Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů

„Uvolnění potenciálu skupinového financování v Evropské unii“

1. Úvod

Skupinové financování (crowdfunding) obvykle označuje otevřenou výzvu k veřejnosti s cílem získat finanční prostředky na konkrétní projekt. V roce 2012 bylo v Evropě všemi formami skupinového financování získáno přibližně 735 milionů EUR[1], přičemž částka předpovídaná pro rok 2013 činí zhruba 1 miliardu EUR. Ve srovnání s úvěry retailových bank nefinančním institucím (6 bilionů EUR v roce 2011) je toto číslo poměrně nevýznamné, ale ve srovnání s financováním ze strany tzv. business angels (viditelný segment trhu se odhaduje na 660 milionů EUR v roce 2010) nebo ze strany investorů rizikového kapitálu v předstartovní, počáteční, pozdější a růstové fázi (7 miliard EUR v roce 2012) jde o slibnou částku.[2] Skupinové financování je každoročně důležitým zdrojem financí přibližně pro půl milionu evropských projektů[3], které by jinak nemusely získat finanční prostředky nezbytné pro jejich realizaci.

Skupinové financování má velký potenciál doplnit tradiční zdroje finančních prostředků a přispět k financování reálné ekonomiky. Zelená kniha Dlouhodobé financování evropské ekonomiky[4] vyvolala širokou diskuzi o různých faktorech, které evropské ekonomice umožňují nasměrovat finanční prostředky do dlouhodobých investic nutných pro zajištění hospodářského růstu. Následné sdělení pak nastínilo řadu prioritních oblastí, ve kterých Komise zamýšlí vyvinout iniciativu s cílem pomoci malým a středním podnikům přilákat finanční prostředky.

Skupinové financování je součástí uvedeného pracovního plánu. Jedná se o jeden z nově vznikajících modelů financování, které v rostoucí míře pomáhají začínajícím podnikům vystoupat výše na tzv. „eskalátoru financování“[5] a přispívají k budování pluralitního a odolného sociálně tržního hospodářství. Skupinové financování má reálný potenciál pro financování různých typů projektů, jako jsou inovativní, tvůrčí a kulturní projekty nebo činnosti sociálních podnikatelů, které obtížně získávají přístup k jiným formám financování.

Přestože je skupinové financování slibnou novou formou získávání finančních prostředků, odpovědi na veřejnou konzultaci Komise o skupinovém financování[6] i průzkum sítě Startup Europe Crowdfunding Network[7] upozornily na řadu otázek, jejichž řešení bude zásadní pro to, aby se jeho potenciální přínosy mohly skutečně projevit. Tyto otázky sahají od nedostatečné informovanosti a porozumění přes problémy s ochranou duševního vlastnictví a obavy ohledně podvodů a ochrany spotřebitele až po otázky právní nejistoty a zatěžujících regulatorních požadavků. Mnohé z těchto otázek se týkají i jiných forem financování. Toto sdělení se dále zaměřuje na ty z nich, které mají zvláštní význam pro skupinové financování.

Co je skupinové financování?

Tento termín se zrodil z praktické potřeby a obecně řečeno se jedná o veřejnou výzvu široké veřejnosti, aby pomohla získat finanční prostředky na konkrétní projekt. Tyto výzvy jsou většinou zveřejňovány a podporovány na internetu a s pomocí sociálních sítí a je možné na ně reagovat pouze po určitou dobu. Finanční prostředky se obvykle vybírají po relativně malých částkách od velkého počtu přispěvatelů, avšak existují i výjimky.

Pojem „skupinové financování“ odkazuje jenom na způsob financování, může být ale různě použit. Od lidí je možné vybírat dary, což by se dalo považovat za model skupinového financování založený na darech, pokud jsou tyto dary vybírány na konkrétní projekt během stanoveného časového období a propagovány na internetu a sociálních sítích.[8] Nicméně kampaně skupinového financování většinou přispěvatelům něco nabízejí. Dá se hovořit o modelech založených na odměnách nebo předprodejních modelech skupinového financování, kdy přispěvatelé dostanou nějakou symbolickou odměnu, například možnost osobně se účastnit kulturního projektu, který pomáhali financovat (např. zahrát si jako kompars ve filmu), nebo získají výrobek, který byl vyvinut a vyroben díky vybraným prostředků. Všechny výše uvedené formy skupinového financování lze označit jako „skupinové sponzorování“.

