ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Hodnocení provádění nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) během prvních tří let (2007-2009) /* KOM/2011/0648 v konečném znění */





PŘEDMLUVA Podle článku 21 nařízení Rady, kterým se zřizuje nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (dále jen „nařízení o INSC“)[1], Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě (vedle zprávy o pokroku podle článku 18) hodnotící zprávu o provádění nařízení o INSC během prvních tří let programu[2]. V rámci hodnotícího procesu pověřila Komise skupinu nezávislých odborníků posouzením provádění programu za období 2007 až 2009. Odborníci byli vybráni na základě jejich zkušeností v oblasti jaderné energie, jaderné bezpečnosti či nakládání s radioaktivním odpadem a vyhořelým jaderným palivem. Plné znění odborné zprávy o činnostech prováděných Komisí v rámci ročních akčních programů v období 2007–2009 je k dispozici jako průvodní pracovní dokument útvarů Komise[3]. Odpovědnost za tento dokument nesou výhradně jeho autoři. V případě této zprávy se jedná o hodnocení provedené Komisí s přihlédnutím ke zprávě Komise o pokroku za období 2007–2009[4] a výše zmíněné odborné zprávě[5]. 1. ÚVOD V roce 1991 vyčlenila Komise v programu TACIS zvláštní sekci pro jadernou bezpečnost[6] s cílem zabývat se obavami, které vyvolala havárie černobylské elektrárny. Od roku 1991 do roku 2006 byly na projekty v této oblasti přiděleny 1,3 miliardy EUR. Od roku 2007 se spolupráce a pomoc EU realizuje prostřednictvím nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) disponující finanční referenční částkou ve výši 524 milionů EUR určenou na provádění nařízení v období 2007 až 2013. INSC přinesl oproti programu jaderné bezpečnosti TACIS řadu změn, které je třeba uvést. Zeměpisná působnost INSC byla rozšířena na třetí země[7] na celém světě, což Komisi umožnilo uplatňovat zkušenosti získané v bývalých sovětských republikách i jinde a řešit pomocí nich potřeby rozvíjejících se zemí a také států, v nichž jaderné programy již běží, ale vyžadují zlepšení bezpečnosti (to platí zejména pro země, kde se jaderné programy prudce rozvíjejí). V roce 2008 Komise navrhla strategii[8] řešení mezinárodního úkolu jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení. Rada pak formulovala řadu kritérií, která je třeba dodržovat při zvažování a upřednostňování projektů s novými partnerskými zeměmi[9]. Komise je zohlednila ve své revidované strategii pro INSC na období 2010–2013, v níž rovněž vytyčila zeměpisné priority. Strategický rámec pro provádění programu INSC během prvních tří let je stanoven ve strategii pro jadernou bezpečnost na období 2007–2013 pro programy Společenství pro spolupráci a v orientačním programu na období 2007–2009 ze dne 1. srpna 2007 (K(2007)3758). Roční akční programy 2007, 2008 a 2009 podrobně popisují opatření, jež má Komise přijmout. Strategie, orientační program i akční programy obdržely pozitivní stanoviska od výboru INSC. Cíle nařízení INSC jsou vymezeny v článku 1: - podpora vysoké úrovně jaderné bezpečnosti, - radiační ochrana a - provádění účinného a účelného dozoru nad jadernými materiály ve třetích zemích. Těchto cílů mělo být dosaženo provedením opatření stanovených v článku 2 nařízení INSC: - podpora orgánů státního dozoru, - vylepšení při projektování, provozu a údržbě jaderných zařízení, - bezpečná přeprava a ukládání vyhořelého jaderného paliva a radioaktivního odpadu, - vypracovávání a provádění strategií pro vyřazování zařízení z provozu a sanaci areálů, - podpora účinných regulačních rámců pro zajištění radiační ochrany, - zavedení regulačního rámce a metod v oblasti jaderné bezpečnosti, - prevence nehod a zmírnění jejich případných důsledků a - opatření na podporu mezinárodní spolupráce ve výše uvedených oblastech. V orientačním programu na období 2007–2009 byly dále upřesněny konkrétní oblasti pomoci a navrhovaný rozpočet na realizaci výše uvedených opatření. 