ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.9

Výbor by chtěl nicméně upozornit na některé obavy a požadavky, které sociální partneři a organizace občanské společnosti v souvislosti s národními plány pro oživení a odolnost nadnesly: — Investice v souladu s cíli Zelené dohody pro Evropu a digitální transformace – a související spravedlivé transformace – a investice související se sociálními problémy dané země a s oblastí zaměstnanosti, zdraví a sociální ochrany, spolu s provedením nezbytných strukturálních reforem uvedených v doporučeních pro jednotlivé země na roky 2019 a 2020, by měly přinést přechod k hospodářskému modelu, který bude více zaměřen na zvýšení produktivity a bude environmentálně a sociálně udržitelnější. — V národních plánech pro oživení a odolnost by měla být výslovně zmíněna vazba mezi investičními projekty a programy reforem jednotlivých zemí a měly by být stanoveny odpovídající ukazatele, harmonogramy a způsob monitorování. — Program Next Generation EU skýtá rozpočtům členských států bezprecedentní finanční podporu ze strany EU. Komise by při posuzování národních plánů měla požadovat, aby byly tyto evropské prostředky využívány také k vytvoření skutečné evropské přidané hodnoty tím, že jejich prostřednictvím budou podpořeny přeshraniční investice a projekty v oblasti infrastruktury. Přeshraniční investice mají z hospodářského a sociálního hlediska jednoznačný pozitivní dopad, který je nutné výrazněji podpořit. — Investice realizované v rámci národních plánů pro oživení a odolnost by měly podnítit další soukromé investice do odvětví, jež jsou v těchto plánech označena za prioritní. Investiční programy musí v dostatečné míře zohledňovat způsobilé projekty malých a středních podniků a podniků sociální ekonomiky. — Jak ve svém proslovu na plenárním zasedání Výboru dne 28. ledna 2021 velice jasně uvedl zvláštní zpravodaj OSN pro extrémní chudobu a lidská práva Olivier De Schutter, hrozí, že v národních plánech pro oživení a odolnost nebude přiznán nezbytný význam sociálním otázkám, včetně nástrojů pro snižování míry chudoby a nerovností. Je důležité upozornit na to, jak velké je riziko, že nedojde ke snížení rozdílů ve využívání digitálních technologií. Digitalizace hospodářství a společnosti je přitom jedním z nejdůležitějších aspektů nástroje Next Generation EU. — Pro podnícení a podporu hospodářských a sociální změn, o něž nástroj Next Generation EU usiluje, mají zásadní význam investice do vysoce kvalitního vzdělávání, celoživotního učení a výzkumu a vývoje a také investice určené k posílení systémů zdravotní péče a politik v oblasti veřejného zdraví ve společnostech, jichž se pandemie COVID-19 tvrdě dotkla.
7.13

Pokud jde o Zelenou dohodu pro Evropu, EHSV požaduje, aby byly zavedeny silné řídicí struktury, které by do přípravy opatření Zelené dohody pro Evropu zapojily všechna zainteresované strany, včetně: — vytvoření platformy zainteresovaných stran Evropského klimatického paktu, která by se skládala ze subjektů působících v oblasti klimatu na všech úrovních, — vytvoření fóra pro financování opatření v oblasti klimatu na úrovni EU s cílem zprostředkovat přístup k financování a odstranit překážky, — zaručení řádného zapojení stávajících struktur evropského sociálního dialogu, — motivování členských států, aby do přípravy vnitrostátních a regionálních plánů pro spravedlivou transformaci zapojily regionální orgány, sociální partnery a organizace občanské společnosti, — strukturálnějšího zapojení mládeže do rozhodovacího procesu v oblasti udržitelnosti a zařazení zástupců mládeže do oficiální delegace EU na zasedáních konference smluvních stran UNFCCC, — strukturálního propojení balíčku „Fit for 55“ s cíli udržitelného rozvoje stanovenými OSN, — navázání na úspěch společné činnosti Komise a EHSV na Evropské platformě zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství.
19.