Jiné kampaně skupinového financování nabízejí finanční výnos. Modely založené na podílu na zisku slibují část budoucího zisku z financovaného projektu.[9] Model skupinového financování založený na cenných papírech zahrnuje emisi akcií nebo dluhopisů, které dostanou přispěvatelé.[10] Na rozdíl od primární veřejné nabídky akcií (IPO) však tyto akcie většinou nebývají obchodovány na sekundárních trzích a nevztahuje se na ně upisování. Model založený na podílu na zisku a cenných papírech lze označit jako „skupinové investování“. Pořadatelé kampaní „skupinového úvěrování“ si od přispěvatelů peníze půjčují a slibují jejich vrácení za určitých podmínek i s úroky (v některých případech bez úroků). Jde například o jednotlivce, kteří si vypůjčí malé částky peněz od veřejnosti na rekonstrukci bydlení, zaplacení vzdělání apod., nebo podniky, které si půjčí na zahájení nové činnosti.

Toto jsou hlavní modely, které jsou v současnosti v kampaních skupinového financování využívány. Skupinové financování se však stále nachází ve fázi vývoje, a proto se tyto modely mohou časem měnit.

Cílem tohoto sdělení je podpořit rozvoj činností skupinového financování prostřednictvím těchto priorit:

· zřídit Odbornou skupinu pro skupinové financování, která bude Komisi v této oblasti poskytovat poradenství a odborné znalosti. Odborná skupina by měla zejména poskytnout Komisi své poradenství při zkoumání potenciálu zavedení „značky kvality“ pro vybudování důvěry u uživatelů a poskytnout Komisi odborný názor na podporu transparentnosti, osvědčených postupů a certifikace,

· zvýšit povědomí o skupinovém financování, podpořit informování a odbornou přípravu a také zvýšit standardy a

· zmapovat vývoj regulace v jednotlivých členských státech a uspořádat pracovní setkání o regulaci s cílem zajistit optimální fungování vnitřního trhu a posoudit, zda je nutný regulační zásah na úrovni EU.

2. Proč skupinové financování?

Skupinové financování může nabídnout různé výhody širokému spektru uživatelů. To lze zčásti vysvětlit jeho flexibilitou, zapojením komunit a škálou forem financování, které umožňuje. Zatímco modely založené na darech a odměnách a předprodejní modely nezahrnují žádné finanční výnosy pro přispěvatele, modely založené na podílech na zisku, úvěrech a investicích do cenných papírů jsou spojeny s vyhlídkou na finanční výnos. První z uvedených kategorií lze obecně označit jako skupinové sponzorování (crowd sponsoring) a druhou jako skupinové úvěrování (crowd lending) nebo skupinové investování (crowd investing) (včetně podílů na zisku). Mezi pořadateli kampaní, kteří shromažďují finanční prostředky, mohou být malé a střední podniky, začínající podniky, mikropodnikatelé, sociální podnikatelé, osoby samostatně výdělečně činné, kulturní a tvůrčí odvětví, orgány veřejné moci, inovativní nebo ekologické projekty, subjekty zastupující veřejný zájem, výzkumní pracovníci, spotřebitelé či nezaměstnaní.

Přístup k financování patří k nejpalčivějším problémům pro malé a střední podniky, které uvádějí zhoršení v oblasti veřejné finanční podpory (-13 %), přístupu k úvěrům (-11 %), obchodních úvěrů (-4 %) a ochoty investorů investovat do vlastního kapitálu (-1 %).[11] U řady projektů není poptávka po financování uspokojena žádným stávajícím zdrojem finančních prostředků a tento stav se obvykle označuje jako mezera ve financování. Některé úseky hospodářství, například sociální podniky nebo kulturní a tvůrčí odvětví, kvůli svým zvláštním charakteristikám, včetně sociálních cílů nebo závislosti na nehmotném majetku a vysoké nejistotě poptávky na trhu, nenacházejí příliš často odezvu odpovídající jejich potřebám.[12] Skupinové financování spojuje malé – nebo i větší – přispěvatele a investory přímo s projekty, které potřebují finanční prostředky, především v raných fázích.

Skupinové financování dokáže podporovat podnikání nejen z hlediska lepšího přístupu k financování, ale také jako další nástroj pro testování trhu a marketing, který může podnikatelům pomoci získat podstatné informace o zákaznících a také zviditelnění v médiích. Zkušenost s takovýmito kampaněmi rovněž vytváří dovednosti podporující zaměstnatelnost[13] a úspěšné kampaně fungují jako cenný vzor pro další potenciální podnikatele.

