[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 8.3.2006 KOM(2006) 107 v konečném znění Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se mění nařízení (ES) č. 1480/2003 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných DRAMs (dynamické paměti s libovolným přístupem) pocházejících z Korejské republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU | Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká uplatnění nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů (dále jen „DSB“) o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních a nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 ze dne 8. března 2004 (dále jen „základní nařízení“) v řízení o dovozech některých elektronických integrovaných obvodů nazývaných dynamické paměti s libovolným přístupem („DRAM“) pocházejících z Korejské republiky. | Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním výše uvedených nařízení po doporučeních orgánu pro řešení sporů WTO v případu „Evropská společenství – vyrovnávací opatření na čipy dynamické paměti s libovolným přístupem z Koreji“ a je výsledkem přehodnocených zjištění šetření, jehož výsledkem bylo přijetí sporných opatření, a které se provádělo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. Tento návrh by měl být přijat Radou a nařízení by mělo být zveřejněno v Úředním věstníku do 3. dubna 2006, což je termín, který byl dohodnut s Korejskou republikou k provedení výše uvedených doporučení orgánu pro řešení sporů. | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy. | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. | KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů | Konzultace zúčastněných stran | Zúčastněné strany dotčené tímto nařízením již měly možnost v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. | Sběr a využití výsledků odborných konzultací | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. | Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění nařízení Rady (ES) č. 1515/2001, jakož i základního nařízení. Tato nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahují však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. | PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU | Shrnutí navrhovaných opatření Dne 3. srpna 2005 přijal orgán WTO pro řešení sporů zprávu skupiny odborníků v případu „Evropská společenství – vyrovnávací opatření týkající se čipů dynamické paměti s libovolným přístupem z Koreji“. Na základě doporučení uvedených ve zprávě skupiny odborníků, přehodnotila Komise zjištění šetření, jehož výsledkem bylo přijetí sporných opatření (dále jen „původní šetření“). Nové posouzení zjištění vedlo k částečné úpravě částek různých subvencí stanovených v původním šetření a následně k výši vyrovnávacího cla. Dále byl nově vyhodnocen dopad jednoho faktoru újmy „mzdy“, u kterého v původním šetření chyběly důkazy o posouzení. Dopad jiných faktorů než jsou dovozy subvencovaných výrobků na újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, byl rovněž dále vyhodnocen. Členské státy byly v souvislosti s tímto novým posouzením zjištění konzultovány. 25 členských států návrh podpořilo a žádný členský stát nebyl proti. Žádný členský stát se nezdržel. Proto se navrhuje, aby Rada přijala přiložený návrh nařízení, které by mělo být co nejdříve vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie. | Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních a nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před subvencovanými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 ze dne 8. března 2004. | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. | Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů. | Podoba opatření je popsána ve výše uvedených opatřeních a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. | Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. | Volba nástrojů | Navrhované nástroje: nařízení. | Jiné prostředky by nebyly přiměřené, protože nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 a základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. | ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. | 1. Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se mění nařízení (ES) č. 1480/2003 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných DRAMs (dynamické paměti s libovolným přístupem) pocházejících z Korejské republiky a o konečném výběru uloženého prozatímního cla RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních[1], s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně proti subvencovaným dovozům ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[2] (dále jen „základní nařízení“), s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem, vzhledem k těmto důvodům: A. POSTUP 1. Stávající opatření (1) Rada uvalila nařízením (ES) č. 1480/2003[3] (dále jen „konečné nařízení“) konečné vyrovnávací clo z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných dynamické paměti s libovolným přístupem (dále jen „DRAM“) pocházejících z Korejské republiky a vyráběné všemi jinými společnostmi než společností Samsung Electronics Co., Ltd (dále jen „Samsung“) ve výši 34,8 %, pro kterou byla stanovena nulová celní sazba. Konečnému nařízení předcházelo nařízení Komise (ES) č. 708/2003 o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovozy DRAM pocházejících z Korejské republiky[4] (dále jen „prozatímní nařízení“). (2) Dva vyvážející výrobci se sídlem v Korejské republice, společnost Samsung, u které nebylo zjištěno, že by dostávala subvence a společnost Hynix Semiconductor Inc., (dále jen „Hynix“) spolupracovali při šetření, které vedlo k uložení stávajících opatření (dále jen „původní šetření“). Výrobní odvětví Evropského společenství (ES) bylo v původním šetření tvořeno dvěma výrobci, na které připadal největší podíl celkové výroby DRAM ve Společenství, a to společností Infineon Technologies AG, Mnichov, Německo, (dále jen „Infineon“) a společností Micron Europe Ltd, Crowthorne, Spojené království (dále jen „Micron“). (3) Šetření ohledně subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2001 (dále jen „OŠ“). Přezkoumání trendů relevantních pro posouzení újmy zahrnovalo období od 1. ledna 1998 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“). 2. Zpráva přijatá orgánem WTO pro řešení sporů (4) Dne 3. srpna 2005 přijal Orgán pro řešení sporů (dále jen „DSB“) Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) zprávu skupiny odborníků „ Evropská společenství – vyrovnávací opatření na čipy dynamické paměti s libovolným přístupem z Koreji“[5] . (5) Podle zprávy skupiny odborníků, ES nejednalo způsobem v souladu s jeho závazky vůči WTO podle: 2. čl. 1.1 písm. a) dohody SCM (dohoda o subvencích a vyrovnávacích opatřeních) při určení, že restrukturalizační program z května 2001 znamenal finanční příspěvek poskytnutý vládou; 3. čl. 1.1 písm. b) dohody SCM při stanovení existence výhody v případě syndikátní půjčky; 4. čl. 1.1 písm. b) a článku 14 dohody SCM při přímém použití, pro účely výpočtu výše výhody, své metodiky grantů na všechny programy, u kterých se zjistilo, že tvoří subvenci; 5. článku 15.4 dohody SCM tím, že nevyhodnotilo faktor „mzdy“ jako příslušný faktor ovlivňující stav domácího výrobního odvětví; a 6. článku 15.5 dohody SCM tím, že se neujistilo, že újma způsobená některými jinými faktory (především poklesem poptávky, nadbytečnou kapacitou a jinými (nesubvencovanými) dovozy) nebyla přičítána dovozům subvencovaných výrobků. (6) Na druhou stranu bylo zjištěno, že ES jednalo v souladu s jeho závazky vůči WTO podle: 7. čl. 1.1 písm. a) dohody SCM při určení, že syndikátní půjčka, záruka KEIC, dluhopisový program KDB a restrukturalizační program z října 2001 znamenaly finanční příspěvek korejské vlády; 8. čl. 1.1 písm. b) dohody SCM při určení, že společnosti Hynix byla poskytnuta výhoda udělením záruky KEIC, dluhopisovým programem KDB, restrukturalizačním programem z května 2001 a restrukturalizačním programem z října 2001; 9. článku 1.2 a článku 2 dohody SCM ve věci zjištění faktické specifičnosti (2 korejské žádosti); 10. článku 15.2 dohody SCM při posouzení významu účinku objemu a cen na dovozy subvencovaných výrobků (2 korejské žádosti); 11. článku 15.4 dohody SCM při posuzování všech faktorů relevantních pro celkový stav domácího výrobního odvětví, s výjimkou faktoru „mzdy“; 12. článku 15.5 dohody SCM při prokazování nezbytné příčinné souvislosti mezi dovozy subvencovaných výrobků a újmou; a 13. článku 12.7 dohody SCM při používání „dostupných faktů,“ pokud jde o subvenční šetření. 3. Přehodnocení za účelem provedení doporučení orgánu pro řešení sporů (7) S ohledem na doporučení uvedená ve zprávě skupiny odborníků, provedla Komise důkladné a objektivní přehodnocení příslušných zjištění v konečném nařízení na základě existujících informací. Rozsah přehodnocení se příslušně omezil na pět specifických aspektů existujícího opatření, jak je popsáno výše, u kterých bylo zjištěno, že nejsou v souladu s dohodou SCM . Toto přezkoumání vychází z přehodnocení existujících důkazů původního šetření v souvislosti s příslušnými zjištěními ve zprávě skupiny odborníků. (8) Přehodnocení uvedené níže ukazuje, že subvencování působící újmu stále existuje, i když na mírně nižší úrovni. B. POSUZOVANÝ VÝROBEK A OBDOBNÉ VÝROBKY (9) Výrobkem, kterého se toto šetření týká, je týž výrobek jako v původním šetření, tj. některé elektronické mikroobvody nazývané dynamické paměti s libovolným přístupem („DRAM“) všech typů, hustot záznamu a variant, též montovaných, ve formě waferů nebo čipů, vyrobených pomocí variant technologie kovových oxidových polovodičů („MOS“), včetně technologie CMOS, všech hustot záznamů (i budoucích), bez ohledu na přístupovou dobu, konfiguraci, obal nebo rám atd., pocházející z Korejské republiky. Patří sem rovněž DRAM obsažené v paměťových modulech (ne zakázkových) nebo paměťových deskách (ne zakázkových), nebo v jiné agregované formě za předpokladu, že jejich hlavním účelem je poskytovat paměť[6]. (10) Dotčený výrobek je v současné době zařazen do kódů KN 8542 21 11, 8542 21 13, 8542 21 15, 8542 21 17, ex 8542 21 01, ex 8542 21 05, ex 8548 90 10, ex 8473 30 10 a ex 8473 50 10. (11) Zpráva skupiny odborníků se netýkala žádných žádostí ovlivňující zjištění uvedená v konečném nařízení, pokud jde o posuzovaný výrobek a obdobný výrobek. C. POZMĚNĚNÁ ZJIŠTĚNÍ NA ZÁKLADĚ ZPRÁVY SKUPINY ODBORNÍKŮ 1. Subvence 1.1. Úvod (12) Tato část uvádí přehodnocená zjištění, založená na závěrech a doporučeních zprávy skupiny odborníků týkající se toho: (a) zda restrukturalizační program z května 2001 znamenal finanční příspěvek korejské vlády ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2026/97[7] („základní nařízení“); (b) zda existovala výhoda v případě syndikátní půjčky ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení; (c) výpočtu výše výhody, pokud jde o všechny subvenční programy ve smyslu čl. 2 odst. 2 a článku 6 základního nařízení. (13) Všechna ostatní zjištění týkající se subvencí zůstávají taková, jak byla stanovena původním šetřením a jak jsou uvedena v prozatímním nařízení a v konečném nařízení. 1.2. Nákup dluhopisů z května 2001 věřitelskými bankami ve výši 1 bilionu KRW a první konverze dluhu (restrukturalizační program) (14) Skupina odborníků zjistila, že určení, že věřitelské banky dostaly pokyn, aby se zúčastnily restrukturalizačního programu z května 2001 a že jejich nákup konvertibilních dluhopisů („KD“) ve výši 1 bilionu KRW byl součástí tohoto programu a proto znamenal finanční příspěvek korejské vlády, nebylo v souladu s čl. 1.1 písm. a) dohody SCM[8] . Skupina odborníků zjistila, že „zatímco restrukturalizační program z května 2001 je uzavřený případ, máme za to, že orgán provádějící šetření neměl dostatečné důkazy, aby se dal vyvodit přiměřený závěr, že vláda pověřila soukromé banky nebo jim nařídila nakoupit konvertibilní dluhopisy společnosti Hynix.[9]“ (15) V souladu s posouzením skupiny odborníků nebudou finanční prostředky poskytnuté Hynixu v souvislosti s restrukturalizačním programem z května 2001 kompenzovány[10]. 1.3. Syndikátní půjčka ve výši 800 miliard KRW (16) Pokud jde o syndikátní půjčku ve výši 800 miliard KRW, skupina odborníků zjistila, že ES správně stanovilo, že korejská vláda nařídila Korea Exchange Bank (dále jen „KEB“), aby se podílela na půjčce, a to znamenalo finanční příspěvek prostřednictvím jejího pověření nebo nařízení v souladu s čl. 1.1 písm. a) dohody SCM . Skupina odborníků rovněž zjistila, že Korea Development Bank (dále jen „KDB“) poskytla přímý finanční příspěvek prostřednictvím své účasti na syndikátní půjčce, ale protože KDB je veřejný subjekt, nemuselo ES provádět zjištění ohledně pověření nebo nařízení.