2. PROVÁDĚNÍ PROGRAMU Činnosti INSC provádí Evropská komise v režimu centralizovaného řízení. V rámci ročních akčních programů 2007, 2008 a 2009 bylo schváleno zhruba 50 projektů, jež se nyní nacházejí v různých fázích provádění. Tabulka 1 podává přehled původně vyčleněných a smluvně vázaných částek do poloviny roku 2010. Tabulka 1 – Shrnutí provádění programu podle jednotlivých odvětví a let (v milionech EUR) Spolupráce / oblast pomoci | Roční program 2007 | Roční program 2008 | Roční program 2009 | Celkem | 1 | Podpora účinné kultury jaderné bezpečnosti – Podpora pro orgány dozoru – Podpora pro provozovatele | 25 (10) (15) | (47) (12) (35) | 2 | Bezpečnost jaderných zařízení – Posouzení bezpečnosti a technická podpora provozu – Vylepšení a modernizace v oblasti bezpečnosti | 11 (5) (6) | 5 (5) (0) | 3 | Bezpečnost při nakládání s radioaktivními odpady a vyhořelým jaderným palivem, včetně ekologické sanace bývalých jaderných areálů – Nakládání s odpady, vyřazování z provozu, dekontaminace a sanace | 20 | 10 | 4 | Bezpečnost jaderných materiálů a příslušná odpovědnost – Dozor nad bezpečností, nedovolený obchod – Radioizotopové termoelektrické generátory, opuštěné zdroje a výzkumné reaktory | 14 (8) (6) | 0.25 | 5 | Připravenost na mimořádné události vně jaderného zařízení | 4 | 1 | 6 | Účast v mezinárodních fondech (Černobyl a partnerství Severní dimenze v oblasti životního prostředí) | 20 | 31 | 7 | Technická podpora | 6 | 6 | CELKEM | 100 | 100 | Poznámka (1) Podle orientačního programu 2007–2009. (2) Celkový objem přidělených prostředků na období 2007–2009 činil 217 milionů EUR. (3) Viz zpráva Komise o provádění INSC za období 2007–20094. Tabulka 3 podává přehled přidělených prostředků podle regionu / země a rozšiřování zeměpisné působnosti programu INSC mimo bývalý Sovětský svaz. Tabulka 3 – Shrnutí provádění programu podle jednotlivých regionů / zemí[11] (v EUR) Region/země | 2007 | 2008 | 2009 | Ruská federace | 31 272 000 (1) | 3 500 000 (2) | 2 000 000 | Evropská politika sousedství (EPS) – Východ | Arménie | 7 200 000 | 6 000 000 | 11 000 000 | Bělorusko | 2 200 000 | 2 200 000 | Gruzie | 1 800 000 | 500 000 | Ukrajina | 35 800 000 | 53 755 000 | 38 500 000 | EPS – JIH | Egypt | 1 000 000 | Jordánsko | 1 000 000 | Maroko | 1 000 000 | JIHOVÝCHODNÍ ASIE | Filipíny | 1 500 000 | Vietnam | 2 000 000 | LATINSKÁ AMERIKA | Brazílie | 5 000 000 | Projekty ve více zemích / regionální projekty | 2 500 000 | 1 000 000 | 6 500 000 | Doprovodná opatření | 1 000 000 | 3 500 000 | ROčNÍ AKčNÍ PROGRAMY 2007/2008/2009 CELKEM | 76 772 000 | 71 255 000 | 73 700 000 | Poznámka (1) Částka zahrnuje 28,3 milionu EUR na projekty, jež byly zrušeny z důvodu odmítnutí Ruské federace uzavřít dohodu o financování. Tato částka již nemohla být dále využita v rámci INSC. (2) V částce není zahrnuto 13,5 milionu EUR, jež byly přerozděleny. Kazachstán využíval značnou pomoc z programu jaderné bezpečnosti v rámci TACIS, ale tato spolupráce byla přerušena kvůli chybějícímu zájmu Kazachstánu s výjimkou účasti na regionálním projektu týkajícím se pozůstatků těžby uranu. 3. HODNOCENÍ V prvních třech letech provádění INSC (2007–2009) byl zaznamenán postupný přechod od opatření programu jaderné bezpečnosti v rámci TACIS, jenž se zaměřoval na bývalý Sovětský svaz a zejména na Ruskou federaci a Ukrajinu, směrem k programu s celosvětovou působností. Na rozdíl od programu v rámci TACIS, který se soustřeďoval na pomoc zahrnující mnohdy dodávky vybavení (materiální pomoc), je cílem INSC intenzivnější spolupráce zaměřená na zvyšování jaderné bezpečnosti s tím, že samotné dodávky vybavení již nemají takový význam (pomoc nemateriální povahy). V rámci INSC jsou partneři rovněž povzbuzováni k tomu, aby se na formulování, řízení i provádění projektů spolupráce výrazněji podíleli. Spolupráce s novými partnerskými zeměmi se původně zaměřovala na posílení orgánů