Usnesení Evropského parlamentu o vnější dimenzi boje proti mezinárodnímu terorismu (2006/2032(INI))



Úřední věstník 287 E , 29/11/2007 S. 0524 - 0535



P6_TA(2007)0050 Vnější dimenze boje proti terorismu Usnesení Evropského parlamentu o vnější dimenzi boje proti mezinárodnímu terorismu (2006/2032(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na Smlouvu o Ústavě pro Evropu, - s ohledem na články 6 a 7 a hlavu V Smlouvy o EU, - s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv ze dne 10. prosince 1948, - s ohledem na Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod podepsanou dne 4. listopadu 1950 v Římě, - s ohledem na Evropskou úmluvu Rady Evropy o potlačování terorismu podepsanou ve Štrasburku dne 27. ledna 1977, - s ohledem na třináct stávajících nástrojů Organizace spojených národů a čtyři nástroje v oblasti prevence a potlačování mezinárodního terorismu, které byly přijaty v roce 2005 a dosud nevstoupily v platnost; s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti č. 1368, 1373 (2001) a 1267 (1999) a rezoluci Valného shromáždění OSN A/RES/60/288 ze dne 8. září 2006 o globální strategii OSN proti terorismu a připojený akční plán, - s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1267 (1999) provedenou na úrovni EU nařízením Rady (ES) č. 881/2002 ze dne 27. května 2002 o zavedení některých zvláštních omezujících opatření namířených proti některým osobám a subjektům spojeným s Usámou bin Ládinem, sítí Al-Kajdá a Talibanem [1], - s ohledem na závěrečný dokument Světového summitu OSN z roku 2005 o terorismu (rezoluce Valného shromáždění A/RES/60/1), - s ohledem na zprávu panelu na vysoké úrovni nazvanou "Aliance civilizací", která byla dne 13. listopadu 2006 předložena generálnímu tajemníkovi OSN, - s ohledem na doložku o vzájemné obraně v článku 5 Washingtonské smlouvy, kterou dne 12. září 2001 použili členové NATO pro definici teroristických útoků na Světové obchodní středisko, k nimž došlo dne 11. září 2001, coby vnějšího útoku na Spojené státy americké, - s ohledem na bezpečnostní strategii EU (EBS) "Bezpečná Evropa v lepším světě", kterou přijala Evropská rada dne 12. prosince 2003 a na strategii Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení přijatou stejný den, - s ohledem na zprávu "Doktrína bezpečnosti lidí pro Evropu - Barcelonská zpráva studijní skupiny pro evropské bezpečnostní schopnosti", jak byla předložena vysokému představiteli EU pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku dne 15. září 2004, - s ohledem na závěry ze zasedání Evropské rady ve dnech 25. a 26. března 2004 v Bruselu, a zejména na prohlášení Evropské rady ze dne 25. března 2004 o boji proti terorismu, které zahrnuje doložku o solidaritě, - s ohledem na akční plán boje proti terorismu přijatý Evropskou radou dne 21. září 2001 a na revidovaný akční plán/pracovní plán Rady ze dne 15. června 2004, který přijala Evropská rada na svém zasedání ve dnech 17. a 18. června 2004, - s ohledem na strategii Evropské unie pro boj proti terorismu přijatou na zasedání Evropské rady ve dnech 14. a 15. prosince 2005 a na strategii Evropské unie v oblasti boje proti radikalizaci a získávání jedinců pro teroristickou činnost, kterou přijala Evropská rada ke stejnému datu, - s ohledem na závěry mezinárodního summitu o demokracii, terorismu a bezpečnosti, který se konal ve dnech 8.- 11. března 2005 v Madridu, - s ohledem na zprávu generálního tajemníka OSN ze dne 27. dubna 2006 nazvanou "Společně proti terorismu: doporučení pro celosvětovou strategii boje proti terorismu" (A/60/825), - s ohledem na zprávu panelu významných osob na vysoké úrovni Organizace spojených národů o hrozbách, výzvách a potřebné změně ze dne 2. prosince 2004 s názvem "Bezpečnější svět: naše společná odpovědnost" a s ohledem na zprávu generálního tajemníka OSN pro summit o reformě v roce 2005: "V podmínkách rozšířené svobody: na cestě k rozvoji, bezpečnosti a lidským právům pro všechny", ze dne 21. března 2005, - s ohledem na evropsko-středomořský kodex chování v oblasti boje proti terorismu přijatý při příležitosti konání Evropsko-středomořského summitu ve dnech 27. a 28. listopadu 2005 v Barceloně, - s ohledem na prohlášení EU a USA o boji proti terorismu ze dne 26. června 2004 a o posílení vzájemné spolupráce v oblasti nešíření terorismu a boje proti němu ze dne 20. června 2005, a na prohlášení EU a USA ze schůzky na vrcholné úrovni konané ve Vídni dne 21. června 2006 a bera se značným znepokojením na vědomí program CIA týkající se utajovaných zadržení, jehož existenci potvrdil prezident Bush dne 6. září 2006, - s ohledem na cestovní mapu vytvoření společného prostoru v oblasti vnější bezpečnosti mezi Evropskou unií a Ruskem podepsanou dne 10. května 2005 při příležitosti 15. vrcholné schůzky EU-Rusko, - s ohledem na nedávno objevenou existenci velmi nebezpečných teroristických organizací v Itálii a ve Francii, - s ohledem na společné prohlášení EU-Sdružení států jihovýchodní Asie (ASEAN) o spolupráci v oblasti boje proti terorismu, které bylo podepsáno dne 27. ledna 2003 při příležitosti 14. ministerské konference EU-ASEAN, - s ohledem na společné prohlášení EU-Organizace africké