Rozpočet EU je sestavován vždy na rok a na dobu jednoho roku jsou v souladu se zásadou ročního rozpočtu plánovány a schvalovány i jeho příjmy a výdaje. Naopak ERF má víceletý charakter. Jednotlivé ERF stanoví celkové prostředky na rozvojovou spolupráci obvykle na dobu pěti let. Vzhledem k tomu, že jsou jim zdroje přidělovány na více let, lze je využívat po celou dobu fungování fondů. Absence jednoročního rozpočtového horizontu je zřejmá z rozpočtového výkaznictví, v němž je plnění rozpočtu ERF posuzováno na základě porovnání s celkovými prostředky.

Část „Finanční výkazy svěřenských fondů EU konsolidované v závěrce ERF“ obsahuje finanční výkazy obou svěřenských fondů, jež byly v rámci ERF vytvořeny, tj. svěřenského fondu EU Bêkou (viz oddíl „Finanční výkazy svěřenského fondu Bêkou“) a svěřenského fondu EU pro Afriku (viz oddíl „Finanční výkazy svěřenského fondu pro Afriku“). Za sestavení individuálních finančních výkazů těchto svěřenských fondů odpovídá účetní Komise. Tyto výkazy jsou předmětem externího auditu, jejž provádí soukromá auditorská společnost. Finanční výkazy svěřenských fondů, jež jsou do této roční účetní závěrky zahrnuty, jsou konečné, tj. již zohledňují nezbytné úpravy na základě auditů.

Nákup a prodej finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, investic držených do splatnosti a realizovatelných finančních aktiv se vykazuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se jednotka zaváže dané aktivum koupit nebo prodat. Peněžní ekvivalenty, úvěry a termínované vklady se vykazují ke dni vypořádání. Finanční nástroje jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě. V případě finančního aktiva, které není vedeno v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, jsou do reálné hodnoty při prvotním zachycení zahrnuty transakční náklady.

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou jako takové klasifikovány a zařazeny do této kategorie, nebo nejsou zařazeny do žádné jiné kategorie. Jsou klasifikovány buď jako krátkodobá, či dlouhodobá aktiva, v závislosti na době, po jakou je účetní jednotka bude dle svých předpokladů držet a jež zpravidla končí termínem splatnosti.

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž má účetní jednotka pozitivní úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu vykazovaného rozpočtového roku nedržela účetní jednotka v této kategorii žádné investice.

Do této kategorie je finanční aktivum zařazeno, jestliže je nabyto v zásadě za účelem prodeje v krátké době nebo pokud ho takto klasifikuje účetní jednotka. Do této kategorie jsou řazeny rovněž deriváty. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od rozvahového dne. V průběhu vykazovaného rozpočtového roku nedržela účetní jednotka v této kategorii žádné investice.

Finanční majetek se člení do těchto kategorií: finanční aktiva v reálné hodnotě vykazovaná do zisku nebo ztráty; úvěry a pohledávky; investice držené do splatnosti a realizovatelná finanční aktiva. Klasifikace finančních nástrojů se určí v okamžiku jejich prvotního vykázání a poté se posuzuje ke každému rozvahovému dni.

Účetní jednotka vždy k rozvahovému dni posoudí, zda neexistují objektivní známky toho, že by došlo ke snížení hodnoty finančního aktiva a zda by toto snížení hodnoty nemělo být zachyceno ve výkazu o finanční výkonnosti.

Pro to, zda je předběžné financování vykázáno jako krátkodobé, nebo dlouhodobé zálohové aktivum, je určující termín možnosti jeho zpětného získání či čerpání. Čerpání je určeno smlouvou o daném projektu. Jako krátkodobé předběžné financování se vykazují všechny splátky či čerpání splatné do dvanácti měsíců od rozvahového dne. Mnoho projektů financovaných z ERF má dlouhodobý charakter, a proto je nutné, aby byly příslušné zálohy k dispozici po dobu delší jednoho roku. Část předběžného financování se proto vykazuje jako dlouhodobý majetek.

