2. přijme opatření k posílení Evropské dobrovolné služby a bude propagovat přínosy dobrovolnictví a jeho začlenění do vzdělávání. Do roku 2020 vyzve prvních 100 000 mladých Evropanů, aby působili jako dobrovolníci v rámci Evropského sboru solidarity, což jim poskytne příležitost rozvíjet nové dovednosti a nabýt smysluplné zkušenosti, aby významnou měrou přispívali k životu společnosti v celé EU a získali na začátku své kariéry neocenitelné zkušenosti a cenné dovednosti.

Respondenti veřejné konzultace 2015 o občanství EU se domnívali, že problémem je nedostatečný přeshraniční přístup k politickému zpravodajství, zejména k mediálním platformám v jiných zemích EU, a nedostatečné přeshraniční informování o politických otázkách. Občanům EU žijícím v zahraničí to znesnadňuje sledování zpráv ze země jejich státní příslušnosti a ostatním to ztěžuje získávání širšího přehledu o zprávách a politických debatách.

Prostor k uplatňování požadavku, aby se Komise držela demokratických principů, se rovněž zvětší odstraněním pravidla, které požaduje, aby členové Komise odstoupili ze své funkce před zahájením své kandidatury ve volbách do Evropského parlamentu. Dne 23. listopadu 2016 navrhla Komise Evropskému parlamentu, aby odpovídajícím způsobem aktualizoval rámcovou dohodu z roku 2010 o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí. Otevřený dialog se všemi zúčastněnými stranami a zvyšování povědomí v období příprav na volby do Evropského parlamentu bude vycházet z nových rysů voleb zavedených v roce 2014.

V listopadu 2015 představil Evropský parlament legislativní podnět ohledně voleb do tohoto orgánu, jehož cílem je dále zvýšit demokratickou povahu a nadnárodní rozměr voleb do Evropského parlamentu a demokratickou legitimitu rozhodovacího systému EU, například zavést do volebního práva EU zásadu předního kandidáta a zlepšit viditelnost evropských politických stran. Reforma volebního zákona je příležitost, jak zvýšit demokratičnost Unie.

Podněcovat voliče k účasti ve volbách do Evropského parlamentu je sdílená zodpovědnost. Členské státy by měly podporovat účast na demokratickém životě lepším informováním občanů o jejich právech hlasovat v místních volbách i volbách do Evropského parlamentu a odstraňováním překážek, které jim brání v účasti. Kromě toho by občané EU, zejména ti, kteří hlasují v jiné zemi než v zemi své státní příslušnosti, uvítali postupy, jež by jim usnadnily účast v těchto volbách jakožto cizím státním příslušníkům (např. dopisy jednotlivým voličům, online registraci do seznamu voličů, elektronické hlasování). Takové postupy by byly přínosem pro všechny občany EU.

Dialogy s občany a účast občanů na akcích kampaní evropských politických stran a online diskuze před volbami do Evropského parlamentu v roce 2014 ukázaly, že existuje poptávka po větší interakci s politiky EU a celostátními i místními politiky. Většina Evropanů si také myslí, že volební účast v evropských volbách by byla vyšší, kdyby voliči měli lepší informace o dopadu, jaký má EU na jejich každodenní život, a lepší informace o volbách do Evropského parlamentu. Komise zintenzívní Dialogy s občany a podnikne další kroky, aby vysvětlila své politiky občanům, jak zdůraznil předseda Evropské komise Jean-Claude Juncker ve svém projevu o stavu Unie v roce 2016.

Ve své zprávě o volbách do Evropského parlamentu v roce 2014 Komise poukázala na nutnost posoudit vzhledem k volbám v roce 2019 důvody trvale nízké volební účasti ve volbách do Evropského parlamentu v některých členských státech a určit způsoby řešení tohoto problému. Je pravděpodobnější, že se občané zapojí, když vědí, jakým politikám, programům a politickým stranám dávají svůj hlas. Účast však není jen o hlasování; jde také o zastávání aktivní úlohy v politické debatě a v životě politických stran a o kandidování ve volbách. Znamená to zamýšlet se nad úlohou orgánů EU a pohánět je k odpovědnosti.