jednoty (OAJ) o terorismu ze dne 11. října 2001, - s ohledem na statut Mezinárodního trestního soudu, který dne 17. července 1998 v Římě přijala diplomatická konference OSN, - s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru ze dne 29. listopadu 2005 nazvané "Prevence a potírání financování terorismu prostřednictvím posílené spolupráce na vnitrostátní úrovni a zvýšené transparentnosti neziskového sektoru" (KOM(2005)0620) a doporučení Komise o financování terorismu: nová vodítka pro členské státy o koordinačních strukturách na vnitrostátní úrovni a zranitelnosti neziskového sektoru (MEMO/05/460 ze dne 1. prosince 2005), - s ohledem na doporučení EP Evropské radě a Radě o akčním plánu Evropské unie pro boj proti terorismu [2] ze dne 7. června 2005, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanoviska Výboru pro rozvoj a Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A6-0441/2006), A. vzhledem k tomu, že mezinárodní terorismus i jeho ideologie představují v současnosti jednu z největších hrozeb pro bezpečnost, mír, stabilitu a demokratické hodnoty mezinárodního společenství, a zejména přímou hrozbu pro evropské občany, členské státy EU, demokracii a právní stát, které představují základní hodnoty Evropské unie, B. vzhledem k široké povaze terorismu, organizací, které jsou do něj zapojeny, a států a nestátních činitelů, kteří jej podporují, financují a využívají k dosažení svých cílů; vzhledem ke skutečnosti, že terorismus je narůstající a nepředvídatelný jev, jehož předpokladem je schopnost vystihnout příhodný okamžik (zejména v případě teroristických akcí páchaných radikálními skupinami údajně na obranu islámu), a vzhledem k tomu, že je naléhavě nutné, aby Unie proti němu aktivně bojovala, C. vzhledem k tomu, že Evropa přestala být pouhým prostorem usnadňujícím pohyb teroristů a stala se významným cílem útoků, D. vzhledem k tomu, že podle EBS je boj proti terorismu jednou z priorit Evropské unie a klíčovým prvkem její vnější činnosti, E. vzhledem k tomu, že úsilí o bezpečnost za hranicemi EU by mělo být vedeno zásadami doktríny o bezpečnosti obyvatel pro Evropu (Human Security Doctrine), zejména prioritou lidských práv; požadavky mnohostrannosti; přístupem zohledňujícím místní situaci; regionálním zaměřením; a zřízením zřejmé a legitimní politické autority, F. vzhledem k tomu, že Evropská unie má vlastní strategii boje proti terorismu, kterou je třeba začlenit do mnohostranné strategie a která musí být založena na plném respektování lidských práv a zásad právního státu vzhledem ke skutečnosti, že terorismus je přímou hrozbou pro obě tyto zásady, a jakákoli akce mimo tento rámec představuje přímé ohrožení demokracie, G. vzhledem k tomu, že terorismus je vždy zločinem a nelze jej za žádných okolností ospravedlnit, ať byl spáchán kdekoli a kýmkoli, a nesmí být v žádném případě používán pro dosažení politických cílů, H. vzhledem k tomu, že oběti terorismu jsou "morálním ukazatelem" naší společnosti a demokracie a orgány veřejné moci by jim měly naslouchat a zajistit, že na ně bude brán zřetel všude tam, kde budou přijímána rozhodnutí o boji proti těm, kteří z nich učinili nedobrovolné účastníky teroristických činů, I. uznávaje, že teroristické skupiny v rámci svých náborových a infiltračních strategií využívají extrémní chudoby, nedodržování lidských práv a zásad právního státu, kolektivní nespokojenosti, nedostatečného přístupu k odbornému vzdělání a sociálního vyloučení, J. vzhledem k tomu, že živnou půdou pro terorismus jsou společnosti, ve kterých panuje značná míra politické, sociální, hospodářské, etnické, náboženské a jiné diskriminace a nedostatek demokracie a lidských práv, K. vzhledem k tomu, že účinný boj proti terorismu vyžaduje podrobnou znalost teroristické skupiny, proti níž je boj veden, ideologie této skupiny a sociálního, politického, hospodářského a náboženského kontextu, z nějž vzešla a ze kterého rovněž pocházejí jeho původci a stoupenci, L. vzhledem k tomu, že pro boj s každou teroristickou organizací musí být přijata zvláštní opatření, neboť každá z nich má vlastní cíle, strukturu a postupy, a vzhledem k tomu, že konkrétně musí být přijata zvláštní opatření proti organizaci Al Kajdá, M. vzhledem k tomu, že terorismus neohrožuje pouze některé konkrétní zeměpisné oblasti, ale teroristické organizace existují jak na našem území, tak i mimo něj, a vzhledem k tomu, že již dostatečně prokázaly, že jsou schopny provést atentáty a násilné činy ve všech světadílech a v několika zemích současně, N. vzhledem k tomu, že jak jednotlivé členské státy, tak Evropská unie a její orgány a instituce se již staly nebo se mohou stát přímými cíly mezinárodního terorismu, O. vzhledem k tomu, že smutné události, ke kterým do dnešního dne došlo, dokazují, že žádný členský stát nemůže úspěšně čelit terorismu sám a že je nezbytné na jedné straně, aby Evropská unie vytvořila společnou politiku boje proti terorismu umožňující využít všechny nástroje a prostředky, které má právní stát a Evropská unie k dispozici, a na straně druhé je třeba navázat účinnou spolupráci na mezinárodní úrovni v boji proti mezinárodnímu terorismu, jež by podléhala demokratické