Turecké orgány však jako s prozatímním řešením uplatňovaným od června 2016 do konce roku souhlasily s tím, že budou svým občanům vydávat pasy, které obsahují jak podobu obličeje držitele, tak i jeho otisky prstů, aby mohli držitelé těchto pasů využívat bezvízový styk, bude-li povolen. Tyto dočasné pasy s krátkou dobou platnosti, které budou vydávány pouze do konce roku 2016, se budou od pasů požadovaných podle daného kritéria lišit pouze v tom, že jejich čip bude chráněn šifrováním Extended Access Control (EAC). Tento systém šifrování je v souladu s normami Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a až do konce roku 2014 představoval normu i pro Evropskou unii.

Turecké orgány mimoto začaly s členskými státy EU spolupracovat při sdílení informací o padělaných a pozměněných cestovních dokladech. Turecká policie nyní pravidelně a včas vkládá do databáze Dial-doc spravované Interpolem, k níž mají přístup všechny členské státy, informace o padělaných a pozměněných cestovních dokladech, které byly v Turecku zjištěny při hraničních kontrolách. Na hlavních tureckých letištích (na Atatürkově letišti v Istanbulu a na letišti Antalya) zřídila turecká policie zvláštní úřady, které jsou pověřeny výměnou informací a konzultacemi se styčnými úředníky pro přistěhovalectví z jednotlivých členských států, pokud jde o podezřelé cestovní doklady nalezené u osob cestujících do EU. Turecká policie mimoto začala nabízet svým příslušníkům zaměstnaným na hraničních přechodech větší možnosti vzdělávání s cílem zvýšit jejich schopnost odhalit padělané doklady, přičemž se pozornost zaměřuje na doklady vydané členskými státy EU.

Ve dnech 7. a 18. března 2016 se konala zasedání hlav států nebo předsedů vlád zemí EU a Turecka. Posledně uvedené zasedání skončilo prohlášením EU a Turecka (dále jen „prohlášení“), v němž se uvádí, že „bude urychleno plnění plánu na uvolnění vízového režimu ve vztahu ke všem zúčastněným členským státům s cílem zrušit vízové požadavky pro turecké občany nejpozději do konce června 2016, a to za předpokladu, že budou splněna všechna kritéria. Turecko za tímto účelem přijme nezbytná opatření ke splnění zbývajících požadavků, aby Komise v návaznosti na požadované posouzení splnění příslušných kritérií mohla do konce dubna předložit příslušný návrh, na jehož základě pak Evropský parlament a Rada mohou přijmout konečné rozhodnutí“.

Evropská unie (dále jen „EU“) zahájila s Tureckem dialog o uvolnění vízového režimu dne 16. prosince 2013, současně s podpisem dohody o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem . Dialog o uvolnění vízového režimu vychází z Plánu pro přechod k bezvízovému styku s Tureckem (dále jen „plán“), který stanoví požadavky, jež musí Turecko splňovat, aby mohly Evropský parlament a Rada pozměnit nařízení (ES) č. 539/2001 umožňující tureckým občanům, kteří jsou držiteli biometrického pasu, jenž vyhovuje normám EU, cestovat do schengenského prostoru na krátkodobou návštěvu (jejíž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů) bez víz. Celkem 72 požadavků uvedených v plánu je zařazeno do pěti tematických skupin (bloků): zabezpečení dokladů, řízení migrace, veřejný pořádek a bezpečnost, základní práva a zpětné přebírání nelegálních migrantů.

3. BLOK 2: ŘÍZENÍ MIGRACE

V důsledku řady iniciativ, které turecké orgány postupně zahajují v oblasti správy hranic, řízení migrace, mezinárodní ochrany a vízové politiky, byly všechny požadavky v tomto bloku splněny.

