EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 27.5.2015 COM(2015) 221 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ ZPRÁVA O PLNĚNÍ CÍLŮ PROGRAMU HERCULE II



1.Souvislosti Tato zpráva shrnuje hlavní výsledky programu Hercule II na období 2007–2013 přijatého v roce 2007 na podporu akcí v oblasti ochrany finančních zájmů Evropského společenství. Zpráva vychází z nezávislého hodnocení, které zadal Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) zřízený při Evropské komisi a které v době od března do prosince 2014 zpracoval externí smluvní partner za podpory a pod dohledem řídící skupiny úředníků z úřadu OLAF a z generálního sekretariátu Komise. První program Hercule, zřízený rozhodnutím č. 804/2004/ES, byl určen k ochraně finančních zájmů EU podporou boje proti nesrovnalostem, podvodům a korupci ohrožujícím rozpočet EU. V roce 2007 byl přijetím rozhodnutí č. 878/2007/ES, kterým se změnilo rozhodnutí č. 804/2004/ES, nahrazen programem Hercule II. V roce 2014 Evropský parlament a Rada přijaly nařízení (EU) č. 250/2014 o programu Hercule III na období 2014–2020. 2. Program Hlavním cílem programu Hercule II bylo zavést akční program Společenství na podporu akcí zaměřených na posilování opatření EU týkajících se předcházení podvodům, jež ohrožují finanční zájmy Unie, a boj proti těmto podvodům, což zahrnuje i boj proti pašování a padělání cigaret, a zejména: a.„posílení nadnárodní a víceoborové spolupráce mezi orgány členských států, Komisí a OLAFem; b.vytváření sítí v rámci členských států, přistupujících zemí a kandidátských zemí – v souladu s memorandem o porozumění – usnadňujících výměnu informací, zkušeností a osvědčených postupů při respektování rozdílných tradic každého členského státu; c.poskytování technické a operativní podpory pro donucovací orgány členských států v jejich boji proti protiprávním přeshraničním činnostem s důrazem na podporu celních orgánů; d.dosažení zeměpisné rovnováhy, aniž by byla snížena operativní účinnost, zahrnutím pokud možno všech členských států, přistupujících zemí a kandidátských zemí – v souladu s memorandem o porozumění – do akcí financovaných v rámci tohoto programu; a e.znásobení a zintenzivnění opatření v oblastech určených jako nejcitlivější, zejména v oblasti pašování a padělání cigaret.“ Druhy akcí Program zahrnoval finanční podporu akcí trojího druhu: technická pomoc pro vnitrostátní orgány, vzdělávání, semináře a konference a podpora v oblasti informačních technologií (IT). Technická pomoc Technická pomoc byla nejvýznamnějším druhem akcí, pokud jde o rozpočtové náklady a počet grantových dohod. Akce zahrnovaly finanční podporu na nákup vybavení používaného státními a regionálními správními orgány při vyšetřováních na ochranu finančních zájmů EU. Projekty technické pomoci spadaly do dvou skupin: „podpora vyšetřování“ v boji proti podvodům a korupci celkově a „cigarety“; toto mělo posílit schopnosti příjemců bojovat proti pašování a padělání cigaret. V rámci programu byly poskytovány finanční prostředky mimo jiné na nákup rentgenových skenerů určených k použití na vnějších hranicích Unie při odhalování pašovaných a padělaných cigaret ve vozidlech nebo v kontejnerech a na nákup a výcvik cvičených psů.

V letech 2010 a 2011 obdržely dánské celní orgány granty ve výši 335 000 EUR na nákup rentgenových skenerů pro hraniční přechody, cílem bylo zvýšit díky zakoupení osmi rentgenových skenerů pro zjišťování nelegálních dodávek tabákových výrobků a případně dalších složek používaných při nelegální výrobě tabáku počet a kvalitu celních kontrol v Dánsku. V prvních devíti měsících byla tato zařízení použita při téměř 30 000 kontrolách. To vedlo k téměř 400 úspěšným zásahům a umožnilo odhalit 9 000 kartonů pašovaných cigaret a rovněž zabavit narkotika, alkohol i zbraně. Vzdělávání, semináře a konference Tento druh akcí byl rozdělen do dvou částí: konference, semináře a vzdělávací akce, např. za účelem šíření osvědčených postupů v oblasti boje proti podvodům a proti pašování a padělání cigaret, zvyšování informovanosti a posilování prevence. Byla rovněž poskytnuta finanční podpora na odborná školení o digitálních forenzních operacích pro celní orgány a policisty, a „vzdělávání v právní oblasti“ včetně speciálních srovnávacích právních studií potřebných pro zpracovávání policejních dokumentů a legislativních návrhů. Podpora v oblasti informačních technologií V rámci programu Komise financovala zakoupení přístupu příjemců z členských států, např. celních orgánů nebo policie, k databázím, jež mohou využívat při svém vyšetřování. Tyto databáze obsahují informace o společnostech a jejich vlastnících, obchodní údaje, údaje o pohybu lodí a nákladních listech. Program rovněž podporoval vývoj zvláštních nástrojů informačních technologií pro automatizovanou analýzu velkého množství obchodních údajů, jejíž výsledky jsou využívány při analýze rizik a pomáhají celním orgánům v členských státech zaměřovat se ve svých činnostech na rizikové oblasti. Rozpočet Rozpočet (prostředky na závazky) na víceletý finanční rámec 2007–2013 činil 98 525 000 EUR, tj. přibližně 14,3 milionu EUR ročně. Členění podle druhů akcí je znázorněno v diagramu č. 1. Diagram č. 1: Rozpočtové výdaje podle typu akcí (20072013) Podle finančního nařízení mohlo financování v rámci programu Hercule II probíhat ve dvou formách: granty v návaznosti na výzvy k předkládání návrhů a smlouvy na veřejné zakázky v návaznosti na výzvy k podávání nabídek.

