Usnesení Evropského parlamentu k šedesátému výročí konce druhé světové války v Evropě dne 8. května 1945



Úřední věstník 092 E , 20/04/2006 S. 0392 - 0394



P6_TA(2005)0177 Změna klimatu Usnesení Evropského parlamentu k semináři vládních expertů o změně klimatu Evropský parlament, - s ohledem na Kjótský protokol k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu (UNFCCC) ze dne 11. prosince 1997 a postupy pro jeho provádění, které byly přijaty na konferencích stran v Bonnu (červenec 2001), Marrakéši (listopad 2001), Dillí (listopad 2002), Milánu (prosinec 2003) a Buenos Aires (prosinec 2004), - s ohledem na rozhodnutí desáté konference stran svolat v květnu 2005 seminář vládních expertů (SOGE) na podporu neformální výměny informací o činnostech spojených se zmírněním a adaptací, která by stranám pomohla pokračovat v přípravě účinných a přiměřených reakcí na klimatické změny, a informací o politikách a opatřeních přijatých jejich příslušnými vládami na podporu realizace jejich stávajících závazků v rámci UNFCCC a Kjótského protokolu, - s ohledem na svá usnesení týkající se změn klimatu, konkrétně usnesení ze dne 13. ledna 2005 o výsledku konference v Buenos Aires o změně klimatu [1], - s ohledem na čl. 108 odst. 5 jednacího řádu, A. vzhledem k tomu, změna klimatu je jedním z největších problémů 21. století se značnými zápornými ekologickými, hospodářskými a sociálními důsledky pro celý svět a očekává se, že nepříznivě ovlivní udržitelný rozvoj a obživu milionů lidí po celém světě, B. vzhledem k tomu, že úmluva UNFCCC, která vstoupila v platnost dne 21. března 1994 a v současné době byla ratifikována 189 stranami, vymezuje rámec pro činnosti mající za cíl stabilizovat koncentraci skleníkových plynů v atmosféře, aby se zabránilo "nebezpečné antropogenní poruše" klimatického systému, C. vzhledem k tomu, že Kjótský protokol k UNFCCC vstoupil v platnost dne 16. února 2005 poté, co jej ratifikovalo 146 zemí a regionálních organizací pro hospodářskou integraci, které představují 61,6 % úrovně emisí skleníkových plynů z roku 1990, uvedených v příloze I, D. vzhledem k tomu, že Kjótský protokol stanoví závazné cíle na snížení emisí v období 2008 až 2012 pro země uvedené v příloze I; že Protokol dále stanoví, že o závazcích na následující období je třeba začít uvažovat nejméně sedm let před koncem prvního období závazků, E. vzhledem k tomu, že na schůzi desáté konference stran (COP 10) v Buenos Aires v prosinci 2004 bylo rozhodnuto svolat v květnu 2005 seminář vládních expertů (SOGE) na podporu výměny informací mezi stranami o činnostech spojených se zmírněním a adaptací a o politikách a opatřeních na podporu realizace stávajících závazků, F. vzhledem k tomu, že vyspělé země nesou za emise skleníkových plynů hlavní odpovědnost a měly by tedy mít vedoucí roli v procesu snižování těchto emisí; že Evropský parlament neustále vyzývá EU, aby si tuto vedoucí úlohu udržela, G. vzhledem k tomu, že cíle Kjótského protokolu jsou nezbytnou podmínkou globální strategie týkající se změny klimatu, je však třeba brzy stanovit další cíle na období po roce 2012, aby byla poskytnuta záruka investicím do zdrojů energie s nízkým obsahem uhlíku, do technologií s nízkými emisemi skleníkových plynů a do obnovitelných energií a aby se zamezilo investicím do energetické infrastruktury, která by se s tímto neslučovala; vzhledem k tomu, že řešení změny klimatu přináší také příležitosti a podněty pro inovaci v souladu s cíli stanovenými Lisabonskou agendou, H. vzhledem k tomu, že v rámci UNFCCC a Kjótského protokolu by měl být stanoven cíl udržet globální oteplování pod hranicí maximálně +2°C oproti předindustriálnímu období, I. vzhledem k tomu, že podle nedávných vědeckých zpráv je riziko překročení tohoto dvoustupňového limitu přibližně 85 %, pokud se koncentrace skleníkových plynů stabilizují na úrovni 550 ppm (CO2-eq) a přibližně 50 %, pokud se stabilizují na úrovni 450 ppm; vzhledem k tomu, že tyto zprávy tedy zdůrazňují, že lidstvo má na snižování celkových emisí skleníkových plynů možná mnohem méně času než se dříve předpokládalo, pokud bude chtít zamezit tomu, aby průměrné globální oteplení překročilo hranici +2 °C oproti předindustriálnímu období a zabránit tak nebezpečným změnám klimatu; že to v blízké budoucnosti může vyžadovat významnější omezení emisí pro všechny největší emitory skleníkových plynů, ukazuje se nesmírný význam širšího globální úsilí; 1. vítá rozhodnutí přijaté v Buenos Aires uspořádat seminář vládních expertů; lituje však, že desátá konference stran se přes úsilí delegace EU dohodla pouze na velmi omezeném rozsahu pravomocí pro toto setkání; 2. je pevně přesvědčen o tom, že by si Evropská unie měla zachovat vedoucí úlohu v mezinárodním úsilí v boji proti změnám klimatu; zdůrazňuje, že na podporu domácí klimatické politiky EU bude třeba úsilí zaměřit třemi směry: každoroční snižování energetické