo v případě předchozího ustanovení, ale naopak pomáhá snížit překážky přeshraničnímu spotřebitelskému úvěru. Právo na odstoupení Tento návrh stanoví možnost spotřebitele odstoupit od úvěrové smlouvy do 14 dnů. Tento odklad spotřebiteli umožňuje po uzavření smlouvy hledat a možná najít lepší nabídku. Záměrem tohoto ustanovení je posílit hospodářskou soutěž. Odpovídá to stávající praxi ve většině členských států, ačkoli délka této lhůty se může lišit. Délka lhůty pro odstoupení odpovídá směrnici o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku (2002/65/ES). V důsledku toho věřitelé neponesou dodatečné náklady alespoň v případě smluv o spotřebitelském úvěru, které jsou také na trhu nabízeny na dálku. Vázané transakce Tento návrh stanoví, že v případě vázaných transakcí, kdy má spotřebitel právo na odstoupení od kupní smlouvy, má také právo na odstoupení od smluv o vázaném úvěru. Cílem tohoto ustanovení je zamezit tomu, aby spotřebitel měl povinnost zachovat úvěr, i když jeho skutečný účel zmizel. Právo na odstoupení od úvěru však neposkytuje právo na odstoupení od kupní smlouvy. Předčasné splacení Tento návrh uděluje spotřebiteli právo na splacení úvěru dříve, než bylo dohodnuto. Předčasné splacení však představuje pro věřitele náklady. Proto na základě konzultací se zúčastněnými stranami a členskými státy tento návrh stanoví, že věřitel může účtovat poctivé a objektivní poplatky na kompenzaci ztráty. Jelikož by výpočet kompenzace měl být proveden na základě objektivních faktů, očekává se, že by toto ustanovení pouze vyžadovalo okrajové náklady pro věřitele. Nepřiměřené podmínky Návrh obsahuje dva příklady nepřiměřených podmínek příznačných pro úvěrové smlouvy a pozměňuje přílohu směrnice 93/13/EHS o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách. Pokud tato změna bude mít nějaký dopad na odvětví, tak pouze velmi malý, protože uvedené příklady jsou v jasném rozporu s obvyklou dobrou profesionální praxí. Harmonizace Obecně lze konstatovat, že harmonizace i vzájemné uznávání obecně přispěly k integraci trhu EU, přičemž zajistily, aby byly zohledněny zájmy spotřebitele. Kombinace strategií v dané oblasti trvale závisí na vlastnostech této oblasti a měla by být určována případ od případu. Zvolení správné dávky vyžaduje použití zásady proporcionality při navržení řešení, přičemž je třeba případně kombinovat harmonizaci s vzájemným uznáním. V této souvislosti Komise navrhuje ponechat přístup úplné harmonizace s jistým stupněm flexibility pro členské státy v těchto oblastech. Úplná harmonizace zůstává optimálmím způsobem k vytvoření skutečného jednotného trhu v oblasti spotřebitelských úvěrů, který umožňuje podnikatelům nabízet spotřebitelské úvěry přes hranice, a zároveň zaručuje vhodnou vysokou úroveň ochrany spotřebitele bez ohledu na to, kde po celé EU se smlouva o úvěru uzavře. Návrh nyní jasně stanoví, že plně harmonizovány jsou pouze ty prvky, kterými se text výslovně zabývá, zatímco otázky jako společná a nerozdílná odpovědnost jsou ponechány vnitrostátním právním systémům. V některých případech poskytuje návrh určitou volnost na úrovni vnitrostátní transpozice, zejména kvůli stávající různorodosti, pokud jde o vnitrostátní trhy nebo o vnitrostátní právní předpisy. Tak je tomu například v souvislosti s předčasným splacením nebo s překročením. Je však také nezbytně nutné zajistit, aby stupeň flexibility poskytnutý pro vnitrostátní transpozici v mezích směrnice nepřispíval ke vzniku dalších překážek pro jednotný trh spotřebitelských úvěrů. Proto Komise doplňuje svůj přístup úplné harmonizace o vzájemné uznání u omezeného počtu otázek. To pomáhá snížit břemeno u podniků, které chtějí nabízet spotřebitelský úvěr přes hranice. V důsledku navrženého ustanovení o vzájemném uznávání musí věřitel, pokud chce vykonávat činnost v jiném členském státě, než ve kterém je usazen, splňovat právní požadavky svého státu původu (nebo rovnocenné požadavky), a nikoli požadavky hostitelského členského státu. V oblasti smluvního práva to může vést k jinému výsledku, než který je stanoven v článku 5 Římské smlouvy. V situaci spadající do působnosti článku 5 by to vedlo k uplatnění práva země, kde má spotřebitel své obvyklé bydliště. Toto právo může vytvořit normy, které oproti rovnocenným normám použitelným v domovské zemi věřitele omezují činnost věřitele, např. tím, že jsou vyšší (nebo odlišné) od norem jeho domovské země. V takovém případě, pokud se jedná o oblasti uvedené v doložce o vzájemném uznávání, musí hostitelský členský stát zajistit, aby se uvedené normy na smlouvu nevztahovaly. Uplatňovat se bude nadále právo, které si strany zvolí, anebo při neexistenci takové možnosti volby, požadavky práva domovské země věřitele. Oblasti dotčené doložkou o vzájemném uznání jsou výslovně uvedeny v tomto návrhu. Co se týče článku 15 a 17 o předčasném splacení a o překročení, bylo zavedeno přechodné období pro postupné zavedení, které členským státům poskytne čas k přizpůsobení. Příklady Názorné příklady výpočtu roční procentní sazby tak, jak ji stanoví bývalá příloha II návrhu, byly zrušeny s ohledem na celkový cíl Komise zajistit lepší právní úpravu a nepřetěžovat legislativní proces. Jestliže se tyto příklady budou považovat za účinnou pomoc při výpočtu roční procentní sazby, mohou být zveřejněny zvlášť po přijetí směrnice. 2005/0222 (COD) Pozměněný návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o harmonizaci právních a správních předpisů členských států týkajících se smlouvách o spotřebitelsk ých ém úvěr ů u a o změně směrnice Rady 93/13/ES EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[3], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[4], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[5], vzhledem k těmto důvodům: 1. Směrnice Rady 87/102/EHS ze dne 22. prosince 1986 pro sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelských úvěrů[6] stanoví na úrovni Společenství pravidla pro smlouvy o spotřebitelském úvěru. 2. V roce 1995 Komise předložila zprávu[7] o uplatňování směrnice Rady 87/102/EHS ze dne 22. prosince 1986 o pro sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se spotřebitelských úvěrů [8], po které a uskutečnila velmi rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami. V roce 1997 Komise předložila shrnující zprávu o reakcích na zprávu z roku 1995[9]. Zpráva[10] Druhá zpráva[11] o uplatňování směrnice 87/102/ES ve znění směrnice Rady 90/88/EHS [12] ze dne 22. února 1990, kterou se mění směrnice 87/102/ES o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících s spotřebitelských úvěrů. byla předložena v roce 1996. 3. T y a to zprávy a konzultace odhalily podstatné rozdíly mezi právními předpisy různých členských států v oblasti úvěrů pro fyzické osoby obecně, a především ve spotřebitelských úvěrech. Analýza vnitrostátních právních předpisů provádějících směrnici 87/102/EHS ukazuje, že členské státy považovaly stupeň ochrany nabízený směrnicí za neodpovídající. Proto ve svých prováděcích právních předpisech přihlédly k jiným druhům úvěrů a novým druhům úvěrových dohod, na které se směrnice nevztahovala. V důsledku toho je nutné předvídat reformy vnitrostátních právních předpisů zamýšlené několika členskými státy a stanovit harmonizovaný rámec Společenství. používají kromě směrnice 87/102/EHS z důvodu rozdílů v právní nebo hospodářské situaci na vnitrostátní úrovni několik mechanismů na ochranu spotřebitele. 4. Faktická a právní situace plynoucí z těchto vnitrostátních rozdílů vede k narušení hospodářské soutěže mezi věřiteli ve Společenství a k překážkám na vnitřním trhu, kdy členské státy přijaly odlišná kogentní ustanovení, která jsou mnohem přísnější než opatření stanovená ve směrnici 87/102/EHS. To omezuje možnost možnosti spotřebitele přímo využít postupně rostoucí dostupnost přeshraničních úvěrů získat úvěr v jiných členských státech . Tato narušení a omezení na oplátku ovlivňují rozsah a povahu poptávky po přeshraničních úvěrech, což může mohou mít zase následky s ohledem na poptávku po zboží a službách. Dalším důsledkem rozdílů mezi vnitrostátními právními předpisy a praxí je, že se spotřebitelé netěší ve všech členských státech stejné ochraně. 5. V posledních letech se značně vyvinuly druhy úvěrů nabízené spotřebitelům a jimi užívané. Objevily se nové úvěrové nástroje a jejich využití se nadále rozvíjí. Je proto nutné přizpůsobit změnit a doplnit stávající ustanovení, a případně rozšířit oblast jejich působnosti. 6. V souladu s čl. 14 odst. 2 Smlouvy představuje vnitřní trh oblast bez vnitřních hranic, ve které jsou zajištěny volný pohyb zboží a služeb a svoboda usazování. Vývoj transparentnějšího a efektivnějšího úvěrového trhu v oblasti bez vnitřních hranic je nezbytný pro podporu vývoje přeshraničních aktivit. 7. Pro usnadnění vzniku dobře fungujícího vnitřního trhu spotřebitelských úvěrů je nezbytné ustanovit harmonizovaný rámec Společenství v několika hlavních oblastech. S ohledem na neustále se vyvíjející trh spotřebitelských úvěrů a vzrůstající mobilitu evropských občanů by měly prozíravé právní předpisy Společenství, které jsou schopné přizpůsobit se budoucím formám úvěrů a které umožní členským státům odpovídající stupeň flexibility v provádění těchto předpisů, pomoci vytvořit moderní soubor právních norem týkajících se spotřebitelského úvěru. 8. je také nutné podpořit vytvoření transparentnějšího a efektivnějšího úvěrového trhu. Je důležité, aby tento trh nabídnul dostatečný stupeň ochrany spotřebitele a zajistil tak jeho důvěru . Volný pohyb úvěrových nabídek by tak mohl probíhat za optimálních podmínek jak pro ty, kdo úvěr nabízejí, tak pro ty, kdo ho žádají, a to s řádným přihlédnutím ke specifické situaci v jednotlivých členských státech. 9. to nezbytně vyžaduje proces maximální Úplná harmonizace , který ujistí všechny spotřebitele je nutná k tomu, aby všem spotřebitelům ve Společenství byl zajištěn vysokém stupni vysoký a rovnocenný stupeň ochrany jejich zájmů a aby byl vytvořen opravdový vnitřní trh. Členským státům by tedy nemělo být povoleno zachovávat nebo zavádět jiná vnitrostátní ustanovení, než která jsou stanovena v této směrnici. Takové omezení by se však mělo uplatňovat pouze na ustanovení harmonizovaná v této směrnici. Kromě ustanovení harmonizovaných touto směrnicí by měly mít členské státy stále volnost zachovávat nebo zavádět vnitrostátní právní předpisy. Tak mohou členské státy například zachovávat nebo zavádět vnitrostátní předpisy o společné a nerozdílné odpovědnosti prodejce nebo dodavatele služeb a věřitele. Jiným příkladem této možnosti členských států by mohly být vnitrostátní předpisy zavádějící nebo zachovávající právo odstoupit od smlouvy o prodeji zboží nebo dodávce služeb, jestliže spotřebitel uplatní své právo odstoupit od úvěrové smlouvy. V případě konkrétních úvěrových smluv, na které se vztahují pouze některá ustanovení této směrnice, například v případě přečerpání úvěru, a některých jiných specifických úvěrových smluv, by měly mít členské státy stále volnost upravit ve svých vnitrostátních právních předpisech tyto typy úvěrových smluv, pokud jde o ostatní aspekty neharmonizované touto směrnicí. 