Z hlediska přispěvatelů nabízí tato nová forma financování přímou možnost volby, kam peníze investovat, a pocit zapojení do projektu. Lidé, kteří přispějí, mohou též získat jiný pohled na podnikatele – a bezprostřednější kontakt s nimi – a to může dále podpořit kulturu podnikání. Přispěvatelé také často utvoří komunitu na podporu financovaného projektu nebo mohou poskytnout i nefinanční zdroje ve formě tzv. crowdsourcingu.[14]

Skupinové financování má též velké potenciální přínosy pro inovace, výzkum a vývoj a mohlo by přispět k růstu, rozvoji komunit a tvorbě pracovních míst[15] prostřednictvím financování inovativních projektů, jež zatím nejsou na stupni zralosti, který tradiční zdroje financování na finančních trzích vyžadují. Ve srovnání s jinými typy financování může také snížit náklady a administrativní zátěž pro podniky, zejména ty malé a střední.

3. Hlavní výzvy pro skupinové financování v EU 3.1. Nedostatečná transparentnost ohledně použitelných pravidel 3.1.1. Všechny typy skupinového financování

Výše uvedené různé formy skupinového financování vykazují rozdíly ve skupinách uživatelů, rizicích, složitosti a účelu, které opodstatňují rozlišování mezi těmito rozmanitými formami a zejména mezi modely s finančními a nefinančními výnosy. Skupinové financování s finančními výnosy je poněkud méně známé a má se za to, že je spojeno s vyššími riziky pro přispěvatele, kteří jsou v postavení investorů. K hlavním otázkám, které upravují právní předpisy EU ve vztahu ke všem typům skupinového financování, patří boj proti praní peněz, reklama, ochrana spotřebitele, příp. ochrana duševního vlastnictví.

Řada zúčastněných stran poukázala na potenciální nerovné podmínky vyplývající ze současných rozdílů v předpisech o boji proti praní peněz. V závislosti na tom, kde je usazen poskytovatel platebních služeb, může být platforma povinna provádět kontroly finančních toků při různých prahových hodnotách transakcí. V současnosti společní normotvůrci jednají o navržených změnách směrnice o boji proti praní peněz a nařízení č. 1781/2006.[16] Očekává se, že tyto změny výše uvedenou otázku vyřeší prostřednictvím jednotné prahové hodnoty transakce ve všech členských státech, o které se stále ještě jedná, pro opatření hloubkové kontroly klienta v případě převodů peněžních prostředků.

Celkem 20 % vlastníků projektů, kteří odpověděli na dotazník, naznačilo, že rizika spojená s nedostatečnou ochranou duševního vlastnictví jsou příliš vysoká. Inovativní projekty musí zveřejnit své nápady, aby přilákaly přispěvatele. Zveřejněním vynálezu bez dostatečné patentové ochrany ovšem riskují, že jejich nápadů využije někdo jiný. Jedním z hlavních problémů, s nimiž se setkávají, je současný roztříštěný patentový systém v Evropě. Jakmile bude provedena současná reforma patentového systému[17], bude možné získat evropský patent s jednotným účinkem prostřednictvím jednotného kontaktního místa, což přinese výhody z hlediska nákladů a snížení administrativní zátěže.

Na skupinové financování se v závislosti na používaném obchodním modelu mohou vztahovat i další právní předpisy EU. Například platformy, které úspěšně financovaným projektům účtují poplatky, se mohou zabývat elektronickým obchodem, a tedy mohou spadat do působnosti směrnice o elektronickém obchodu[18]. Směrnice o klamavé a srovnávací reklamě[19] stanoví minimální harmonizaci v oblasti klamavých marketingových praktik v mezipodnikovém rámci. Spotřebitelé jsou před klamavými a agresivními praktikami skupinového financování chráněni směrnicí o nekalých obchodních praktikách[20], která zakazuje určité marketingové praktiky. Jestliže standardní obchodní podmínky používané provozovateli skupinového financování obsahují nepřiměřená ustanovení, pak podle směrnice o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách[21] nejsou tato ustanovení pro zúčastněné spotřebitele závazná. Kromě toho se na skupinové financování vztahují také pravidla EU pro státní podporu a pro hospodářskou soutěž.

I v případech, na které se právní předpisy EU nevztahují, mohou platit různé vnitrostátní předpisy. Tak je tomu zejména u modelů založených na dobročinnosti, darech a odměnách a u předprodejních modelů skupinového financování.

3.1.2. Skupinové financování s finančními výnosy (skupinové úvěrování a skupinové investování)

Na kampaně a platformy nabízející finanční výnosy se mohou vztahovat další pravidla na úrovni EU i členských států – opět v závislosti na konkrétním použitém obchodním modelu.

Příslušný regulační rámec EU zahrnuje: směrnice o prospektu[22], platebních službách[23], trzích finančních nástrojů[24], kapitálových požadavcích (CRD IV)[25], správcích alternativních investičních fondů[26], spotřebitelském úvěru[27] a uvádění finančních služeb na trh na dálku[28], jakož i nařízení o kapitálových požadavcích[29], o evropských fondech rizikového kapitálu a o evropských fondech sociálního podnikání[30].

