CS    CS CS 
 
CS    CS  EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 10.5.2010 
SEK(2010) 411 v kone čném znění 
  
SDĚLENÍ KOMISE 
Pokyny k vertikálním omezením 
 
CS 2   CS SDĚLENÍ KOMISE 
Pokyny k vertikálním omezením 
(Text s významem pro EHP) 
 
OBSAH Body Strana 
I. ÚVOD 1–7  
1. Účel pokynů 1–4  
2. Použití článku 101 na vertikální dohody 5–7  
II. VERTIKÁLNÍ DOHODY, NA KTERÉ SE OBECN Ě
 ČL. 101 ODST. 1 NEVZTAHUJE 8–22  
1. Dohody menší d ůležitosti a malé a st řední podniky 8–11  
2. Dohody o obchodním zastoupení 12–21  2.1 Vymezení dohod o obchodním zastoupení 12-17  2.2 Použití čl. 101 odst. 1 na dohody o obchodním zastoupení 18-21  
3. Subdodavatelské smlouvy 22  III. POUŽITÍ NA ŘÍZENÍ O BLOKOVÝCH VÝJIMKÁCH 23–73  
1. „Bezpe čný přístav“ vytvo řený na základ ě nařízení o
 blokových výjimkách 23  
2. Oblast p ůsobnosti na řízení o blokových výjimkách 24–46  
2.1 Vymezení vertikálních dohod 24-26  2.2 Vertikální dohody mezi konkurenty 27-28  2.3 Sdružení maloobchodník ů 29-30  
2.4 Vertikální dohody obsahující us tanovení o právech duševního
 vlastnictví 31-45  
2.5 Vztah k jiným na řízením o blokových výjimkách 46  
3. Tvrdá omezení podle na řízení o blokových výjimkách 47–59  
 
CS 3   CS 4. Konkrétní p řípady tvrdých omezení prodeje, na které se
 nemusí vztahovat čl. 101 odst. 1 nebo které mohou spl ňovat
 podmínky čl. 101 odst. 3 60–64  
5. Vylou čená omezení podle na řízení o blokových výjimkách 65–69  
6. Dělitelnost ustanovení dohody 70–71  
7. Složení výrobk ů distribuovaných prost řednictvím stejného
 distribu čního systému 72–73  
IV. ODEJMUTÍ BLOKOVÉ VÝJIMKY A NEPOUŽITÍ
 NA ŘÍZENÍ O BLOKOVÝCH VÝJIMKÁCH 74–85  
1. Řízení o odejmutí výjimky 74–78  
2. Nepoužití na řízení o blokových výjimkách 79–85  
V. VYMEZENÍ TRHU A VÝPO ČET PODÍLU NA TRHU 86–95  
1. Sd ělení Komise o vymezení relevantního trhu 86  
2. Relevantní trh a výpo čet 30% prahové hodnoty podílu na trhu
 podle na řízení o blokových výjimkách 87–92  
3. Výpo čet podílů na trhu podle na řízení o blokových výjimkách 93–95  
VI. POLITIKA VYMÁHÁNÍ V JEDNOTLIVÝCH P ŘÍPADECH 96–230  
1. Rámec rozboru 96–127  
1.1. Negativní ú činky vertikálních omezení 100–105  
1.2. Pozitivní ú činky vertikálních omezení 106–109  
1.3. Metoda rozboru 110–127  1.3.1. Faktory významné pro hodnocení podle čl. 101 odst. 1 111–121  
1.3.2. Faktory významné pro hodnocení podle čl. 101 odst. 3 122–127  
2. Rozbor ur čitých vertikálních omezení 128–230  
2.1. Nákup jedné zna čky 129–150  
2.2. Výhradní distribuce 151–167  2.3. Výhradní p řidělování zákazník ů 168–173  
2.4. Selektivní distribuce 174–188  2.5. Franšíza 189–191  
 
CS 4   CS 2.6. Výhradní dodávka 192–202  
2.7. Platby p ředem za p řístup  203–208  
2.8. Dohody o správ ě určité kategorie  209–213  
2.9. Vázané obchody 214–222  2.10. Omezení cen pro další prodej 223–229  
 
CS 5   CS I. ÚVOD 
1. Ú čel pokynů 
1. Tyto pokyny stanoví zásady pro h odnocení vertikálních dohod podle článku 101 
Smlouvy o fungování Evropské unie* (dále jen „ článek 101“)1. Definice vertikálních 
dohod je obsažena v čl. 1 odst. 1 písm. a) na řízení Komise (EU) č. 330/2010 ze dne 
20. dubna 2010 o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na 
kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shod ě2 (dále jen „na řízení o 
blokových výjimkách“) (viz body 24 až 46). T ěmito pokyny není dot čeno případné 
paralelní použití článku 102 Smlouvy o fungování Ev ropské unie (dále jen 
„článek 102“) na vertikální dohody. Ty to pokyny jsou strukturovány takto: 
– oddíl II (body 8 až 22) popisuje ver tikální dohody, na které se obecn ě čl. 101 
odst. 1 nevztahuje; 
– oddíl III (body 23 až 73) objas ňuje podmínky pro používání na řízení o 
blokových výjimkách; 
– oddíl IV (body 74 až 85) popisuje zásady odejmutí blokové výjimky a 
nepoužití na řízení o blokových výjimkách; 
– oddíl V (body 86 až 95) obsahuje pokyny pro vymezení relevantního trhu a 
výpočet podílů na trhu; 
– oddíl VI (body 96 až 229) popisuje obecný rámec analýzy a politiku vymáhání 
používanou Komisí v jednotlivých p řípadech týkajících se vertikálních dohod. 
2. Analýza podle t ěchto pokyn ů se vztahuje jak na zboží, tak na služby, p řestože určitá 
vertikální omezení se používají zejména v oblasti distribuce zboží. Vertikální dohody mohou být též uzavírány v souvislosti s meziprodukty, finálním zbožím i službami. Pokud není stanoveno jinak, an alýza a argumenty uvedené v textu se vztahují na 
všechny typy zboží a služeb a na všechny obchodní úrovn ě. Termínem „výrobky“ se 
tedy rozumí jak zboží, tak služby. Termíny „dodavatel“ a „kupující“ jsou použity pro 
všechny obchodní úrovn ě. Nařízení o blokových výjimkách a tyto pokyny se 
nevztahují na dohody s kone čnými spot řebiteli, pokud takovými spot řebiteli nejsou 
podniky, protože článek 101 se vztahuje pouze na dohody mezi podniky. 
3. Vydáním t ěchto pokyn ů chce Komise pomoci spole čnostem provád ět vlastní 
hodnocení vertikálních dohod v rámci pravidel hospodá řské sout
ěže EU. Normy 
stanovené v t ěchto pokynech nesmí být používány mechanicky, ale musí se používat 
                                                 
* Od 1. prosince 2009 se článek 81 Smlouvy ES stal článkem 101 Smlouvy o fungování Evropské unie. 
Obsahově jsou obě předmětná ustanovení shodná. Pro ú čely tohoto na řízení se odkazy na článek 101 
Smlouvy o fungování Evropské unie považují za odkazy na článek 81 Smlouvy ES. Smlouva o 
fungování EU rovn ěž zavedla n ěkteré změny v terminologii, jako nap ř. nahrazení pojmu „Spole čenství“ 
pojmem „Unie“ a pojmu „spole čný trh“ pojmem „vnit řní trh“. Terminologie Smlouvy o fungování EU 
bude používána v celém textu t ěchto pokyn ů.  
1 T ěmito pokyny se nahrazuje sd ělení Komise – pokyny k vertikálním omezením, Ú ř. věst. C 291, 
13.10.2000, s. 1. 
2 Ú ř. věst. L 102, 23.4.2010, s. 1. 
 
CS 6   CS s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem jednotlivých p řípadů. Každý p řípad musí 
být posuzován podle skute čností charakteristických pro daný p řípad.  
4. T ěmito pokyny není dot čena judikatura Tribunálu a Soudního dvora Evropské unie 
týkající se použití článku 101 na vertikální  dohody. Komise bude pokra čovat ve 
vyhodnocování operací podle na řízení o blokových výjimkách a pokyn ů založených 
na informacích o trhu od zú častněných subjekt ů a vnitrostátních ú řadů pro ochranu 
hospodářské soutěže a s ohledem na budoucí vývoj a nové poznatky v této oblasti 
může toto sd ělení revidovat. 
2. Použití článku 101 na vertikální dohody 
5. Článek 101 se vztahuje na vertikální  dohody, které mohou ovlivnit obchod mezi 
členskými státy a které znemož ňují, omezují či narušují hospodá řskou sout ěž (dále 
jen „vertikální omezení“)3. Článek 101 vymezuje p říslušný právní rámec pro 
posuzování vertikálních omezení, který p řihlíží k rozlišování negativních a 
pozitivních ú činků na hospodá řskou sout ěž; čl. 101 odst. 1 zakazuje takové dohody, 
které hospodá řskou sout ěž výrazně omezují či narušují, naproti tomu čl. 101 odst. 3 
vyjímá takové dohody, jejichž p řínos vyvažuje ú činky škodlivé pro sout ěž4. 
6. U v ětšiny vertikálních omezení mohou obavy o ohrožení hospodá řské soutěže 
vzniknout pouze tehdy, je-li hospodá řská soutěž na jedné či více úrovních 
obchodování nedostate čná, tj. pokud na stran ě dodavatele, kupujícího, p řípadně na 
obou stranách existuje ur čitý stupeň vlivu na trhu. Vertikální omezení jsou obecn ě 
méně škodlivá než horizontální a mohou poskytovat zna čný prostor ke zvyšování 
účinnosti.  
7. Cílem článku 101 je zajistit, a by podniky nepoužívaly do hody, v této souvislosti 
vertikální dohody, k omezení hospodá řské soutěže na trhu na úkor spot řebitelů. 
Posouzení vertikálních omezení je rovn ěž důležité v souvislosti s širším cílem – 
dosáhnout integrovaného vnit řního trhu. Integrace trhu zvyšuje hospodá řskou sout ěž 
v Evropské unii. Obchodním spole čnostem by nem ělo být dovoleno vytvá řet 
soukromé bariéry mezi členskými státy, zejména pokud již byly úsp ěšně zrušeny 
státní hranice mezi t ěmito státy. 
II. VERTIKÁLNÍ DOHODY, NA KTERÉ SE OBECN Ě ČL. 101 ODST. 1 
NEVZTAHUJE 
1. Dohody menší d ůležitosti a malé a st řední podniky 
8. Na dohody, které nejsou schopny výrazn ě ovlivnit obchod mezi členskými státy nebo 
výrazně omezovat hospodá řskou sout ěž svou podstatou či dopadem, se čl. 101 
odst. 1 nevztahuje. Na řízení o blokových výjimkách se vztahuje pouze na dohody, na 
                                                 
3 Viz mimo jiné rozsudky Soudního dvora Evropských spole čenství ve spojených v ěcech 56/64 a 58/64 
Grundig-Consten  v. Komise , Sb. rozh. 1966, s. 299, ve v ěci 56/65 Technique Minière v. Maschinenbau 
Ulm, Sb. rozh. 1966, s. 235 a rozsudek Tribunálu ve v ěci T-77/92 Parker Pen v. Komise , 
Sb. rozh. 1994, s. II-549. 
4 Viz sd ělení Komise – oznámení – pokyny k použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o ES, Ú ř. věst. C 101, 
27.4.2004, s. 97, k obecné metodice a výkladu podmínek pro použití čl. 101 odst. 1 a zejména čl. 101 
odst. 3. 
 
CS 7   CS které se vztahuje čl. 101 odst. 1. T ěmito pokyny není dot čeno uplatňování oznámení 
Komise o dohodách menšího významu, které výrazn ě neomezují hospodá řskou 
soutěž podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského spole čenství ( de 
minimis )5 či budoucích oznámení de minimis . 
9. V souladu s podmínkami stanovený mi v oznámení menšího významu de minimis , 
které se týká tvrdých omezení a otázek kumulativních ú činků, vertikální dohody 
uzavřené podniky, které mezi sebou nesout ěží a jejichž jednotlivý podíl na 
relevantním trhu nep řevyšuje 15 %, obecn ě nespadají do p ůsobnosti čl. 101 odst. 16. 
Nelze předpokládat, že vertikální dohody uzav řené podniky, které mají více než 
15 % podílu na trhu, be z dalšího porušují čl. 101 odst. 1. Dohody mezi podniky, 
jejichž podíl na trhu p řevyšuje 15% prahovou hodnotu, nemusejí mít výrazné ú činky 
na obchod mezi členskými státy, ani nemusejí výrazn ě ohrožovat hospodá řskou 
soutěž7. Tyto dohody musejí být posuzovány v právní a hospodá řské souvislosti. 
Hlediska pro hodnocení jednotlivých dohod jsou stanovena v bodech 96 až 229. 
10. Pokud jde o tvrdá omezení uvedená v oznámení menšího významu de minimis , lze čl. 
101 odst. 1 použít i pod 15% prahovou hodnotou v p řípadě, že mají výrazné ú činky 
na obchod mezi členskými státy a na hospodá řkou soutěž. V tomto ohledu je d ůležitá 
příslušná judikatura Soudního dvora a Tribunálu8. Rovněž se poukazuje na 
potenciální pot řebu posoudit pozitivní a negativní ú činky tvrdých omezení, jak je 
popsáno zejména v bod ě 47 těchto pokyn ů.  
11. Komise si též uv ědomuje, že s výhradou kumulativní ho dopadu a tvrdých omezení 
mají vertikální dohody mezi malými a st ředními podniky ve smyslu p řílohy 
doporučení Komise ze dne 6. kv ětna 2003 o vymezení mikro, malých a st ředních 
podniků9 zřídka výrazné ú činky na obchod mezi členskými státy či výrazně omezují 
hospodářskou sout ěž ve smyslu čl. 101 odst. 1, a proto obvykle do p ůsobnosti tohoto 
článku nespadají. Avšak v p řípadech, kdy tyto dohody spl ňují podmínky pro použití 
čl. 101 odst. 1, Komise obvykle nezahájí řízení z d ůvodu nedostatku zájmu pro 
Evropskou unii. Jinak by tomu ovšem bylo v p řípadě, že by tyto podniky spole čně či 
jednotlivě zastávaly dominantní postavení na významné části vnitřního trhu. 
2. Dohody o obchodním zastoupení 
2.1 Vymezení dohod o obchodním zastoupení 12. Obchodním zástupcem se rozumí právnická či fyzická osoba, jíž je ud ěleno právo 
jednat nebo uzavírat smlouvy ve prosp ěch jiné osoby (zmocnitele), a ť už vlastním 
jménem či jménem zmocnitele, v souvislosti: 
– s nákupem zboží či služeb zmocnitelem, nebo 
– s prodejem zboží či služeb zmocnitelem. 
                                                
 
5 Ú ř. věst. C 368, 22.12.2001, s. 13. 
6 Pro dohody mezi konkuren čními podniky činí prahová hodnota podílu de minimis  na trhů 10 % pro 
jejich spole čný podíl na trhu na kterémkoli z relevantních trh ů dotčených těmito dohodami. 
7 Viz rozsudek Tribunálu ve v ěci T-7/93 Langnese-Iglo v. Komise , Sb. rozh. 1995, s. II-1533, bod 98. 
8 Viz rozsudky Soudního dvora ve v ěci 5/69 Völk v. Vervaecke , Sb. rozh. 1969, s. 295; ve v ěci 1/71 
Cadillon v. Höss , Sb. rozh. 1971, s. 351 a ve v ěci C-306/96 Javico v. Yves Saint Laurent , 
Sb. rozh. 1998, s. I-1983, body 16 a 17. 
9 Ú ř. věst. L 124, 20.5.2003, s. 36. 
 