vyzývá orgány EU, aby s Ukrajinou co nejdříve zahájily konkrétní dialog ohledně procesu přistoupení této země k Evropské unii , v souladu s článkem 49 Smlouvy o Evropské unii a na základě dosažených výsledků a aby poskytly okamžitou finanční pomoc v zájmu zajištění humanitární pomoci pro Ukrajinu. Naléhavě vyzývá k zahájení stejného dialogu s ostatními zeměmi, které s EU uzavřely dohodu o přidružení, jako je Gruzie a Moldavsko , s cílem zajistit těmto zemím stabilitu a rovné zacházení. To by se nemělo dít na úkor procesu přistoupení probíhajícího se zeměmi západního Balkánu . Vyzývá k tomu, aby se v mezidobí pokračovalo v úsilí o začlenění Ukrajiny do jednotného trhu EU, v souladu s dohodou o přidružení;
2.20

potvrzuje svou ochotu aktivně a plně se účastnit budoucích revizí Ústavy a navrhuje, aby členské státy zařadily zástupce regionů a místních orgánů do svých delegací na mezinárodních konferencích [CdR 198/2003; 3.7.], které se zabývají revizemi smluv, jež mají dopad na nižší úroveň správy v členských státech, a do delegací vysílaných do jakéhokoli budoucího Konventu;
1.7

si přeje, aby byla zdůrazněna ústřední úloha místních samosprávných celků týkající se podpory politik přijatých v oblasti prevence kriminality na národní úrovni a zároveň skutečnost, že Komise zmiňuje možnost sdružit všechny aktéry společnosti, ale bylo by třeba, aby se tato tvrzení promítla do konkrétního fungování Evropské sítě pro prevenci kriminality (EUCPN) s tím, že by bylo nabídnuto místo a úloha těm aktérům, kteří stojí v současné době mimo ni;
1.4

staví do popředí zásadní důležitost tvorby a investic do příležitostí vzdělávání a rozvoje s cílem umožnit zapojení do aktivit eGovernmentu co možná nejširšímu okruhu jednotlivců;
21.

považuje za přijatelný kompromis návrh, který předložil komisař Barnier, že by tyto regiony měly na začátku příštího období financování nárok na 85 % přídělu pro „klasické“ regiony Cíle 1, přičemž na konci období financování by se tento snížil na 60 %, bude-li to znamenat přidělení přiměřených rozpočtových zdrojů v souladu s návrhy Komise pro finanční perspektivu 2007–2013. Toto však nijak neodporuje stanoveným cílům Komise, aby ve svém budoucím návrhu nařízení stanovila možnost dostat se na 100 % úrovně podpory, pokud by z důvodu neuskutečnění ze strany regionů Cíle 1 nebyly vyčerpány prostředky; byly by tyto prostředky součástí rezervy, která by se po uplynutí poloviny časového období programu od roku 2007 do roku 2013 mohla nově rozdělit v rámci každého členského státu;
2.10

poukazuje na to, že by systémy sociální ochrany, zejména hospodářského druhu, měly také zapojovat zaměstnavatele. Zaměstnavatelé mají lepší přehled o příslušných situacích a mohou tak přijímat cílenější opatření za účelem podpory opětného zapojení do profesního života. Pro zaměstnance s postižením by zaměstnavatel rovněž mohl nalézt nové vhodné pracovní místo ve stejném nebo jiném podniku.
1.7

Proto tedy děkuje Evropské radě za to, že vždy zohledňovala a podporovala nejokrajovější regiony EU; Výbor připomíná, že závěry sevillského zasedání Evropské rady z června 2002 stanovily potřebu pokročit v provádění čl. 299 odst. 2 Smlouvy a předložit vhodné návrhy, které by braly v úvahu jejich speciální potřeby prostřednictvím nejrůznějších společných politik, zejména dopravní politiky, a při reformách určitých politik, zejména regionální politiky; Výbor by také rád využil této příležitosti a zdůraznil, že Komise se zavázala předložit novou zprávu o těchto regionech založenou na globálním a promyšleném přístupu ke zvláštním charakteristikám těchto regionů a ke způsobům jejich řešení;
1.29

také zdůrazňuje možnou pozitivní úlohu různých subjektů, a zejména úlohu místních a regionálních orgánů, pro plánovanou Evropskou radu pro výzkum. Myšlenka Evropské rady pro výzkum, bude-li to orgán Unie nebo bude-li zařazen do jiné struktury, by měla směřovat k úzké spolupráci rady s místní a regionální samosprávou a Výborem regionů. Evropské finanční prostředky pro výzkum a vývoj by měly být rozdělovány na základě vědecké úrovně a potenciálního přínosu nových inovací pro obchodní trh a tak, aby splňovaly potřeby společnosti. Výbor regionů se domnívá, že je důležité, aby evropské regiony a výzkumníci, kteří nejsou součástí týmů financovaných plánovanou Evropskou radou pro výzkum, také mohli mít prospěch z výzkumných výsledků;
2.2