Na vnitrostátní úrovni mohou platit různá další pravidla. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) v roce 2013 shromažďovaly informace, aby lépe porozuměly tomu, jak se v každém členském státě stávající regulační rámec vztahuje na skupinové financování.

Několik členských států se pokusilo obavy týkající se skupinového financování s finančními výnosy vyřešit prostřednictvím pokynů (např. Německo, Nizozemsko a Belgie). Jiné státy (Itálie, Spojené království, Francie a Španělsko) zvažují nebo již přijaly regulační opatření s cílem usnadnit tuto novou formu financování[31] a současně přiměřeně ochránit investory. Nebezpečí spočívá v tom, že příliš zatěžující a unáhlené regulační opatření může zablokovat rozvoj skupinového financování, zatímco příliš uvolněný přístup může vést ke ztrátám investorů a poškodit důvěru spotřebitelů, jakož i důvěryhodnost skupinového financování. Důležitou otázkou je zde mimo jiné to, zda jsou stávající právní předpisy členských států nebo EU dostatečně uzpůsobeny potřebám skupinového financování, nebo zda nejsou některá pravidla v souvislosti se skupinovým financováním zbytečně zatěžující a neměla by být přizpůsobena potřebám uživatelů, aby mohlo skupinové financování plně rozvinout svůj potenciál, zejména pro malé a střední podniky. V současnosti členské státy prostřednictvím svých legislativních iniciativ navrhují rozdílná řešení uvedených výzev. Aniž by bylo předem posuzováno, jak nejlépe docílit správné rovnováhy, mohou různé přístupy vést k právní nejistotě, pokud jde o to, jaká pravidla se vztahují na které formy, a to navzdory nedávným iniciativám zaměřeným na sběr právních informací.[32] Veřejná konzultace potvrdila důležitost právní jasnosti pro všechny zúčastněné strany. Kromě toho by mohly vzájemně se rozcházející přístupy vnitrostátních rámců vést také k roztříštěnosti vnitřního trhu v důsledku omezení poskytování služeb platforem pro skupinové financování ve všech členských státech a poškodit potenciální růst skupinového financování v Evropě.

Komise bude i nadále sledovat trh a na základě různých zkušeností posuzovat, zda jsou v reakci na měnící se okolnosti nutná regulační opatření. Sdílení informací o vnitrostátních regulačních postupech by mohlo jak usnadnit výměnu osvědčených postupů, tak případně pomoci odhalit rozpory mezi vnitrostátními přístupy, které by mohly vést ke vzniku překážek.

3.2. Jak skupinové financování funguje na vnitřním trhu? 3.2.1. Skupinové financování s nefinančními výnosy (skupinové sponzorování)

Výsledky konzultace ukázaly, že vnitřní trh skupinového financování s nefinančními výnosy funguje vcelku dobře. Celkem 81 % platforem poskytujících nefinanční výnosy již působí přeshraničně a 14 % by tak chtělo působit v budoucnosti. Pouze zhruba třetina zúčastněných stran podpořila opatření EU v oblasti skupinového financování s nefinančními výnosy, a to za účelem usnadnění přístupu na trh (kolem 35 %) nebo lepší ochrany přispěvatelů (méně než 30 %). Zúčastněné strany, které se vyslovily ve prospěch opatření EU pro usnadnění přeshraniční činnosti u modelů s nefinančními výnosy, často za hlavní překážku označovaly právní nejistotu.

3.2.2. Skupinové financování za účelem finančních výnosů (skupinové úvěrování a skupinové investování) – přístup na trh s vysokou úrovní ochrany investorů

Veřejná konzultace naznačila, že v případě platforem poskytujících finanční výnosy vnitřní trh možná tak dobře nefunguje. Pouze 38 % platforem poskytujících finanční výnosy, které odpověděly v rámci konzultace, působí přeshraničně, přičemž téměř polovina z nich by chtěla své podnikání v budoucnosti rozšířit do dalších členských států EU.

44 % ze všech platforem poskytujících finanční výnosy uvedlo, že v působení ve více než jedné zemi EU jim brání nedostatek informací o použitelných pravidlech. 27 % z nich jako důvod svého působení pouze na domácím trhu zmiňovalo také vysoké náklady na získání povolení v jiném členském státě.