CS 8   CS 13. Rozhodujícím faktorem p ři určování, zda dohoda o obchodním zastoupení spadá do 
oblasti působnosti čl. 101 odst. 1, je finan ční či obchodní riziko, které obchodní 
zástupce nese ve vztahu k činnostem, pro které byl zmocnitelem zmocn ěn10. V tomto 
ohledu není pro hodnocení podstatné, zda obchodní zástupce jedná za jednoho, případně více zmocnitel ů. Pro hodnocení rovn ěž není podstatné, jak tuto dohodu 
kvalifikují smluvní strany nebo vnitrostátní právní p ředpisy. 
14. Existují t ři typy finan čních a obchodních rizik, která jsou podstatná pro ur čení, zda 
lze na dohodu o obchodním zastoupení použít čl. 101 odst. 1. V první řadě se jedná o 
rizika týkající se konkrétních smluv a p římo se vztahující ke smlouvám sjednaným či 
uzavřeným obchodním zástupcem jménem zmocnitele, nap říklad v souvislosti s 
financováním zásob. Za druhé existují rizika spojená s investicemi do ur čitého trhu. 
Jedná se o investice pot řebné pro činnost, pro kterou zmocnitel obchodního zástupce 
zmocnil, tj. o investice,  jež obchodní zástupce pot řebuje ke sjednání nebo uzav ření 
tohoto typu smlouvy. Tyto investice js ou obvykle považovány za tzv. utopené, což 
znamená, že po opušt ění činnosti v daném oboru tyto investice nelze využít pro jiné 
činnosti nebo je prodat jinak  než s velkou ztrátou. Za t řetí existují rizika spojená s 
dalšími činnostmi vykonávanými na st ejném trhu výrobku, v té mí ře, v jaké 
zmocnitel vyžaduje, aby obchodní zástupce takové činnosti vykonával – nikoli však 
jako obchodní zástupce zmocnite le, ale na vlastní riziko. 
15. Pro ú čely použití čl. 101 odst. 1 bude dohoda považována za dohodu o obchodním 
zastoupení, pokud obchodní zástupce v daném oboru činnosti ve vztahu ke 
smlouvám uzav řeným nebo sjednaným jménem zmoc nitele, ve vztahu k investicím 
do určitého trhu a ve vztahu k jiným činnostem, které má podle zmocnitele 
vykonávat na stejném trhu výr obku, nenese žádná rizika nebo jsou tato rizika 
zanedbatelná. Rizika obecn ě vyplývající z poskytování služeb v postavení 
obchodního zástupce, jako je nap říklad riziko r ůzné výše p říjmů obchodního 
zástupce v závislosti na jeho úsp ěšnosti v této funkci nebo na celkových investicích 
vložených nap říklad do prostor či zaměstnanců, však nejsou pro toto hodnocení 
důležitá. 
16. Pro ú čely použití čl. 101 odst. 1 bude ur čitá dohoda obecn ě považována za dohodu o 
obchodním zastoupení, pokud smluvní zboží nakoupené či prodané není ve 
vlastnictví obchodního zás tupce, nebo pokud obchodní zástupce sám neposkytuje 
služby sjednané ve smlouv ě, případně pokud obchodní zástupce: 
a) nep řispívá na náklady vyplývající z dodávky/nákupu smluvního zboží či 
služeb, včetně nákladů na dopravu zboží. Tato skute čnost však obchodnímu 
zástupci nebrání, aby zajiš ťoval služby v oblasti dopravy, bude-li náklady 
hradit zmocnitel; 
b) nemusí na vlastní náklady a riziko pe čovat o skladované smluvní zboží, nenese 
náklady na financování skladování z boží a poškození skladovaného zboží a 
může neprodané zboží vrátit zmoc niteli bez jakýchkoli poplatk ů vyjma 
případů, kdy je obchodní zástupce odpov ědný za vadu (nap říklad při 
                                                 
10 Viz rozsudky Tribunálu ve v ěci T-325/01 Daimler Chrysler  v. Komise , Sb. rozh. 2005, s. II-331; 
rozsudky Soudního dvora ve v ěci C-217/05 Confederación Española de Empresarios de Estaciones de 
Servicio  v. CEPSA , Sb. rozh. 2006, s. I-11987 a ve v ěci C-279/06 CEPSA Estaciones de Servicio SA  v. 
LV Tobar e Hijos SL , Sb. rozh. 2008, s. I-6681. 
 
CS 9   CS nedodržení p řiměřených bezpe čnostních opat ření k zabrán ění poškození zboží 
na skladě); 
c) nenese v ůči třetím stranám odpov ědnost za škodu zp ůsobenou prodaným 
výrobkem (odpov ědnost za škodu zp ůsobenou vadou výrobku), vyjma p řípadů, 
kdy je v tomto smyslu jako obchodní zástupce odpov ědný za vadu; 
d) není odpov ědný, vyjma ztráty provize vyplývajíc í z role obchodního zástupce, 
za neplnění smlouvy ze strany zákazníka,  nejedná-li se však o p řípad, kdy je 
odpovědný za vadu (nap říklad tím, že nedodržuje p řiměřená bezpe čnostní 
opatření a opat ření proti krádeži, nebo nedodržuje p řiměřená opat ření 
k nahlášení krádeže zmocniteli či policii, p řípadně nesdělí zmocniteli všechny 
nezbytné informace, které má k di spozici a které se týkají finan ční 
spolehlivosti zákazníka); 
e) není p římo či nepřímo povinen investovat do podpory prodeje, jako nap říklad 
podílet se na nákladech zmocnitele na reklamu; 
f) neinvestuje na daném trhu do za řízení, prostor či školení zam ěstnanců, 
například do nákupu benzinové cisterny v p řípadě obchodování s benzinem, 
nebo do speciálního programového vybavení pro pojiš ťovací agenty ur čeného 
k prodeji pojistných smluv, pokud tyto náklady pln ě nehradí zmocnitel; 
g) nevykonává na stejném trhu výrobku jiné činnosti požadované zmocnitelem, 
které by nebyly zmocnitelem pln ě hrazeny. 
17. Tento vý čet není vy čerpávající. Avšak pokud obchodní  zástupce nese jedno, 
případně více z rizik či nákladů uvedených v bodech 14, 15 a 16, nebude dohoda 
mezi obchodním zástupcem a zmocn itelem považována za dohodu o obchodním 
zastoupení. Otázka rizika  musí být hodnocena p řípad od p řípadu, a nikoli právní 
forma, nýbrž skute čná hospodá řská situace by m ěla být zohledn ěna. Z praktických 
důvodů lze zahájit analýzu rizik ho dnocením rizik vyplývajících p římo ze smlouvy. 
Nese-li rizika vyplývající ze smlouvy obchodní zástupce, posta čuje tato skute čnost k 
tomu, aby bylo možno dojít k záv ěru, že obchodní zástupce je nezávislým 
distributorem. Naopak, pokud obchodní zástu pce rizika vyplývající ze smlouvy 
nenese, je nezbytné dále pokra čovat v rozboru a vyhodnotit rizika spojená s 
investicemi do ur čitého trhu.  Konečně, pokud obchodní zástupce nenese žádná rizika 
vyplývající ze smlouvy ani rizika spojená s investicemi do daného trhu, bude možná 
nutné vzít v úvahu rizika spojená s dalšími činnostmi na stejném trhu výrobku. 
2.2 Použití čl. 101 odst. 1 na dohody o obchodním zastoupení 
18. V p řípadě vymezených dohod o obchodním zastoupení vymezených v oddíle 2.1 
tvoří prodej nebo nákup sou část činností zmocnitele. Vzhledem k tomu, že zmocnitel 
nese finan ční a obchodní rizika související s pr odejem a nákupem smluvního zboží a 
služeb, žádné povinnosti uložené v souvislosti se smlouvami uzav řenými nebo 
sjednanými jménem zmocnitele nespadají do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1. Níže 
uvedené povinnosti uložené obchodnímu zástupci se považují za nedílnou sou část 
dohody o obchodním zastoupení, nebo ť každá z nich odráží schopnost zmocnitele 
určit rozsah činnosti obchodního zástupce ve vztahu ke smluvnímu zboží či službám, 
 
CS 10   CS což je nezbytné, pokud má zmocnitel né st rizika a být schopen stanovit obchodní 
strategii: 
a) omezení území, na kterém m ůže obchodní zástupce toto zboží či služby 
prodávat; 
b) omezení zákazník ů, kterým m ůže obchodní zástupce toto zboží či služby 
prodávat; 
c) ceny a podmínky, které musí obchodní zástupce p ři prodeji nebo nákupu tohoto 
zboží a služeb dodržovat. 
19. Dohody o obchodním zastoupení, mimo podm ínek prodeje a nákupu smluvního 
zboží obchodním zástupcem jménem zmocnitele, často obsahují ustanovení, která 
upravují vztah mezi obchodním zástupcem a zmocnitelem. P ředevším mohou 
zahrnovat ustanovení, jež zmocniteli zakaz uje zmocnit další obchodní zástupce pro 
daný druh transakce, skupinu zákazník ů nebo území (ustanovení o výhradním 
zastoupení) nebo ustanovení, které obchodnímu zástupci znemož ňuje vykonávat 
funkci obchodního zástupce či distributora pro podniky, kter é jsou se zmocnitelem v 
konkuren čním vztahu (ustanovení o nákupu jedné zna čky). Jelikož je obchodní 
zástupce samostatným podnikem nezávislým na zmocniteli, mohou ustanovení, která 
upravují vztah mezi obchodním zástup cem a zmocnitelem, porušovat čl. 101 odst. 1. 
Ustanovení o výhradním obchodním zastoupení obecn ě nemají ú činky škodlivé pro 
soutěž. Ustanovení o nákupu jedné zna čky, včetně ustanovení o zákazu sout ěžit po 
skončení smlouvy, která se týkají hospodá řské soutěže mezi zna čkami, mohou být v 
rozporu s čl. 101 odst. 1, pokud vedou či přispívají ke (kumulativnímu) uzav ření 
relevantního trhu, kde se sml uvní zboží nebo služby prodávají či nakupují (viz 
zejména oddíl VI.2.1). Na ta kováto ustanovení lze použít na řízení o blokových 
výjimkách, a to p ředevším jsou-li spln ěny podmínky stanovené v článku 5 
uvedeného na řízení. Lze je rovn ěž jednotliv ě odůvodnit účinky podle čl. 101 odst. 3, 
jak je nap říklad popsáno v bodech 144–148. 
20. Čl. 101 odst. 1 se na dohodu o obchodní m zastoupení vztahuje také v p řípadě, kdy 
zmocnitel sice nese veškerá finan ční i hospodá řská rizika, ale dohoda dává prostor k 
nekalým praktikám. Ty se mohou projevit nap říklad tím, že n ěkolik zmocnitel ů 
využívá stejné obchodní zástupce a kolektivn ě znemožňují ostatním tyto obchodní 
zástupce využívat, nebo pokud využívají obc hodní zástupce pro nekalé praktiky v 
oblasti marketingové strategie nebo k vým ěně citlivých informací o trhu mezi 
zmocniteli. 
21. Pokud obchodní zástupce nese jedno či více podstatných rizik uvedených v bod ě 16, 
nepředstavuje dohoda mezi obchodním zástupcem a zmocnitelem dohodu o 
obchodním zastoupení pro ú čely čl. 101 odst. 1. V takovém p řípadě je obchodní 
zástupce považován za samostatný podnik a na dohodu mezi obchodním zástupcem a 
zmocnitelem se bude vztahovat čl. 101 odst. 1, stejn ě jako na kteroukoli jinou 
vertikální dohodu. 
3. Subdodavatelské smlouvy 
22. Subdodavatelský vztah vzniká mezi doda vatelem, který poskytuje technologie či 
zařízení, a subdodavatelem, jenž se  zaváže, že tyto technologie či zařízení využije k 
 
CS 11   CS výrobě určitých výrobk ů určených (výhradn ě) pro dodavatele. Subdodavatelské 
vztahy jsou upraveny sd ělením Komise ze dne 18. prosince 1978 o jejím hodnocení 
určitých subdodavatelských smluv ve vztahu k čl. 85 odst. 1 Smlouvy o založení 
EHS (dále jen „sd ělení o subdodavatelských smlouvách“)11. Podle uvedeného, stále 
platného, sd ělení se čl. 101 odst. 1 obecn ě nevztahuje na subdoda vatelské smlouvy, 
v nichž se subdodavatel zaváže k výrob ě určitých výrobk ů výhradně pro dodavatele 
za předpokladu, že technologie či zařízení jsou pro subdodavatele k výrob ě těchto 
výrobků nezbytné. Článek 101 se však m ůže vztahovat na jiná omezení uložená 
subdodavateli, nap říklad závazek neprovád ět vlastní výzkum a vývoj nebo 
nevyužívat jeho výsledky nebo nevyráb ět pro jiné dodavatele12. 
III. POUŽITÍ NA ŘÍZENÍ O BLOKOVÝCH VÝJIMKÁCH 
1. „Bezpe čný přístav“ vytvo řený na základ ě nařízení o blokových výjimkách 
23. U v ětšiny vertikálních omezení mohou obavy o ohrožení hospodá řské soutěže 
vzniknout pouze tehdy, je-li hospodá řská soutěž na jedné či více úrovních 
obchodování nedostate čná, tj. pokud na stran ě dodavatele, kupujícího, p řípadně na 
obou stranách existuje ur čitý stupe ň vlivu na trhu. Pokud vertikální dohody 
neobsahují tvrdá omezení, což jsou omezení hospodá řské soutěže svým cílem, 
zakládá pro n ě nařízení o blokových výjimkách domn ěnku zákonnosti v závislosti na 
podílu dodavatele a kupujícího na trhu. V souladu s článkem 3 na řízení o blokových 
výjimkách to jsou dodavatel ův podíl na trhu, na kterém prodává smluvní zboží či 
služby, a podíl kupujícího na trhu,  kde nakupuje smluvní zboží či služby, které 
určují, zda lze blokovou výjimku použ ít. Má-li být bloková výjimka ud ělena, podíl 
dodavatele ani kupujícího na trhu nesmí p řekročit 30 %. Pokyny pro vymezení 
relevantního trhu a výpo čet podílu na trhu jsou  uvedeny v oddíle V t ěchto pokyn ů. 
Pokud podíl na trhu p řekročí prahovou hodnotu 30 %, nelze se domnívat, že 
vertikální dohody sp adají do oblasti p ůsobnosti čl. 101 odst. 1 nebo že nespl ňují 
podmínky čl. 101 odst. 3, avšak se nelze ani dom nívat, že vertikální dohody spadající 
do oblasti p ůsobnosti čl. 101 odst. 1 budou obvykle spl ňovat podmínky stanovené v 
čl. 101 odst. 3. 
2. Oblast p ůsobnosti na řízení o blokových výjimkách 
2.1 Vymezení vertikálních dohod 24. Vertikální dohody jsou vymezeny v čl. 1 odst. 1 písm. a) na řízení o blokových 
výjimkách jako „dohody nebo jednání ve vzájemné shod ě, jež byly uzav řeny mezi 
dvěma nebo více podniky, z nichž každý pro ú čely dohody nebo jednání ve vzájemné 
shodě jedná na r ůzné úrovni výrobního či distribu čního řetězce, a které se týkají 
podmínek, za kterých mohou strany nakupova t, prodávat nebo dále prodávat ur čité 
zboží či služby“. 
25. Vymezení „vertikálních dohod“ uvedené v bod ě 24 sestává ze čtyř základních prvk ů: 
                                                
 
11 Úř. věst. C 1, 3.1.1979, s. 2. 
12 Viz odstavec 3 sd ělení o subdodavatelských smlouvách. 
 
CS 12   CS a) nařízení o blokových výjimkách se vztahuj e na dohody a jednání ve vzájemné 
shodě. Nařízení o blokových výjimkách se nevz tahuje na jednostranná jednání 
dotčených podnik ů. Tato jednostranná jednání mohou spadat do oblasti 
působnosti článku 102, který zakazuje zneužití dominantního postavení. Pro 
dohodu ve smyslu článku 101 je posta čující, aby strany této dohody spole čně 
vyjádřily úmysl jednat na trhu ur čitým způsobem. Forma, jakou je tento úmysl 
vyjádřen, není podstatná, musí však p ředstavovat pravdivé vyjád ření úmyslu 
stran. V p řípadě, že neexistuje žádná dohoda výslovn ě vyjadřující shodu v ůle, 
musí Komise dokázat, že s jednostra nným postupem jedné strany souhlasí 
druhá strana. V p řípadě vertikálních dohod lze vyjád řit souhlas s ur čitým 
jednostranným postupem dv ěma způsoby. Za prvé, souhlas je možné vyvodit z 
pravomocí sv ěřených stranám v obecné dohod ě, jež byla sepsána s p ředstihem. 
Pokud ustanovení dohody sepsané s p ředstihem stanoví, že jedna strana má 
následně přijmout zvláštní jednostranný pos tup, který bude závazný pro ob ě 
strany, lze na základ ě těchto ustanovení vyvodit, že druhá strana s nimi 
souhlasí13. Za druhé, p ři absenci takového výslovného souhlasu m ůže Komise 
prokázat konkludentní souhlas. Nejprve je za tímto ú čelem nezbytné dokázat, 
že jedna strana explicitn ě či implicitn ě požadovala, aby s ní druhá strana p ři 
provádění jejího jednostranného post upu spolupracovala a rovn ěž, že druhá 
strana tento jednostranný postup provedla v praxi, čímž uvedený požadavek 
splnila14. Pokud nap říklad poté, co dodavatel oznámí jednostranné snížení 
dodávek s cílem zamezit paralelnímu obchodu, distributo ři okamžit ě sníží 
počet objednávek a p řestanou paralelní obchod provozovat, pak tito distributo ři 
konkludentn ě souhlasí s jednostranným post upem dodavatele. Tento souhlas 
však nelze dovodit, pokud distributo ři paralelní obchod dále provozují nebo 
usilují o nalezení nových zp ůsobů jeho provozování. Pro vertikální dohody 
obdobně platí, že konkludentní souhlas lze vyvodit z míry nátlaku 
vykonávaného jednou stranou s cílem prosadit jednostranný postup v ůči druhé 
straně či stranám dohody ve spojení s po čtem distributor ů, kteří se 
jednostranným postupem dodavatele v praxi skute čně řídí. Na konkludentní 
souhlas s jednostranným postupem dodavatele poukazuje nap říklad systém 
dozoru a sankcí z řízený dodavatelem za ú čelem penalizace distributor ů, kteří 
nepostupují v souladu s jeho jednost ranným postupem, pokud tento systém 
umožňuje dodavateli takový postup v praxi provád ět. Oba zp ůsoby vyjád ření 
souhlasu popsané v tomto bod ě mohou být používány spole čně; 
b) k dohod ě nebo jednání ve vzájemné shod ě dochází mezi dv ěma či více 
podniky. Vertikální dohody s kone čnými spot řebiteli, kte ří nepředstavují 
podnik, nespadají do p ůsobnosti na řízení o blokových výjimkách. Obecn ěji 
řečeno, dohody s kone čnými spot řebiteli do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1 
nespadají, nebo ť ten se vztahuje pouze na  dohody mezi podniky, rozhodnutí 
sdružení podnik ů a jednání podnik ů ve vzájemné shod ě. Tímto není dot čeno 
případné použití článku 102; 
c) k dohod ě nebo jednání ve vzájemné shod ě dochází mezi podniky, které pro 
potřeby dohody p ůsobí na různých úrovních výrobního či distribučního řetězce. 
To znamená, že nap říklad jeden podnik produkuje suroviny, které další podnik 
                                                 
13 Rozsudek Soudního dvora ve v ěci C-74/04 P Komise  v. Volkswagen AG,  Sb. rozh. 2006, s. I-6585. 
14 Rozsudek Tribunálu ve v ěci T-41/96, Bayer AG  v. Komise , Sb. rozh. 2000, s. II-3383. 
 