se domnívá, že v této fázi by nebylo vhodné ve Společenství zavádět žádnou legislativu týkající se partnerství, protože koncept „partnerství“ ještě nebyl jasně definován. Výbor se domnívá, že partnerství veřejného a soukromého sektoru nelze včlenit do směrnic Společenství o veřejných zakázkách, protože dostatečně nepodporují iniciativu, přebírání rizika nebo flexibilitu. Regulační rámec není dostatečně flexibilní, protože partnerství vyžadují aktivnější úlohu partnera spíše než tradičního poskytovatele služeb. Ačkoli se skutečně zdá, že se Komise zabývala některými aspekty předchozích stanovisek Výboru regionů, není to dostačující;
3.5

v této souvislosti zdůrazňuje, že zdravotnické služby a zdravotnické zabezpečení v mnoha členských státech jsou úkolem regionálních a lokálních územních samosprávných celků, na které navíc často připadá primární zodpovědnost při vzdělávání a prevenci v oblasti zdraví, a zahrnuje pomoc v domácnosti, prostředky pro vyhnutí se nebo snížení počtu hospitalizací v zdravotnických zařízeních a proto by tyto měly být jako důležití aktéři a v souladu se zásadami metody otevřené koordinace by měly být zahrnuty do vypracování vnitrostátních plánů jednání stejně jako do stanovení indikátorů a kritérií pro srovnávací hodnocení služeb;
3.10

s lítostí pozoruje, že mladí se často dostávají k dobrovolné práci náhodou – pokud se k ní nedostali prostřednictvím své rodiny, která je v této oblasti aktivní – a že by tudíž bylo na místě podporovat akční linie, které by měly za cíl přinášet do škol již od nejnižších tříd potřebné informace například ve formě setkání či návštěv, jež by byly samozřejmě přizpůsobeny věku posluchačů a které by počítaly s účastí subjektů ze sféry dobrovolné činnosti; byl by to skvělý příklad moderní občanské výchovy zaměřené na provádění aktivního občanství mladých. Výbor proto žádá Komisi, aby uznala úlohu školských zařízení a nutnost informační kampaně u pedagogů;
2.6

Konstatuje, že mezní hodnoty by měly být stanoveny tak, aby se při zkoumání jednotlivých případů mohla Evropská komise soustředit na atypické spisy výjimečné hospodářské závažnosti. Bylo by tedy vhodné, aby organizace zajišťující tradičně ve členských státech obecně prospěšné služby a ceny obvykle za tyto služby požadované, spadaly pod tyto mezní hodnoty. Pole uplatnění tohoto rozhodnutí by v zásadě mohlo být rozšířeno na podniky, jejichž roční obrat před zdaněním všech jejich aktivit byl celkově nižší než 50 milionů euro a jejichž roční částka kompenzace za danou službu nepřesáhla 15 milionů euro; to znamená, že směrnice o transparentnosti by měla být upraven.
2.14

konstatuje, že směrnice v této souvislosti vedle procesních a kompetenčních předpisů – odlišně od principu země původu je jako příslušný prohlášen vysílající členský stát – zavádí i další obsahové úpravy, které bezprostředně navazují na platnou „Směrnici o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb“ a proto ji doplňují, popř. s ní vstupují do konkurenčního vztahu. Opatření jednotlivých členských států přípustná k provedení kontroly a prověření jsou stanovena, popř. omezena, i když je fakt, že článek 17, odstavec 5, návrhu směrnice předpovídá na začátek speciální úlevu k principu země původu ve směrnici o detašování pracovníků, Výbor je nicméně přesvědčen, že zákaz vynutit jakýkoli závazek, naplánovaný ve článku 24 návrhu směrnice, by byl v rozporu s úlevou, vyjádřenou v článku 17, odstavec 5. Tato neřeší problém, jakým způsobem bude informován členský stát původu o eventuelních přestupcích, kterých bylo dopuštěno v zemi detašování, která nemůže vykonávat ani žádnou kontrolu, ani sankce. I kdyby to bylo možné, je stále otázkou, jakým způsobem by mohla země původu zakročit na cizím území, kde nedisponuje žádným suverénním právem;
1.3

se domnívá, že by klíčovými cíli mělo být rozšiřování inovačních technologií a rozvoj praktických přístupů a dlouhodobé způsobilosti. Věří, že by se výsledky neměly oddělovat od praktik rozšiřování, ale měly by být s nimi spojeny s cílem přidat nové dimenze a zvýšit účinnost. Místní a regionální samosprávy mohou pomoci zakotvit nové praktiky do místních systémů poskytování služeb a místních politických sítí;
1.10

