ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.5

Slabá účast členských států vzbuzuje obavy a pokračuje nechuť k přijímání postupů, o nichž se ví, že jsou pro veřejnou správu i ekonomické subjekty výhodné. Komise by měla nadále přesvědčovat o výhodnosti realizace elektronického zadávání veřejných zakázek ve všech fázích, a to jak zaváděním systému elektronického zadávání veřejných zakázek do svých postupů, tak vytvářením právních předpisů a šířením osvědčených postupů. Výbor vítá, že Komise dala členským státům, které si přejí jich využít, k dispozici svá řešení elektronického zadávání zakázek.
3.2

Stálý výbor pro výzkum a statistiku (SCRS), pomocný vědecký výbor ICCAT, ve své souhrnné zprávě o provádění v roce 2012 mimo jiné uvádí následující (1): 3.2.1 „Od roku 1998 jsou v platnosti omezení odlovu pro správní jednotky východní Atlantik a Středozemní moře. V roce 2002 Komise stanovila celkový přípustný odlov tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři na 32 000 tun pro roky 2003-2006, na 29 500 tun pro rok 2007 a 28 500 tun pro rok 2008. Později stanovila celkové přípustné odlovy na 22 000 tun (2009), 19 950 tun (2010) a 18 500 tun (2011). Nicméně celkový přípustný odlov pro rok 2010 byl revidován a stanoven na 13 500 tun, přičemž byl do budoucna (od roku 2011) stanoven takový rámec pro celkový přípustný odlov, který je dostatečný k tomu, aby umožnil obnovu populace tuňáka až na objem biomasy maximálního udržitelného výnosu od roku 2010 do roku 2022, s pravděpodobností nejméně 60 %. Celkový přípustný odlov na roky 2011 a 2012 byl stanoven na 12 900 tun. 3.2.2 Doporučení ICCAT 10-04 z roku 2010 v zásadě zahájilo obnovu populace tuňáka obecného, protože současně s novým snížením celkového přípustného odlovu na 12 900 tun pro léta 2011 a 2012 mělo rozhodující dopad jak na snížení rybolovné kapacity, tak na kontrolní opatření, což přivodilo velmi znatelné snížení počtu rybářských lodí a účinnou kontrolu jejich odlovu. 3.2.3 Přestože si odhady uskutečněných odlovů za použití kapacitních měření žádají opatrnost, podle výkladu SCRS došlo k citelnému poklesu odlovu ve východním Atlantiku a Středozemním moři díky plnění plánu obnovy, monitorování a kontrolám jeho provádění. 3.2.4 Navíc vyšší výskyt či větší soustředění malých tuňáků obecných v severozápadní části Středozemního moře zjištěné díky leteckému pozorování by rovněž mohly odrážet pozitivní výsledky regulace zaměřené na zvýšení minimální velikosti. Doporučení 06-05 vedlo ve srovnání se začátkem 21. stolení k vyššímu výnosu a také k lepším výsledkům reprodukující se biomasy populace díky častějšímu přežití mladých jedinců. 3.2.5 Provádění nedávných nařízení i předchozích doporučení se jasně promítlo do snížení objemů odlovu i úmrtnosti způsobené rybolovem. Všechny údaje o úlovcích na jednotku intenzity vykazovaly v posledních letech rostoucí trend. Výbor poznamenává, že zachování odlovů na úrovni stávajícího celkového přípustného odlovu (12 900 tun) či celkového přípustného odlovu pro rok 2010 (13 500 tun) v souladu se současným programem řízení pravděpodobné umožní, aby se v uvedeném období populace rozrostla, což je v souladu s cílem dosáhnout úmrtnosti a biomasy odpovídající maximálnímu udržitelnému výnosu od nynějška do roku 2022, a to s pravděpodobností nejméně 60 %.
3.3

Výbor upozorňuje na to, že pokud nechceme znovu zmeškat politicky vhodnou příležitost k integraci Romů (což by reálně ohrozilo jak cíle Unie, tak také zlepšení životních podmínek těch, jichž se to týká), měl by se za zapojení relevantních organizací Romů a relevantních organizací občanské společnosti a v rámci rozsáhlých konzultací přijmout seznam doporučení, který by vycházel z analýzy skutečné situace. Tento seznam by si měl v rozumné míře klást vysoké cíle, měl by být otevřený účinné kontrole, měl by obsahovat dostatečně konkrétní a funkční prvky a také by měl podléhat hodnocení.
1.3

