1.

doporučuje Radě, aby: Úplný a bezpečný přístup k internetu pro všechny a) se zapojila do úsilí vytvořit z internetu důležitý nástroj pro posílení postavení jeho uživatelů, prostředí, které umožňuje rozvíjení postupů „zdola nahoru“ a internetové demokracie, a zároveň zajistila zavedení významných záruk, jelikož se v této oblasti mohou rozvinout nové formy kontroly a cenzury; svoboda a ochrana soukromého života, kterou uživatelé internetu požívají, by měla být skutečná, a nikoli zdánlivá; b) uznala, že internet může představovat výjimečnou příležitost, jak zlepšit aktivní občanství, a že přístup k sítím a jejich obsahu je v tomto ohledu jedním z klíčových prvků; doporučila, aby tato otázka byla dále rozvíjena na základě předpokladu, že každý má právo být součástí informační společnosti a že instituce a zainteresované subjekty na všech úrovních mají obecnou odpovědnost tomuto rozvoji napomáhat, tedy bojovat proti dvěma novým problémům elektronického věku – internetové negramotnosti a vyloučení z demokratické účasti (12), c) naléhala na členské státy, aby reagovaly na vzrůstající informační povědomí společnosti a nalezly způsoby, jak prostřednictvím lepšího přístupu občanů k informacím uchovávaným vládou zajistit větší transparentnost rozhodování a umožnit občanům těchto informací využívat; stejnou zásadu uplatňovala i v případě svých informací; d) spolu s dalšími příslušnými aktéry zajistila, aby se k bezpečnosti, svobodě projevu, ochraně soukromí i otevřenosti na internetu nepřistupovalo jako ke konkurenčním cílům, ale naopak se snahou dosáhnout jich společně v rámci komplexní vize, která adekvátně řeší všechny tyto požadavky; e) zajistila, že zákonná práva menšin na ochranu před újmou, která jsou zakotvena v Úmluvě OSN o právech dítěte a která se odrážejí v právních předpisech EU, budou plně zohledňována v rámci příslušných činností, nástrojů a rozhodnutí, jež se týkají posílení bezpečnosti a svobody na internetu, a mezi nimi; Pevný závazek k boji proti počítačové kriminalitě f) vyzvala předsednictví Rady a Komisi, aby promyslely a vytvořily komplexní strategii pro potírání počítačové kriminality, která by byla v souladu mimo jiné s Úmluvou Rady Evropy o počítačové kriminalitě a v níž by rovněž stanovily způsoby řešení problematiky „krádeží identity“ a zneužití identity na úrovni EU ve spolupráci s poskytovateli internetových služeb a s organizacemi uživatelů a ve spolupráci s policejními orgány zabývajícími se kriminalitou související s informačními technologiemi, a aby předložily návrh podoby informačních kampaní na předcházení této kriminalitě a současně zajistily, aby byl internet bezpečný a aby jej mohli všichni využívat; vyzvala k vytvoření poradenské služby na pomoc obětem krádeže identity a zneužití identity na úrovni EU; g) podněcovala k zamyšlení nad nezbytnou spoluprací mezi soukromými a veřejnými subjekty v této oblasti a nad posílením spolupráce v oblasti vymáhání práva, a to společně s vhodnou odbornou přípravou pro orgány pro vymáhání práva a soudní orgány, včetně odborné přípravy v otázkách ochrany základních práv; uznala nutnost sdílet odpovědnost a výhody společné regulace a samoregulace jako účinného alternativního řešení či doplňkového nástroje k tradičním právním předpisům; h) zajistila, aby činnost v rámci projektu Check the Web a nedávné iniciativy, jejichž cílem je zlepšit šíření informací o počítačové kriminalitě, zejména prostřednictvím vytvoření vnitrostátních výstražných platforem a evropské výstražné platformy pro ohlašování porušení zákona na internetu (vytvoření evropské platformy pro počítačovou kriminalitu agenturou Europol), byly prováděny v nezbytném, přiměřeném a odpovídajícím rozsahu a aby byly spojeny s veškerými nezbytnými zárukami; i) vybízí členské státy, aby aktualizovaly právní předpisy na ochranu nezletilých uživatelů internetu zejména tím, že zavedou trestný čin groomingu (on line lákání nezletilých osob za sexuálními účely), jak jej stanoví Úmluva Rady Evropy o ochraně dětí před sexuálním vykořisťováním a zneužíváním ze dne 25. října 2007; j) podporovala programy na ochranu dětí a vzdělávání jejich rodičů, jak je stanoveno v právních předpisech EU, s ohledem na nová internetová