[11] Skupina odborníků však zjistila, že ES neurčilo existenci výhody z finančního příspěvku poskytnutému KDB a KEB ve smyslu čl. 1 písm. b) dohody SCM[12] . Skupina odborníků konkrétně uvedla, že ES nepřezkoumalo, zda existovaly srovnatelné komerční půjčky, které by Hynix skutečně mohl na trhu získat a uvedla, že ES ignorovalo ostatní účastníky syndikátní půjčky jako možné měřítko[13]. (17) Podle názoru Komise nemůže účast jiných bank v syndikátní půjčce sloužit jako řádné měřítko pro stanovení toho, zda se jedná o výhodu. Jak sama skupina odborníků poznamenala, při stanovení toho, zda se jedná o komerční měřítko, musejí orgány přezkoumat, zda tyto půjčky byly ovlivněny údajným zásahem vlády, aby nepředstavovaly půjčky, které by se skutečně daly získat na trhu[14]. Komise provedla nové důkladné přezkoumání rozsáhlých materiálů v tomto případu a použila ten typ analýzy, kterou projednávala skupina odborníků. Na tomto základě Komise určila, že půjčky z jiných bank, které se podílely na syndikátní půjčce nemohly sloužit jako vhodné měřítko. (18) Za prvé posoudíme tíživou finanční situaci společnosti Hynix v době přípravy syndikátní půjčky. Jak je uvedeno v 19. bodu odůvodnění konečného nařízení, měl Hynis v době, kdy byla půjčka na konci roku 2000 schválena, vážné finanční potíže. Na konci roku 2000 měl Hynix závazky vyšší než 9,46 miliard USD, což představovalo dvojnásobek jeho čistého jmění a čtyřnásobek hodnoty tržní kapitalizace společnosti. Společnost byla ztrátová i v roce 2000, což byl rok, ve kterém jiní výrobci DRAM zaznamenali zisky a který byl obecně považován v odvětví výroby DRAM za velmi dobrý. Většina těchto závazků byla splatná v průběhu roku 2001, kdy společnost čelila vážným problémům s likviditou. Mnoho nezávislých analytiků a makléřských kanceláří v té době uvádělo, že společnost nebude s to vytvářet dostatečný peněžní tok nebo realizovat odprodeje majetku, aby splatila své závazky s blížící se splatností. V této situaci by se banky, které maximalizují zisk a fungují v rámci běžných obchodních podmínek, dobrovolně nepodílely na půjčkách s takovým enormním rizikem nesplácení[15]. (19) Za druhé existuje velké množství důkazů o tom, že na ostatní účastníky syndikátní půjčky byl vyvíjen tlak, aby se účastnili celkové restrukturalizace dluhu Hynixu. Záznamy například obsahují důkazy, že jeden účastník, Kookmin Bank, byla požádána, aby přímo půjčila „podnikovým dlužníkům v potížích“. V oznámení pro Komisi pro cenné papíry a burzy Spojených států, Kookmin konkrétně uvedla:„Korejská vláda podporovala a jako politické zadání, může i nadále podporovat úvěrování určitých kategorií dlužníků. Obecně tak učinila, když žádala, aby se banky podílely na nápravných programech pro dlužníky v potížích {jako je Hynix} a určením odvětví hospodářství, které chce podporovat a bankám a finančním institucím, které půjčují dlužníkům v těchto odvětvích zpřístupňuje půjčky s nízkými úroky. Vláda tímto způsobem podporovala hypoteční půjčky s nízkým úrokem a půjčky technologickým společnostem. Očekáváme, že všechny půjčky poskytnuté podle státní politiky budou přezkoumány v souladu s našimi zásadami o kontrole úvěrů. Státní politika nás však může ovlivnit, abychom půjčovali určitým odvětvím nebo způsobem, jakým bychom jinak nepůjčovali, kdyby neexistovala státní politika. [16] “ Je jasné, že Kookmin má na mysli Hynix když zmiňuje „dlužníky v potížích“, protože výroční zpráva banky za rok 2001 uvádí Hynix jako jediného největšího finančního dlužníka v potížích.[17] Dále Kookmin jako podnik s investicemi korejské vlády podléhal auditu a dohledu Rady pro audit a dohled korejské vlády a jako takový byl pod nátlakem, aby dodržoval politiku korejské vlády. (20) Ostatní účastníci syndikátní půjčky byli rovněž pod tlakem korejské vlády, aby pomohli Hynixu. V tomto ohledu poskytuje 55. bod odůvodnění konečného nařízení obsáhlé informace pokud jde o míru, ve které korejská vláda vykonávala tlak na banku Korea First Bank (dále jen „KFB“), aby nepřetržitě financovala Hynix. Na zasedání ekonomických ministrů v listopadu 2000 přijala korejská vláda opatření ke „zmírnění problémů s likviditou Hynixu“ a upustila od povinných úvěrových limitů pro KFB, KEB a KDB. Skupina odborníků nepřezkoumala důkazní materiály ve vztahu k KFB, protože Komise došla k závěru, že její zapojení bylo zanedbatelné. Avšak vzhledem k tomu, že skupina odborníků zjistila, že stejná taktika korejské vlády použitá ve vztahu ke KEB se rovnala pokynu, a korejská vláda vlastní 49 % KFB, je přiměřené učinit závěr, že korejská vláda byla v postavení, aby mohla ovlivnit a ovlivnila KFB, pokud jde o její rozhodnutí zapojit se do syndikátní půjčky. KDB je veřejný subjekt a skupina odborníků zjistila, že KEB byla řízena korejskou vládou. Zapojení těchto bank do syndikátní půjčky tudíž není spolehlivým komerčním měřítkem. Ostatní banky, které byly součástí syndikátní půjčky byly rovněž pod podobným tlakem korejské vlády. Korejská vláda vyvinula velmi přímý tlak jak na banku Shinhan, tak na banku KorAm, pokud jde o prodloužení vývozních úvěrů, které se realizovaly ve stejné době jako syndikátní půjčka. Tyto banky došly k závěru, že již byly příliš rizikové vůči Hynixu a změnily své dřívější rozhodnutí zvýšit strop vývozních úvěrů pro Hynix. V reakci na toto rozhodnutí úředník FSS kritizoval jejich postup jako „nemyslitelný“[18]. Korejská vláda vlastnila 18,3 % banky Shinhan a byla jejím největším akcionářem a tudíž mohla banku významně ovlivňovat. Je jasné, že se banka Shinhan nechovala komerčně vzhledem k tomu, že zvýšila své rezervy na ztrátové úvěry Hynixu, když i nadále pomáhala společnosti a nenabídla žádnou legitimní analýzu úvěrového rizika, aby jí pomohla. KorAM Bank opět čelila hrozbám korejské vlády, když odmítla koupit konvertibilní dluhopisy Hynixu, protože se rozhodla, že když tak učiní nebude to finančně prozíravé. V reakci na rozhodnutí banky nekoupit dluhopisy, úředník FSS pokáral KorAm a použil jazyk, který není charakteristický pro vládu, která údajně není zapojena do úvěrových rozhodnutí. Úředník uvedl: „jestliže KorAm nedodrží dohodu, bance to neodpustíme.[19]“ Dále uvedl, že FSS by přijala vůči bance tvrdá opatření, jako je například, že neschválí nové finanční nástroje a podrobí banku přísnějšímu auditu[20]. V důsledku těchto hrozeb KorAm Bank kapitulovala a změnila své rozhodnutí[21], zatímco zároveň zvýšila své rezervy na ztrátové úvěry pro Hynix a nenabídla žádnou legitimní úvěrovou analýzu pro poskytnutí takové finanční pomoci. Ze zbývajících bank, které se zapojily do syndikátní půjčky, Chohung Bank, Woori Bank, NACF, Seoul Bank, Kwangju Bank, Peace Bank, Kyongnam Bank a Industrial Bank of Korea, jsou všechny vlastněné korejským státem a tudíž jejich úvěrová rozhodnutí jsou poznamenána politikou korejské vlády. Housing and Commercial Bank, ve které má korejská vláda podíl ve výši 20 %, připustila státní řízení svých úvěrových rozhodnutí v přísežném prohlášení pro Komisi pro cenné papíry a burzy Spojených států[22]. Nakonec, i když Pusan Bank nebyla ve vlastnictví korejského státu, nicméně dostala v roce 1999 příkaz od FSS, aby propustila nebo vyměnila své výkonné pracovníky a zvýšila svůj splacený kapitál o 86,2 mil. USD před koncem března 2000[23], aby „drasticky snížila své pracovní síly, počet poboček a organizací, zatímco se zbavovala nemocných dceřiných společností“[24], a v roce 2000 FSS postihovala její bývalé i současné pracovníky za špatné řízení[25]. Vzhledem k rozsahu kontroly korejské vlády nad Pusan Bank, nelze rozhodnutí banky účastnit se syndikátní půjčky považovat za bezpečné komerční měřítko. (21) Za třetí by bylo zcela nevhodné použít Citibank Seoul jako měřítko pro určení komerční přiměřenosti účasti v syndikátní půjčce z důvodů, které jsou uvedeny ve 130. až 133. bodu odůvodnění konečného nařízení. Za prvé Citibank Seoul odmítla spolupracovat v tomto šetření, a tím přinutila Komisi, aby se ohledně účasti Citibank Seoul spoléhala na existující důkazy. Za druhé existující důkazy projednané ve 133. bodu odůvodnění konečného nařízení ukazují na nezvykle blízký vztah mezi korejskou vládou a Citibank, který zpochybňuje nestrannost Citibank při poskytování půjček Hynixu. Za třetí samotná Citibank byla finančním poradcem Hynixu ohledně jeho restrukturalizace a tudíž měla vlastní konflikt zájmu, pokud jde o účast v poskytování nové půjčky Hynixu[26]. Před tím, než se banka stala finančním poradcem Hynixu mu neposkytla financování. Za čtvrté samotná skupina odborníků uznala, že Citibank nemůže sloužit jako základ pro stanovení, zda všechny půjčky Hynixu byly poskytnuty na základě komerčního posouzení[27]. (22) Nakonec je důležité poznamenat, že Hynix nesplácel úroky ze syndikátní půjčky téměř ihned po jejím poskytnutí. Jak je uvedeno v 87. bodu odůvodnění konečného nařízení, nesplácel Hynix syndikátní půjčku, kterou získal v lednu 2001. (23) Na základě výše uvedeného jsme došli k závěru, že žádný z ostatních sedmi účastníků syndikátní půjčky nemůže sloužit jako vhodné měřítko pro určení komerční uvážlivosti nebo výše výhody Hynixu z částí půjčky poskytnuté KEB a KDB. (24) Na tomto základě i nadále zjišťujeme, že účast KEB a KDB v syndikátní půjčce představuje kompenzovatelnou subvenci, která poskytuje výhodu Hynixu. Avšak jak je uvedeno v 37. bodu odůvodnění konečného nařízení, aby se předešlo dvojímu započtení nebyla žádná částka subvence kompenzována podle syndikátní půjčky, protože částka syndikátní půjčky byla následně převedena do opatření z října 2001. Tudíž k tomuto opatření není zapotřebí provést žádné změny ve zjištěních. 1.4. Výpočet výše výhody (25) Skupina odborníků zjistila v odstavci 7.215 své zprávy, že výpočet výše výhody poskytnuté každým finančním příspěvkem nebyl v souladu s čl. 1.1 písm. b) a článkem 14 dohody SCM . Korejská vláda nevznesla žádné námitky k ustanovením „jako takovým“ v základním nařízení nebo v pokynech[28] týkajících se výpočtu výše výhody. Tudíž zpráva skupiny odborníků se pouze dotkla toho jak ES uplatnilo tato ustanovení a vypočetlo výši výhody, pokud jde o předmětná opatření v tomto šetření (konečné nařízení). (26) Skupina odborníků měla zejména za to, že ES nejednalo v souladu s čl. 1.1 písm. b) a článkem 14 dohody SCM tím , že jako výchozí bod vzalo výši poskytnuté výhody ze všech finančních příspěvků, které obecně tvořily půjčky, záruky nebo vlastní kapitál a měla být vypočítána jako kdyby tyto finanční příspěvky byly granty, bez ohledu na jejich podmínky. Skupina odborníků usoudila, že výpočet výše výhody by měl vycházet z výhody pro příjemce, nikoliv z nákladů pro poskytovatele. Dále usuzovala, že poskytnutí finančních prostředků, v tomto případě Hynixu, ve formě půjček, záruk a vlastního kapitálu může představovat menší výhodu Hynixu, než kdyby finanční prostředky byly poskytnuty ve formě grantů. Skupina odborníků zejména usoudila, že finanční prostředky by se v rozvaze Hynixu objevily jako závazek nebo by vedly k oslabení vlastnických nároků současných akcionářů Hynixu[29]. (27) Skupina odborníků měla zejména za to, že jako věc právních předpisů WTO, musí správným výchozím bodem ES v tomto případě být výběr alternativního měřítka jako základu pro výpočet výše výhody. Skupina odborníků konkrétně poukazovala v odstavci 7.213 své zprávy na „srovnatelnou komerční půjčku, kterou může firma skutečně na trhu získat“ (článek 14 písm. b) dohody SCM ) a na „srovnatelnou komerční půjčku bez státní záruky“ (čl. 14 písm. a) dohody SCM ). Skupina odborníků rovněž jako příklad uváděla tak zvané „podřadné dluhopisy“ (junk bonds) nebo „vydřidušské finanční prostředky“ (vulture funds)[30]. (28) Skupina odborníků zjistila, že mohou existovat okolnosti, kdy není k dispozici žádné srovnatelné měřítko, že orgán provádějící šetření měl a má nárok na značnou volnost při přijímání uvážlivého přístupu k výpočtu výhody Hynixu[31]. (29) S ohledem na zjištění skupiny odborníků přezkoumala Komise u každého relevantního finančního příspěvku v předmětném opatření relevantní fakta a existující informace, přičemž zohlednila všechna poskytnutá stanoviska zúčastněných