Být evropským občanem také znamená požívat politických práv. Každý dospělý občan EU má právo hlasovat ve volbách do Evropského parlamentu. Mobilní občané EU mají právo volit v zemi svého bydliště nebo ve své zemi původu. Toto právo se nevyužívá tak plně, jak by mohlo.

Zatímco občané EU mají právo kandidovat v místních volbách v jiném členském státě, ve kterém žijí, za stejných podmínek jako státní příslušníci dané země, některé funkce v obecních výkonných orgánech mohou být v některých zemích EU obsazeny pouze jejich vlastními státními příslušníky. Názory občanů na to, zda je to vhodné, jsou poměrně rovnoměrně rozdělené a Komise tuto otázku přezkoumá ve své příští zprávě o místních volbách.

Občané nezískávají právo hlasovat ve vnitrostátních nebo prezidentských volbách, když se přestěhují do jiné země EU. Navíc mohou být občané některých zemí EU v současnosti zbaveni práva hlasovat ve vnitrostátních volbách ve své domovské zemi proto, že po určitou dobu žijí v jiné zemi EU. Občané by neměli být v důsledku výkonu svého práva volného pohybu znevýhodněni. V roce 2014 Komise vyzvala dotyčné členské státy, aby svým státním příslušníkům, kteří využívají práva volného pohybu, umožnily zachovat si své právo hlasovat ve vnitrostátních volbách, pokud vykazují trvalý zájem o politický život své země. Komise bude i nadále sledovat vývoj v příslušných členských státech a zvažovat vhodná opatření, která je povzbudí k hledání vyvážených řešení. Bude rovněž zkoumat možnosti občanů třetích zemí, kteří využili svého práva volného pohybu, hlasovat ve vnitrostátních volbách v zemi, kde žijí.

Priority na období 2017–19: Podpora a zvyšování účasti občanů na demokratickém životě EU Komise: 1. zintenzivní Dialogy s občany a bude podněcovat veřejné debaty, aby se zlepšila informovanost veřejnosti o vlivu EU na každodenní život občanů a povzbudila se výměna názorů s občany. 2. vypracuje v roce 2017 zprávu o provádění právních předpisů EU o místních volbách, aby občané EU mohli účinně uplatňovat svá volební práva na místní úrovni. 3. v roce 2018 bude propagovat osvědčené postupy, které pomáhají občanům volit a kandidovat ve volbách do Evropského parlamentu, včetně postupů týkajících se zachování volebního práva při přestěhování do jiného členského státu a přeshraničního přístupu k politickému zpravodajství, aby se podpořila volební účast a široká demokratická účast s výhledem k volbám do Evropského parlamentu v roce 2019.

4.Zjednodušení každodenního života občanům EU

Od chvíle, kdy byl před 60 lety volný pohyb poprvé zakotven ve Smlouvách, se v Evropě podstatně usnadnil život, práce, studium a cestování do zahraničí. Více než 15 milionů Evropanů bydlí v jiné zemi EU. Volný pohyb poskytuje občanům EU příležitosti cestovat, studovat, podnikat, pracovat a žít v jiných zemích EU. Průzkumy ukazují, že občané EU, zejména ti mladí, považují volný pohyb za nejpozitivnější výdobytek EU. Považují ho za přínosný jak pro ně osobně, tak pro ekonomiku svých zemí.

Nicméně Evropané stále ještě mohou narážet na obtíže s přestěhováním do jiné země EU nebo životem v ní. Některé obtíže jsou právní povahy, jiné procesní a další technologické, ale často je potřeba poměrně malá změna k dosažení významného rozdílu.

1.7.Snižování byrokracie a informování občanů

Respondenti veřejné konzultace 2015 o občanství EU uváděli, že obtíže, na které naráželi, většinou souvisely se zdlouhavými či nejasnými správními postupy, nedostatkem informací a problémy v přístupu k soukromým službám. Také uváděli obtíže při komunikaci mezi veřejnými orgány a se zdravotnickým systémem. Je zapotřebí další úsilí, aby se zjednodušilo uplatňování práv občanů EU týkajících se volného pohybu.