kontrole, P. vzhledem k tomu, že základními požadavky účinného boje proti terorismu jsou prohloubení transatlantické spolupráce a koordinace a plné uplatnění prohlášení EU a USA o boji proti terorismu z roku 2004, společné deklarace EU a USA z roku 2005 o posílení vzájemné spolupráce v oblasti nešíření terorismu a boje proti němu, a celé deklarace EU a USA přijaté na vrcholné schůzce ve Vídni dne 21. června 2006, Q. vzhledem k tomu, že boj proti mezinárodnímu terorismu vyžaduje silné propojení vnějších a vnitřních aspektů bezpečnosti a vzhledem k tomu, že EU musí usilovat o ucelený a soudržný přístup k této výzvě využívající všech pilířů EU, R. vědom si toho, že globální rozměr terorismu vyžaduje globální reakci, která bude čelit terorismu po všech stránkách, jak bezpečnostní, tak politické, hospodářské, společenské a kulturní, S. vzhledem k tomu, že Evropská unie je založena na určitém souboru hodnot, jak je vyjadřují například Kodaňská kritéria, a tyto hodnoty by měly být prosazovány po celém světě jako jediný způsob, jak dlouhodobě předcházet terorismu, T. vědom si toho, že vnější a vnitřní rozměr boje proti terorismu jsou vzájemně propojeny a jsou nedělitelné, U. vzhledem k tomu, že prevence, a tedy nutnost věnovat zvýšenou pozornost zprávám zpravodajských služeb, jsou základními prvky boje proti terorismu, jak se ukázalo v případě několika atentátů, V. vzhledem k tomu, že má-li být činnost Unie v boji proti terorismu účinná, je nezbytné posílit vzájemnou spolupráci, zlepšit výměnu informací mezi orgány Unie, členskými státy, jejich zpravodajskými službami a specializovanými agenturami Unie (jako Europol a Eurojust), W. vzhledem k tomu, že role koordinátora EU pro boj proti terorismu má zásadní význam a musí mít k dispozici více prostředků a pravomocí, X. vzhledem k tomu, že Unie musí v rámci účinného boje proti mezinárodnímu terorismu nejen reagovat na události, ale rozvíjet také aktivní politiku v oblasti prevence, ochrany a stíhání pachatelů, Y. vzhledem k tomu, že má-li být boj proti mezinárodnímu terorismu a jeho ideologii účinný, musí být založen na skutečném přesvědčení a hlubokém odhodlání Unie a jejích členských států a musí se mu dostat podpory ze strany veřejného mínění, které je s problematikou seznámeno a je o ní řádně informováno, Z. vzhledem k tomu, že členské státy nesmí odkládat provádění svých závazků spojených s bojem proti terorismu a musí se zasazovat o spolupráci v boji proti terorismu jak v rámci Unie, tak na mezinárodní úrovni, AA. přesvědčen, že démonizace jakékoli kultury, civilizace nebo náboženství ve jménu boje proti terorismu je chybou, která může mít opačný účinek, AB. vzhledem k tomu, že mezi oběťmi islamistického terorismu, který je výsledkem konfliktů v rámci muslimského světa a boje o moc a nerostné suroviny včetně ropy, jsou i muslimové, Základní zásady vnější dimenze boje proti terorismu 1. bezvýhradně podporuje nutnost strategického cíle, kterým je boj proti terorismu na globální úrovni při dodržování lidských práv, jehož výsledkem má být bezpečnější Evropská unie a který občanům umožní žít ve skutečném prostoru svobody, bezpečnosti a práva; sdílí názor Rady, že bez ohledu na jiné formy terorismu představují v současnosti nejzávažnější hrozbu pro Evropu radikální násilné skupiny, které se hlásí k obraně islámu, jako je zločinecká síť Al-Kajdá a skupiny, jež jsou na ní napojeny nebo se řídí její ideologií; 2. zdůrazňuje, že je nutné, aby aby Evropská unie, její členské státy a partnerské země založily svou globální strategii v oblasti boje proti terorismu na základních zásadách, kterými se řídí i akce OSN, na konstruktivním a smysluplném dialogu mezi národy a kulturami, náboženstvími a civilizacemi, který bude brát v potaz různé úhly pohledu a zájmy, a na maximálním dodržování mezinárodního práva; 3. žádá Komisi a členské státy, aby dbaly na to, aby nebyly postiženy určité skupiny osob pocházející z různých diaspor a žijící na území Evropy, a aby zejména podpořily politiky boje proti xenofobii a proti jakémukoli porušování lidských práv vůči společenstvím přistěhovalců a uprchlíků a také projekty rozvojové podpory, jejichž nositeli jsou přistěhovalci nebo sdružení přistěhovalců; 4. vyjadřuje politování nad skutečností, že na světovém summitu OSN v roce 2005 nebylo možno dospět k dohodě, pokud jde o definici terorismu, která by postihovala všechny jeho aspekty, a zdůrazňuje, že je potřeba vytvořit všeobecně přijatelnou definici mezinárodního terorismu; vyzývá proto Radu, aby přijala společný postoj, který stanoví definici terorismu na základě rámcového rozhodnutí Rady 2002/475/JHA ze dne 13. června 2002 o boji proti terorismu [3] a zohlední definici, již navrhl generální tajemník OSN Kofi Annan [4]; 5. zdůrazňuje, že je naléhavé, aby byl řádně a beze zbytku proveden soubor politických opatření přijatých na nejvyšší politické úrovni v rámci strategie Evropské unie v oblasti boje proti terorismu, v rámci akčního plánu a v rámci strategie boje proti radikalizaci a náboru teroristů tak, aby ambiciózní mechanismy a návrhy uvedené v těchto dokumentech mohly být uskutečněny v podobě účinných opatření pro boj proti terorismu; 6. vítá