stran řízení, především pokud jde o možné alternativní měřítka, včetně „podřadných dluhopisů“ a „ vydřidušských finančních prostředků“, a pro každý relevantní finanční příspěvek opět stanovila výši výhody Hynixu. (30) Komise nepřezkoumala ani neprovedla žádné nové určení, pokud jde o hmotněprávní a procesní záležitosti potvrzené zprávou skupiny odborníků, nebo u kterých skupina odborníků nezjistila nesoulad s dohodou SCM , včetně, a nejenom: finanční situaci Hynixu nebo jeho hodnotu, situaci na trhu DRAM, podmínky na finančních trzích a použití dostupných faktů. Komise se omezila na specifický problém, kterým je předmět zjištění skupiny odborníků: dostupnost alternativních měřítek. (31) Komise při provádění nového určení vycházela ve svém výpočtu subvence z „výhody pro příjemce“ a nikoliv ze standardu „nákladu pro stát“, jak to požaduje článek 6 základního nařízení v souladu s usuzováním skupiny odborníků, s určeními v konečném nařízení a se zavedenou praxí Komise[32]. V tomto ohledu Komise poznamenává, že jeden z klíčových prvků dohody SCM (článek 14) po Uruguayském kole potvrdil, že standard „výhody pro příjemce“ by obvykle převážil nad standardem „náklady pro stát“. Komise dále poznamenává, že první standard běžně povede k vyšší výši subvence než druhý standard, protože vyžaduje spíše srovnání s komerčním, než se státním financováním. Proto Komise poznamenává, že u přístupu „náklady pro stát“ by se běžně neočekávalo, že povede k vyšší subvenci než v přístupu „výhody pro příjemce“. (32) Tudíž v souladu s úvahami skupiny odborníků Komise přezkoumala finanční příspěvky „z pohledu příjemce“. Komise toto provedla pomocí objektivního přezkoumání existujících informací o případu. Komise neprošetřovala to, co mohlo být subjektivním duševním rozpoložením jednoho nebo více vedoucích pracovníků Hynixu v té době. Spíše prošetřovala to, co by objektivně mohla být výše výhody pro takovou společnost, která se v té době nacházela v úplně stejné situaci jako Hynix. Výpočet výše výhody z pohledu příjemce neznamená změnu z objektivního do subjektivního základu šetření. 1.5. Záruka KEIC za vývozní úvěry (prodlužení D/A) ve výši 600 milionů USD (33) Skupina odborníků shrnula fakta týkající se záruky KEIC takto:„7.85 Druhou akcí, u které se zjistilo, že představovala subvenci bylo rozšíření záruky společností Korea Export Insurance Corporation (dále jen „KEIC“), která je oficiální vývozní úvěrovou agenturou Koreje. KEIC poskytuje vývozní pojištění a záruky na řízení rizik souvisejících s mezinárodními transakcemi. V lednu 2001 čtrnáct věřitelských bank zvýšilo Hynixu strop vývozní úvěrové D/A facility (dále jen „D/A“ (documents against acceptance)) poskytnuté Hynixu ve výši od 800 milionů USD do 1,4 miliardy USD, což je zvýšení o 600 milionů USD. KEIC poskytla krátkodobé pojištění vývozního úvěru pro zvýšený D/A limit, pokud jde o transakci mezi Hynixem a jeho zahraničními dceřinými společnostmi. Jinými slovy, Hynix zinkasuje uvedenou úhradu za vývozní transakci z dotčených bank, které mají D/A dokumenty. Přidružený dovozce v zemi určení potom provede platby za dotčené zboží přímo bankám proti D/A. Hynix zaplatí KEIC příplatek za záruku a dotčeným bankám zaplatí úrok za vyčerpané D/A částky až dokud dovozce neuhradí poslední platbu. Pojištění KEIC pokrývá splatné částky bankám, které nelze zinkasovat vzhledem k bankrotu buď vývozce nebo dovozce.[33]“ (34) Skupina odborníků zjistila, že ES na základě důkazů, která mělo, vyvodilo přijatelný a odůvodněný závěr, že záruka KEIC poskytla výhodu Hynixu[34]. Při tomto postupu ES poznamenalo, že samotná KEIC váhala s poskytnutím záruky na dluh Hynixu a požadovala vlastní záruku korejské vlády[35]. Pokud však jde o výši výhody, zpráva skupiny odborníků uvádí, že ES mělo, ve věci právních předpisů WTO, nově přezkoumat otázku dostupnosti alternativních měřítek pro výpočet výhody Hynixu[36]. (35) Jak skupina odborníků zjistila, lze otázku výhody v případě státní záruky zkoumat z více než jednoho úhlu[37]. (36) Jednou vhodnou metodou prošetření výše výhody z takového opatření může být srovnání záruky poskytnuté vládou se srovnatelnou zárukou poskytnutou trhem[38]. (37) Druhou vhodnou metodou jak uvádí čl. 6 písm. b) základního nařízení (který obecně odpovídá čl. 14 písm. b) dohody SCM ), který se týká státních půjček; a čl. 6 písm. c) základního nařízení (které obecně odpovídá čl. 14 písm. c) dohody SCM ), který se týká státní záruky na úvěr[39]. V tomto případě představuje „úvěr ručený státem“ revolvingovou částku nesplaceného dluhu, kterou skupina Hynix prostřednictvím svých přidružených dovozců v různých vývozních zemích kdykoliv dluží bankám za vývozní transakce, kde se úhrada ještě neuskutečnila, ale banky již poukázaly Hynixu finanční prostředky. Posuzovaný finanční příspěvek se týkal zvýšení facility o 600 milionů USD. Samotná facilita měla celkový strop ve výši 1,4 miliardy USD. (38) Komise přezkoumala rozsáhlé důkazy v projednávané věci a zvážila, zda existuje jakékoli relevantní měřítko vůči němuž by bylo možné vypočítat výši výhody. Za prvé Komise posoudila, zda Hynix získal nové půjčky v době, kdy bylo poskytnuto zvýšení ve výši 600 milionů USD. Důkazy však ukazují, že žádná nová komerčně srovnatelná půjčka nebyla poskytnuta. Za druhé Komise potřebovala ověřené důkazy o nákladech a podmínkách srovnatelné komerční záruky nebo o „srovnatelné komerční půjčce bez státní záruky“, kterou Hynix nebo jiná firma v situaci srovnatelné s Hynixem uzavřela v příslušné době. Srovnatelnou komerční půjčkou by ideálně byla přibližně stejně velká půjčka, týkala by se stejného nebo podobného sektoru hospodářské činnosti, jako je pojištění vývozního úvěru, a byla by uzavřena přibližně ve stejnou dobu. Nemohla by zahrnovat žádnou státní záruku, výslovnou nebo nepřímou, a musela by se týkat firmy ve srovnatelné finanční situaci jako Hynix. (39) Po provedení tohoto přezkoumání Komise určila, že neexistují spolehlivé informace týkající se těchto záležitostí. Komise nezjistila žádné takové měřítko, pokud jde o samotný Hynix. Půjčky poskytnuté Hynixu byly obecně poskytnuty buď korejskou vládou nebo bankami, které byly pověřeny a řízeny korejskou vládou a úrok ze syndikátní půjčky by rovněž byl nevhodným měřítkem z důvodů uvedených v 17. až 20. bodu odůvodnění výše. Půjčka od Citibank Seoul rovněž nepředstavuje vhodné měřítko z důvodů uvedených v 21. bodu odůvodnění výše. Účast Citibank nebyla dostatečně významná, protože byla ovlivněna účastí jiných věřitelů a korejskou vládou a byla narušena jak jejím zájmem, společně s SSB, jako finančním poradcem Hynixu, tak dlouhodobým vztahem s korejskou vládou. V každém případě Citibank nespolupracovala v šetření. (40) Vzhledem k finanční situaci Hynixu neexistují specifická měřítka pro Hynix, která by mohla být použita a neexistují údaje o půjčkách poskytnutých společnostem v podobné finanční situaci jako Hynix. Kromě toho dostupné informace naznačují, že Hynix nezískal a ani by nebyl schopen získat relevantní finanční prostředky na trhu[40]. Program záruky pro vývozní úvěr KEIC a dluhopisový program KDB byly v platnosti celý rok 2001. Během tohoto období Hynix byl mimo veškerá srovnání a nebyl uvěruschopný, a již neutěšená finanční situace Hynixu se značně zhoršila v roce 2000, kdy společnost utrpěla čistou ztrátu ve výši 2 biliony KRW. Na konci roku 2000 činila celková zadluženost Hynixu 8 bilionů KRW a aktuální ukazatel likvidity Hynixu, který měří míru, ve které oběžná aktiva kryjí krátkodobé závazky činil 0,33[41]. Čisté ziskové rozpětí Hynixu kleslo z 2,08 % v roce 1999 na minus 24,03 % v roce 2000 (když výrobní odvětví DRAM mělo jako celek dobré výkony) a minus 93,83 % v roce 2001.[42] Je jasné, že během období 2000 a 2001 nebyl Hynix schopen generovat dostatečné peněžní toky, aby pokryl svůj existující dluh, natož nový závazek. (41) Analytici na trhu se shodli, že Hynix nebyl v tomto období úvěruschopný. Rating Hynixu od Standard & Poor’s byl B- v březnu 2001, CCC+ v srpnu 2001 a „selective default“ v říjnu 2001. V lednu 2001 UBS Warburg vysvětlila, že „dohoda Hynixu s KDB o refinancování dluhu… pouze odkládá nepříjemné záležitosti, ale neřeší základní problém {Hynixu}, který není ziskový a nesplácí svůj dluh dostatečně rychle z interního peněžního toku nebo z odprodeje majetku.[43]“ UBS Warburg následně uvedl, že nedostatečná různorodost výrobků Hynixu vyvolávala znepokojení a že přílišné zaměření Hynixu na komoditu DRAM přispěje k jeho „zhoršujícím se základům“ v průběhu první poloviny roku 2001[44]. Podobně v únoru 2001, Deutsche Bank postulovala problém peněžního toku otevřeně: „domníváme se, že nejkritičtější obavou {Hynixu} jsou jeho přetrvávající obavy ohledně peněžního toku. Podle našeho názoru je nepravděpodobné, že by korejská vláda byla ochotna se již vzdát společnosti….domníváme se, že finanční krize {Hynixu} i nadále ponese těžké břímě, aby byl schopen se zotavit, protože odvětví DRAM je snad nejvíce kapitálově náročné odvětví v rámci polovodičů s trvalým požadavkem na modernizaci technologických procesů.“[45] (42) V únoru roku 2001 v článku v Korea Herald[46] jiný odborník na trh uvedl, že: „vzhledem k tomu, že se o úvěrovém riziku stále hovoří a znepokojuje investory, nemyslím si, že plynulý kapitál poteče do firemních dluhopisů s ratingem pod BBB+“. To se shoduje s dřívějším obdobím záruky KEIC a programu dluhopisů KDB. Článek pokračuje dále a poukazuje na rozdíl výnosů mezi dluhopisy s investičním stupněm a podřadnými dluhopisy se závěrem, že „to naznačuje, že investoři se i nadále vyhýbají firemním dluhopisům s nízkým stupněm a rozšiřují rozpětí mezi dluhopisy s vysokou spolehlivostí a tak zvanými podřadnými dluhopisy až na největší rozpětí“. Tisková zpráva z června 2001 uvedla, že „Investoři začali hledět dolů na asijskou úvěrovou křivku, ale stále nemají nervy na to, aby sledovali firmy s ratingem pod spodní příčkou investičního stupně BBB-minus. Pouze společnosti se silnými peněžními toky, schopností splácet dluhy a perspektivami růstu je mohou pravděpodobně přilákat.“[47] Další zpráva uvedla, že „zejména ke konci druhé poloviny minulého roku bylo téměř nemožné, aby společnost vydala podřadné dluhopisy na základě vlastního uvážení a trh podřadných dluhopisů existoval prostřednictvím primárních collateralised bond obligations, collateral loan obligations a dluhopisového refinancovacího plánu iniciovaného vládou.“[48] (43) Tudíž Komise potvrzuje své původní zjištění, že Hynix nedosáhl na investiční stupeň požadovaný investory pro trh podřadných dluhopisů, a že během období šetření byly ty druhy kapitálových trhů, na které poukazovala skupina odborníků, nepřístupné společnostem s perspektivami tak slabými jako měl Hynix. Proto takové informace jako ty, které existující neumožňují stanovit spolehlivé měřítko, pokud jde o takové trhy. (44) Komise by proto byla v pozici, aby učinila přijatelný a objektivní závěr, že v tomto případě skutečně nebude k dispozici alternativní komerční měřítko. Proto Komise za těchto okolností zjišťuje, že výše výhody Hynixu nemohla překročit úplnou výši půjčky, plus úrok z úroků a náklady na její vymáhání nebo na pokus o její vymáhání v případě neplnění. Vzhledem k tomu, že neexistují spolehlivé informace o těchto dalších pozdějších nákladech, Komise se uchýlila k plné výši půjčky. Komise se domnívá, že tento závěr je plně podpořen jejími (nezměněnými) určeními, pokud jde o finanční situaci a hodnotu Hynixu a situaci na trhu s DRAM a na finančních trzích, a že závěr je v souladu se základním nařízení a pokyny. (45) Avšak Komise dbalá úvah skupiny odborníků WTO rovněž výjimečně a pouze z tohoto důvodu posoudila, zda i přes neexistenci žádných relevantních měřítek, existuje něco, co by mohlo sloužit jako základ pro zprostředkované měřítko, případně upravené, aby se zohlednily konkrétní okolnosti v tomto případě. Takové zprostředkované měřítko by například mohlo být založené na komerční úrokové sazbě s připojenou rizikovou prémií odrážející sazby z prodlení u společností vykazujících srovnatelné riziko. Takový výpočet by zohlednil délku půjčky, orientační úrokovou sazbu, kterou by platila úvěruschopná společnost, pravděpodobnost nesplácení neuvěruschopnou společností v rámci specifického časového období a pravděpodobnost neplnění úvěryschopné společnosti v rámci stejného specifického časového období. Tento přístup je založen na obecně chápaném pojetí, že