CS 13   CS využívá jako vstup, nebo že jeden podnik je výrobcem, druhý 
velkoobchodníkem a t řetí maloobchodníkem. Tím však nejsou omezeny 
možnosti podniku p ůsobit na více úrovních výrobního a distribu čního řetězce; 
d) dohody nebo jednání ve vzájemné shod ě se týkají podmínek, na základ ě 
kterých strany dohody, dodavatel a kupující, „mohou koupit, prodat či dále 
prodat ur čité zboží nebo služby“. Tato skute čnost odráží ú čel nařízení o 
blokových výjimkách – vztahovat se na  dohody o nákupu a di stribuci. Tyto 
dohody stanoví podmínky koup ě, prodeje a dalšího prodeje zboží a služeb 
dodaných dodavatelem a/nebo podmínky prodeje kupujícímu, který prodává 
zboží nebo služby obsahující dodavatelovo zboží či služby. Jak zboží tak 
služby dodávané dodavatelem a výsledné  zboží a služby jsou považovány za 
zboží a služby smluvní podle na řízení o blokových výjimkách. Na řízení se 
vztahuje na všechny vertikální dohody, které se týkají finálních výrobk ů, 
meziprodukt ů i služeb.  Jedinou výjimkou je automobilový pr ůmysl, protože 
toto odvětví se řídí zvláštní blokovou výjimkou, nap říklad výjimkou ud ělenou 
nařízením Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 
odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shod ě 
v odvětví motorových vozidel15 nebo navazujícím na řízením. Zboží nebo 
služby poskytované dodavatelem m ůže kupující dále prodávat, p řípadně je 
kupující m ůže využít jako vstup k výrob ě svých výrobk ů či poskytování 
vlastních služeb. 
26. Na řízení o blokových výjimkách se též vzta huje na zboží prodané a zakoupené za 
účelem jeho pronajmutí t řetím stranám. Na dohody o pronajmutí jako takové se však 
nevztahuje, protože se nejedná o prode j zboží nebo služby mezi dodavatelem a 
kupujícím. Obecn ěji řečeno, nařízení o blokových výjimkách nezahrnuje restriktivní 
opatření a povinnosti, které se nevztahují k podmínkám koup ě, prodeje či dalšího 
prodeje, strany mohou nap říklad do dohody, jinak považované za vertikální, zahrnout 
zákaz provád ět samostatný výzkum a vývoj. Ustanovení čl. 2 odst. 2 až 5 na řízení o 
blokových výjimkách navíc p římo i nep římo vylučuje použití uvedeného na řízenína 
určité vertikální dohody. 
2.2 Vertikální dohody mezi konkurenty 
27. Čl. 2 odst. 4 na řízení o blokových výjimkách jednozna čně stanoví, že se nevztahuje 
na „vertikální dohody uzav řené mezi sout ěžícími podniky“. V souvislosti s 
případnými ú činky na nekalé praktiky pojedná vají o vertikálních dohodách 
uzavřených mezi konkuren čními podniky pokyny Komise o použitelnosti článku 81 
Smlouvy ES na dohody o horizontální spolupráci16. Avšak vertikální hlediska t ěchto 
dohod je t řeba hodnotit v rámci t ěchto pokyn ů. Podle čl. 1 odst. 1 písm. c) na řízení o 
blokových výjimkách se sout ěžícím podnikem rozumí „skute čný nebo potenciální 
soutěžitel“. Dv ě společnosti jsou považovány za skute čné soutěžitele, pokud p ůsobí 
na stejném relevantním trhu. Spole čnost je považována za potenciálního sout ěžitele 
jiné spole čnosti, pokud by p ři neexistenci vertikální dohody v p řípadě malého, ale 
trvalého zvyšování relativních cen pravd ěpodobně v krátké dob ě obvykle 
nepřesahující jeden rok první spole čnost provedla dodate čné investice nebo nesla 
                                                 
15 Úř. věst. L 203, 31.7.2002, s. 30. 
16 Úř. věst. C 3, 6.1.2001, s. 2. Revize uvedených pokyn ů se připravuje. 
 
CS 14   CS jiné náklady na zm ěnu, které jsou nutné ke vstu pu na relevantní trh, kde p ůsobí druhá 
společnost. Toto posouzení musí být postaveno na reálném základ ě, pouhá teoretická 
možnost vstupu na trh nesta čí17. Distributor, jenž poskytuje specifikace výrobci, aby 
vyráběl určité zboží pod zna čkou distributora, není pova žován za výrobce zboží 
vlastní zna čky. 
28. Čl. 2 odst. 4 na řízení o blokových výjimkách obsahuje dv ě výjimky z obecného 
pravidla pro nepoužití na řízení o blokových výjimkách na  vertikální dohody mezi 
soutěžiteli. Ob ě dvě se vztahují k nerecipro čním dohodám. Na řízení o blokových 
výjimkách se vztahuje na nerecipro ční dohody mezi konkuren čními podniky v 
případě, že: a) dodavatel je výr obcem a distributorem zboží, zatímco kupující je 
pouze distributorem a nikoli sout ěžícím podnikem na výrobní úrovni, nebo v p řípadě, 
že b) dodavatel je poskytovatelem služeb a p ůsobí na několika obchodních úrovních, 
zatímco kupující p ůsobí na maloobchodní úrovni a není sout ěžícím podnikem na té 
obchodní úrovni, na jaké smluvní služby ku puje. První výjimka se vztahuje na 
situace duální distri buce, tj. výrobce ur čitého zboží také p ůsobí jako jeho distributor 
a je v konkuren čním vztahu s nezávislými distributory svého zboží. V p řípadě duální 
distribuce se má za to, že každý mo žný dopad na maloobchodní úrovni na sout ěžní 
vztah mezi výrobcem a maloobchodníkem má obecn ě menší důležitost, než možný 
dopad vertikální dohody o dodávce na hospodá řskou sout ěž obecně na výrobní či 
maloobchodní úrovni. Druhá výjimka se t ýká podobných situací duální distribuce, 
ale v tomto p řípadě v oblasti služeb, kdy dodavatel je zárove ň poskytovatelem 
výrobků na maloobchodní úrovni, na níž p ůsobí kupující. 
2.3 Sdružení maloobchodník ů 
29. Čl. 2 odst. 2 na řízení o blokových výjimkách se svou p ůsobností vztahuje na 
vertikální dohody uzav řené sdružením podnik ů, které spl ňuje určité podmínky, z 
toho vyplývá, že na řízení o blokových výjimkách se ne vztahuje na vertikální dohody 
uzavřené všemi ostatními sdruženími podnik ů. Nařízení o blokových výjimkách se 
na vertikální dohody uzav řené mezi sdružením a jeho členy, pop řípadě mezi 
sdružením a jeho dodavateli, vztahuje tehdy, pokud všichni členové jsou 
maloobchodníci se zbožím (nikoli se službami) a pokud každý jednotlivý člen 
sdružení má obrat nižší než 50 milion ů EUR. Maloobchodníci jsou distributo ři, kteří 
dále prodávají zboží kone čným spot řebitelům. V případě, že pouze omezený po čet 
členů sdružení má obrat p řevyšující prahovou hodnotu 50 milion ů EUR a že obrat 
těchto členů představuje v souhrnu mén ě než 15 % celkového obratu všech členů, 
obvykle to na hodnocení podle článku 101 nebude mit vliv. 
30. Sdružení podnik ů mohou uzavírat jak vertik ální, tak horizontální dohody. 
Horizontální dohody musejí být hodnoce ny podle zásad stanovených v pokynech o 
použití článku 81 Smlouvy ES na dohody o horizontální spolupráci18. Pokud takové 
hodnocení vede k záv ěru, že spolupráce mezi podniky v oblasti nákupu a prodeje je 
přijatelná, bude t řeba provést další hodnocení zam ěřené na vertikální dohody 
uzavřené mezi sdružením a jeho dodavateli nebo jednotlivými členy. Druhé 
                                                 
17 Sd ělení Komise o vymezení relevantního trhu pro pot řeby předpisů o hospodá řské soutěži, 
Úř. věst. C 372, 9.12.1997, s. 5, odstavce 20 až 24, T řináctá zpráva Komise o politice v oblasti 
hospodářské soutěže, bod 55, a rozhodnutí Komise 90/410/EHS ve v ěci č. IV/32.009 – Elopak/Metal 
Box-Odin , Úř. věst. L 209, 8.8.1990, s. 15. 
18 Viz bod 27. 
 
CS 15   CS hodnocení se bude řídit pravidly na řízení o blokových výjimkách a t ěmito pokyny. 
Například horizontální dohody uzav řené mezi členy sdružení nebo rozhodnutí p řijatá 
sdružením, jako nap říklad rozhodnutí, které členům stanoví povinnost nakupovat od 
sdružení, nebo rozhodnutí o p řidělení výhradních území členům, musejí být nejd říve 
hodnocena jako horizontální dohody. V p řípadě, že toto hodnocení vede k záv ěru, že 
horizontální dohoda je p řípustná, je t řeba hodnotit vertikální dohody mezi sdružením 
a jednotlivými členy nebo mezi sdružením a jeho dodavateli. 
2.4 Vertikální dohody obsahující ustano vení o právech duševního vlastnictví 
31. Čl. 2 odst. 3 na řízení o blokových výjimkách se svou p ůsobností vztahuje též na 
vertikální dohody, které obsahují ur čitá ustanovení o postoupení práv duševního 
vlastnictví kupujícímu nebo jejich užívání kupujícím, a tím zárove ň z nařízení o 
blokových výjimkách vylu čuje všechny ostatní vertikální dohody obsahující 
ustanovení o právech duševního vlastnictví. Na řízení o blokových výjimkách se 
vztahuje na vertikální dohody obsahující ustanovení o práv ech duševního vlastnictví, 
které splňují těchto pět podmínek: 
a) ustanovení o právech duševního vlastnictví musejí tvo řit součást vertikální 
dohody, tj. jedná se o dohodu, jež stranám stanoví podmínky, za kterých 
mohou ur čité zboží nebo služby nakupovat, prodávat či dále prodávat; 
b) práva duševního vlastnictví muse jí být postoupena kupujícímu, nebo se 
kupujícímu musí vydat licence na jejich užívání; 
c) ustanovení o právech duševního vlastnictví nesm ějí být hlavním p ředmětem 
dohody; 
d) ustanovení o právech duše vního vlastnictví se musejí p římo vztahovat k 
užívání, prodeji či dalšímu prodeji zboží nebo služeb kupujícím či jeho 
zákazníky. V p řípadě franšízy, kdy je p ředmětem užívání práv duševního 
vlastnictví marketing, zajiš ťuje distribuci zboží nebo služeb hlavní nabyvatel, 
případně nabyvatelé franšízy; 
e) ustanovení o právech duševního vlastnictví, pokud jde o smluvní zboží nebo 
služby, nesm ějí obsahovat restriktivní opat ření v oblasti hospodá řské soutěže, 
která mají stejný p ředmět jako vertikální omezení, jež nespl ňují podmínky pro 
udělení výjimky podle na řízení o blokových výjimkách. 
32. Takové podmínky zajiš ťují, že se na řízení o blokových výjimkách vztahuje na 
vertikální dohody, v jejichž rámci lze už ívání, prodej nebo další prodej zboží či 
služeb uskute čňovat účinněji, protože práva duševního vl astnictví jsou postoupena 
kupujícímu nebo má kupující k jejich užív ání licenci. Jinými slovy, restriktivní 
opatření týkající se postoupení nebo užíván í práv duševního vlastnictví mohou být 
zahrnuta, pokud hlavním p ředmětem dohody je nákup či distribuce zboží nebo 
služeb. 
33. První podmínka objas ňuje, že práva duševního vlastnictví jsou poskytována v 
souvislosti s dohodou o nákupu či distribuci zboží nebo dohodou o nákupu a 
poskytování služeb, nikoli v rámci dohody o po stoupení práv duševního vlastnictví 
nebo udělení licence na práva duševního vlastnictví pro výrobu zboží, p řípadně 
 
CS 16   CS přímo dohody o ud ělení licence. Na řízení o blokových výjimkách se nevztahuje 
například: 
a) na dohody, kdy jedna strana poskytuje druhé stran ě recept a ud ělí jí licenci na 
výrobu nápoje podle tohoto receptu; 
b) na dohody, kdy jedna strana  poskytne druhé stran ě formu či originální verzi 
výrobku a ud ělí jí licenci na výrobu a distribuci kopií; 
c) na dohodu, která je vlastn ě licencí na ochrannou známku či značku 
poskytnutou za ú čelem obchodování ve velkém; 
d) na smlouvy o sponzorování, které se t ýkají práv propagovat sebe sama jako 
oficiálního partnera ur čité události; 
e) na licence na autorská práva, nap říklad smlouvy o vysílání, které se týkají 
práva nahrávat a/nebo p řenášet určitou událost. 
34. Druhá podmínka objas ňuje, že na řízení o blokových výjimkách se nepoužije v 
případě, že práva duševního vlastnictví poskytuje kupujíc í dodavateli, p řičemž není 
podstatné, zda se práva duš evního vlastnictví týkají zp ůsobu výroby nebo distribuce. 
Na dohody o p řevodu práv duševního vlastnictví na dodavatele,  obsahující p řípadná 
restriktivní opat ření v oblasti prodeje, se na řízení o blokových výjimkách nevztahuje. 
To znamená zejména, že dohody o subdodávkách, jejichž p ředmětem je i p řevod 
know-how na subdodavatele19, nespadají do p ůsobnosti na řízení o blokových 
výjimkách (viz také bod 22). Avšak vertikální dohody, v jejichž rámci kupující 
poskytuje dodavateli pouze specifikace zboží nebo služeb, které mají být dodány, spadají do p ůsobnosti na řízení o blokových výjimkách. 
35. T řetí podmínka objas ňuje, že má-li se na dohodu vztahovat na řízení o blokových 
výjimkách, jejím hlavním p ředmětem nesmí být postoupení práv duševního 
vlastnictví nebo vydání licence na pr áva duševního vlastnictví. Hlavním p ředmětem 
musí být nákup, prodej nebo další prodej z boží nebo služeb a ustanovení o právech 
duševního vlastnictví musí slouž it k provedení vertikální dohody. 
36. Čtvrtá podmínka vyžaduje, aby ustanovení  o právech duševního vlastnictví 
usnadňovala kupujícímu či jeho zákazník ům užívání, prodej či další prodej zboží 
nebo služeb. Zboží nebo služby k užívání či dalšímu prodeji jsou obvykle dodávány 
poskytovatelem licence, ale nabyvatel licence je m ůže též koupit od t řetího 
dodavatele. Ustanovení o právech duše vního vlastnictví se obvykle budou týkat 
uvedení zboží nebo služeb na trh. P říkladem by byl p řípad franšízové dohody, kdy 
poskytovatel franšízy prodává nabyvateli franšízy zboží k dalšímu prodeji a ud ělí mu 
licenci na používání své ochranné  známky a know-how k prodeji výrobk ů na trhu 
nebo případ, kdy dodavatel zahušt ěného nápoje ud ělí kupujícímu licenci na jeho 
ředění a stáčení do lahví, který pak b ude prodávat jako nápoj. 
37. Pátá podmínka zd ůrazňuje především to, že ustanovení o právech duševního 
vlastnictví by nem ěla mít stejný p ředmět jako kterákoli tvrdá omezení uvedená v 
článku 4 na ř
ízení o blokových výjimkách nebo jakákoli restriktivní opat ření, která 
                                                 
19 Viz sd ělení o dohodách o subdodávkách (uvedené v bod ě 22). 
 
CS 17   CS byla z p ůsobnosti na řízení o blokových výjimkách vy členěna podle článku 5 
uvedeného na řízení (viz body 47 až 69 t ěchto pokyn ů). 
38. Práva duševního vlastnictvírelevantní k provedení vertikálních dohod v souladu s 
výkladem čl. 2 odst. 3 na řízení o blokových výjimkách, se obvykle vztahují na t ři 
hlavní oblasti – na ochranné zn ámky, autorská práva a know-how. 
Ochranná známka 
39. Licence na užívání ochranné znám ky poskytnutá dist ributorovi se m ůže týkat 
distribuce výrobk ů poskytovatele licence na ur čitém území. Pokud se jedná o 
výhradní licenci, dohodu lze považova t za dohodu o výhradní distribuci. 
Autorská práva 
40. Držitelé autorských práv mohou dalším prodejc ům prodávajícím zboží chrán ěné 
autorskými právy (knihy, programové vybavení, apod.), stanovit, že zboží sm ějí dále 
prodávat pouze pod podmínkou, že kupující, a ť už se jedná o da lšího prodejce nebo 
konečného uživatele, neporuší au torská práva. Použití na řízení o blokových 
výjimkách na takové povinnosti dalších prodejc ů je dáno oblastí p ůsobnosti čl. 101 
odst. 1. 
41. Dohody, v jejichž rámci jsou originální  verze programového vybavení dodávány 
k dalšímu prodeji a další prodejce nezíská licenci na žádná práva k tomuto vybavení, 
vyjma práva originální verze dále prodávat, se pro ú čely nařízení o blokových 
výjimkách považují za dohody na dodávku zboží za ú čelem dalšího prodeje. P ři této 
formě distribuce se licence na programové vybavení použije pouze mezi nositelem 
autorských práv a uživatelem programového vybavení. M ůže mít podobu 
„balíčkové“ licence, tj. souboru podmínek vlo žených do balení originálu, jehož 
otevřením se kone čný uživatel zavazuje k p řijetí daných podmínek. 
42. Držitel autorských práv m ůže kupujícím, kte ří kupují technické vybavení, v četně 
programového vybavení chrán ěného autorskými právy, stanovit podmínku, že 
nebudou tato autorská práva porušovat, a proto nesm ějí vyrábět kopie a dále prodávat 
programové vybavení v kombinaci s jiným technickým vybavením. Použití na řízení 
o blokových výjimkách na tato restriktivní opat ření v oblasti užívání práv je dáno 
oblastí působnosti čl. 101 odst. 1. 
Know-how 
43. Franšízové dohody krom ě dohod o pr ůmyslové franšíze jsou nejz řetelnějším 
příkladem, kdy je z marketingových d ůvodů know-how sd ěleno kupujícímu20. 
Franšízové dohody obsahují licence na práva duševního vlastnictví, které se týkají 
ochranných známek nebo zna ček a know-how, použití a distribuce zboží nebo 
poskytování služeb. Krom ě licence na práva duševní ho vlastnictví poskytovatel 
franšízy obvykle nabyvateli franšízy poskytuje v dob ě trvání dohody obchodní a 
technickou pomoc, nap říklad zprost ředkovatelské služby, školení, poradenství v 
                                                 
20 Body 43–45 se analogicky vztahují na další typy distribu čních dohod, které zahrnují p ředání 
podstatného know-how ze strany dodavatele kupujícímu. 
 