skutečnost, že Valné shromáždění přijalo dne 8. září 2006 globální strategii OSN proti terorismu a připojený akční plán; zdůrazňuje potřebu bojovat proti všem formám a projevům terorismu všemi dostupnými prostředky v souladu s Chartou OSN tak, jak uvádí rezoluce Rady bezpečnosti 1624(2005); vyjadřuje znepokojení nad zpožděním při přijímání globální úmluvy proti mezinárodnímu terorismu; vyzývá orgány a instituce Unie a jednotlivé členské státy, aby neustávaly v práci s cílem dosáhnout konsensu na mezinárodní úrovni, který by umožnil jednak přijmout globální úmluvu a jednak účinně uplatňovat opatření obsažená v uvedené strategii a akčním plánu; 7. vyjadřuje politování nad tím, že přes zjevnou teroristickou hrozbu některé členské státy dosud nepodepsaly nebo neratifikovaly všech 17 univerzálních nástrojů OSN v oblasti boje proti terorismu; připomíná, že pouze dvě země ratifikovaly třináct úmluv a že dalších 78 zemí ratifikovalo dvanáct úmluv nebo k nim přistoupilo; považuje za zvláště znepokojující, že 33 zemí ratifikovalo nebo přistoupilo pouze k šesti nebo méně mezinárodním úmluvám; 8. žádá členské státy Evropské unie a jejich partnerské státy, které tak dosud neučinily, aby co nejdříve přijaly vnitrostátní právní předpisy nezbytné pro účinné uplatňování těchto úmluv a včas o tom informovaly příslušné orgány OSN; 9. doporučuje, aby Evropská unie ve všech svých vnějších činnostech využívala odpovídající prostředky, které dotčené země povzbudí k tomu, aby podepsaly všechny univerzální nástroje boje proti terorismu, a v případě potřeby přijaly příslušné vnitrostátní předpisy potřebné k provádění ustanovení těchto úmluv a protokolů, a využily při tom odborných a technických znalostí OSN; 10. trvá na tom, že vnější činnost Evropské unie v oblasti boje proti mezinárodnímu terorismu by měla být v první řadě založena na prevenci s cílem zajistit, aby se radikální a extrémistické skupiny a státy neuchylovaly kterorismu a nepodporovaly jej za účelem dosažení svých cílů; vyzývá členské státy, aby si zajistily dostatečné institucionální kapacity pro boj proti terorismu; domnívá se, že cíle v oblasti prevence stanovené strategií Evropské unie pro boj proti terorismu, tomuto účelu v podstatě vyhovují; 11. žádá EU, aby dbala na to, aby opatření přijatá v oblasti boje proti terorismu nevedla k omezování kapacit sdělovacích prostředků zemí Jihu, aby mohla zcela nezávisle projednávat otázky týkající se práv chudých a zranitelných národů, což jsou informace představující podstatnou součást definice konkrétní podpory, která by měla být těmto zemím poskytnuta; 12. vyzývá státy s nimiž EU zahájila přístupová jednání nebo které projevily přání přistoupit k EU, aby přijaly okamžitá opatření k rozpuštění nacionalistických a extremistických organizací, které přímo odporují demokratickým zásadám Unie a vyvolávají nepřátelství a rasovou nenávist; 13. opakuje, že je nezbytné systematicky šířit poselství o tom, že terorismus je nepřípustný a neospravedlnitelný ze strany všech státních či nestátních činitelů za jakýchkoli podmínek a v kterékoli kultuře, ať už se dovolává ohledů politických, filosofických, ideologických, rasových, etnických, náboženských či jakýchkoli jiných, a dále je nutné zamezit situacím, které by teroristé mohli využít, např. nerespektování lidské důstojnosti obětí, vzniku násilných konfliktů a jejich přetrvávání, špatné správě věcí veřejných, nedodržování občanských práv a porušování lidských práv, diskriminace z náboženských nebo etnických důvodů, politického vyloučení a sociálně-ekonomické marginalizaci; 14. považuje rovněž za důležité, aby vnější činnost Unie v oblasti boje proti mezinárodnímu terorismu usilovala při dodržování příslušné judikatury Soudního dvora Evropských společenství a Evropského soudu pro lidská práva o znemožnění přístupu teroristů k prostředkům, které jim umožňují páchat atentáty, např. tím, že jim neumožní cestovat, zamezí jim přístupu ke komunikačním prostředkům a propagaci jejich názorů, znemožní jim využívat internet k dosažení jejich cílů, zabrání tomu, aby se jim dostávalo finanční podpory, aby se podíleli na praní špinavých peněz a využívali konvenčních nebo jaderných, biologických, chemických nebo radioaktivních zbraní a znemožní jim snadné dosažení cílů; 15. domnívá se, že opatření v oblasti ochrany, která jsou součástí strategie Evropské unie pro boj proti terorismu splňují tento požadavek, avšak že jejich skutečná účinnost je značně nejednotná a že z hlediska vnější činnosti Evropské unie existuje řada dalších možností; 16. znovu zdůrazňuje nutnost boje proti nezákonnému kapitálu a praní špinavých peněz v Unii (provedením směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu [5] nejpozději do prosince 2007) i jinde s cílem účinně kontrolovat různé islámské charitativní organizace; 17. připomíná, že členské státy jsou povinny provádět dohled, a doporučuje jim, aby řádně využily všech nástrojů vnější činnosti, jež má Unie k dispozici, aby odradila ty země, jež tak činí, od podpory teroristických skupin a od organizování, financování a podněcování nebo jakékoli jiné podpory teroristické činnosti, případně prostřednictvím uplatnění sankcí nebo