když věřitel poskytne úvěr společnosti, která se považuje za neúvěruschopnou, je vystaven značné pravděpodobnosti, že dlužník nebude úvěr splácet. V důsledku této pravděpodobnosti nesplácení, bude věřitel účtovat vyšší úrokovou sazbu a tedy takovou sazbu, která je v poměru ke zvýšené pravděpodobnosti nesplácení. V podstatě by toto mělo za následek úrokovou sazbu, která by byla na trhu dostupná úvěruschopným dlužníkům s připočtením „rizikového pojištění“ k úvěru, aby se zohlednilo riziko spojené s poskytováním půjček společnosti, která není úvěruschopná. (46) Za účelem provedení zprávy skupiny odborníků v tomto případě, použila Komise následující vzorec pro výpočet příslušné neúvěruschopné orientační úrokové sazby: ib = [(1-qn)(1+if)n/(1-pn)]1/n -1 Kde: n = doba splatnosti půjčky ib = orientační úroková sazba pro neúvěruschopného dlužníka if = dlouhodobá úroková sazba, kterou by zaplatila úvěruschopná společnost pn = pravděpodobnost nesplácení neúvěruschopnou společností v období n let qn = pravděpodobnost nesplácení úvěruschopnou společností v období n let. (47) Pro účely tohoto provedení Komise použila jako úvěruschopnou (nebo „komerční“) sazbu pro úvěry v USD průměrnou úvěrovou úrokovou sazbu v USD pro rok 2001, která podle IMF International Financial Statistics Service (Mezinárodní finanční statistické služby MMF) činila 6,922 %. Ačkoli úvěr poskytnutý Hynixu na základě záruky byl krátkodobý, posuzované opatření tj. samotná záruka byla ve skutečnosti ve formě prolongovaného úvěru. Komise použila údaje Moody’s Investor Service, aby zjistila míru výpadků úvěruschopných a neúvěruschopných společností. Pro neúvěruschopnou míru výpadků Komise použila pravděpodobnost nesplácení u společností s úvěrovým ratingem Caa až C v období předmětného opatření (tj. jeden rok pro záruku KEIC). Komise podobně použila míru výpadků pro úvěruschopnou společnost během období platnosti předmětného opatření, vypočtenou na základě kumulovaných údajů pro společnosti s investičním stupněm. Míra výpadků neúvěruschopné společnosti byla v roce 2001 v rámci jednoho roku 34,34 % podle Moody’s. Míra výpadků úvěruschopné společnosti byla v roce 2001 v rámci jednoho roku 0,13 %. To vedlo k celkové úrokové sazbě ve výši 62,70 %. V porovnání s tím, byla úroková sazba, kterou splácel Hynix u předmětných půjček vedených v USD, 8,33 %, tj. celkový úrokový rozdíl činil 54,37 %. (48) Komise poznamenává, že když běžně určí, že výhoda se rovná plné výši finančního příspěvku (v tomto případě půjčce nebo záruce na půjčku) zachází s ní jako s „jednorázovou“ subvencí rozloženou do časového období, které odpovídá běžným odpisům dlouhodobého majetku v dotčeném výrobním odvětví. Komise používá metodu lineárního rozložení a nezvyšuje celkovou výši výhody uplatňováním metody „časové hodnoty peněz“, pouze přidává úrok ke každé roční přidělené části. V tomto případě činila celá doba subvencování pět let a žádné další náklady nebyly připočteny k plné výši půjčky jak je vysvětleno ve 44. bodu odůvodnění výše, což znamená, že každý rok bylo přiděleno 20 % finančního příspěvku. (49) Kdyby byla Komise použila srovnání úrokové sazby jak je uvedeno v 45. až 47. bodu odůvodnění výše, byla by výhoda (tj. rozdíl mezi orientační a skutečnou úrokovou sazbou) považována za opakující se subvenci. Výše subvence rozložená do každého roku by byla tvořena rozdílem úrokové sazby násobeným skutečnou částkou půjčky. Proto v závislosti na výši rozdílu úrokové sazby, podmínkách půjčky a délce odpisové doby může být roční výhoda ze srovnání úrokové sazby větší nebo menší než ta, která vyplyne z uplatnění původního přístupu Komise. (50) V tomto případě by původní přístup Komise vedl k přidělené roční výhodě ve výši 20 % finančního příspěvku. V závislosti na přesných podmínkách půjčky, tj. zda příjemce splatí úrok a jistinu nebo úrok pouze každý rok, bude tato částka dosažena s rozdílem úrokové sazby ve výši nejméně 20 %, avšak nejvýše 35 % za rok. Skutečný úrokový rozdíl je v tomto případě 54,37 %. To znamená, že přísné uplatnění této metody by vedlo k mnohem vyšší sazbě kompenzovatelné subvence rozložené do obratu, ve skutečnosti 12,8 % místo 5,1 % původně vypočítaného Komisí. (51) Proto má Komise za to, že její původní přístup byl a je v tomto případě přijatelný. Opravdu pouze v extrémních případech Komise určí, aby výše výhody byla rovna plné výši půjčky (tj., když neexistuje realistická možnost splacení) a za těchto okolností je běžné, že orientační úroková sazba bude příliš vysoká. Proto rozdíl úrokové sazby často vytvoří vyšší výhodu než jednoduché rozložení nominální částky po dobu půjčky. Za těchto okolností použila Komise ze dvou možností tu konzervativnější, aby se ujistila, že nepřehnala výši subvence a bude považovat nominální výši půjčky za základ pro horní hranici maximální výše výhody. (52) Na základě výše uvedeného činila výše výhody poskytnutá zárukou KEIC na hodnotu vývozního obratu 5,1 %. 1.6. Dluhopisový program KDB (53) Skupina odborníků shrnula fakta týkající se dluhopisového programu KDB takto:„7.88 Třetí program, u kterého se zjistilo, že představuje subvenci Koreje, byl dluhopisový program KDB, do kterého byl Hynix přijat 4. ledna 2001. Byl to program, který v podstatě trval jeden rok (2001) a byl zřízen vládou v reakci na finanční nestabilitu v Koreji způsobenou skutečností, že velké množství dluhopisů vydaných několika společnostmi (včetně Hynixu) mělo souběžnou splatnost. Podle tohoto programu se uskutečnila konverze a nové formulování splatného dluhu pro investory. Zapojená společnost splatila svých 20 procent firemních dluhopisů, které byly splatné a KDB převzala zbývajících 80 procent. To představuje první fázi programu. Z 80 procent původně převzatých KDB, bylo 20 procent dluhopisů prodáno věřitelským bankám společnosti, a to v poměru k jejich závazkům vůči společnosti; 70 procent bylo přeformulováno na prodej investorům ve formě collateralised bond obligations (dále jen „CBO“) nebo collateralised loan obligations (dále jen „CLO“), se zárukou Korea Credit Guarantee Fund (dále jen „KCGF“);1 a KDB si ponechala zbývajících 10 procent. Zúčastněná společnost musela odkoupit zpět nejméně 3 procenta jakýchkoli CBO a 5 procent jakýchkoli CLO.27.89 Poznamenáváme, že společnosti byly zahrnuty do programu na základě jmenování hlavní věřitelskou bankou a potřebovaly souhlas Creditors Financial Institutions Council (dále jen „CFIC“) na základě posouzení finanční budoucnosti společnosti. CFIC byl složen ze zástupců KCGF, KDB a sedmnácti jiných věřitelských bank3. CFIC se nakonec rozhodl, že se programu zúčastní. Když banky, které drží 75 procent půjček společnosti souhlasily s účastí společnosti v programu, považoval CFIC rozhodnutí za jednomyslné. Aby společnosti mohly být zařazeny do programu musely být schopny splatit 20 procent svých splatných dluhopisů; normalizovat provozní činnosti prostřednictvím záchranného plánu; mít úvěrový rating pod A, ale vyšší než BB, a souhlasit s jakoukoli změnou ve většinovém akciovém portfoliu požadovanou jejich věřitelskými bankami, nebo s výměnou vedení v případě platební neschopnosti. Hynix byl přijat do programu dne 4. ledna 2001 s úvěrovým ratingem BBB-. Celkem bylo přijato šest společností, z nichž čtyři, včetně Hynixu, patřily do skupiny Hyundai.4 ES zjistilo, že nákup dluhopisů KDB jako součásti tohoto programu, představoval finanční příspěvek od vlády, která poskytla výhodu Hynixu. 1 CBO a CLO jsou aktiva krytá cennými papíry, které se prodávají investičním fondům. 2 Předběžné určení, odstavce 47-48. 3 Tamtéž. , odstavec 49. 4 Tamtéž. , odstavce 49-52. ES uvádí, že rozpočet na program činil 6,2 bilionů KRW, ze kterých 2,9 bilionů KRW bylo vyčleněno pro Hynix; konečné výdaje činily 2,9 bilionů KRW, ze kterých 1,2 bilionů KRW (41 procenta) bylo pro Hynix a 38 procent se použilo pro jiné tři společnosti skupiny Hyundai.“[49] (54) Skupina odborníků zjistila, že ES na základě důkazů, které mělo, vyvodilo přijatelný a odůvodněný závěr, že dluhopisový program KDB poskytoval výhodu Hynixu. Při tomto postupu ES připomenulo, že dluhopisový program KDB byl sám zřízen a účinně ručen korejskou vládou[50]. Pokud však jde o výši výhody, zpráva skupiny odborníků uvádí, že Komise měla ve věci právních předpisů WTO přezkoumat otázku dostupnosti alternativních měřítek. (55) Jak skupina odborníků zjistila, lze otázku výhody alespoň v případě státní záruky zkoumat z více než jednoho úhlu[51], a při uplatňování pokynů uvedených v článku 14 dohody SCM , má orgán provádějící šetření nárok na dostatečnou volnost.[52] Dluhopisový program KDB například uvádí některé vlastnosti záruky, takové, jak bylo celé opatření vytvořeno, sponzorováno a účinně ručeno korejskou vládou nebo veřejným subjektem korejské vlády. Tudíž jednou přijatelnou metodou šetření výše výhody takovéhoto opatření může být srovnání záruky poskytnuté vládou se srovnatelnou zárukou poskytnutou trhem. Dluhopisový program KDB je možné rovněž posoudit v souvislosti s čl. 6 písm.b) základního nařízení (který obecně odpovídá čl. 14 písm. b) dohody SCM ), který se týká státních půjček, a čl. 6 písm.c) základního nařízení (které běžně odpovídá čl. 14 písm. c) dohody SCM ), který se týká státní záruky za půjčku. (56) Komise přezkoumala důkazy v projednávané věci a posoudila, zda existuje jakékoli relevantní měřítko, vůči němuž by bylo možné vypočítat výši výhody. Vyhledávala ověřené důkazy o srovnatelné státní záruce nebo o „srovnatelné komerční půjčce“ nebo „srovnatelné komerční půjčce bez státní záruky“, kterou Hynix nebo jiná firma v situaci srovnatelné s Hynixem uzavřela v příslušné době. Srovnatelnou komerční půjčkou by ideálně byla půjčka přibližně stejné velikosti, týkala by se stejného nebo podobného sektoru hospodářské činnosti, jako je pojištění vývozního úvěru, a byla by uzavřena přibližně ve stejnou dobu. Nemohla by zahrnovat žádnou státní záruku, výslovnou nebo nepřímou, a musela by se týkat firmy ve srovnatelné finanční situaci jako Hynix. (57) Po provedení tohoto přezkoumání Komise určila, že komerční měřítko, které by splňovalo tato kritéria nebylo v projednávané věci k dispozici. Samotný Hynix neprodával žádné firemní dluhopisy na komerčním trhu v době, kdy se zúčastnil dluhopisového programu KDB. Ve skutečnosti jedním z prahových kritérií účasti v dluhopisovém programu KDB bylo, že dotyčná společnost nemohla získat půjčky nebo prodávat půjčky na běžném komerčním trhu. Kromě toho v 53. bodu odůvodnění konečného nařízení Hynix neposkytl žádné informace o tom, že by se pokoušel o vstup na zahraniční dluhové trhy v tomto období. Kromě toho ze skutečnosti, že mezinárodní ratingová agentura Standard and Poor’s snížila stupeň hodnocení dluhu Hynixu na spekulativní rating „B-„ je nepravděpodobné, že by Hynix byl schopen vstoupit na zahraniční dluhopisové nebo úvěrové trhy, dokonce i kdyby se o to pokoušel. Dokonce samotná korejská vláda poznamenala v lednu 2001, že Hynix byl „ve stavu technické platební neschopnosti“[53]. (58) Kromě toho další půjčka Hynixu během období, kdy KDB konvertovala splatné dluhopisy Hynixu nemůže sloužit jako základ pro stanovení toho, zda existuje výhoda Hynixu. Z důvodů uvedených v 17. až 22. bodu odůvodnění výše, nemohou půjčky poskytnuté jako součást syndikátní půjčky sloužit jako vhodný základ pro srovnání. Půjčky poskytnuté podle syndikátní půjčky byly tak narušeny státním zásahem do této půjčky, že nemohou sloužit jako přijatelné komerční měřítko, kterým se dá stanovit výše výhody nebo zda výhoda vznikla. V tomto ohledu Komise připomíná, že vznik samotné syndikátní půjčky byl umožněn tím, že korejská vláda zrušila úvěrové limity pro tři hlavní účastníky půjčky. Kdyby se tyto tři banky nepodílely na syndikátní půjčce není jisté, zda by půjčka vůbec existovala, vzhledem k tomu, že by byla významně nekrytá[54]. (59) Dále konvertibilní dluhopisy nakoupené soukromými subjekty jako součást restrukturalizačního programu z května 2001 nemohou sloužit jako měřítko, protože i když existující informace nebyly na dostatečné úrovni, aby zjistily pověření nebo pokyn naznačují stupeň státního zásahu, na jehož základě není účast soukromých věřitelů vhodným měřítkem komerční přijatelnosti nákupů konvertibilních dluhopisů: samotné věřitelské banky potvrdily v prohlášení Creditor Financial Institution ze dne 7. května 2001, že Hynix nebyl v květnu 2001 schopen splácet své dluhy[55] a korejská vláda byla