Z grantů na technickou pomoc bylo možné pokrýt až 50 % způsobilých nákladů, na vzdělávací akce až 80 % a na vzdělávání v právní oblasti až 90 % způsobilých nákladů. Příjemci byli: a)státní a regionální správní orgány v členských státech nebo přistupujících státech (technická pomoc byla omezena pouze na tuto kategorii); b)výzkumné a vzdělávací ústavy (těm nebylo povoleno žádat o granty v oblasti technické pomoci, ale mohly žádat o granty na vzdělávací akce, semináře, konference, studie a akce podpory v oblasti informačních technologií) a c)neziskové subjekty. Účastnit se zadávacích řízení a ucházet se o zadání zakázky v rámci tohoto programu mohla každá právnická osoba, která splňovala platné právní požadavky. Zakoupení přístupu k databázím, financování odborného vzdělávání a vývoj specifických nástrojů informačních technologií probíhalo formou zadávání veřejných zakázek. Za určitých podmínek mohly být v rámci programu hrazeny náklady účasti zástupců ze zemí mimo EU na vzdělávacích akcích. Z přídělů z rozpočtu a počtu grantů a smluv vyplývá, že na granty bylo přiděleno 52,8 % a na veřejné zakázky 47,1 % prostředků. Tabulka 1: Přehled počtu grantů a smluv podle typu akcí v jednotlivých letech Rok Technická pomoc Vzdělávání Vzdělávání v právní oblasti IT podpora Celkem Celkový součet Granty Granty Veřejné zakázky Celkem Granty Veřejné zakázky Granty Veřejné zakázky 2007 29 10 10 20 9 9 48 19 67 2008 31 9 17 26 9 13 49 30 79 2009 27 12 18 30 10 7 49 25 74 2010 27 16 10 26 9 11 52 21 73 2011 28 9 22 31 9 13 46 35 81 2012 42 15 9 24 9 16 66 25 91 2013 32 17 10 27 10 6 59 16 75 Celkem 216 88 96 184 65 75 369 171 540 V březnu 2014, kdy hodnocení začalo, mnohé akce, na něž byly uzavřeny grantové dohody nebo smlouvy, dosud probíhaly a nebylo možné shromáždit informace o dosažených výsledcích. Dotyční příjemci a dodavatelé však byli dotázáni na jejich názory týkající se efektivnosti provádění programu. Provádění Program byl prováděn na základě každoročních finančních rozhodnutí Komise, jež schvalovala roční rozpočet a roční pracovní program. Tato rozhodnutí stanovila orientační přehled priorit pro akce v příslušném roce a rozpočet, který je na každý druh akcí k dispozici. O provádění ročních pracovních programů byly podávány zprávy v ročních přehledech. 3. Hodnocení cílů, metodiky a zdrojů informací Cíle Prvořadým cílem nezávislého hodnocení bylo posoudit účelnost programu, tj. do jaké míry bylo dosaženo cílů programu. Druhým cílem bylo posoudit efektivnost provádění na základě: hospodárnosti: byly zdroje pro dosažení cílů zpřístupněny příjemcům včas, v odpovídajícím množství a odpovídající kvalitě? prospěšnosti: do jaké míry pořádané akce reagovaly na potřeby, problémy a otázky vymezené v době, kdy byl program přijat? Existovaly nějaké další souběžné nebo vedlejší účinky? konzistentnosti: do jaké míry byly maximalizovány/minimalizovány pozitivní/negativní vedlejší účinky na související oblasti politiky, např. programy Clo a Fiscalis? přijatelnosti: do jaké míry zúčastněné strany program přijaly a považovaly jej za užitečný?