CS 18   CS oblasti realit, finan ční plánování, atd. Licence a pomoc jsou nedílnou sou částí 
obchodní metody, která je p ředmětem franšízy. 
44. Na řízení o blokových výjimkách se na ud ělování licencí v rá mci franšízových dohod 
vztahuje tehdy, je-li spln ěno pět podmínek uvedených v bod ě 31. Uvedené podmínky 
jsou obvykle spln ěny, nebo ť ve většině franšízových dohod, v četně vzorových 
franšízových dohod, poskytovatel franšízy po skytuje nabyvateli franšízy zboží 
a/nebo služby, zejména obchodní  nebo technické asisten ční služby. Práva duševního 
vlastnictví pomáhají nabyvateli franšízy výrobky dodané poskytovatelem franšízy 
nebo dodavatelem jím ur čeným dále prodávat nebo je využívat a prodávat zboží a 
služby, které z tohoto využití vyplynou. V p řípadech, kdy se franšízová dohoda týká 
hlavně či výhradn ě udělování licencí na práva duševního vlastnictví, na řízení o 
blokových výjimkách se na ni nevztahuje, ale obecn ě platí, že Komise ji posoudí 
podle zásad stanovených v na řízení o blokových výjimkách a t ěchto pokynech. 
45. Níže uvedené závazky v oblas ti práv duševního vlastnic tví jsou obvykle považovány 
za nezbytné k ochran ě práv duševního vlastnictví poskyt ovatele franšízy a spadají-li 
pod čl. 101 odst. 1, vztahuje se na n ě také nařízení o blokových výjimkách: 
a) nabyvatel franšízy se nesmí p římo ani nep římo podílet na jakémkoli podobném 
obchodě; 
b) nabyvatel franšízy se nesmí finan čně účastnit na kapitálu konkuren čního 
podniku, který by nabyvateli franšízy dával moc ovliv ňovat hospodá řské 
chování takového podniku; 
c) nabyvatel franšízy nesmí sd ělovat třetím stranám know-how, které získal od 
poskytovatele franšízy do té doby, než se toto know-how stane ve řejně 
známým; 
d) nabyvatel franšízy musí poskytovateli franšízy sd ělit jakýkoli poznatek získaný 
při využívání franšízy a ud ělit jemu i ostatním uživatel ům franšízy nevýhradní 
licenci na toto nov ě vzniklé know-how; 
e) nabyvatel franšízy musí informovat pos kytovatele franšízy o porušení práv 
duševního vlastnictví, která jsou p ředmětem licence, u činit právní kroky proti 
těm, kteří tato práva porušili, nebo pomáhat poskytovateli franšízy v právních 
krocích proti t ěmto osobám; 
f) nabyvatel franšízy nesmí použ ívat know-how, které je p ředmětem licence 
udělené poskytovatelem franšízy, pro jiné pot řeby než k využívání franšízy; 
g) nabyvatel franšízy nesmí postupovat práva a povinnosti v rámci franšízové 
dohody bez souhlasu poskytovatele franšízy. 
2.5 Vztah k jiným na řízením o blokových výjimkách 
46. Ustanovení čl. 2 odst. 5 stanoví, že na řízení o blokových výjimkách se „nevztahuje 
na vertikální dohody, jejichž p ředmět spadá do p ůsobnosti jiného na řízení o 
blokových výjimkách, není-li v takovém na řízení stanoveno jinak“. Na řízení o 
blokových výjimkách se tudíž nevztahuje na  vertikální dohody, které spadají do 
působnosti na řízení Komise (ES) č. 772/2004 ze dne 7. dubna 2004 o použití čl. 81 
 
CS 19   CS odst. 3 Smlouvy na ur čité kategorie dohod o p řevodu technologií21, nařízení (ES) 
č. 1400/2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a 
jednání ve vzájemné shod ě v odvětví motorových vozidel22 nebo na řízení (ES) 
č. 2658/2000 ze dne 29. listopadu 2000 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie 
specializa čních dohod23 a nařízení (ES) č. 2659/2000 ze dne 29. listopadu 2000 o 
použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výzkumu a vývoji24, která 
vylučují vertikální dohody uzav řené v souvislosti s horizontálními dohodami nebo 
budoucí na řízení tohoto druhu, není-li v takovýchto na řízeních stanoveno jinak. 
3. Tvrdá omezení podle na řízení o blokových výjimkách 
47. Článek 4 na řízení o blokových výjimkách obsahuje seznam tvrdých omezení, jejichž 
použití vede k vyjmutí cel é vertikální dohody z p ůsobnosti tohoto na řízení25. Pokud 
je takové tvrdé restriktivní opat ření začleněno do dohody, lze vyvozovat, že na tuto 
dohodu se vztahuje čl. 101 odst. 1. Rovn ěž z něj lze vyvozovat, že dohoda 
pravděpodobně nesplňuje podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3, a proto nelze ud ělit 
blokovou výjimku. Podniky však mo hou prokázat v jednotlivých p řípadech pozitivní 
účinky na hospodá řskou sout ěž podle čl. 101 odst. 326. Pokud doloží, že 
pravděpodobné ú činky vyplývají ze za členění tvrdých omezení do dohody a prokáží, 
že jsou obecn ě splněny všechny podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3, bude Komise 
muset před konečným posouzením, zda jsou podmínky čl. 101 odst. 3 spln ěny, 
skutečně zhodnotit p řípadný negativní dopad na hospodá řskou sout ěž27. 
48. Tvrdé omezení uvedené v čl. 4 písm. a) na řízení o blokových výjimkách se týká 
stanovení cen pro další prodej, tj. dohod či jednání ve vzájemné shod ě, jejichž 
přímým či nepřímým předmětem je stanovení fixní mini mální ceny pro další prodej 
anebo fixní či minimální cenové hladiny, kter ou musí kupující dodržet. V p řípadě 
smluvních ustanovení nebo jednání ve vzájemné shod ě, která přímo stanoví ceny pro 
další prodej, je restriktivní opat ření zřejmé. Avšak stanovení cen pro další prodej lze 
dosáhnout i nep římými prost ředky. Příkladem druhé varianty je dohoda, která 
stanoví distribu ční marži nebo maximální výši slevy, kterou m ůže distributor 
poskytnout z p ředepsané cenové hlad iny, dohoda, která podmi ňuje poskytování 
rabatů či náhradu náklad ů, které dodavatel vynaložil na reklamu, dodržováním 
stanovené cenové hladiny, a dále ur čování předepsané ceny pro další prodej na 
základě cen konkuren čních podnik ů, vyhrožování, zastrašování, výstrahy, sankce, 
                                                 
21 Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 11. 
22 Viz bod 25. 
23 Úř. věst. L 304, 5.12.2000, s. 3. 
24 Úř. věst. L 304, 5.12.2000, s. 7. 
25 Tento seznam tvrdých omezení se vztahuje na vertikální dohody upravující obchod v rámci Unie. 
Pokud jde o vertikální dohody o vývozu mimo Unii nebo dovoz ů či zpětných dovoz ů do Unie z jiných 
zemí, viz rozsudek Soudního dvora ve v ěci C-306/96 Javico  v. Yves Saint Laurent , Sb. rozh. 1998, 
s. I-1983. V uvedeném rozsudku Soudní dv ůr v bodě 20 rozhodl, že „dohodu, kterou se další prodejce 
výrobci zaváže k prodeji smluvního zboží na trhu mimo Spole čenství, nelze považovat za dohodu s 
cílem výrazn ě omezit hospodá řskou sout ěž na spole čném trhu ani s výraznými ú činky na obchod mezi 
členskými státy.“ 
26 Viz zejména body 106 až 109, které obecn ě popisují možné ú činky související s vertikálními 
omezeními, a oddíl VI.2.10 o omezení cen pr o další prodej. Pro obecné pokyny viz sd ělení  
Komise – oznámení – pokyny k použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy, Ú ř. věst. C 101, 27.4.2004, s. 97. 
27 Ačkoli se z právního hlediska jedná o dva odlišné právní kroky, v praxi mohou být opakujícím se 
postupem, v n ěmž strany a Komise v n ěkolika krocích posilují a zlepšují své argumenty. 
 
CS 20   CS zpoždění nebo p řerušení dodávek, p řípadně zrušení smluv v souvislosti s 
nedodržováním dané cenové hladiny. P římé či nepřímé prost ředky určování cen 
mohou být ješt ě účinnější, jsou-li kombinovány s opat řeními k odhalování 
distributor ů, kteří ceny snižují, nap říklad se zavedením systému sledování cen nebo 
zavedením povinnosti pro maloobchodníky upozor ňovat na jiné členy distribu ční 
sítě, kteří nedodržují standardní cenovou hladinu. Podobn ě přímé či nepřímé 
určování cen m ůže být účinnější, pokud je kombinováno s opat řeními, která omezují 
snahu kupujícího snižovat ma loobchodní cenu. Dodavatel m ůže například natisknout 
svou doporu čenou maloobchodní cenu na výrobek nebo stanovit kupujícímu 
povinnost, že musí použít doložku nejvyšších výhod ve vztahu k ur čitému 
zákazníkovi. Stejné nep římé prost ředky a tatáž „podp ůrná“ opat ření lze použít tak, 
aby maximální nebo doporu čené ceny posloužily k stanovení cen pro další prodej. 
Avšak použití ur čitého podp ůrného opat ření nebo poskytnutí seznamu doporu čených 
cen nebo maximálních cen, který pro kupujíc í vypracovává dodavatel, není ve své 
podstatě považováno za jev, jenž by vedl ke stanovení cen pro další prodej. 
49. V p řípadě dohod o obchodním zastoupení prodejní ceny obvykle ur čuje zmocnitel, 
protože obchodní zástupce se nestává vl astníkem zboží. Avšak pokud takovou 
dohodu nelze považovat za dohodu o obchodním zastoupení za ú čelem použití čl. 
101 odst. 1 (viz body 12 až 21), zákaz ne bo omezení, které brání obchodnímu 
zástupci rozd ělit se se zákazníkem o provizi, a ť už pevně stanovenou či pohyblivou, 
představuje tvrdé restriktivní opat ření ve smyslu čl. 4 písm. a) na řízení o blokových 
výjimkách. Aby se zabránilo za členění tohoto tvrdého omezení do dohody, m ěl by 
obchodní zástupce mít možnost snížit skute čnou cenu, kterou platí zákazník, aniž by 
došlo ke snížení p říjmu zmocnitele28. 
50. Tvrdé omezení uvedené v čl. 4 písm. b) na řízení o blokových výjimkách se týká 
dohod nebo jednání ve vzájemné shod ě, jejichž p římým či nepřímým předmětem je 
omezení prodeje kupujícímu, který je stranou dohody, nebo jeho zákazník ům. Jedná 
se o restriktivní opat ření v souvislosti s územím, na n ěmž mohou kupující či jeho 
zákazníci smluvní zboží nebo služby prodáva t, nebo v souvislosti se zákazníky, 
kterým je mohou prodávat. Toto tvrdé omezení souvisí s rozd ělováním trhu podle 
území nebo podle skupiny zákazník ů a může být výsledkem p římých závazk ů, jako 
je zákaz prodávat ur čitým zákazník ům nebo zákazník ům na ur čitém území, 
popřípadě povinnost p ředávat objednávky od t ěchto zákazník ů jiným distributor ům. 
Může též vyplynout z nep římých opat ření, jejichž cílem je zabránit distributorovi 
prodávat t ěmto zákazník ům, například zrušení či snížení odm ěn a slev, ukon čení 
dodávek, snížení dodávek, omezení objemu dodávky na úrove ň poptávky na 
přiděleném území nebo v p řidělené skupin ě zákazník ů, hrozba ukon čení smlouvy, 
požadování vyšší ceny za výrobky ur čené k vývozu, omezení podílu prodeje, který 
může být uskute čněn v rámci vývozu, či povinnost p řevést zisk. Vyplynout m ůže též 
ze strany dodavatele, který neposkytuje záru ční servis v rámci Unie, a všichni 
distributo ři tedy musejí za obvyklých  okolností tento záru ční servis poskytovat 
samostatn ě za úhradu od dodavatele, a to i v p řípadě výrobků prodaných na toto 
                                                 
28 Viz nap ř. rozhodnutí Komise 99/562/EHS ve v ěci č. IV/32.737 – Eirpage , Úř. věst. L 306, 7.11.1991, 
s. 22, a zejména bod od ůvodnění 6. 
 
CS 21   CS území jinými distributory29. Tyto praktiky je možné chápat jako omezení prodejních 
možností kupujícího také v p řípadě, že dodavatel spolu s výše uvedeným používá 
systém sledování zam ěřený na ov ěřování skute čného místa dodávky daného zboží, 
např. používání diferencovaných štítk ů nebo sériových čísel. Závazky, které dalším 
prodejcům stanoví uvád ět jméno dodavatele, však ne jsou posuzovány jako tvrdá 
omezení. Protože čl. 4 písm. b) se vztahuje pouze na omezení prodeje ze strany 
kupujícího či jeho zákazník ů, znamená to, že ani omezení dodavatelových prodejních 
možností není tvrdým omezením, s ohledem na to, co je uvedeno v bod ě 59 o prodeji 
náhradních díl ů v souvislosti s čl. 4 odst. e) na řízení o blokových výjimkách. 
Ustanovením čl. 4 písm. b) není dot čeno omezení ohledn ě místa usazení kupujícího. 
Výhody na řízení o blokových výjimkách jsou zachovány, pokud dojde k dohod ě, že 
kupující omezí své distribu ční pobočky a sklady na ur čitou adresu, místo nebo 
území. 
51. Existují čtyři výjimky pro tvrdé omezení uvedené v čl. 4 písm. b) na řízení o 
blokových výjimkách. První výjimka v čl. 4 písm. b) bodu i) dovoluje dodavateli 
omezit aktivní prodej kupující ho, který je stranou dohody, na ur čitých územích nebo 
určitým zákazník ům výhradn ě přiděleným jinému kupujícímu, p řípadně 
rezervovaným pro dodavatele samo tného. Území nebo skupinu zákazník ů lze chápat 
jako výhradní, pokud dodavatel souhlasí s tím, že bude sv ůj výrobek prodávat pouze 
jednomu distributorovi, jenž ho bude distribuovat na ur čitém území nebo ur čité 
skupině zákazník ů, a tento výhradní distributor bude v rámci Unie chrán ěn před 
aktivním prodejem, který by na jeho území či ve vztahu k jeho skupin ě zákazník ů 
provozovali všichni další dodavatelovi kupující, a to bez ohledu na prodej 
uskutečňovaný dodavatelem. Dodavatel m ůže přidělování výhradního území či 
skupiny zákazník ů kombinovat, nap říklad tím, že stanoví výhradního distributora pro 
určitou skupinu zákazník ů na určitém území. Ochrana výhradn ě přidělených území 
nebo skupin zákazník ů však musí umož ňovat pasivní prodej na t ěchto územích či 
těmto skupinám. Pro ú čely použití čl. 4 písm. b) na řízení o blokových výjimkách 
vykládá Komise „aktivní“ a „pasivní“ prodej takto: 
a) „Aktivním“ prodejem se rozumí aktivní p řístup k jednotlivým zákazník ům, 
například prost řednictvím p římé poštovní reklamy, v četně nevyžádaných e-
mailů, nebo návšt ěv; nebo aktivní p řístup k ur čité skupin ě zákazník ů či 
zákazníkům na ur čitém území prost řednictvím reklamy v médiích či na 
internetu nebo jiné propaga ční činnosti konkrétn ě zaměřené na tuto skupinu 
zákazníků či zákazníky na tomto území.  Za aktivní prodej skupin ě zákazník ů 
nebo zákazník ům na určitém území je považována i reklama nebo propaga ční 
činnost, která je p řitažlivá pouze pro kupujícího, pokud oslovuje (také) tuto 
skupinu zákazník ů nebo zákazníky na daném území. 
b) „Pasivním“ prodejem se rozumí reagování na nevyžádané požadavky 
jednotlivých zákazník ů včetně dodávky zboží nebo služeb t ěmto zákazník ům. 
Obecná reklama či propaga ční činnost, která oslovuje i zákazníky na 
                                                 
29 Pokud se dodavatel rozhodne nehradit svým distributor ům záruční servis poskytovaný v rámci Unie, 
může se s nimi dohodnout, že distributor, který uskute ční prodej mimo p řidělené území, bude muset 
zaplatit distributorovi schválenému na cílovém území poplatek vycházející z náklad ů na provedené 
služby či na služby, které budou teprve provedeny, v četně přiměřené ziskové marže. Tento typ režimu 
nesmí být chápán jako omezení prodeje t ěchto distributor ů mimo jejich území (viz rozsudek Tribunálu 
ve věci T-67/01 JCB Service v. Komise, Sb. rozh. 2004, s. II-49, body 136 až 145). 
 