Akční plán je dosti vágní, pokud jde o konkrétní opatření, která se mají přijmout, a dostatečně se nezabývá cyklickým rozměrem krize. Aby toto odvětví hrálo i nadále strategickou úlohu v evropském zpracovatelském průmyslu a zaměstnanosti a aby se předešlo jeho dalšímu smršťování, vyzývá EHSV Komisi, aby bezodkladně přijala mj. následující opatření: — provedla podrobné posouzení stávající kapacity a zapojila do něho sociální partnery; — přijala opatření, která usnadní využívání a přepravu kovového odpadu a zabrání nelegálnímu vývozu; — nasadila strukturální fondy EU v rozsáhlém měřítku a zaručila, že se při jejich přidělování budou dostatečně zohledňovat jednotlivá odvětví; — vytvořila přechodná opatření (jako např. „kurzarbeit“ v Německu) využívající veřejné podpory nebo posílila stávající opatření za účelem udržení pracovníků v ocelářství; — podnítila poptávku v odvětvích navazujících na ocelářství, mj. okamžitým zavedením opatření navržených pro automobilový průmysl a stavebnictví. Obecně je třeba vytvořit správnou rovnováhu mezi fiskální konsolidací (úspornými opatřeními) a aktivními průmyslovými politikami, které vytvářejí investice a pracovní místa (1). Zaměřovat se na automobilový průmysl a stavebnictví nebude k podněcování poptávky postačující; — poskytla mnohem vyšší podporu (včetně veřejné) investic do vývoje nových technologií a postupů, díky nimž by se zmodernizovala zařízení a závody; — zavedla udržitelný model výroby oceli, který by byl oporou evropského ocelářství. Měly by se naléhavě vytvořit a propagovat evropské normy udržitelnosti, např. např. značka SustSteel (Steel Construction Products Mark); — Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci by neměl nabízet opatření ex-post, nýbrž by se měl zaměřit na předvídání změny, např. usnadňovat zavádění nových technologií a pomáhat pracovníkům se s nimi seznamovat.
2.5

Co se týče zdraví rostlin, návrh Komise předkládá definici koncepce karanténních škodlivých organismů a jejich rozdělení do kategorií. Tato kritéria se pak použijí k určení, zda daný škodlivý organismus lze označit za karanténní škodlivý organismus. Komise má pravomoc přijímat pomocí prováděcích aktů seznamy specifických rostlin, rostlinných produktů a dalších předmětů, které podléhají zákazům a zvláštním požadavkům, co se týče jejich dovozu a uvedení do oběhu v EU. Může také stanovit pravidla pro dovoz a přemísťování rostlin, rostlinných produktů a dalších předmětů do chráněných zón a v rámci těchto zón.
2.8

V návrhu nařízení se rovněž navrhuje omezení fondů peněžního trhu a požadují se přísnější podmínky pro likviditu. To by podle Komise zaručilo, že v případě, že investoři svůj kapitál stáhnou, budou fondy s to ho vyplatit, aniž by to mělo nějaký dopad na systém.
3.9

Výbor jednoznačně podporuje návrhy pro evropský rok, které byly projednány v neformální pracovní skupině pro evropský rok a v on-line diskusích na internetové stránce EHSV. Myšlenky formulované organizacemi občanské společnosti a partnery prezentuje organizace CONCORD (9). Orgány EU by měly učinit vše, co je v jejich silách, aby byl evropský rok: — inspirativní: měl by to být proces, v němž všichni aktéři společně jednají a rozvíjejí nové myšlenkové přístupy a nové postupy v oblasti rozvoje a hledají konsenzus v otázce „co znamená globální spravedlnost pro Evropu a její občany?“ — participativní: zaměřit pozornost na občany a jejich názory na globální spravedlnost a učinit je hlavními aktéry diskuse. K tomu je zapotřebí jim poskytnout rovnou příležitost k prezentaci vlastních názorů a názorů jejich organizací. Znamená to přechod od „zlepšování informovanosti občanů“ ke „společné diskusi o jejich názorech na spravedlivý globální rozvoj“; — konzistentní: rozvojová politika by měla být konzistentní a v průběhu evropského roku by i politiky Evropské komise v dalších oblastech (např. obchod, finance, zemědělství) měly být projednávány z tohoto hlediska; — proces vzdělávání a informování o rozvojové problematice: evropský rok by měl být chápán jako participativní proces vzdělávání a informování o rozvojové problematice vycházející z pedagogických zásad a hodnot evropského konsenzu o rozvoji vzdělávání; — globální: veškerá diskuse s partnery mimo Evropu musí být založena na zásadě rovnoprávného postavení.
1.1

