Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví postupy Unie v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Unie podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (kodifikované znění) /* COM/2014/0341 final - 2014/0174 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. V souvislosti s konceptem „Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, která jim přiznává. Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným způsobem změněna, roztroušena jak v původním předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení. Z tohoto důvodu je rovněž kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její srozumitelnosti a průhlednosti. 2. Komise svým rozhodnutím ze dne 1. dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli právního aktu nejpozději po jeho desáté změně, přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost, i v kratších intervalech. 3. Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace, neboť skýtá právní jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije na daný právní vztah. Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým postupem přijímání aktů Unie. S ohledem na skutečnost, že v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů. 4. Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace[3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich spojení a zapracování pouze takových formálních změn, které vyžaduje samotná kodifikace. 5. Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění nařízení (ES) č. 3286/94 a jeho následných změn vyhotoveného ve 22 úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské unie pomocí systému na zpracování dat. V případech, že bylo změněno číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené v příloze II kodifikovaného nařízení. ê 3286/94 (přizpůsobený) 2014/0174 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví postupy Unie v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Unie podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (kodifikované znění) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o Ö fungování Evropské unie Õ, a zejména na Ö čl. 207 odst. 2 Õ této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[5], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: ê (1) Nařízení Rady (ES) č. 3286/94[6] bylo několikrát podstatně změněno[7]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno. ê 3286/94 bod odůvodnění 1 (2) Společná obchodní politika musí být založena na jednotných zásadách, zejména s ohledem na ochranu obchodu. ê 3286/94 bod odůvodnění 4 (přizpůsobený) (3) Jeví Ö se Õ jako nezbytné Ö stanovit Õ postupy Ö Unie Õ, které by zajistily účinný výkon práv Ö Unie Õ podle mezinárodních obchodních pravidel. ê 3286/94 bod odůvodnění 5 (přizpůsobený) (4) Mezinárodní obchodní pravidla jsou zejména pravidla sjednaná v rámci Ö Světové obchodní organizace (Õ „WTO“) a obsažená v přílohách k dohodě o WTO, avšak může se jednat rovněž o pravidla obsažená v jiných dohodách, jejichž je Ö Unie Õ smluvní stranou a která stanoví pravidla pro obchod mezi Ö Unií Õ a třetími zeměmi. Je vhodné zformulovat jasnou představu o typech dohod, na něž se vztahuje pojem „mezinárodní obchodní pravidla“. ê 3286/94 bod odůvodnění 6 (přizpůsobený) (5) Výše uvedené postupy Ö Unie Õ by měly být založeny na právním mechanismu v rámci práva Ö Unie Õ, který je plně transparentní a který zajistí, že rozhodnutí uplatnit práva Ö Unie Õ podle mezinárodních obchodních pravidel se přijme na základě přesných věcných informací a na základě právní analýzy. ê 3286/94 bod odůvodnění 7 (přizpůsobený) (6) Tímto mechanismem mají být vytvořeny postupy, které vyžadují, aby orgány Ö Unie Õ reagovaly na překážky obchodu přijaté nebo zachovávané třetími zeměmi, které působí újmu nebo mají jiné nepříznivé účinky na obchod, pokud příslušná mezinárodní obchodní pravidla přiznávají právo jednat proti těmto překážkám. ê 3286/94 bod odůvodnění 8 (přizpůsobený) (7) Právem členských států uchýlit se k tomuto mechanismu by neměla být dotčena jejich možnost