EU vydala v průběhu roku několik prohlášení. Mluvčí EU učinila tři prohlášení, a to dne 12. června, 1. července a 13. srpna. Vysoká představitelka učinila jménem Evropské unie tři prohlášení dne 17. srpna, 2. října a 18. listopadu. Tato prohlášení kladou důraz na problematické otázky, včetně potřeby:

Evropská podnikatelská komunita v Hongkongu byla hospodářskou situací a nepokoji ovlivněna v různé míře. Evropské společnosti jsou většinou v režimu „vyčkávání“, ačkoli jsou hluboce znepokojeny politicky bezvýchodnou situací, násilím a bezprecedentním tlakem na podnikání. Evropská podnikatelská komunita oceňuje robustní právní systém Hongkongu, nezávislost soudnictví, základní práva a svobody a podnikatelské prostředí bez politických zásahů a považuje je za klíčové prvky konkurenceschopnosti regionu. Jakékoli narušení těchto hodnot by mělo v tomto ohledu negativní dopad na přitažlivost Hongkongu a jeho konkurenční výhodu oproti ostatním obchodním centrům.

Z ekonomického hlediska byl rok 2019 pro Hongkong obtížným rokem, kdy došlo k poklesu HDP o 1,2 % a prvnímu rozpočtovému schodku za 15 let. To bylo z velké části způsobeno vnějšími faktory, jejichž vliv byl patrný již ke konci roku 2018, tj. zpomalením čínské ekonomiky a obchodním sporem mezi USA a Čínou, ačkoli zejména s ohledem na odvětví spojená s cestovním ruchem měly ve druhé polovině roku 2019 rozhodující účinek nepokoje. Hongkong má však velké fiskální a devizové rezervy, které mu umožňují čelit náročnému prostředí, zajišťovat stabilitu měny a podporovat podnikání. Jeho finanční a bankovní odvětví zůstávají odolná a vysoce konkurenceschopná, díky čemuž zůstává předním světovým střediskem pro primární veřejné nabídky akcií a zamezuje panickému odlivu kapitálu.

Zesílily obavy o narušení zásady „jedna země, dva systémy“ a autonomie Hongkongu. V Hongkongu jsou obecně nadále respektovány klíčové svobody a právní stát a nezávislost soudnictví zůstávají klíčovými zárukami. S ohledem na svobodu projevu však panují znepokojivé trendy, zejména v souvislosti s pokračujícími protesty. V návaznosti na rozhodnutí vrchního soudu ze dne 18. listopadu o protiústavnosti zákona o zákazu masek Peking učinil poznámky, ze kterých vyplývá, že hongkongské soudy nemohou rozhodovat o ústavnosti hongkongských právních předpisů a jejich souladu se základním zákonem. Jakékoli kroky k omezení pravomoci soudů v tomto ohledu by podkopaly autonomii Hongkongu, včetně nezávislosti jeho soudnictví a právního státu. Systém boje proti korupci byl i nadále důsledný a pevný.

EU nadále vyzývá ZAO Hongkong a ústřední orgány státní správy, aby obnovily proces volební reformy tak, jak je zakotven v základním zákoně, a dosáhly dohody o volebním systému, který bude demokratický, spravedlivý, otevřený a transparentní. Všeobecné hlasovací právo by zajistilo hongkongské vládě větší podporu veřejnosti a legitimitu, což by pomohlo dosáhnout hospodářských cílů Hongkongu a vyřešit jeho socioekonomické problémy. Je třeba přesvědčivě reagovat na nespokojenost vyjádřenou prostřednictvím pokračujících protestů s cílem zajistit dlouhodobou stabilitu Hongkongu.

Pokojný průběh voleb do okresních rad v listopadu vzbudil naději na deeskalaci násilí. Historicky vysoká volební účast ve výši 71,2 % dokládala důležitost, kterou obyvatelé Hongkongu přikládají výkonu svých demokratických práv. Po volbách pokračovaly do konce roku převážně pokojné hromadné protesty, přičemž došlo k několika násilným incidentům.