Polovina respondentů uznala potřebnost opatření EU v oblasti skupinového financování s finančními výnosy. Přitom se zdá, že stejně důležitými aspekty jsou přístup na trh a ochrana investorů: 49 % požadovalo, aby EU podpořila jednotný trh skupinového financování s finančními výnosy, a 51 % považovalo za potřebné, aby EU přijala opatření s cílem zajistit náležitou ochranu investorů u skupinového financování ve formě úvěrů a investic do cenných papírů. Respondenti rovněž upozornili na rizika pro přispěvatele v rámci modelů skupinového úvěrování a skupinového investování (např. ztráta investovaného kapitálu či riziko podvodů), jakož i na potřebu transparentnosti ohledně poplatků účtovaných platformami, úrokových sazeb a očekávaných výnosů.

Velká většina zúčastněných stran se shodovala, že by správci platforem, kteří provozují modely zahrnující úvěrování a investování, měli mít povinnost informovat přispěvatele o investičních a úvěrových rizicích a podávat doporučení o diverzifikaci investic. Potenciální přispěvatele by mohla od účasti ve skupinovém financování odradit obava z rizik. K hlavním problémům v této souvislosti patří rozdílné limity pro jednotlivé investice v různých zemích, výkon hlasovacích práv akcionářů, prahová hodnota pro požadavky ohledně prospektu, pravidla týkající se transparentnosti, posouzení vhodnosti investice, ochrana finančních prostředků klienta a investiční doporučení.

3.3. Jak skupinové financování funguje v rámci finančního ekosystému?

Skupinové financování je stále novou, vyvíjející se formou financování, kterou je třeba dále zkoumat v souvislostech finančního ekosystému. Skupinové financování s nefinančními výnosy je sice důležité jak z hlediska objemu, tak z hlediska dopadu (většina kampaní skupinového financování má tuto formu a mnoho z nich má sociální cíle), ale skupinové financování s finančními výnosy je rovněž na vzestupu a uspokojuje specifické finanční potřeby mnoha podnikatelských projektů nebo soukromých spotřebitelů.

Skupinové financování je alternativní formou financování, která může doplňovat jiné, tradiční formy financování. Jak je uvedeno výše, může přispět k řešení problémů s přístupem k financování a pomoci začínajícím podnikům vystoupat na „eskalátoru financování“. Čtvrtina ze zavedených bankovních ústavů, které odpověděly na konzultaci, uvedla, že mají zájem věnovat se v budoucnosti skupinovému financování, a proto se nabízí možnost posílit důvěru tím, že určité platformě a jejím projektům dodá důvěryhodnost regulovaná finanční instituce. To ovšem vede také k otázkám ohledně zvýšení nákladů a omezení hospodářské soutěže mezi tradičními a novými aktéry v oblasti financování.

Zúčastněné strany, které odpověděly na veřejnou konzultaci, se domnívaly, že skupinové financování může mít významné přínosy pro inovace. V současnosti je k dispozici jen málo informací o úloze, jakou by mohlo skupinové financování hrát při financování výzkumu a inovací.[33]

V této souvislosti je široce diskutovanou otázkou rozdílné daňové zacházení s příspěvky v různých členských státech a vliv, jaký může mít na rozhodování lidí a společností o tom, kam vložit, investovat či darovat finanční prostředky. Dary a některé formy finančních investic (do začínajících podniků, činností výzkumu a vývoje (VaV) atd.) jsou odečitatelné od daňového základu v některých členských státech, a v jiných nikoli. Je třeba lépe porozumět účinnosti a způsobu používání daňových pobídek v celé EU.

Evropská komise zadala studii o výměně osvědčených postupů týkajících se účinnosti daňových pobídek v oblasti VaV a struktury daňových pobídek; předpokládá se, že bude provedena v roce 2014. Tato studie poskytne přehled o režimech daňových pobídek v oblasti VaV v členských státech EU a vybraných členských zemích OECD, posoudí účinnost daňových pobídek v oblasti VaV prostřednictvím přezkumu dostupných empirických důkazů a podpoří výměnu znalostí o osvědčených postupech. To může mít zvláštní význam pro skupinové financování a podporu výzkumu, vývoje a inovací prostřednictvím platforem pro skupinové financování.

3.4. Podpora skupinového financování zvyšováním povědomí a budováním důvěry

V Evropě přetrvává celkově nízká informovanost o skupinovém financování. Téměř polovina respondentů podporuje nějakou formu zvyšování povědomí na úrovni EU. Zúčastněné strany též projevily zájem o jednotný zdroj informací o příležitostech skupinového financování, který by pomohl tento způsob financování zviditelnit.