vznést stejné či podobné záležitosti prostřednictvím dalších stávajících postupů Ö Unie Õ, a to zejména ve výboru zřízeném podle Ö čl. 207 odst. 3 Õ Smlouvy. ê 3286/94 bod odůvodnění 9 (přizpůsobený) (8) Při formulování doporučení orgánům Ö Unie Õ týkajícího se všech otázek obchodní politiky by měla být věnována pozornost institucionální úloze výboru zřízeného podle Ö čl. 207 odst. 3 Õ Smlouvy. Tento výbor by měl být proto průběžně informován o vývoji jednotlivých případů, aby mohl zvážit jejich širší politické souvislosti. ê 3286/94 bod odůvodnění 11 (přizpůsobený) (9) Je vhodné Ö stanovit Õ, že Ö Unie Õ je Ö povinna Õ jednat v souladu se svými mezinárodními závazky a tam, kde tyto závazky vyplývají z dohod, udržovat rovnováhu práv a povinností, jejíž zavedení je cílem těchto dohod. ê 3286/94 bod odůvodnění 12 (přizpůsobený) (10) Je rovněž vhodné Ö stanovit Õ, že jakákoli opatření přijatá v rámci zmíněných postupů by měla být rovněž v souladu s mezinárodními závazky Ö Unie Õ, aniž by jimi byla dotčena další opatření v případech, na které se toto nařízení nevztahuje, a která by mohla být přijata přímo podle článku Ö 207 Õ Smlouvy. ê 3286/94 bod odůvodnění 13 (přizpůsobený) (11) Jednací řád, podle kterého se má postupovat během přezkumného řízení uvedeného v tomto nařízení, by měl být rovněž Ö stanoven Õ, zejména co se týče práv a povinností Ö úřadů Unie Õ a zúčastněných stran a podmínek, za nichž mohou mít dotčené strany přístup k informacím a za nichž mohou žádat o informace o podstatných skutečnostech a uváženích, které vyplývají z přezkumného řízení. ê 3286/94 bod odůvodnění 14 (přizpůsobený) (12) Ö Unie Õ musí při jednání podle tohoto nařízení mít na zřeteli potřebu rychlého a účinného postupu při uplatnění rozhodovacích postupů stanovených v tomto nařízení. ê 3286/94 bod odůvodnění 15 (přizpůsobený) (13) V rámci mezinárodních práv a povinností Ö Unie Õ je povinností Komise zasáhnout proti překážkám obchodu přijatým nebo zachovávaným třetími zeměmi pouze tehdy, vyžadují-li to zájmy Ö Unie Õ. Při hodnocení těchto zájmů by měla Komise řádně zohlednit stanoviska všech stran dotčených řízením. ê 37/2014 čl. 1 a příloha bod 4 (přizpůsobený) (14) Uplatňování postupů přezkumného řízení stanovených Ö v tomto nařízení vyžaduje Õ jednotné podmínky pro přijímání rozhodnutí o provádění přezkumného řízení a o opatřeních z tohoto řízení vyplývajících. Tato opatření by měla být přijímána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011[8]. (15) K pozastavení probíhajících přezkumných řízení je s ohledem na účinky uvedených opatření a jejich posloupnost ve vztahu k přijímání opatření vhodné používat poradní postup. (16) Evropský parlament a Rada by měly být průběžné informovány o vývoji v oblasti působnosti tohoto nařízení, aby měly možnost zvážit jeho širší politické dopady. (17) Dále by v případech, kdy se jako nejvhodnější prostředek k urovnání sporu souvisejícího s překážkou obchodu jeví dohoda se třetí zemí, měla za tímto účelem být vedena jednání v souladu s postupy podle článku 207 Smlouvy, ê 3286/94 (přizpůsobený) PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Ö Předmět Õ Tímto nařízením se stanoví postupy Ö Unie Õ v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Ö Unie Õ podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace Ö („WTO“) Õ, která jsou v souladu se stávajícími mezinárodními závazky a postupy a jsou zaměřena na: a) reagování na překážky obchodu, které mají dopad na trh Ö Unie Õ, za účelem odstranění újmy, kterou tyto překážky působí; b) reagování na překážky obchodu, které mají dopad na trh třetí země, za účelem odstranění nepříznivých účinků na obchod, které tyto překážky působí. Tyto postupy se použijí zejména pro zahájení, vedení a ukončení řízení pro řešení mezinárodních sporů v oblasti společné obchodní politiky. Článek 2 Definice 1. Pro účely tohoto nařízení se Ö použijí tyto definice Õ: a) „překážkami obchodu“ Ö se Õ rozumějí jakékoli obchodní praktiky přijaté nebo zachovávané třetí zemí, proti nimž přiznávají