[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 21.4.2010 KOM(2010)163 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU Daně a rozvojSpolupráce s rozvojovými zeměmi na podpoře řádné správy v daňové oblasti SEK(2010)426 ÚVOD Dne 28. dubna 2009 vydala Evropská komise sdělení o podpoře řádné správy v daňové oblasti[1], ve kterém představila konkrétní opatření, jež je možno přijmout, k lepší podpoře zásad řádné správy v daňové oblasti (transparentnost, výměna informací a spravedlivá daňová soutěž), a to jak v Evropské unii, tak vůči třetím zemím. Hlavním cílem je zlepšení spolupráce v oblasti daní a řešení případů vyhýbání se daňové povinnosti a daňových úniků na nejširším možném zeměpisném základě. To je rovněž v souladu s deklaracemi z Monterrey[2] a z Dohá[3], v nichž byly úniky kapitálu a nezákonné finanční toky označeny za největší překážku v mobilizaci domácích příjmů na rozvoj. Podle norské vládní komise činil celkový objem nezákonných peněžních toků z rozvojových zemí 641 až 979 miliard USD v roce 2006, což je přinejmenším sedmkrát více než oficiální rozvojová pomoc[4]. Umožňují to daňové systémy, které jsou zranitelné škodlivými daňovými praktikami, a nespolupracující jurisdikce. Řešení těchto problémů vyžaduje společné úsilí rozvojových i rozvinutých zemí zavést zásady řádné správy v daňové oblasti, a tím rovněž podpořit možnosti růstu a snížit chudobu v rozvojových zemích při současném posílení daňových systémů na globální úrovni. Rada ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy dne 18. května 2009, a také s ohledem na sdělení Komise o podpoře rozvojových zemí při zvládání krize[5], vyzvala Komisi, aby navrhla konkrétní opatření EU „pro dialog s rozvojovými zeměmi a pomoc těmto zemím, pokud jde o podporu řádné správy věcí veřejných v oblasti daní a efektivnějších daňových systémů jednotlivých států s cílem dosáhnout rozvojových cílů“. To je též klíčovou prioritou G8 a G20. Toto sdělení má za cíl zlepšit synergii mezi politikami v oblasti daní a rozvoje tím, že nabízí způsoby, jak by EU mohla pomoci rozvojovým zemím při budování účinných, spravedlivých a udržitelných daňových systémů a správ s cílem podpořit mobilizaci domácích zdrojů v měnícím se mezinárodním prostředí. Evropský parlament v tomto ohledu vyjádřil silnou podporu. 1. Posílení řádné správy v daňové oblasti v rozvojových zemích V mnoha rozvojových zemích vyžaduje udržitelné poskytování veřejných služeb, potřebné k dosažení a udržení rozvojových cílů tisíciletí (RCT), nárůst domácích příjmů. Jejich poměr daň-HDP se pohybuje v rozmezí 10 až 20 % oproti 25 až 40 % v rozvinutých zemích. Zvýšení domácích příjmů nejenom zvětší dodatečný prostor pro podporu výdajů týkajících se RCT, ale rovněž umožní zemi přisvojit si své politické volby. Jak bylo zdůrazněno v deklaraci z Dohá, mobilizace domácích finančních zdrojů rozvoje je zásadní v rámci globálního partnerství pro udržitelný rozvoj, a zvláště v rámci podpory RCT. Pro rozvojové země znamená toto partnerství zvýšené úsilí mobilizovat domácí zdroje financování rozvojových priorit, zatímco dárci musí respektovat svůj závazek poskytovat dlouhodobou a předvídatelnou pomoc vzhledem k mezinárodně dohodnutým cílům snižování chudoby. Komise přijímá tuto společně sdílenou odpovědnost tím, že zvyšuje svůj podíl na rozvojové pomoci, poskytované prostřednictvím rozpočtové podpory, včetně inovativních způsobů podpory, jako jsou smlouvy o RCT uzavřené s mnoha zeměmi AKT. Kromě toho zdaňování pomáhá budovat stát a pěstovat občanství. Řádnou správu v daňové oblasti nelze vyvézt či vnutit zvnějšku. Odpovědná vláda musí jednat na základě potřeb občanů, nebo riskovat ztrátu legitimity a veřejné podpory. EU je i do budoucna odhodlána podílet se na rozvojových strategiích a programech připravených partnerskými zeměmi. EU je při podporování rozvojových zemí v této oblasti též odhodlána dodržovat zásady vzájemné odpovědnosti stanovené v Pařížské deklaraci o účinnosti pomoci. Lepší daňová správa v rozvojových zemích zvýší ochotu daňových poplatníků z EU podpořit rozvojovou pomoc. 