Rok 2019 byl pro Hongkong výjimečně náročným rokem, přičemž neustávající nepokoje byly zpočátku vyvolány návrhy na změnu zákona o vydávání, jehož první čtení se konalo v legislativní radě dne 3. dubna 2019. Ve druhé polovině roku se uskutečnily velké demonstrace, došlo k protestům a souvisejícímu násilí, obléhání univerzit, vandalismu a narušení fungování dopravních sítí, letiště a dalších aspektů každodenního života. Protestující předali hongkongské vládě pět požadavků. Mezi důvody nepokojů patřily jak politické, tak socioekonomické problémy. V reakci na tyto okolnosti vláda stáhla návrh zákona o vydávání, poprvé od roku 1967 uplatnila mimořádné pravomoci s cílem zavést zákon o zákazu masek a do určité omezené míry komunikovala s protestním hnutím prostřednictvím komunitního dialogu. Požadavky protestujících na vytvoření vyšetřovací komise s rozsáhlou působností vycházely z obvinění ze zneužívání pravomoci ze strany policie. Hongkongská vláda však odmítla takovou nezávislou komisi vytvořit. Nezávislá rada pro vyšetřování stížností na policii (Independent Police Complaints Council, IPCC) posuzuje několik případů údajného zneužití pravomoci ze strany policie a na začátku roku 2020 měla zveřejnit předběžnou zprávu. Byla však zpochybněna přiměřenost jejích pravomocí.

Hlavním tématem roku 2019 byla debata o zákonu o pachatelích na útěku a vzájemné právní pomoci v oblasti trestního práva („návrh zákona o vydávání“) a hromadné protesty vyvolané tímto navrhovaným opatřením. Hongkongský úřad pro bezpečnost předložil tento návrh v únoru 2019 s cílem usnadnit vydávání pachatelů do Číny, na Tchaj-wan a do jiných zemí. Jako jeden z důvodů reformy byla uváděna neexistence základu pro vydání občana Hongkongu, který čelil obvinění z vraždy, na Tchaj-wan.

Návrh zákona o vydávání byl ostře kritizován veřejností z řad právnických profesí, podnikatelů a občanské společnosti. Mezi hlavní důvody kritiky patřilo to, že původní návrh zahrnoval širokou škálu trestných činů, že nezajišťoval dostatečné přezkoumávání navrhovaných případů vydávání a že právní systém pevninské Číny neposkytoval dostatečnou ochranu lidských práv a řádného procesu. V reakci na to hongkongská vláda návrh přepracovala tak, že snížila seznam trestných činů podléhajících vydání ze 46 na 37 a upřesnila, že za trestné činy podléhající vydání musí být možné uložit trest odnětí svobody delší než tři roky. Odpor veřejnosti proti návrhu se zintenzivnil, přičemž docházelo k velkým shromážděním a intenzivním debatám v legislativní radě.

Vzhledem k tomu, že se konflikt v této otázce stupňoval, správa omezila kontrolu návrhů právních předpisů ve výboru legislativní rady. Zahrnutí dalších záruk do návrhu zákona odpor veřejnosti nesnížilo. Organizace Občanská fronta za lidská práva prohlásila, že pochodu proti návrhu zákona se dne 9. června zúčastnil jeden milion lidí. Předsedkyně Výkonné rady Carrie Lamová dne 15. června oznámila pozastavení přijímání návrhu zákona o vydávání, nejednalo se však o jeho zrušení. Další pochod, který se uskutečnil dne 16. června, přilákal podle zpráv dva miliony účastníků – šlo o největší shromáždění tohoto druhu v historii Hongkongu. Oba pochody byly pokojné. Následně se protestující zaměřili na budovu legislativní rady a jiné vládní budovy. Někteří protestující 1. července vyrabovali budovu legislativní rady a způsobili značné škody, poté byla budova na tři měsíce uzavřena. Po násilných útocích skupiny maskovaných mužů na cestující ve stanici hromadné železniční dopravy ve městě Juen Long došlo k veřejným protestům. K útoku došlo po pochodu proti návrhu zákona o vydávání a následovala po něm varování, že protestující budou čelit odplatě, pokud přijdou do města Juen Long. Policie byla ostře kritizována za to, že nezasáhla s cílem zastavit násilí včas. Tento incident v současné době prošetřuje nezávislá rada pro vyšetřování stížností na policii.

Návrh zákona byl zcela a formálně stažen až 23. října. Dílčí ústupek v červnu nedokázal potlačit protesty, přičemž demonstranti nyní předkládají těchto pět požadavků:

1.formální stažení návrhu zákona;

2.vytvoření nezávislé vyšetřovací komise s cílem prošetřit sporné záležitosti včetně údajného zneužívání pravomoci ze strany policie během nepokojů;

3.ukončení používání slova „výtržnosti“ ze strany orgánů pro označování protestů, přičemž za související trestný čin se uděluje přísný trest odnětí svobody v délce až 10 let;

4.amnestie pro zatčené osoby a dále

5.zavedení všeobecného volebního práva pro volbu předsedy Výkonné rady a legislativní rady v souladu s ustanoveními základního zákona.