10. I v některých oblastech harmonizovaných touto směrnicí by se mohla vnitrostátní prováděcí pravidla lišit a činit poskytování služeb věřitelů přes hranice obtížnějším. V těchto případech je vhodné s přihlédnutím na úroveň harmonizace a ochrany spotřebitele zajištěné touto směrnicí a s ohledem na dobře fungující vnitřní trh vyvarovat se uvalování dalších břemen na věřitele, zejména co se týče nutnosti plnit pravidla, která jdou nad rámec pravidel členského státu usazení. Proto by se měla v některých případech, které jsou podrobně uvedeny v této směrnici, uplatňovat zásada vzájemného uznání. V těchto případech zásada vzájemného uznání vede k tomu, že pravidla právních předpisů členského státu, ve kterém má spotřebitel své obvyklé bydliště, se nepoužijí, pokud by jejich použití v dané situaci znamenalo omezení volného pohybu služeb. 11. V některých případech, ve kterých se uplatňuje zásada vzájemného uznání, poskytuje tato směrnice přechodné období. Toto období by mělo členským státům umožnit získat dostatečné zkušenosti s fungováním prováděcích právních předpisů a mělo by také umožnit hospodářským subjektům přizpůsobit se po provedení této směrnice a před uplatněním vzájemného uznání novému právnímu rámci. (6) s ohledem na rostoucí rozdílnost druhů úvěrů a poskytovatelů úvěru se musí každá osoba, která věřiteli poskytuje informace umožňující identifikaci spotřebitele a která pomáhá při uzavření úvěrové dohody za odměnu, považovat za zprostředkovatele úvěru, a to bez ohledu na formu odměny. Advokáti a notáři by se však v zásadě za zprostředkovatele úvěru považovat neměli, jestliže se na ně spotřebitel obrátí o radu s ohledem na rozsah úvěrové dohody, nebo jestliže pomáhají připravit nebo ověřit dohodu, a to pokud se jejich role omezuje na poskytování právních nebo finančních rad a pokud své klienty neodkazují na určité věřitele. 12. Smlouvy o souvislém poskytování služeb nebo o dodávce zboží stejného druhu a stejného množství, kdy za ně spotřebitel platí po dobu jejich poskytování formou splátek, se mohou od úvěrových smluv, na něž se vztahuje tato směrnice, značně lišit ve smyslu zájmů zúčastněných smluvních stran a forem transakcí a jejich provádění. Proto by mělo být vysvětleno, že se pro účely této směrnice nepovažují za úvěrové smlouvy. Příkladem těchto druhů smlouvy je smlouva o pojištění, kdy se pojištění platí prostřednictvím měsíčních splátek. 13. Úvěrové smlouvy zahrnující udělování úvěru na koupi nebo transformaci nemovitého majetku zajištěného nemovitostí by měly být z oblasti působnosti této směrnice vyjmuty. Tento typ úvěru je velice specifický. A vztahuje se na něj doporučení Komise ze dne 1. března 2001 o předsmluvních informacích, které mají poskytovatelé úvěrů pro domácnost podávat spotřebitelům. (8) S ohledem na rizika finančních zájmů vyžaduje situace fyzických osob, které jednají jako ručitelé spotřebitelů, zajištění úrovně informací a ochrany srovnatelné úrovni poskytnuté spotřebitelům. (12) směrnice Rady 84/450/EHS ze dne 10. září 1984 o klamavé reklamě a srovnávací reklamě [13] [14] má poskytnout ochranu s ohledem na uvádění údajů, cen nebo sazeb v reklamě nebo v reklamních nabídkách týkajících se úvěrových dohod. Vyžaduje, aby každý takový údaj, cena nebo sazba byly spojeny s podrobnostmi o výpočtu, což umožní zhodnotit tento údaj v souvislosti se všemi závazky spotřebitele podle úvěrové dohody. 14. V souladu se směrnicí Rady a Evropského parlamentu 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách podniků vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice 84/450/EHS, 97/7/ES a 98/27/ES (směrnice o nekalých obchodních praktikách[15]) by měli být spotřebitelé chráněni proti nepoctivým nebo zavádějícím praktikám, zejména s ohledem na odhalení informací ze strany věřitele. Tato Je přesto vhodné touto směrnice specificky stanovit , by měla obsahovat specifická ustanovení o že by reklamě týkající se úvěrových smluv, jakož i některé prvky standardních informací, které se mají poskytnout spotřebitelům, aby jim bylo umožněno zejména srovnat různé nabídky. (10) aby byla zajištěna skutečná ochrana spotřebitele, je nezbytné přijmout přístup k nevyžádanému podomnímu prodeji úvěrů, který je přísnější než přístup stanovený ve směrnici Rady 85/577/EHS ze dne 20. prosince 1985 na ochranu spotřebitele v případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory[16]. (11) ustanovení této směrnice se musí uplatňovat, aniž by byla dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [17] [18]. V určitých případech by se však mělo počítat s vhodným rámcem pro shromažďování a zpracování osobních údajů potřebných v zájmu zhodnocení úvěrového rizika. 15. Aby mohli spotřebitelé rozhodnout na základě úplné znalosti faktů, musí měli by před uzavřením úvěrové smlouvy získat odpovídající informace o podmínkách a ceně úvěru a o svých závazcích. Pro zajištění absolutní co největší transparentnosti a srovnatelnosti nabídek by tyto informace měly především zahrnovat roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr vysvětlenou na příkladu a celkovou výpůjční sazbu stanovenou stejným způsobem v celém Společenství . Jelikož roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr může být v této fázi uvedena pouze prostřednictvím příkladu, musí být tento příklad reprezentativní. Proto by měl odpovídat například průměrnému trvání a celkové částce úvěru uděleného v případě daného druhu úvěrové smlouvy a případně koupenému zboží. Při určování reprezentativního příkladu by se mělo přihlédnout k četnosti uzavírání některých druhů úvěrových smluv na určitém trhu. 16. Spotřebitelé by měli být informováni o všech dodatečných nákladech, které jsou povinné pro získání úvěru, před uzavřením úvěrové smlouvy. I kdyby částka těchto nákladů nemohla být stanovena předem, spotřebitelé by měli získat odpovídající informace jak v reklamní, tak v předsmluvní fázi. 17. U konkrétních druhů úvěrových smluv je však v zájmu zajištění odpovídající úrovně ochrany spotřebitele bez uvalení nadměrného břemene na věřitele nebo případně zprostředkovatele úvěru vhodné omezit požadavky na předsmluvní informace podle této směrnice s přihlédnutím ke specifickému charakteru těchto druhů smluv. 18. Spotřebitel musí být před uzavřením úvěrové smlouvy podrobně informován, a to bez ohledu na to, zda se zprostředkovatel úvěru účastní prodeje úvěru. Proto by se měly požadavky na předsmluvní informace obecně uplatnit také v případě zprostředkovatele úvěru. Jestliže však dodavatelé zboží a služeb jednají jako zprostředkovatelé úvěru ve vedlejší funkci, není vhodné je zatěžovat také požadavky na předsmluvní informace, jak je stanoveno v této směrnici. Požadavky na předsmluvní informace se tedy na tyto zprostředkovatele úvěru nevztahují. Dodavatelé zboží a služeb se mohou považovat za jednající jako zprostředkovatelé úvěru ve vedlejší funkci například tehdy, když jejich zprostředkovatelská činnost nepředstavuje podstatnou část jejich obratu. V těchto případech je poskytnutí úplných předsmluvních informací spotřebiteli stále zajištěno, protože musí být učiněno věřitelem. 19. Spotřebitelé a stejně tak ručitelé by měli také jednat opatrně a respektovat své smluvní závazky. (17) vzhledem k technické a právní komplexnosti úvěrových nástrojů je nutné uložit zprostředkovateli úvěru a věřiteli obecnou povinnost poskytnout doporučení, aby si spotřebitel mohl vybrat z nabídnutých druhů úvěrů na základě úplné znalosti faktů. Stejně tak je zodpovědností věřitele, aby v souladu se zásadou „odpovědného půjčování“ ověřil, zda je spotřebitel a případně věřitel v pozici, která mu umožní splnit své nové závazky. 20. I přes povinnost poskytnout předsmluvní informace může spotřebitel stále potřebovat pomoc při rozhodování o tom, která úvěrová smlouva z nabízených produktů nejlépe odpovídá jeho potřebám a finanční situaci. Proto by měly členské státy zajistit, aby věřitelé, a případně zprostředkovatelé úvěru, tuto pomoc poskytli. Příslušné předsmluvní informace, jakož i výhody a nevýhody související s navrhovanými produkty, by měly být spotřebiteli vysvětleny individuálně na základě možné komplexnosti příslušné úvěrové smlouvy. 21. tato směrnice by se měla uplatňovat, aniž by byla dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů. 22. V zájmu pomoci snížit úvěrové riziko na straně věřitele i na straně spotřebitele svědčí zkušenost a praxe ve prospěch dostatečných a spolehlivých informací o případech nesplnění závazků. Členské státy musí proto zajistit, aby na jejich území existovala veřejná nebo soukromá centrální databáze, kde je to možné ve formě sítí databází. Spotřebitelé a ručitelé v členských státech, kteří nedodrželi svůj závazek, by měli být registrování v této databázi nebo síti. S cílem zajistit efektivní práci musí mít věřitelé povinnost ověřovat informace v této centrální databázi před přijetím jakéhokoli závazku na straně spotřebitele nebo ručitele. V zájmu zabránění narušení soutěže mezi věřiteli musí by mělo být zajištěno, aby osoby a podniky věřitelé měl y i přístup do soukromých nebo veřejných centrální databáz e í týkajících se spotřebitelů v jiném ho členské ho m stát u ě , ve kterém nejsou věřitelé usazeni, za stejných nediskriminačních podmínek ve srovnání s jako osoby a podniky věřiteli v tomto členském státě buď přímo nebo prostřednictvím centrální databáze v jejich členském státě . 23. Úvěrová smlouva by měla jasně a výstižně obsahovat veškeré důležité informace, které spotřebiteli umožní seznámit se s jeho právy a závazky. (20) v zájmu zajištění důvěrnosti informací a ochrany osobních údajů je nutné, aby získané údaje byly používány výhradně k posouzení rizika neplnění ze strany spotřebitele nebo ručitele. Jakékoli jiné zpracování nebo použití osobních údajů získaných z centrální databáze musí být zakázáno. V zájmu vyhnutí se jakémukoli riziku musí být údaje okamžitě po uzavření úvěrové dohody nebo po odmítnutí poskytnutí úvěru zničeny. Podmínky stanovené v úvěrové dohodě mohou být v některých případech pro spotřebitele nevýhodné. Lepší ochrana spotřebitele musí být zajištěna stanovením určitých podmínek, které se týkají všech forem úvěrů, na které se tato směrnice vztahuje. Úvěrová dohoda musí potvrzovat a doplňovat informace poskytnuté před uzavřením dohody, je-li to vhodné pomocí amortizační tabulky a podrobných informací o poplatcích za prodlení. 24. V zájmu zajištění plné transparentnosti by měly být spotřebiteli poskytnuty informace o předepsané úrokové sazbě, a to jak v předsmluvní fázi, tak při uzavření úvěrové smlouvy. V průběhu smluvního vztahu by měl být spotřebitel dále informován o významných změnách předepsané úrokové sazby. 25. V zájmu sblížení postupů pro vykonávání práva na odstoupení v podobných oblastech je nutné vydat ustanovení o právu na odstoupení bez sankcí a bez povinnosti předložit zdůvodnění, a to za podmínek podobných podmínkám, které stanovuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 {…} o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES[19]. Před výkonem práva na odstoupení může spotřebitel informovat věřitele o svém úmyslu odstoupit od úvěrové smlouvy, aby se umožnilo nové sjednání uvedené smlouvy. 