CS 22   CS (výhradních) územích jiných distributor ů nebo výhradn ě přidělené skupiny 
zákazníků, zároveň je však chápána jako p řiměřený způsob k získávání 
zákazníků mimo tato území nebo mimo tyto skupiny zákazník ů, například k 
získávání zákazník ů na vlastním území, je  považována za pasivní 
prodej. Obecná reklama či podpora prodeje je  chápána jako p řiměřený způsob 
získání takových zákazník ů, pokud by pro kupujícího bylo p řitažlivé učinit tuto 
investici, i pokud by tak n ezískal zákazníky na (výhradních) územích jiných 
distributor ů nebo skupiny zákazník ů. 
52. Internet je ú činným nástrojem umož ňujícím oslovit více r ůzných zákazník ů než 
použití jenom tradi čních metod prodeje, což vysv ětluje proč jsou některá omezení v 
oblasti využívání internetu považována za omezení (dalšího) prodeje. Využívání 
internetu k prodeji výrobk ů musí být v zásad ě umožněno každému distributorovi. 
Využívání internetových stránek distributorem je obecn ě považováno za formu 
pasivního prodeje, protože se jedná o p řiměřený způsob, jakým mohou zákazníci 
oslovit distributora. Využív ání internetových stránek m ůže mít účinky mimo vlastní 
území distributora a skupiny zákazník ů; takové ú činky však vyplývají z technologie, 
která umož ňuje snadný p řístup ze všech míst. Pokud zákazník navštíví internetovou 
stránku distributora a spojí se s n ím a pokud tento kontakt vede k uskute čnění 
prodeje v četně dodávky, jedná se o pasivní prodej. To platí i v p řípadě, že zákazník 
chce, aby jej distributor (automaticky)  informoval, a tato volba následn ě vede k 
uskutečnění prodeje. Možnost volby jazyka na internetových stránkách nebo 
v komunikaci jako taková nem ění pasivní charakter prodeje. Komise tedy považuje 
za tvrdé omezení pasivního prodeje, vzhledem k jeho schopnosti omezit distributora v získání více r ůzných zákazník ů, následující p říklady: 
a) dohoda, aby (výhradní) dist ributor zabránil zákazník ům z jiného (výhradního) 
území ve vstupu na jeho internetové stránky, nebo aby distributor na svých 
internetových stránkách zavedl automatické p řesměrování zákazník ů na 
internetové stránky výrobce či jiných (výhradních) distributor ů; tím není 
vyloučena dohoda o tom, aby na internetovýc h stránkách distributora byly také 
uvedeny odkazy na internetové  stránky jiných distributor ů a/nebo dodavatele; 
b) dohoda, aby (výhradní) distributor ukon čil transakce p řes internet se 
zákazníky, jakmile z údaj ů o jejich kreditní kart ě zjistí, že se ur čitá adresa 
nenachází na (výhradním) území distributora; 
c) dohoda, aby distributor omezil podíl celkového objemu prodeje provedeného 
prostřednictvím internetu; tím není vylou čena situace, kdy dodavatel požaduje, 
aniž by n ějak omezoval on-line prodeje di stributora, aby kupující prodal 
alespoň určité absolutní množství výrobk ů (vyjádřené hodnotou nebo 
objemem) off-line s cílem zajistit efek tivní provoz svého kamenného obchodu 
(fyzického místa prodeje), ani se tím nebrání dodavateli, aby se p řesvědčoval, 
že činnost distributora on-line je stále v souladu s modelem distribuce tohoto 
dodavatele (viz body 54 a 56). Toto  absolutní množství výrobk ů, které mají být 
prodány off-line, m ůže být stanoveno ve stejné výši pro všechny kupující či 
může být ur čeno zvláš ť pro každého kupujícího na základ ě objektivních 
kritérií, jako je velikost kupujícího v síti či jeho zem ěpisné umíst ění; 
d) dohoda, aby distributor za výrobky, které má v úmyslu dále prodat on-line, 
platil vyšší cenu než za výrobky, které ma jí být dále prodány off-line; tím 
 
CS 23   CS nejsou vylou čeny situace, kdy se dodavatel dohodne s kupujícím na paušální 
částce na podporu off-line nebo on-line prodeje uskute čňovaného kupujícím (tj. 
nejedná se o prom ěnlivou částku, která nar ůstá v závislosti na realizovaném 
obratu z prodeje off-lin e, protože to by nep římo vedlo k dvojím cenám). 
53. Restriktivní opat ření v oblasti využívání inte rnetu distributory, kte ří jsou stranami 
dohody, jsou v souladu s na řízením o blokových výjimkách pouze tehdy, pokud 
reklama na internetu nebo využívání internetu vede k aktivnímu prodeji nap říklad na 
(výhradních) územích jiných distributor ů nebo výhradn ě přiděleným skupinám 
zákazníků. On-line reklamu zvláš ť zaměřenou na ur čité zákazníky Komise považuje 
za formu aktivního prodeje. Nap říklad reklamní proužky (b annery) zacílené na ur čité 
území, které jsou umíst ěny na internetových stránkách t řetích stran, jsou formou 
aktivního prodeje na území, kde se zobrazují. Obecn ě se za aktivní prodej na ur čitém 
území nebo ur čité skupin ě zákazník ů považuje veškeré úsilí vynaložené p římo na 
tomto území nebo ve vztahu k této skupin ě zákazník ů. Aktivním prodejem na 
určitém území je nap říklad platba vyhledáva či nebo poskytovateli on-line reklamy za 
zobrazení této reklamy výslovn ě přímo uživatel ům na takovém území. 
54. Na základ ě blokové výjimky však m ůže dodavatel p ři využívání internetu k dalšímu 
prodeji svých výrobk ů požadovat dodržování ur čité normy jakosti, stejn ě tak jako má 
právo požadovat dodržování ur čitých norem jakosti v souvislosti s obchodem, 
prodejem prost řednictvím katalogu nebo reklamou, p řípadně podporou prodeje 
obecně. To může být důležité zejména u selektivní distribuce. Na základ ě blokové 
výjimky m ůže dodavatel nap říklad stanovit podmínku, že pokud se distributo ři chtějí 
stát členy jeho distribu čního systému, musí mít k dispozici jeden či více kamenných 
obchodů nebo předváděcí místnost. Následné zm ěny této podmínky jsou na základ ě 
blokové výjimky rovn ěž možné, pokud ovšem cílem t ěchto změn není přímé či 
nepřímé omezení on-line prodeje uskute čňovaného distributory. Obdobn ě může 
dodavatel požadovat, aby jeho distributo ři využívali k distribuci smluvních výrobk ů 
pouze platforem t řetích stran pouze v souladu s nor mami a podmínkami, týkajícími 
se využívání internetu ze strany distributora,  na nichž se dodavatel a jeho distributo ři 
dohodli. Pokud je nap říklad internetová stránka dist ributora spravována na platform ě 
třetí strany, m ůže dodavatel požadovat, aby zákazníci nenavšt ěvovali distributorovy 
internetové stránky p řes stránku s názvem či logem této platformy. 
55. V čl. 4 písm. b) na řízení o blokových jsou jako tvrdá omezení uvedeny t ři další 
výjimky. Všechny t ři umožňují omezení jak aktivního, tak pasivního prodeje. První 
výjimkou je skute čnost, že je p řípustné omezit velkoobchodníka v prodeji kone čným 
uživatelům, což dodavateli umož ňuje oddělení velkoobchodní a maloobchodní 
úrovně obchodu. Tato výjimka však nevylu čuje situace, kdy velkoobchodník m ůže 
prodávat zboží ur čitým kone čným uživatel ům, například větším kone čným 
uživatelům, nikoli však (všem) dalším kone čným uživatel ům. Druhá výjimka 
umožňuje dodavateli omezit schváleného distribut ora v systému selektivní distribuce 
v prodeji na jakékoli obchodní úr ovni neschváleným distributor ům na území, kde je 
systém aktuáln ě provozován nebo na n ěmž dodavatel ješt ě neprodává smluvní 
výrobky („území, které je dodavatelem vyhrazeno pro provoz systému“ v čl. 4 písm. 
b) bodě iii)). Třetí výjimka umož ňuje dodavateli, aby kupujícího komponent ů, jež 
mu jsou dodávány ke zpracování, omezil p ři jejich dalším prodeji podnik ům, které 
tomuto dodavateli konkurují. „Komponent em“ se rozumí jakýkoli meziprodukt a 
„začleněním“ se rozumí použití jakéhokoli vstupu za ú čelem výroby zboží. 
 
CS 24   CS 56. Tvrdé omezení stanovené v čl. 4 písm. c) na řízení o blokových výjimkách vylu čuje 
omezení aktivních nebo pasivních prodej ů prováděného členy určité selektivní 
distribuční sítě ve vztahu ke kone čným uživatel ům, ať už se jedná o profesionální 
finální uživatele nebo kone čné spotřebitele, aniž je dot čena možnost zakázat členovi 
této sítě působit z neschváleného místa usaze ní. To znamená, že obchodníci v 
systému selektivní distribuce ve smyslu čl. 1 odst. 1 písm. e) na řízení o blokových 
výjimkách nemohou být omezováni ve výb ěru uživatel ům kterým mohou prodat 
nebo nakupujících obchodních zástupc ů, kteří jednají ve prosp ěch těchto uživatel ů, 
ledaže by se tak d ělo za účelem ochrany systému výhradní distribuce provozovaného 
na jiném území (viz bod 51). V systém u selektivní distribuce by obchodníci m ěli mít 
možnost výrobky svobodn ě prodávat, a to jak aktivn ě, tak pasivn ě, všem kone čným 
uživatelům, rovněž prostřednictvím internetu. Komise proto považuje za tvrdé 
omezení všechny povinnosti, které odrazují schválené distributory od používání internetu pro získání více r ůzných zákazník ů tak, že stanoví taková kritéria pro on-
line prodej, jež celkov ě neodpovídají kritériím pro prodej v kamenných obchodech. 
To neznamená, že kritéria stanovená pro on- line prodej musí být shodná s kritérii pro 
off-line prodej, nýbrž by m ěla sledovat stejné cíle a dosahovat srovnatelných 
výsledků, přičemž rozdíl v kritériích musí být od ůvodněn různou povahou t ěchto 
dvou způsobů distribuce. Nap říklad, dodavatel m ůže s cílem zabránit prodeji 
neschváleným obchodník ům požadovat, aby jeho vybraní obchodní zástupci 
neprodávali jednotlivým kone čným uživatel ům větší, než stanovené množství 
smluvního zboží. Takový požadavek m ůže být pro prodej on-line p řísnější, pokud 
neschválený obchodník m ůže získat toto zboží snadn ěji s využitím internetu. 
Obdobně může být přísnější pro prodej off-line, pokud je pro n ěj snadnější získat 
toto zboží z kamenného obchodu. Dodavatel m ůže s cílem zajistit v časné doru čení 
smluvního zboží stanovit, že v p řípadě prodeje off-line musí být zboží doru čeno 
okamžitě. Zatímco shodný požadavek není možné uložit pro on-line prodej, m ůže 
dodavatel v p řípadě takového prodeje vymezit n ěkteré, v praxi možné, lh ůty pro 
doručení. Mohou být stanoveny zvláštní  požadavky na poprodejní asisten ční službu 
on-line, aby byly pokryty ná klady na reklamaci výrobk ů a používání zabezpe čených 
platebních systém ů. 
57. Na území, kde dodavatel provozuje sele ktivní distribuci, nelze tento systém 
kombinovat s výhradní distri bucí, protože by to vedlo k tvrdému omezení aktivního 
či pasivního prodeje obchodníky podle čl. 4 písm. c) na řízení o blokových 
výjimkách, s tou výjimkou, že obchodníky lze omezovat p ři volbě umístění 
provozních prostor. Ur čitým obchodník ům lze zakázat, aby podnikali na n ěkolika 
místech nebo aby si otev řeli novou prodejnu na jiném míst ě. V této souvislosti však 
nelze skute čnost, že distributor využívá vlastn í internetové strá nky, považovat za 
stejnou skute čnost jako je otev ření nové prodejny na jiném míst ě. Pokud je 
obchodníkova prodejna mobilní, lze vymezit pr ostor, mimo který nelze tuto prodejnu 
provozovat. Dodavatel se dále m ůže rozhodnout, že na ur čité části území, kde se 
provozuje systém selektivní distribu ce, bude dodávat pouze jednomu obchodníkovi 
nebo omezenému po čtu obchodník ů. 
58. Tvrdé omezení stanovené v čl. 4 písm. d) na řízení o blokových výjimkách se týká 
omezení vzájemných dodávek mezi schválenými distributory v rámci systému selektivní distribuce. Proto p římým či nepřímým předmětem dohody nebo jednání ve 
vzájemné shod ě nesmí být zákaz či omezení aktivního a pasivního prodeje smluvních 
výrobků mezi vybranými distributo ry. Vybraným distributor ům musí být ponechána 
 
CS 25   CS možnost volného nákupu smluvních výrobk ů u jiných schválených distributor ů v 
rámci sítě, kteří fungují bu ď na stejné či jiné obchodní úro vni. Z toho vyplývá, že 
selektivní distribuci nelze kombinovat s vertikálními ome zeními, která nutí 
distributory nakupovat sm luvní zboží výhradn ě z daného zdroje. Taktéž to znamená, 
že v rámci sít ě selektivní distribuce ne lze schváleným velkoobchodník ům ukládat 
žádná omezení týkající se prodeje  výrobku schváleným maloobchodník ům. 
59. Tvrdé omezení uvedené v čl. 4 písm. e) na řízení o blokových výjimkách se týká 
dohod, které zakazují kone čným uživatel ům, samostatným servisním pracovník ům a 
poskytovatel ům servisních služeb získávat náhradní díly p římo od výrobc ů těchto 
dílů, případně je v tomto jednání omezují. Doh oda mezi výrobcem náhradních díl ů a 
kupujícím, který tyto díly zpra covává do svých vlastních výrobk ů (výrobce 
původního za řízení), nem ůže výrobci p římo ani nep římo zakazovat prodej t ěchto 
náhradních díl ů konečným uživatel ům, samostatným servisním pracovník ům nebo 
poskytovatel ům servisních služeb, p řípadně jej v tomto sm ěru omezovat. Nep římá 
restriktivní opat ření se mohou objevit zejména v p řípadech, kdy je dodavatel 
náhradních díl ů omezován v poskytování technických údaj ů a speciálního za řízení, 
které uživatelé, samostatní servisní prac ovníci nebo poskytovatelé servisních služeb 
k použití náhradních díl ů nutně potřebují. Avšak dohoda m ůže obsahovat restriktivní 
opatření související s dodávkami náhradních díl ů servisním pracovník ům nebo 
poskytovatel ům servisních služeb, které výrobce originálního za řízení pov ěřil 
opravami či servisem vlastního zboží. Jinými slovy, výrobce originálního za řízení 
může požadovat, aby jeho opravárenská a servisní sí ť nakupovala náhradní díly u 
něj. 
4. Konkrétní p řípady tvrdých omezení prodeje, na které se nemusí vztahovat 
čl. 101 odst. 1 nebo které mohou spl ňovat podmínky čl. 101 odst. 3 
60. Tvrdá omezení mohou být ve výjime čných případech objektivn ě nutná pro dohodu 
určitého typu či povahy30 a mohou spadat mimo oblast p ůsobnosti čl. 101 odst. 1. 
Například pokud je tvrdé omezení nutné k zajištn ěídodržení ve řejného zákazu 
prodeje nebezpe čných látek ur čitým zákazník ům z důvodu nebezpe čí ohrožení 
zdraví. Podniky mají dále možnost hájit se v jednotlivých p řípadech argumentem 
účinků podle čl. 101 odst. 3. V tomto oddíle je uvedeno n ěkolik příkladů omezení 
(dalšího) prodeje; p říklady stanovení cen pro dalš í prodej jsou v oddíle VI.2.10. 
61. Distributor, který bude jako první prodávat novou zna čku nebo který bude jako první 
prodávat již existující zna čku na novém trhu, čímž si zajistí skute čný vstup na 
příslušný trh, m ůže investovat zna čné finanční prostředky, pokud ješt ě neexistovala 
žádná poptávka po tomto druhu výrobku obecn ě či po tomto druhu výrobku od 
určitého výrobce. Takovéto výdaje jsou často utopené a mohl o by se stát, že 
distributor odmítne uzav řít dohodu o distribu ci, pokud nebude na ur čitou dobu 
chráněn proti tomu, aby ostatní distributo ři prováděli (aktivní a) pasivní prodej na 
jeho území nebo jeho zákazník ům. Jako p říklad lze uvést si tuaci, kdy výrobce 
usazený na ur čitém vnitrostátním trhu vstoupí na jiný vnitrostátní trh, kam uvede své 
výrobky s pomocí výhradního distributora, p řičemž tento distributor pot řebuje 
provést investice do uvedení a zavedení zna čky na nový trh. Pokud jsou nezbytné 
                                                 
30 Viz odstavec 18 sd ělení Komise – oznámení – pokyny k použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy, Ú ř. věst. C 101, 
27.4.2004, s. 97. 
 