Lepší informovanost však není jediným faktorem nutným pro úspěch skupinového financování. Klíčový význam pro vybudování důvěry u přispěvatelů i pořadatelů kampaní má také dobré porozumění tomu, jak skupinové financování funguje, co může nabídnout a s jakými riziky může být spojeno. Udržitelný růst skupinového financování je možný pouze v případě, že mu budou uživatelé důvěřovat. Předpokladem vedení úspěšných kampaní skupinového financování jsou též nezbytné dovednosti a odborná příprava pořadatelů kampaní, jakož i podpora ze strany platforem a dalších aktérů.[34] Vlastníci projektů mohou potřebovat vzdělání ohledně používání skupinového financování a jeho potenciálních rizik a případně také v oblasti plánování nebo projektového řízení.

Vzhledem k tomu, že je skupinové financování spojeno s jistými riziky, je v této rané fázi jeho rozvoje zapotřebí také posílit uznávání platforem. K jejich uznávání a k vybudování důvěry by přispělo vytvoření značky kvality. Tato značka by byla signálem dodržování jistých standardů, například pro snížení rizika podvodů, a vedla by k růstu důvěry mezi uživateli. V některých zemích, jako je Spojené království, již orgány stavovské samosprávy zavedly pravidla, která mohou platformy dodržovat a na tomto základě získat značku kvality příslušného sdružení.

3.5. Možnosti společného (veřejného a soukromého) financování

Vzhledem k omezenému rozsahu skupinového financování nelze očekávat, že samo o sobě vyřeší všechny rozmanité problémy s přístupem k financování. Na vnitrostátní úrovni i úrovni EU lze tudíž dále zkoumat možnosti veřejného financování spolu se skupinovým financováním v náležitě odůvodněných případech, kdy lze prokázat selhání trhu. Společné financování by mohlo být realizováno ve formě spoluinvestování do projektů společně se soukromými přispěvateli[35] či záruk za úvěry v rámci transakcí skupinového úvěrování, nebo poskytováno přímo platformám pro skupinové financování. Nově přijatá pravidla státní podpory pro rizikové financování[36] rozšiřují rozsah způsobilých podniků o malé a střední podniky, malé společnosti se střední tržní kapitalizací a inovativní společnosti se střední tržní kapitalizací s cílem zlepšit přístup k financování pro společnosti, které jsou sice životaschopné, ale potýkají se se selháním trhu, pokud jde o přístup k nezbytnému financování. Pravidla rizikového financování pro alternativní obchodní platformy se pak mohou obdobně použít pro některé typy platforem pro skupinové financování. Jakákoli podpora ze státních zdrojů musí být v souladu s pravidly hospodářské soutěže, a zejména s pravidly státní podpory pro rizikové financování.

4. Další kroky

Skupinové financování nabízí řadu výhod pro širokou škálu skupin uživatelů a je slibným zdrojem finančních prostředků pro mnoho typů subjektů, které nenacházejí řešení odpovídající jejich potřebám v oblasti financování.

Vzhledem k potenciálu a klíčovým výzvám tohoto vznikajícího fenoménu by Evropská komise chtěla ve spolupráci se zúčastněnými stranami dosáhnout společného porozumění na úrovni EU a připravit půdu pro možná budoucí opatření.

Evropská komise v roce 2014 provede studii s cílem získat lepší přehled o tom, jak skupinové financování zapadá do širšího finančního ekosystému a jaké typy skupinového financování jsou využívány různými projekty. Prostřednictvím samostatné studie Komise prozkoumá potenciál skupinového financování z hlediska podpory výzkumu a inovací a v kontextu této studie zváží úlohu, kterou by ve vztahu ke skupinovému financování VaV a inovací mohly hrát daňové pobídky.

Na podporu rozvoje politiky v této oblasti Komise zřídí Evropské fórum zúčastněných stran pro skupinové financování jako odbornou skupinu vysokých zástupců sdružení dotčených skupin zúčastněných stran a vnitrostátních orgánů s cílem přispět ke zvýšení povědomí poskytováním informací a vzdělávacích modulů pro vlastníky projektů, podporovat transparentnost a výměnu osvědčených postupů a určovat problémy, které může být nutné řešit v zájmu úspěšného rozvoje skupinového financování, aniž by se zapomínalo na zájmy přispěvatelů.

Komise bude pečlivě sledovat práci odvětvových sdružení na vývoji standardů pro transparentnost a osvědčené postupy na vnitrostátní i evropské úrovni, jejichž cílem bude informovat uživatele (jak vlastníky projektů, tak přispěvatele), chránit přispěvatele před podvody a zajistit přiměřený mechanismus pro vyřizování stížností. Evropská komise zahájí studii za účelem přezkumu stávajících vnitrostátních orgánů stavovské samosprávy a jejich pravidel, jakož i jejich účinnosti a omezení, a prozkoumá potenciál vytvoření evropské značky kvality.