Třetím cílem bylo posoudit evropskou přidanou hodnotu programu („adicionalitu“) a udržitelnost jeho výsledků. Hodnocení výslovně nezkoumalo relevanci programu, neboť tou se zabývalo hodnocení dopadůpřiložené k návrhu Komise na přijetí programu Hercule III (2014–2020). Hodnocení obsáhlo všechny akce uskutečněné v rámci programu v programovém období 2007–2013. Zaměřilo se na technickou pomoc, jejíž výsledky byly považovány za zásadní z hlediska celkového úspěchu programu. Metodika Hodnocení bylo provedeno na základě metody („příspěvková analýza“) vypracované smluvním partnerem, která spočívá v získávání informací o programu, jeho provádění a jeho výsledcích; tyto informace slouží k vytváření hypotéz o příčinných souvislostech mezi akcemi uskutečněnými díky finanční podpoře z programu na jedné straně a jejich výstupy a výsledky na straně druhé. Hypotézy byly následně prověřovány na základě nových údajů získaných pomocí průzkumů, pohovorů a případových studií. Výsledky vyústily v „teorii změny“ popisující, jak akce financované z programu Hercule svými výstupy a výsledky v konečném důsledku mají i dlouhodobý dopad. Tímto způsobem bylo možné určit a vyjasnit, jaké mechanismy obsažené v tomto programu jsou produktivní a související faktory, které ho ovlivnily. Různorodost akcí financovaných v rámci programu a výsledků, které tyto akce přinesly, vyžadovala, aby byl při zkoumání míry dosažení cílů programu uplatněn komplexní přístup. Metodika smluvního partnera umožnila posuzovat kvantitativní výsledky (výstupy) a dlouhodobější výsledky pomocí jejich porovnání s vnímáním a názory odborníků a zúčastněných stran, které od nich byly shromážděny během pohovorů a průzkumů. Pohovory a průzkumy obsahovaly otázky a tvrzení související s výsledky programu (účelnost) a s kvalitou jeho provádění (efektivita). Míra odpovědí při průzkumech a pohovorech byla uspokojivá, přičemž respondenti tvořili reprezentativní vzorek příjemců, pokud jde o jejich zeměpisné rozmístění, typ akcí a nástroje financování. Pohovory byly provedeny s dostatečným počtem zúčastněných stran, jež pokrývaly všechna odvětví činností a celé období programu. Výsledky pohovorů a průzkumů vedly k ověření počátečních zjištění a k dalšímu upřesnění výsledků programu. Omezený rozsah programu neopravňuje k provedení úplné analýzy nákladů a přínosů, neboť náklady na takovou analýzu by byly neúměrné velikosti rozpočtu programu. Celkový dopad z hlediska ochrany finančních zájmů Unie se kvůli omezené velikosti programu dá posoudit jen obtížně, ale metodika smluvního partnera přesto poskytuje dostatečné podklady pro tvrzení, že výsledky externího hodnocení jsou validní, reprezentativní a spolehlivé. Zdroje informací Externímu hodnotiteli byly poskytnuty administrativní a finanční informace z databází Komise o počtu, výši a zeměpisném rozložení grantů a smluv, včetně kopií závěrečných zpráv příjemců grantů. Tyto zprávy obsahují informace o dosažených výsledcích, jež přispěly k ochraně finančních zájmů Společenství, jako je množství a hodnota zboží zabaveného pomocí rentgenových skenerů, ztráty pro rozpočty členských států a Unie, jimž bylo zamezeno, a hodnocení účastníků k výsledkům konferencí a vzdělávacích kurzů. Hodnotiteli byla rovněž poskytnuta zpráva o hodnocení programu v polovině období, vypracovaná v roce 2010, a hlavní výsledky a doporučení auditů Účetního dvora z roku 2005 a 2010 zaměřených na řízení finančních programů Komisí (úřadem OLAF). Hodnotitel shromáždil údaje z on-line průzkumů mezi příjemci a účastníky, z 38 pohovorů se zúčastněnými stranami a z 20 případových studií. V rámci průzkumu mezi příjemci byl rozeslán dotazník více než 100 organizacím včetně nevládních organizací, soudním, celním a policejním orgánům a vzdělávacím institucím, jež obdržely grant nebo s nimiž byla uzavřena smlouva o organizování akce (např. konference, semináře nebo vzdělávacího kurzu). Míra odpovědí byla poměrně vysoká (65 %, neboli 68 respondentů), avšak většina odpovědí byla od organizací, které obdržely finanční podporu z prostředků programu v nedávné době. Odpovědí od organizací, které využily podporu pouze v prvních letech programu (2007–2010), bylo málo a u akcí z tohoto období bylo obtížné najít příjemce