CS 26   CS značné investice ze strany di stributora s cílem vytvo řit a/nebo rozvinout nový trh, 
pak omezení pasivního prodeje provád ěná ostatními distributory na takovém území 
nebo takové skupin ě zákazník ů, která jsou pro distributora nutná, aby získal 
vynaložené prost ředky zpět, obecně nespadají do oblasti p ůsobnosti čl. 101 odst. 1, a 
to během prvních dvou let, kdy tento dist ributor prodává smluvní zboží či služby na 
uvedeném území nebo uvedené skupin ě zákazník ů, ačkoli se má za to, že obecn ě 
taková tvrdá omezení spadají do oblasti p ůsobnosti čl. 101 odst. 1. 
62. Je-li nový výrobek b ěžným způsobem testován na omezeném území nebo omezené 
skupině zákazník ů a je-li uvád ěn na trh postupn ě, distributo ři schválení pro prodej 
nového výrobku na testovacím trhu nebo pro ú čast v prvním kole či kolech 
postupného uvád ění výrobku mohou být omezeni v aktivním prodeji mimo testovací 
trh nebo trhy, jestliže výrobek p ři jeho prvním uvedení na trh nespadá do oblasti 
působnosti čl. 101 odst. 1, po dobu nezbytnou k testování nebo zavedení výrobku. 
63. V p řípadě systému selektivní distribuce nesmí být dot čeny křížové dodávky mezi 
schválenými distributory (viz bod 58). Pokud však schválení velkoobchodníci 
působící na r ůzných územích musí investovat do propaga čních činností na „svých“ 
územích s cílem podpo řit prodej schvále ných maloobchodník ů a z praktických 
důvodů se necht ějí smluvn ě dohodnout na požadavcích na propaga ční činnosti, 
omezení aktivního prodeje vel koobchodníky schváleným maloobchodník ům 
působícím na území jiných velkoobchodník ů, aby se zabránilo možnému 
parazitování, m ůže v konkrétních p řípadech spl ňovat podmínky čl. 101 odst. 3. 
64. Obecn ě platí, že dohoda, aby distributor za výrobky, které má v úmyslu dále prodat 
on-line, platil vyšší cenu n ež za výrobky, které mají být dále prodány off-line („dvojí 
ceny“), je tvrdým omezením (viz bod 52). Za n ěkterých zvláštních  okolností však 
může taková dohoda spl ňovat podmínky čl. 101 odst. 3. Takové okolnosti mohou 
nastat pokud se výrobce dohodne na ta kovýchto dvojích cenách se svými 
distributory, protože prod ej, který se má uskute čnit on-line, vede k podstatn ě vyšším 
nákladům než prodej off-line. Nap říklad když u prodeje off-line distributor provádí 
instalaci výrobku u zák azníka, ale u prodeje on-line nikoliv, v d ůsledku čehož 
výrobce u prodeje on-line obdrží více stížností zákazník ů a reklamací v záru ční době. 
V této souvislosti bude Komise také zvažovat, do jaké míry toto omezení 
pravděpodobně omezí internetový prodej a zabrání distributorovi získat více r ůzných 
zákazníků.  
5. Vylou čená omezení podle na řízení o blokových výjimkách 
65. Článek 5 na řízení o blokových výjimkách vymezuje ur čité závazky, které nespadají 
do působnosti tohoto na řízení ani v p řípadě, kdy není p řekročena prahová hodnota 
podílu na trhu. Avšak na řízení o blokových výjimkách se použije na zbývající část 
vertikální dohody, pokud je tato část oddělitelná od závazk ů, které nemohou být 
předmětem výjimky. 
66. První takový p řípad je uveden v čl. 5 odst. 1 písm. a) na řízení o blokových 
výjimkách a týká se zákaz ů soutěžit. Zákaz sout ěžit je ujednání, že kupující u 
dodavatele nebo u jiného podniku ur čeného dodavatelem uskute ční více než 80 % z 
celkového objemu nákup ů smluvního zboží a služeb nebo nahraditelných výrobk ů a 
služeb uskute čněných v předchozím kalendá řním roce (jak je vymezenov čl. 1 odst. 1 
písm. d) na řízení o blokových výjimkách), čímž kupujícímu zabra ňuje v nákupu 
 
CS 27   CS konkuren čních výrobk ů nebo služeb, p řípadně ho omezuje na mén ě než 20 % z 
celkového objemu nákupu. Jest liže první rok po uzav ření smlouvy nejsou k dispozici 
potřebné údaje o nákupech, které kupující uskute čnil v předchozím roce, m ůže 
vypracovat co nejlepší odhad celkových požadavk ů pro daný rok, a pak lze vycházet 
z tohoto odhadu. Zákazy sout ěžit nespadají pod na řízení o blokových výjimkách, 
pokud je jejich trvání neomezené, p řípadně přesahuje období p ěti let. Totéž se týká i 
zákazů soutěžit, které lze po p ěti letech bez dalšího prodloužit (viz čl. 5 odst. 1 druhý 
pododstavec). Obecn ě však jsou zákazy sout ěžit vyňaty podle na řízení o blokových 
výjimkách, pokud je jejich trvání omezeno na období p ěti let či dobu kratší a 
neexistují p řekážky, které by kupujícímu bránily na konci p ětiletého období zákaz 
soutěžit skutečně ukončit. Pokud nap říklad dohoda stanoví zákaz sout ěžit a dodavatel 
poskytne kupujícímu p ůjčku, splácení této p ůjčky by nem ělo bránit kupujícímu na 
konci pětiletého období tento zákaz skute čně ukončit. Podobn ě pokud dodavatel 
poskytne kupujícímu za řízení, které není vázané na ur čitý vztah, kupující by m ěl mít 
možnost po ukon čení platnosti tohoto zákazu za řízení odkoupit za jeho tržní 
hodnotu. 
67. Toto p ětileté omezení však neplatí v p řípadě, kdy kupující zboží a služby dále 
prodává a využívá k tomu „prostory a pozemk y, které dodavatel vlastní, nebo je má 
pronajaté od t řetí strany, jež není žádným zp ůsobem vázaná na kupujícího“. V 
takových p řípadech m ůže být doba trvání zákazu sout ěžit shodná s dobou užívání 
prodejního místa kupujícím ( čl. 5 odst. 2 na řízení o blokových výjimkách). Tuto 
výjimku lze od ůvodnit tím, že obvykle není možné p ředpokládat, že by dodavatel 
povolil prodej konkuren čních výrobk ů ve vlastních prostorá ch nebo na vlastním 
pozemku, aniž by ud ělil souhlas. Obdobn ě platí stejné zásady, pokud kupující p ůsobí 
z mobilní prodejny, kterou dodavatel vl astní nebo ji má pronajatou od t řetí strany, jež 
není žádným zp ůsobem vázána na kupujícího. Tato výjimka se nevztahuje na um ěle 
vytvořené výklady vlastnictví, jejich ž cílem je vyhnout se tomuto p ětiletému období, 
například na p řevod vlastnických práv k nemovito sti a prostorám z distributora na 
dodavatele pouze na omezenou dobu. 
68. Druhý p řípad vynětí z blokové výjimky je uveden v čl. 5 odst. 1 písm. b) na řízení o 
blokových výjimkách a týká se zákazu kupujícímu sout ěžit po skon čení dohody. 
Takový zákaz není obvykle do na řízení o blokových výjimkách zahrnut, avšak jinak 
je tomu v p řípadě, kdy je takový zákaz nezbytný k ochran ě know-how p řevedeného 
dodavatelem na kupujícího, týká se pouze místa prodeje, které kupující využíval v 
době trvání smlouvy, a netrvá déle než jeden rok (viz čl. 5 odst. 3 na řízení o 
blokových výjimkách). Podle vymezení uvedeného v čl. 1 odst. 1 písm. g) na řízení o 
blokových výjimkách musí být know-how „ podstatné“, což znam ená, že know-how 
obsahuje údaje, které jsou pro kupujícího významné a užite čné, má-li smluvní zboží 
nebo služby využívat, prodávat nebo použít k dalšímu prodeji. 
69. T řetí případ vynětí z blokové výjimky je uveden v čl. 5 odst. 1 písm. c) na řízení o 
blokových výjimkách a týká se prodeje konkuren čního zboží v systému selektivní 
distribuce. Na řízení o blokových výjimkách se vzta huje na kombinaci selektivní 
distribuce a zákazu sout ěžit, která obecn ě obchodník ům zakazuje dále prodávat zboží 
konkuren ční značky. Pokud však dodavatel p římo nebo nep římo zakazuje svým 
schváleným obchodník ům nakupovat výrobky k dalšímu prodeji od ur čitých 
konkuren čních dodavatel ů, pak nem ůže využívat výhody podle na řízení o blokových 
výjimkách. Cílem vyn ětí takového zákazu je, aby nedocházelo k situacím, kdy by 
dodavatelé využívající v rámci selektiv ní distribuce stejné prodejny znemož ňovali 
 
CS 28   CS jednomu ur čitému konkuren čnímu podniku nebo n ěkolika konkrétním konkuren čním 
podnikům využívat tyto prodejny k distribuci vlastních výrobk ů (uzavření trhu 
konkuren čnímu dodavateli, což lze chápat jako formu kolektivního bojkotu)31. 
6. D ělitelnost ustanovení dohody 
70. Výjimky pro vertikální dohody se v rámci na řízení o blokových výjimkách ud ělují 
pod podmínkou, že vertikální dohoda neobsahuje ani neukládá žádná tvrdá omezení ve smyslu článku 4 uvedného na řízení. Pokud existuje jedno tvrdé omezení či více 
takových omezení, výhody vyplývající z na řízení o blokových výjimkách nelze 
použít na žádnou část vertikální dohody. U tvrdých omezení nelze uplatnit d ělitelnost 
ustanovení dohody. 
71. Pravidlo o d ělitelnosti dohody se vš ak vztahuje na vylou čená omezení stanovená v 
článku 5 na řízení o blokových výjimkách. Proto výhody blokové výjimky nelze 
použít pouze na tu část vertikální dohody, která nespl ňuje podmínky stanovené v 
článku 5. 
7. Složení výrobk ů distribuovaných prost řednictvím stejného distribu čního 
systému 
72. Pokud dodavatel používá stejnou dohodu o distribuci k distribuci r ůzného 
zboží/služeb, n ěkteré z nich mohou vzhledem k prahové hodnot ě podílu na trhu 
spadat do p ůsobnosti na řízení o blokových výjimkách, zatímco ostatní nikoli. V 
takovém p řípadě se nařízení o blokových výjimkách vz tahuje pouze na to zboží a 
služby, které spl ňují příslušné podmínky. 
73. Pro zboží a služby, na n ěž se nařízení o blokových výjimkách nevztahuje, platí b ěžná 
pravidla hospodá řské soutěže, což znamená: 
a) neexistuje bloková výjimka, ale ani domn ěnka nezákonnosti; 
b) pokud dojde k porušení čl. 101 odst. 1 a nejsou spln ěny podmínky pro ud ělení 
výjimky, je možné zvážit, zda-li v rámci stávajícího distribu
čního systému 
existují přiměřené opravné prost ředky k vy řešení problému vzniklého v oblasti 
hospodářské soutěže; 
c) pokud neexistují takové p řiměřené opravné prost ředky, daný dodavatel bude 
muset zajistit distribuci jiným zp ůsobem. 
Taková situace m ůže také nastat, pokud se článek 102 na n ěkteré výrobky vztahuje a 
na ostatní nikoli. 
                                                 
31 Příklad nep římých opat ření, která mají takové diskriminující ú činky, lze najít v rozhodnutí 
Komise 92/428/EHS ve v ěci č. IV/33542 – Parfum Givenchy , Úř. věst. L 236, 19.8.1992, s. 11. 
 
CS 29   CS IV. ODEJMUTÍ BLOKOVÉ VÝJIMKY A NEPOUŽITÍ NA ŘÍZENÍ O 
BLOKOVÝCH VÝJIMKÁCH 
1. Řízení o odejmutí výjimky 
74. Domn ěnka zákonnosti vyplývající z na řízení o blokových výjimkách zanikne, pokud 
vertikální dohoda, posuzovaná bu ď samostatn ě nebo spole čně s podobnými 
dohodami uplat ňovanými konkuren čními dodavateli či kupujícími, spadá do 
působnosti čl. 101 odst. 1 a nespl ňuje podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3.  
75. Podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 nejsou obvykle spln ěny, když je podstatným 
způsobem omezen p řístup na ur čitý trh, nebo když je hospodá řská soutěž v rámci 
tohoto trhu výrazn ě omezena v d ůsledku kumulativního ú činku paralelních sítí 
podobných vertikálních dohod používaných konkuren čními dodavateli nebo 
kupujícími. Paralelní sít ě vertikálních dohod je t řeba považovat za podobné, pokud 
obsahují restriktivní opat ření s podobnými ú činky na trh. K tomu dochází nap říklad 
tehdy, když na daném trhu ur čití dodavatelé uplat ňují čistě kvalitativní selektivní 
distribuci, zatímco jiní dodavatelé uplat ňují kvantitativní selekti vní distribuci. Také k 
tomu dochází tehdy, pokud je daný trh v d ůsledku kumulativního použití 
kvalitativních kritérií uzav řen výkonn ějším distributor ům. Za takových okolností je 
nezbytné p ři hodnocení zvážit p řípadné škodlivé ú činky jednotlivých sítí dohod na 
soutěž. V některých p řípadech se odn ětí výjimky m ůže týkat jen ur čitého 
kvalitativního kritéria nebo jen množstevních omezení, která jsou uložena ur čitému 
počtu autorizovaných distributor ů.  
76. Za kumulativní ú činek škodlivý pro sout ěž nesou odpov ědnost pouze ty podniky, 
které se na n ěm výrazn ě podílejí. Na dohody uzav řené podniky se zanedbatelným 
podílem na kumulativním ú činku se nevztahuje zákaz vymezený v čl. 101 odst. 132 a 
nepodléhají tedy mechanismu odn ětí. Podíl na kumulativním ú činku bude posuzován 
v souladu s kritérii stan ovenými v bodech 128 až 229. 
77. Dojde-li k řízení o odejmutí výjimky, Komise musí dokázat, že dohoda spadá do 
působnosti čl. 101 odst. 1 a že nespl ňuje jednu nebo více podmínek stanovených v čl. 
101 odst. 3. Rozhodnutí o odn ětí výjimky má pouze ú činek do budoucna, což 
znamená, že výjimka ud ělená těmto příslušným dohodám bude platit až do dne, kdy 
vstoupí v platnost odn ětí výjimky. 
78. Jak je uvedeno v bod ě odůvodnění 14 nařízení o blokových výjimkách m ůže orgán 
členského státu odpov ědný za hospodá řskou sout ěž odejmout výhody na řízení o 
blokových výjimkách ve vztahu k vertikálním dohodám, jejichž ú činky škodlivé pro 
soutěž se projevují na území daného členského státu či na takové části jeho území, 
která má veškeré charakteristiky specifického zem ěpisného trhu. Komise má 
výhradní pravomoc odejmout výhody na řízení o blokových výjimkách ve vztahu k 
vertikálním dohodám, které omezují hospodá řskou sout ěž na určitém zem ěpisném 
trhu o rozloze v ětší, než je území jednoho členského státu. Pokud území jednoho 
členského státu nebo jeho část tvoří odpovídající zem ěpisný trh, mohou odejmout 
výjimku jak Komise tak p říslušný členský stát.  
                                                 