26. V případě vázaných smluv existuje mezi nákupem zboží nebo služby a úvěrovou smlouvou uzavřenou pro tento účel vztah vzájemné závislosti. Uplatnění práva na odstoupení s ohledem na kupní smlouvu by proto mělo spotřebiteli umožnit odstoupit také od úvěrové smlouvy. Kromě toho by měl mít spotřebitel za určitých podmínek možnost uplatnit práva vůči věřiteli v případě obtíží souvisejících s kupní smlouvou. Nesplnění těchto podmínek však nezbavuje spotřebitele práv udělených vnitrostátními předpisy, kdy se uplatňuje společná a nerozdílná odpovědnost prodejce nebo dodavatele služeb a věřitele. 27. Spotřebitel by měl mít právo splnit veškeré své povinnosti před datem stanoveným v úvěrové smlouvě. Při částečném či celkovém předčasném splacení musí by měl mít věřitel nárok pouze na spravedlivé a objektivní odškodnění. Objektivní odškodnění by mělo věřiteli kompenzovat náklady, které přímo souvisejí s předčasným splacením, a mělo by zohlednit zájmy obou smluvních stran. pouze za předpokladu, že toto splacení způsobilo věřiteli odpovídající finanční ztrátu. 28. Převod práv věřitele podle úvěrové smlouvy nesmí by neměl způsobit, že se spotřebitel ocitne v méně výhodné pozici. Ze stejných důvodů věřitel, který nabízí úvěrovou dohodu poskytující vytvoření kapitálu, musí převzít riziko, pokud třetí strana poskytující toto vytvoření kapitálu nedostane svým závazkům. Spotřebitel by měl také být řádně informován v případě, že je úvěrová smlouva postoupena třetí straně. Je-li však postoupení provedeno pouze za účelem zajištění a jedná-li původní věřitel po dohodě s postupitelem vůči spotřebiteli jako věřitel, nemá spotřebitel velký zájem na tom, aby byl o postoupení informován. Požadavek na informování spotřebitele v takových případech, stanovený na úrovni EU, může být dokonce přehnaný, ale členským státům by měla být ponechána volnost v tom, aby ponechaly nebo zavedly takové požadavky do svých vnitrostátních právních předpisů. 29. V zájmu podpoření vytvoření a fungování vnitřního trhu a zajištění vysokého stupně ochrany spotřebitelů ve Společenství je nutné vyladit metodu výpočtu zajistit srovnatelnost informací týkajících se roční ch procentní ch saz e b y za spotřebitelský úvěr ve Společenství . I přes jednotný matematický vzorec pro výpočet roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr stanovený směrnicí 87/102/EHS ve znění směrnice 98/7/ES není roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr stále plně srovnatelná v celém Společenství. V jednotlivých členských státech se přihlíží při výpočtu roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr k různým nákladovým faktorům. Tato směrnice by proto měla jasně definovat celkové náklady úvěru pro spotřebitele. Náklady související s pojištěním by měly být zahrnuty do výpočtu roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr pouze tehdy , pokud je pojištění povinné pro získání úvěru nebo propagované úrokové sazby a je uzavřeno s věřitelem nebo zprostředkovatelem úvěru nebo jejich prostřednictvím ; a stanovení složek celkových nákladů úvěru, které budou při výpočtu použity. Roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr je vlastně nástroj srovnání, který spotřebiteli umožňuje změřit a srovnat časový a prostorový dopad závazků plynoucích z uzavření úvěrové dohody na vlastní rozpočet. Celkové náklady úvěru musí tedy zahrnovat veškeré náklady, které musí spotřebitel za úvěr zaplatit, a to bez ohledu na to, zda jsou tyto náklady splatné věřiteli, zprostředkovateli úvěru nebo kterékoli jiné straně. Proto, i když spotřebitel dobrovolně sjedná pojištění při uzavření úvěrové dohody, náklady související s tímto pojištěním musí být zahrnuty do celkových nákladů úvěru. 30. S ohledem na specifickou povahu podmínek úvěrových smluv a dohod o ručení je nutno objasnit, které podmínky jsou by se měly považovat za nepřiměřené, aniž by bylo dotčeno uplatňování dohody jako celku v rámci směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách[20]. Uvedená směrnice by tedy měla být odpovídajícím způsobem pozměněna. (20) je také nutné poskytnout spotřebiteli formou celkové výpůjční sazby informace o částkách splatných věřiteli, s výjimkou částek splatných třetím stranám. Tato sazba spotřebiteli umožňuje srovnat náklady případné pro věřitele s ohledem na různé produkty, které nabízí, s různými produkty dostupnými na trhu. (22) pokud dodavatel zboží nebo služeb získaný na základě úvěrové dohody může být považován za zprostředkovatele úvěru, musí mít spotřebitel možnost uplatnit práva vůči věřiteli, která sahají za jeho běžná smluvní práva vůči dodavateli zboží nebo služeb. (24) je nutné stanovit společná ustanovení o opatřeních, která se uplatní v případě neplnění úvěrových dohod. Především určité praktiky vymáhání pohledávek, které jsou zjevně nepřiměřené, musí být považovány za protiprávní. 31. V zájmu zajištění tržní transparentnosti a stability a až do dosažení harmonizace musí by členské státy s ohledem na uzavírání úvěrových dohod přijmout měly zajistit zavedení vhodn á ých opatření pro registraci osob nabízejících úvěr nebo jednajících jako kontrolu a dohled nad věřiteli a zprostředkovatel é i úvěru , kontrolu nebo monitorování věřitelů nebo zprostředkovatelů a aby spotřebitelům bylo umožněno podat námitky týkající se úvěrové smlouvy nebo podmínek. (30) v zájmu zajištění trvalé ochrany zájmů spotřebitele by se dohody o ručení neměly odchylovat v neprospěch spotřebitele nebo ručitele od ustanovení provádějících tuto směrnici nebo jí odpovídajících. 32. Tato směrnice respektuje a zachovává základní práva a zásady přiznané zejména Chartou základních práv Evropské unie. Tato směrnice usiluje Jejím cílem je především o zaji stit štění plné ho zachování respektování pravidel o ochraně osobních údajů, vlastnických práv, nediskriminaci, o ochraně rodiny a profesionálního života a o ochraně spotřebitele podle článků 8, 17, 21, 33 a 38 Charty základních práv Evropské unie. 33. Jelikož cíle opatření, které bude přijato této směrnice , totiž cíle stanovit společná pravidla umožňující harmonizaci některých aspektů právních a správní předpisů členských států týkajících se spotřebitelských úvěrů, nemohou členské státy odpovídajícím způsobem dostatečně dosáhnout a může ho tedy být efektivněji lépe dosaženo na úrovni Společentví, může Společenství přijmout kroky opatření v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality , na kterou se odkazuje stanovenou v uvedeném článku , směrnice nepřekračuje nezbytná opatření k dosažení těchto cílů. 34. Členské státy musí by měly stanovit pravidla o sankc e ích za porušení této směrnice a musí zajistit jejich provádění uplatnění . Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující mít zastrašující účinek . 35. Z tohoto důvodu, s přihlédnutím k velkému počtu změn, které musí být ve směrnici 87/102/EHS provedeny z důvodu vývoje v oblasti spotřebitelských úvěrů, a v zájmu zajištění jasnosti právních předpisů Společenství by měla být uvedená směrnice Je proto nutno zru šit ena a nahra dit zena touto směrnic i í 87/102/EHS , PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: KAPITOLA I CÍL, DEFINICE A OBLAST PůSOBNOSTI Článek 1 Cíl Předmět Cílem Účelem této směrnice je harmonizovat některé aspekty právní ch a správní ch předpis y ů členských států týkajících se smluv o spotřebitelském úvěru poskytovaném spotřebitelům a dohod o ručení . Článek 2 Oblast působnosti 1. Tato směrnice se vztahuje na úvěrové smlouvy a dohody o ručení . 2. Tato směrnice se nevztahuje na následující úvěrové smlouvy a, případně, odpovídající smlouvy o ručení : a) úvěrové smlouvy, jejichž cílem je poskytnout úvěr na nákup nebo transformaci soukromého nemovitého majetku, který spotřebitel vlastní nebo který hodlá koupit a které jsou jištěny buď hypotékou na nemovitý majetek nebo jinou srovnatelnou jistotou obvykle používanou v členském státě za tímto účelem , b) úvěrové smlouvy na celkovou částku úvěru přesahující 50 000 EUR, c) nájemní smlouvy s výjimkou těch, které stanoví, že vlastnické právo v konečném důsledku připadne nájemci , které vylučují připadnutí vlastnického práva na nájemce nebo osoby jím oprávněné , d) smlouvy o pronájmu, které nevytvářejí povinnost koupit předmět smlouvy, e) úvěrové smlouvy, jejichž podmínky vyžadují, aby spotřebitel splatil úvěr prostřednictvím splátek nebo jednorázovou platbou ve lhůtě nepřesahující tři měsíce, aniž by platil úroky nebo jiné poplatky, f) úvěrové smlouvy, které splňují následující podmínky: i) nabízí zaměstnavatel svým zaměstnancům jako vedlejší činnost bez úroků nebo poskytuje věřitel jakožto vedlejší činnost, tj. mimo rozsah své hlavní obchodní nebo profesionální činnosti, ii) jsou nabízeny s ročními procentními sazbami za spotřebitelský úvěr nižšími, než jsou sazby převažující na trhu, iii) a které nejsou nabízeny obecně celé veřejnosti, g) úvěrové smlouvy uzavřené s investičními společnostmi ve smyslu , jak je definováno v bodě 2 čl . ánku 1 odst. 2 směrnice Rady 93/22/EHS[21] pro účely umožnit investorovi provést transakci související s jedním nebo více nástroji uvedenými v oddíle B přílohy uvedené směrnice, kdy se společnost poskytující úvěr této transakce účastní, h) úvěrové smlouvy, které jsou výsledkem urovnání dosaženého před soudem nebo jiným statutárním orgánem, i) úvěrové smlouvy, které se vztahují k odložené platbě stávajícího dluhu bez poplatků, j) úvěrové smlouvy , po jejichž uzavření se po spotřebiteli žádá, aby jako jistotu složil věřiteli do úschovy nějaký předmět, a které závazek spotřebitele přísně vymezují na tento zastavený předmět. k) úvěrové smlouvy poskytované omezenému okruhu veřejnosti za nižších úrokových sazeb, než jaké obvykle převažují na trhu, nebo zcela bezúročně, a pokud věřitel plní statutární povinnost v obecném zájmu. 3. V případě úvěrových smluv, na jejichž základě je úvěr nabídnut formou přechodného úvěru, se uplatňují pouze články 1 až 4, 6, 7 a 8, čl. 9 odst. 1, čl. 9 odst. 2 písm. a) až d), h) a o), čl. 9 odst. 3, články 10 a 11, čl. 17 odst. 1 a články 18 až 29. Informace, které budou v těchto úvěrových smlouvách obsaženy, by měly také obsahovat informace o poplatcích použitelných od okamžiku uzavření těchto úvěrových smluv a o podmínkách, za nichž lze tyto poplatky změnit. 