ve světle vývoje a změn, ke kterým v poslední době na audiovizuálním trhu došlo, by bývala uvítala iniciativu Komise zaměřenou na rychlé a komplexní přepracování směrnice „Televize bez hranic“ do soudržného evropského právního rámce pro šíření audiovizuálního obsahu, jenž by umožnil různou úroveň regulace pro služby spadající pod směrnici „Televize bez hranic“ a služby informační společnosti;
1.4

zastává názor, že prosazování opatření týkajících se energetické účinnosti, jako úspory energie koncovým spotřebitele a nabídka energetických služeb, by mělo být v souladu s kontextem konkurenčně orientovaných trhů; to by zároveň zdůraznilo prioritní charakter snahy zlepšování veřejných služeb tak, aby tyto mohly dále zodpovědně splňovat jejich úlohu, co se kvality, bezpečnosti a přistupu týče;
1.4

zdůrazňuje, že by občané měli být informováni o tom, jak je důležité přijmout preventivní opatření, i když neexistuje žádné zřejmé ohrožení. Zainteresování občanů je velmi důležité, neboť občané jsou skutečnými hlasateli principu solidarity. To je zvláště důležité v případě občanů, kteří žijí v povodí řek, kde neexistuje akutní nebo potenciální nebezpečí záplav, ale jejichž části by mohly být zvláště citlivé na vytváření přívalů;
1.

Výbor regionů vítá návrh Evropské komise koordinovat vzdělávací programy EU v jednotném programu celoživotního učení. Výbor regionů to považuje za velmi důležitou pomoc v úsilí, jenž má za cíl podporovat všechny zainteresované strany, aby pracovaly na rychlých změnách systémů obecného a dalšího vzdělávání a odborného vzdělávání. Splňuje to potřeby ekonomiky znalostí a je to v souladu s ambicemi Společenství, které se týkají zapojení a odpovědnosti ve společnosti.
2.8

souhlasí, že Komise by měla vyvíjet úsilí o to, aby místním orgánům byla zaručena svoboda volby vhodných postupů pro řízení služeb, a měla by vyloučit legislativní iniciativu zaměřenou na přijetí závazné legislativy EU, která by tuto svobodu omezila. Je důležité, aby byl vyvinut systém, který zaručí kvalitu a srovnatelnost dat z jednotlivých členských států. Stávající hodnocení kvality a efektivnosti SOHZ, na které se vztahují odvětvové směrnice, by mělo být zlepšeno a hodnotící povinnosti, které se týkají SOHZ nepokrytých odvětvovými směrnicemi, by měly být dále rozvíjeny v souladu se zásadami nezávislosti, pluralismu a kvality. Za žádných okolností by nemělo být usilováno o liberalizaci bez obezřetného a neustálého vyhodnocování jejích ekonomických, sociálních, teritoriálních a ekologických dopadů.
1.4

Konference v Solnohradu (Salzburg) v roce 2003 dodala politice rozvoje venkova nový silný impuls. VR vítá skutečnost, že závěry ze Solnohradu byly z podstatné části zahrnuty do tohoto nařízení. Klíčovými prvky úspěchu je aplikace této politiky ve všech regionech EU společně se zjednodušením jejího zavádění i její finanční úpravy. Výbor regionů také vyslovuje podporu partnerství, tak jak je definuje článek 6 tohoto nařízení. Je velmi důležité, aby se místní a regionální orgány zapojovaly ve všech fázích politiky rozvoje venkova. Je to nejlepší způsob, jak zajistit v regionech, kterých se to týká, zavedení opatření, která přinesou zvýšení sociální a ekonomické soudržnosti, a to jak v rámci samotných regionů, tak i mezi regiony navzájem a v sousedních oblastech.
3.9

velmi vítá, že návrh nařízení Komise o všeobecných ustanoveních o Evropském fondu regionálního rozvoje, Evropského sociálního fondu a Evropského kohézního fondu (COM (2004)492) navrhuje, aby podniky, které dostanou finanční podporu, nesměly v následných sedmi letech změnit místo působení, protože by to mohlo znamenat snížení počtu pracovních míst; jinak by se měly obdržené subvence vrátit;
1.2