nebezpečí, a zajistila hodnocení dosavadní účinnosti stávajících programů; přitom aby věnovala zvláštní pozornost hrám poskytovaným on-line, které jsou především zaměřeny na děti a mládež; k) podněcovala všechny výrobce počítačů v EU k tomu, aby do počítačů standardně instalovali software na ochranu dětí, který lze snadno aktivovat; l) v návaznosti na posouzení míry, do jaké je to nezbytné a přiměřené s přihlédnutím k současnému inovačnímu výzkumu, přistoupila k přijetí směrnice o trestních opatřeních zaměřených na vymáhání práv duševního vlastnictví a současně za tímto účelem zakázala systematické sledování všech činností uživatelů na internetu a zajistila, aby tresty byly úměrné spáchaným porušením zákona; v této souvislosti aby také respektovala svobodu projevu a sdružování individuálních uživatelů a bojovala proti podněcování k porušování práv duševního vlastnictví prostřednictvím internetu, včetně určitých rozsáhlých omezení přístupu vytvořených samotnými držiteli práv duševního vlastnictví; m) zajistila, aby vyjadřování kontroverzních politických názorů prostřednictvím internetu nebylo předmětem trestního stíhání; n) zajistila, aby neexistovaly žádné právní předpisy či praktiky omezující či kriminalizující právo novinářů a médií shromažďovat a šířit informace pro zpravodajské účely; Soustavná péče o absolutní ochranu a větší podporu základních svobod na internetu o) měla na zřeteli, že „digitální identita“ se čím dál více stává naší nedílnou součástí a v tomto ohledu je třeba ji řádně a účinně chránit před narušováním ze strany jak soukromých, tak veřejných subjektů – měl by tedy být definován a chráněn konkrétní soubor údajů, které jsou organicky spjaté s „digitální identitou“ jedince, a veškeré jeho prvky by měly být považovány za nezcizitelná osobní, neobchodovatelná práva nehospodářské povahy; brala patřičný ohled na význam anonymity, pseudoanonymity a kontroly informačních toků pro soukromí a na skutečnost, že uživatelé by měli mít k dispozici prostředky, aby si své soukromí mohli účinně chránit, například prostřednictvím nejrůznějších dostupných technologií zvyšujících ochranu soukromí (PET), a být o těchto prostředcích poučeni; p) zajistila, aby členské státy, které zachycují a sledují tok dat, ať již se jedná o data vlastních občanů nebo data přenášená ze zahraničí, tak činily za přísných podmínek a záruk, jež stanoví právní předpisy; vyzvala členské státy, aby zajistily, že dálkové vyhledávání, pokud je stanoví vnitrostátní právní předpisy, bude probíhat na základě platného povolení vydaného příslušným soudním orgánem; prosazovala názor, že zjednodušené postupy pro dálkové vyhledávání ve srovnání s přímým vyhledáváním jsou nepřijatelné, neboť jsou v rozporu se zásadami právního státu a s právem na soukromí; q) uznala nebezpečí určitých forem sledování a kontroly internetu zaměřených také na sledování každého „digitálního“ kroku jedince s cílem vytvořit profil uživatele a přiřadit mu „skóre“; jednoznačně deklarovala, že by vždy měla být posuzována nezbytnost a přiměřenost těchto technik ve vztahu k cílům, jichž má být dosaženo; zdůraznila také potřebu zvýšené opatrnosti a informovaného souhlasu uživatelů, pokud jde o jejich internetové aktivity, při kterých sdílejí své osobní údaje (např. v případě sociálních sítí); r) naléhala na členské státy, aby zjistily, které subjekty využívají dohledu nad sítí, a vydávaly veřejně přístupné výroční zprávy o dohledu na sítí, jež zajistí zákonnost, přiměřenost a transparentnost tohoto postupu; s) zvážila a stanovila hranice souhlasu s částečnou ztrátou soukromí, který mohou vlády či soukromé společnosti vyžadovat a vymáhat od uživatelů, jelikož mezi individuálními uživateli a těmito subjekty existuje zřetelná nerovnováha vyjednávací moci a znalostí; t) striktně omezila, definovala a regulovala případy, kdy lze od soukromé společnosti působící na internetu vyžadovat poskytnutí informací vládním orgánům, a zajistila rovněž to, aby se na využití těchto údajů ze strany vlády vztahovaly nejpřísnější normy na ochranu údajů, a zavedla účinné kontroly a hodnocení tohoto postupu; u) zdůrazňovala, že je důležité, aby bylo posíleno právo uživatelů internetu dosáhnout trvalého odstranění svých