1.1. Obtíže, s nimiž se rozvojové země potýkají 1.1.1. Domácí činitele Ve svých snahách o zvýšení domácích daňových příjmů se rozvojové země často potýkají s určitými překážkami spojenými: - se strukturou a konkurenceschopností jejich hospodářství (např. rozsáhlé neoficiální sektory, převaha zemědělství nad průmyslem a službami); - s politickou a makroekonomickou nestabilitou, slabou úrovní poskytování veřejné služby, nízkou kvalitou řízení veřejných financí, případy korupce, slabou správou věcí veřejných a nefungujícím právním státem, a to i v prostředích bohatých na zdroje, přičemž jde o zvláště závažné překážky v zemích nacházejících se v nestabilní situaci; - s rysy daňového systému a jeho správy, které mohou být vysvětlením pro omezenou účinnost a reakceschopnost daňových reforem: - úzká daňová základna často vedoucí k nerovnoměrnému rozložení daňové zátěže mezi hospodářskými činiteli a daňovými poplatníky; - rovnováha mezi přímým a nepřímým zdaněním, která nemusí vždy vhodně odpovídat struktuře hospodářství; - slabá vazba mezi daňovou politikou a daňovou správou; - nedostatek kapacit v daňové správě pro výkon správy a dohled nad daňovým systémem, který může vyústit v nízkou daňovou morálku a nízký výběr daní. 1.1.2. Mezinárodní činitele Zvyšující se integrace mezinárodních trhů a hospodářská globalizace rovněž ovlivňují účinnost národních daňových systémů: - provádění domácích daňových pravidel je čím dál těžší ve světě zvyšující se zeměpisné mobility daňových poplatníků, objemu obchodu a kapitálových toků a používání nových technologií; - přechod z příjmového systému silně závislého na celních příjmech na širší a modernější systém přináší otázky ohledně úprav; - země mohou mít tendenci podpořit přímé zahraniční investice pomocí příliš nákladných daňových pobídek a výjimek, které často nedokáží přilákat skutečné a udržitelné investice; - existence nespolupracujících jurisdikcí a škodlivých daňových postupů, a to v rozvinutých i rozvojových zemích, má nežádoucí účinky také na rozvojové země nejen proto, že má negativní vliv na jejich příjmy, ale též proto, že narušuje řádnou správu a rozvoj institucí. 1.2. Podpora účelných, účinných, spravedlivých a udržitelných daňových systémů Účinné a spravedlivé daňové systémy jsou pro růst, snižování chudoby, řádnou správu a budování státu zásadní. Zajišťují zpravidla vyšší a stabilnější příjmy, udržitelnější investice a zvýšení konkurenceschopnosti hospodářství. Především, kritická spojitost mezi daňovou reformou a zlepšením obchodního prostředí se projeví tím, že se podnikům usnadní investice, obchod a vytváření pracovních příležitostí. Dále, v zemích potýkajících se s nedostatkem kapacit se zdá být obzvláště důležité, aby byly vytvořeny daňové systémy, které mohou snadno fungovat i s omezenými prostředky. Účinné a spravedlivé daňové systémy jsou též zásadní pro podporu demokracie a státní legitimity, neboť daňoví poplatníci zpravidla pohání svoji vládu k odpovědnosti. Pomáhají vybudovat silný hospodářsko-sociální vztah mezi občany a jejich vládou na všech úrovních, který podporuje daňovou morálku, vede ke zlepšení demokratického a hospodářského řízení, k vyšším příjmům díky vyššímu hospodářskému růstu a širším daňovým základnám a umožňuje bojovat proti případům vyhýbání se daňové povinnosti a daňovým únikům, praní peněz, korupci a financování terorismu. 