a účastníky a provést s nimi pohovor. Dotazník pro průzkum mezi účastníky byl rozeslán 1 464 jednotlivcům, kteří se zúčastnili konference, semináře nebo vzdělávacího kurzu podpořeného v rámci programu. Po třech upomínkách činila míra odpovědí 39 % (574 respondentů), přičemž 90 % těchto odpovědí se týkalo akcí pořádaných v roce 2013 nebo 2014 a 23 % odpovědí (131 respondentů) se týkalo školení o digitálních forenzních operacích. Smluvní partner provedl zvláštní průzkum mezi uživateli databází, avšak míra odpovědí byla příliš nízká pro vyvození platných nebo spolehlivých závěrů. Počet uživatelů v členských státech je omezený a dříve již byli dvakrát dotazováni na jejich názor na užitečnost databází pro jejich práci. Zjištění hodnotitele k využití databází jsou založena pouze na případových studiích. 4. Hlavní zjištění externího hodnocení Účelnost Účelnost programu Hercule II byla posuzována podle každého z pěti cílů stanovených v právním základu programu (viz výše). Program posílil nadnárodní a víceoborovou spolupráci. Průzkumy a pohovory se zúčastněnými stranami naznačují, že nejvíce se na tom podílelo vzdělávání v oblasti boje proti podvodům a vzdělávání, semináře a konference s právním zaměřením. V některých případech přispívala také technická pomoc (např. přeshraniční vývoj automatizovaných systémů pro rozpoznávání registračních značek (ANPRS)), avšak ta byla většinou využívána v rámci určitého členského státu, a nikoli uživateli ve dvou nebo více členských státech. Program také u příjemců a účastníků účelně zvyšoval pochopení mechanismů EU a členských států na ochranu finančních zájmů Unie, což dle zjištění přispělo k tomu, že členské státy si začínají více uvědomovat výhody větší spolupráce. Zjištění ukazují, že program splňoval účel při vytváření a posilování sítí subjektů zapojených do ochrany finančních zájmů Unie. Byly ustaveny formální i (a to převážně) neformální sítě mezi orgány členských států, Komisí a úřadem OLAF. Tyto sítě mimo jiné podporovaly rychlejší výměnu informací mezi vnitrostátními orgány , větší přístup k informacím a lepší schopnost reagovat na podvody. Program dále přispěl ke zlepšení spolupráce mezi odborníky činnými v praxi a akademiky. Z různých druhů akcí bylo při budování sítí nejúčelnější vzdělávání v oblasti boje proti podvodům. Účelnost programu by se mohla zvýšit zajištěním větších osobních kontaktů mezi správními orgány, například prostřednictvím výměn zaměstnanců. Program usnadnil výměnu informací, zkušeností a osvědčených postupů. Někteří respondenti a účastníci pohovorů potvrdili, že se to týkalo především účastníků vzdělávání v oblasti boje proti podvodům, seminářů nebo konferencí, zejména během těchto akcí, ale i poté, co se tito účastníci vrátili do svého obvyklého pracovního prostředí. Z hodnocení vyplynulo, že program dosáhl zamýšlených výsledků tím, že podpořil technickou pomoc, zejména posílení operativních a vyšetřovacích schopností příjemců v boji proti činnostem, jež poškozují finanční zájmy Unie. Důkazy získané při průzkumech, pohovorech se zúčastněnými stranami a z případových studií nasvědčují tomu, že bez spolufinancování EU by zpravidla příslušné vybavení pravděpodobně zakoupeno nebylo. Bylo mnoho případů, kdy v rámci technické pomoci bylo donucovacím orgánům poskytnuto vysoce kvalitní vybavení, jež pomohlo zkvalitnit shromažďování důkazů o korupci, podvodech a pašování v členských státech. Technická pomoc navíc zvýšila pružnost a schopnost příjemců provádět vyšetřování. Celkově ze zjištění vyplynulo, že příjemci mají za to, že přístup k databázím je pro jejich práci užitečný. Program splnil účel v tom, že v některých členských státech usnadnil přístup k údajům a k databázím, v jiných k tomu však přispěl pouze v omezené míře. Komise zajistila přístup k databázím pro vnitrostátní kontaktní místa, která jej poté distribuovala dále v rámci členských států. Ze zjištění plyne, že distribuce přístupu pouze prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst nezajistila, aby jej mohly využívat všechny příslušné orgány v členských státech. Zajištění přístupu celkově podpořilo vnitrostátní orgány v jejich vyšetřování, které by jinak bylo méně úspěšné, a vedlo k úsporám z rozsahu pro příjemce.