Od vstupu dohody z Cotonou v platnost se veškeré nepoužité prostředky z předchozích, dosud aktivních ERF uvolňují a převádějí do nejnověji otevřených ERF. O prostředky převedené z jiných ERF se navyšují prostředky cílového fondu a snižují prostředky fondu původu. Prostředky převedené do výkonnostních rezerv 10. a 11. ERF lze přidělit na závazky pouze za zvláštních podmínek stanovených ve vnitřních dohodách.

Položka Kapitál vyžádaný v roce 2016 se týká výhradně příspěvků do 10. ERF. Jeho celá výše je tvořena příspěvky uhrazenými na základě řádné výzvy (3 450 milionů EUR). Kapitál osmého a devátého ERF byl vyžádán a splacen v plném rozsahu. Do 11. ERF dosud nebyl vyžádán žádný kapitál.

Obdržené příspěvky na spolufinancování splňují kritéria podmíněných výnosů z nesměnných transakcí, a jako takové by neměly ovlivňovat výkaz o finanční výkonnosti. Tyto obdržené příspěvky zůstanou vykázány jako závazky (viz bod 2.7.2.1), dokud nebudou splněny podmínky vázané na darované prostředky, tj. dokud nevzniknou způsobilé náklady (viz bod 3.4). Následně budou v odpovídající výši zaúčtovány výnosy z nesměnných transakcí plynoucí ze spolufinancování. Výsledek hospodaření za běžný rok je proto nulový.

-Příspěvky do ERF převádějí členské státy na zvláštní účty zřízené u jejich centrálních bank nebo u jimi určených finančních institucí. Příspěvky se na těchto účtech ponechají do doby, než je třeba provést z ERF platby.

Příspěvky členských států do ERF jsou nicméně rozděleny do tří splátek hrazených v průběhu roku, zatímco platby vykazují určitou sezónnost.

Pokud jde o pokladní zdroje ERF, jež jsou uloženy u obchodních bank za účelem provádění plateb, tyto účty se doplňují až v době, kdy je to třeba. Toto doplňování je automaticky řízeno pokladním systémem Komise pro řízení hotovosti. Na každém účtu je ponechávána jen minimální hotovost, která je úměrná průměrnému dennímu objemu odchozích plateb. Částky vedené na těchto účtech do druhého dne jsou tak trvale udržovány nízké, takže ERF je vystaven jen omezenému riziku.

V kategorii neinvestiční stupeň a nižní střední kvalita jsou vedeny zejména příspěvky do ERF, jež členské státy hradí na zvláštní účty zřízené v souladu s čl. 22 odst. 3 finančního nařízení pro ERF. Podle uvedeného nařízení musí příspěvky na těchto účtech zůstat do doby, než je třeba platby provést.

Dosud neuhrazené náklady běžného roku je třeba pro účely sesouhlasení připočíst, jelikož jsou zahrnuty do hospodářského výsledku, avšak nejsou součástí rozpočtových výdajů. Naopak náklady minulých let uhrazené v běžném roce musí být pro účely sesouhlasení od hospodářského výsledku odečteny, jelikož jsou součástí rozpočtových výdajů běžného roku, avšak na hospodářský výsledek nemají vliv nebo v případě oprav snižují náklady.

Pro účely obnovy země bylo přijato celkem 11 programů. Do konce roku 2016 bylo přislíbeno 91,3 milionu EUR, a to na oblasti zdravotnictví, zabezpečení potravin a výživy, infrastruktury, integrace žen do společnosti a pomoci středoafrickým uprchlíkům v okolních zemích.

V souladu s čl. 1 odst. 4 vnitřní dohody o 11. ERF a s rozhodnutím Rady (EU) 2016/1337 ze dne 2. srpna 2016 byly prostředky 10. ERF uvolněné po zrušení závazků převedeny pro účely doplnění afrického mírového projektu na období 2016–2018, a to do výše 491 milionů EUR, resp. do výše 16 milionů EUR na podporu výdajů.

Reálná hodnota finančních aktiv a finančních závazků, které jsou obchodovány na aktivních trzích, vychází z kotovaných tržních cen nebo cenových nabídek makléřů. Pokud nelze reálnou hodnotu odvodit z aktivních trhů, určí se pomocí různých metod oceňování, včetně matematických modelů. Tyto modely pracují pokud možno s údaji z pozorovatelných trhů, není-li to však možné, je pro stanovení reálné hodnoty nutná určitá míra úsudku. Toto ocenění se v rámci hierarchie reálných hodnot řadí do různých úrovní na základě vstupních údajů použitých v metodách oceňování, které jsou popsány a zveřejněny v bodech přílohy 2.4.3 a 4.