Návrh na změnu nařízení, který je v zásadě plně odůvodněný, by měl umožnit lépe potírat nedovolenou přepravu odpadů a jejich nestandardní zpracování. Stanovením jasného a jednotného rámce pro provádění kontrol vlastně nový právní předpis poskytuje členským státům metodologickou pomoc a měl by je vybídnout k provádění účinnějších kontrol, a to tím spíše, že plány budou každoročně přezkoumávány a podle potřeby upravovány.
4.8

Především v souvislosti s programem AAL doporučuje EHSV zohlednit různou situaci v členských státech, a to i co se týče potenciálního prohloubení těchto problémů vzhledem k demografickému vývoji do roku 2024 a dále. Výše financování EU by se oproti výši uvedené v sedmém rámcovém programu měla podstatným způsobem zvýšit a mělo by se přihlédnout k budoucím názorům různých organizací zastupujících občanskou společnost zřízením výboru ad hoc.
3.2

Oblast působnosti směrnice nepokrývá služby pro nezávislé cestování ani pořádání služebních cest a v článku 2 jsou vymezeny další oblasti, které jsou z její působnosti vyloučeny. EHSV v tomto ohledu zdůrazňuje, že vyloučení z působnosti v čl. 2 odst. 2 písm. c) by nemělo mít v žádném případě dopad na podnikatele či jejich zaměstnance, kteří využijí cest s asistovanou přípravou nebo souborných cestovních služeb za účelem práce či kombinace práce a rekreace, jež do rámcové smlouvy nespadají. Tyto cesty by tudíž pro všechny záměry a účely měly spadat do definice souborných cestovních služeb anebo cest s asistovanou přípravou.
2.20

EHSV rovněž vítá změny pravidel pro přeshraniční akvizici, ale trvá na tom, že by neměly mít za následek vytvoření nových bariér mezi velkými a malými obchodníky. Návrh umožňuje přeshraniční akvizici na spotřebitelské karty za limitovanou sazbu od vstupu v platnost. Pokud nedojde k co nejrychlejšímu provedení (jak se navrhuje v odstavci 1.4 výše), mohlo by to znamenat, že z limitů by mohli okamžitě těžit pouze velcí maloobchodníci přesunutím svých akvizičních provozů do přeshraniční sféry, zatímco provozy MSP, které tuto možnost nemají, by nadále musely platit vysoké domácí sazby. Nelze se domnívat, že by domácí banky dobrovolně snížily sazby, aby neutralizovaly přesun obchodu směrem k přeshraničním zúčtovacím subjektům. Rovněž se domníváme, že by se komerční karty měly zahrnout do pravidel pro přeshraniční akvizici stanovením, že uplatňován by měl být mezibankovní poplatek té země, v níž zúčtovací subjekt vykonává svoji činnost.
4.7

V souladu se závěry Evropské rady ze 7. a 8. února 2013 a podle článku 22 nařízení o společných ustanoveních se míra spolufinancování zvýšila o 10 procentních bodů. Co se týče programového období 2014–2020, bude platit do 30. června 2016, kdy se přezkoumá možnost jejího zvýšení. Vzhledem k tomu, že se programová období 2007–2013 a 2014–2020 překrývají, mělo by se zajistit ucelené a jednotné zacházení s členskými státy přijímajícími finanční pomoc v obou obdobích. Členské státy, které jsou příjemci finanční pomoci, by proto měly mít možnost využívat výhod plynoucích ze zvýšené míry spolufinancování až do konce období způsobilosti a domáhat se jí ve svých žádostech o platbu konečného zůstatku, i když finanční pomoc již nebude poskytována.
1.10

Shromažďování a zpracování osobních údajů by mělo být omezeno na osoby, v jejichž případě existují silné indicie, že spáchaly trestný čin poškozující finanční zájmy Unie, jinak by to mohlo znamenat závažné a neúměrné zasahování do jejich života.
8.4