1.2.1. Pomoc s daňovými reformami a posílením daňové správy Komise přiznává hlavní odpovědnost za zlepšení systémů výběru daní a politik zemím samotným, podle jejich vlastních hospodářských a politických okolností a rozhodnutí. Při navrhování daňového systému a posilování daňové správy je třeba řešit mnoho problémů: - odpovídající úroveň a rovnováhu mezi přímými a nepřímými daněmi, rozsah daňové základny a rozložení daňového zatížení s ohledem na strukturu hospodářství, potenciál k vytváření udržitelných příjmů a sociální potřeby země; - zahrnutí neformálního hospodářství, produktivní investice a zjednodušení vytváření pracovních příležitostí, zejména v mikropodnicích a malých podnicích; - stanovení stabilního právního rámce, transparentních daňových systémů a odpovědné daňové správy, jakož i zajištění zjednodušených postupů a nízkých nákladů na dodržování předpisů; - poskytnutí potřebných prostředků daňové správě, aby mohla účinně zpracovávat daňové informace a zajišťovat dodržování daňových předpisů všemi hospodářskými subjekty, a to národními i mezinárodními. 1.2.2. Podpora domácí odpovědnosti a řízení veřejných financí Podpora vlastnictví a domácí odpovědnosti je na předním místě v rámci rozvojové spolupráce EU, přičemž důraz se klade na využití vlastních systémů v zemi k poskytnutí pomoci, včetně využití rozpočtové podpory. To znamená zlepšit dodržování zdravých a transparentních veřejných financí, a to i s ohledem na příjmy plynoucí z projektů zaměřených na zdroje nerostných surovin[6]. Je důležité pokračovat v podpoře větší transparentnosti při přípravě rozpočtu, včetně dotací poskytnutých prostřednictvím osvobození od daně, jakož i přesunu odpovědnosti za zprávy o plnění rozpočtu a jeho audity na parlamenty. Je třeba věnovat větší pozornost posílení technické odbornosti parlamentů, a tím jim umožnit, aby posoudily a smysluplně přispěly k vytvoření národních rozpočtů a dohledu nad nimi, včetně oblasti domácích příjmů z těžby surovin a daňových záležitostí. Měly by se posílit kapacity místních orgánů k výběru daní a k přijetí odpovědnosti vůči občanům ohledně místních veřejných výdajů. Nestátní subjekty jako akademie, skupiny odborníků, nevládní organizace a média, jakož i daňoví poplatníci hrají významnou úlohu při vytváření veřejných fór pro odbornou debatu a při zajišťování veřejné kontroly nad daňovou správou. 1.2.3. Posílení transparentnosti a spolupráce v mezinárodním daňovém prostředí Ve stále globalizovanějším hospodářství je pro vnitrostátní daňové systémy čím dál obtížnější, aby fungovaly účinně bez mezinárodní spolupráce. Může kvůli tomu vznikat napětí ohledně pravomocí, která lze vyřešit odsouhlasením mezinárodních zásad. Řada rozvojových zemí tvrdí, že jejich schopnost mobilizovat domácí příjmy je ovlivněna mezinárodními případy vyhýbání se placení daní a daňovými úniky, a to zejména kvůli převodům majetku a zisků a kvůli výhodným a/nebo nespolupracujícím daňovým jurisdikcím. Jelikož nadnárodní společnosti nemusí odkrývat své finanční údaje podle jednotlivých zemí, podniky se mohou snažit snížit si daňovou povinnost v rozvojových zemích zvláště uplatňováním převodních cen. Země G20 se shodly, že budou pracovat na tom, aby byla pravidla transparentnosti ve finančních a daňových záležitostech uplatňována na mezinárodní úrovni, a opakovaně vyzvaly normotvorné instituce, aby vytvořily jednotnou soustavu světových účetních norem vysoké kvality. EU se pokouší dosáhnout se všemi zeměmi, a zvláště se svými partnerskými zeměmi, dohody o základních zásadách spolupráce v oblasti daňové správy (transparentnost daňového systému, výměna informací a spravedlivá daňová soutěž), které její členské státy již dosáhly[7]. Ta by díky doplňkovým mezinárodním iniciativám podpořila schopnost členských států EU a jejich partnerských zemí řešit mezinárodní případy vyhýbání se daňové povinnosti a daňových úniků. Komise, vedena evropskou politikou účinné mnohostranné spolupráce, zdůrazňuje význam vývoje a následného dodržování všeobecných zásad a norem týkajících se transparentnosti a výměny informací. V ideálním případě to vyžaduje uzavření všeobecných úmluv s pevnými závazky pro všechny signatáře. V současné době je potřeba vyvíjet úsilí k účelnému využívání stávajících regionálních rámců spolupráce navázané např. s africkými, karibskými a tichomořskými zeměmi (AKT), latinskoamerickými a evropskými sousedními regiony, tak aby bylo možno zavést a rozšířit