32 Rozsudek Soudního dvora ve v ěci C-234/89 Sergios Delimitis  v. Henninger Bräu AG , Sb. rozh. 1991, 
s. I-935. 
 
CS 30   CS 2. Nepoužití na řízení o blokových výjimkách 
79. Článek 6 na řízení o blokových výjimkách umož ňuje Komisi, aby prost řednictvím 
nařízení vylou čila z působnosti tohoto na řízení paralelní sít ě podobných vertikálních 
omezení, pokud pokrývají více než 50 % relevantního trhu. Takové opat ření není 
určeno jednotlivým podnik ům, ale týká se všech podnik ů, jejichž dohody jsou 
vymezené v na řízení, kterým se pr ohlásí nepoužitelnost na řízení o blokových 
výjimkách. 
80. Vzhledem k tomu, že odejmutí výhod na řízení o blokových výjimkách ve vztahu k 
určitému podniku zahrnuje p řijetí rozhodnutí o porušení článku 101, dopad na řízení 
v článku 6 spo čívá v pouhém odvolání výhody použití na řízení o blokových 
výjimkách v souvislosti s omezeními a danými trhy a úplné obnovení platnosti čl. 101 odst. 1 a 3. Bude-li p řijato nařízení, kterým se prohlásí nepoužitelnost 
nařízení o blokových výjimkách na daná vertikální omezení na ur čitém trhu, bude se 
použití článku 101 na jednotlivé dohody řídit hledisky ur čenými na základ ě příslušné 
judikatury Soudního dvora a Tribunálu a na základ ě sdělení a p ředchozích 
rozhodnutí p řijatých Komisí. V p řípadě potřeby Komise vydá rozhodnutí o jedné 
věci, které pak bude vodítkem pro všechny podniky p ů
sobící na daném trhu. 
81. Pro ú čely výpočtu 50% podílu pokry tí trhu je t řeba vzít v úvahu individuální sí ť 
vertikálních dohod, která obsahuje omezení nebo r ůzně kombinovaná omezení s 
podobnými ú činky na daný trh. Článek 6 na řízení o blokových výjimkách nestanoví 
Komisi povinnost zasáhnout, pokud je 50% podíl pokrytí trhu p řekročen. Obecn ě lze 
říci, že nepoužití p řichází v úvahu, pokud je pravd ěpodobné, že p řístup na relevantní 
trh nebo hospodá řská soutěž v rámci tohoto trhu jsou výrazn ě omezeny. K tomu 
dochází zejména v p řípadě, kdy paralelní sít ě selektivní distribuce pokrývají více než 
50 % trhu a jsou schopné uzav řít trh, protože využívají krité ria pro selekci, která 
povaha p říslušného zboží nevyžaduje nebo která vedou k diskriminaci ur čitých 
forem distribuce použitelných pro jeho prodej. 
82. P ři hodnocení, zda je t řeba použít článek 6 na řízení o blokových výjimkách, Komise 
posoudí, zda by individuální odn ětí výjimky nebylo vhodn ějším opravným 
prostředkem. To závisí p ředevším na po čtu konkuren čních podnik ů přispívajících ke 
kumulativnímu ú činku na daném trhu nebo po čtu dotčených zem ěpisných trh ů v 
rámci Unie. 
83. Jakýkoli p ředpis uvedený v článku 6 na řízení o blokových výjimkách musí mít jasn ě 
vymezenou p ůsobnost. Proto Komise musí nejprve vymezit p říslušný výrobek a 
zeměpisný trh, p řípadně zeměpisné trhy, a za druhé musí ur čit typ vertikálního 
omezení, na které se na řízení o blokových výjimkách již nebude vztahovat. Pokud 
jde o druhý aspekt, Komise m ůže působnost na řízení upravit podle toho, na jaký 
problém v oblasti hospodá řské soutěže se chce zam ěřit. Například i když p ři určování 
50 % podílu pokrytí trhu budou zv ažovány všechny paralelní sít ě dohod typu „nákup 
jedné zna čky“, Komise m ůže omezit oblast p ůsobnosti tohoto p ředpisu pouze na 
zákaz sout ěžit, jehož doba platnosti p řesahuje ur čitou hranici. Díky tomu dohody s 
kratší dobou trvání či méně omezující povahou nemusejí být vzhledem k nižšímu 
stupni účinků na uzavření trhu takovým na řízením vůbec dotčeny. Podobn ě pokud je 
na určitém trhu uplat ňována selektivní distribuce spolu s dalšími dopl ňkovými 
omezeními, jako jsou nap říklad zákaz sout ěžit nebo množstevní povinnosti uložené 
kupujícímu, na řízení o nepoužití se m ůže týkat jen t ěchto dopl ňkových omezení. V 
 
CS 31   CS případě potřeby se Komise m ůže též řídit výší podílu podniku na ur čitém konkrétním 
trhu, protože není-li tento podíl dostate čně velký, obvykle ke kumulativnímu ú činku 
významně nepřispívá. 
84. Podle na řízení Rady č. 19/65/EHS ze dne 2. b řezna 1965 o použití čl. 85 odst. 3 
Smlouvy na ur čité kategorie dohod a jedná ní ve vzájemné shod ě33 musí Komise p řed 
okamžikem použitelnosti na řízení, kterým se stanoví nepoužitelnost na řízení o 
blokových výjimkách, zavést p řechodné období, které nesmí být kratší než šest 
měsíců. To by m ělo dotyčným podnik ům umožnit, aby p řizpůsobily své dohody 
skutečnosti, že takové na řízení bylo vydáno. 
85. Na řízení, kterým se prohlašuje nepoužitelnost na řízení o blokových výjimkách, 
nebude mít dopad na výjimku ud ělenou v souvislosti s danými dohodami p řed dnem 
použitelnosti uvedeného na řízení. 
V. VYMEZENÍ TRHU A VÝPO ČET PODÍLU NA TRHU 
1. Sd ělení Komise o vymezení relevantního trhu 
86. Sd ělení Komise o vymezení relevantního trhu pro pot řeby předpisů Společenství o 
hospodářské soutěži34 vysvětluje pravidla, faktory a d ůkazy, které Komise využívá 
při řešení otázek vymezení trhu. Sd ělení není v t ěchto pokynech dále vysv ětlováno, 
ale mělo by sloužit jako základní materiál pro řešení otázek vymezení trhu. Tyto 
pokyny pojednávají pouze o konk rétních otázkách, které vznikají v souvislosti s 
vertikálními omezeními a kterými se uvedené sd ělení nezabývá. 
2. Relevantní trh a výpo čet 30% prahové hodnoty podílu na trhu podle na řízení o 
blokových výjimkách 
87. Podle článku 3 na řízení o blokových výjimkách se rozhodne o použití blokové 
výjimky na základ ě jak dodavatelova podílu na tr hu, tak podílu kupujícího. Aby bylo 
možné blokovou výjimku použít, nesmí podíl dodavatele na trhu, na n ěmž prodává 
smluvní zboží kupujícímu, ani podíl kupujícího na trhu, na n ěmž nakupuje smluvní 
zboží, přesáhnout 30 %. V p řípadě dohod mezi malými a st ředními podniky není 
obecně třeba vypočítávat podíly na trhu (viz bod 11). 
88. Pro vypo čtení podílu podniku na trhu je nez bytné vymezit relevantní trh, na n ěmž 
tento podnik prodává, respektive nakupuj e smluvní výrobky. Musí být proto 
vymezen relevantní trh výrobku i zem ěpisný trh. Relevantní trh výrobku p řestavuje 
trh veškerého zboží nebo služeb, kter é kupující podle jejich vlastností, ceny a 
zamýšleného použití považují za zam ěnitelné. Relevantní zem ěpisný trh p ředstavuje 
území, na kterém jsou doty čné podniky zapojeny do nabídky a poptávky p říslušného 
zboží či služeb, které nabízí dostate čně homogenní podmínky pro hospodá řskou 
soutěž a které se výrazn ě liší od sousedních zem ěpisných oblastí zejména 
podmínkami hospodá řské soutěže. 
                                                 
33 Úř. věst. 36, 6.3.1965, s. 533/65, English special edition: OJ Series I Chapter 1965-1966, p. 35.  
34 Úř. věst. C 372, 9.12.1997, s. 5. 
 
CS 32   CS 89. Trh produktu závisí v první řadě na nahraditelnosti z perspektivy kupujícího. Pokud 
je dodaný výrobek používaný jako vstup pro výrobu jiných výrobk ů a ve finálním 
výrobku není rozpoznatelný, trh produktu je obvykle vymezen p římými preferencemi 
kupujícího. Zákazníci kupujícího nebudou ve v ětšině případů výrazně preferovat 
určité jeho vstupy. Vertikální omezení dohodnutá mezi dodavatelem a kupujícím 
vstupu se obvykle vztahují pouze na prodej a nákup meziproduktu, nikoli na prodej finálního výrobku. V p řípadě distribuce finálních výrobk ů se představa p římých 
kupujících o nahraditel ných výrobcích obvykle řídí nebo ur čuje tím, co preferují 
koneční spotřebitelé. Distributor jako další prodejce p ři nákupu finálních výrobk ů 
nemůže nebrat v úvahu preference kone čných spot řebitelů. Mimoto na úrovni 
distribuce se vertikální omezení obvykle dotýkají nejen prodeje výrobk ů mezi 
dodavatelem a kupujícím, ale také jejich dalšího prodeje. Vzhledem k tomu, že r ůzné 
distribuční formáty mezi sebou sout ěží, trhy nebývají vymezeny podle využívané 
formy distribuce. Když dodavatelé prodávají celé portfolio výrobk ů a za nahraditelné 
výrobky kupující považují portfolia a nikoliv individuální výrobky, m ůže trh 
produktů určovat toto portfolio jako celek. Protože distributo ři jsou profesionální 
kupující, zem ěpisný velkoobchodní trh je obvykle ši rší než maloobchodní trh, kde je 
výrobek dále prodáván kone čným spot řebitelů
m. Tato skute čnost často vede k 
vymezení vnitrostátních trh ů nebo širších velkoobchodních trh ů. Pokud jsou však na 
trhu stejnorodé podmínky a místní nebo regionální spádové oblasti se p řekrývají, 
maloobchodní trhy mohou také být  širší než oblast, kde kone ční spotřebitelé hledají. 
90. Pokud se vertikál ní dohoda týká t ří stran, z nichž každá funguje na odlišné obchodní 
úrovni, nesmí podíl žádné z t ěchto stran na trhu p řesáhnout 30 %, aby se mohla 
použít bloková výjimka. Jak stanoví čl. 3 odst. 2 na řízení o blokových výjimkách, 
pokud podnik na základ ě dohody mezi vícero stranami nakupuje smluvní zboží nebo 
služby od podniku, jenž je stranou dohody, a prodává smluvní zboží nebo služby 
jinému podniku, jenž je stranou dohody, bl oková výjimka se použije pouze tehdy, 
nepřesahuje-li jeho podíl na trhu jako kupu jícího a dodavatele prahovou hodnotu 
30 %. Pokud je nap říklad v dohod ě mezi výrobcem, velkoobchodníkem (nebo 
sdružením maloobchodník ů) a maloobchodníkem stanoven zákaz sout ěžit, pak 
podíly výrobce a velkoobchodníka (nebo podíl sdružení maloobchodník ů) na 
navazujících trzích nižšího stupn ě nesmí přesáhnout 30 %, a podíl velkoobchodníka 
(nebo podíl sdružení maloobchodník ů) a maloobchodníka na je jich nákupních trzích 
nesmí přesáhnout 30 %, aby mohla být využita bloková výjimka. 
91. Pokud dodavatel vyrábí originální za řízení a náhradní díly pro toto za řízení, je 
obvykle jediným, p řípadně hlavním dodavatelem na následném trhu s náhradními 
díly. K podobné situaci m ůže též dojít, když dodavatel p ůvodního za řízení uzav ře 
smlouvu na subdodávku náhradních díl ů. Relevantní trh pro uplatn ění nařízení o 
blokových výjimkách m ůže být trh s originálním za řízením včetně náhradních díl ů, 
nebo samostatný trh s originálním za řízením a samostatný navazu jící trh, to záleží na 
okolnostech jednotlivých p řípadů – například na ú čincích používaných restriktivních 
opatření, životnosti za řízení a d ůležitosti náklad ů na opravu35. V praxi se musí 
                                                 
35 Viz nap říklad rozhodnutí Komise  ve věci Pelikan/Kyocera  (1995), KOM(96) 126 (nezve řejněno), 
bod 87 a rozhodnutí Komise 91/595/EHS ve v ěci č. IV/M.12 – Varta/Bosch , Úř. věst. L 320, 
22.11.1991, s. 26, rozhodnutí Komise ve v ěci IV/M.1094 – Caterpillar/Perkins Engines , Úř. věst. C 94, 
28.3.1998, s. 23 a rozhodnutí Komise ve v ěci IV/M.768 – Lucas/Varity , Úř. věst. C 266, 13.9.1996, s. 6. 
Viz též bod 56oznámení o vymezen í relevantního trhu pro pot řeby právních p ředpisů Společenství o 
hospodářské soutěži (viz bod 86). 
 
CS 33   CS rozhodnout otázka, zda podstatná část kupujících provádí sv ůj výběr s přihlédnutím k 
nákladům v průběhu životního cyklu výrobku. Pokud ano, nazna čuje tato skute čnost, 
že existuje pouze jeden spole čný trh s originálním za řízením a náhradními díly. 
92. V p řípadech, kdy vertikální dohoda, krom ě dodávky smluvního zboží, také obsahuje 
ustanovení o právech duševního vlastnictví, nap říklad ustanovení o použití 
dodavatelovy obchodní známky, které kupujícímu usnad ňuje prodej smluvního 
zboží, je pro použití na řízení o blokových výjimkách d ůležitý podíl dodavatele na 
trhu, kde toto zboží prodává. Jestliže poskyt ovatel franšízy nedodává zboží k dalšímu 
prodeji, ale poskytuje soubor služeb a zboží v kombinaci s ustanoveními o právech 
duševního vlastnictví, které dohromady vytvá řejí obchodní metodu poskytovanou v 
rámci franšízy, musí poskytovatel franší zy jako poskytovatel obchodní metody vzít v 
úvahu svůj podíl na trhu. Poskytovatel franšízy tedy pot řebuje vypo čítat svůj podíl na 
trhu, kde je obchodní metoda využívána, což je  trh, kde nabyvatelé franšízy využívají 
obchodní metodu k poskytování zboží a služeb kone čným uživatel ům. Poskytovatel 
franšízy musí p ři výpočtu podílu na trhu vycházet z hodnoty zboží a služeb 
dodávaných na tento trh nabyvateli franšízy. Na takovém trhu mohou být 
konkuren ční podniky poskytovateli jiných ob chodních metod vyplývajících z 
franšízy, ale také dodavateli nahraditelného zboží a služeb  bez použití franšízy. Aniž 
je dotčeno vymezení tohoto trhu, existuje-li nap říklad trh se službami v oblasti 
rychlého ob čerstvení, poskytovatel licence p ůsobící na tomto trhu vypo čítá svůj podíl 
na trhu na základ ě relevantních údaj ů o prodejích uskute čněných nabyvateli franšízy 
na tomto trhu.  
3. Výpo čet podílů na trhu podle na řízení o blokových výjimkách 
93. Výpo čet podílů na trhu musí v zásad ě vycházet z číselných údaj ů. Pokud tyto údaje 
nejsou dostupné, lze provést řádně podložený odhad. Tyto odhady vycházejí z jiných 
spolehlivých informací o trhu, nap říklad lze použít údaje o objemu (viz čl. 7 písm. a) 
nařízení o blokových výjimkách). 
94. Vnitropodniková výroba, tj. výroba  meziproduktu pro vlastní pot řebu, může být pro 
analýzu hospodá řské soutěže velmi podstatná, bu ď jako jedno ze sout ěžních 
omezení, anebo v souvislosti s postavením spole čnosti na trhu. Avšak pro pot řeby 
vymezení trhu a výpo čet podílu na trhu u meziprodukt ů a dílčích služeb, nebere se v 
úvahu vnitropodniková výroba. 
95. Avšak v p řípadě duální distribuce finálních výrobk ů, tj. pokud výrobce finálních 
výrobků na trhu p ůsobí též jako distributor, je do vymezení trhu a výpo čtu podílu na 
trhu třeba zapo čítat i prodej jeho vlastní ho zboží, které prodal prost řednictvím 
vertikálně integrovaných distributor ů a obchodních zástupc ů (viz čl. 7 písm. c) 
nařízení o blokových výjimkách). „Integrovaní distributo ři“ jsou propojené podniky 
ve smyslu čl. 1 odst. 2 na řízení o blokových výjimkách36. 
                                                 
36 Pro ú čely vymezení trhu a výpo čtu podílu na trhu není podstatné, zda integrovaný distributor prodává i 
výrobky konkuren čních podnik ů. 
 