Systém sledování výkonnosti má pro dokončení jednotného evropského nebe klíčový význam a odpovědnost za přezkoumání prognóz letového provozu a jednotkových sazeb členských států EU by měla přejít z rozšířeného výboru Eurocontrolu na orgán pro kontrolu výkonnosti, jenž by je měl jménem Komise kontrolovat. Jelikož rozšířený výbor podává zprávy prozatímní radě Eurocontrolu, a tedy členským státům EU, navrhovaný převod přezkoumání prognóz letového provozu a jednotkových sazeb na orgán pro kontrolu výkonnosti by lépe odpovídal systému sledování výkonnosti a byl by v souladu s navrhovanou úlohou Komise jako evropského hospodářského regulátora uspořádání letového provozu. Přezkoumání prognóz letového provozu a jednotkových sazeb členů Eurocontrolu mimo EU, které se rovněž provádí v rámci systému sledování výkonnosti jednotného evropského nebe, by měl nadále uskutečňovat rozšířený výbor.
1.1

Evropský hospodářský a sociální výbor již více než dvacet let požaduje zavedení nástrojů kolektivní právní ochrany na úrovni Unie, jež by umožňovaly účinnou právní ochranu v případě porušení kolektivních práv. Opatření kolektivní právní ochrany by se měla vztahovat na všechny oblasti, v nichž jsou práva občanů chráněna právem EU, a současně by měla přihlížet k odlišným právním tradicím členských států.
3.1

K dohnání tohoto zpoždění a aby bylo možné snést srovnání se Spojenými státy a Asií z hlediska výroby mikro- a nanoelektronických součástí a systémů, Komise navrhuje: — posílit a koordinovat investice do výzkumu, vývoje a inovací (VaVaI) a zajistit přeshraniční součinnost úsilí členských států a Unie; — posílit stávající evropské póly excelence pro udržení se na špici; — pracovat na tom, aby evropské digitální nosiče (křemíkové čipy) byly výkonnější, levnější (přechod na 450mm substrátové disky – more Moore) a inteligentnější (more than Moore); — mobilizovat 10 miliard eur za 7 let z jedné poloviny z veřejných regionálních, celostátních a evropských zdrojů a z druhé poloviny z partnerství veřejného a soukromého sektoru, aby byl pokryt hodnotový a inovační řetězec, a to i z programu Horizont 2020 (2). Komise má tedy tyto ambice: — dodat klíčovým evropským průmyslovým odvětvím více evropských mikro- a nanoelektronických součástí a systémů; — posílit zásobovací řetězec a ekosystémy těchto technologií tím, že se malým a středním podnikům nabídne více příležitostí; — zvýšit objem investic do pokročilé výroby; — všude stimulovat inovace, a to i na úrovni navrhování, aby byla posílena průmyslová konkurenceschopnost Evropy.
4.7

Extended EudraVigilance Medicinal Product Dictionary (xEVMPD) je rozšířenou verzí seznamu léčivých přípravků EVMPD, který byl uzavřen v červenci 2011. Příslušní držitelé rozhodnutí o registraci do něj zanášejí informace týkající se veškerých léčivých přípravků, jež jsou zaregistrovány v zemích Evropského hospodářského prostoru – jsou to mimo jiné informace o názvech přípravků, držitelích rozhodnutí o registraci a jejich systému farmakovigilance, o typu a statusu registrace, o lékové formě a účinku, o způsobu podávání a indikacích a o účinných a pomocných látkách. Seznam léčivých přípravků EU měl být zkompletován do 2. července 2012, zatím se však dá používat jen v omezené míře.
—

„společná dohoda o aktech v přenesené pravomoci“ (Common Understanding on practical arrangements for the use of delegated acts);
3.2.6

EHSV opakovaně připomíná, že EU nutně potřebuje vytvořit nástroje pro právní ochranu spotřebitelů, které by jim umožnily žádat náhradu škody způsobené porušením předpisů pro hospodářskou soutěž. Vedle toho, že by šlo o způsob ochrany majetkových práv občanů a podniků, by takové soudní žaloby mohly napomoci vnitrostátním i evropským veřejným orgánům v boji proti trustům a kartelovým dohodám. Proto vyzdvihuje skutečnost, že 11. června 2013 byl předložen návrh směrnice „o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie v oblasti hospodářské soutěže“ (1).
2.10

EHSV jednoznačně zdůrazňuje, že sociální rozměr evropské hospodářské a měnové unie potřebuje jasné nástroje, ukazatele a kvalitativní a kvantitativní cíle, které by byly účinné stejně jako hospodářské a finanční závazky této unie. Připomíná rovněž Evropské radě, že pokud by pro takový oživený sociální rozměr EU neexistovala dostatečná shoda nebo politická vůle, navrhoval by EHSV vydat se cestou posílené spolupráce v rámci evropské hospodářské a měnové unie, s vlastními finančními zdroji, doplňujícím sociálním fondem, paktem o sociálním pokroku a sociálními normami, cíli a stabilizačními mechanismy, které by odpovídaly fiskálním, rozpočtovým a měnovým stabilizačním mechanismům.
3.3