osvědčené postupy v řádné správě daní na odpovídající regionální úrovni. Komise též posílí transparentnost tím, že předloží sdělení o sociální odpovědnosti podniků, v němž zváží, jak rozvinout systém povinného odkrývání správních informací v roční účetní závěrce. Rozvojovým zemím je třeba dát možnost, aby se účinněji podílely na strukturách a postupech v rámci mezinárodní daňové spolupráce. To by jim umožnilo vyjednat odpovídající dohody, včetně dohod o výměně informací v daňové oblasti, na mnohostranné, regionální a/nebo dvoustranné úrovni podle toho, jak by to kde bylo nejvhodnější. 2. Využití nástrojů EU k poskytnutí posílené podpory V posledních letech byl pokrok v posilování daňových systémů a zvyšování domácích příjmů v rozvojových zemích spíše mírný. Komise věří, že společenství dárců může udělat více a lépe využít stávajících finančních prostředků a nástrojů tím, že bude k této oblasti přistupovat soustavněji. Komise zdůrazňuje význam pomoci, včetně technické spolupráce, při navrhování daňových systémů rozvojových zemí a provádění zásad řádné správy v daňové oblasti. Například v roce 2009 Komise vydala 117 milionů EUR na probíhající činnosti a zavázala se poskytnout dalších 49 milionů EUR na nové projekty podpory řízení veřejných financí, včetně daňové politiky a správy, v rozvojových zemích[8]. Členské státy EU a další dárci tuto oblast rovněž významně podporují. Následující přístup by měl pomoci posílit podporu EU a mezinárodního společenství daňovým systémům v rozvojových zemích. 2.1. Zvýšení a zlepšení účinnosti podpory EU daňovým systémům 2.1.1. Zavádění ucelenějšího přístupu k daňové správě a daňovým reformám Na základě uceleného přístupu, s ohledem zejména na hospodářskou situaci, politickou ekonomii a mezinárodní prostředí země, jakož i na širší kontext vedení a řízení veřejných financí, Komise navrhuje zlepšit příslušné pomocné nástroje a co nejlépe je využívat v příslušných rámcích: - Evropský rozvojový fond (ERF) pro africké, karibské a tichomořské (AKT) státy: při sjednávání strategických dokumentů týkajících se zemí a regionů bude věnována pozornost zásadám řádné správy v daňové oblasti, a to na základě závazků týkajících se správy zemí. Větší důraz bude kladen na domácí příjmy a zásady řádné správy v daňových otázkách jako součásti závazků a profilů správy zemí. Země, které jsou způsobilé využívat rozvojovou pomoc a přijmou po posouzení založeném na vypracování profilu správy věcí veřejných podrobné závazky (akční plán správy věcí veřejných), mohou obdržet dodatečné finanční prostředky, jejichž výše je závislá na kvalitě jejich závazku. To umožní posílit dialog v této oblasti, a to jak dialog v kontextu přezkumů v polovině a na konci období, tak politický dialog podle článku 8. V souladu s návrhy sdělení z roku 2009 „Podpora řádné správy v daňové oblasti“ byla důležitá ustanovení týkající se řádné správy v oblasti daní a daňových reforem zavedena při revizi dohody z Cotonou. - Nástroj pro rozvojovou spolupráci (NRS) a evropský nástroj sousedství a partnerství (ENSP): Zvláštní pozornost bude věnována účelnému zapojení domácích příjmů a zásad řádné správy v daňové oblasti do plánování, provádění a kontroly národních a regionálních finančních rámců v souladu s prioritami strategických dokumentů, a to i v kontextu relevantních struktur politických dialogů zavedených s partnerskými zeměmi. - Podpora národních orgánů pro dohled, parlamentů a nestátních subjektů, aby vykonávaly a šířily kvalitní činnosti v oblasti daňových podvodů a jejich dopadů, aby zajistily veřejnou kontrolu řízení veřejných financí, včetně výkonu daňové správy, a jako pomoc při vytváření politiky, kde to bude vhodné a možné. Toto posílené a rozšířené zaměření na daňovou oblast vyžaduje zvýšení odbornosti na úrovni EU a větší soudržnost při přidělování a využívání zdrojů. 