Prostřednictvím opatření v oblasti správy hranic se tureckým orgánům podařilo významně snížit počet osob překračujících nelegálně hranice za účelem odchodu z tureckého území na řecké ostrovy. Zatímco v lednu a únoru 2016 činil průměrný denní počet příjezdů 1 987 resp. 1 942, v březnu a dubnu to bylo 852 a 140. Tohoto výsledku bylo dosaženo částečně v důsledku posílených hlídek v pobřežních oblastech a Egejském moři a částečně přijetím přísnějších opatření k omezení vnitřní mobility žadatelů o azyl a uprchlíků v rámci Turecka. Důležitou úlohu při odrazování migrantů od nelegálních odjezdů sehrává i provádění prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016.

V nadcházejících měsících bude důležité, aby turecké orgány vyvíjely i nadále úsilí s cílem zabránit nelegálním odjezdům, včetně boje proti převaděčským organizacím, a aby orgány zůstaly obezřetné, pokud jde o možnost výskytu nových a alternativních migračních tras do EU.

Turecké orgány ratifikovaly dohodu o zřízení tripartitního střediska pro spolupráci na hranicích na hraničním přechodu „Kapitan Andreevo“. Tato dohoda by měla být provedena co nejrychleji. Turecké orgány své řecké protějšky oficiálně informovaly o své ochotě vytvořit zabezpečený komunikační kanál mezi pobřežními strážemi obou zemí. Již byla zahájena diskuse na technické úrovni. Zřízení tohoto komunikačního kanálu by mělo usnadnit sdílení informací o převaděčství migrantů a koordinaci činností v rámci hlídkování na moři.

Turecké orgány přijaly taktéž rozhodnutí o zřízení Střediska pro vnitrostátní koordinaci a společnou analýzu rizik (NACORAC), jehož rozvoj podpoří projekt EU financovaný Evropskou unií. K posílení ostrahy východních tureckých hranic s cílem zabránit neodhaleným překročením hranic přispějí i další projekty financované Evropskou unií, které jsou již naplánovány. Turecké orgány přijaly v neposlední řadě společný kodex chování a protikorupční předpisy vztahující se na zaměstnance orgánů správy hranic.

Rovněž v oblasti azylu přijalo Turecko velmi důležitá opatření.

Především Generální ředitelství pro řízení migrace, které je pověřeno správou tureckého azylového systému, nyní vyřizuje neprodleně veškeré nové žádosti o mezinárodní ochranu. Generální ředitelství pro řízení migrace začalo také snižovat množství nahromaděných starých žádostí o azyl, které čekají na posouzení a jejichž celkový počet na konci února dosáhl přibližně 140 000. V důsledku nového aktivního přístupu Generálního ředitelství pro řízení migrace a uvolnění dalších lidských zdrojů se počet nahromaděných žádostí již snížil na přibližně 100 000 nevyřízených žádostí o azyl na konci dubna. Ačkoli Generální ředitelství pro řízení migrace nyní při vyřizování žádostí o azyl postupuje velmi rychle, není objektivně možné vyřídit všechny zbývající žádosti o azyl do konce června 2016, tj. do cílového data pro ukončení procesu uvolnění vízového režimu stanoveného v prohlášení EU a Turecka ze dne 18. března 2016. Generální ředitelství pro řízení migrace však vypracovalo a provádí plán, podle něhož má práci dokončit do konce roku 2016.

Turecké orgány dosahují trvale pokroku i při poskytování sociální pomoci uprchlíkům pobývajícím v zemi. Dne 27. dubna 2015 přijala turecká vláda předpis, který žadatelům o mezinárodní ochranu a osobám požívajícím mezinárodní ochrany umožňuje získat pracovní povolení za podmínek srovnatelných s podmínkami, které byly již v lednu 2015 přiznány uprchlíkům ze Sýrie v rámci dočasné ochrany.

Bude důležité, aby turecké orgány s využitím finanční pomoci poskytnuté Evropskou unií a jejími členskými státy, která se od operacionalizace nástroje pro uprchlíky v Turecku zvýšila, v blízké budoucnosti zaváděly opatření usnadňující přístup žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany k sociálním službám, důstojnému bydlení, odborné a jazykové přípravě a aby podporovaly veškeré iniciativy přispívající k jejich sociálnímu začlenění a ekonomické soběstačnosti v turecké společnosti.