náročnosti hospodářství EU v rozmezí 2 až 2,5 %, významné zvýšení podílu alternativní energie v celkovém "energetickém mixu" a významné posílení podpory výzkumu a vývoje v oblasti udržitelné energie; zdůrazňuje, že hlavní problém představuje odvětví dopravy a že jsou potřeba nové a inovativní politiky, jež by omezily emise ze silniční, letecké a námořní dopravy, a naléhá na Komisi, aby předložila návrhy na hospodárná opatření, která by tyto problémy řešila; 3. vítá závěry přijaté Evropskou radou na zasedání v Bruselu ve dnech 22. a 23. března 2005 a zejména skutečnost, že se skupina vyspělých zemí dohodla na cíli snížit emise skleníkových plynů o 15 až 30 % do roku 2020; lituje však, že Evropská rada nenaznačila žádné dlouhodobé cíle snižování emisí a navrhuje, aby byla požadována snížení emisí skleníkových plynů o 60 až 80 % do roku 2050; 4. vyzývá Komisi a členské státy, aby na blížícím se semináři vládních expertů předložily jménem Evropské unie návrhy na budoucí režim, které budou v souladu s cílem EU udržet průměrné globální oteplování pod hranicí maximálně +2 °C oproti předindustriálnímu období, což znamená, že globální emise skleníkových plynů by měly dosáhnout vrcholu v následujících dvou desetiletích, tyto návrhy musejí respektovat zásady spravedlnosti, udržitelnosti, odpovědnosti a schopnosti jednat; 5. vyzývá Komisi a členské státy, aby předložily návrhy na vytvoření budoucí strategie pro Kjótský protokol založené na ekologické inovaci a rozvoji ekologických technologií, které by byly zaměřené zvláště na odvětví energetiky a dopravy, a aby se tomuto tématu přednostně věnovaly v rámci příslušných politickým iniciativ jako je akční plán pro ekologické technologie, sedmý rámcový program pro výzkum apod.; měly by usilovat o spolupráci s různými zeměmi a zvláště s těmi nejvyspělejšími; 6. naléhá, aby se seminář vládních expertů zaměřil na přípravu účinných a přiměřených reakcí na změny klimatu v rámci UNFCCC a Kjótského protokolu na období po roce 2012; žádá, aby byla zveřejněna písemná zpráva o výsledcích semináře s cílem poskytnout základ pro formální jednání o období závazků po roce 2012, jež budou zahájena v roce 2005; 7. domnívá se, že budoucí režim by měl být založen na společných, avšak diferencovaných odpovědnostech, na pokračujícím a významnějším snižování emisí, do nějž by se mělo zapojit více zemí — konkrétně na jedné straně USA a na straně druhé Indie, Čína a další pokročilé rozvojové země; vyzývá tedy Komisi a členské státy, aby při vedení dialogů s mezinárodními partnery, zvláště s USA, Čínou a Indií, zdůrazňovaly nutnost ochrany klimatu; 8. domnívá se, že pro společnosti čelící mezinárodní konkurenci, zvláště v energeticky náročných odvětvích, je nutný odvětvový přístup k budoucím mezinárodním cílům snižování emisí, aby byly zajištěny rovné podmínky na mezinárodní scéně; vyzývá Komisi a členské státy, aby tento odvětvový přístup zařadily do svých diskusí; 9. uvědomuje si možné nebezpečí úniku uhlíku do pokročilejších rozvojových zemí; 10. vyzývá země, které Kjótský protokol neratifikovaly aby tak učinily co nejdříve; vyzývá USA a Austrálii, aby přehodnotily své rozhodnutí o neúčasti a aby jako první krok začaly dodržovat svůj závazek přijatý v rámci UNFCC ke snížení emisí na úroveň roku 1990; 11. vyzývá Komisi, aby ve všech analýzách nákladů a přínosů klimatických politik brala v úvahu možnost přijetí obchodních opatření ke kompenzaci konkurenčních výhod, aby došlo ke kompenzaci veškerých konkurenčních výhod, které by výrobci v průmyslových zemích bez omezení emisí uhlíku mohli mít; 12. trvá na tom, že je třeba zvýšit finanční pomoc pro kompenzační opatření v rozvojových zemích, zejména v nejméně rozvinutých zemích; dále zdůrazňuje, že všechny rozvojové země mají na hospodářský rozvoj právo; uznává však, že rozvojové země nemusí opakovat stejný postup znečišťování jako průmyslové země, a že by EU měla rozvinout silné mechanismy, např. prostřednictvím agentur členských států EU, které poskytují vývozní úvěry, na podporu technologií v rozvojových zemích, zvláště v odvětvích energetiky a dopravy, na pomoc těm modelům rozvoje, které znamenají menší emise uhlíku; 13. vyzývá Komisi a členské státy, aby učinili měřitelný pokrok směrem k hospodářství produkujícímu nízké emise uhlíku; povzbuzuje členské státy, aby sdílely své zkušenosti a osvědčené postupy jak mezi sebou, tak se státy v ostatních částech světa; 14. vyzývá, aby nadcházející předsednictví Velké Británie a Rakouska zajistila, že se otázce změn klimatu bude věnovat stejná, ne-li vyšší pozornost i při zvýšení úrovně závazků a počtu mezinárodních partnerů zapojených do procesu; 15. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a sekretariátu UNFCCC s žádostí, aby bylo zasláno všem smluvním stranám, které nejsou členy EU. [1] Přijaté texty, P6_TA(2005)0005. --------------------------------------------------