2.1.2. Podpora mnohostranných a regionálních iniciativ Kde to bude vhodné, bude poskytnuta podpora mnohostranným a regionálním iniciativám v oblasti daňové správy a daňových reforem. Komise vítá regionální fóra, jako např. Africké fórum pro daňovou správu (African Tax Administration Forum) a Meziamerické ústředí daňových správ (Inter-American Centre of Tax Administrations), jejichž cílem je podpora zlepšování daňové správy pomocí sdílení zkušeností, referenčního srovnávání a vzájemného posuzování osvědčených postupů. Komise zváží finanční podporu těmto iniciativám, mj. prostřednictvím regionálních fondů v rámci AKT. Komise se domnívá, že je potřeba posílit podporu regionálních technických středisek Mezinárodního měnového fondu pro poskytování cílené technické spolupráce orientované na poptávku v oblasti daňové správy v rozvojových zemích. Kromě toho se uvažuje, také mezi členskými státy EU, o podpoře trustového fondu příjmů pro rozvoj při MMF (IMF Revenue for Development Trust Fund) na rozšíření technické spolupráce při řízení příjmů do rozvojových zemí. V prostředích bohatých na zdroje by Komise, zejména prostřednictvím ERF, a členské státy měly posílit podporu iniciativy v oblasti transparentnosti těžebního průmyslu (EITI), která hrála zásadní úlohu při posílení správy věcí veřejných tím, že zlepšila transparentnost a odpovědnost pomocí odkrytí vládních příjmů a plateb společností z těžby zdrojů. 2.1.3. Posílení řízení veřejných financí v kontextu rozpočtové podpory Struktura programů rozpočtové podpory usnadňuje politický dialog, měření výkonu a rozvoj kapacit v zájmu zlepšení systémů příjmů a jejich výběru. Postupy a nástroje vyvinuté pro řízení veřejných financí jsou rovněž vhodné pro mobilizaci příjmů. Jednou z cest je rámec veřejných výdajů a finanční odpovědnosti, který obsahuje ukazatele příjmů. Pokud jde o země AKT, revize dohody z Cotonou směruje podporu rozvoje institucí a budování kapacit do daňových reforem a řádné správy v daňové oblasti a vytváří pobídky k závazkům reforem řízení veřejných financí, včetně oblasti příjmů, s cílem získat způsobilost pro rozpočtovou podporu. EU by měla podpořit partnerské vlády v rozvoji reformních programů, a to i v prostředích bohatých na zdroje a v kontextu podpory místních úřadů, které jasně stanoví cíle v oblasti reforem daňové politiky a daňové správy. Strukturovaný reformní program zjednoduší přechod od roztříštěných projektů ke koordinovanějšímu dárcovskému přístupu. 2.1.4. Prohlubování regionální integrace Regionální integrace je zásadní pro rozvojové země a klíčová ve spolupráci s EU. Vytvoření celní unie a přijetí společných vnějších sazeb v určitých oblastech společně s podpisem dohody o hospodářském partnerství s EU přináší partnerským zemím významné hospodářské výhody, ale také nové úkoly, zejména nutnost přechodu od systému, jehož zdroje pocházejí především ze společných vnějších sazeb, k jiným systémům zdanění. Regionální organizace přijaly makroekonomická konvergenční kritéria zahrnující cíle daňových příjmů, pracovaly na harmonizaci sazeb DPH a pravidlech investování a poskytovaly vodítka pro posilování jiných forem zdanění, zvyšování účinnosti přeshraniční daňové správy a otázky transparentnosti. Komise se domnívá, že by se měla zvýšit podpora pro pokračování procesu regionální integrace v partnerských regionech, zvláště prostřednictvím vhodných indikativních programů prováděných v rámci partnerství s příslušnou regionální organizací. 2.1.5. Zlepšení koordinace dárců Komise má v úmyslu zlepšit koordinaci dárců na úrovni EU a na mezinárodní úrovni. Na úrovni EU představuje hlavní zásady dělby práce Kodex pravidel EU, pokud jde o doplňkovost a dělbu práce v oblasti rozvojové politiky[9]. Tyto zásady, včetně pojmu „hlavní dárce“ a „delegovaná spolupráce/partnerství“, by se měly uplatňovat v daňové oblasti. Komise a členské státy by měly při koordinaci podpory vládních priorit brát ohled na zvláštní odborná hlediska a vyhnout se překrývání. Účinná dělba práce na dárcovské úrovni obecně a mezi partnery EU zvláště umožňuje přesně cílenou