donucovacích opatření; 18. bezvýhradně podporuje rozvoj schopnosti členských států předcházet terorismu podporou svrchovaného uplatňování zákonů a dodržování lidských práv a vytvořením účinných systémů trestního soudnictví a rovněž podporou kvalitního vzdělávání, náboženské a kulturní tolerance; za tímto účelem vybízí všechny státy mezinárodního společenství, aby přijaly právní předpisy na zákaz podněcování k teroristické činnosti, které by umožňovaly podobnému jednání předcházet, jak stanoví globální strategie OSN boje proti terorismu ze dne 8. září 2006; 19. domnívá se, že rozvoj schopnosti prevence rovněž vyžaduje, aby státy přímo vyjádřily nesouhlas s financováním teroristických organizací a přijaly v tomto ohledu konkrétní opatření, dbaly na bezpečnost dopravy (v souladu s Evropským programem na ochranu kritické infrastruktury (EPCIP)(KOM(2004)0702)), využívaly možností, jež nabízí internet, k boji proti terorismu, zlepšily ochranu objektů, proti kterým mohou být vedeny případné teroristické útoky, schopnost reagovat na útoky a rovněž schopnost zabránit teroristům v získávání tradičních zbraní či jaderného, biologického, chemického nebo radioaktivního materiálu; 20. zdůrazňuje nutnost pokračovat v rámci boje proti terorismu v ochraně lidských práv a základních svobod prostřednictvím dostupných mezinárodních nástrojů, neboť lidská práva jsou univerzální hodnotou a prvkem, který je nedílnou součástí vnější činnosti EU; porušování lidských práv proto zjevně poškozuje boj proti terorismu a představuje selhání demokracie; domnívá se proto, že jedinými účinnými nástroji v boji proti mezinárodnímu terorismu jsou právní prostředky a že veškeré činnosti, které se vymykají nezávislému mezinárodnímu přezkumu, jako jsou mimořádná vydání podezřelých nebo věznice, které působí mimo rámec mezinárodního práva, by měly být podle mezinárodního práva zakázány; 21. domnívá se, že je důležité, aby lidské zdroje a rozpočtové prostředky na boj proti terorismu byly dostačující; podporuje jednotlivé návrhy Komise v této oblasti; navrhuje, aby prostředky na financování výdajů spojených s činností Evropské bezpečnostní a obranné politiky (EBOP) v oblasti boje proti terorismu byly čerpány z rozpočtu Evropské unie; podporuje zřízení mezinárodního fondu, který by finančně podporoval státy disponující omezenými finančními prostředky a který by těmto státům umožnil splnit jejich závazky v boji proti terorismu; 22. domnívá se, že zahrnout do APD finanční podporu vůči různým činnostem spojeným s předcházením terorismu a s bojem proti němu by jen dále poškozovalo pojem veřejné podpory rozvoji a jejího hlavního cíle: odstranění chudoby; 23. naléhá, aby jakýkoli program EU, jehož cílem je rozvoj spolupráce v oblasti boje proti terorismu, technologií sledování a výměny informací, obsahoval finanční ustanovení, které část rozpočtu vyhradí na otázky týkající se základních práv a také na rozbor následného dopadu, který by bylo prováděn nezávisle; 24. velmi zdůrazňuje vůči členským státům skutečnost, že nic nemůže ospravedlnit odnětí podpory poskytované zemím, které se věnují snížení chudoby a uskutečňování Rozvojových cílů tisíciletí ve prospěch zemí přímo zapojených do války proti terorismu; 25. připomíná, že dodatečné finanční zdroje uvolněné prostřednictvím uplatňování inovativních finančních nástrojů nemohou nahradit již přijaté závazky v rámci APD, a domnívá se, že pokud jsou jednou k dispozici, neměly by tyto zdroje sloužit k financování preventivních opatření nebo boje proti terorismu na úkor opatření pro boj proti chudobě, na která musí být tyto nové prostředky nezbytně určeny; 26. upozorňuje na skutečnost, že rozvoj obecného přístupu k řízení vnějších hranic Evropské unie by mohl představovat jeden z prvků boje proti terorismu, a je proto znepokojen, že technické vybavení, které mají k dispozici orgány odpovědné za kontrolu hranic, není jednotné, pokud jde o jeho rozsah a kvalitu; 27. podtrhuje klíčovou úlohu občanské společnosti, jakož i nevládních organizací pro mezikulturní a mezináboženské porozumění prostřednictvím konstruktivního dialogu; 28. domnívá se, že je nezbytné rozvíjet mezikulturní dialog a další opatření na budování důvěry v rámci EU i mimo ni, přičemž v první řadě je třeba vytvořit v rámci EU společnou koncepci "mezikulturního dialogu"; domnívá se navíc, že je nezbytné prozkoumat faktory, které přispívají k radikalizaci a náboru muslimů v Evropě a mimo ni; O prostředcích, které má EU k dispozici v rámci své vnější akce pro boj proti terorismu 29. zdůrazňuje různorodost prostředků, které má Evropská unie v rámci vnější činnosti pro boj proti terorismu k dispozici, a dále nutnost, aby členské státy sladily a jednotným způsobem využívaly své politické nástroje, nástroje v oblasti prevence, represe, policejní a soudní spolupráce, tajných a zpravodajských služeb a rovněž jakékoli další prostředky požadované a podporované OSN, které jsou součástí mnohostranné strategie; 30. připomíná svá doporučení obsažená ve zprávě ze dne 28. září 2006 [6] o účinnosti evropské spolupráce pro rozvoj a zejména zdůrazňuje, že pokud se pro účely spolupráce pro rozvoj zahrne množství cílů, které jsou buď