V průběhu protestů se vyvinula taktika protestního hnutí, které „nemá vůdce“, ale je dobře organizované. Kromě pravidelných povolených a nepovolených shromáždění a pochodů došlo k opakovanému zablokování hongkongského dopravního systému. Hromadné okupační stávky a protesty na mezinárodním letišti od července do září vážně narušily provoz a vedly k uložení omezujících opatření pro vstup do terminálů. Hlavním cílem narušení a vandalismu byl systém hromadné dopravy, a to s ohledem na tvrzení protestujících, že podnik odpovědný za provozování systému spolupracoval s vládou na zabránění protestům, včetně uzavření stanic na místech konání protestů. Obchodní řetězce, u jejichž vlastníků nebo vedení se má za to, že chovají sympatie k Pekingu, se rovněž staly terčem vandalismu.

U některých protestů bylo zaznamenáno opakované a hrubé násilí, házení zápalných lahví a vrhání jiných předmětů. Existují obavy z radikalizace některých osob v protestním hnutí. Policie se často uchylovala k použití slzného plynu a střílení gumových a pytlíkových projektilů. Byla také zaznamenána střelba ostrou municí. V průběhu roku bylo objeveno několik improvizovaných výbušných zařízení. V listopadu jeden z protestujících utrpěl vážné zranění poté, co byl střelen do břicha policií, další protestující zemřel po pádu z krytého parkoviště a jeden muž byl těžce zraněn poté, co byl po sporu s protestujícími zapálen.

Donucovací orgány byly mnohokrát obviněny z překročení a zneužití pravomoci. Některé z těchto případů zneužití pravomoci byly zachyceny na kameru. Obvinění vyšetřuje rada pro vyšetřování stížností na policii, jež dostala za úkol vypracovat veřejnou zprávu o zásazích proti protestům ze strany policejních složek do začátku roku 2020. Mnozí členové protestního hnutí nemají v radu pro vyšetřování stížností na policii důvěru, přičemž její důvěryhodnost byla poškozena, když se pětičlenná skupina mezinárodních odborníků, kterou jmenovala vláda v září 2019 s cílem pomoci jí v práci, přestala angažovat. Tito odborníci veřejně prohlásili, že rada nemá odpovídající vyšetřovací pravomoci a kapacity. Zveřejnění průběžné zprávy rady bylo odloženo až do dosažení výsledku soudního přezkumu, jehož cílem je zjistit, zda má rada potřebné pravomoci k provádění vyšetřování souvisejících s občanskými nepokoji.

V listopadu demonstranti obsadili univerzitní kampusy. V areálech Čínské univerzity a Polytechnické univerzity došlo k násilným roztržkám s policií a k obléháním, která trvala několik dní. Mnoho osob bylo zraněno a došlo k četným zatčením. Několik významných osobností občanské společnosti, včetně některých osob tradičně blízkých Pekingu, se snažilo zprostředkovat rozhovory mezi policií a protestujícími a zajistilo některým demonstrantům bezpečný průchod. Bylo vyjádřeno značné znepokojení ohledně zatýkání zdravotnických pracovníků poskytujících naléhavou lékařskou péči na Polytechnické univerzitě a špatného zacházení s nimi; bylo konstatováno, že tato skutečnost odrazovala zraněné protestující od vyhledání lékařské péče a že tak došlo k porušení humanitárních norem. V důsledku poškození vybavení a výbušné atmosféry došlo ke zkrácení univerzitních semestrů a následně se univerzity spoléhaly na dálkové vzdělávání. Volby do okresních rad v listopadu předznamenaly klidnější období v prosinci, kdy došlo k návratu k převážně nenásilným hromadným shromážděním a pochodům. Policie prokázala větší ochotu povolovat shromáždění, přičemž organizace Občanská fronta za lidská práva mohla poprvé od srpna pořádat pochod. Protestní hnutí má nadále širokou podporu: účast na povolených pochodech byla nadále značná, přičemž podle odhadů organizace Občanská fronta za lidská práva se dne 8. prosince zúčastnilo pochodu ke dni lidských práv OSN 800 000 lidí.