Program podporoval vývoj nástrojů IT pro analýzu velkých množství údajů. Jeden z těchto nástrojů, zvaný Contraffic, poskytuje celním orgánům informace o stavu a pohybu kontejnerů pomocí zpráv o stavu kontejnerů z otevřených zdrojů. Nástroj Contraffic obdrží ročně více než 15 000 žádostí o údaje od více než 300 celních úředníků a posílil schopnost celních orgánů odhalovat podvody. Tento nástroj dále umožnil provádět automatizovanou analýzu více než dvou milionů jednotných správních dokumentů-celních prohlášení o dovozu od provozovatelů námořní dopravy, aby bylo možné odhalovat nesprávná prohlášení o zemi původu v pilotním projektu, který zahrnuje 12 členských států. Jiný nástroj podpory v oblasti informačních technologií, nástroj automatického monitorování (AMT) vydává automatizovaná varování v případě krajních hodnot obchodních údajů a lze jej používat k monitorování obchodních toků významných pro zpravodajské analýzy a cílené kontroly prováděné celními orgány členských států. Nástroj automatického monitorování posílil schopnost orgánů odhalovat podhodnocování hodnoty dováženého zboží a zefektivnil jejich práci tím, že umožnil uvolnit lidské zdroje a získat čas na jinou vyšetřovací činnost. Očekává se však, že nástroj automatického monitorování dosáhne svého plného potenciálu po jeho zdokonalení, jehož cílem je snížit počet „falešných pozitivních“ varování a které začalo až v rámci programu Hercule III a bude pokračovat v letech 2015–2016. Nástroj automatického monitorování byl použit při společné celní operaci úřadu OLAF a členských států, která byla zaměřena na podhodnocování hodnoty dováženého zboží, jež každoročně vede k obrovským ztrátám pro rozpočet EU a členských států. Tato operace předešla ztrátě na clu ve výši 80 milionů EUR. Použití odhadovaných přiměřených cen, které tvoří část výstupů projektu nástroje automatického monitorování, mělo zásadní význam ve fázi plánování a v operativní fázi této operace. OLAF a zúčastněné celní orgány za jeden měsíc odhalily více než 1 500 kontejnerů se zbožím, jehož deklarovaná celní hodnota byla silně podhodnocena. To zahrnovalo nesprávný popis zboží, nesprávné hmotnostní a množstevní údaje a padělané zboží. Orgány kromě toho zjistily několik „chybějících“ obchodníků a neexistujících dovozců, což vyvolalo řadu trestních a správních řízení v několika zemích. Byly financovány akce v oblasti technické pomoci, vzdělávání a IT podpory zaměřené na podporu boje proti pašování a padělání cigaret. Zvýšený důraz na tuto oblast programu (v porovnání s jeho předchůdcem) vedl po uzavření dohod s tabákovými společnostmi k zintenzívnění tohoto úsilí. Svědčí o tom skutečnost, že mnohé akce zajistily finance na nákup technického vybavení, což potvrdily i názory příjemců: Při průzkumu se 75 % respondentů shodlo na tom, že program byl v tomto směru úspěšný. Výsledky dosažené prostřednictvím tří druhů akcí se navzájem doplňují a nelze posoudit, zda určitý druh přispěl k výsledkům a dopadům programu účinněji než ostatní. Například technická pomoc byla vysoce účelná v tom, že poskytla zvýšenou technickou a operativní podporu donucovacím a celním orgánům a zlepšila vyšetřovací, monitorovací a zpravodajskou činnost. Její přínos k posílení nadnárodní a víceoborové spolupráce mezi orgány členských států a Komisí byl omezený, avšak to nebylo jejím hlavním cílem. Vzdělávání, semináře a konference posílily nadnárodní spolupráci mezi orgány členských států a posílily sítě a výměnu informací, ale byly méně účelné z hlediska harmonizace dovedností, vybavení a připravenosti členských států odhalovat pašované a padělané výrobky. Podpora v oblasti informačních technologií poskytnutá v rámci technické pomoci zlepšila vyšetřovací, monitorovací a zpravodajskou činnost. V důsledku toho, že nedošlo ke sjednání memorand o porozumění se státními nebo regionálními orgány zemí mimo EU účastnících se programu, se zeměpisné rozdělení příjemců omezilo na členské státy. (Avšak akcí, jako byla školení o digitálních forenzních operacích, se zúčastnili i účastníci z velkého počtu zemí mimo EU.) Akce byly mezi členskými státy rozloženy zpravidla rovnoměrně, ale existovaly určité výrazné rozdíly: Belgie, Francie a Německo obdržely nejvíce finančních prostředků a uskutečnily nejvíce projektů (grantů a smluv) u všech druhů akcí, ale granty v oblasti technické pomoci obdrželi příjemci ze všech členských států, přičemž v peněžním vyjádření byli největšími příjemci Španělsko, Polsko a