V období, o němž se podává zpráva, dosáhly turecké orgány pokroku také v oblasti řízení migrace.

Dne 26. dubna 2016 byly schváleny prováděcí postupy a zásady upravující dobrovolný návrat cizinců. Dne 20. dubna 2016 byla ratifikována a vstoupila v platnost dohoda o zpětném přebírání osob s Pákistánem. Turecké orgány navrhly uzavření dohod o zpětném přebírání osob čtrnácti zemím původu nelegální migrace, včetně Afghánistánu, Alžírska, Bangladéše, Kamerunu, Konga, Eritreje, Ghany, Íránu, Iráku, Maroka, Myanmaru/Barmy, Somálska, Súdánu a Tuniska. S některými z těchto zemí již byla zahájena jednání.

V oblasti vízové politiky přijala turecká vláda dne 2. května 2016 nařízení, které stanoví, že občané všech členských států budou moci vstoupit do Turecka bez víz ode dne zrušení vízové povinnosti pro turecké občany. To zajistí ukončení diskriminační vízové povinnosti, jimž dosud podléhají občané jedenácti členských států.

Turecké orgány přijaly rovněž řadu opatření k posílení svého vízového systému vůči zemím, o nichž se usuzuje, že představují vysoké riziko migrace.

Turecké orgány zpřísnily postupy a požadavky s ohledem na vydávání víz tureckými velvyslanectvími, a to přijetím směrnice o zásadách a postupech při posuzování žádostí o víza dne 26. dubna 2016.

Turecké orgány se také rozhodly vyžadovat letištní průjezdní víza od občanů osmnácti zemí (Afghánistán, Bangladéš, Kamerun, Kongo, Demokratická republika Kongo, Eritrea, Ghana, Pobřeží slonoviny, Mali, Myanmar/Barma, Nigérie, Pákistán, Somálsko, Jižní Afrika, Šrí Lanka, Súdán, Uganda), přičemž příslušný předpis začne platit od 1. září 2016.

Mnohem bezpečnější je nyní i turecký systém elektronických víz. Možnost využít tento systém byla omezena na státní příslušníky zemí, které nejsou zdrojem nelegálních migračních toků, nebo na státní příslušníky zdrojových zemí, kteří jsou držiteli platného víza nebo povolení k pobytu vydaného zemí schengenského prostoru nebo USA, Spojeným královstvím či Irskem. Na většině hraničních přechodů v zemi zavedly turecké orgány rovněž zvláštní oddělení, kde odborně vyškolení příslušníci policie ověřují skutečnou existenci těchto víz nebo povolení k pobytu v pasech držitelů elektronických víz.

V nejbližší budoucnosti bude nanejvýš důležité, aby Turecko postupně přizpůsobovalo svůj vízový systém normám EU.

V krátkodobějším horizontu musí turecké orgány soustavně sledovat praktické dopady vyplývající ze skutečnosti, že se seznam zemí s bezvízovým stykem v rámci tureckého systému liší od seznamu vyhotoveného pro vstup do EU, a včas jednat, pakliže se ukáže, že tento rozdíl usnadňuje příjezdy nelegálních migrantů přes Turecko do EU.

V lednu a únoru 2016 uložily turecké orgány poté, co zjistily, že tomu tak je v případě Syřanů a Iráčanů, těmto dvěma národnostem účinnější vízové povinnosti. To přispělo k ukončení vysokých nelegálních migračních toků směřujících do EU. Turecké orgány by měly být připraveny toto zopakovat i v budoucnu a uložit neprodleně vízové povinnosti dalším zemím s bezvízovým stykem, jakmile se ukáže, že mnoho občanů těchto zemí s bezvízovým stykem zneužívá možnost vstoupit do Turecka bez víza. To platí o to více, hrozí-li riziko následné nelegální migrace do EU. Obzvláště důležité jsou příklady Íránu, Maroka a Libanonu, tří zemí s bezvízovým stykem, z nichž se v roce 2015 dostalo do EU přes turecké území 23 087, 7 419 resp. 2 044 nelegálních migrantů.