4. V případě následujících úvěrových smluv se uplatňují pouze články 1 až 4, 6, 7 a 8, čl. 9 odst. 1, čl. 9 odst. 2 písm. a) až g) a j), čl. 9 odst. 3 a články 10, 12 a 17 až 29: a) úvěrové smlouvy na celkovou částku úvěru nepřesahující 300 EUR, b) úvěrové smlouvy uzavřené neziskovými sdruženími spotřebitelů, které spravují úspory svých členů a poskytují úvěrové zdroje svým členům, pokud:, (i) hlavní zodpovědnost spočívá na dobrovolnících, kteří poskytnou úvěr na základě roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr, která podléhá stropu stanovenému vnitrostátními právními předpisy a (ii) je členství v těchto sdruženích omezeno na osoby s trvalým bydlištěm v určitém okrese nebo v něm zaměstnané nebo na zaměstnance určitého zaměstnavatele a jeho bývalé zaměstnance v důchodě, c) úvěrové smlouvy, které umožňují dohodu mezi věřitelem a spotřebitelem ohledně odložené platby nebo metod splácení, kdy je spotřebitel již v prodlení v případě původní úvěrové dohody, kdy: (i) by tyto dohody mohly odvrátit případné právní řízení týkající se tohoto prodlení a (ii) by spotřebitel takto nemusel čelit méně výhodným podmínkám ve srovnání s původní úvěrovou smlouvou. Jestliže však úvěrová smlouva spadá do oblasti působnosti odstavce 3, uplatňují se pouze ustanovení uvedená v tomto odstavci. Článek 3 Definice Pro účely této směrnice se rozumí: a) „spotřebitelem“ fyzická osoba, která při transakcích, na něž se vztahuje tato směrnice, jedná za účelem, který nelze považovat nespadá do její obchodní, podnikatelské nebo profesní činnosti, b) „věřitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která poskytuje nebo slibuje poskytnout při své obchodní, podnikatelské nebo profesní činnosti úvěr, c) „úvěrovou smlouvou“ smlouva, na jejímž základě věřitel poskytuje nebo slibuje poskytnout spotřebiteli úvěr ve formě odložené platby, půjčky nebo jiné podobné finanční služby; s výjimkou smluv o souvislém poskytování služeb (soukromých nebo veřejných) nebo o dodávce zboží stejného druhu a stejného množství , kdy má spotřebitel právo plat it í za ně tyto služby nebo zboží po dobu jejich poskytování formou splátek ; ty se nepovažují za úvěrové smlouvy pro účely této směrnice , d) „přechodným úvěrem“ úvěrová smlouva, na jejímž základě věřitel poskytuje možnost použít finanční prostředky na svém běžném účtu, které na tomto účtu přesahují stávající zůstatek, a kdy výše úvěru musí být splacena do tří měsíců nebo na požádání, e) „zprostředkovatelem úvěru“ fyzická nebo právnická osoba, která jménem věřitele a za odměnu , která může mít peněžitou formu anebo jakoukoli jinou dohodnutou formu finanční odměny , obvykle: (i) jedná jako zprostředkovatel tím, že prezentuje nebo nabízí úvěrové smlouvy, (ii) provádí jinou přípravnou práci v souvislosti s úvěrovými těmito smlouvami, s výjimkou činnosti uvedené v bodě (i) , nebo (iii) uzavírá úvěrové tyto smlouvy, odměna může mít formu nebo jakoukoli jinou dohodnutou formu finanční odměny; e) „dohodou o ručení“ se rozumí doplňková dohoda uzavřená ručitelem a ručící nebo slibující ručit za plnění úvěrové dohody poskytnuté spotřebiteli, na kterou se vztahuje tato směrnice; jakákoli forma úvěru poskytnutého fyzické nebo právnické osobě, f) „ručitelem“ se rozumí spotřebitel, který uzavřel dohodu o ručení v souvislosti s úvěrovou dohodou uzavřenou třetí stranou v pozici spotřebitele, f) „celkovými náklady úvěru pro spotřebitele“ veškeré výdaje, včetně výpůjčního úroku, odškodnění, provizí a j a kýchkoli popl a tků , daní a jakýchkoli jiných výloh , které musí spotřebitel zaplatit za úvěr v souvislosti s úvěrovou smlouvou v souladu s podmínkami, které jsou v ní uvedeny a které jsou věřiteli známy; n áklady spojené s doplňkovými službami týkajícími se úvěrové smlouvy, zejména s pojistným, jsou započteny, pokud je uzavření smlouvy o službě povinné pro získání úvěru nebo inzerované úrokové sazby a pokud je uzavřená s věřitelem nebo se třetí stranou, kdy věřitel nebo případně zprostředkovatel úvěru uzavřeli smlouvu jménem třetí strany nebo takto spotřebiteli nabídku či službu předložili; náklady, jež má spotřebitel zaplatit při uzavření úvěrové smlouvy osobám jiným než věřiteli nebo zprostředkovateli úvěru, zejména notáři nebo daňovým orgánům, zapisovateli hypoték nejsou zahrnuty , g) „roční procentní sazbou za spotřebitelský úvěr“ celkové náklady úvěru pro spotřebitele vyjádřené jako roční procento celkové částky poskytnutého úvěru, i) „částkami odváděnými věřiteli“ se rozumí povinné náklady související s úvěrovou dohodou a placené věřiteli spotřebitelem, j) „celkovou výpůjční sazbou“ se rozumí částky odváděné věřiteli a vyjádřené jako roční procento celkové částky úvěru, h) „předepsanou úrokovou sazbou“ úroková sazba vyjádřená jako pravidelný pevný nebo pohyblivý podíl v procentech uplatňovaný po danou dobu na částku úvěru čerpání podle úvěrové smlouvy, h) „zůstatkovou hodnotou“ se rozumí kupní cena financovaného zboží uplatnitelná v době provedení koupě nebo převodu majetku, i) „čerpáním“ částka úvěru daná k dispozici spotřebiteli formou odložené platby, půjčky nebo jiné podobné finanční služby podle úvěrové smlouvy , j) „celkovou částkou úvěru“ dohodnutý strop nebo suma všech čerpání , které mohou být dohodnuty , k) „trvalým nosičem“ jakýkoli nástroj, který umožňuje spotřebiteli ukládat osobně mu adresované informace tak, aby byly přístupné k budoucímu nahlédnutí po dobu odpovídající účelům informací, a který umožňuje nezměněnou reprodukci uložených informací, p) „třetí stranou poskytující vytvoření kapitálu“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právní osoba, s výjimkou věřitele nebo spotřebitele, která spotřebiteli, případně věřiteli, dává prostřednictvím dohody přiložené k úvěrové dohodě slib, že vytvoří kapitál, který má být podle úvěrové dohody splacen, l) „smlouvou o vázaném úvěru“ smlouva, kde (i) příslušný úvěr slouží výhradně k financování smlouvy týkající se dodávky zboží nebo poskytnutí služby a (ii) tyto dvě smlouvy tvoří z objektivního hlediska obchodní jednotku; o obchodní jednotku se jedná tehdy, pokud úvěr pro spotřebitele financuje dodavatel nebo sám poskytovatel služby nebo pokud je úvěr financován třetí stranou, pokud věřitel využije služeb dodavatele nebo poskytovatele služeb v souvislosti s uzavřením nebo přípravou úvěrové smlouvy nebo pokud úvěrová smlouva odkazuje na konkrétní zboží nebo služby, jež mají být úvěrem financovány. KAPITOLA II INFORMACE A PRAXE PřEDCHÁZEJÍCÍ PřÍPRAVě UZAVřENÍ ÚVěROVÉ SMLOUVY Článek 4 Reklama Aniž jsou dotčena ustanovení směrnice Rady 84/450/EHS, musí být každá reklama nebo každá nabídka, která je vystavená v provozních prostorách a která obsahuje informace o úvěrových dohodách, zejména o předepsané úrokové sazbě, celkové výpůjční sazbě a roční procentní sazbě za spotřebitelský úvěr, uvedena jasnou a srozumitelnou formou a s řádným přihlédnutím zejména na zásady dobrých úmyslů v obchodních transakcích. Obchodní účel těchto informací musí být jasný. Článek 4 Standardní informace v reklamě 1. Jakákoli reklama týkající se úvěrových smluv a uvádějící úrokovou sazbu nebo jakékoli údaje týkající se nákladů úvěru pro spotřebitele musí obsahovat standardní informace v souladu s tímto článkem („standardní informace“). 2 Standardní informace musí v následujícím pořadí a jasným, výstižným a zřetelným způsobem prostřednictvím reprezentativního příkladu uvádět: a) celkovou částku úvěru, b) roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr, c) dobu trvání úvěrové smlouvy, d) částku, počet a četnost splátek, jež mají být provedeny a e) jakékoli poplatky v souvislosti s úvěrovou smlouvou v souladu s podmínkami, které jsou v ní uvedeny a které jsou věřiteli známy. 3. Pokud V případě, kdy nejsou úvěrové podmínky dostupné pro každého půjčovatele veřejnosti, roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr musí být uvedena prostřednictvím alespoň dvou reprezentativních příkladů. 4. Je-li na počátku trvání úvěrové smlouvy nabízena na omezenou dobu nižší úroková sazba, musí reklama uvádět roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr vypočtenou na celou dobu trvání úvěrové smlouvy. 5. Pokud je uzavření smlouvy o doplňkové službě týkající se úvěrové smlouvy, zejména pojištění, povinné pro získání úvěru nebo inzerované úrokové sazby a její náklady nelze určit předem, musí být povinnost smlouvu o této službě uzavřít rovněž uvedena jasným, výstižným a zřetelným způsobem společně s roční procentní sazbou za spotřebitelský úvěr. 6. Tímto článkem není dotčena směrnice 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 (směrnice o nekalých obchodních praktikách)] Článek 5 Zákaz sjednávání úvěrových smluv a smluv o ručení mimo obchodní prostory Zákaz sjednávání úvěru a dohod o ručení mimo provozní prostorySjednávání úvěru nebo dohod o ručení mimo provozní prostory za okolností, na které se odkazuje v článku 1 směrnice Rady 85/577/EHS je zakázáno. Článek 6 5 Výměna informací před uzavřením dohody a povinnost poskytnout doporučení Předsmluvní informace 1. Aniž by bylo dotčeno provádění směrnice 95/46/ES a zejména článku 6 této směrnice, věřitel, a případně zprostředkovatel úvěru, smí od spotřebitele hodlajícího uzavřít úvěrovou dohodu a ručitele požadovat s ohledem na zhodnocení jejich finanční situace a schopnosti splácet pouze takové informace, které jsou přiměřené, náležité a nejsou nadbytečné. Spotřebitel a ručitel podají požadované informace přesně a úplně. Věřitel a případně zprostředkovatel úvěru se musí řídit zásadami odpovědného půjčování. Proto musí věřitel, a případně zprostředkovatel úvěru, dodržovat své závazky týkající se poskytování předsmluvních informací a požadavek, aby věřitel posoudil úvěruschopnost spotřebitele na základě jím poskytnutých správných informací a případně na základě ověření v příslušné databázi. Pokud smlouva umožňuje věřiteli změnit celkovou částku úvěru po datu uzavření úvěrové smlouvy, věřitel aktualizuje finanční informace týkající se spotřebitele, jež má k dispozici, a posoudí úvěruschopnost spotřebitele před jakýmkoli významným zvýšením celkové částky úvěru. 