1.7.1.Poskytování informací a pomoci občanům EU v pohybu

Většina Evropanů si ještě před tím, než se rozhodne se přestěhovat do jiné země EU (nebo se vrátit do své země poté, co žila jinde v EU), vyhledává na internetu informace a pomoc, kterou potřebuje, aby mohla například pracovat, studovat, cestovat, žít nebo odejít do důchodu v jiném členském státě. V praxi se často stává, že informace, které jsou k dispozici online, je obtížné najít, jsou neúplné, těžko pochopitelné, nepřesné, zastaralé nebo nedostupné a ne vždy odpovídají potřebám uživatelů. Většina Evropanů uvádí, že by bylo snazší usadit se v jiné zemi EU a žít tam, pokud by orgány poskytovaly informace a poradenství přizpůsobené individuálním potřebám prostřednictvím webových portálů sloužících jako jednotné kontaktní místo, a pokud by mohli vyřizovat administrativní formality online. Nové nařízení o síti EURES, (EU) 2016/589, již usnadňuje propojení uchazečů o zaměstnání se zaměstnavateli přes hranice. Lepší spolupráce mezi vnitrostátními orgány by také usnadnila vyřizování formalit.

Ve strategii pro jednotný digitální trh se Komise zavázala vytvořit uživatelsky přívětivý informační systém pro občany a podniky prostřednictvím rozšíření a integrace evropských a vnitrostátních portálů. Strategie pro jednotný trh také podpořila „jednotnou digitální bránu“, která má poskytovat online „vše, co podnikatelé a občané potřebují“, aby mohli podnikat přes hranice a/nebo cestovat do jiné země v rámci jednotného trhu EU, nakupovat z ní nebo tam pracovat, studovat či bydlet. Tato brána by byla založena na stávajících portálech, kontaktních místech a sítích pro poskytování pomoci a řešení problémů, jež je nutno rozšířit, zlepšit a navzájem lépe propojit, aby podniky a občané měli přístup ke kvalitním, komplexním informacím, efektivním službám pro poskytování pomoci a řešení problémů a k účinným postupům.

Propojený jednotný digitální trh zahrnuje další rozvoj a vytváření bezproblémových, uživatelsky přívětivých a na uživatele orientovaných služeb elektronické veřejné správy pro občany, kteří chtějí studovat, pracovat, žít a odejít do důchodu nebo zřídit a provozovat podnik kdekoli v EU. Komise rovněž zkoumá možnost uplatňovat zásadu „pouze jednou“, aby podniky a občané nemuseli předkládat orgánům veřejné správy tytéž informace vícekrát. To by dále snížilo administrativní zátěž pro občany.

1.7.2.Snižování byrokracie v souvislosti s veřejnými doklady občanů

Aby mohli uzavřít sňatek nebo získat práci v jiné zemi EU, občané často musí absolvovat nákladné a časově náročné formality. Za účelem vyřešení tohoto problému přijala EU v červenci 2016 nařízení, které by mělo s touto byrokracií skoncovat a pomoci občanům snadněji se stěhovat do jiných zemí EU. Jakmile země EU uvedou do praxe všechna potřebná opatření, budou se občané moci prokazovat v jednom členském státě veřejnými doklady (například rodným listem, oddacím listem nebo úmrtním listem) vydanými v jiném členském státě, aniž by museli získat razítko (tzv. apostilu) prokazující, že jsou jejich doklady pravé. Navíc díky využívání vícejazyčných standardních formulářů, jejichž vypracování Komise spolu s členskými státy dokončí v roce 2017, nebudou občané vždy muset předkládat překlady svých veřejných dokladů.

1.7.3.Snižování byrokracie v oblasti rodinného práva

Jak stoupá počet mezinárodních rodin v EU, stoupá i pravděpodobnost přeshraničních sporů o rodinných záležitostech. Nesnáze způsobené rozvodem, rozlukou nebo úmrtím mohou často ještě zhoršit složité problémy v oblasti rodinného práva, které vznikají v souvislosti s vlastnictvím a rodičovskou zodpovědností. Přeshraniční řešení těchto problémů může být ještě složitější a občanům EU obzvlášť ztěžuje život. Byly podniknuty důležité kroky k omezení byrokracie a zlepšení jednoznačnosti právních předpisů pro mezinárodní rodiny, které procházejí složitým obdobím, a také byly přijaty nové návrhy týkající se ochrany dětí v přeshraničních rodinných sporech.