osobních údajů umístěných na internetových stránkách nebo na datovém nosiči třetí osoby; zajistila, aby bylo toto rozhodnutí uživatelů respektováno poskytovateli internetových služeb, internetovými obchodníky a službami informační společnosti; zajistila, aby se členské státy zasazovaly o účinné vymáhání práva občanů na přístup ke svým osobním údajům, včetně případného vymazání těchto údajů nebo jejich odstranění z internetových stránek; v) odsoudila vládní cenzuru obsahu, který lze vyhledat na internetových stránkách, především když taková omezení mohou odrazovat od politického projevu; w) vyzvala členské státy, aby zajistily, že svoboda projevu nebude předmětem svévolného omezování ze strany veřejné či soukromé sféry, a vyvarovaly se všech právních či administrativních opatření, která by mohla být odrazující ve vztahu k veškerým aspektům svobody slova; x) připomněla, že předávání osobních údajů do třetích zemí musí probíhat v souladu s ustanoveními stanovenými mimo jiné směrnicí 95/46/ES a rámcovým rozhodnutím 2008/977/SVV; y) upozorňovala na to, že rozvoj „internetu věcí“ a používání systémů radiofrekvenční identifikace (RFID) by neměly obcházet ochranu údajů a občanských práv; z) vyzvala členské státy, aby řádně uplatňovaly směrnici 95/46/ES o osobních údajích v souvislosti s internetem; připomněla členským státům, že tato směrnice, zejména její článek 8, platí bez ohledu na to, jaká technologie je pro zpracování osobních údajů využívána, a že ustanovení této směrnice ukládají členským státům, aby zajistily právo na soudní řešení případných sporů a na odškodnění za porušení ustanovení směrnice (články 22, 23 a 24); aa) podporovala začlenění základních zásad „internetové listiny práv“ do výzkumu a vývoje nástrojů a aplikací pro internetové použití a prosazovala zásadu ochrany soukromí již ve fázi návrhu („privacy by design“), podle níž by měly být v životním cyklu nového technologického vývoje zapracovány co možná nejdříve požadavky na ochranu soukromí a údajů a zajištěno uživatelsky příjemné prostředí pro občany; ab) podporovala a požadovala aktivní účast Evropského inspektora ochrany údajů a pracovní skupiny vytvořené podle článku 29 na tvorbě evropských právních předpisů, které upravují internetovou činnost s možným dopadem na ochranu údajů; Mezinárodní závazky ac) vyzvala všechny subjekty v rámci internetu, aby se zapojily do probíhajícího projektu „internetové listiny práv“, která je založena na stávajících základních právech, prosazuje jejich vymáhání a podporuje uznání zásad nových; v této souvislosti má zásadní roli dynamická spolupráce na internetové listině práv; ad) zajistila, aby se v této souvislosti uvažovalo o iniciativě, která bude probíhat na mnoha úrovních, zapojí se do ní mnoho subjektů a která bude zaměřena prakticky, a o kombinaci globálních a místních iniciativ s cílem vymezit a chránit práva uživatelů internetu, a zajistit tak legitimitu, odpovědnost a kladné přijetí tohoto procesu; ae) uznala, že globálnost a otevřenost internetu si žádá globální normy na ochranu údajů, bezpečnosti a svobody slova; vyzvala v této souvislosti členské státy a Komisi, aby daly podnět k vypracování takových norem; ocenila usnesení o naléhavosti ochrany soukromí ve světě bez hranic a o naléhavosti dosažení společného návrhu na vytvoření mezinárodních norem pro soukromí a ochranu údajů, které bylo přijato na 30. mezinárodní konferenci komisařů pro ochranu údajů, jež se konala ve Štrasburku ve dnech 15.–17. října 2008; vyzvala všechny zainteresované subjekty v EU (veřejné i soukromé), aby se do těchto úvah zapojily; af) zdůraznila, že je nezbytné, aby byla vytvořena skutečná internetová agora, kde by občané Unie mohli interaktivněji diskutovat s tvůrci politik a dalšími institucionálními subjekty; ag) podporovala aktivní účast EU na různých mezinárodních fórech zabývajících se globálními i místními aspekty internetu, jako je např. fórum pro správu internetu (IGF); ah) se zapojila spolu se všemi příslušnými aktéry z EU do vytvoření evropského IGF, které by vyhodnotilo zkušenosti získané v rámci vnitrostátních fór, sloužilo jako regionální pól a prosazovalo účinněji evropské otázky, postoje a obavy na nadcházejících mezinárodních IGF;