nepřímo nebo vůbec nejsou spojeny se strategií definovanou Evropským konsensem pro rozvoj a s uskutečňováním Rozvojových cílů tisíciletí, u nichž Organizace spojených národů sděluje, že je nezbytná dodatečná roční podpora ve výši 50 miliard dolarů, zvyšuje se ještě značně obtížnost účinného postupu proti chudobě; 31. žádá Komisi a členské státy, aby pokračovaly v protiteroristické politice, v níž se nezpochybní reakce evropské rozvojové spolupráce na vypracování a provádění strategií, jejichž cílem je účinně bojovat proti chudobě a předcházet prudkým a stále delším konfliktům, zejména v Africe; 32. naléhá, aby reakce EU vůči terorismu byla přiměřená a dobře zaměřená na boj proti terorismu, a bere zejména v úvahu skutečnost, že pokud nebude dokázán opak, jsou nejúčinnějšími opatřeními v boji proti novým formám terorismu účinné informační a policejní služby, jinak řečeno legitimní činnosti, které však nespadají ani do politiky pro rozvojovou spolupráci, ani do oblasti boje proti chudobě; 33. opakuje svůj návrh, aby na posílení soudržnosti a účinnosti protiteroristické politiky Unie ve vztahu ke třetím zemím byly použity tyto prostředky: a) posílení politického dialogu o této otázce zejména s těmi zeměmi, s nimiž Evropská unie nebo její členské státy uzavřely dohody o partnerství či spolupráci, nebo o jejich uzavření jednají, b) politická podpora, podpora obchodu s umírněnými islámskými zeměmi a podpora rozvoje těchto zemí, jak v oblasti boje proti terorismu, tak i v oblasti sociálních, politických a hospodářských reforem, které v těchto zemích probíhají, c) posílení dialogu a spolupráce v oblasti boje proti terorismu s významnými partnery Unie (Izrael, Japonsko, Austrálie, Kanada, Rusko atd.) a zejména se Spojenými státy, které stojí v přední linii boje proti terorismu, aniž by došlo k jakémukoli snížení úrovně ochrany lidských práv, d) podpora mezinárodního konsensu za účelem přijetí globální úmluvy o mezinárodním terorismu a rozvoj globální strategie proti terorismu, kterou přijalo Valné shromáždění dne 8. září 2006, včetně společné definice terorismu, e) požadavek, aby všechny třetí země, se kterými Unie udržuje vztahy, podepsaly a ratifikovaly všech 17 úmluv OSN týkajících se boje proti terorismu, jakož i opční protokol k Úmluvě OSN proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, f) důsledné uplatňování protiteroristické doložky, jakož i uplatňování doložky o lidských právech, která je obsažena v dohodách s třetími zeměmi, bez jakýchkoli změn "ad hoc", které by oslabily jejich dopad, g) přerušení politických a obchodních vztahů se státy, které trvale porušují své závazky vůči Výboru pro boj proti terorismu Organizace spojených národů, h) vytvoření interinstitucionálního kodexu pro vnější vztahy Unie, který navrhl Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 25. dubna 2002 o sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu o úloze Evropské unie v podpoře lidských práv a demokratizaci třetích zemí [7], i) posílení spolupráce s mezinárodními a regionálními organizacemi, které mají klíčovou úlohu při udržování míru a světové bezpečnosti, na prvním místě s OSN (a zejména s Radou bezpečnosti, s Výborem pro boj proti terorismu RB a s úřadem Spojených národů pro drogy a trestnou činnost), s OBSE, Radou Evropy a s NATO, j) podpora důsledného uplatňování rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540 (2004) s cílem zabránit nestátním subjektům a státům, které nejsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, v získávání jaderných, biologických nebo chemických zbraní v souladu s evropskou strategií proti šíření zbraní hromadného ničení, rozvoj a podpora nových iniciativ v oblasti jaderného odzbrojování a obnovení konference OSN o odzbrojení, k) posílení spolupráce v oblasti výměny informací a spolupráce mezi bezpečnostními a zpravodajskými službami, včetně vojenských zpravodajských služeb, a mezi policejními, soudními a celními orgány členských států, zejména Společným situačním střediskem (SitCen), Evropskou agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex), Europolem, Interpolem a Eurojustem, dalšími příslušnými evropskými orgány, koordinátorem EU pro boj proti terorismu Gijsem De Vriesem a komisařem pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost Francem Frattinim; zlepšení bezpečnostních protokolů a interoperability důsledným oddělením činností zpravodajských agentur a donucovacích orgánů, jak je stanoveno v řadě vnitrostátních ústav, a za podmínky, že bude zajištěn parlamentní a soudní dohled, l) nejméně jednou ročně pořádání pravidelných setkání příslušných ministrů členských států, komisaře odpovědného za spravedlnost, svobodu a bezpečnost, koordinátora EU pro boj proti terorismu a ředitelů Europolu, Eurojustu, SitCenu a Frontexu, jež by byly věnovány výhradně boji proti mezinárodnímu terorismu, m) podpora globální dohody ohledně nutnosti ukončit "offshore" bankovnictví a další formy neprůhledných daňových rájů využívaných teroristy k utajení finančních převodů, n) úplné provádění protokolu proti nezákonné výrobě palných zbraní, jejích částí, dílů a munice, který doplňuje Úmluvu OSN proti nadnárodní organizované