Komise bude pečlivě sledovat vývoj na poli skupinového financování v souvislosti s řádným fungováním vnitřního trhu. Uspořádá také pracovní setkání o regulaci za účelem projednání překážek, které brání přeshraničním činnostem. V příslušných případech Komise zváží, zda je nutné prostřednictvím zprávy o jednotném trhu nebo sítě zmocněnců pro malé a střední podniky[37], která sleduje provádění iniciativy „Small Business Act“, či prostřednictvím Digitální agendy pro Evropu vydat doporučení, ve kterých členské státy vyzve, aby zamezily nejednotnosti ve vnitrostátních přístupech, jež by mohla bránit rozvoji vnitřního trhu.

Nelze očekávat, že by skupinové financování, jež je rostoucím, ale stále poměrně malým zdrojem soukromého financování, nahradilo veřejné financování u projektů, které mají potíže s přístupem k financování. Nová evropská pravidla státní podpory pomáhají podnikům skloubit veřejné financování se soukromými zdroji. Proto lze také zvážit možnost využít společné investování veřejných prostředků se soukromými zdroji, které byly získány pomocí skupinového financování, za předpokladu, že jsou splněna pravidla pro státní podporu, zejména Pokyny k státní podpoře investic v rámci rizikového financování, a právní podmínky transparentnosti a odpovědnosti za využití veřejných prostředků, příp. v souladu s požadavky finančního nařízení.

Komise bude za podpory fóra zúčastněných stran toto vznikající odvětví pečlivě sledovat a na základě výsledků studií, práce různých zúčastněných stran a pracovních setkání o regulaci bude pravidelně posuzovat stav regulačních rámců EU a členských států, které se na skupinové financování vztahují, a zvažovat, zda jsou nutná další opatření ze strany EU. Zejména v době plánovaných přezkumů stávajících právních předpisů Komise zváží, zda může být vhodné uzpůsobit příslušné požadavky specifickým vlastnostem skupinového financování s finančními výnosy. Jakékoli budoucí legislativní opatření EU nebo jiný druh opatření s významným dopadem by byly podrobeny předchozí veřejné konzultaci a posouzení dopadů.

Jelikož je skupinové financování celosvětovou činností a jiné jurisdikce, například USA, rovněž zahájily jeho regulaci, bude Komise pečlivě sledovat mezinárodní vývoj a podporovat úsilí o sbližování přístupů k regulaci na mezinárodní úrovni.[38]

V roce 2015 Komise předloží zprávu o dosaženém pokroku.

[1] Podle odvětvového odhadu: Massolution, Crowdfunding Industry Report 2012, 2013 (http://www.crowdsourcing.org/research).

[2] European Banking Federation Facts and Figures, 2012 (na adrese: http://www.ebf-fbe.eu/uploads/FF2012.pdf). CSES, Evaluation of EU Member States’ Business Angel Markets and Policies Final report, 2012. EVCA Yearbook 2012 (http://www.evca.eu/uploadedfiles/home/press_room/Yearbook_2012_Presentation_all.pdf).

[3] Z odvětvových odhadů vyplývá, že v roce 2012 bylo prostřednictvím skupinového financování úspěšně financováno přibližně 470 000 evropských projektů. Massolution (2013).

[4] COM(2013) 150 final, 25.3.2013.

[5] Po skupinovém financování mohou následovat jiné formy financování, například bankovní úvěr, kapitál od business angels nebo rizikový kapitál či primární veřejná nabídka akcií.

[6] Konala se od 3. října do 31. prosince 2013.

[7] http://www.crowdfundingnetwork.eu.

[8] Tyto dary bývají peněžní povahy, které jsou obvykle, ale ne vždy, určeny na charitativní účely.

[9] Například budoucí zisk z prodeje nové mobilní aplikace, jejíž vývoj byl financování prostřednictvím skupinového financování.

[10] Například environmentální projekt může vydat dluhové nástroje na výstavbu generátorů energie z obnovitelných zdrojů nebo inovativní začínající podnik (start-up) může vydat emisi akcií, aby získat finanční prostředky na zahájení podnikání.

[11] ECB a Evropská komise, 2013 SMEs’ Access to Finance survey (http://ec.europa.eu/enterprise/policies/finance/files/2013-safe-analytical-report_en.pdf).

[12] Sdělení Podpora kulturních a tvůrčích odvětví pro růst a zaměstnanost v EU, COM(2012) 537. Viz též Survey on access to finance for cultural and creative sectors, 2014 (http://ec.europa.eu/culture/key-documents/documents/access-to-finance-culture-and-creative-sector_en.pdf). Nový program EU pro zaměstnanost a sociální inovace nabídne podporu pro sociální podniky (http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1084&langId=en).