vítá návrh rozpočtu na zavedení programu, který dosahuje 1,055 miliard EUR, a upozorňuje na to, že rozpočet musí být tak vysoký proto, aby bylo možné pokrýt vyšší potřeby všech 27 zemí (25 členských států plus Bulharsko a Rumunsko), které se do programu zapojí. Dotčené trhy jsou v zásadě „třístupňové“, se značnými rozdíly v rozvoji audiovizuálního trhu, které kolísají od vysokého stupně rozvoje v audiovizuálním sektoru po téměř žádný. Zvýšení rozpočtu představuje další potvrzení významné úlohy audiovizuálního sektoru jako prostředku pro šíření kulturních hodnot v rámci budování společné evropské identity a povědomí evropských občanů;
1.19.

upozorňuje na to, že těžkopádné kontroly jsou hlavním faktorem pro náklady, zejména u malých organických výrobců. Inspekce by se proto měly zlepšit zavedením rizikového přístupu, který by se zaměřil na pracovníky, kteří na sebe vezmou nejvyšší riziko. S ohledem na pozitivní prvek organického farmářství pro veřejnost se jedná o základy pro využití veřejných fondů na pokrytí části nákladů vycházejících z inspekce a kontroly a to zejména aby bylo zajištěno, že náklady na kontrolu a inspekci nejsou překážkou pro zahájení výroby.
2.6

Užívání léků je zdaleka nejběžnějším zásahem při léčení nemocí a má ochraňovat občany před závažnými lékařskými případy jako jsou ischemické choroby srdeční nebo mrtvice. Zveřejněný návrh „cestovní mapy“ Evropské lékové agentury (European Medicines Agency (EMA)) vyjadřuje přání, aby byla vytvořena databáze EMA, která by obsahovala všechny léky, kterým bylo uděleno marketingové oprávnění v kterémkoli členském státě EU, a to podle centralizovaného postupu. Návrh by měl být realizován, co nejdříve to bude prakticky možné. Lidé, kteří chtějí získat informace o lécích prostřednictvím internetu, by měli být podporováni v tom, aby používali databázi EMA jako svůj prvotní zdroj, protože poskytované informace budou objektivní, spolehlivé a vědecky prokázané.
1.8

zdůrazňuje, že při implementaci programu musí být brány v potaz zvláštní okolnosti každého státu. Mělo by být možné přidělit prostředky pro aktivity, které přirozeně spadají do výdajů místních úřadů. Obdobně by mělo být možné podporovat místní aktivity, které již byly vyzkoušeny a které se osvědčily;
1.17

Výbor regionů vítá doporučení usilující o podporu slučování rodin, vzhledem k tomu, že toto slučování není povinné z hlediska směrnice o slučování rodin, a to především tím, že se povoluje předložení žádosti o sloučení rodiny po příjezdu do členského státu. VR rovněž zdůrazňuje význam zabývat se žádostmi o přijímání rodinných příslušníků v krátké lhůtě. Nesnáze, které je možno si představit z hlediska přijímání, a jimž by mohli být vystaveni rodinní příslušníci, jsou takového druhu, že by mohly výzkumné pracovníky odradit od úmyslu vydat se do členských států (doporučení 3a, 3b, 3d).
2.1.3

navrhuje Radě vytvoření Evropské jednotky pověřené politikami na pomoc obětem terorismu, za kterou by byl zodpovědný a přímo by ji řídil evropský koordinátor pro potírání terorismu. Tato jednotka by koordinovala národní centra, jejichž cílem bude poskytovat podporu a pomoc obětem teroristických útoků a jejich rodinám, a do nichž se zapojí zástupci místních a regionálních samospráv, a požaduje, aby byly za tímto účelem vyčleněny zdroje z rozpočtu Společenství;
1.1.12

hodnotí příznivě zjednodušení procedur uplatňovaných v případě repatriace ostatků evropských občanů zesnulých v jiném členském státě a vzhledem k tomu, že pohřeb či zpopelnění zesnulých spadá často do kompetence obcí, se Výbor domnívá, že by měl být úzce zapojen do probíhajícího procesu tvorby textu v Evropské komisi;
2.6

požaduje, aby bylo co nejdříve zorganizováno výjezdní zasedání v Rumunsku, které by se jako prioritními tématy zabývalo zapojením rumunské místní a regionální vlády na pracích VR procesem decentralizace a reformou veřejné správy. Toto zasedání by bylo odpovědí na pozvání, které VR obdržel od rumunských sdružení místních vlád a bylo by konkrétním krokem k zabezpečení pravidelné podpory VR rumunským místním a regionálním orgánům jak při dalším pokroku v národním procesu decentralizace, tak při zapojení místní a regionální úrovně do dalšího přibližování Rumunska k acquis ES.
2.9