pomoc v oblasti daňové správy, přičemž plně respektuje zásady účinnosti pomoci. Dále by měla být zajištěna úzká spolupráce s Evropskou investiční bankou (EIB) i soudržnost mezi politickými prioritami v daňové oblasti a odpovídajícími zásahy EIB a dalších mezinárodních finančních institucí[10]. Na mezinárodní úrovni je rovněž potřeba dále zlepšit koordinaci dárců v souvislosti s daňovou pomocí, a to zejména prostřednictvím mezinárodního dialogu o daních, mezi jehož účastníky patří Evropská komise, Mezinárodní měnový fond (MMF), Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), Organizace spojených národů (OSN) a Světová banka. 2.2. Práce na transparentním, spolupracujícím a spravedlivém mezinárodním daňovém prostředí Komise je přesvědčena, že případy vyhýbání se daňové povinnosti a daňových úniků nelze řádně řešit bez mezinárodní daňové spolupráce v prostředí, kde mohou rozvojové i rozvinuté země využívat mezinárodních iniciativ a přispívat k nim. 2.2.1. Posílení účasti rozvojových zemí na příslušných mezinárodních fórech Je zapotřebí podpořit rozvojové země v jejich boji s nezákonnými odcházejícími toky a v jejich silnějším zapojení do mezinárodních dialogů o daních a spolupráce, včetně normotvorných procesů. Mezinárodní daňové normy pro spolupráci je třeba rovněž projednat na fóru, kde budou zastoupeny jak rozvojové, tak i rozvinuté země. Za tím účelem Komise podporuje posílení mezinárodního dialogu a spolupráce v daňové oblasti, zejména díky širší účasti rozvojových zemí na celosvětových fórech OECD o transparentnosti a výměně informací a o rozvoji. Dále Komise vyzývá ke zvýšené spolupráci mezi Výborem OECD pro rozvojovou pomoc a Výborem OECD pro daňové záležitosti, Odborným výborem OSN pro mezinárodní spolupráci v daňových záležitostech, mezinárodním dialogem o daních a na neformální platformě International Tax Compact. V rámci probíhající revize dohody z Cotonou již byly učiněny konkrétní kroky k podpoře zemí AKT v účasti na mezinárodních strukturách v oblasti daňové spolupráce a k zavedení osvědčených postupů v daňové oblasti, včetně zásady transparentnosti a výměny informací. 2.2.2. Podpora přijetí a provádění mezinárodních norem Komise se domnívá, že aktivita EU by se měla zaměřit na podnícení a podporu rozvojových zemí při přijímání a provádění mezinárodních norem v daňové oblasti. S ohledem na zásady řádné správy v daňové oblasti: - Komise bude nadále usilovat o jejich přijetí prostřednictvím příslušných dohod mezi EU a jejími partnery v souladu se závěry zasedání ECOFIN ze dne 14. května 2008; - Komise poskytne podporu pro jejich přijetí a provádění na regionální a vnitrostátní úrovni, včetně případné požadované technické spolupráce, a to i: - posílením kapacit k uzavření a provedení dohod o výměně informací v daňové oblasti a dohod o zamezení dvojího zdanění, kde to bude vhodné, včetně použití mnohostranných mechanismů; - úpravou právního rámce a zlepšením kapacit daňové správy podle potřeby; - sdílením zkušeností z mezinárodní daňové spolupráce získaných pomocí použitelných nástrojů, jako je směrnice EU o zdanění příjmů z úspor, s cílem ověřit relevanci a uskutečnitelnost mnohostranných dohod a automatické výměny informací pro rozvojové země. Komise bude podporovat výzkum inovativních přístupů k provádění směrnice OECD o vnitropodnikovém oceňování rozvojovými zeměmi, jako je pomoc jiných zemí při uplatňování pravidel nebo společné daňové audity prováděné správami rozvojových zemí. Komise se také domnívá, že posílení hodnotících kapacit v daňových správách partnerských zemí je nezbytné, pokud jde o uplatňování zásady tržního odstupu. V zájmu zvýšení transparentnosti a usnadnění přístupu k relevantním údajům daňovým správám v rozvojových zemích je stále větší zájem o standard vykazování činnosti v jednotlivých zemích (CBCR) pro nadnárodní společnosti činné v rozvojových zemích. Komise podporuje včasné dokončení probíhající práce, kterou vykonává OECD s ohledem na směrnici o CBCR, na kterou by se pak mělo odkazovat ve směrnicích OECD pro nadnárodní společnosti a v zásadách OECD pro vedení společnosti. Dále Komise podporuje výzkumnou práci, kterou se nyní zabývá Rada pro mezinárodní účetní standardy, směřující k možnému začlenění CBCR do mezinárodního standardu účetního výkaznictví pro těžební průmysl a podporuje další průzkum nových metod, které by bylo možno použít na pomoc úřadům rozvojových zemí při správném posuzování, s nízkými náklady, daňové povinnosti jejich daňových poplatníků. 