2. S dostatečným předstihem před tím, než je spotřebitel vázán úvěrovou smlouvou nebo nabídkou, poskytne věřitel, a případně zprostředkovatel úvěru, spotřebiteli na papíře nebo na jiném trvalém nosiči nezbytné a důležité informace potřebné k uzavření zvažované úvěrové smlouvy. spotřebiteli veškeré přesné a úplné informace potřebné s ohledem na zvažovanou úvěrovou dohodu. Spotřebitel tyto informace obdrží na papíře nebo jiném na trvalém nosiči před uzavřením úvěrové dohody. Aniž by byl dotčen článek 5 směrnice .../.../ES [o uvádění finančních služeb na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS, 97/7/ES a 98/27/ES], musí Tyto poskytnuté informace musí zahrnovat jasný výstižný a výstižný jasný popis jeho výhod a nevýhod produktu. Tyto informace musí zejména odkazovat na: a) dobu trvání úvěrové smlouvy, b) celkovou částku úvěru a podmínky upravující čerpání úvěru, c) připadá-li to v úvahu, předepsanou úrokovou sazbu, podmínky upravující používání této předepsané úrokové sazby a jakýkoli ukazatel , je-li k dispozici, nebo referenční sazbu vztahující se na počáteční předepsanou úrokovou sazbu, jakož i období, podmínky a postupy pro pozměnění předepsané úrokové sazby, d) roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr a celkovou výpůjční sazbu a celkové náklady úvěru pro spotřebitele prostřednictvím reprezentativního příkladu uvádějícího veškeré finanční údaje a předpoklady použité při výpočtu uvedené sazby, e) částku, počet a četnost splátek, jež mají být provedeny, přičemž by tyto údaje, bude-li to možné, měly být zaneseny v časovém rozpisu splátek , f) opakující se a jednorázové poplatky, včetně dodatečných jednorázových nákladů, které musí spotřebitel zaplatit při uzavření úvěrové dohody, jako jsou daně, administrativní náklady, právní poplatky a náklady na posouzení s ohledem na požadované jistoty připadá-li to v úvahu, náklady na udržování účtu zaznamenávajícího platební transakce i čerpání, náklady na používání platebních prostředků pro platební transakce i čerpání a další náklady týkající se platebních transakcí , f) připadá-li to v úvahu, hotovostní cenu financovaného zboží nebo služeb splatnou platbu v hotovosti a zůstatkovou hodnotu, g) náklady, jež má spotřebitel zaplatit při uzavření úvěrové smlouvy osobám jiným než věřiteli nebo zprostředkovateli úvěru, zejména notáři nebo daňovým orgánům, h) povinnost přijmout doplňkovou službu týkající se úvěrové smlouvy, zejména pojištění, je-li uzavření smlouvy o této službě povinné pro získání úvěru nebo inzerované úrokové sazby a její náklady nelze určit předem, i) úroky v případě zpožděných splátek, jak jsou použitelné v okamžiku, kdy je poskytnuta informace v souladu s tímto ustanovením, a ujednání o jejich přizpůsobení a poplatky za prodlení, j) požadované jistoty a pojištění , k) existenci či neexistenci práva na odstoupení , lhůtu, během níž lze právo na odstoupení uplatnit, l) právo na předčasné splacení a, připadá-li to v úvahu, náklady z něho vyplývající s uvedením částky nebo metody výpočtu, m) právo být informován o výsledcích konzultace databází za účelem posouzení úvěruschopnosti v souladu s čl. 8 odst. 2. Avšak v případě hlasové telefonní komunikace uvedené v čl. 3 odst. 3 směrnice 2002/65/ES musí předsmluvní informace obsahovat alespoň položky uvedené v písmenech b), c) a e) a g) tohoto odstavce a roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr prostřednictvím reprezentativního příkladu a celkové náklady úvěru pro spotřebitele. Povinnost poskytnout spotřebiteli předsmluvní informace podle tohoto odstavce lze splnit dodáním vyhotovení návrhu úvěrové smlouvy obsahující informace v souladu s článkem 9. 3. Požadavky uvedené v odstavci 2 musí být splněny okamžitě po uzavření úvěrové smlouvy, byla-li tato smlouva uzavřena na žádost spotřebitele prostřednictvím vzdálené komunikace, která neumožňuje poskytnutí informací v souladu s odstavcem 2. 4. V případě úvěrové smlouvy, u níž po splátkách ze strany spotřebitele nedojde k okamžitému odpovídajícímu umoření celkové částky úvěru a tyto splátky jsou místo toho použity pro tvorbu kapitálu během určitých období a za podmínek stanovených v úvěrové smlouvě nebo v doplňkové smlouvě, musí předsmluvní informace požadované podle odstavce 2 jasně a výstižně uvádět, že takové úvěrové smlouvy neposkytují záruku splátky celkové částky vyčerpané podle úvěrové smlouvy, pokud však taková záruka není skutečně poskytnuta. 5. Členské státy zajistí, aby věřitelé, a případně zprostředkovatelé úvěru, poskytli spotřebiteli odpovídající vysvětlení, aby spotřebitel mohl posoudit, zda je navrhovaná úvěrová smlouva uzpůsobena jeho potřebám a finanční situaci, a to případně vysvětlením předsmluvních informací, které mají být poskytnuty v souladu s odstavcem 2, jakož i výhod a nevýhod souvisejících s navrhovanými produkty. Členské státy mohou přizpůsobit způsob a rozsah poskytování této pomoci, jakož i kdo ji poskytuje, podle příslušných okolností a situace, za kterých se úvěrová smlouva nabízí. Věřitel nebo případně zprostředkovatel úvěru se vynasnaží, aby mezi jednotlivými úvěrovými dohodami, které obvykle nabízejí nebo sjednávají, určili nejvhodnější typ a celkovou částku úvěru, přičemž zohlední finanční situaci spotřebitele, výhody a nevýhody spojené s navrhovaným produktem a účel úvěru. 4. Odstavce 1,2 a 3 se nevztahují na dodavatele zboží nebo služeb jednajících jako zprostředkovatelé úvěru ve vedlejší funkci. Článek 6 Požadavky na předsmluvní informace týkající se úvěrových smluv formou zálohy na běžný nebo debetní účet přechodného účtu a určitých konkrétních úvěrových smluv 1. S dostatečným předstihem před tím, než je spotřebitel vázán úvěrovou smlouvou nebo jakoukoli nabídkou týkající se úvěrové smlouvy ve smyslu čl. 2 odst. 3 nebo čl. 2 odst. 4, poskytne věřitel nebo případně zprostředkovatel úvěru na papíře nebo na jiném trvalém nosiči následující údaje: Pokud se úvěrová dohoda vztahuje na úvěry v podobě zálohy na běžný nebo debetní účet ve smyslu čl. 3 odst. 3, bude spotřebitel před uzavřením dohody informován o: a) o celkové částce úvěru, b) o předepsané úrokové sazbě, c) o roční procentní sazbě za spotřebitelský úvěr prostřednictvím reprezentativního příkladu uvádějícího veškeré finanční údaje a předpoklady použité pro výpočet této sazby, d) o poplatcích použitelných od okamžiku uzavření úvěrové smlouvy a podmínkách, za nichž lze tyto poplatky změnit a e) o podmínkách a postupech pro ukončení úvěrové smlouvy. V případě úvěrových smluv ve smyslu čl. 2 odst. 3 informace poskytnuté spotřebiteli podle písmene e) tohoto odstavce musí uvádět, připadá-li to v úvahu, že spotřebitel může mít povinnost kdykoli na základě žádosti plně splatit částku úvěru. 2. V případě úvěrových smluv ve smyslu čl. 2 odst. 4 musí informace poskytnuté spotřebiteli podle odstavce 1 tohoto článku také uvádět: a) dobu trvání úvěrové smlouvy a b) částku, počet a četnost splátek, jež mají být provedeny. Jestliže však úvěrová smlouva spadá do oblasti působnosti čl. 2 odst. 3, uplatňují se pouze ustanovení uvedená v čl. 2 odst. 3. 3. Předsmluvní informace, které mají být spotřebiteli poskytnuty podle tohoto článku, lze splnit také dodáním vyhotovení návrhu úvěrové smlouvy obsahující informace v souladu s článkem 9, pokud se tento článek uplatňuje. 4. Požadavky uvedené v tomto článku musí být splněny okamžitě po uzavření úvěrové smlouvy, byla-li tato smlouva uzavřena na žádost spotřebitele prostřednictvím vzdálené komunikace, která neumožňuje poskytnutí informací v souladu s tímto článkem. Článek 7 Výjimky Odstavce 1, 2 a 3 Články 5 a 6 této směrnice se nevztahují na dodavatele zboží nebo služeb jednajících jako zprostředkovatelé úvěru ve vedlejší funkci. KAPITOLA III OCHRANA SOUKROMÍ PřÍSTUP DO DATABÁZE Článek 7 Shromažďování a zpracování dat Osobní údaje získané od spotřebitelů, ručitelů nebo jiných osob v souvislosti s uzavřením a správou dohod, na které se vztahuje tato směrnice a zejména čl. 6 odst. 1, mohou být zpracovány pouze pro účely vyhodnocení finanční situace těchto osob a jejich schopnosti splatit. Článek 8 Centrální Přístup do databáze 1. Aniž by bylo dotčeno provádění směrnice 95/46/ES, členské státy na svém území zajistí fungování centrální databáze pro účely registrace spotřebitelů a věřitelů, kteří jsou v prodlení s platbou. Tato databáze může mít formu sítě databází. Věřitelé před přijetím jakéhokoli závazku ze strany spotřebitele nebo ručitele a na základě omezení uvedených v článku 9 ověří informace v databázi. Spotřebitel, a případně ručitel, musí být, pokud o to požádají, okamžitě a bezplatně informováni o výsledku jakýchkoli ověření. V případě přeshraničního úvěru zajistí každý členský stát, aby věřitelé z jiných členských států měli v tomto členském státě přístup k databázím za nediskriminačních podmínek. 2. Přístup do centrální databáze v jiném členském státě musí být zajištěn za stejných podmínek, jako je umožněn společnostem a jednotlivcům v tomto členském státě, a to buď přímo nebo přes centrální databázi domovského členského státu. Spotřebitel , a případně ručitel, musí být, pokud o to požádá, okamžitě a bezplatně informován o výsledku případných ověření v databázi. 3. Osobní údaje získané v souladu s odstavcem 1 mohou být zpracovány pouze pro účely vyhodnocení finanční situace spotřebitele a ručitele a jejich schopnosti splatit. Údaje musí být okamžitě po uzavření úvěrové dohody nebo dohody o ručení nebo po odmítnutí poskytnutí úvěru nebo navrhovaného ručení ze strany věřitele zničeny. 4. Centrální databáze, na niž se odkazuje v odstavci 1, může zahrnovat registraci úvěrových dohod a dohod o ručení. KAPITOLA IV PřÍPRAVA INFORMACE A PRÁVA TÝKAJÍCÍ SE ÚVěROVÝCH SMLUV Článek 9 Odpovědné půjčování V případě, že věřitel uzavře úvěrovou dohodu nebo dohodu o ručení nebo zvýší celkovou částku úvěru nebo zajištěnou částku, se předpokládá, že předtím dostupnými prostředky zhodnotil, zda se od spotřebitele, a případně ručitele, dá důvodně očekávat, že splní své závazky podle dohody. Článek 10 9 Informace, které musí být obsaženy v úvěrových smlouvách a smlouvách o ručení 1. Úvěrové smlouvy a smlouvy o ručení musí být vypracovány na papíře nebo na jiném trvalém nosiči. Všechny smluvní strany, včetně ručitele a zprostředkovatel úvěru obdrží vyhotovení úvěrové smlouvy. Ručitel obdrží vyhotovení smlouvy o ručení. Úvěrové smlouvy musí obsahovat informace týkající se přístupu k obsahovat informaci o existenci nebo neexistenci mimosoudní m ch řízení m pro rozřešení sporů a musí upřesňovat o stížnosti a nápravě, která jsou přístupná spotřebitelům, kteří jsou smluvní stranou, a pokud taková řízení existují, o vešker é ých formalit y ách potřebným k získání přístupu k těmto informacím , které je třeba splnit, chce-li věřitel nebo zprostředkovatel úvěru takových řízení využít. 2. Úvěrová smlouva musí jasně a výstižně uvádět: a) jména a adresy smluvních stran a případně jméno a adresu zúčastněného zprostředkovatele úvěru, b) dobu trvání úvěrové smlouvy, c) celkovou částku úvěru a podmínky upravující čerpání úvěru, d) předepsanou úrokovou sazbu, podmínky upravující používání této sazby a jakýkoli ukazatel, je-li k dispozici, nebo referenční sazbu vztahující se na počáteční předepsanou úrokovou sazbu, jakož i období, podmínky a postupy pro pozměnění předepsané úrokové sazby, e) roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr a celkové náklady úvěru pro spotřebitele, vypočtené při uzavření úvěrové smlouvy; uvedeny musí být veškeré finanční údaje a předpoklady použité pro výpočet této sazby, f) částku, počet a četnost splátek, jež mají být provedeny, přičemž by tyto údaje, bude-li to možné, měly být zaneseny v časovém rozpisu splátek, g) pokud je zahrnuto kapitálové umoření uvěrové smlouvy s pevně s t anovenou dobou t rvání a úrokovou sazbou , výpis z účtu v podobě tabulky o umoření, dlužné splátky a období a podmínky týkající se splacení těchto částek; tabulka musí obsahovat přehled každé splátky, aby ukazovala kapitálové umoření, úrok vypočítaný na základě předepsané úrokové sazby a případně dodatečné náklady, h) mají-li být poplatky a úroky splaceny bez kapitálového umoření, výkaz uvádějící období a podmínky pro splátky výpůjčního úroku a souvisejících opakujících se či jednorázových poplatků; i) připadá-li to v úvahu, náklady na udržování účtu zaznamenávajícího platební i úvěrové transakce a čerpání, náklady na používání platebního prostředku pro platební transakce i čerpání a další náklady týkající se platebních transakcí, j) rozpis nákladů, s uvedením jejich účelu a částek, nákladových složkách, které nejsou zahrnuty ve výpočtu roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr, avšak jsou známy věřiteli nebo zprostředkovateli úvěru a mají být uhrazeny spotřebitelem, za určitých okolností jmenovitě úroky v případě zpožděných splátek, jak jsou použitelné v okamžiku uzavření smlouvy, a ujednání pro jejich přizpůsobení poplatek za poskytnutí úvěru, sankce , poplatky nebo úroky z nedoplatků týkající se překročení nepovoleného čerpání nad celkové částky úvěru a poplatky z prodlení, plus seznam se stanovením okolností, k) požadované jistoty a pojištění, l) existenci či neexistenci práva na odstoupení, období, během něhož lze právo na odstoupení uplatnit, a postup uplatnění tohoto práva, m) informace týkající se práv vyplývajících z článku 14 a podmínky pro uplatnění těchto práv, n) právo na předčasné splacení, jakož i postup, který spotřebitel použije pro uplatnění tohoto práva, postup pro předčasné splacení a, připadá-li to v úvahu, náklady vyplývající z takového splacení, s uvedením částky nebo metody výpočtu, o) postup, jenž má být použit při uplatnění práva na ukončení úvěrové smlouvy. b) údaje uvedené v čl. 6 odst. 2 s roční procentní sazbou za spotřebitelský úvěr a výpůjční sazbou při uzavření úvěrové dohody na základě veškerých finančních údajích a předpokladech vztahujících se na danou dohodu, p) připadá-li to v úvahu, zboží a služby, které jsou financovány, g) právo na předčasné splacení, jakož i postup, který spotřebitel použije pro uplatnění tohoto práva, h) postup, jenž má být použit při uplatnění práva na ukončení. Tabulka uvedená v písmenu c) musí obsahovat rozpis každé platby za účelem znázornění umoření kapitálu, úroku vypočteného na základě předepsané úrokové sazby a případně doplňkových nákladů. V případě uvedeném v písmenu c) není možné nové čerpání bez souhlasu věřitele, rozhodnutí věřitele se musí sdělit na papíru nebo jiném trvalém nosiči. Musí být zpřístupněno spotřebiteli a obsahovat změněné údaje, na které odkazuje tento odstavec. Pokud je přesná částka těchto složek uvedených v písmenu e) známa, musí být uvedena. Jinak, což je minimální požadavek, musí být tyto náklady zjistitelné v úvěrové dohodě na základě uvedení procentního podílu souvisejícího s referenční sazbou, metody výpočtu nebo co nejreálnějšího možného odhadu. V těchto případech musí věřitel spotřebiteli bezodkladně a nejpozději tehdy, když mají být uplatněny, zpřístupnit na papíru nebo jiném trvalém nosiči rozpis těchto nákladů. 3. Dohody o ručení musí uvádět nejvyšší zajištěnou částku, jakož i poplatky za prodlení, jež se použijí v souladu s postupem uvedeným v odst. 2 písm. e). 3. V případě úvěrové smlouvy, u níž po splátkách ze strany spotřebitele nedojde k okamžitému odpovídajícímu umoření celkové částky úvěru a tyto splátky jsou místo toho použity pro tvorbu kapitálu během určitých období a za podmínek stanovených v úvěrové smlouvě nebo v doplňkové smlouvě, musí předsmluvní informace požadované podle odstavce 2 jasně a výstižně uvádět, že takové úvěrové smlouvy neposkytují záruku splátky celkové vyčerpané částky vyčerpané podle úvěrové smlouvy, pokud však taková záruka není skutečně poskytnuta. Článek 14 10 Informace o předepsané úrokové sazbě 1. Předepsaná úroková sazba může být pevná nebo pohyblivá 2. Pokud byla stanovena jedna nebo několik předepsaných úrokových sazeb, uplatňují se po dobu trvání uvedenou v úvěrové dohodě. 3. Pohyblivá předepsaná úroková sazba se nesmí do konce dohodnutých období stanovených v úvěrové dohodě měnit a smí se změnit pouze v souladu s dohodnutým indexem referenční sazby. 4. Spotřebitel musí být pravidelně informován o všech změná ch předepsané úrokové sazby na papíře nebo jiném trvalém nosiči. Tyto informace musí obsahovat novou roční procentní sazbu za spotřebitelský úvěr, novou celkovou výpůjční sazbu věřitele a novou tabulku o umoření. Výpočet nové roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr je založen na čl. 12 odst. 3. Pokud je změna této sazby výrazná, musí být spotřebitel informován okamžitě po datu této změny. Článek 21 11 Úvěrové smlouvy formou zálohy na běžný nebo debetní účet přechodného úvěru Pokud se úvěrová smlouva vztahuje na úvěry v podobě zálohy na běžný nebo debetní účet přechodného úvěru , musí být spotřebitel pravidelně informován o své debetní situaci prostřednictvím výpisu z účtu na papíře nebo jiném trvalém nosiči, který obsahuje následující informace: a) přesné období, na které se vztahuje výpis z účtu, b) částky a data čerpání, c) připadá-li to v úvahu, nedoplatek zůstatek z předchozího výpisu a datum tohoto výpisu, d) připadá-li to v úvahu, nový nesplacený zůstatek, d) datum a částku splatných poplatků, e) data a částky splátek provedených spotřebitelem, f) poslední předepsanou úrokovou sazbu, g) celkovou částku splatného úroku, g) připadá-li to v úvahu, minimální částku, která má být zaplacena. h) připadá-li to v úvahu, nový nesplacený zůstatek, j) novou celkovou splatnou částku, včetně všech úroků z prodlení nebo sankcí. Kromě toho musí být spotřebitel informován na papíru nebo jiném trvalém nosiči v průběhu trvání smlouvy o změnách předepsané úrokové sazby nebo splatných nákladů, a to okamžitě po datu této změny. Článek 22 12 Úvěrové smlouvy na dobu neurčitou a dlouhodobé smlouvy 1. Kterákoli ze stran smí ukončit provést standardní ukončení úvěrové smlouvy na dobu neurčitou odevzdáním výpovědi při dodržení tříměsíční výpovědní doby vypracované na papíře nebo jiném trvalém nosiči v souladu s postupy stanovenými v úvěrov ou é smlouv ou ě a v souladu s vnitrostátními právními předpisy o prokazování. 2. Věřitel smí ukončit právo spotřebitele na čerpání z úvěrové smlouvy na dobu neurčitou bez předchozí výpovědi. Věřitel musí spotřebitele neprodleně informovat o tomto rozhodnutí na papíře nebo jiném na trvalém nosiči. Jestliže je v úvěrové dohodě uvedeno, že čerpání není možné bez souhlasu věřitele, rozhodnutí věřitele musí být sděleno na papíře nebo na jiném trvalém nosiči. Toto rozhodnutí musí být spotřebiteli k dispozici a musí obsahovat změněné údaje, na které se vztahuje tento odstavec. 3. Smlouvy na dobu určitou v trvání více než tři roky nemohou být prodlouženy bez výslovného předchozího souhlasu spotřebitele Článek 11 13 Právo na odstoupení 1. Spotřebiteli musí být udělena lhůta čtrnácti kalendářních dnů na odstoupení stažení svého souhlasu s od úvěrov ou é smlouv ou y bez uvedení důvodu. Tato lhůta na odstoupení začíná: a) buď dnem uzavření úvěrové smlouvy, nebo b) dnem, kdy spotřebitel obdrží smluvní podmínky a informace v souladu s čl. 9 odst. 2, pokud je tento den pozdější než datum uvedené v písmenu a) . dnem, kdy je spotřebiteli předáno vyhotovení úvěrové smlouvy. 2. Než spotřebitel vykoná své právo na odstoupení, může informovat věřitele o svém úmyslu odstoupit od úvěrové smlouvy. Tato informace musí být poskytnuta během období sedmi kalendářních dnů po začátku lhůty na odstoupení podle odstavce 1. 3. Jestliže spotřebitel uplatní své právo na odstoupení, jak je stanoveno v odstavci 1 tohoto článku, musí o tom informovat věřitele před vypršením lhůty uvedené v odstavci 1 na základě informací poskytnutých věřitelem a v souladu s čl. 9 odst. 2 písm. l) způsobem, který může být v souladu s vnitrostátními právními předpisy prokázán. Spotřebitel musí věřitele informovat o svém odstoupení před vypršením lhůty uvedené v odstavci 1 a v souladu s vnitrostátními právními předpisy o prokazování. Bude se mít za to, že byl termín pro oznámení , které musí být dodržen, jestliže je toto oznámení provedeno na papíře nebo na jiném trvalém nosiči, který je věřiteli k dispozici a ke kterému má přístup, a odesláno před vypršením lhůty. 4. Po uplatnění práva na odstoupení v souladu s odstavcem 2 věřitel spotřebiteli oznámí na papíře nebo jiném trvalém nosiči peněžní částku, která má být splacena, včetně donutí spotřebitele zároveň vrátit věřiteli peněžní částku nebo zboží, které obdržel na základě úvěrové dohody, pokud se jejich poskytnutí řídí úvěrovou dohodou. Spotřebitel zaplatí úrok u dlužn ý ého za období, během kterého byl úvěr čerpán . Dlužný úrok se vypočítá na základě dohodnuté roční procentní předepsané úrokové sazby za spotřebitelský úvěr . V souvislosti s uplatněním práva na odstoupení nelze žádat žádné jiné odškodnění. Spotřebitel zaplatí věřiteli tu peněžní částku, která mu je sdělena podle tohoto odstavce. Všechny zálohy složené spotřebitelem podle úvěrové dohody musí být spotřebiteli vyplaceny bez zbytečného odkladu. 5. Odstavce 1 , 2 a 3 až 4 tohoto článku se nevztahují na úvěrové smlouvy: a) uzavřené prostřednictvím služby úředníka za předpokladu, že úředník potvrdí, že jsou spotřebiteli přiznána práva podle čl. 5 odst. 2 a čl. 9 odst. 2. úvěrové smlouvy zajištěné hypotékou nebo podobným ručením, úvěrové smlouvy pro domácnost nebo b) úvěrové smlouvy zrušené podle: (i) článku 6 směrnice 2002/65/ES [o uvádění finančních služeb na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/ES, 97/7/ES a 98/27/ES] , (ii) čl. 6 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES[22] , (iii) článku 7 směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/47/ES[23] . Článek 14 Vázané transakce 1. Pokud spotřebitel uplatnil právo na odstoupení s ohledem na smlouvu na dodávku zboží nebo služeb obchodníkem, není déle vázán smlouvou o vázaném úvěru. 2. V případech, kdy: a) za účelem nákupu zboží nebo obdržení služeb spotřebitel uzavře úvěrovou smlouvu s jinou osobou než jejich dodavatelem, b) věřitel a dodavatel zboží nebo služeb uzavřeli dřívější smlouvu, na jejímž základě věřitel poskytuje úvěr výhradně zákazníkům uvedeného dodavatele za účelem odběru zboží nebo služeb od uvedeného dodavatele, c) spotřebitel uvedený pod písmenem a) získá úvěr na základě takovéto dřívější smlouvy, d) zboží nebo služby spadající pod úvěrovou smlouvu nejsou dodány nebo jsou dodány jen zčásti, nebo neodpovídají smlouvě o jejich dodávce, e) spotřebitel uplatnil svá práva vůči dodavateli, ale nedosáhl uspokojení svých oprávněných nároků, má spotřebitel právo uplatňovat práva vůči věřiteli. Členské státy stanoví rozsah a podmínky pro uplatnění těchto práv. 3. Odstavce 1 a 2 se nedotýkají vnitrostátních právních předpisů , podle kterých je věřitel odpovědný rukou společnou a nerozdílnou za veškeré nároky, které smí spotřebitel uplatnit vůči dodavateli, pokud je koupě zboží nebo služeb od dodavatele financována úvěrovou smlouvou. Článek 16 15 Předčasné splacení 1. Spotřebitel má právo kdykoli zcela nebo zčásti splnit svůj závazek plynoucí z úvěrové smlouvy před lhůtou v ní určenou . V těchto případech má nárok na spravedlivou slevu z celkových nákladů úvěru. 