Mezi reakce hongkongské vlády na neustávající nepokoje patřilo využití dalekosáhlých mimořádných pravomocí zavedených během koloniálního období. V říjnu předsedkyně Výkonné rady použila zvláštní výnos o mimořádných nařízeních (ERO) z roku 1922 s cílem zavést s účinností od 5. října nařízení zakazující nošení obličejových masek na veřejných shromážděních („nařízení o zákazu zakrývání obličejů“). Jednalo se o první použití těchto pravomocí od roku 1967. Ačkoli mělo toto opatření velkou podporu v provládním politickém křídle, vyvolalo také ostrou kritiku za omezování osobní svobody, které s sebou nese, za jeho nevymahatelnost a za nepřítomnost dohledu nad zákonodárci.

Právní spor vedl k tomu, že vrchní soud dne 18. listopadu rozhodl, že nařízení je neslučitelné se základním zákonem a že omezení práv vyplývající z tohoto právního předpisu se považují za nepřiměřená legitimním vládním cílům. V současnosti se očekává rozhodnutí nejvyššího odvolacího soudu v této věci.

Dne 26. září čelila Carrie Lamová obtížným otázkám 150 členů veřejnosti při dosud jediné příležitosti dialogu s veřejností. V rámci Úřadu pro inovaci a koordinaci politik (Policy Innovation and Coordination Office) byl zřízen Úřad pro dialog (Dialogue Office), který řídí snahy o dialog. Mezinárodní partneři, včetně EU, podpořili úsilí o zintenzivnění dialogu s cílem deeskalovat situaci. Občanská společnost se rovněž snažila podporovat dialog.

Dne 21. listopadu přijal kongres USA zákon o lidských právech a demokracii, pokud jde o Hongkong a USA, a zákon o ochraně Hongkongu. Vláda Čínské lidové republiky a hongkongská správa tento krok ostře kritizovaly. Mnoho členů protestního hnutí jej však přijalo pozitivně. Zákon stanoví pravidelné hodnocení míry, do jaké je respektována hongkongská autonomie, a to v souvislosti se zvláštním obchodním statusem, který USA Hongkongu přiznávají, a zavádí základ pro možné sankce vůči jednotlivcům, kteří porušují lidská práva v Hongkongu. Zákon o ochraně zakazuje vývoz určitého zboží pro donucovací orgány do Hongkongu.

Volby do okresních rad proběhly dne 24. listopadu navzdory obavám některých členů protestního hnutí, že by mohly být pozastaveny v souvislosti s nepokoji. Období kampaně bylo narušováno násilím, přičemž došlo k fyzickým útokům na kandidáty a vandalismu ve stranických prostorách. Samotné volby se však konaly v pokojné atmosféře s nebývale vysokou účastí ve výši 71,2 %. Pandemokratičtí zástupci získali 395 z 452 křesel a ovládli 17 z 18 rad. Okresní rady mají pouze omezené poradní a politické pravomoci a vykonávají dohled nad značnými rozpočtovými prostředky. Okresní radní však rozhodují o 117 z 1 200 křesel ve volebním výboru, který volí předsedu Výkonné rady, a pandemokratické křídlo ve volebním výboru je nyní, před dalším plánovaným jmenováním předsedy Výkonné rady, které proběhne v roce 2022, posíleno.

Pokračující nepokoje a reakce vlády na ně se negativně projevily na veřejné podpoře správy. Z výsledků průzkumu veřejného mínění zveřejněného v říjnu vyplynulo, že obliba předsedkyně Výkonné rady klesla na rekordně nízkých 20,2 %. Další průzkumy ke konci roku zdůraznily nepříznivý dopad protestů na důvěru veřejnosti ke státním orgánům.

EU během roku vydala v reakci na vývoj v Hongkongu několik prohlášení. Vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku vydala prohlášení jménem EU dne 18. listopadu, 2. října a 17. srpna. Dne 17. srpna bylo rovněž vydáno společné prohlášení s kanadským ministrem zahraničí. Mluvčí vysoké představitelky vydala prohlášení dne 13. srpna, 1. července a 12. června. Evropský parlament dne 18. července uspořádal mimořádnou rozpravu o situaci v Hongkongu a přijal usnesení o této situaci. Stav v Hongkongu byl zmíněn v prohlášení EU ke třetímu výboru Valného shromáždění OSN a Radě OSN pro lidská práva.