Maďarsko, za nimi následovaly Belgie, Německo, Litva, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko a Finsko. Pro všechny tyto členské státy je typické, že mají buď frekventované přístavy na vstupu do Unie, nebo dlouhou vnější pozemní hranici na východním okraji EU. Polsko, Maďarsko a Rumunsko získaly nejvíce grantů na vzdělávání, semináře a konference. Belgie obdržela významné prostředky na financování konferencí, jelikož tam sídlí jeden z dodavatelů, který organizoval konference a semináře prováděné v jiných členských státech a v zemích mimo EU. Vysoké školy a nevládní organizace v Itálii a Německu byly úspěšné při zajišťování financování pro menší konference a vzdělávací kurzy o právních záležitostech. Účastníci těchto akcí však pocházeli z celé řady členských států EU i z třetích zemí. Schéma č. 2: Souhrnné prostředky na závazky (za období 2007–2013) pro všechny druhy akcí (technická pomoc, vzdělávání, vzdělávání v oblasti práva a IT podpora), podle členských států

Efektivita Hodnocení posuzuje efektivitu provádění programu a dochází, hlavně na základě pohovorů a průzkumů, k závěru, že existují dostatečné důvody soudit, že program dosáhl zamýšlených účinků za přiměřených nákladů. Není sice možné učinit závěr, zda vedl k celkovému zvýšení efektivity v členských státech, avšak z průzkumů a pohovorů se zúčastněnými stranami vyplývá, že řízení programu ze strany Komise (úřadu OLAF) bylo efektivní v tom smyslu, že zdroje byly příjemcům zpřístupňovány včas, v potřebném množství i kvalitě. K ještě větší efektivitě by nicméně mohlo přispět, kdyby členské státy sdílely osvědčené postupy při nákupu vybavení a zadávání veřejných zakázek na tyto dodávky. Roční rozpočet programu se pohyboval mezi 13,7 milionu a 15 miliony EUR, přičemž každoročně bylo financováno 67 až 91 akcí. Na jeden grant nebo smlouvu tak připadla v průměru částka necelých 190 000 EUR. Transakční náklady pro příjemce a pro Komisi by v každém případě měly být úměrné poskytované částce. Podle průzkumu provedeného mezi příjemci 90 % respondentů souhlasilo nebo rozhodně souhlasilo s tvrzením, že žádoucích výsledků bylo dosaženo za přiměřených nákladů. Na základě informací čerpaných ze tří výročních zpráv o provádění programu, údajů ze závěrečných zpráv o technické pomoci, zkoumaných v rámci případových studií, a tvrzení uváděných při pohovorech se zúčastněnými stranami bylo možné učinit přibližný odhad finančního dopadu zabaveného zboží a ztrát, jimž bylo zabráněno pomocí technického vybavení a služeb pořízených v rámci programu. Tato částka přesahuje 270 milionů EUR, což je trojnásobek celkových nákladů vynaložených na tento program (98 milionů EUR) . Lze tedy učinit závěr, že existují známky toho, že program dosáhl žádoucích účinků za přiměřených nákladů. Nelze však dospět k závěru, že vedl k významnému zvýšení efektivnosti v úsilí donucovacích orgánů členských států o posilování ochrany finančních zájmů Unie. Důkazy nasvědčují efektivnímu řízení projektů v tom smyslu, že zdroje byly příjemcům zpřístupňovány včas, v potřebném množství i kvalitě. Rozdílné zkušenosti přesto naznačují, že prospěch by mohl být ještě větší, kdyby členské státy porovnávaly informace o druzích používaného vybavení a o tom, jak jsou zadávány veřejné zakázky na jeho pořízení. Hodnocení dokládá důležitost dalších požadavků na monitorování zavedených po hodnocení programu v polovině období v roce 2010 a po vnitřním auditu provedeném v roce 2008, zejména pokud jde o požadavky na vykazování grantů v oblasti technické pomoci . Odpovědi získané při průzkumech a při pohovorech se zúčastněnými stranami ukázaly, že technické vybavení zakoupené v rámci programu plní účel ochrany finančních zájmů Unie. Napříč různými druhy akcí se zúčastněné strany shodují v tom, že výsledků dosažených pomocí takového vybavení by nemohlo být dosaženo, nebo by jich bylo dosaženo v menší míře, pokud by byly použity prostředky, jimiž je vybavily státní nebo regionální orgány nebo partneři. Toto zjištění se týká všech tří druhů akcí, ačkoli vzdělávání, semináře a konference jsou považovány za zvlášť užitečné z hlediska usnadnění mezinárodní spolupráce a vytváření sítí, které by jinak nevznikly. Nástroje vyvinuté a poskytnuté pomocí podpory v oblasti informačních technologií a technické pomoci přinášejí větší přidanou hodnotu vyšetřování prováděných celními a donucovacími orgány členských států a jako takové přispívají k ochraně finančních zájmů Unie. Příjemci uvítali, že