1.Úvod

Směrnice o tabákových výrobcích (dále jen „směrnice“) použitelná od května 2016 má za cíl usnadnit hladké fungování vnitřního trhu, chránit zdraví lidí, zejména mladých lidí, a plnit povinnosti vyplývající z Rámcové úmluvy Světové zdravotnické organizace (WHO) o kontrole tabáku (dále jen „rámcová úmluva“). Podle čl. 28 odst. 1 směrnice musí Komise do 20. května 2021 podat zprávu o jejím uplatňování. Zpráva se musí zabývat zejména prvky směrnice, které je třeba přezkoumat s ohledem na vědecký a technický vývoj, včetně mezinárodně dohodnutých pravidel a norem pro tabákové a související výrobky.

Cílem směrnice je do pěti let od jejího provedení snížit spotřebu tabáku o 2 %. Podle nejnovějšího Eurobarometru klesla prevalence kuřáctví u osob starších 15 let z 26 % v roce 2014 na 23 % v roce 2020 – to představuje od vstupu směrnice v platnost pokles o 3 procentní body, což odpovídá 12,5 %. Míra kuřáctví u mladých lidí klesla z 25 % v roce 2014 na 20 % v roce 2020, poté, co v roce 2017 dosáhla 29 %. Stále víc mladých lidí ale začíná používat nově se objevující výrobky, zejména elektronické cigarety. To je vzhledem k cíli chránit mládež znepokojivé.

Od vstupu směrnice v platnost došlo k významným změnám, které dodaly činnosti v oblasti kontroly tabáku novou naléhavost a podněty. Na mezinárodní úrovni Agenda pro udržitelný rozvoj vyzvala všechny země k důslednějšímu provádění rámcové úmluvy. Na úrovni EU Evropský plán boje proti rakovině přijatý v roce 2021 staví kontrolu tabáku do středobodu úsilí o prevenci onemocnění, jehož cílem je přispět do roku 2040 k dosažení „beztabákové“ Evropy. Střednědobým úkolem je splnit cíl WHO snížit ve srovnání s rokem 2010 do roku 2025 relativní spotřebu tabáku o 30 %, což představuje pokles prevalence kuřáctví v EU přibližně na 20 % do roku 2025 ve srovnání s 29 % v roce 2010. Aby bylo možné tyto ambice splnit, je potřeba úsilí v oblasti kontroly tabáku zvýšit, včetně zpřísnění pravidel pro tabákové výrobky.

2.Provedení, uplatňování a prosazování (články 2, 23 a 24)

2.1Posuzování souladu (provedení a kontroly shody)

Od vstupu směrnice v platnost přijala Komise deset prováděcích aktů, dva akty v přenesené pravomoci a dvě zprávy Komise, které umožňují úplné a včasné provedení všech ustanovení směrnice. Členské státy měly uvést v účinnost právní a správní předpisy k provedení směrnice do 20. května 2016 a poskytnout Komisi jejich znění. Velký počet členských států směrnici neprovedl včas a v červenci 2016 zahájila Komise na základě opožděného nebo neúplného oznámení vnitrostátních prováděcích opatření osmnáct řízení o nesplnění povinnosti. Dotčené členské státy následně tato opatření sdělily a Komise všechny tyto případy do roku 2020 uzavřela.

Komise soulad vnitrostátních ustanovení se směrnicí systematicky posuzuje na základě šesti prioritních oblastí. Tato kontrola shody probíhá a pro první skupinu členských států již byla dokončena. Při kontrole těchto ustanovení zjistila Komise nedostatky a odlišnosti v provedení směrnice, které se týkaly především některých definic, ustanovení v oblasti složek a emisí, označování a balení, nových tabákových výrobků, elektronických cigaret a systémů sledovatelnosti a bezpečnostních prvků. Komise vede s členskými státy strukturovaný dvoustranný dialog s cílem zajistit soulad. Vzhledem k tomu, že některá ustanovení směrnice jsou složitá, existuje stále riziko, že jejich výklad a praktické provádění povedou v jednotlivých členských státech k různým výsledkům.