mezinárodní obchodní pravidla právo jednat, toto právo jednat je přiznáno, pokud mezinárodní obchodní pravidla buď praktiky přímo zakazují nebo pokud přiznávají jiné straně dotčené těmito praktikami právo usilovat o odstranění jejich účinku; b) „právy Ö Unie“ se rozumějí Õ ta mezinárodní obchodní práva, kterých se Ö Unie Õ může podle pravidel mezinárodního obchodu dovolávat, v této souvislosti se „mezinárodními obchodními pravidly“ rozumějí především pravidla sjednaná v rámci WTO a uvedená v přílohách k dohodě o WTO, avšak může se jednat rovněž o pravidla obsažená v jiných dohodách, jejichž je Ö Unie Õ smluvní stranou a která stanoví pravidla pro obchod mezi Ö Unií Õ a třetími zeměmi; c) „újmou“ Ö se Õ rozumí jakákoli materiální újma, kterou překážka obchodu způsobila nebo hrozí způsobit hospodářskému odvětví Ö Unie Õ na trhu Ö Unie Õ ve vztahu k výrobku nebo službě; d) „nepříznivými účinky na obchod“ Ö se Õ rozumí Ö nepříznivé Õ účinky, které překážka obchodu způsobila nebo hrozí způsobit podnikům Ö Unie Õ na trhu jakékoli třetí země ve vztahu k výrobku nebo službě a které mají podstatný dopad na hospodářství Ö Unie Õ nebo regionu Ö Unie Õ nebo na odvětví hospodářské činnosti v tomto regionu, skutečnost, že ten, kdo podává stížnost, je těmito nepříznivými účinky postižen, se sama o sobě nepovažuje za postačující k tomu, aby orgány Ö Unie Õ zahájily jakýkoli postup; e) „hospodářským odvětvím Ö Unie Õ“ se rozumějí: i) všichni výrobci nebo poskytovatelé služeb v Ö Unii Õ, kteří: – vyrábějí výrobky či poskytují služby, které jsou shodné nebo podobné výrobkům nebo službám dotčeným překážkou obchodu, nebo – vyrábějí výrobky či poskytují služby, které přímo konkurují takovým výrobkům nebo službám, nebo – jsou spotřebiteli nebo zpracovateli výrobků dotčených překážkou obchodu nebo spotřebiteli či uživateli služeb dotčených překážkou obchodu; nebo ii) všichni výrobci nebo poskytovatelé služeb, jejichž celkový výstup představuje hlavní podíl na celkové produkci Ö Unie Õ dotyčných výrobků nebo služeb, avšak s těmito výjimkami: – pokud jsou výrobci nebo poskytovatelé služeb spříznění s vývozci nebo dovozci nebo pokud jsou sami dovozci výrobků nebo služeb, které jsou údajně dotčeny překážkou obchodu, lze za „hospodářské odvětví Ö Unie Õ“ považovat ostatní výrobce nebo poskytovatele služeb, – za zvláštních okolností lze za „hospodářské odvětví Ö Unie Õ“ považovat výrobce nebo poskytovatele služeb v regionu Ö Unie Õ, pokud jejich souhrnný výstup představuje hlavní podíl na výstupu dotčeného výrobku či služby v členském státě nebo ve členských státech, v němž nebo v nichž se region nachází, za předpokladu, že účinek překážky obchodu je soustředěn v tomto členském státě nebo v těchto členských státech; f) „podnikem Ö Unie Õ“ se rozumí společnost založená v souladu s právem členského státu, která má své sídlo, správní ústředí nebo hlavní provozovnu v Ö Unii Õ a která je přímo zapojena do výroby zboží nebo poskytování služeb, které jsou překážkou obchodu dotčeny. g) „službami“ Ö se Õ rozumí ty služby, o nichž může Ö Unie Õ uzavírat mezinárodní dohody podle článku Ö 207 Õ Smlouvy. 2. Pro účely tohoto nařízení není pojmem „poskytovatelé služeb“ ve spojení s pojmem „hospodářské odvětví Ö Unie Õ,“ jak je definován v odst. 1 písm. e), ani ve spojení s pojmem „podnik Ö Unie Õ,“ jak je definován v odst. 1 písm. f), dotčena neobchodní povaha, kterou může mít poskytování jakékoli konkrétní služby podle právních předpisů členského státu. Článek 3 Stížnost jménem hospodářského odvětví Ö Unie Õ 1. Jakákoli fyzická či právnická osoba nebo jakékoli sdružení bez právní subjektivity, které jednají jménem hospodářského odvětví Ö Unie Õ a které mají za to, že utrpěly újmu v důsledku překážek obchodu na trhu Ö Unie Õ , mohou podat písemnou stížnost. 