řízení programu v rámci úřadu OLAF bylo v roce 2012 centralizováno do jednoho oddělení. Celkově pozitivně hodnotí postupy, jimiž se řídí výzvy k podávání návrhů (81 % respondentů bylo pro nebo rozhodně pro). Požadavky na vykazování považují sice za poměrně snadno splnitelné (78 % respondentů souhlasilo nebo rozhodně souhlasilo), avšak důkazy svědčily o tom, že by se mělo učinit více pro jejich zlepšení. Komise by mohla lépe monitorovat výsledky a dopady financovaných akcí, kdyby od příjemců v jejich závěrečných technických zprávách požadovala správný druh údajů. Příjemci a účastníci jsou spokojeni s tím, nakolik je program schopen splňovat jejich potřeby na úrovni členských států. V průzkumu provedeném mezi příjemci převážná většina z 68 respondentů (86 %) souhlasila nebo rozhodně souhlasila s tím, že výsledky projektu, na kterém se podíleli, reagovaly na potřeby a problémy v jejich zemi. Zejména projekty vzdělávání v oblasti boje proti podvodům byly hodnoceny tak, že ve velmi velké míře odpovídají potřebám příslušných zemí: 94 % respondentů souhlasilo nebo rozhodně souhlasilo s tím, že tyto projekty reagovaly na jejich potřeby a problémy. Tyto akce svým zaměřením přesahují rámec potřeb členských států, neboť pomáhaly chránit finanční zájmy Unie. Program dosáhl svých cílů, a je tudíž hodnocen tak, že přispěl k zamezení ztrátám pro rozpočet Unie. Program však nemohl vyřešit všechny potřeby celních orgánů členských států týkající se technického vybavení pro posílení jejich operativních schopností. Evropská přidaná hodnota a udržitelnost výsledků

Všechny zdroje potvrzují, že program poskytl přidanou hodnotu na úrovni Unie. V obecné rovině i u všech druhů akcí zúčastněné strany souhlasí s tím, že pomocí vnitrostátních nebo regionálních prostředků by jejich vlastních cílů nemohlo být dosaženo, nebo by mohly být dosaženy v menší míře. Povaha této přidané hodnoty je u jednotlivých druhů akcí různá: vzdělávání a konference jsou zvlášť užitečné v tom, že usnadňují mezinárodní spolupráci a vytváření sítí, kdežto nástroje informačních technologií a technická pomoc poskytují bezprostřednější hodnotu pro vyšetřování celních a donucovacích orgánů členských států. Příjemci potvrdili užitečnost programu, zejména pro celní orgány, a zdůraznili, že přínosy daleko převyšovaly náklady na účast. Navíc jasně vyjádřili svůj záměr pokračovat ve využívání příslušného technického vybavení. Komise tuto udržitelnost výsledků zajistila tím, že umožnila spolufinancování grantů na pokrytí nákladů údržby. Výměnou za to se příjemci zavázali po uplynutí jednoho roku od skončení platnosti projektu předložit konečnou zprávu o provádění programu, aby se prokázala jeho účelnost a udržitelnost výsledku. Pokud jde o vzdělávání, semináře a konference, účastníci jsou všeobecně přesvědčeni, že získané poznatky mohou být využity v praxi, takže i v tomto ohledu bylo dosaženo udržitelnosti. Zvláště to platilo o účastnících školení o digitálních forenzních operacích. Doplňkovost Doplňkovost byla při přípravě a provádění programu zajištěna dostatečně. Zúčastněné strany se všeobecně shodují v tom, že profil programu se soustředil na řešení ochrany finančních zájmů Unie, což ho odlišuje od jiných programů (organizovaných GŘ HOME a GŘ TAXUD). Poukazováno bylo zejména na technickou pomoc jako na prvek, který jiné iniciativy EU nenabízejí, i když akce v oblasti technické pomoci by mohly využívat synergií s jinými iniciativami EU. To se týká například použití automatizovaného systému pro rozpoznávání registračních značek (ANPRS), jehož výsledky by mohly být posíleny využíváním informací ze stávajících systémů financovaných EU, jako např. Evropského informačního systému vozidel a řidičských oprávnění (síť EUCARIS), evropských rejstříků podniků silniční dopravy (ERRU) a sítě řidičských průkazů (RESPER), které byly vytvořeny v rámci některých iniciativ Unie. Bylo vyvinuto úsilí o koordinaci plánování různých programů Unie např. v celní oblasti, ale mohlo by být učiněno více pro posílení spolupráce mezi útvary Komise, aby se tak využily synergie mezi programy a zamezilo se překrývání mezi programy a iniciativami EU. 5. Související faktory ovlivňující provádění programu Související faktory, jež měly dopad na provádění programu, zahrnovaly řadu otázek, i když je obtížné tyto faktory kvantifikovat: u grantů v oblasti technické pomoci musely státní a regionální správní orgány přispět alespoň z 50 %. Od vypuknutí finanční krize v