2. Jakékoli odškodnění žádané v V ěřitel em má právo žádat za předčasné splacení musí být spravedlivé a objektivní odškodnění v souladu s částkou nebo metodou výpočtu a vypočtené na základě pojistně technických zásad stanovenou v úvěrové smlouvě. Věřitel však nepožaduje ž Ž ádné odškodnění nebude požadováno : a) za úvěrové smlouvy, u nichž je období použité při stanovení předepsané úrokové sazby kratší než jeden rok, b) když byla splátka provedena v rámci pojistné smlouvy, jejíž cílem bylo poskytnout obvyklou záruku pro splacení úvěru, c) za úvěrové smlouvy, které poskytují platbu poplatků a úroku bez kapitálového umoření, s výjimkou úvěrových smluv uvedených v článku 20. Článek 17 16 Postoupení práv V případech, kdy jsou práva věřitele plynoucí z úvěrové smlouvy nebo smlouvy o ručení nebo samotná smlouva postoupena třetí osobě, může spotřebitel , a případně ručitel, uplatnit vůči postupiteli práv věřitele plynoucích z této smlouvy veškeré námitky a právní prostředky, které měl k dispozici vůči původnímu věřiteli, včetně vzájemného započtení pohledávek, pokud je povoleno v dotyčném členském státě. Spotřebitel musí být v případě postoupení úvěrové smlouvy třetí straně informován, s výjimkou případů, kdy je postoupení provedeno pouze za účelem zajištění a jedná-li původní věřitel po dohodě s postupitelem vůči spotřebiteli jménem postupitele stále jako věřitel. Článek 18 Zákaz použití směnek a jiných cenných papírů Věřitel nebo postupitel práv věřitele plynoucích z úvěrové dohody nebo dohody o ručení nesmí žádat nebo vyzvat spotřebitele nebo ručitele, aby ručili za splacení svých závazků plynoucích z dohody pomocí směnky nebo dlužního úpisu. Kromě toho spotřebitel nesmí být požádán, aby podepsal šek ručící za úplné nebo částečné splacení dlužné částky. Článek 25 17 Překročení celkové částky úvěru a přečerpání úvěru s tichým souhlasem 1. V případě neoprávněného dočasného překročení celkové částky úvěru nebo přečerpání úvěru s tichým souhlasem věřitel bezodkladně informuje spotřebitele, a to písemně nebo prostřednictvím jiného trvalého nosiče, o dotčené částce a příslušné předepsané úrokové sazbě. Zahrnuty nebudou žádné sankce, poplatky nebo úroky z prodlení. 1. Při výrazném překročení celkové částky úvěru, které trvá déle než jeden měsíc, věřitel bezodkladně informuje spotřebitele, a to na papíře nebo na jiném trvalém nosiči, a) že překročil celkovou částku úvěru , b) nebo že neoprávněné přečerpal úvěr, a informuje ho o příslušné částce, c) o předepsané úrokové sazbě a d) o všech příslušných sankcích , poplatcích nebo úrocích z prodlení. 2. Jakékoli výrazné překročení celkové částky úvěru nebo přečerpání úvěru, jak uvádí tento článek , které trvá déle než tři měsíce , bude napraveno, bude-li to nezbytné, prostřednictvím nové úvěrové smlouvy stanovující vyšší celkovou částku úvěru. KAPITOLA V ROčNÍ PROCENTNÍ SAZBA ZA SPOTřEBITELSKÝ ÚVěR A PřEDEPSANÁ ÚROKOVÁ SAZBA Článek 12 18 Výpočet r R oční procentní sazb a y za spotřebitelský úvěr 1. Roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr, která se na ročním základě rovná současné hodnotě všech závazků (čerpání, splátek a poplatků) budoucích nebo stávajících a dohodnutých mezi věřitelem a spotřebitelem, vypůjčitelem, se vypočítá v souladu s matematickým vzorcem stanoveným v příloze I . Příklady metody výpočtu jsou uvedeny v příloze II formou ilustrací. 2. Pro účely výpočtu roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr musí být stanoveny celkové náklady úvěru pro spotřebitele, s výjimkou nákladů vzniklých spotřebiteli v důsledku neplnění některých z jeho závazků stanovených v úvěrové smlouvě a nákladů s výjimkou nákupní ceny, které musí za účelem koupě zboží nebo služeb zaplatit, ať je transakce zaplacena v hotovosti nebo na úvěr. Náklady na vedení účtu zaznamenávajícího platební i úvěrové transakce a čerpání , náklady na používání karty nebo jiného platebního prostředku pro platební transakce a čerpání a další náklady týkající se platebních transakcí obecně jsou zahrnuty v celkových nákladech úvěru pro spotřebitele , ledaže jsou volitelné a byly jasně a samostatně uvedeny v úvěrové smlouvě nebo v jiné smlouvě uzavřené se spotřebitelem. Náklady související s příplatky za pojištění jsou zahrnuty do celkových nákladů úvěru, pokud je pojištění uzavřeno při uzavření úvěrové dohody. 3. Výpočet nové roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr je založen na předpokladu, že úvěrová smlouva bude smlouva zůstane platná po dohodnutou dobu a že věřitel a spotřebitel splní své závazky podle podmínek a ve lhůtách dohodnutých v úvěrové smlouvě . 4. V případě úvěrových smluv obsahujících ustanovení umožňující změny předepsané úrokové sazby zahrnuté do roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr, avšak početně nestanovitelé v době výpočtu, roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr se vypočítá na základě předpokladu, že předepsaná úroková sazba a další poplatky mají zůstat zůstanou pevně stanovené s ohledem na původní úroveň a mají budou se uplatňovat až do konce platnosti úvěrové smlouvy. 5. Je-li to nezbytné, mohou být při výpočtu roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr přijaty následující předpoklady: a) jestliže úvěrová smlouva dává spotřebiteli volnost v čerpání, celková částka úvěru se považuje za vyčerpanou okamžitě a v plné výši, b) jestliže není pevně stanoven rozvrh splátek a nelze je odvodit z podmínek úvěrové smlouvy a prostředků pro splacení poskytnutého úvěru, považuje se za dobu trvání úvěru jeden rok, c) není-li stanoveno jinak, stanoví-li úvěrová smlouva více než jedno datum splátky, má být úvěr k dispozici a splátky mají být učiněny k nejdřívějšímu datu uvedenému ve smlouvě. 6. Pokud je úvěrová dohoda připravena formou nájemní dohody s možností koupě a tato dohoda uvádí několik dat, kdy smí být koupě provedena, roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr musí být vypočítána pro každé z těchto dat. Pokud nelze určit zůstatkovou hodnotu, podléhají věci v nájmu lineárnímu umořování, které učiní jejich hodnotu na konci normální doby nájmu stanovené v úvěrové smlouvě rovnou nule. 7. Pokud úvěrová smlouva stanoví předchozí nebo současné vytváření úspor a výpůjční sazba je stanovena ve spojitosti s těmito úsporami, vypočte se roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr postupem podle přílohy III. Článek 13 Celková výpůjční sazba 1. Pro účely výpočtu celkové výpůjční sazby se určují částky vybírané věřitelem, kromě poplatků, které má spotřebitel zaplatit za nedodržení některého ze svých závazků stanovených v úvěrové smlouvě, a poplatků jiných než je kupní cena, kterou je pro koupi zboří nebo služeb povinen zaplatit bez ohledu na to, zda se transakce hradí v hotovosti nebo na úvěr. 2. Náklady na vedení účtu zaznamenávajícího platební transakce i úvěrové transakce, náklady na používání karty nebo jiných platebních prostředků pro platební transakce i pro výběry a náklady týkající se platebních transakcí obecně se považují za částky, které vybírá věřitel, ledaže byly jasně a odděleně znázorněny v úvěrové smlouvě nebo v jakékoli jiné smlouvě uzavřené se spotřebitelelm. 3. Následující částky jsou vyloučeny z částek vybíraných věřitelem pro účely výpočtu celkové výpůjční sazby: a) náklady spojené s pomocnými službami u úvěrové smlouvy, které spotřebitel může obdržet od věřitele nebo jiného poskytovatele; b) náklady, které má spotřebitel zaplatit při uzavření úvěrové smlouvy jiným osobám než věřiteli, zejména notáři, daňovým orgánům, a jakékoli náklady obecně uložené orgánem příslušným pro registraci a jistoty. 4. Celková výpůjční sazba se vypočte postupem a na základě předpokloadů uvedených v čl. 12 odst. 3 až 7 a přílohách I a II. KAPITOLA VI NEPOCTIVÉ PODMÍNKY ČLÁNEK 15 19 Nepoctivé podmínky Aniž by bylo dotčeno uplatnění směrnice 93/13/EHS na dohodu jako celek, podmínky uvedené v úvěrové dohodě nebo dohodě o ručení se budou považovat za nepoctivé, je-li jejich cílem nebo následkem: a) uložit spotřebiteli jako podmínku pro čerpání požadavek, aby ponechal coby ručení, a to zcela nebo zčásti, částky, jež mu byly půjčeny či poskytnuty, nebo je zcela nebo zčásti využil pro uložení nebo nákup cenných papírů či jiných finančních nástrojů, pokud spotřebitel neobdrží pro takový vklad, nákup či ručení stejnou sazbu, jako je sjednaná procentní roční sazba za spotřebitelský úvěr, b) uložit spotřebiteli, aby při uzavření úvěrové dohody uzavřel další smlouvu s věřitelem, zprostředkovatelem úvěru nebo se třetí, jimi určenou stranou, pokud nejsou její náklady zahrnuty do celkových nákladů úvěru, c) změnit smluvní náklady, odškodnění nebo poplatky, s výjimkou předepsané úrokové sazby, d) zavést pravidla o měnění předepsané úrokové sazby, která spotřebitele poškozují, e) zavést systém zahrnující pohyblivou předepsanou úrokovou sazbu, která nesouvisí s čistou původní předepsanou úrokovou sazbou navrženou při uzavření úvěrové dohody a která by vyloučila jakékoli formy rabatu, slevy nebo jiných výhod, c) donutit spotřebitele využít téhož věřitele pro refinancování zůstatkové hodnoty a obecně jakékoli konečné splátky úvěrové dohody na financování koupě movitého majetku nebo služby,“ KAPITOLA VII PLNěNÍ ÚVěROVÉ DOHODY Článek 18 21 Zákaz použití směnek a jiných cenných papírů Věřitel nebo postupitel práv věřitele plynoucích z úvěrové dohody nebo dohody o ručení nesmí žádat nebo vyzvat spotřebitele nebo ručitele, aby ručili za splacení svých závazků plynoucích z dohody pomocí směnky nebo dlužního úpisu. Kromě toho spotřebitel nebo věřitel nesmí být požádán, aby podepsal šek ručící za úplné nebo částečné splacení dlužné částky. Článek 19 Společná a nerozdílná odpovědnost 1. Členské státy zajistí, aby existence smlouvy o úvěru žádným způsobem neovlivnila práva spotřebitele vůči dodavateli zboží nebo služby zakoupené pomocí takové smlouvy v případech, kdy zboží nebo služby nejsou dodány nebo jinak neodpovídají smlouvě o jejich dodávce. 2. Jestliže dodavatel zboží nebo služby jednal jako zprostředkovatel úvěru , jsou věřitel a dodavatel rukou společnou a nerozdílnou odpovědni za odškodnění spotřebitele v případě, kdy zboží nebo služby, které byly financovány úvěrovou dohodou, nejsou dodány nebo jsou dodány jen zčásti, nebo neodpovídají smlouvě o jejich dodávce. KAPITOLA VIII KONKRÉTNÍ ÚVěROVÉ DOHODY Článek 20 Úvěrová dohoda na vytvoření kapitálu 1. Jestliže po splátkách ze strany spotřebitele nedojde k okamžitému odpovídajícímu umoření celkové částky úvěru a tyto splátky jsou místo toho použity pro tvorbu kapitálu během určitých období a za podmínek stanovených v úvěrové dohodě, musí se toto vytvoření kapitálu zakládat na doplňkové dohodě přiložené k úvěrové dohodě. 2. Doplňková dohoda uvedená v odstavci 1 musí poskytnout bezpodmínečnou záruku splacení celkové vyčerpané částky úvěru. Jestliže třetí strana poskytující vytvoření kapitálu nedostane svým povinnostem, musí riziko převzít věřitel. 3. Splátky, pojistné a opakující se a jednorázové poplatky splatné spotřebitelem podle doplňkové dohody uvedené v odstavci 1 a úrok a poplatky podle úvěrové dohody představují celkové náklady úvěru. Roční procentní sazba za spotřebitelský úvěr a celková výpůjční sazba se vypočítají na základě celkového závazku, ke kterému se spotřebitel upsal. KAPITOLA VII PLNěNÍ DOHODY O RUčENÍ Článek 23 21 Plnění dohody o ručení 1. Věřitel smí uzavřít dohodu o ručení, která zaručuje splacení plynoucí z úvěrové dohody na dobu neurčitou pouze na dobu tří let. Toto ručení smí být prodlouženo pouze zvláštní dohodou ručitele na konci tohoto období. 