Vnitřní trh nemůže být vytvořen, pokud budou stále existovat „státní hranice“ bránící obchodu s energií. S přeshraniční kapacitou by se mělo zacházet úplně stejně jako s jakýmkoliv jiným vedením či potrubím, které nepřekračuje hranice. Ve sdělení by se mělo zdůraznit, že velkou překážkou skutečného odstranění státních hranic uvnitř vnitřního trhu s energií zůstává kromě rozdílů ve vnitrostátních předpisech rovněž přístup k přeshraniční kapacitě. Například zevšeobecnění stanovování cen a přidělování kapacity u přenosu ve všech členských státech na metodu vstupu/výstupu by mohlo oživit přeshraniční obchod a je vhodnější než metoda od bodu k bodu, která vytváří pobídky pro investice provozovatelů přenosových soustav do odstraňování úzkých míst toku energie na hranici oblasti, již obsluhují. Bude to ku prospěchu všech účastníků trhu, včetně těch na trhu s energií z nestálých obnovitelných zdrojů. Kromě Evropské sítě provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO-E) musí i Komise a Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů (ACER) přezkoumat mechanismy přidělování kapacity a stanovit odpovědnosti provozovatelů přenosových soustav, co se týče energetické burzy. Je zapotřebí provést přezkum, aby se zaručilo, že na státních hranicích neexistují žádná potenciální umělá úzká místa, která by mohla omezit toky energie mezi členskými státy. Taková umělá úzká místa mohou vzniknout v důsledku národních protekcionistických politik, jejichž účelem je zavedení jednotných domácích tarifů, nebo případných obchodních zneužití ze strany vnitrostátních provozovatelů přenosových soustav, kteří posouvají úzká místa toku energie na hranice oblasti, již obsluhují. Taková pravidla by podnítila provozovatele přenosových soustav, aby směřovali své investice do lepších přeshraničních propojení přenosových soustav.
1.5

EHSV vyzývá členské státy, aby v rámci procesu provádění pamatovaly na z právního hlediska co nejjasnější definici pojmů uvedených v čl. 1a odst. 2, a zajistily tak co nejpřesnější provádění směrnice bez vytváření složitých situací pro podniky nebo daňové orgány. Rovněž by se měly do co nejjasnějšího právního jazyka převést formulace jako například uměle vytvořené transakce, rozumné podnikatelské chování nebo transakce s kruhovým charakterem, aby podnikům, daňovým orgánům nebo soudnímu systému nevytvářely problémy při uplatňování.
5.3

EHSV již upozornil na vynětí námořníků a rybářů z evropské sociální legislativy a zdůraznil, že je nutné skoncovat s diskriminací bez ohledu na to, jaké důvody za ní stojí, a to ve všech oblastech, kde se to zdá vhodné. Vyzval Komisi, aby tyto výjimky v úzké spolupráci se sociálními partnery přehodnotila (16).
4.9

Stanovení cílové kvantitativní hodnoty v oblasti prevence používání lehkých plastových nákupních tašek by vytyčilo členským státům jednoznačný cíl a srovnávací měřítko a její dosahování by mohlo být monitorováno a v případě potřeby právně vymáháno. Na druhé straně by ponechalo členským státům dostatečnou flexibilitu při výběru prostředků k dosažení tohoto záměru. K takovým nástrojům by mohly patřit hospodářské pobídky, jako jsou daně nebo poplatky, kampaně zvyšující uvědomění spotřebitelů nebo regulační opatření či kombinace těchto nástrojů, a to v závislosti na konkrétních okolnostech v jednotlivých členských státech. Posouzení dopadů zkoumalo cíl v oblasti prevence ve výši 35 tašek na osobu a rok. Takový cíl by se zakládal na průměrné spotřebě lehkých nákupních tašek v 25 % nejlépe postupujících členských států v roce 2010, a bylo by tedy možné ho považovat za přiměřenou a dosažitelnou srovnávací hodnotu pro další členské státy. Její uplatnění jako celounijního cíle v oblasti prevence by vedlo k 80 % snížení spotřeby jednorázových plastových tašek v EU, což by měl být minimální cíl.
2.3.4

