[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 7.3.2007 SEK(2007) 289 v konečném znění Doporučení pro STANOVISKO RADY v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Španělska na období 2006–2009 (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA Souvislosti Pakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku k posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi programy stability nebo konvergenční programy i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První program stability Španělska byl předložen v prosinci 1998. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 15. března 1999 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných programů stability a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání. Východiska pro hodnocení aktualizovaného programu Komise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Španělska předloženou dne 22. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku). Aby bylo jasné, za jakých okolností se aktualizovaný program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty: 1. hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let 2. nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability) a 3. vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí. Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední období Zdá se, že se Španělsko nachází v hospodářsky příznivém období. Domácí poptávka posílená spotřebou domácností a investicemi do stavebnictví způsobuje intenzivní vznik pracovních míst v oblasti bydlení a služeb, což následně znovu podporuje domácí poptávku v souvislosti se zdravými veřejnými financemi a zápornými reálnými úrokovými sazbami. Přetrvávající rozdíly v míře inflace vůči eurozóně spolu s pomalým růstem produktivity zhoršují vnější konkurenceschopnost země, jejíž komparativní výhodou jsou stále nízké výrobní ceny, než aby se jednalo o výrobky obsahující složitější technologie. Zvýšení schodku zahraničního obchodu může poškodit střednědobé předpoklady růstu. Vysoké zadlužení domácností, které bylo způsobeno především rozsáhlými investicemi do bydlení, navíc zvyšuje zranitelnost velké části obyvatelstva vůči zvýšení úrokových sazeb. Na pozadí této situace jsou důsledné fiskální politiky, které Španělsko provádí, dostatečné. Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programu Dne 14. března 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005–2008. Rada dospěla k závěru, že „stav rozpočtu je obecně zdravý a rozpočtová strategie poskytuje příklad souladu fiskální politiky s paktem. S ohledem na rostoucí vnější nerovnováhy je důležité udržet vyvážený stav rozpočtu.“ Rada vyzvala Španělsko, aby „provedlo plánovaná opatření, která se zaměří na dlouhodobé dopady stárnutí obyvatelstva na rozpočet“. Vyhodnocení národního programu reforem z října 2006 provedené Komisí Zpráva o provádění národního programu reforem Španělska, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 15. října 2006. Národní program reforem Španělska uvádí jako hlavní problémy/priority: rozpočtovou stabilitu; strategii výzkumu a vývoje; lepší podnikatelské prostředí; prosazování hospodářské soutěže; rozvoj infrastruktur; lepší fungování pracovního trhu; lepší vzdělávání a posílení lidského kapitálu. Komise ve svém vyhodnocení tohoto programu (vyhodnocení bylo přijato jako součást její výroční zprávy o pokroku z prosince 2006 [2] ) uvedla, že Španělsko při provádění národního programu reforem a závazků schválených na jarním zasedání Evropské rady v roce 2006 dosahuje pokroku. V současné době je nezbytné další provádění nových právních předpisů a opatření v oblastech všech sedmi klíčových politik tak, aby se zvýšila zaměstnanost a produktivita a aby se dosáhlo pokroku, pokud jde o sbližování míry HDP na obyvatele s EU-25. Komise na základě identifikovaných úspěchů a nedostatků Španělsku doporučila, aby přijalo opatření v oblasti hospodářské soutěže, aktivních politik pracovního trhu a v oblasti vzdělávání, zejména pokud jde o celoživotní vzdělávání. Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na předpověď útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[3] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu s programy stability a konvergenčními programy; dodržování kodexu chování[4], který mimo jiné předepisuje společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. | - Doporučení pro STANOVISKO RADY v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Španělska na období 2006–2009 RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení, s ohledem na doporučení Komise, po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem, VYDALA TOTO STANOVISKO: 4. Dne [27. března 2007] posoudila Rada aktualizovaný program stability Španělska na období 2006 – 2009[6]. 5. Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá snížení růstu reálného HDP z 3,8 % v roce 2006 na průměrnou hodnotu 3,3 % po zbytek programového období. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici, se zdá, že scénář je založen na realistických předpokladech růstu. Inflace předpokládaná v programu se rovněž jeví reálně. Předpokládaný rozdíl v míře inflace vůči eurozóně je, ačkoli se postupně snižuje, stále značný. I když se v krátkodobém horizontu mohou vyskytnout určitá rizika, opačná rizika mohou tento scénář ohrozit v souvislosti s nerovnováhou hospodářství, především v souvislosti s rostoucím zadlužením domácností a růstem stávajícího schodku běžného účtu. Je nesporně možné, že ve střednědobém horizontu bude růst oproti předpokladům vyplývajícím z programu méně příznivý, zejména pokud by skončil rozmach bytové výstavby. 6. Prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 předpokládala, že v souladu s aktualizovaným programem stability bude celkový přebytek veřejných financí v roce 2006 činit 1,5 % HDP, přičemž cílová hodnota vyplývající z předchozí aktualizace programu stability představovala 0,9 %. Tento pozitivní výsledek způsobily příjmy, které byly vyšší, než se předpokládalo, a které byly důsledkem vysokého nárůstu pracovních míst a rostoucích zisků obchodních společností, které pravděpodobně posílily příjmy z přímých daní a růst nominálního HDP. 7. Cílem této aktualizace je (i) zachovat makroekonomickou a rozpočtovou stabilitu a (ii) posílit produktivitu tím, že se zlepší infrastruktura a lidský a technologický kapitál. Předpokládá se, že se celkový přebytek veřejných financí sníží z hodnoty 1,4 % HDP v roce 2006 na přibližně 1 % v roce 2009. Časový výhled pro primární přebytek je podobný, sníží se z hodnoty 3 % HDP dosažené v roce 2006 na hodnotu 2,25 % v roce 2009. I když by se v průběhu programového období měly příjmy snížit o 0,2 % HDP, primární výdaje by se měly zvýšit o přibližně 0,5 % HDP a být částečně vyrovnané snížením úrokových sazeb. Předchozí aktualizace na základě přibližně stejného makroekonomického výhledu předpokládala nižší přebytky. Rozdíl mezi těmito aktualizacemi byl způsoben tím, že v roce 2006 bylo oproti předpokladům z předchozího roku dosaženo většího přebytku, a předpokládá se, že v průběhu programového období tento přebytek bude dále přenášen. 8. Plánuje se, že se strukturální saldo (tj. saldo očištěné o cyklické vlivy a jednorázová a jiná prozatímní opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky bude nepatrně snižovat z přibližně 1,75 % HDP v roce 2006 na 1,5 % na konci programového období. Stejně jako v případě předchozí aktualizace programu stability je v tomto programu uveden střednědobý cíl pro stav rozpočtu, který představuje vyvážený stav rozpočtu ze strukturálního hlediska. Program předpokládá bezpečné plnění tohoto cíle po celé programové období. Jelikož je střednědobý cíl náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,25 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl leží v rozmezí stanoveném pro eurozónu a pro členské státy ERM-II v Paktu o stabilitě a růstu a kodexu chování a je náročnější než to, co vyplývá z dlouhodobě předpokládané míry zadlužení a průměrného růstu potenciálního produktu. 9. Rizika zatěžující rozpočtové výhledy se v programu jeví jako víceméně vyrovnaná. Makroekonomický scénář, že něhož aktualizace vychází, je příznivý a zdá se, že výhledy příjmů odráží opatrné předpoklady. Pokud se potvrdí trendy z minula v oblasti vzdělávání a zdravotní péče, existuje na straně výdajů riziko překročení výdajů (na úrovni regionálních orgánů). 