značně zapojena do kontroly při dokončování nabídky konvertibilních dluhopisů v květnu 2001, kdy šla až tak daleko, že vysoký úředník FSS se účastnil zasedání rady věřitelů v březnu 2001[56]. Dále srovnatelná komerční půjčka, která by mohla sloužit jako měřítko je taková, kterou lze uzavřít přibližně ve stejnou dobu; nabídka konvertibilních dluhopisů se uskutečnila pět měsíců po dluhopisovém programu KDB, když jak finanční situace Hynixu, tak stav trhu s DRAMs byly významně odlišné. (60) Jak již bylo uvedeno výše[57], žádné jiné srovnatelné komerční měřítko nebylo ve skutečnosti na trhu dostupné. Naopak dostupné informace naznačují, že Hynix by nebyl na trhu získal příslušné finanční prostředky. (61) Komise by proto byla v pozici, aby učinila přijatelný a objektivní závěr, že v tomto případě skutečně nebude k dispozici alternativní komerční měřítko. Proto Komise za těchto okolností zjišťuje, že výše výhody Hynixu nemohla překročit úplnou výši finančních prostředků, které Hynix získal jako výsledek fungování dluhopisového programu KDB, plus úrok z úroků a náklady na vymáhání dluhu nebo na pokus o vymáhání dluhu v případě neplnění. Vzhledem k tomu, že neexistují spolehlivé informace o těchto dalších pozdějších nákladech, Komise se uchýlila k plné výši finančních prostředků. Komise se domnívá, že tento závěr je plně podpořen jejími (nezměněnými) určeními, pokud jde o finanční situaci a hodnotu Hynixu a situaci na trhu s DRAM a na finančních trzích, a že závěr je v souladu se základním nařízení a pokyny. (62) Avšak Komise dbalá úvah skupiny odborníků WTO rovněž výjimečně a pouze z tohoto důvodu posoudila, zda i přes neexistenci žádných relevantních měřítek existuje něco, co by mohlo sloužit jako základ pro zprostředkované měřítko, případně upravené tak, aby se zohlednily konkrétní okolnosti v tomto případě. Takové zprostředkované měřítko by například mohlo být vypočítáno podobně jako je uvedeno v 45. a 46. bodu odůvodnění výše, pokud jde o záruku KEIC. (63) Pro účely tohoto výpočtu a jak navrhla korejská vláda, Komise použila jako úvěruschopnou sazbu pro půjčky KRW sazbu IMF International Financial Statistics na krátkodobé půjčky v KRW, která činila 7,7 %. Míry výpadku jak pro úvěruschopné, tak neúvěruschopné společnosti pro období předmětného opatření byly převzaty od Moody’s Investor Services (0,13 % respektive 34,37 %). To vedlo k celkové úrokové sazbě 63,89 %. Naproti tomu průměrná úroková sazba, kterou platil Hynix na předmětné dluhopisy KDB, činila 12,7 %, tj. celkový rozdíl úrokové sazby činil 51,19 %. (64) Posuzováním finančního příspěvku jako opakující se subvence, než jako jednorázové subvence, která má být rozložena po určité období a uplatnění tohoto modelu na výpočet výše výhody v posuzovaném finančním příspěvku, by vedlo k výhodě ve výši 626,9 miliard KRW, což by vedlo ke kompenzovatelné subvenci rozčleněné na obrat ve výši 11,8 %, místo 4,9 %, které původně vypočítala Komise. Proto má Komise za to, že její původní přístup byl a je přijatelný v tomto případu, protože rozdíl v úrokové sazbě by dal mnohem vyšší výhodu než jednoduché rozložení nominální částky do celého období. Za těchto okolností použila Komise ze dvou možností tu konzervativnější, aby se ujistila, že nepřehnala výši subvence a bude považovat nominální výši půjčky za základ pro horní hranici maximální výše výhody. (65) Když se vezme objem peněžních prostředků, které Hynix získal v důsledku fungování dluhopisového programu KDB jako horní hranici maximální výše výhody, Komise zjišťuje, že výše výhody Hynixu v předmětném finančním příspěvku hodnoty obratu byla 4,9 %. 1.7. Záchranný balíček z října 2001, který zahrnoval kapitalizaci pohledávky, druhou konverzi dluhu a poskytnutí nové půjčky ve výši 658 miliard KRW (66) Skupina odborníků shrnula fakta týkající se restrukturalizačního programu z října 2001 takto:„7.111 Pátým a konečným programem, který byl považován za subvenci byl restrukturalizační program z října 2001. Dne 4. října 2001, byl vytvořen druhý Hynix CFIC v souladu s ustanoveními Zákona na podporu restrukturalizace korporací („CRPA“, Corporate Restructuring Promotion Act ). CRPA byl přijat v srpnu 2001 a jeho účelem bylo usnadnit firemní restrukturalizaci, která předtím vycházela z dohod mezi věřitelskými bankami a dotčenými společnostmi. CFIC zahrnoval sto deset finančních institucí, včetně sedmnácti bank a patnácti investičních fondů. Rozhodnutí CFIC byla přijímána 75 procentní většinou. Hlasy byly rozdělovány v poměru závazku každé instituce vůči celkovým půjčkám poskytnutým Hynixu. Kterákoliv finanční instituce, která uplatňovala svá nesouhlasná práva když nesouhlasila s usnesením CFIC by byla natrvalo vyloučena z CFIC. Na svém druhém zasedání konaném dne 31. října 2001 rozhodl CFIC „o druhém restrukturalizačním balíčku“ pro Hynix. Byla navržena následující opatření: 14. poskytnutí nové půjčky Hynixu ve výši 1 bilionu KRW s úrokovou sazbou 7 procent; 15. kapitalizace pohledávky poskytnutím dluhopisů konvertovatelných na akcie; 16. prodloužení doby splatnosti existujících půjček do 31. prosince 2004, konverze splatných firemních dluhopisů do firemních dluhopisů s tříletou splatností a s úrokovou sazbu 6,5 procenta a úprava úrokových sazeb zbývajících půjček v korejské měně na 6 procent. 7.112 Finanční instituce dostaly na jednání dne 31. října od CFIC tři možnosti. První možností bylo souhlasit s návrhy poskytujícími novou půjčku a s účastí v kapitalizaci pohledávky („opce 1“). Za druhé banky, které se nechtěly zapojit do nové půjčky musely kapitalizovat 28,5 procent svých úvěrů do vlastního kapitálu a odpustit zbytek dluhu Hynixu („opce 2“). Za třetí CFIC rovněž rozhodl, že ty banky, které namítaly proti opatřením a použily svá nesouhlasná práva by měly své půjčky odkoupit zpět za likvidační hodnotu stanovenou společností Arthur Andersen, která byla v té době pověřena realizací studií o finanční situaci Hynixu („opce 3“). 7.113 Nicméně pouze šest bank souhlasilo s poskytnutím nového úvěru ve výši 658 miliard KRW místo plánovaného 1 bilionu KRW. Tyto banky přeměnily významnou část svých půjček na vlastní kapitál. Do těchto tak zvaných bank opce 1 patřily: KEB, Woori Bank, Chohung Bank, KDB, NACF a Citibank111. Osm bank odmítlo poskytnout nové půjčky, takže přeměnily přibližně jednu třetinu svých půjček na vlastní kapitál a zbytek odepsaly jako ztrátu. Zbývající banky namítaly proti restrukturalizaci a rozhodly se pro likvidační hodnotu svých půjček a musely odepsat zbývající pohledávku jako ztrátu. Na zbývající půjčky bank první kategorie se vztahovalo prodloužení jejich splatnosti a snížení úrokových sazeb, jak je vysvětleno výše112. ES považovalo účast šesti bank opce 1 v restrukturalizačním programu z října2001 za finanční příspěvek vlády, který poskytl výhodu Hynixu. Míra subvencování restrukturalizačního programu z října 2001 byla vypočítána na 19,4 procenta. 111 Předběžné určení, odstavec 77. KDB se nezapojila do nové půjčky ve výši 658 miliard KRW. 112 Tamtéž , odstavce 69-71.“ (67) Skupina odborníků zjistila, že ES na základě důkazů, které mělo, vyvodilo přijatelný a odůvodněný závěr, že restrukturalizační program z října 2001 poskytl výhodu Hynixu.[58] Pokud však jde o výši výhody, zpráva skupiny odborníků uvádí, že Komise měla ve věci právních předpisů WTO přezkoumat otázku dostupnosti alternativních měřítek. i. Kapitalizace pohledávky (68) Jak skupina odborníků naznačila, v přístupu k otázce výhody v případě poskytnutí vlastního kapitálu státem a při provádění pokynů obsažených v článku 14 dohody SCM , má orgán provádějící šetření nárok na značnou volnost.[59] Komise se domnívá, že kapitalizace pohledávek v restrukturalizačním programu z října 2001 může být posuzována v souvislosti s čl. 6 odst. 1 základního nařízení (které obecně odpovídá čl. 14 písm.a) dohody SCM ), který se týká poskytnutí vlastního kapitálu státem v rozporu s běžnou investiční praxí, včetně předpisu o rizikovém kapitálu nebo o soukromých investorech na území příslušného členského státu. Komise poznamenává, že na rozdíl od písmen b) a c), písmeno a) neobsahuje žádnou závěrečnou větu poskytující další návod na to, jak se má vypočítat výše výhody. (69) Komise přezkoumala důkazy, aby posoudila, zda existuje jakékoli relevantní měřítko, vůči němuž by bylo možné vypočítat výši výhody. Vyhledávala ověřené důkazy o srovnatelném soukromém poskytnutí kmenového kapitálu, který by Hynix nebo jiná firma v situaci srovnatelné s Hynixem uzavřela v příslušné době. Srovnatelné poskytnutí vlastního kapitálu by ideálně bylo přibližně ve stejné výši, týkalo by se stejného nebo podobného sektoru hospodářské činnosti a bylo by uzavřeno přibližně ve stejnou dobu. Nemohlo by zahrnovat žádnou státní záruku, výslovnou nebo nepřímou, a muselo by se týkat firmy ve srovnatelné finanční situaci jako Hynix. (70) Po provedení tohoto přezkoumání Komise určila, že neexistují spolehlivé informace týkající se těchto záležitostí. Komise nezjistila žádné takové měřítko, pokud jde o samotný Hynix. Vlastní kapitál poskytnutý Hynixu byl obecně poskytnut buď korejskou vládou nebo bankami, které byly pověřeny nebo řízeny korejskou vládou. (71) Kromě toho na trhu nebylo ve skutečnosti k dispozici žádné jiné srovnatelné komerční měřítko. Naopak dostupné informace naznačily že Hynix by nebyl získal příslušné finanční prostředky na trhu. Jak poznamenává 103. bod odůvodnění konečného nařízení, v říjnu 2001 udělil Hynixu Standard & Poor’s rating „SD“ (selective default). Hynix přestal splácet úroky ze syndikátní půjčky v květnu 2001 a několik věřitelských bank zvýšilo své rezervy na úvěrové ztráty, pokud jde o Hynix již v květnu 2001 a pak opět v říjnu 2001 před tím, než byla zavedena posuzovaná opatření. Šest bank dotčených opatřeními z října 2001 interně zařadilo Hynix z kategorie „nejisté“ do kategorie „pochybné“ a banky opce 2 zapojené do kapitalizace pohledávky dostaly malou možnost: buď si vzaly akcie nebo prakticky úplně odepsaly dluhy Hynixu. Návrh korejské vlády, aby rozdíl mezi zaplacenou kapitalizovanou cenou a tržní cenou sloužil jako výše výhody ignoruje realitu otřesné finanční situace Hynixu; nikdo by neinvestoval do společnosti s ratingem SD. Tímto se potvrzují závěry uvedené ve 101. až 112. bodu odůvodnění konečného nařízení podporující zjištění, že Hynix neměl na komerčním trhu žádné srovnatelné financování vlastního kapitálu, které by mohlo sloužit jako měřítko. (72) Komise by proto byla v pozici, aby učinila přijatelný a objektivní závěr, že v tomto případě skutečně nebude k dispozici alternativní komerční měřítko. Proto Komise za těchto okolností zjišťuje, že výše výhody Hynixu nemohla překročit úplnou výši finančních prostředků, které Hynix získal jako výsledek operace kapitalizace pohledávky v rámci restrukturalizačního programu z října 2001. Komise se domnívá, že tento závěr je plně podpořen jejími (nezměněnými) určeními, pokud jde o finanční situaci a hodnotu Hynixu a situaci na trhu s DRAM a na finančních trzích, a že závěr je v souladu se základním nařízení a pokyny. (73) Avšak Komise dbalá úvah skupiny odborníků WTO rovněž výjimečně a pouze z tohoto důvodu posoudila, zda i přes neexistenci žádných relevantních měřítek existuje jiná metoda, kterou by se dala upravit výše výhody, aby zohlednila konkrétní okolnosti tohoto případu. Komise má za to, že neúvěruschopná analýza realizovaná ohledně závazků nemůže poskytnout vhodnou základnu pro srovnání, právě protože tento konkrétní finanční příspěvek se týká vlastního kapitálu, který je diametrálně jiným typem opatření, než jsou závazky. (74) Komise vzala do úvahy možnost, že v konkrétních okolnostech současného přehodnocení, je zapotřebí zohlednit náklady příjemce při přijetí finančního příspěvku. Komise poznamenává, že aby mohla přezkoumat případné náklady na kapitalizaci z pohledu příjemce, je třeba vzít do úvahy povinnosti uložené společnosti při vydávání kmenových akcií. Komise v tomto ohledu poznamenává, že injekce do kmenového akciového kapitálu obvykle neukládají společnosti konkrétní povinnosti, protože neexistuje ani pevná sazba návratnosti, kterou musí společnost dosáhnout ani se ve skutečnosti nemusejí provádět žádné platby. Společnost má však přinejmenším teoretickou povinnost rozdělit svůj zisk nebo jeho část akcionářům; poměr kapitálové návratnosti (dále jen „ROE“) by mohl poskytnout určitý náznak výše návratnosti, která se očekává, že společnost poskytne svým akcionářům a mohla by se použít při výpočtu výše výhody poskytnuté Hynixu. Avšak ROE Hynixu pro rok 2001 činil minus 96,75 %, jak bylo vypočteno odkazem na její účetní závěrku pro tento rok. Proto není na základě objektivního zhodnocení finančního postavení Hynixu v době kapitalizace pohledávky myslitelné očekávat, že by Hynix byl v pozici, aby mohl rozdělit jakoukoli návratnost svým akcionářům za příslušný rok. Tudíž když použijeme ROE jako měřítko, stále by se došlo k závěru, že celá částka kapitalizované pohledávky představuje kompenzovatelnou subvenci. (75) Komise rovněž přezkoumala, zda Hynix vynaložil náklady spojené s tím, že se musel vzdát svých vlastnických podílů v důsledku kapitalizace, nebo náklady Hynixu z potenciálního zředění cen akcií v důsledku vydání nových akcií.