Prozatím je příliš brzo na to, abychom mohli krizi eurozóny prohlásit za překonanou. Existují různá rizika, mezi nimi riziko příliš nízké inflace (méně než 1 %), jež by dlouhodobě mohla vyústit v deflaci, což by mohlo mít katastrofické následky na možnosti obnovy. V tomto ohledu je rozhodující měnová politika ECB. Mezi jinými riziky Výbor upozorňuje na to, že několik bank by se ještě mohlo ukázat jako příliš slabé na to, aby mohly plnit své povinnosti. Příští zátěžové testy pod kontrolou ECB budou významným ukazatelem stavu finančního odvětví.
4.3

EHSV vyjadřuje podporu zavedení standardizovaného přiznání k dani, které by mělo standardní podobu stejnou ve všech členských státech. Navrhuje proto, aby se standardizované přiznání k dani skládalo ze dvou částí, přičemž členské státy by se rozhodly, zda použijí pouze povinnou část ve smyslu článku 250 návrhu směrnice, nebo zda budou také požadovat vyplnění vybraných údajů ve smyslu článku 251. Zároveň je nezbytné umožnit daňovým orgánům vyžadovat dodatečné informace v případech, kdy tyto informace pomohou účinněji bojovat proti daňovým únikům a podvodům. Možnost vyžadovat dodatečné informace na předem určené omezené období by byla realizována na základě žádosti předložené výboru Komise zřízenému za tímto účelem. EHSV má za to, že tyto informace by měly být obsahem další části standardizovaného přiznání k DPH, aby povinná (podle článku 250) a volitelná (podle článku 251) část měly standardní podobu i v případě uplatňování výjimky o dalších informacích vyžadovaných od daňových subjektů.
4.2

Navrhované změny jsou nezbytné, přiměřené, řádně odůvodněné a vhodně načasované. Jsou nezbytné z těchto důvodů: a) Aby byla zajištěna právní jistota a předvídatelnost pro žalované, kteří mohou být žalováni před těmito soudy v členském státě odlišném od toho, který byl určen podle pravidel uvedeného nařízení, bylo především zapotřebí jasně a výslovně upřesnit, že Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu by se měly považovat za soudy ve smyslu nařízení č. 1215/2012. b) Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu dále musí být schopny vykonávat příslušnost týkající se žalovaných, kteří nemají bydliště v členském státě. Navíc by uvedené nařízení mělo stanovit případy, ve kterých mohou Jednotný patentový soud a Soudní dvůr Beneluxu vykonávat podpůrnou příslušnost. Cíl tohoto návrhu je zřejmý – umožnit přístup ke spravedlnosti a zabránit tomu, aby soudy vydávaly odlišná rozhodnutí v téže věci. c) Ustanovení nařízení č. 1215/2012 týkající se litispendence a souvisejících opatření se musí použít nejen tehdy, když je vedeno řízení u soudu členského státu (ať již na jeho území výše uvedené mezinárodní dohody platí či nikoli), ale rovněž tehdy, když jsou během přechodného období uvedeného v čl. 83 odst. 1 Dohody o Jednotném patentovém soudu zahájena řízení týkající se některých druhů sporů souvisejících s evropskými patenty, jak je definuje uvedené ustanovení, před Jednotným patentovým soudem na jedné straně a vnitrostátním soudem smluvního členského státu Dohody o Jednotném patentovém soudu na straně druhé. d) Soudní rozhodnutí Jednotného patentového soudu nebo Soudního dvora Beneluxu musí být v souladu s nařízením č. 1215/2012 uznávána a vykonávána v členských státech, které nejsou smluvními stranami příslušných mezinárodních dohod. e) Dále rozhodnutí soudů členských států, které nejsou smluvními stranami příslušných mezinárodních dohod, by měla být v souladu s nařízením č. 1215/2012 nadále uznávána a vykonávána v ostatních členských státech.
1.4

EHSV upozorňuje na to, že je nezbytné účinně využívat existující programy financování – a to jak ty evropské, tak zejména programy vnitrostátní – k podpoře optimálního využívání nových technologií a otevřených vzdělávacích zdrojů formou uzpůsobenou učebním osnovám. Je nutné sledovat, šířit a podporovat osvědčené postupy existující v některých členských státech, například co se týče pobídek pro podniky, které vybaví školy novými informačními a komunikačními technologiemi (IKT).