dozoru, ale postupně se rozšiřuje na rozvoj nakládání s vyhořelým jaderným palivem a radioaktivním odpadem, vyřazování zařízení z provozu, sanaci areálů a v menším rozsahu i na zvýšení provozní bezpečnosti. Z řady důvodů došlo ke zintenzivnění spolupráce s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii (MAAE). Bylo mj. třeba zlepšit koordinaci, zamezit zdvojování úsilí, společně stanovovat priority a podporovat projekty MAAE v oblastech, u nichž mezinárodní postavení a specializace MAAE vede k větší efektivitě provádění. Pozastavení spolupráce s Ruskou federací v oblasti projektů jaderné bezpečnosti z důvodu neochoty Ruska uzavřít s Komisí dohodu o financování vyvolává obavy. Omezená spolupráce pokračovala u probíhajících projektů v rámci TACIS, přičemž Komise nadále hledala možná východiska z patové situace, v níž se nyní jednání s ruskými orgány nacházejí. Spolupráce s Arménií pokračovala navzdory jasnému postoji EU, podle něhož by měla arménská jaderná elektrárna s reaktorem „první generace“ co nejdříve ukončit svůj provoz. Všechna konkrétní opatření spolupráce v oblasti bezpečnosti je třeba nadále posuzovat podle schváleného strategického rámce pro provádění programu INSC. Závažný problém představují dlouhé prodlevy mezi formulováním nových projektů spolupráce a jejich skutečným prováděním, zejména při zahajování spolupráce s novými partnerskými zeměmi. Tyto prodlevy jsou způsobeny fázemi, jimiž je třeba projít od označení projektu po uzavření příslušných smluv. Celý proces v normálním případě začíná průzkumnou misí útvarů Komise, následuje mise odborníků s cílem připravit dokumentaci, jež podává široce pojatý přehled potenciálních projektů. Následný schvalovací proces zahrnuje meziútvarovou konzultaci, stanovisko výboru INSC a posléze přijetí rozhodnutí Komise. Zahájit zadávací řízení a uzavírat smlouvy lze až poté, co bude s partnerskou zemí uzavřena dohoda o financování, což může vést k dalšímu zpoždění. Někdy byla úvodní fáze spolupráce poněkud zkrácena, jako např. v případě Brazílie, u níž bylo díky vysoké interinstitucionální připravenosti možné rychle pokročit při sestavování příslušné dokumentace. Celkově je však proces i nadále zdlouhavý. Nadále probíhá úzká spolupráce s útvary pověřenými prováděním nástroje stability, příslušnými odděleními Komise a delegacemi EU, jež přispěla k zachování soudržného přístupu vůči třetím zemím. V budoucnu by však mohly být prozkoumány další synergie mezi INSC a nástrojem stability, a to zejména v rámci „středisek excelence“ (iniciativa nástroje stability). Činností v oblasti dozoru nad jadernou bezpečností bylo v letech 2007–2009 podstatně méně, než pro toto období předpokládal orientační program (0,25 % oproti 14 % v programu). Komise přihlédne k této skutečnosti při přípravě orientačního programu na roky 2012–2013 a budoucích akčních programů. 4. ZÁVĚRY Z hodnocení Komise ve věci provádění programu INSC lze vyvodit tyto hlavní závěry: - Projekty byly koncipovány v souladu se strategickými dokumenty nástroje spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC). - Prostřednictvím INSC pokračovala spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti zahájené v rámci TACIS. Tato spolupráce byla postupně rozšiřována na nové partnerské země. Byla však pozastavena spolupráce s Ruskou federací. Nyní se hledá řešení jejích námitek v souvislosti dohodou o financování. - Do posilování kultury jaderné bezpečnosti prostřednictvím INSC se promítají zkušenosti nabyté v programu jaderné bezpečnosti v rámci TACIS, přičemž se řeší i nové potřeby vyplývající z mandátu, který již není omezen jen na oblast bývalého Sovětského svazu. - Od označení projektů po zahájení jejich realizace uplynou v současné době dva až tři roky z důvodu zdlouhavého procesu rozhodování a uzavírání smluv a všeobecně náročných administrativních postupů. Komise bude muset posoudit, zda a nakolik je pomocí úpravy operativních a