[60] Komise na základě svého přezkumu existujících důkazů nevěří, že by se čistá výhoda Hynixu z celé kapitalizace pohledávky zmenšila v důsledku vydání nových akcií. V tomto ohledu se Komise domnívá, že je nezbytné zjistit jaký dopad měla kapitalizace pohledávky na finanční situaci Hynixu. (76) Jako hraniční záležitost je důležité zjistit, že toto nebyla přímá kapitálová infuze. Základní výhoda Hynixu vycházela z masivní částky dluhu, který byl vymazán v důsledku kapitalizace, zejména částky 2,483 miliardy KRW. To zbavilo Hynix povinnosti splatit jakoukoli částku jistiny a zaplatit úroky. Místo toho se tato ohromná částka dluhu nahradila kmenovými akciemi vydanými pro věřitelské banky opce 1. Hynixu však nevznikly žádné skutečně měřitelné náklady z vydání nových akcií. Zatímco hodnoty existujících akcií byly zředěny v důsledku emise, tento postup vůbec neměl žádný dopad na rozvahu Hynixu. Výsledkem nebyly žádné úbytky hotovosti (kromě výdajů spojených s vydáním nových akcií) a nezavazoval Hynix k žádným hotovostním platbám v budoucnu, jak by to bylo v případě dluhových nástrojů. (77) Proto se v souvislosti se všemi těmito aspekty, a protože Hynix nenahlásil žádné náklady spojené s vydáním kmenových akcií domníváme, že vhodným přístupem ke stanovení výhody z kapitalizace pohledávky je zohlednit celou částku kapitalizace. To představuje celkovou výhodu Hynixu ve výši 358,2 miliardy KRW a kompenzovatelnou subvenci rozpočítanou na obrat ve výši 9,6 %. ii. Konverze dluhu a nová půjčka (78) Komise se domnívá, že konverzi dluhu a novou půjčku v restrukturalizačním programu z října 2001 je možné posuzovat v souladu s čl. 6 písm. b) základního nařízení (který obecně odpovídá čl. 14 písm b) dohody SCM ), který se týká částky, kterou by firma zaplatila za srovnatelnou komerční půjčku, kterou by mohla skutečně získat na trhu. (79) Komise přezkoumala důkazy, aby posoudila, zda existuje jakékoli relevantní měřítko, vůči němuž by bylo možné vypočítat výši výhody. Vyhledávala ověřené důkazy o srovnatelné komerční půjčce, kterou by Hynix nebo jiná firma v situaci srovnatelné s Hynixem uzavřela v příslušné době. Srovnatelná komerční půjčka by ideálně byla přibližně ve stejné výši, týkala by se stejného nebo podobného sektoru hospodářské činnosti a byla by uzavřena přibližně ve stejnou dobu. Nemohla by zahrnovat žádnou státní záruku, výslovnou nebo nepřímou, a musela by se týkat firmy ve srovnatelné finanční situaci jako Hynix. (80) Dluhopisy zakoupené jako součást restrukturalizačního programu z května 2001 nemohou sloužit jako základ pro stanovení komerční přiměřenosti nové půjčky a konverze dluhu, protože finanční situace Hynixu se podstatně zhoršila mezi květnem a říjnem 2001. Proto tyto dvě situace nelze považovat za srovnatelné. (81) Po provedení tohoto přezkoumání Komise určila, že neexistují spolehlivé informace týkající se těchto záležitostí. Komise nezjistila žádné takové měřítko, pokud jde o samotný Hynix. Půjčky poskytnuté Hynixu byly obecně poskytnuty buď korejskou vládou nebo bankami, které byly pověřeny nebo řízeny korejskou vládou. (82) Jak již bylo uvedeno výše[61], žádné jiné srovnatelné komerční měřítko nebylo ve skutečnosti na trhu dostupné. Naopak dostupné informace naznačují, že Hynix by nemohl na trhu získal příslušné finanční prostředky. (83) Komise by proto byla v pozici, aby učinila přijatelný a objektivní závěr, že v tomto případě skutečně nebude k dispozici alternativní komerční měřítko. Proto Komise za těchto okolností zjišťuje, že výše výhody Hynixu nemohla překročit úplnou výši finančních prostředků, které Hynix získal jako výsledek operace kapitalizace pohledávky a nové půjčky v rámci restrukturalizačního programu z října 2001. Komise se domnívá, že tento závěr je plně podpořen jejími (nezměněnými) určeními, pokud jde o finanční situaci a hodnotu Hynixu a situaci na trhu s DRAM a na finančních trzích, a že závěr je v souladu se základním nařízení a pokyny. (84) Avšak Komise dbalá úvah skupiny odborníků WTO, rovněž výjimečně a pouze z tohoto důvodu posoudila, zda i přes neexistenci žádných relevantních měřítek existuje jiná metoda, kterou by se dala upravit výše výhody, aby zohlednila konkrétní okolnosti tohoto případu. V tomto ohledu se použila stejná metodika, jak je uvedená v 45. a 46. bodu odůvodnění výše, k výpočtu výhody, které se Hynixu dostalo v rámci těchto dvou opatření. (85) Pro účely tohoto výpočtu použila Komise jako úvěruschopnou sazbu půjček v KRW průměrnou úrokovou sazbu pro firemní dluhopisy s investičním stupněm Bank of Korea v roce 2001, která byla 11,38 %. Míra výpadků jak úvěruschopných, tak neúvěruschopných společností v období předmětných opatření byla převzata z Moody’s Investor Services. Míra výpadků neúvěruschopné společnosti činila v roce 2001 za období 3 let (doba splatnosti nové půjčky a konverze) 57,97 %, zatímco míra výpadků úvěruschopné společnosti za období tří let činila v roce 2001 0,94 %. To vedlo k celkové úrokové sazbě 48,22 %. Naproti tomu úroková sazba hrazená Hynixem u nové půjčky byla 7 % a při konverzi 6,5 %, tj. rozdíl v úrokové sazbě ve výši 41,2 % respektive 41,7 %. (86) Posuzováním finančního příspěvku jako spíše opakující se subvence, než jako jednorázové subvence, která má být rozložena po určité období a uplatnění tohoto modelu na výpočet výše výhody v posuzovaném finančním příspěvku, by vedlo k výhodě ve výši 271,5 miliard KRW pro novou půjčku a 761,4 miliard KRW pro konverzi. To by představovalo kompenzovatelné subvence rozložené na obrat ve výši 6,8 % pro novou půjčku a 19,1 % pro konverzi, ve srovnání se 3,5 % pro obrat respektive 9,8 % pro novou půjčku jak původně vypočítala Komise. Proto se Komise domnívá, že její původní přístup byl a je v tomto případě přijatelný, protože rozdíl v úrokové sazbě by dal mnohem vyšší výhodu než jednoduché rozložení nominální částky do celého období. Za těchto okolností použila Komise ze dvou možností tu konzervativnější, aby se ujistila, že nepřehnala výši subvence a bude považovat nominální výši půjčky za základ pro horní hranici maximální výše výhody. Na základě těchto úvah Komise určila, že výhoda Hynixu v hodnotě obratu je u obou opatření 13,3 %. (87) Je třeba poznamenat, že ve vztahu ke konverzi dluhu nebyla, na rozdíl od 166. bodu odůvodnění konečného nařízení, odečtena částka konvertibilních dluhopisů zakoupená bankami opce 1, protože opatření z května 2001 nejsou již dále kompenzována. iii. Celková subvence záchranného balíčku z října 2001 (88) Mělo se za to, že výše subvence takto vypočítaná pro kapitalizaci pohledávky, kapitalizaci dluhu a novou půjčku poskytla velkou jednorázovou výhodu a byla rozložena do pětiletého období odpovídajícímu obvyklému období pro odpisy majetku ve výrobním odvětví DRAM. Výsledná výše byla poté rozložena na obrat Hynixu během období šetření a byl připočítán úrok na základě průměrné komerční sazby uplatňované v Koreji během období šetření. Přezkoumaná výše vyjádřená ad valorem je 22,9 %. 1.8. Celková výše subvence (89) Výpočet celkové výše subvence byl tedy přezkoumán na základě doporučení skupiny odborníků a je nyní následující: Druh subvence | Prodlou-žení D/A | Dluhopisový program KDB | Nákup konvertibilních dluhopisů z května 2001, Kapitalizace pohledávky | Záchranný balíček z října 2001 | CELKEM | 5,1 % | 4,9 % | 0 % | 22,9 % | 32,9 % | 2. Újma 2.1. Úvod (90) Tato část uvádí přehodnocená zjištění, založená na doporučení ve zprávě skupiny odborníků týkající se vyhodnocení faktoru „mzdy“ jako relevantního faktoru ovlivňujícího stav výrobního odvětví Společenství ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení (které obecně odpovídá článku 15.4 dohody SCM ). (91) Veškerá ostatní zjištění týkající se újmy zůstávají taková, jak byla stanovena v původním šetření a jak byla uvedena v prozatímním nařízení a v konečném nařízení. 2.2. Mzdy (92) V původním šetření ES posoudilo a vyhodnotilo faktor mezd, ale zjistilo, že mzdy nejsou relevantní pro stanovení újmy. Skupina odborníků však zjistila, že:„bez písemných záznamů o analytickém procesu provedeném orgánem provádějícím šetření za účelem vyhodnocení „mezd“, nemůžeme přezkoumat, zda bylo poskytnuto přiměřené a odůvodněné vysvětlení toho, jak fakta podporují stanovení újmy, kterou provedlo ES a tudíž, zda určení bylo v souladu s článkem 15.4. Bez těchto písemných záznamů budeme přinuceni se pustit do následně zformulované spekulace o myšlenkovém procesu, jehož prostřednictvím orgán provádějící šetření dospěl ke svým konečným závěrům. Domníváme se, že standard přezkumu v článku 11 Ujednání o řešení sporů nám zabrání v tom, abychom se pustili do takové činnosti.“[62]Skupina odborníků tudíž vyvodila závěr, že ES nepostupovalo v souladu s článkem 15.4 dohody SCM když nevyhodnotilo faktor „mezd“ při zkoumání vlivu subvencovaných dovozů na stav domácího výrobního odvětví[63]. (93) V souvislosti se zjištěními skupiny odborníků Komise, která opět přezkoumala existující informace týkající se mezd ve Společenství, jak izolovaně, tak i společně s jinými faktory újmy uvedenými v čl. 8 odst. 5 základního nařízení, poskytuje na tomto místě písemný záznam o svém vyhodnocení faktoru mezd. (94) Komise přezkoumala průměrné mzdové náklady na zaměstnance ve výrobním odvětví Společenství během období šetření a ve třech předchozích letech. Indexované výsledky jsou uvedeny v následující tabulce[64]. Průměrné mzdové náklady na zaměstnance | 1998 | 1999 | 2000 | 2001(OŠ) | Index | 100 | 99 | 115 | 109 | (95) Tabulka ukazuje, že průměrné mzdové náklady výrobního odvětví Společenství byly během posuzovaného období různé, protože se v průběhu období snižovaly a zvyšovaly. V roce 2000 se zvýšily o 15 %. V roce 2001 se ve srovnání s rokem 1998 zvýšily o 9 %. Celkově bylo zvýšení nižší než nárůst celkových hodinových mzdových nákladů v eurozóně během tohoto období.[65] Tudíž v oblasti mezd se neobjevil nezvyklý vývoj během posuzovaného období a jakýkoli směr vývoje měl pouze velmi omezený dopad na finanční situaci domácího výrobního odvětví jako celku[66]. (96) Kromě toho Komise poznamenává, že DRAM jsou kapitálově náročné výrobky a tudíž pracovní síly mohou mít pouze omezený příspěvek na jejich úplné výrobní náklady (viz rovněž 41. bod odůvodnění výše). Tudíž toto relativně malé zvýšení mezd stěží ovlivnilo celkovou finanční situaci výrobního odvětví Společenství. (97) Vzhledem k zanedbatelnému vlivu není posouzení faktoru mezd společně s jinými faktory uvedenými v čl. 8 odst. 5 základního nařízení) takové, aby změnilo závěr, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu[67]. 2.3. Závěr (98) Na základě výše uvedených faktů je potvrzen závěr uvedený ve 188. bodu odůvodnění konečného nařízení, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu článku 8 základního nařízení. 3. Příčinné souvislosti 3.1. Úvod (99) Tato část uvádí přehodnocená zjištění na základě doporučení zprávy skupiny odborníků týkající se nepřičítání jakékoliv újmy způsobené jinými faktory dovozu subvencovaných výrobků (zejména pokles poptávky, nadbytečná kapacita a jiné dovozy nesubvencovaných výrobků) ve smyslu čl. 8 odst. 7 základního nařízení. Zjištění skupiny odborníků uvedené v odstavci 7.437 její zprávy předem nevylučuje závěr příčinného vztahu mezi dovozy subvencovaných výrobků a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství, ale doplnilo, že je nezbytné uspokojivě vysvětlit povahu a rozsah poškozujících účinků těchto jiných faktorů, nejlépe pomocí kvantitativní analýzy odlišené od účinků dovozu subvencovaných výrobků. 