Pro roční období začínající po 1. lednu 2016 platí dále uvedené nové standardy, změny stávajících standardů a jejich výklad. Pro předkládané finanční výkazy však ještě nebyly použity. Standardy, jež mohou být pro facilitu relevantní, jsou uvedeny níže.

IFRS 9 Finanční nástroje

Poslední část tohoto standardu byla vydána dne 24. července 2014 a nahrazuje dosavadní pokyny v IAS 39 Finanční nástroje: účtování a oceňování. IFRS 9 se týká klasifikace, oceňování a odúčtovávání finančních aktiv a finančních závazků, zavádí nový model očekávaných úvěrových ztrát k výpočtu znehodnocení finančních aktiv a zavádí nová pravidla zajišťovacího účetnictví.

IFRS 9 zavádí nový přístup ke klasifikaci a oceňování finančních aktiv, který odráží obchodní model účetní jednotky pro řízení finančních aktiv a typické znaky peněžních toků těchto aktiv. IFRS 9 používá pro finanční aktiva tři hlavní klasifikační kategorie: aktiva oceňovaná naběhlou hodnotou, reálnou hodnotou do ostatního úplného výsledku (FVOCI) a reálnou hodnotou do zisku nebo ztráty (FVTPL). Tento standard ruší stávající kategorie aktiv v IAS 39, jimiž jsou finanční investice držené do splatnosti, úvěry a jiné pohledávky a realizovatelná finanční aktiva. Podle IFRS 9 platí, že deriváty vložené do smluv, kde hostitelskou smlouvou je finanční aktivum spadající do působnosti uvedeného standardu, nikdy nespadají do různých kategorií. Namísto toho se pro účely klasifikace posuzuje hybridní finanční nástroj jako jeden celek.

IFRS 9 do značné míry zachovává stávající požadavky IAS 39 na klasifikaci finančních závazků. Podle IAS 39 však platí, že všechny změny reálné hodnoty závazků, jež jsou oceňovány reálnou hodnotou vykázanou do zisku nebo ztráty, jsou vykazovány do zisku nebo ztráty, zatímco podle IFRS 9 jsou tyto změny reálné hodnoty obecně vykazovány následovně:

-výše změny reálné hodnoty, která nastala v důsledku změn úvěrového rizika závazku, je vykazována do ostatního úplného výsledku, a

-zbývající část je vykazována do zisku nebo ztráty.

IFRS 9 nahrazuje „model vzniklých ztrát“ z IAS 39 „modelem očekávaných úvěrových ztrát“ (ECL), který sleduje budoucí časový horizont. Bude tak nutno uplatnit ve značné míře úsudek o tom, jak změny ekonomických faktorů ovlivní očekávané úvěrové ztráty, což bude určováno vážením pravděpodobnosti. Nový model výpočtu znehodnocení se použije na finanční aktiva oceňovaná naběhlou hodnotou nebo reálnou hodnotou do ostatního úplného výsledku (s výjimkou investic do kapitálových nástrojů) a dále na smluvní aktiva.

Opravné položky budou podle IFRS tvořeny ve výši podle:

• dvanáctiměsíčních očekávaných úvěrových ztrát. V tomto případě se jedná o ztráty ze selhání, které může nastat během dvanácti měsíců od data sestavení výkazů, a

• očekávaných úvěrových ztrát za dobu trvání. V tomto případě ztráty vznikají v důsledku všech možných případů nedodržení závazků během očekávané doby trvání finančního nástroje.

Oceňování na bázi očekávaných úvěrových ztrát za dobu trvání se uplatní v případě, že se úvěrové riziko finančního aktiva k datu vykázání významně zvýšilo. Oceňování na bázi dvanáctiměsíčních očekávaných úvěrových ztrát se uplatní v případě, že k takovému významnému zvýšení nedošlo. Účetní jednotka může určit, že úvěrové riziko finančního aktiva se významně nezvýšilo, pokud u tohoto aktiva je k datu sestavení výkazů úvěrové riziko nízké.