2. Stížnost musí obsahovat dostatečné důkazy o existenci překážek obchodu a o újmě, která jimi byla způsobena. Důkazy o újmě musí být případně podány na základě faktorů uvedených v článku 11. Článek 4 Stížnost jménem podniků Ö Unie Õ ê 125/2008 čl. 1 (přizpůsobený) 1. Jakýkoli podnik Ö Unie Õ nebo jakékoli sdružení, ať již má právní subjektivitu či nikoli, jednající jménem jednoho nebo více podniků Ö Unie Õ, které mají za to, že tyto podniky Ö Unie Õ utrpěly nepříznivými účinky na obchod způsobenými překážkami obchodu na trhu třetí země, podat písemnou stížnost. ê 3286/94 (přizpůsobený) 2. Stížnost musí obsahovat dostatečné důkazy o existenci překážek obchodu a o nepříznivých účincích na obchod, které jimi byly způsobeny. Důkazy o nepříznivých účincích na obchod musí být případně podány na základě faktorů uvedených v článku 11. Článek 5 Postup při stížnosti 1. Stížnost Ö uvedená v článku 3 a 4 Õ se podá Komisi, která zašle její opis členským státům. 2. Stížnost může být stažena a v tom případě lze postup zastavit s výjimkou případů, kdy by toto zastavení nebylo v zájmu Ö Unie Õ. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 1 3. Pokud je zřejmé, že stížnost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, je ten, kdo stížnost podal, v tomto smyslu informován. Pokud Komise rozhodne, že stížnost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, informuje členské státy. ê 3286/94 (přizpůsobený) 4. Komise přijme rozhodnutí o zahájení přezkumného řízení Ö Unie Õ co nejdříve po podání jakékoli stížnosti podle článku 3 nebo 4. Rozhodnutí se přijme do 45 dnů od podání stížnosti. Tuto lhůtu lze přerušit na žádost toho, kdo stížnost podal, nebo s jeho souhlasem, aby bylo umožněno poskytnutí doplňujících informací, jež by mohly být nezbytné pro úplné zhodnocení opodstatněnosti stížnosti. Článek 6 Žádost členského státu 1. Kterýkoli členský stát může požádat Komisi, aby zahájila postupy uvedené v článku 1. 2. K odůvodnění své žádosti poskytne členský stát Komisi dostatečné důkazy týkající se překážek obchodu a jakýchkoli účinků, které jimi byly způsobeny. Aby byly důkazy o újmě a o nepříznivých účincích na obchod přiměřené, musí být případně podány na základě faktorů uvedených v článku 11. 3. Komise o žádostech neprodleně informuje ostatní členské státy. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 2 (přizpůsobený) 4. Pokud je zřejmé, že žádost neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, je členský stát v tomto smyslu informován. Pokud Komise rozhodne, že Ö žádost Õ neposkytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, informuje členské státy. ê 3286/94 (přizpůsobený) 5. Komise přijme rozhodnutí o zahájení přezkumného řízení Ö Unie Õ co nejdříve od podání žádosti členským státem podle Ö tohoto Õ článku. Rozhodnutí se přijme do 45 dnů od podání žádosti. Tuto lhůtu lze přerušit na žádost žádajícího členského státu nebo s jeho souhlasem, aby bylo umožněno poskytnutí doplňujících informací, jež by mohly být nezbytné pro úplné zhodnocení opodstatněnosti věci, kterou žádající členský stát předkládá. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 3 (přizpůsobený) Článek 7 Postup projednávání ve výboru 1. Komisi je nápomocen Výbor pro obchodní překážky („výbor“). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Článek 8 Ö Informace Evropskému parlamentu a Radě Õ Komise postoupí informace poskytnuté podle tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě, aby mohly posoudit případné širší dopady na společnou obchodní politiku. ê 3286/94 (přizpůsobený) Článek 9 Přezkumné řízení Ö Unie Õ ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 4 1. Pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumného řízení a že takové řízení je v zájmu Unie nezbytné: a) oznámí zahájení přezkumného řízení v Úředním věstníku Evropské unie; v tomto oznámení označí dotčený výrobek nebo službu a dotčené země, uvede shrnutí obdržených informací a upozorní, že veškeré informace týkající se dané věci mají být sděleny Komisi; stanoví lhůtu, ve které mohou dotčené strany požádat o ústní slyšení před Komisí podle odstavce 5; b) úředně informuje zástupce země nebo zemí, která je nebo které jsou předmětem řízení, s kým mohou být uspořádány případné konzultace; c) provede přezkum na úrovni