poukazuje na to, že místní a regionální samosprávy a obce by měly ve své legislativní činnosti uplatňovat na příslušné úrovni právní normy Společenství, které byly transponovány do bulharského právního systému, pokud to kompetenční oblast samosprávy a obcí dovoluje. Toto platí bezpodmínečně pro právní předpisy Společenství, které platí mimo jiné pro veřejné zakázky a pro oblast životního prostředí, soutěživost a sociální záležitosti;
1.15

se obává enormního byrokratického úsilí odporujícího cílům „liberalizační“ směrnice, které budou muset správy přístavů v souvislosti se zamýšlenými požadavky v rámci povinnosti úředního povolení vynaložit. Návrh zamýšlí, že veškeré přístavní služby spadající do působnosti směrnice (technicko-plavební služby jako navádění, tažení, upevnění plavidel, veškeré činnosti spojené s překládkou zboží a rovněž služby cestujícím) budou v budoucnosti podléhat povolení. To se týká i přístavních služeb, které se až dosud poskytovaly bez povolení. Napříště by správy přístavů musely vystavovat jednoznačně více povolení než doposud, protože například i majitelé pozemků, kteří provozují přístavní služby na svém vlastním pozemku, by potřebovali povolení. Rovněž zákazníci, kteří se sami obslouží, by potřebovali povolení, které lze sice udělit na dobu neurčitou, které však bude platit pouze po dobu, po niž tito zákazníci budou splňovat kritéria jeho udělení. Přístavní správa by tedy byla kromě toho povinna povolení kontrolovat. Vedle dodržování kritérií pro poskytnutí by se musely přezkoumat například i předpisy týkající se zaměstnanosti a sociálních otázek, což je v zásadě úkol sociálních partnerů. Tyto závazky by ve svém úhrnu mohly v jednotlivých případech rovněž překročit kapacity příslušné přístavní správy;
10.

zároveň je však nezbytné, aby balíček nařízení, která určují politiku soudržnosti na období 2007-2013 a zvláště ta, která se týkají EFRR, neobsahoval nic, co by mohlo vést k mylnému výkladu či by obsahovalo nedostatky, ale přesně definoval rozdělení úloh mezi veřejnými orgány a sloučil odkaz na právní systémy členských států s připomenutím zásady nestrannosti, již má dodržovat každý oficiální aktér vůči ostatním aktérům v koloběhu institucí, počínaje Komisí;
1)

vzhledem k tomu, že za účelem dosažení trvalých řešení by se mělo zlepšit rozdělení odpovědností mezi dotyčnými členskými státy, pokud jde o řízený vstup osob potřebujících mezinárodní ochranu do EU, a dále by se měla zvýšit ochranná kapacita zemí původu s úmyslem formulovat a provádět společnou uprchlickou politiku ve všech členských státech;
1.14

podporuje stanovisko Evropské komise, že v důsledku demografického poklesu a stárnutí populace, bude nábor pracovníků z řad státních příslušníků třetích zemí a imigrace do EU nejspíše dále pokračovat a stoupat. Toto téma je zmíněno v Kokově zprávě, která uvádí, že „stárnutí zvýší požadavky na podporu důchodů a zdravotní péče za současného snížení počtu lidí v produktivním věku, aby bylo dosaženo potřebné úrovně bohatství.“ (6) Kromě toho Kok připomíná projekty Evropské komise, které „odhadují, že čistý dopad stárnutí populace sníží potenciální tempo růstu EU ze současných 2 – 2,25 % na přibližně 1,2 % do roku 2040 (7) navíc by měly být zdůrazněny další kladné hospodářské a sociální vnější vlivy související s migrací, např. nový lidský kapitál, specializace, obohacení lidské dimenze“;
2.2

varuje před tím, aby se snaha o zjednodušení a pružnost, která je důvodem návrhu nařízení, nezměnila v opětné převedení politiky životního prostředí Společenství na národní úroveň, a poukazuje na to, že je to vůbec poprvé, kdy je velký program podporující jednu z nejdůležitějších vnitřních politik Evropské komise takto převáděn na národní úroveň, aniž by to přitom bylo nutné, neboť evropské finanční prostředky na působení ve prospěch životního prostředí na místní úrovni již existují.