2.2Uplatňování a prosazování

V roce 2014 zřídila Komise expertní skupinu pro tabákovou politiku (dále jen „expertní skupina“) složenou ze zástupců členských států, která má poskytovat odborné znalosti a pomáhat členským státům a Komisi spolupracovat v oblasti politik a právních předpisů o kontrole tabáku. Kromě toho Komise v souladu s článkem 26 směrnice zveřejnila seznam příslušných orgánů určených členskými státy k provádění a prosazování směrnice. Z diskusí na zasedáních expertní skupiny a dvoustranných kontaktů v souvislosti s kontrolami shody vyplynulo, že činnosti v oblasti prosazování jsou v několika členských státech spíše omezené. Míra prosazování, kontroly a sankcí se v rámci EU značně liší. Ne všechny členské státy měly kapacitu nebo zdroje, aby zajistily, že na trh budou uváděny pouze vyhovující výrobky. Navíc navzdory úsilí členských států dohodnout se na společném přístupu nejsou některá ustanovení směrnice uplatňována harmonizovaným způsobem.

Směrnice obsahuje zvláštní ustanovení o spolupráci mezi donucovacími orgány členských států. Zpětná vazba z diskusí na zasedáních expertní skupiny ukazuje, že členské státy jsou ochotny mít fórum, kde by si vyměňovaly informace a sdílely osvědčené postupy ohledně prosazování směrnice; toto fórum se zatím sešlo jednou v červnu 2019.

2.3Věci postoupené soudu

Od svého vstupu v platnost byla směrnice několikrát právně napadena. V roce 2016 potvrdil Evropský soudní dvůr její platnost a platnost několika jejích ustanovení a v roce 2019 zamítl žalobu na zrušení aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů o systémech sledovatelnosti a bezpečnostních prvcích tabákových výrobků. Soudní dvůr rovněž vynesl rozsudky ohledně zákazu tabáku pro orální užití, klasifikace žvýkacích tabákových výrobků a postupného zákazu ochucených výrobků a příslušných ustanovení o označování. Několik soudních případů řešilo neopodstatněná tvrzení ohledně knihovny obrazových zdravotních varování. Uvedená varování byla rovněž předmětem vnitrostátních soudních řízení, v nichž byla taková tvrzení zamítnuta. Vnitrostátní soudní případy související s prosazováním směrnice oznámila přibližně polovina členských států.

2.4Oznámení (včetně podle čl. 24 odst. 2 a 3)

Několik členských států využilo svého práva podle čl. 24 odst. 2 a 3 zachovat nebo zavést nad rámec požadavků stanovených ve směrnici další požadavky. Do doby vypracování této zprávy oznámilo osm členských států Komisi vnitrostátní požadavky na jednotnou úpravu balení tabákových a souvisejících výrobků odůvodněné veřejným zdravím společně s důvody pro jejich zavedení. Komise rovněž schválila vnitrostátní opatření o zákazu určité kategorie tabákových výrobků, která podle čl. 24 odst. 3 oznámily tři členské státy. Kromě toho členské státy Komisi průběžně oznamují podle postupu stanoveného směrnicí (EU) 2015/1535 své vnitrostátní právní předpisy o kontrole tabáku, včetně předpisů upravujících oblasti, které nejsou harmonizovány směrnicí (např. zákaz příchutí v elektronických cigaretách, pravidla pro elektronické cigarety bez nikotinu, nekuřácká prostředí, věkové limity). V návaznosti na posouzení přijímá Komise v případě potřeby opatření k zajištění správného provádění směrnice.

2.5Závěry o provedení, uplatňování a prosazování

Evropský soudní dvůr potvrdil platnost směrnice a platnost několika jejích klíčových ustanovení a řešil otázky jejího výkladu. Zkušenosti získané při posuzování souladu vnitrostátních prováděcích opatření naznačují, že v provedení ustanovení směrnice ve vnitrostátním právu existují určité rozdíly. Proto by měly být prozkoumány různé možnosti zefektivnění legislativního rámce. Může být rovněž zapotřebí upravit několik definic. Míra prosazování se v jednotlivých členských státech značně liší a chybějící právní základ pro audity na úrovni EU omezuje schopnost Komise získat o činnostech členských států v oblasti provádění a prosazování přesný přehled.

3.Složky a emise (články 3–7)

3.1Emise a metody měření (články 3 a 4)