Unie ve spolupráci s členskými státy. Pokud Komise rozhodne, že stížnost poskytuje dostatečné důkazy pro zahájení šetření, informuje členské státy. ê 3286/94 (přizpůsobený) 2. V případě potřeby Komise: a) obstará veškeré informace, které považuje za nezbytné, a pokusí se ověřit tyto informace u dovozců, obchodníků, zástupců, výrobců, poskytovatelů služeb, hospodářských organizací a profesních svazů, pokud s tím dotčené podniky nebo organizace souhlasí; b) provede šetření na území třetích zemí, pokud byly vlády těchto zemí úředně informovány a v přiměřené lhůtě nevznesly žádné námitky. Komisi jsou v jejím šetření nápomocni úředníci členského státu, na jehož území šetření probíhá, pokud o to daný členský stát požádá. 3. Členské státy předloží Komisi na žádost veškeré informace nezbytné pro přezkum v souladu s úpravami stanovenými Komisí. 4. Ti, kteří podali stížnost, a dotčení vývozci a dovozci a zástupci dotčených zemí mohou: a) nahlížet do všech podkladů zpřístupněných Komisi s výjimkou vnitřních dokumentů pro účely Komise a správních orgánů, za předpokladu, že se tyto podklady týkají ochrany jejich zájmů, že nejsou důvěrné ve smyslu článku 10 a že jsou Komisí využívány při jejím přezkumném řízení; dotčené osoby předloží Komisi písemnou odůvodněnou žádost s označením požadovaných podkladů; b) požádat, aby byli informováni o podstatných skutečnostech a uváženích vyplývajících z přezkumného řízení. 5. Komise může dotčené strany vyslechnout. Vyslechne je tehdy, jestliže podají ve lhůtě stanovené v oznámení zveřejněném v Úředním věstníku Ö Evropské unie Õ písemnou žádost o slyšení a pokud prokáží, že jsou stranou, která je přímo dotčená výsledkem řízení. 6. Komise dá na žádost přímo dotčeným stranám příležitost k setkání, aby mohly přednést protichůdné názory a aby mohly předložit veškeré protiargumenty. Při poskytnutí této příležitosti vezme Komise v úvahu přání stran a potřebu zachovat důvěrnost. Žádná ze stran nemá povinnost se setkání zúčastnit a neúčastí strany není její věci nijak dotčena. 7. Pokud nejsou informace požadované Komisí poskytnuty v přiměřené době nebo pokud je šetření významně bráněno, lze učinit závěry na základě dostupných informací. 8. Jakmile Komise přezkum ukončí, podá zprávu výboru. Zpráva se předloží do pěti měsíců od oznámení o zahájení přezkumného řízení, ledaže je řízení natolik složité, že Komise lhůtu prodlouží na sedm měsíců. Článek 10 Důvěrnost informací 1. Informace obdržené podle tohoto nařízení se používají pouze k účelům, pro které byly vyžádány. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 5 2. Komise, členské státy ani jejich úředníci nesdělí žádné důvěrné informace, které obdrželi podle tohoto nařízení, ani žádné údaje důvěrně poskytnuté kteroukoli ze stran přezkumného řízení bez výslovného souhlasu toho, kdo tyto informace poskytl. ê 3286/94 (přizpůsobený) V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvede, proč jsou informace důvěrné, a připojí se k ní veřejně přístupné shrnutí informací nebo odůvodnění, proč informace nelze tímto způsobem shrnout. 3. Informace se považují za důvěrné, pokud je pravděpodobné, že by jejich vyzrazení mělo výrazně nepříznivé účinky pro poskytovatele nebo zdroj těchto informací. 4. Pokud se však ukáže, že žádost o důvěrné zacházení není opodstatněná, a jestliže poskytovatel informací buď není ochoten údaje zveřejnit nebo schválit jejich zveřejnění v obecné nebo shrnuté podobě, nemusí být na dotčené informace brán zřetel. 5. Tento článek nebrání Ö úřadům Unie Õ ve zveřejňování obecných informací a zejména důvodů, na nichž jsou založena rozhodnutí přijatá podle tohoto nařízení. Toto zveřejnění musí brát v úvahu oprávněný zájem dotčených stran na zachování jejich obchodního tajemství. Článek 11 Důkazy 1. Přezkum újmy zahrnuje případně tyto faktory: a) objem dotčených dovozů nebo vývozů Ö Unie Õ, zejména v případech, kdy došlo k významnému nárůstu nebo poklesu, ať už vyjádřenému absolutně nebo ve vztahu k výrobě nebo spotřebě na dotčeném trhu; b) ceny konkurentů hospodářských odvětví Ö Unie Õ, zejména pro zjištění podstatného cenového podbízení proti hospodářskému odvětví Ö Unie Õ v Ö Unii Õ nebo na trzích třetí země; c) následný dopad na hospodářské odvětví Ö Unie Õ, jak jej naznačuje vývoj některých ekonomických ukazatelů, jako například výroba, Ö kapacitní Õ využití, skladové zásoby, odbyt, podíl na trhu, ceny (tj. pokles cen nebo zamezení růstu cen, který by za běžných okolností nastal), zisky, kapitálový výnos, investice, zaměstnanost. 