2. Věřitel smí zakročit vůči ručiteli pouze, pokud spotřebitel, který je v prodlení se splátkou úvěru, nevyhověl oznámení o prodlení do tří měsíců. Ručitel musí být o odeslání oznámení o prodlení spotřebiteli informován co nejdříve. 3. Zajištěná částka musí být rovna pouze nedoplatku z celkové částky úvěru a nedoplatkům v souladu s úvěrovou dohodou, s výjimkou jakýchkoli odškodnění nebo sankcí uvedených v úvěrové dohodě. KAPITOLA X NEPLNěNÍ ÚVěROVÉ DOHODY Článek 24 Oznámení o prodlení a vynucování 1. Členské státy zajistí, aby: a) věřitelé nebo jejich zástupci a kterýkoli postupitel práv věřitele plynoucích z úvěrové dohody nebo dohody o ručení nesměli v případě neplnění těchto dohod přijmout nepřiměřená opatření na získání splatných částek, b) věřitel směl požadovat okamžité splacení v případě prodlení nebo uplatnit ustanovení stanovující rychlé a rozhodné řešení pouze na základě předchozího odeslání oznámení o prodlení, v němž spotřebitele, nebo případně ručitele, žádá, aby v přiměřené době splnil své povinnosti plynoucí z dohody anebo požádal o přepracování rozvrhu dluhu, c) věřitel nesměl pozastavit práva spotřebitele na čerpání, pokud své rozhodnutí neopodstatní, přičemž musí spotřebitele bezodkladně informovat. d) v případě neplnění svých závazků nebo v případě předčasného splacení byli spotřebitel a ručitel oprávněni na žádost a neprodleně a bezplatně obdržet podrobný výpis z účtu, který jim umožní ověřit požadované náklady a úrok. 2. Oznámení o prodlení ve smyslu odst. 1 písm. b) není nezbytné: a) v případě zjevného podvodu, o němž podává důkaz věřitel nebo postupník práv věřitele; b) pokud spotřebitel převede vlastnictví k financovanému majetku před splacením celkové částky úvěru nebo použije majetek způsobem, který není v souladu s podmínkami úvěrové smlouvy, a pokud věřitel nebo postupník práv věřitele má přednostní nárok, právo držby nebo výhradu vlastnictví k financovanému majetku, za podmínky, že spotřebitel byl informován o existenci tohoto přednostního nároku, práva držby nebo výhrady vlastnictví před uzavřením smlouvy. Článek 26 Opětovný přechod držby zboží V případě úvěrové dohody na nabytí zboží stanoví členské státy podmínky, za nichž je možný zpětný přechod držby zboží. Jestliže spotřebitel neudělil zvláštní souhlas ve chvíli, kdy věřitel přistoupí k opětovnému převodu držby, a jestliže již uskutečnil splátky odpovídající jedné třetině celkové částky úvěru, financované zboží nesmí opětovně přejít do držby věřitele, pokud tomu tak není na základě soudních řízení. Členské státy dále zajistí, aby v případech zpětného přechodu držby zboží na věřitele došlo k vyúčtování mezi stranami, aby bylo zajištěno, že zpětný přechod držby nepovede k bezdůvodnému obohacení. Článek 27 Náhrada 1. Fyzické nebo právnické osoby, které vykonávají jako svou hlavní nebo vedlejší činnost a mimo rámec soudních jednání vymáhání dluhů plynoucích z úvěrových dohod a dohod o ručení nebo které do vymáhání zasahují, nesmí jakýmkoli způsobem přímo nebo nepřímo požadovat za svůj zásah od spotřebitele nebo ručitele žádné poplatky nebo odškodnění, pokud tyto poplatky nebo odškodnění nejsou výslovně dohodnuty v úvěrové dohodě nebo dohodě o ručení. 2. V souvislosti s vymáháním dluhů plynoucích z úvěrové dohody nebo dohody o ručení je zakázáno následující: a) jakýkoli dokument, který svým vzhledem působí mylný dojem, že pochází od soudního orgánu nebo orgánu pro vymáhání dluhů, b) písemná sdělení obsahující nesprávné informace o důsledcích prodlení se splátkou, c) neoprávněný zpětný přechod držby zboží bez soudních jednání nebo zvláštního souhlasu uvedeného v článku 26, d) jakýkoli nápis nebo obálka, která jasně ukazuje, že se korespondence týká vymáhání dluhu, e) vybírání poplatků neuvedených v úvěrové dohodě nebo dohodě o ručení, f) jakýkoli kontakt se sousedy, příbuznými nebo zaměstnavatelem spotřebitele nebo ručitele, především jakákoli komunikace nebo žádost o informace o platební schopnosti spotřebitele nebo ručitele, aniž by byla dotčena opatření představující součást zákonných postupů na zadržení majetku, jak stanovují členské státy, g) fyzické nebo psychologické obtěžování spotřebitele nebo ručitele, h) vymáhání propadlých dluhů. KAPITOLA VI REGISTRACE, STAV A KONTROLA VěřITELů A ZPROSTřEDKOVATEL ů É ÚVěRU ČLÁNEK 28 19 Registrace Dohled nad věřiteli a zprostředkovateli úvěru 1. Členské státy zajistí, aby věřitelé a zprostředkovatelé úvěru žádali o registraci. Povinnost registrovat se se nevztahuje na zprostředkovatele úvěru, za něž přebírá zodpovědnost plynoucí z podmínek registrace věřitel nebo jiný zprostředkovatel úvěru. Toto převzetí zodpovědnosti musí být jasně uvedeno v oznámení umístěném v prostorách zprostředkovatelů úvěru, kteří nemají povinnost registrovat se. Členské státy zajistí, aby věřitelé a zprostředkovatelé úvěru byli pod dohledem subjektu nebo orgánu, které jsou nezávislé na finančních institucích, nebo aby byli kontrolováni. 2. Členské státy zajistí, aby věřitelé a zprostředkovatelé úvěru byli pod dohledem subjektu nebo orgánu, které jsou nezávislé na finančních institucích, neby aby byli kontrolováni. a) zajistí, aby činnost věřitelů a zprostředkovatelů úvěru podléhala kontrole nebo dohledu některé instituce nebo úředního orgánu, b) zřídí orgány příslušné k přijímání stížností ohledně úvěrových dohod, dohod o ručení a úvěrových podmínek a podmínek týkajících se ručení a k poskytování souvisejících informací nebo rad o těchto otázkách spotřebitelům a ručitelům. 3. Členské státy mohou stanovit, že registrace uvedená v prvním pododstavci tohoto článku není nutná v případech, kdy je dotčený věřitel nebo zprostředkovatel úvěru „úvěrovou institucí“ ve smyslu čl. 1 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES [24] a má povolení v souladu s uvedenou směrnicí. Pokud je věřitel nebo zprostředkovatel úvěru registrován podle ustanovení prvního pododstavce tohoto článku a vlastní povolení podle ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a uvedené povolení je následně odebráno, musí být kompetentní orgán, který provedl registraci věřitele nebo zprostředkovatele úvěru, informován a musí rozhodnout, zda věřitel nebo zprostředkovatel úvěru smí pokračovat v poskytování nebo zařizování úvěrů nebo zda bude jeho registrace zrušena. Článek 29 20 Povinnosti zprostředkovatelů úvěru Členské státy zajistí, aby zprostředkovatel úvěru: a) v reklamě a dokumentaci určené pro klienty uváděl rozsah svých pravomocí, zejména zda pracuje výhradně s jedním nebo s více věřiteli nebo jako nezávislý makléř, b) sděloval všem kontaktovaným věřitelům celkovou částku ostatních úvěrových nabídek, o které požádal nebo které získal pro téhož spotřebitele nebo ručitele během dvou měsíců před uzavřením úvěrové dohody, b) přímo nebo nepřímo od spotřebitele, který ho požádal o služby, nepřijal žádné poplatky v jakékoli formě, nebudou-li splněny následující podmínky: (i) výše poplatku je uvedena v úvěrové smlouvě dohodnuta mezi spotřebitelem a zprostředkovatelem úvěru na papíře nebo na jiném trvalém nosiči. ( ii) zprostředkovatel úvěru nepřijímá poplatek od věřitele, (i ii) úvěrová smlouva, v jejímž zájmu jednal, je skutečně uzavřena, (i v) zprostředkovatel úvěru sdělí výši poplatku věřiteli pro účely výpočtu roční procentní sazby za spotřebitelský úvěr . KAPITOLA VII PROVÁDěNÍ OPATřENÍ Článek 30 21 Harmonizace, vzájemné uznání a imperativní povaha směrnice Úplná harmonizace a imperativní povaha ustanovení směrnice 1. Pokud tato směrnice obsahuje harmonizovaná ustanovení, členské státy nesmí zachovávat nebo zavést jiná ustanovení, než která jsou stanovena v této směrnici. s výjimkou ustanovení týkajících se: a) registrace úvěrových dohod a dohod o ručení v souladu s čl. 8 odst. 4, b) ustanovení o důkazním břemenu uvedeném v článku 33. 2. Při provádění a uplatňování čl. 5 odst. 1, 2 a 5, článku 13, čl. 14 odst. 1 a 2, článků 15, 17, 19 a 20 a aniž by byla dotčena nutná a přiměřená opatření, která mohou členské státy přijmout z důvodu veřejného zájmu, členské státy nesmí omezovat činnost věřitelů usazených v jiném členském státě a působících na jejich území v souladu s touto směrnicí buď prostřednictvím svobody usazování, anebo volného pohybu služeb. 3. Členské státy zajistí, aby se úvěrové smlouvy a smlouvy o ručení neodchylovaly ke škodě spotřebitele nebo ručitele od vnitrostátních předpisů provádějících tuto směrnici nebo odpovídajících této směrnici. 4. Členské státy také zajistí, aby ustanovení, která přijmou k provedení této směrnice, nemohla být obcházena v důsledku formulace smluv, a to především zahrnutím čerpání nebo úvěrových smluv spadajících do oblasti působnosti této směrnice do úvěrových smluv, jejichž povaha nebo účel umožní zabránit uplatnění směrnice. 5. Členské státy zajistí, aby se spotřebitelé a ručitelé nesměli vzdát práv přiznaných jim touto směrnicí. 6. Členské státy přijmou nezbytná opatření potřebná pro zajištění toho, aby spotřebitel é a ručitel neztratili ochranu, kterou jim poskytuje tato směrnice, proto, že si zvolil i právo nečlenské země třetí země jako rozhodné právo úvěrové smlouvy, jestliže úvěrová smlouva úzce souvisí s územím jednoho nebo více členských států. Článek 3 1 22 Sankce Členské státy musí stanovit pravidla o sankcích za porušení vnitrostátních právních předpisů přijatých při uplatňování na základě této směrnice a musí přijmout veškerá nezbytná opatření nezbytná k tomu , aby zajistily jejich provedení . jejich vykonání. Stanovené Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a musí mít zastrašující účinek odrazující. Mohou stanovovat, aby věřitel přišel o úroky nebo poplatky a právo na splacení formou splátek celkové částky úvěru placených spotřebitelem, zejména v případě, kdy věřitel nerespektuje ustanovení o odpovědném půjčování. Člen s ké s táty sdělí tato oznámí tato ustanovení Komisi nejpozději […][2 roky od vstupu této směrnice v platnost] nejpozději do data uvedeného v článku 24 ..[lhůta pro provedení] a oznámí neprodleně veškeré následné změny týkající se mající vliv na t ěch a to ustanovení. Článek 32 23 Mimosoudní řešení sporů náprava Členské státy zajistí zavedení odpovídajících a účinných postupů pro stížnosti a nápravy pro mimosoudní urovnání sporů spotřebitelů týkajících se úvěrových smluv, a to, v případě potřeby, s využitím stávajících orgánů. Členské státy budou podněcovat tyto orgány zodpovědné za mimosoudní urovnání sporů spotřebitelů k tomu, aby spolupracovaly také při řešení přeshraničních sporů týkajících se úvěrových smluv a smluv o zárukách . Článek 33 Důkazní břemeno Členské státy mohou stanovit, že důkazní břemeno týkající se plnění závazků s ohledem na informování spotřebitele uložených věřitelům a zprostředkovatelům úvěru, souhlasu spotřebitele k uzavření smlouvy a případně jejího plnění a činností zprostředkovatele úvěru, které jsou odměňovány, leží na věřiteli nebo zprostředkovateli úvěru. Jakákoli podmínka obsažená v dohodě, která stanovuje, že důkazní břemeno týkající se plnění ze strany věřite