trestné činnosti a Akční program OSN pro prevenci, potírání a vymýcení nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi, o) posílení protiteroristických vojenských jednotek prostřednictvím výcviku a jiných opatření, p) rozšíření pravomoci Europolu s cílem zajistit, aby byla jeho úloha v boji proti terorismu účinná, q) posílení spolupráce se Spojenými státy v oblasti výměny informací a spolupráce mezi bezpečnostními a zpravodajskými službami, jakož i mezi policejními, soudními a celními orgány, r) posílení spolupráce mezi speciálními jednotkami členských států a speciálními jednotkami třetích států; 34. vítá různé iniciativy na podporu dialogu, tolerance a porozumění mezi jednotlivými kulturami, civilizacemi a náboženstvími; domnívá se, že myšlenka na vytvoření "evropsko-středomořského občanství" je příkladem široké a konkrétní iniciativy, která může přispět k rozvoji koncepcí týkajících se společné budoucnosti tohoto regionu; 35. zdůrazňuje potřebu užší spolupráce a koordinace se Spojenými státy v boji proti mezinárodnímu terorismu, a současně klade důraz na nutnost ochrany základních zásad lidských práv; 36. zdůrazňuje potřebu posílit pravomoci a zdroje, které má s dispozici koordinátor pro boj proti terorismu, zejména vzhledem k současnému nedostatečnému stavu těchto zdrojů, s cílem zajistit významnější dopad a zviditelnění jeho činnosti; 37. žádá Komisi a Radu, aby v rámci svých vnějších vztahů trvaly na podpisu a ratifikaci Římského statutu, a tím i na všeobecném uznání závazné povahy jurisdikce Mezinárodního trestního soudu ze strany všech třetích zemí; 38. vyzývá Radu, Komisi a vlády členských států, aby přijaly praktická a účinná opatření na zákaz teroristických organizací; 39. považuje za nezbytné povzbuzovat posílení stability mimo území Unie za použití všech nástrojů, programů a zdrojů dostupných v rámci vnější činnosti, mezi které patří: a) nový nástroj stability, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 ze dne 15. listopadu 2006 [8], který se je novým právním základem pro dlouhodobou pomoc v oblasti boje proti terorismu, nešíření zbraní hromadného ničení, boje proti organizovanému zločinu, konvenčního odzbrojení nebo bezpečnosti osob; připomíná prohlášení Komise o opatřeních proti terorismu, které tvoří přílohu nástroje stability, v němž se Komise zavazuje, že veškerá protiteroristická opatření financovaná v rámci tohoto nástroje budou respektovat závazky v oblasti lidských práv a související humanitární právo a že Komise bude sledovat dodržování těchto závazků ze strany přijímajících zemí, b) jakmile nový nástroj vstoupí v platnost, podpora strategie pomoci, kterou vypracovala Komise s cílem pomoci třetím zemím čelit teroristickým hrozbám, a to jak prostřednictvím programů nástroje evropské politiky sousedství (EPS), ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 ze dne 24. října 2006 [9], tak začleněním protiteroristické pomoci do všech programů pomoci, jak to požaduje Evropská rada, c) rozšíření této strategie na všechny oblasti vnější činnosti Unie a na všechny významné programy rozvojové pomoci s výjimkou programů humanitární pomoci, které jsou ze své podstaty prováděny bezpodmínečně, d) posílení využívání mechanismů rychlé civilní a vojenské reakce, e) ujištění ze strany Rady a Komise, že pozornost obětem terorismu je klíčovým prvkem evropské politiky v této oblasti a budou proto na ně brány veškeré ohledy: bude jim nasloucháno, budou informovány a bude jim poskytnuta všestranná pomoc, f) zřízení podobného úřadu v rámci nové protiteroristické strategie OSN ze dne 8. září 2006, který by pomáhal všem obětem terorismu bez ohledu na jejich státní příslušnost; 40. žádá Komisi, aby v nejkratší možné lhůtě předložila sdělení, ve kterém budou shrnuty existující mechanismy a programy pomoci, jejichž cílem je snižovat ohrožení bezpečnosti Unie a jejich občanů a čelit jim a které bude obsahovat návrhy a doporučení na zlepšení účinnosti a soudržnosti programů pomoci Unie; 41. žádá členské státy, aby více přispěly k celkovému posouzení hrozeb v celé EU zvýšením objemu informací předávaných do situačních středisek sekretariátu Rady EU; vyzývá členské státy, aby posílily lidské a finanční zdroje situačního střediska a aby postupně využívaly jeho kombinovaných studií v oblasti terorismu, jež zahrnují jak informace o vnějších hrozbách, tak informace pocházející od vnitřních bezpečnostních služeb a Europolu; 42. doporučuje přijmout opatření, která povedou k novému uspořádání Rady, jíž se na projednávání otázek boje proti terorismu účastní ministři zahraničí a ministři vnitra; 43. doporučuje, aby byla uplatněna ustanovení Smlouvy o EU v oblasti EBOP, která se vztahují k boji proti terorismu, jakož i prohlášení o boji proti terorismu ze dne 25. března 2004, akčního plánu, který přijala Evropská rada dne 21. září 2001, a strategie boje proti terorismu ze dne 14. a 15. prosince 2005, přijetím těchto opatření: a) společné vypracování pohotovostních plánů s cílem zajistit, aby nabyla účinnosti doložka o solidaritě a vzájemné pomoci obsažená v prohlášení o boji proti terorismu, b) v případě potřeby provedení specifických policejních nebo vojenských