realizačních postupů možné zredukovat prováděcí cyklus projektů. - Komise souhlasí s nezávislým hodnocením, podle něhož byly při provádění INSC nastaveny optimální cíle a projekty byly dobře koncipovány. Při vydařené realizaci by projekty měly výrazně přispět ke zvýšení jaderné bezpečnosti a posílení kultury jaderné bezpečnosti. Partneři v cílových zemích obzvláště oceňovali projekty INSC zaměřené na výměnu postupů a know-how. - Zemím, které jaderný program nemají ani neplánují, je INSC nápomocen rovněž při budování potřebné infrastruktury dozoru nad jadernou bezpečností zejména v souvislosti s nakládáním s jaderným odpadem. - Zemím, jež spuštění jaderného programu plánují, je INSC nápomocen při budování potřebné infrastruktury dozoru nad jadernou bezpečností. V případě zemí, v nichž jaderné programy již běží a jimž z důvodu nedostatku finančních prostředků či izolace chybějí zdroje v oblasti jaderné bezpečnosti, se INSC zaměřuje na budování kapacit a zlepšování kultury jaderné bezpečnosti. - Celkově se z programu INSC stal dobře zavedený nástroj spolupráce v oblasti jaderné bezpečnosti po celém světě. - Podle článku 21 nařízení o INSC může Komise spolu s touto hodnotící zprávou předložit případně i legislativní návrh na změny INSC. Komise má za to, že obavy vyjádřené v souvislosti s prováděním nařízení o INSC lze mírnit a řešit v rámci stávajících ustanovení nařízení a že nový legislativní návrh není zapotřebí. [1] Nařízení Rady (Euratom) č. 300/2007 ze dne 19. února 2007 (Úř. věst. L 81, 22.3.2007, s. 1). [2] Podle článku 21 nařízení o INSC (Přezkum) „Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2010 hodnotící zprávu o provádění tohoto nařízení během prvních tří let, případně s legislativním návrhem nezbytných změn tohoto nástroje.“ [3] Pracovní dokument útvarů Komise – Externí hodnotící zpráva o provádění nařízení Rady (Euratom) č. 300/2007 (Nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti) v období 2007–2009, průvodní dokument ke „zprávě Komise Evropskému parlamentu a Radě o hodnocení provádění nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti během prvních tří let (2007–2009)“ – SEK(2011)xxx. [4] Zpráva Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o provádění nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti. Zpráva první – roční akční programy 2007, 2008 a 2009, v souladu s článkem 18 nařízení INSC;KOM(2011) 111 v konečném znění, Brusel, 10.3.2011.http://register.consilium.europa.eu/pdf/cs/11/st07/st07637.cs11.pdf [5] Dopady havárie ve Fukušimě-Daiči, k níž došlo 11. března 2011, se tato zpráva nezabývá. Poznatky získané v návaznosti na havárii budou součástí víceletého orientačního programu 2012–2013 a případně i následných ročních akčních programů. Události, k nimž v souvislosti s havárií ve Fukušimě-Daiči došlo, nemění nic na závěrech představených v této zprávě. [6] TACIS (anglická zkratka pro Technickou pomoc pro Společenství nezávislých států) je program Evropské komise na pomoc 12 zemím východní Evropy a Střední Asie (Arménii, Ázerbájdžánu, Bělorusku, Gruzii, Kazachstánu, Kyrgyzstánu, Moldavsku, Rusku, Tádžikistánu, Turkmenistánu, Ukrajině a Uzbekistánu) a Mongolsku při jejich přechodu na demokracii a tržně orientované hospodářství. [7] „Třetími zeměmi“ se rozumějí země mimo EU vyjma těch, na něž se vztahuje nástroj předvstupní pomoci. [8] Sdělení Komise „Řešení mezinárodního úkolu jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení“, KOM(2008) 312 v konečném znění, 22. května 2008. [9] Závěry Rady o pomoci třetím zemím v oblasti jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení, 9. prosince 2008. http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/trans/104601.pdf [10] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o zřízení nástroje stability [Úř. věst. L 327, 24.11.2006]. [11] Pro podrobnosti viz pracovní dokument útvarů Komise SEK(2011) 284 v konečném znění ze dne 10.3.2010.