10. S ohledem na toto posouzení rizik se zdá, že je stav rozpočtu dostatečný k tomu, aby se po celé programové období zachovával střednědobý cíl pro stav rozpočtu podle předpokladů vyplývajících z programu. Stav rozpočtu navíc poskytuje dostatečnou bezpečnou rezervu proti překročení referenční hodnoty ve výši 3 % HDP při každoročních běžných makroekonomických výkyvech. Stav fiskální politiky, který program předpokládá, je v souladu s Paktem o stabilitě a růstu. 11. Odhaduje se, že se hrubý veřejný dluh v roce 2006 snížil na 40 % HDP, což je výrazně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou ve Smlouvě. Aktualizace předpokládá další pokles míry dluhu o 8 procentních bodů v průběhu programového období. 12. Dlouhodobý dopad stárnutí obyvatelstva na rozpočet je ve Španělsku vysoce nad průměrem EU, což je hlavně způsobeno poměrně značným nárůstem výdajů na důchody v poměru k HDP v průběhu nadcházejících desetiletí. Původní stav rozpočtu se v porovnání s rokem 2005 zlepšil a přispívá tak k ulehčení dlouhodobých předpokládaných dopadů stárnutí obyvatelstva na rozpočet. Nestačí však k plnému pokrytí zásadního zvýšení výdajů souvisejících se stárnutím populace. Pokud ve střednědobém horizontu dojde k zachování vysokých primárních přebytků a pokud se provedou další opatření určená ke snižování zásadního nárůstu výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva, přispěje to ke snižování rizik ohrožujících udržitelnost veřejných financí. Celkově se zdá, že je udržitelnost veřejných financí ve Španělsku vystavena střednímu riziku. 13. Program stability obsahuje kvalitativní posouzení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem z října 2006 v rámci střednědobé fiskální strategie. Neposkytuje však systematické informace o přímých rozpočtových nákladech nebo o úsporách vyplývajících z reforem uvedených v národním programu reforem, ačkoli se zdá, že rozpočtové prognózy zohledňují dopady opatření vyplývajících z národního programu reforem na veřejné finance. Zdá se, že opatření v oblasti veřejných financí předpokládaná programem stability odpovídají opatřením uvedeným v národním programu reforem. Oba programy zejména předpokládají postupné zvyšování veřejných výdajů na výzkum a vývoj a na investice do infrastruktur. 14. Rozpočtová strategie uvedená v programu je vcelku v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. 15. Pokud jde o požadavky na poskytování údajů vyplývající z kodexu chování pro programy stability a konvergenční programy, program poskytuje veškeré povinné údaje a většinu nepovinných údajů[7]. Závěrem lze obecně konstatovat, že střednědobý stav rozpočtu je zdravý a rozpočtová strategie poskytuje příklad souladu fiskální politiky s Paktem o stabilitě a růstu. S ohledem na rostoucí vnější nerovnováhu a na stávající rozdíly v míře inflace vůči erozóně je důležité udržet vyvážený stav rozpočtu. S ohledem na výše uvedené posouzení a zejména na předpokládaný nárůst výdajů souvisejících se stárnutím obyvatelstva se Španělsko vyzývá, aby dále zlepšovalo dlouhodobou udržitelnost veřejných financí prováděním opatření určených ke snížení dalšího dopadu stárnutí obyvatelstva na výdajové programy. Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových předpovědí | 1 Výpočet útvarů Komise na základě údajů z programu. | 2 Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných prozatímních opatření. | 3Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z programu. | 4Jednorázová a jiná prozatímní opatření převzatá z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006. | 5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 3,9 %, 3,8 %, 3,6 % a 3,6 %. 6Deflátor soukromé spotřeby místo HISC. 7 Podle prvních odhadů růst v roce 2006 činil 3,9 %. Prozatímní prognóza útvarů Komise ze dne 16. února 2007 předvídá v roce 2007 růst tempem 3,7 %. | [1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm . [2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816. [3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006. [4] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu programů stability a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení pro hospodářství a finance dne 11. října 2005. [5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm . [6] Aktualizace programu byla předložena tři týdny po 1. prosinci, tj. po termínu stanoveném v kodexu chování. [7] Nebyly poskytnuty především údaje o inflaci HISC a o celkových výdajích vládních institucí podle účelu.