[13] Green, A. et al., Explanatory Research on Internet Work Exchanges and Employability, Analysis and synthesis of quantitative evidence on crowdsourcing for work, funding and volunteers, 2014. Steward, J. (ed.), JRC Scientific and Policy Report Series, EUR 26423 EN, Institut pro perspektivní technologické studie, Společné výzkumné středisko, Evropská komise (http://ftp.jrc.es/EURdoc/JRC85646.pdf).

[14] Výzvy k veřejnosti se žádostí o poskytnutí nepeněžních příspěvků pro realizaci projektu (např. dovedností, obchodních sítí atd.).

[15] Ve Španělsku skupinové financování v roce 2012 vedlo podle odhadů k vytvoření 7 500 přímých pracovních míst („crowd-jobs“) prostřednictvím zhruba 2 800 úspěšných projektů skupinového financování. Ramos a Gonzalez, Crowd-Funding as a new economic instrument for economic growth and employment, 2013, referát na semináři „Alternative ways of finance in the digital era”, Ateneu Barcelonès, květen 2013.

[16] Na základě návrhů Komise COM(2013) 44 a COM(2013) 45.

[17] Dne 17. prosince 2012 byla v rámci posílené spolupráce mezi 25 členskými státy přijata nařízení zakládající jednotnou patentovou ochranu v EU. Mezinárodní dohoda mezi členskými státy o zřízení Jednotného patentového soudu v současnosti prochází ratifikačním procesem.

[18] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (Úř. věst. L 178, 17.7.2000, s. 1).

[19] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/114/ES ze dne 12. prosince 2006 o klamavé a srovnávací reklamě (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 21).

[20] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/29/ES ze dne 11. května 2005 o nekalých obchodních praktikách vůči spotřebitelům na vnitřním trhu a o změně směrnice Rady 84/450/EHS, směrnic Evropského parlamentu a Rady 97/7/ES, 98/27/ES a 2002/65/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (Úř. věst. L 149, 11.6.2005, s. 22).

[21] Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách (Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29).

[22] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a o změně směrnice 2001/34/ES (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64).

[23] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES (Úř. věst. L 319, 5.12.2007, s. 1). Směrnice o platebních službách se může vztahovat také na skupinové sponzorování (crowd sponsoring), pokud do působnosti tohoto právního nástroje spadá použitý obchodní model.

[24] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1).

[25] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU ze dne 26. června 2013 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, o změně směrnice 2002/87/ES a zrušení směrnic 2006/48/ES a 2006/49/ES (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 338).

[26] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1).

[27] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/48/ES ze dne 23. dubna 2008 o smlouvách o spotřebitelském úvěru a o zrušení směrnice Rady 87/102/EHS (Úř. věst. L 133, 22.5.2008, s. 66).

[28] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES ze dne 23. září 2002 o uvádění finančních služeb pro spotřebitele na trh na dálku a o změně směrnice Rady 90/619/EHS a směrnic 97/7/ES a 98/27/ES (Úř. věst. L 271, 9.10.2002, s. 16).

[29] Nařízení Evropského parlamentu a rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst, L 176, 27.6.2013, s. 1).

[30] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech rizikového kapitálu (Úř. věst L 115, 25.4.2013, s. 1); nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech sociálního podnikání (Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 18).

[31] V souladu s Akčním plánem podnikání 2020 Evropské unie (http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0795:FIN:CS:PDF).

[32] ECN, Review of Crowdfunding Regulation, 2013 (http://www.europecrowdfunding.org/2013/10/review-crowdfunding-regulation-2013).

[33] Zpráva Evropské sítě odborníků na kulturu (European Expert Network on Culture), Crowdfunding schemes in Europe, 2011 (http://www.eenc.info/wp-content/uploads/2012/11/DR%C3%B6thler-KWenzlaff-Crowdfunding-Schemes-in-Europe.pdf).

[34] Ramos, J., Crowdfunding and the Role of Managers in Ensuring the Sustainability of Crowdfunding Platforms, 2014. Stewart, J. (ed.), JRC Technical Report Series, Institut pro perspektivní technologické studie JRC, Evropská komise (http://is.jrc.ec.europa.eu/pages/EAP/eInclusion/employability.html).

[35] V takovýchto případech je třeba vzít v potaz skutečnost, že popularita projektu, měřená jeho úspěšností v rámci skupinového financování, nemusí být nejlepším kritériem výběru pro veřejné výdaje.

[36] Sdělení Komise C(2014) 34/2 – Pokyny k státní podpoře investic v rámci rizikového financování, Brusel, 15.1.2014.

[37] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/sme-envoy/index_en.htm.

[38] Příslušné práce provádí též IOSCO – viz IOSCO, Crowd-funding: An Infant Industry Growing Fast, 2014, SWP3/2014.