2. Pokud se uplatňuje nebezpečí újmy, Komise rovněž zkoumá, zda se dá s určitostí předpokládat, že konkrétní situace může vést ke skutečné újmě. V tomto ohledu mohou být vzaty v úvahu také následující faktory: a) míra zvýšení vývozů na trh, na kterém výrobky a služby Ö Unie Õ konkurují dotčeným výrobkům nebo službám; b) vývozní kapacita v zemi původu nebo vývozu, a to stávající nebo která vznikne v předvídatelné budoucnosti, a pravděpodobnost, že vývozy umožněné touto kapacitou budou směřovat na trh uvedený v písmenu a). 3. Újma způsobená dalšími faktory, které ať už jednotlivě nebo společně rovněž nepříznivě ovlivňují hospodářské odvětví Ö Unie Õ, nesmí být připisována šetřeným praktikám. 4. Pokud se uplatňují nepříznivé účinky na obchod, zkoumá Komise dopad těchto nepříznivých účinků na hospodářství Ö Unie Õ nebo regionu Ö Unie Õ či na určité odvětví hospodářské činnosti v tomto regionu. Komise může za tímto účelem vzít v úvahu faktory uvedené v odstavcích 1 a 2. Nepříznivé účinky na obchod mohou nastat mimo jiné v situacích, kdy je bráněno nebo zamezováno obchodním tokům výrobku nebo služby nebo kdy jsou takové toky odchylovány v důsledku jakékoli překážky obchodu, nebo v situacích, kdy překážky obchodu podstatně ovlivnily dodávky nebo vstupy Ö m například Õ částí a součástí nebo surovin do podniků Ö Unie Õ. Pokud se uplatňuje hrozba nepříznivých účinků na obchod, Komise rovněž zkoumá, zda se dá s určitostí předpokládat, že konkrétní situace může vést ke skutečným nepříznivým účinkům na obchod. 5. Komise má rovněž při zkoumání důkazů o nepříznivých účincích na obchod na zřeteli ustanovení, zásady nebo postupy, kterými se řídí právo jednat podle příslušných mezinárodních obchodních pravidel uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a). 6. Komise dále zkoumá jakékoli další příslušné důkazy obsažené ve stížnosti nebo v žádosti členského státu. V tomto ohledu není seznam faktorů a ukazatelů uvedených v odstavcích 1 až 5 vyčerpávající ani nelze brát s ohledem na existenci újmy nebo nepříznivých účinků na obchod za rozhodující jeden či více z těchto faktorů a ukazatelů. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 6 (přizpůsobený) Článek 12 Zastavení a pozastavení postupu 1. Pokud je přezkumným řízením vedeným podle článku 9 zjištěno, že zájmy Unie nevyžadují žádný zásah, Komise přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 3 toto řízení zastaví. 2. Pokud dotčená třetí země nebo dotčené třetí země přijmou po ukončení přezkumného řízení vedeného podle článku 9 opatření, která jsou považována za uspokojivá, a není tudíž třeba žádný zásah Unie, Komise může poradním postupem podle čl. 7 odst. 2 toto řízení pozastavit. Komise dohlíží na uplatňování Ö uvedených Õ opatření, případně na základě pravidelně dodávaných informací, které si může vyžádat od dotčených třetích zemí a jež může podle potřeby kontrolovat. Pokud byla opatření přijatá dotčenými třetími zeměmi zrušena, pozastavena nebo špatně provedena, nebo pokud má Komise důvody domnívat se, že tomu tak je, nebo pokud Ö informace požadované Komisí Õ podle druhého pododstavce Ö nebyly poskytnuty Õ , uvědomí o tom Komise členské státy, a pokud je to nezbytné a jestliže k tomu výsledky šetření a nově dostupné skutečnosti opravňují, učiní Komise opatření podle čl. 14 odst. 2. 