roce 2008 se v důsledku rozpočtových omezení značně snížily finanční možnosti žadatelů a příjemců a to vedlo k tomu, že některé žádosti, a dokonce i některé již udělené granty byly zrušeny. Na to reagovalo nové nařízení o programu Hercule III, které poskytuje financování až do výše 80 % způsobilých nákladů (ve výjimečných a řádně odůvodněných případech až do výše 90 %), významnou část rozpočtu na akce financované z grantů tvořila DPH (až 25 %, v závislosti na platných sazbách), avšak v důsledku finančního nařízení není DPH v rámci tohoto programu způsobilá. V praxi proto granty tvořily nižší procentní část nákladů (v případě technické pomoci méně než 40 %) a schodek musel uhradit příjemce, přezkoumání žádostí podaných v reakci na výzvy k předložení návrhů ukázalo, že žadatelé mají často potíže se splněním správních a právních požadavků v důsledku jazykových překážek nebo v důsledku toho, že nejsou obeznámeni s postupy pro předkládání žádosti nebo pro uplatňování grantu, nedostatek prostředků na platby ke konci programu vedl k podstatným zpožděním konečné výplaty grantů uzavřených v posledních dvou letech. 6. Závěry a další postup Externí hodnocení dospělo k závěru, že program „dosáhl cílů, jež si stanovil, a [...] měl tedy zamýšlený dopad“. Rovněž byl vyvozen závěr, že tři druhy akcí přinesly vzájemně se doplňující a udržitelné výsledky a že provádění bylo efektivní a byly dosaženy žádoucí výsledky za přiměřených nákladů. Byly však zjištěny některé oblasti pro zlepšení, které jsou uvedeny níže spolu s opatřeními, jež budou přijata k jejich řešení. 1.Dopad programu by se mohl zvýšit zajištěním větších osobních kontaktů mezi správními orgány, například prostřednictvím výměn zaměstnanců. Financování nákladů spojených s výměnami zaměstnanců již je podle specifikací pro oblast vzdělávání způsobilým nákladem a uskutečnily se úspěšné výměny, např. mezi Itálií a Bulharskem v roce 2010. Komise bude iniciovat a podporovat výměny zaměstnanců na různých úrovních státních a regionálních správních orgánů v sousedících členských státech pro zlepšování spolupráce při přeshraničních operacích a vyšetřování. Aby se zvýšila nákladová efektivnost a kvalita vzdělávání financovaného v rámci programu, bude Komise zkoumat další možnosti vzdělávání a výměny zaměstnanců, jako např. užší spolupráci v rámci stávajících evropských sítí vnitrostátních forenzních ústavů a organizací poskytujících justiční vzdělávání. 2.Distribuce přístupu k databázím prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst nezajistila, aby tohoto přístupu mohly využívat všechny orgány členských států. Ze zjištění uvedených v hodnocení vyplývá, že totéž platí o členských státech, z nichž některé možná využívají těchto údajů více než jiné členské státy. Program podpořil přístup k údajům tím, že byl zakoupen přístup do databází a správní přístupová práva pro pracovníky donucovacích orgánů členských států. Jelikož počet těchto přístupových práv je omezený, musí vnitrostátní kontaktní místa stanovit priority pro udělování přístupu státním a regionálním správním orgánům. Zjištění ohledně využívání databází zdůrazňují jejich užitečnost, ale i to, že je obtížné prokázat přínos, jímž přispívají k ochraně finančních zájmů Unie. Komise provede důkladný přezkum požadavků současných uživatelů na informace a prozkoumá informační zdroje dostupné na trhu, aby lépe vyhovovaly požadavkům uživatelů na dostupnost informačních zdrojů. To by mělo vést k nákladově co nejefektivnějšímu využívání databází, zejména pro účely spojené s ochranou finančních zájmů Unie. 3.Rozdílné zkušenosti, pokud jde o efektivnost řízení projektu, ukazují, že může být výhodné sdílení zkušeností mezi členskými státy ohledně druhů používaného vybavení a toho, jak jsou zadávány veřejné zakázky na toto vybavení. Akce v rámci programu jsou řízeny příjemci grantů a spolufinancování ze strany členských států by jim mělo poskytnout dostatečnou stimulaci k tomu, aby tak činili co nejefektivněji. Komise vybírá žádosti na základě nákladové efektivity a v několika případech vyzvala žadatele, aby přezkoumali náklady s ohledem na osvědčené postupy a na ceny v jiných členských státech, zejména u nákladného vybavení, jako jsou rentgenové skenery nebo automatizované systémy pro rozpoznávání registračních značek. Bude dále vybízet k výměně osvědčených postupů, zejména v souvislosti s přeshraničními projekty, které spojují úsilí několika členských států na ochranu finančních zájmů Unie.