3. ZÁVěRY A DOPORUčENÍ Komise navrhuje: - Posílit podporu mobilizace domácích příjmů v rozvojových zemích, v kontextu širšího úsilí o posílení řádné správy a řízení veřejných financí v těchto zemích: - zvýšením účinnosti podpory kapacit rozvojových zemí ke zvýšení domácích příjmů v souladu se zásadami řádné správy v daňové oblasti. Toho bude dosaženo zvláště pomocí uceleného přístupu k podpoře daňových reforem a správy, posílené podpory regionálních a mezinárodních iniciativ v oblasti rozvoje kapacit orientovaných na poptávku, včetně iniciativ EITI a MMF, a lepší koordinace dárců na úrovni EU i na mezinárodní úrovni; - co nejlepším využitím odpovídajících nástrojů pro dialog a hodnocení, např. kritérií správy, profilů, akčních plánů, k zajištění účinné kontroly věcí souvisejících s domácími příjmy a závazků řádné správy v daňové oblasti; - lepším zapojením daňových témat do posuzování způsobilosti pro rozpočtovou podporu a podporou reforem řízení veřejných financí; - posílením kontrolních kapacit v rozvojových zemích v boji s nezákonnými finančními toky, včetně podpory ze strany nestátních subjektů; - podporou regionálních institucí a zemí zapojených do hospodářské regionální integrace a liberalizace trhu a posílením jejich kapacity zlepšit mobilizaci domácích daňových příjmů. - Podporovat zásady řádné správy v daňové oblasti a podporovat rozvojové země v boji s daňovými úniky a dalšími škodlivými daňovými praktikami, a to: - podněcováním a podporou užší spolupráce mezi příslušnými orgány OECD a OSN při vývoji mezinárodních standardů pro daňovou spolupráci, s ohledem na zvláštní potřeby a kapacity rozvojových zemí; - věnováním, podle potřeby, zvláštní pozornosti posílení daňových systémů a zásadám řádné správy v daňové oblasti ve všech dohodách o spolupráci v oblasti rozvoje se třetími stranami; - poskytováním technické spolupráce rozvojovým zemím odhodlaným řídit se zásadami řádné správy v daňové oblasti s cílem umožnit jim uzavření dohod o výměně informací v daňové oblasti, a kde to bude vhodné, dohod o zamezení dvojího zdanění; - podporou přijetí a provedení směrnice OECD o vnitropodnikovém oceňování v rozvojových zemích; - podporou probíhajícího výzkumu ohledně CBCR jako součásti standardu výkaznictví pro nadnárodní společnosti, zejména v těžebním průmyslu. - [1] KOM(2009) 201. [2] Konference v Monterrey o financování rozvoje, 2002. [3] Konference v Dohá o financování rozvoje, 2008. [4] Zpráva norské vládní komise „Daňové ráje a rozvoj“, červen 2009. [5] KOM(2009) 160, 2.4.2009. [6] Iniciativa v oblasti surovin – KOM(2008) 699, 4.11.2008. [7] KOM(2009) 160 a 201 a závěry zasedání ECOFIN ze dne 14. května 2008. [8] Tyto částky pokrývají následující činnosti: daňovou politiku a plánování; podporu ministerstvům financí; posilování finanční a správní odpovědnosti; řízení veřejných výdajů; zlepšení systémů finančního řízení; daňovou politiku a správu, navrhování rozpočtu; mezivládní daňové vztahy, veřejný audit, veřejný dluh. [9] KOM(2007) 72. [10] Mezinárodní finanční instituce musí provést široce založenou hloubkovou kontrolu, aby předešly tomu, že jsou finanční prostředky EU užívány přímo nebo zprostředkovaně v extrateritoriálních finančních střediscích, takzvaných daňových rájích, nebo jakýchkoli jiných jurisdikcích za účelem vyhnutí se placení daně dotčeným zemím a členským státům EU nebo ve spojitosti s případy daňových podvodů a vyhýbání se placení daní.