3. Jestliže je po přezkumném řízení vedeném podle článku 9 nebo kdykoli před řízením pro urovnání mezinárodních sporů, v jeho průběhu nebo po jeho ukončení zřejmé, že nejvhodnějším prostředkem k urovnání sporu, který je důsledkem překážky obchodu, je uzavření dohody s dotčenou třetí zemí nebo s dotčenými třetími zeměmi, která by mohla změnit hmotné právo Unie a dotčené třetí země nebo dotčených třetích zemí, Komise poradním postupem podle čl. 7 odst. 2 řízení pozastaví a je zahájeno jednání podle článku 207 Smlouvy. ê 3286/94 (přizpůsobený) Článek 13 Přijetí opatření obchodní politiky 1. Pokud je přezkumným řízením zjištěno, pokud není vzhledem ke skutkovému a právnímu stavu přezkumné řízení zbytečné, že zásah je v zájmu Ö Unie Õ nezbytný za účelem zajištění výkonu práv Ö Unie Õ podle mezinárodních obchodních pravidel s cílem odstranění újmy nebo nepříznivých účinků na obchod, jež jsou důsledkem překážek obchodu přijatých nebo zachovávaných třetími zeměmi, určí se vhodná opatření postupem Ö stanoveným v Õ článku 14. 2. Pokud mezinárodní závazky Ö Unie Õ vyžadují předchozí provedení mezinárodního konzultačního řízení nebo řízení pro urovnání sporů, rozhodne se o opatřeních uvedených v odstavci 3 až po ukončení takového řízení a s přihlédnutím k jeho výsledkům. Jestliže Ö Unie Õ žádala, aby orgán pro řešení mezinárodních sporů uvedl a schválil opatření, která jsou vhodná pro provedení výsledků řízení pro urovnání mezinárodních sporů, musejí být opatření obchodní politiky Ö Unie Õ, která jsou nezbytná v důsledku tohoto schválení, v souladu s doporučením tohoto orgánu pro řešení mezinárodních sporů. 3. Mohou být přijata jakákoli opatření obchodní politiky, která jsou slučitelná se stávajícími mezinárodními závazky a postupy, zejména: a) pozastavení nebo odnětí koncesí vyplývajících z obchodně-politických jednání; b) zvýšení stávajících celních sazeb nebo zavedení jiných dovozních poplatků; c) zavedení množstevních omezení nebo jakýchkoli dalších opatření měnících dovozní nebo vývozní podmínky nebo jinak ovlivňujících obchod s dotčenou třetí zemí. 4. Odpovídající rozhodnutí uvádějí důvody, na nichž jsou založena, a zveřejňují se v Úředním věstníku Ö Evropské unie Õ. Zveřejnění je zároveň považováno za oznámení přímo dotčeným zemím a stranám. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 7 (přizpůsobený) Článek 14 Rozhodovací postupy 1. Jestliže Unie jedná na základě stížnosti podle článku 3 nebo 4 nebo žádosti podle článku 6 v souladu s formálními mezinárodními postupy konzultací nebo urovnávání sporů, rozhodnutí týkající se zahájení, vedení nebo ukončení těchto postupů přijímá Komise. Rozhodne-li Komise o zahájení, vedení nebo ukončení formálních mezinárodních konzultací nebo řízení o urovnání sporu, informuje členské státy. 2. Pokud Unie jednala v souladu s čl. 13 odst. 2 a musí přijmout rozhodnutí o opatřeních obchodní politiky, která se přijímají podle čl. 12 odst. 2 třetího pododstavce nebo článku 13, učiní tak neprodleně a v souladu s článkem 207 Smlouvy a podle potřeby v souladu se Ö jinými Õ použitelnými postupy. ê 37/2014 článek 1 a příloha bod 4 pátý pododstavec bod 8 Článek 15 Zpráva Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou předkládá Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009[9]. ê 3286/94 (přizpůsobený) Článek 16 Obecná ustanovení Toto nařízení se nevztahuje na případy, jež jsou upraveny jinými stávajícími pravidly v rámci společné obchodní politiky. Toto nařízení je doplňkem k: a) pravidlům pro společnou organizaci zemědělských trhů a jejich prováděcím ustanovením; b) zvláštním pravidlům přijatým podle článku Ö 352 Õ Smlouvy pro zboží zpracované ze zemědělských produktů. Tímto nařízením nejsou dotčena další opatření, která mohou být přijata podle článku Ö 207 Õ Smlouvy, ani postupy Ö Unie Õ pro úpravu otázek týkajících se překážek obchodu, které přednesly členské státy ve výboru zřízeném podle článku Ö 207 Õ Smlouvy. ê 356/1995 čl. 1 (přizpůsobený) Článek 17 Ö Zrušení Õ Nařízení (ES) č. Ö 3286/94 Õ se zrušuje. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení Ö v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II Õ. Článek 18 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost Ö dvacátým Õ dnem Ö po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie Õ. ê Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda [1] KOM(87) 868 PV. [2] Viz část A přílohy 3 uvedených závěrů. [3] Zařazeno do legislativního programu pro rok 2014. [4] Viz příloha I tohoto návrhu. [5] Úř. věst. C [...], [...], s. [...]. [6] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace (Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71). [7] Viz příloha I. [8] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. Věst. L 55, 28.2.2011, s. 13). [9] Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51). é PŘÍLOHA I Zrušené nařízení a seznam jeho následných změn Nařízení Rady (ES) č. 3286/94 (Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71) || || || Nařízení Rady (ES) č. 356/95 (Úř. věst. L 41, 23.2.1995, s. 3) || || Nařízení Rady (ES) č. 125/2008 (Úř. věst. L 40, 14.2.2008, s. 1) || || Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 37/2014 (Úř. věst. L 18, 21.1.2014, s. 1) || Pouze příloha bod 4 _____________ PŘÍLOHA II Srovnávací tabulka Nařízení (ES) č. 3286/94 || Toto nařízení Článek 1 || Článek 1 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 2 odst. 1 uvozovací slova a písm. a) Čl. 2 odst. 2 || Čl. 2 odst. 1 písm. b) Čl. 2 odst. 3 || Čl. 2 odst. 1 písm. c) Čl. 2 odst. 4 || Čl. 2 odst. 1 písm. d) Čl. 2 odst. 5 první pododstavec, první část úvodních slov || Čl. 2 odst. 1 písm. e), úvodní slova Čl. 2 odst. 5 první pododstavec, druhá část úvodních slov || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod i), úvodní slova Čl. 2 odst. 5 první pododstavec, první odrážka || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod i), první odrážka Čl. 2 odst. 5 první pododstavec, druhá odrážka || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod i), druhá odrážka Čl. 2 odst. 5 první pododstavec, třetí odrážka || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod i), třetí odrážka Čl. 2 odst. 5 druhý pododstavec, úvodní věta || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod ii), úvodní slova Čl. 2 odst. 5 druhý pododstavec, písm. a) || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod ii), první odrážka Čl. 2 odst. 5 druhý pododstavec, písm. b) || Čl. 2 odst. 1 písm. e) bod ii), druhá odrážka Čl. 2 odst. 6 || Čl. 2 odst. 1 písm. f) Čl. 2 odst. 7 || Čl. 2 odst. 2 Čl. 2 odst. 8 || Čl. 2 odst. 1 písm. g) Články 3 až 6 || Články 3 až 6 Čl. 7 odst. 1 písm. a) || Čl. 7 odst. 1 Čl. 7 odst. 1 písm. b) || Čl. 7 odst. 2 Čl. 7 odst. 1 písm. c) || Čl. 7 odst. 3 Čl. 7 odst. 2 || Článek 8 Čl. 8 odst. 1 || Čl. 9 odst. 1 Čl. 8 odst. 2 písm. a) || Čl. 9 odst. 2 první pododstavec, uvozovací slova a písm. a) Čl. 8 odst. 2 písm. b) || Čl. 9 odst. 2 první pododstavec, uvozovací slova a písm. b) Čl. 8 odst. 2 písm. c) || Čl. 9 odst. 2 druhý pododstavec Čl. 8 odst. 3 || Čl. 9 odst. 3 Čl. 8 odst. 4 písm. a) || Čl. 9 odst. 4 první pododstavec, uvozovací slova a písm. a) Čl. 8 odst. 4 písm. b) || Čl. 9 odst. 4 první pododstavec, uvozovací slova a písm. b) Čl. 8 odst. 5 až 8 || Čl. 9 odst. 5 až 8 Čl. 9 odst. 1 || Čl. 10 odst. 1 Čl. 9 odst. 2 písm. a) || Čl. 10 odst. 2 první pododstavec Čl. 9 odst. 2 písm. b) || Čl. 10 odst. 2 druhý pododstavec Čl. 9 odst. 3, 4 a 5 || Čl. 10 odst. 3, 4 a 5 Článek 10 || Článek 11 Čl. 11 odst. 1 || Čl. 12 odst. 1 Čl. 11 odst. 2 písm. a) || Čl. 12 odst. 2 první pododstavec Čl. 11 odst. 2 písm. b) || Čl. 12 odst. 2 druhý pododstavec Čl. 11 odst. 2 písm. c) || Čl. 12 odst. 2 třetí pododstavec Čl. 11 odst. 3 || Čl. 12 odst. 3 Článek 12 || Článek 13 Článek 13 || Článek 14 Článek 13a || Článek 15 Čl. 15 odst. 1 první pododstavec, úvodní věty || Čl. 16 první pododstavec, úvodní věty Čl. 15 odst. 1 první pododstavec, první odrážka || Čl.16 první pododstavec, písm. a) Čl. 15 odst. 1 první pododstavec, druhá odrážka || Čl.16 první pododstavec, písm. b) Čl. 15 odst. 1 druhý pododstavec || Čl.16 druhý pododstavec Čl. 15 odst. 2 první věta || Čl. 17 první pododstavec Čl. 15 odst. 2 druhá věta || Čl. 17 druhý pododstavec Článek 16 || Článek 18 - || Příloha I - || Příloha II _____________