3.2. Pokles (snížení) poptávky a hospodářský pokles (100) Čl. 8 odst. 7 základního nařízení (který obecně odpovídá článku 15.5 dohody SCM ) vyžaduje přezkoumání všech jiných známých faktorů než jsou dovozy subvencovaných výrobků, které zároveň poškozují výrobní odvětví Společenství a nepřisuzovat újmu způsobenou těmito jinými faktory dovozům subvencovaných výrobků. Jedním zmiňovaným faktorem je „snížená poptávka“. (101) Skupina odborníků zjistila v odstavci 8.1 písm. e) své zprávy, že ES se neujistilo, že újma způsobená „poklesem poptávky“ se nepřičítala dovozům subvencovaných výrobků. Tento závěr byl vyvozen v souvislosti se zjištěními skupiny odborníků v odstavcích 7.411 až 7.414 její zprávy, která považují „pokles poptávky“ za synonymní se „všeobecným hospodářským poklesem“. Spotřeba ES | 1998 | 1999 | 2000 | 2001(OŠ) | DRAMs v ‘000 Mbitů Index | 16 593 400 100 | 28 961 100 175 | 45 873 600 276 | 68 967 600 416 | (102) Komise má za to, že v případě když jsou ostatní věci stejné, lze poptávku (tj. ochota a schopnost získat množství konkrétního zboží) běžně považovat za rovnocennou se spotřebou (tj. skutečný fyzický proces používání zboží bez ohledu na obchodní úroveň). Výše uvedená tabulka uvádí spotřebu ES během příslušného období v Mbitech. Použití měrných jednotek nebylo zpochybněno před skupinou odborníků. Z výše uvedené tabulky se zdá, že z důvodu toho, že během posuzovaného období se spotřeba DRAMs ve Společenství neustále a významně zvyšovala, je nesprávné tvrdit, že úroveň poptávky po DRAMs se ve Společenství snížila ve stejném období. Tudíž veškerá relevantní argumentace týkající se účinku „poklesu poptávky“ na poškozující situaci výrobního odvětví Společenství (zejména jejich ceny) vznesené korejskou vládou a Hynixem jsou irelevantní, protože jak je uvedeno výše, úroveň poptávky se zvýšila. Pokud jde o tvrzení korejské vlády a Hynixu, že údajný pokles poptávky ovlivnil ceny výrobního odvětví Společenství, je nepodložené v souvislosti se skutečností, že nedošlo k poklesu úrovně poptávky. Naopak, dovozy subvencovaných výrobků měly významný dopad na ceny výrobního odvětví Společenství a tudíž na jeho poškozující stav (viz 191. a 192. bod odůvodnění konečného nařízení). (103) Hynix a korejská vláda poznamenaly, že celosvětová poptávka po DRAM rostla v roce 2001 pouze o 59 % ve srovnání s průměrnou meziroční mírou růstu 75 %, a údajně tvrdily, že v letech 2000-2001 došlo k ohromnému zpomalení míry růstu poptávky (viz 193. bod odůvodnění konečného nařízení). Komise nesouhlasí. Hynix a korejská vláda správně poukazují na to, že trh DRAMs je cyklický (viz 193. bod odůvodnění konečného nařízení). Avšak na cyklických trzích se míra růstu poptávky mezi jednotlivými roky značně liší a bylo by nerozumné očekávat, aby míra růstu poptávky v konkrétním roce odrážela průměrnou míru růstu poptávky za celý obchodní cyklus. Přijatelným způsobem posouzení, zda tempo poptávky se v letech 2000-2001 významně zpomalilo při zohlednění cyklické povahy trhu, by bylo porovnat míru růstu poptávky v období 2000-2001, které představovalo nejnižší cyklický bod, s průměrným růstem poptávky během nejnižších bodů v předchozích cyklech. Jak Hynix, tak korejská vláda nepředložily žádné argumenty ani žádné údaje podporující takovéto srovnání. Proto evidence důkazů nepodporuje závěr, že v období 2000-2001 se výrazně zpomalila míra růstu poptávky, pokud jde o cyklickou povahu trhu s DRAM. (104) Rovněž se posoudilo, zda se míra růstu poptávky ve Společenství zpomalila v období 2000-2001 ve srovnání se skutečnými mírami růstu zaznamenanými v předchozích letech. Poptávka po DRAMs ve Společenství, měřená spotřebou ES, se zvýšila o 75 % v období 1998-1999, o 58 % v období 1999-2000 a o 51 % v období 2000-2001. Tudíž, zatímco v posuzovaném období docházelo ke stálému zvyšování poptávky, bylo toto zvýšení následováno klesajícím trendem. Nicméně míra růstu poptávky zůstávala v období šetření významná (51 %). (105) Klesající trend v míře růstu poptávky byl více pronášen mezi rokem 1999 a 2000 (růst poptávky klesl o 17 procentních bodů) než mezi rokem 2000 a obdobím šetření (kdy růst poptávky klesl o 8 procentních bodů). Tento vývoj růstu poptávky musí být posouzen srovnáním s vývojem prodejních cen výrobního odvětví Společenství, primární příčinou újmy výrobního odvětví Společenství během posuzovaného období (viz 188. bod odůvodnění konečného nařízení). Konkrétně v období 1999-2000 růst poptávky poklesl o značných 23 %, ale průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství klesla pouze o 5 %. Naopak mezi rokem 2000 a obdobím šetření růst poptávky klesal mírně, o 12 %, ale průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství prudce klesla o 77 % (viz 128. bod odůvodnění a příslušná tabulka prozatímního nařízení). Kdyby zpomalený růst poptávky byl příčinou újmy, člověk by očekával, že prodejní ceny výrobního odvětví Společenství klesnou mnohem prudčeji v období, kdy růst poptávky klesal velmi prudce. Evidence o důkazech neukazuje takovýto vztah mezi trendy v růstu poptávky a trendy v prodejních cenách výrobního odvětví Společenství. Je proto vyvozen závěr, že neexistuje zjevná souvislost mezi růstem poptávky a prodejní cenou výrobního odvětví Společenství, která by naznačovala, že zpomalený růst poptávky přispěl k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství. (106) Tento přístup je v souladu se zjištěními posledních skupin odborníků WTO, které přezkoumávaly určení ohledně nepřičítání. Konkrétně skupiny odborníků WTO potvrdily zjištění o nepřičítání tam, kde evidence důkazů ukázala, že dotčený faktor nemohl způsobit újmu, protože trendy v takovémto faktoru byly nezávislé na trendech v základních ukazatelích domácího výrobního odvětví. Konkrétně v US-Steel skupina odborníků zjistila, že se zdálo, že fakta podporují zjištění orgánu provádějícího šetření ohledně tyčí válcovaných za tepla, že zvýšení nákladů nezpůsobilo újmu, protože trendy v provozním rozpětí (hlavní měřítko ziskovosti) nesouvisely s trendy v nákladech vynaložených na prodané zboží[68]. Podobně i když skupina odborníku učinila závěr, že zjištění orgánu provádějícího šetření ve věci nerezavějících ocelových tyčí, týkající se poptávky jako faktoru újmy neuspokojilo požadavek na nepřičítání, skupina odborníků poznamenala, že orgán provádějící šetření mohl splnit tento požadavek pomocí „odůvodněného a přiměřeného vysvětlení“, jednoduše poukázáním na to, že trendy v poptávce neměly žádnou souvislost s trendy v hlavní proměnné potvrzující stav domácího výrobního odvětví[69]. (107) Proto je Komise toho názoru, že její nové určení uspokojí požadavek na nepřičítání podle čl. 8 odst. 7 základního nařízení (který obecně odpovídá článku 15.5 dohody SCM ) pokud jde o růst poptávky tím, že ukazuje, že během posuzovaného období byly trendy v růstu poptávky nezávislé na trendech prodejních cen výrobního odvětví Společenství. Komise je rovněž toho názoru, že její nové určení uspokojuje požadavek na nepřičítání, pokud jde o poklesy v úrovni poptávky tím, že ukazuje, že během posuzovaného období nedošlo k žádným poklesům poptávky. 3.3. Nadbytečná kapacita (108) Skupina odborníků poznamenala v odstavci 7.421 své zprávy, že otázka oddělení a odlišení vlivů nadbytečné kapacity při hnaní cen dolů by mělo být řešeno, bez ohledu na to, komu se dává vina za takovou nadbytečnou kapacitu. (109) Komise poznamenává, že „nadbytečná kapacita“ není výslovně uvedená v čl. 8 odst. 7 základního nařízení (který obecně odpovídá čl. 15.5 dohody SCM ). Pojetí je diskutováno v prozatímním a konečném nařízení, protože se na něj odvolávají některé zúčastněné strany. Je to relativní pojem, protože se odvíjí od toho kolik kapacity je k dispozici a kolik kapacity se používá – tedy od úrovně poptávky. „Nadbytečná kapacita“ může tedy vzniknout buď z důvodu toho, že se zvýšila kapacita nebo se snížila poptávka. (110) „Nadbytečnou kapacitu“ jako možný faktor újmy je možné přezkoumat v souvislosti se světovým trhem nebo v souvislosti s trhem ve Společenství. Komise posuzuje obě situace níže. (111) Jak bylo uvedeno ve 153. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a v 197. bodu odůvodnění konečného nařízení, určitá celosvětová nadbytečná kapacita existovala po mnoho let, včetně posuzovaného období. Během posuzovaného období nebyla zaznamenána žádná změna v této situaci nadbytečné kapacity a konkrétně na konci tohoto období vedoucímu k období šetření. Tato celosvětová nadbytečná kapacita mohla tlačit na ceny během posuzovaného období, což mohlo přispět k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství. Toto zjištění nebylo zpochybňováno žádnou dotčenou stranou. (112) Jak bylo však uvedeno ve 147. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, byla celosvětová nadbytečná kapacita odhadnuta na přibližně 20 % trhu. Hynix zodpovídal za přibližně 17 % celosvětové výroby během období šetření. Vzhledem k tomu, že Hynix byl prakticky v konkurzu během období šetření a udržel se nad vodou pouze prostřednictvím subvencí poskytnutých korejskou vládou, je možné učinit závěr, že celosvětová situace v oblasti nadbytečné kapacity byla uměle udržována během subvencování Hynixu. Tudíž účinek celosvětové nadbytečné kapacity na poškozující situaci výrobního odvětví Společenství byl směřován pomocí dovozů subvencovaných výrobků Hynixu. Tento účinek byl analyzován ve 144. až 149. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a ve 191. a 192. bodu odůvodnění konečného nařízení. V tomto ohledu nelze účinek celosvětové nadbytečné kapacity vytvořené Hynixem považovat za faktor oddělený od účinků dovozů subvencovaných výrobků. (113) V každém případě, dokonce i když by účinek celosvětové nadbytečné kapacity mohl být posuzován odděleně od účinků dovozů subvencovaných výrobků, lze pozorovat toto. Informace z odpovědí z dotazníku čtyř výrobců DRAM, kteří spolupracovali v původním šetření ( tj. Samsung, Hynix, Infineon a Micron, jež dohromady představovali přibližně 80 % celosvětového trhu DRAM) ukazuje, že se jejich celková kapacita v Mbitech zvýšila o 129 % mezi rokem 1999 a rokem 2000 a o 85 % mezi rokem 2000 a obdobím šetření. Jejich celková výroba v Mbitech se zvýšila o 124 % mezi rokem 1999 a 2000, a o 81 % mezi rokem 2000 a obdobím šetření. Jinými slovy, kapacita a výroba čtyř hlavních celosvětových výrobců se mnohem více zvýšila mezi rokem 1999 a 2000, v dobrém roce, kdy si výrobní odvětví Společenství udrželo určitou cenovou stabilitu a mělo zisky, než mezi rokem 2000 a v období šetření (rok 2001), během něhož utrpělo výrobní odvětví Společenství významné ztráty z důvodu zhroucení cen (viz 128., 131. bod odůvodnění a příslušné tabulky prozatímního nařízení). Tudíž celosvětová nadbytečná kapacita během posuzovaného období významně nepřispěla, podle názoru Komise, ke zhroucení cen a k podstatné újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Společenství v období šetření. (114) Kromě toho evidence důkazů ukazuje, že nadbytečná kapacita Společenství nebyla faktorem újmy. Během období 1999-2000 se kapacita Společenství více než ztrojnásobila (zvýšila se o 252 %) a od roku 2000 do roku 2001 se téměř zdvojnásobila (zvýšila se o 92 %). Tyto přírůstky do kapacity Společenství byly doprovázeny zvýšením výroby ve Společenství. I když se využití kapacity ve Společenství snížilo o 28 % od roku 1999 do roku 2000, zvedlo se o 4 % od roku 2000 do roku 2001 (viz 125. bod odůvodnění a příslušnou tabulku prozatímního nařízení). (115) Trendy v nadbytečné kapacitě (definované jako pravý opak využití kapacity) ukazují malou nebo žádnou korelaci s trendy prodejních cen výrobního odvětví Společenství. Zvláště v období 1999-2000 se nadbytečná kapacita Společenství zvýšila o 28 %, ale prodejní ceny výrobního odvětví Společenství se snížily pouze o 5 %. Od roku 2000 do roku 2001 se nadbytečná kapacita Společenství dále snížila o 4 %, ale prodejní ceny výrobního odvětví Společenství prudce klesly o 77 % (viz 125, 128. bod odůvodnění a příslušné tabulky prozatímního nařízení). Lze učinit závěr, že kdyby nadbytečná kapacita byla ve vzájemném vztahu s klesajícími cenovými úrovněmi, významné zvýšení v nadbytečné kapacitě v období 1999-2000 by mělo za následek významný pokles cen, zatímco zmenšení nadbytečné kapacity v období 2000-2001 by vedlo ke zvyšování cen nebo alespoň k určité míře cenové stability. Evidence záznamů ukazuje opak. Období 1999-2000 vykazuje mírný pokles cen navzdory významnému zvýšení nadbytečné kapacity, zatímco v období 2000 až 2001 došlo k podstatnému poklesu cen navzdory snížené nadbytečné kapacity. To je v příkrém rozporu s těsným vzájemným vztahem mezi trendy v cenách dovozů subvencovaných výrobků a trendy v prodejních cenách výrobního odvětví Společenství. Ve skutečnosti v období 2000-2001 kopíroval trend prodejních cen ve výrobním odvětví Společenství zcela dokonale trend v cenách dovozů subvencovaných výrobků: během tohoto období klesly prvně jmenované ceny o 74 % a posledně jmenované ceny o 77 % (viz 119. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení). (116) Evidence důkazů rovněž uvádí, že trendy v nadbytečné kapacitě Společenství nejsou v žádném vzájemném vztahu s trendy v hlavních ukazatelích stavu výrobního odvětví Společenství. Zejména v období 1999-2000 se zvyšovala ziskovost výrobního odvětví Společenství a návratnost investic a peněžních toků byly pozitivní navzdory podstatnému zvýšení nadbytečné kapacity ve Společenství. Naopak, v roce 2001 výrobní odvětví Společenství utrpělo těžké ztráty a návratnost investic a peněžního toku byla záporná navzdory snížení nadbytečné kapacity Společenství v období 2000-2001. Výkonnost výrobního odvětví Společenství během období 2000-2001, pokud jde o ziskovost, návratnost investic a peněžní tok, byla místo toho ve vzájemném vztahu s trendy v cenách dovozů subvencovaných výrobků během tohoto období. Jak bylo poznamenáno, v období 2000-2001, kdy výrobní odvětví společenství utrpělo těžké ztráty a záporný peněžní tok a návratnost investic, dovozy subvencovaných výrobků se snížily o 74 %. (117) Hynix tvrdil, že nadbytečná kapacita Společenství představovala další známý faktor, který přispíval k podstatné újmě během posuzovaného období. Trendy v nadbytečné kapacitě neukazují žádný nebo ukazují pouze zanedbatelný vzájemný vztah s trendy ve stavu výrobního odvětví Společenství. Komise proto vyvozuje závěr, že nadbytečná kapacita Společenství se nemůže považovat za faktor podstatné újmy výrobního odvětví Společenství. Vzhledem k tomu, že nadměrná kapacita Společenství nepříznivě neovlivnila stav výrobního odvětví Společenství, není nezbytné rozlišovat jakoukoli údajnou újmu způsobenou kapacitou od újmy způsobené dovozy Hynixu. Komise se domnívá, že toto zjištění je v souladu se zjištěními posledních skupin odborníků WTO, které přezkoumávaly určení ohledně nepřičítání popsaného ve 106. bodu odůvodnění výše. (118) Jak bylo přezkoumáno, neexistuje prokázaná příčinná souvislost mezi nadbytečnou kapacitou, a buď poklesem cen nebo újmou výrobního odvětví Společenství. Naopak, výrobní odvětví Společenství zažilo několik vážných poklesů během roku 2001, což je stejné období, kdy předmětné dovozní ceny prudce klesly a kdy předmětné dovozní objemy dosáhly vrcholovou penetraci na trhu Společenství. Tento rozdíl potvrzuje, že předmětné objemy dovozů a cenové dopady představují samostatnou a odlišnou příčinu podstatné újmy výrobního odvětví Společenství ve srovnání s nadbytečnou kapacitou. 3.4. Ostatní dovozy nesubvencovaných výrobků (119) Skupina odborníků v odstavci 7.426 své zprávy poznamenala, že neexistuje požadavek na posouzení nesubvencovaných dovozů na základě jednotlivých zemí. Skupina odborníků rovněž poznamenala v odstavci 7.435, že by mělo být poskytnuto uspokojivé vysvětlení povahy a rozsahu poškozujících účinků nesubvencovaných dovozů, jak jsou odlišeny od poškozujících účinků dovozu subvencovaných výrobků. Proto účinky dovozů nesubvencovaných výrobků byly přezkoumány společným posouzením dovozů z jiných zemí než je Korea (např. Spojené státy, Japonsko a Tchaj-wan) a dovozy Samsungu. 151. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 194. a 200. bod odůvodnění konečného nařízení uvádějí míry růstu dovozních objemů, podíl na trhu a průměrné ceny dovozů nesubvencovaných výrobků během posuzovaného období. Tyto údaje jsou převedeny níže do formy agregovaného indexu[70]. Vzhledem k velmi omezenému počtu hráčů na trhu s DRAM byly, z důvodu ochrany důvěrných informací, použity indexy k tomu, aby se ukázal vývoj trendů. 1998 | 1999 | 2000 | 2001(OŠ) | Nesubvencované dovozy v ‘000 Mbitů | 100 | 142 | 166 | 233 | Tržní podíl nesubvencovaných dovozů | 100 | 81 | 60 | 56 | Průměrná cena nesubvencovaných dovozů | 100 | 89 | 104 | 48 | (120) Během posuzovaného období se dovozy nesubvencovaných výrobků zvýšily významně méně než dovozy subvencovaných výrobků, tj. o 133 % oproti 361 % (viz 177. bod odůvodnění a příslušná tabulka konečného nařízení). Je třeba poznamenat, že během stejného období se spotřeba Společenství zvýšila o 316 %. Tudíž zatímco míra růstu dovozů nesubvencovaných výrobků představovala pouze zlomek míry růstu spotřeby Společenství, dovozy subvencovaných výrobků se zvýšily výrazně nad spotřebu Společenství. Proto během posuzovaného období se podíl na trhu dovozu nesubvencovaných výrobků snížil o 44 %, zatímco tržní podíl dovozů subvencovaných výrobků se zvýšil o 20 % (viz 185. bod odůvodnění a příslušná tabulka konečného nařízení). Jestliže tržní podíl dovozů nesubvencovaných výrobků značně klesl během posuzovaného období, jak uvádějí výše uvedená fakta, je možné učinit závěr, že nepředmětné dovozy nepoškodily výrobní odvětví Společenství z důvodu účinku jejich objemů. (121) Evidence důkazů rovněž naznačuje, že nepředmětné dovozy nepoškodily výrobní odvětví Společenství z důvodu jejich cenových účinků. Během období šetření překročily ceny dovozů nesubvencovaných výrobků nejenom ceny dovozů subvencovaných výrobků, ale rovněž prodejní ceny výrobního odvětví Společenství. V období šetření byla průměrná cena dovozů nesubvencovaných výrobků o 19 % vyšší než průměrná cena dovozů subvencovaných výrobků a o 24 % vyšší než průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství. Kromě toho ceny dovozů nesubvencovaných výrobků klesly během posuzovaného období, ale ne všude tak značně jako ceny dovozů subvencovaných výrobků a výrobního odvětví Společenství. Během posuzovaného období se zejména snížila průměrná cena dovozů nesubvencovaných výrobků o 52 %. Během tohoto období se naopak snížila průměrná cena dovozů subvencovaných výrobků o 80 % (viz 178. bod odůvodnění a příslušná tabulka konečného nařízení) a průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství o 79 % (viz 128. bod odůvodnění a příslušná tabulka prozatímního nařízení). Na základě těchto faktů, je možné vyvodit závěr, že ceny dovozů nesubvencovaných výrobků nepříznivě neovlivnily prodejní ceny výrobního odvětví Společenství. (122) Stejně jako v případě nadbytečné kapacity, neexistuje prokázaná příčinná souvislost mezi nepředmětnými dovozy a cenovým poklesem nebo újmou výrobního odvětví Společenství. Zároveň se projevilo jasné zhoršení výkonnosti výrobního odvětví Společenství, zatímco se předmětné dovozní objemy stabilně zvyšovaly a předmětné dovozní ceny podbízely obdobný výrobek Společenství. Tento rozpor potvrzuje, že předmětné dovozní objemy a cenové dopady představují samostatnou a odlišnou příčinu podstatné újmy výrobního odvětví Společenství ve srovnání s nepředmětnými dovozy. (123) Proto je Komise toho názoru, že její nové určení uspokojí požadavek na nepřičítání podle čl. 8 odst. 7 základního nařízení (který obecně odpovídá článku 15.5 dohody SCM ) pokud jde o nepředmětné dovozy tím, že odděluje a rozlišuje tento jiný faktor od dovozů subvencovaných výrobků a ukazuje, že během posuzovaného období nezpůsobily nepředmětné dovozy podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství, buď z důvodu účinku jejich objemů nebo jejich cen. 3.5. Závěr (124) Po případném oddělení a provedení dalších analýz případných účinků poklesu poptávky, nadbytečné kapacity a ostatních dovozů nesubvencovaných výrobků se má za to, že žádná újma způsobená kterýmkoli z těchto faktorů nebyla přičtena dovozům subvencovaných výrobků ve smyslu čl. 8 odst. 7 základního nařízení. Dále se potvrzuje, že dovozy subvencovaných výrobků způsobily, a to dopady uvedenými ve 144. až 149. bodu odůvodnění prozatímního nařízení a ve 191. a 192. bodu odůvodnění konečného nařízení, podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení. 4. Zájem Společenství (125) Obsah a závěry vyvozené v 206. až 209. bodu odůvodnění konečného nařízení zůstávají nedotčeny zprávou skupiny odborníků. D. POZMĚNĚNÁ OPATŘENÍ (126) Zpráva skupiny odborníků a přehodnocená zjištění se netýkají společnosti Samsung, u které se nezjistilo subvencování a tudíž jí byla přidělena nulová celní sazba v původním šetření. Zjistilo se, že přezkoumaná výše subvence Hynixu byla nižší než rozpětí odstraňující újmu stanovené během původního šetření, a tudíž přezkoumaná sazba vyrovnávacího cla by měla být stanovena na základě přezkoumané výše subvence vyjádřené ad valorem, tj. 32,9 %. (127) Připomíná se, že přezkoumaná sazba cla pro Hynix by se měla uplatnit na clo jak je uvedeno v nařízení Rady (ES) č. 2116/2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 1480/2003. (128) Korejská vláda, Hynix a výrobci ve Společenství Infineon a Micron obdrželi oznámení o nových zjištěních a byla jim poskytnuta příležitost k předložení připomínek a ke slyšení. Každý účastník předložil připomínky.[71] (129) Korejská vláda obecně předkládá, že přehodnocená zjištění řeší doporučení skupiny odborníků nepřiměřeně. Komise nesouhlasí z důvodů uvedených v tomto nařízení. Komise nesouhlasí s tím, že přezkoumané clo musí nezbytně být nižší než původní výše sazba cla; a poznamenává, že v každém případě je nižší. Korejská vláda konkrétně uvádí, že Komise měla v syndikátní půjčce použít sedm bank jako měřítko. Komise nesouhlasí, zejména z důvodů uvedených v 16. až 24. bodu odůvodnění výše. Korejská vláda rovněž uvádí, že Komise měla provádět výpočty svých měřítek jinak. S ohledem na připomínky korejské vlády provedla Komise některé úpravy ve svých výpočtech jak je uvedeno v tomto nařízení. Z důvodů vysvětlených v tomto nařízení se jiné aspekty výpočtů nezměnily. Nakonec korejská vláda uvádí, že nové určení újmy Komisí neodděluje a nerozlišuje účinky jiných známých faktorů, zejména pokud jde o hospodářský pokles, nadbytečnou kapacitu a ostatní dovozy nesubvencovaných výrobků. Komise nesouhlasí, především z důvodů uvedených ve 100. až 123. bodu odůvodnění výše. (130) Hynix se ztotožňuje s písemnými stanovisky korejské vlády pojednávanými v předchozím bodu odůvodnění. Kromě toho Hynix uvádí, že časové období po které by se měla cla ukládat mělo skončit dne 1. ledna 2006. To není záležitost, která byla předmětem sporu nebo doporučení skupiny odborníků WTO; a proto není součástí „opatření přijatého ke splnění“ doporučení skupiny odborníků, které je shrnuto v tomto nařízení. Toto nařízení nemění datum nadcházejícího pozbytí platnosti konečného nařízení. Otázka předčasného ukončení opatření spíše spadá do okruhu případného prozatímního přezkumu, nikoliv do okruhu provádění zprávy skupiny odborníků. Hynix rovněž uvádí, že přezkoumaná sazba cla musí mít zpětnou působnost ode dne, kdy bylo opatření prvně uloženo. Komise má podobně za to, že tato záležitost není součástí „opatření přijatého ke splnění“ a v žádném případě nesouhlasí. Nic co je uvedené v příslušných právních předpisech neukládá Komisi, aby uplatňovala přezkoumané clo se zpětnou působností a skupina odborníků omezuje své doporučení na to, že opatření by mělo být v souladu, což je dosaženo současným nařízením. (131) Infineon v podstatě souhlasí s novým stanovením. Uvádí však, že Komise by měla spíše uložit vyšší clo na základě zprostředkujícího měřítka a původního stanovení újmy, než nižší clo stanovené v tomto nařízení. Komise pečlivě posoudila tuto žádost. Avšak z důvodů uvedených v tomto nařízení a vzhledem ke specifickému účelu tohoto nařízení, což je zejména provedení doporučení skupiny odborníků, nezměnila Komise své původní stanovení v tomto bodě. (132) Micron rovněž v podstatě souhlasí s novým stanovením, týkajícím se v tomto ohledu faktů a důkazů, které mají tendenci potvrdit a dosvědčit závěry Komise, včetně znalostního posudku vypracovaného profesorem J. Hausmanem. Proto připomínky Micronu nevyžadují provedení žádných změn v těchto závěrech jako takových. Micron dále uvádí, že Komise by měla opět potvrdit, na základě současného precedentu WTO, že korejská vláda pověřila banky nebo jim nařídila, aby se podílely na restrukturalizačním programu z května 2001 a měla by kompenzovat subvence poskytnuté veřejnými subjekty. Komise pečlivě posoudila toto p