operací v rámci SZBP jako součást reakce Unie na terorismus, c) přizpůsobení stálé strukturované spolupráce a "bojových jednotek" stanovených v protokolu 23 Smlouvy o Ústavě pro Evropu novým úkolům, d) zrušení pravidla jednomyslnosti v některých oblastech policejní a soudní spolupráce v trestních věcech; O parlamentní kontrole boje proti mezinárodnímu terorismu ze strany orgánů a institucí Unie 44. zdůrazňuje, že v oblasti boje proti mezinárodnímu terorismu má zásadní význam prevence a potřeba včas sdílet s dalšími členskými státy a orgány a institucemi Unie všechny informace získané prostřednictvím důvěryhodných a účinných informačních systémů, jakož i důkladné a odborné zhodnocení zpráv různých policejních a zpravodajských služeb; 45. žádá Radu, aby revidovala a aktualizovala interinstitucionální dohodu mezi Evropským parlamentem a Radou ze dne 20. listopadu 2002 o přístupu Evropského parlamentu k důvěrným informacím Rady v rámci bezpečnostní a obranné politiky [10] s cílem zlepšit současný postup předávání vybraných informací a zaručit přístup Parlamentu ke všem informacím v oblasti boje proti mezinárodnímu terorismu; Parlamentu nesmí být bráněno v přístupu k těmto informacím, které byly nebo mají být na interní úrovni předány národním parlamentům vládami příslušných členských států nebo mezinárodními organizacemi, jejímiž jsou tyto státy členy; 46. žádá Radu, aby ve své výroční zprávě o SZBP pouze nepopisovala činnost Unie v oblasti boje proti terorismu, ale aby na základě článku 21 Smlouvy o EU skutečně konzultovala s Evropským parlamentem hlavní aspekty a základní možnosti tohoto boje, který je jednou z priorit jak EBS, tak vnější činnosti Unie a SZBP jako takové; považuje za nezbytné, aby jej Rada informovala a konzultovala s ním, dojde-li k hromadnému teroristickému útoku, případně prostřednictvím zvláštního výboru stanoveného výše uvedenou interinstitucionální dohodou ze dne 20. listopadu 2002; 47. domnívá se, že politické rozhovory na nejvyšší úrovni o boji proti terorismu, ke kterým se každých šest měsíců schází EP, Rada a Komise, jsou dobrým příkladem možností, které se nabízejí v oblasti nezbytné interinstitucionální spolupráce v boji proti terorismu; navrhuje, aby se tato setkání konala alespoň každé tři měsíce a aby byli v delegaci Evropského parlamentu rovněž zastoupeni předsedové stálých výborů pro tři hlavní oblasti vnější činnosti (zahraniční věci, mezinárodní obchod a rozvojová spolupráce); 48. žádá, aby zprávy vypracované SitCenem pro Radu Evropské unie byly rovněž pravidelně předávány Evropskému parlamentu, v případě potřeby způsoby stanovenými výše uvedenou interinstitucionální dohodou; 49. domnívá se, že je nezbytné, aby se Evropský parlament úzce podílel na provádění doložky o solidaritě, jejíž zavedení bylo přijato v prohlášení o boji proti terorismu, v zásadě v případech, kdy přijatá rozhodnutí mají dopad na úrovni SZBP; 50. žádá Komisi a evropského koordinátora boje proti terorismu, aby Parlamentu předložili výroční zprávu o rozvoji činností v této oblasti a aby zohlednili připomínky a doporučení Parlamentu v této oblasti; 51. znovu žádá Radu, aby Parlament informovala o pravidelné aktualizaci společného postoje Rady 2001/931/SZBP ze dne 27. prosince 2001 o uplatnění zvláštních opatření v rámci boje proti terorismu [11] (seznam teroristických skupin a organizací) a o vývoji těchto opatření od roku 2001; 52. zavazuje se navázat užší dialog s národními parlamenty v oblasti boje proti mezinárodnímu terorismu s cílem zajistit společnou parlamentní kontrolu činností jednotlivých bezpečnostních a informačních služeb, s ohledem na skutečnost, že Evropský parlament jako zástupce občanů Evropské unie má vykonávat veřejnou a průhlednou kontrolu opatření Unie v oblasti boje proti terorismu, včetně činnosti evropského koordinátora boje proti terorismu a různých subjektů, které se touto otázkou zabývají; * * * 53. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Evropské radě, Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, Radě Evropy, OSN a jejím specializovaným agenturám. [1] Úř. věst. L 139, 29.5.2002, s. 9. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 14/2007 (Úř. věst. L 6, 11.1.2007, s. 6). [2] Úř. věst. C 124 E, 25.5.2006, s. 241. [3] Úř. věst. L 164, 22.6.2002, s. 3. [4] Kromě akcí již zakázaných existujícími úmluvami, je za terorismus považována jakákoli akce, která je zamýšlena s úmyslem způsobit smrt nebo vážnou fyzickou újmu civilním nebo nebojujícím osobám s cílem zastrašit veřejnost nebo donutit vládu nebo mezinárodní organizaci k uskutečnění nějakého aktu nebo ke zdržení se tohoto aktu (definice původně navržena panelem na vysoké úrovni o současných hrozbách, výzvách a potřebné změně ve zprávě ze dne 2. prosince 2004). [5] Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15. [6] Přijaté texty, P6_TA(2006)0382. [7] Úř. věst. C 131 E, 5.6.2003, s. 147. [8] Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 1. [9] Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 1. [10] Úř. věst. C 298, 30.11.2002, s. 1. [11] Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 93. --------------------------------------------------