CS 34   CS VI. POLITIKA VYMÁHÁNÍ V JEDNOTLIVÝCH P ŘÍPADECH 
1. Rámec rozboru 
96. Mimo oblast p ůsobnosti blokové výjimky má význam zkoumat, zda v konkrétním 
případě dohoda spadá do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1 a pokud ano, zda jsou spln ěny 
podmínky čl. 101 odst. 3. Pokud dohody neobsahují omezení hospodá řské soutěže 
svým cílem ani zejména tvrdá omezení sout ěže, nelze se domnívat, že takové 
dohody, které nespadají do p ůsobnosti blokové výjimky vzhledem k p řekročení 
prahové hodnoty podílu na trhu, spadají do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1 nebo že 
nesplňují podmínky čl. 101 odst. 3. Je nutné individuální posouzení pravd ěpodobných 
účinků dohody. Spole čnostem se doporu čuje, aby provád ěly vlastní hodnocení. 
Dohody, které bu ď neomezují hospodá řskou sout ěž ve smyslu čl. 101 odst. 1 nebo 
splňují podmínky uvedené v čl. 101 odst. 3, jsou platné  a vymahatelné. V souladu 
s čl. 1 odst. 2 na řízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provád ění 
pravidel hospodá řské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy37 není třeba 
učinit žádné oznámení, aby bylo možno využít výhod plynoucích z ud ělení 
individuální výjimky podle čl. 101 odst. 3. Pokud Komi se provádí individuální 
posouzení, bude muset prokázat, že  daná dohoda je v rozporu s čl. 101 odst. 1. 
Podniky, které žádají o využití výhody podle čl. 101 odst. 3 musí dokázat, že 
podmínky uvedené v tomto odstavci jsou spln ěny. Pokud budou prokázány 
pravděpodobné ú činky narušující hospodá řskou sout ěž, mohou podniky doložit svá 
tvrzení o zvýšení ú činků a vysvětlit, proč je určitý distribu ční systém nezbytný 
k tomu, aby byly spot řebitelům poskytnuty výhody bez vylou čení hospodá řské 
soutěže, než Komise rozhodne, zda dohoda spl ňuje podmínky čl. 101 odst. 3. 
97. Hodnocení, zda má vertikální dohoda ú činek omezující hospodá řskou sout ěž, bude 
provedeno na základ ě srovnání stávající situace nebo pravd ěpodobné budoucí situace 
na relevantním trhu s existujícími vertikál ními omezeními se situací, která by nastala 
při neexistenci vertikálních omezení v dohod ě. Při posuzování jednotlivých p řípadů 
vezme Komise v úvahu skute čné i pravd ěpodobné ú činky. Vertikální dohoda 
omezuje hospodá řskou sout ěž svými ú činky jedin ě tehdy, když ovliv ňuje skutečnou 
nebo potenciální hospodá řskou sout ěž do té míry, že lze s p řiměřeně vysokou mírou 
pravděpodobnosti o čekávat negativní ú činky na ceny, objem výroby, inovaci nebo 
rozmanitost či jakost zboží a služeb na relevantním trhu. Pravd ěpodobné negativní 
účinky na hospodá řskou sout ěž musejí být výrazné38. Výrazné ú činky škodlivé pro 
hospodářskou sout ěž se pravd ěpodobně vyskytnou v p řípadě, že alespo ň jedna 
smluvní strana má nebo získá ur čitou tržní sílu a dohoda p řispívá ke vzniku, 
zachování nebo zvýšení této tržní síly, p řípadně smluvním stranám umož ňuje tuto 
tržní sílu využívat. Tržní síla je schopnost udržovat ceny nad konkuren ční úrovní 
nebo udržovat výrobu pod konkuren ční úrovní z hlediska množství, jakosti či 
rozmanitosti výrobk ů nebo inovace, a to po dobu nikoli nevýznamnou. Pro 
konstatování protiprávního jednání podle čl. 101 odst. 1 obvykle posta čuje menší 
tržní síla, než jaká je t řeba pro konstatování dominantního postavení podle článku 
102. 
                                                 
37 Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1. 
38 Viz oddíl II.1. 
 
CS 35   CS 98. Vertikální omezení jsou obvykle mén ě škodlivá než horizontální omezení. D ůvodem 
k většímu důrazu na horizontální omezení je to, že horizontální omezení se mohou 
týkat dohody mezi konkuren čními podniky, které vyráb ějí či poskytují shodné, nebo 
nahraditelné zboží a služby. V t ěchto horizontálních vztazích m ůže být uplat ňování 
tržní síly jednou spole čností (vyšší cena jejího výrobku) výhodou pro konkuren ční 
podniky. To by mohlo být pro konkuren ční podniky podn ětem, aby se vzájemn ě 
podporovaly v protisout ěžním chování. Ve vertikálních vztazích slouží výrobek 
jedné strany druhé stran ě jako vstup, činnosti stran dohody se tedy vzájemn ě 
doplňují. To znamená, že pokud by navazující spole čnost, jak na nižší, tak na vyšší 
úrovni, využívala svou tržní sílu , obvykle by poškodila poptávku po výrobku 
druhého podniku. Proto se spole čnosti, které dohodu uzavírají, snaží druhé stran ě 
zabránit ve využívání takové tržní síly. 
99. Tato vlastnost „sebeomezování“ by však nem ěla být přeceňována. Když spole čnost 
nemá žádnou tržní sílu, m ůže se pokusit o zvýšení zisk ů pouze optimalizací 
výrobních a distribu čních postup ů, ať už s pomocí vertikálních omezení či bez nich. 
Obecněji řečeno, vzhledem k tomu, že se úl ohy stran vertikální dohody p ři uvádění 
výrobku na trh dopl ňují, mohou vertikální omezení vytvá řet značný prostor pro 
účinky. Pokud však ur čitý podnik tržní sílu má, m ůže se pokusit zisky zvýšit též na 
úkor přímých konkuren čních podnik ů tím, že zvýší jejich náklady, a na úkor 
kupujících a kone čně i spotřebitelů tím, že bude usilovat o získání ur čité části jejich 
přebytku ve sv ůj prospěch. K takové situaci m ůže dojít, pokud se navazující podniky 
na nižší i vyšší úrovni d ělí o mimo řádný zisk, nebo jeden z ni ch využívá vertikální 
omezení k tomu, aby si veškeré mimo řádné zisky p řivlastnil. 
1.1. Negativní ú činky vertikálních omezení 
100. Negativní ú činky na trh, které mohou vyplynout z vertikálních omezení a které se 
právní předpisy o hospodá řské soutěži EU snaží omezit, jsou: 
a) protisout ěžní uzavření trhu jiným dodavatel ům nebo kupujícím vytvo řením 
bariér, které znemož ňují vstup na trh nebo rozší ření činnosti; 
b) zmírn ění hospodá řské soutěže mezi dodavatelem a konkuren čními podniky 
a/nebo usnadn ění nekalých praktik mezi t ěmito dodavateli, často ozna čované 
jako omezení hospodá řské soutěže mezi zna čkami39;  
c) zmírn ění hospodá řské soutěže mezi kupujícím a podniky, které mu konkurují, 
a/nebo usnadn ění nekalých praktik mezi t ěmito konkuren čními podniky, často 
označované jako omezení hospodá řské soutěže v rámci zna čky, pokud se týká 
hospodářské soutěže distributor ů na základ ě značky či výrobku stejného 
dodavatele; 
d) vytvá ření překážek bránících integraci trhu, zvlášt ě omezování možností 
spotřebitelů nakupovat zboží a služby v kterémkoli členském státu, který si 
zvolí. 
                                                 
39 Nekalými praktikami se rozum ějí jak explicitn ě sjednané, tak ml čky používané nekalé praktiky 
(vědomé paralelní chování). 
 
CS 36   CS 101. Uzav ření trhu, zmírn ění hospodá řské soutěže a nekalé praktiky na úrovni výrobce 
mohou poškozovat spot řebitele zejména, pokud dojde ke zvýšení velkoobchodních 
cen výrobku, k omezení výb ěru výrobk ů, ke snížení jejich jakosti nebo ke snížení 
úrovně inovace výrobku. Uzav ření trhu, zmírn ění hospodá řské soutěže a nekalé 
praktiky na úrovni distri butora mohou poškozovat spot řebitele zejména, pokud dojde 
ke zvýšení maloobchodních cen výrobku, omezení výb ěru kombinací cena-služba a 
forem distribuce, ke snížení dostupnosti a kvality maloobchodních služeb a ke 
snížení úrovn ě inovace p ři distribuci.  
102. Na trhu, kde jednotliví distributo ři distribuují zna čku či značky pouze jednoho 
dodavatele, povede omezení hospodá řské soutěže mezi distributory stejné zna čky k 
omezení hospodá řské soutěže v rámci zna čky mezi t ěmito distributory, nemusí mít 
ale obecný negativní ú činek na hospodá řskou sout ěž mezi distributory. Pokud je 
hospodářská soutěž mezi zna čkami intenzivní, je nepravd ěpodobné, že omezení 
hospodářské soutěže v rámci zna čky by mělo negativní ú činky na spot řebitele. 
103. Výhradní dohody mají oby čejně více protisout ězní účinky než dohody nevýhradní. 
Výhradní dohody, a ť již výslovným uvedením v dohod ě či praktickým ú činkem 
vedou k tomu, že jedna strana nakupuje výhradn ě či téměř výhradně od druhé strany. 
Například v rámci zákazu sout ěžit kupující nakupuje pouze jednu zna čku. Naproti 
tomu množstevní povinnost ponechává kupujícímu ur čitý prostor k nákupu 
konkuren čního zboží. Míra uzav ření trhu je tedy ve druhém p řípadě menší. 
104. Vertikální omezení sjednaná pro nezna čkové zboží a služby jsou obecn ě méně 
škodlivá než omezení, která ovliv ňují distribuci zna čkového zboží a služeb. Díky 
značkám dochází k v ětší diferenciaci výrobk ů a omezuje se nahraditelnost výrobku, 
čímž klesá i pružnost poptávky a naopak ro ste možnost zvýšení cen. Rozdíl mezi 
značkovým a nezna čkovým zbožím a službami bude podobný jako rozdíl mezi 
meziprodukty a díl čími službami a finálními výrobky a službami. 
105. Obecn ě lze říci, že kombinací vertikálních omezení se násobí jejich jednotlivé 
negativní ú činky. Avšak n ěkteré kombinace vertikálních omezení jsou mén ě 
protisoutěžní než vertikální omezení použitá jednotliv ě. Například u systému 
výhradní distribuce m ůže být distributor v pokušení zvýšit cenu výrobk ů, protože 
soutěž v rámci zna čky je omezená. Použitím množstevní povinnosti nebo stanovením 
maximální ceny pro další prodej lze takovému zvyšování cen zabránit. P řípadné 
negativní ú činky vertikálních omezení se posilují, pokud n ěkolik dodavatel ů a jejich 
kupujících organizuje obchod podobným zp ůsobem. To vede k takzvaným 
kumulativním ú činkům.  
1.2. Pozitivní ú činky vertikálních omezení 
106. Je d ůležité si uv ědomit, že vertikální omezen í mohou mít pozitivní ú činky, zvlášt ě 
proto, že podporují necenovou sout ěž a zlepšují kvalitu služeb. Pokud spole čnost 
nemá na trhu žádný vliv, m ůže se pokusit o zvýšení svých zisk ů pouze optimalizací 
výrobních nebo distribu čních postup ů. V řadě situací mohou být vertikální omezení v 
tomto sm ěru užitečná, protože obvyklé „neosobní “ úmluvy mezi dodavatelem a 
kupujícím, které stanov í pouze cenu a objem ur čité transakce, mohou zp ůsobit, že 
úroveň investic a prodej ů není optimální. 
 
CS 37   CS 107. P řestože se tyto pokyny snaží p ředložit co nejlepší p řehled důvodů hovořících ve 
prospěch vertikálních omezení, nejsou úplné ani vy čerpávající. Níže uvedené d ůvody 
mohou doložit oprávn ěnost použití n ěkterých vertikálních omezení. 
a) „Řešení problému parazitová ní“. Jeden distributor m ůže těžit z opat ření na 
podporu prodeje provád ěných jiným distributorem. Te nto problém se vyskytuje 
nejčastěji na velkoobchodní a maloobchodní úrovni. Výhradní  distribuce nebo 
podobná restriktivní opat ření mohou takovému parazi tování zabránit. K 
parazitování m ůže též docházet mezi dodavateli nap říklad tehdy, když jeden 
investuje do reklamy v pr ostorách kupujícího, obecn ě řečeno na maloobchodní 
úrovni, která p řiláká zákazníky i konkuren čním značkám. Podobnému 
parazitování m ůže zabránit omezení typu zákazu sout ěžit40. 
 Problém parazitování vzniká, po kud existují podmínky pro jeho vznik. 
Parazitování mezi kupujícími se projeví pouze v p ředprodejních službách a 
dalších propaga čních činnostech, nikoli však v popr odejních službách, které 
může distributor svým zákazník ům účtovat jednotliv ě. Výrobek musí být 
obvykle relativn ě nový a technicky složitý nebo hlavním rozhodujícím 
faktorem poptávky musí být jeho dobrá pov ěst, neboť zákazník na základ ě 
předchozích nákup ů obvykle velmi dob ře ví, co chce. Výrobek také musí být 
poměrně drahý, aby se zákazník obt ěžoval jít do jednoho obchodu pro 
informace a do jiného šel výrobek koupit. Kone čně pro dodavatele nemusí být 
praktické, aby všem kupujícím smluvn ě ukládal p řesné požadavky na 
propagaci nebo na služby. 
 Parazitování mezi dodavate li je také omezeno na ur čité situace, jedná se 
zejména o p řípady, kdy se propaga ční činnost soust ředí na prosto ry kupujícího 
a je obecná, nikoli zam ěřená na zna čku. 
b) „Otev ření nových trh ů a vstup na nové trhy“. Pokud chce výrobce vstoupit na 
nový zem ěpisný trh, nap říklad poprvé vyvézt své výrobky do jiné zem ě, může 
to znamenat, že distributor bude muset investovat zvláštní „vstupní prost ředky“ 
do zavedení zna čky na trhu. Aby výrobce místního distributora p řesvědčil, že 
má tyto prost ředky investovat, je t řeba mu zajistit nap říklad určitou územní 
ochranu, aby m ěl možnost po ur čitou dobu ú čtovat vyšší cenu, a tak 
vynaložené prost ředky získat zp ět. Distributor ům na jiných trzích bude po 
určitou dobu zakázáno prodávat na tomto novém trhu (viz rovn ěž bod 61 
v oddíle III.4). Toto je zvláštní p říklad problému „parazitování“ popsaného v 
písmenu a). 
c) „Otázka parazitování a zna čky“. V n ěkterých odv ětvích mají ur čití 
maloobchodníci pov ěst, že zásobují pouze „kvalitním“ zbožím. Je-li tomu tak, 
může být pro zavedení nového výrobku nesmírn ě důležité, aby byl prodáván 
právě prostřednictvím t ěchto maloobchodník ů. Pokud výrobce nem ůže z 
počátku omezit prodej pouze na prvot řídní obchody, riskuje, že bude vy řazen 
ze seznamu a nový výrobek propadne. Omezené trvání restriktivního opat ření, 
                                                 
40 Zda mají spot řebitelé skute čně celkové výhody z dalšího propaga čního úsilí závisí p ředevším na tom, 
zda další propagace informuje a p řesvědčuje, a tím p řináší výhody mnoha novým zákazník ům, zda či se 
dostane hlavn ě k zákazník ům, kteří již vědí, co cht ějí koupit a pro n ěž další propagace znamená pouze 
či hlavně zvýšení ceny. 
 
CS 38   CS jako je nap říklad výhradní distribuce nebo selekt ivní distribuce, by však bylo v 
takovém p řípadě opodstatn ěné. Platnost omezení musí být p řiměřená, tedy 
dostatečně dlouhá, aby výrobek mohl být úsp ěšně zaveden na trh, ale ne p říliš 
dlouhá, protože pak by omezení bránilo v ětšímu rozší ření výrobku. Takové 
výhody p řinášejí spíše výrobky „založené na zkušenosti“ nebo složit ější 
výrobky, které pro kone čného spot řebitele p ředstavují relativn ě nákladný 
nákup. 
d) Tzv. „problém finan ční podpory“. N ěkdy může dojít k situaci, že dodavatel 
nebo kupující musejí investovat ur čité prostředky do klienta, nap říklad do 
speciálního za řízení nebo školení. Nap říklad výrobce sou částek, který musí 
vyrábět nové stroje a nástroje, aby uspoko jil konkrétní požad avek jednoho ze 
svých zákazník ů. Investor nebude investovat nezbytné prost ředky, dokud 
nedojde k ur čité dohodě o dodávkách. 
 Avšak, stejn ě jako v jiných p říkladech parazitování, existuje řada podmínek, 
které musejí být spln ěny, než se riziko nedostate čných investic stane 
skutečným či závažným. P ředevším investice musí být vázána na ur čitý vztah. 
Investice ze strany dodavatele je považována za vázanou na ur čitý vztah, 
pokud ji po skon čení smlouvy dodavatel nem ůže využít k zásobování jiných 
zákazníků a pokud m ůže být prodána jen s výraz nou ztrátou. Investice ze 
strany kupujícího je považována za vázanou na ur čitý vztah, pokud ji po 
skončení smlouvy kupující nem ůže využít k nákupu a/nebo užívání výrobk ů 
dodaných jinými dodavateli a pokud m ůže být prodána jen s výraznou ztrátou. 
Investice je tedy vázaná na ur čitý vztah nap říklad proto, že m ůže být využita 
jen k výrob ě určité části typické pro danou zna čku nebo ke skladování ur čité 
značky a nelze ji využít k vytvo ření zisku nap říklad z výroby nebo dalšího 
prodeje alternativního zboží. Za druhé to musí být dlouhodobá investice, kterou 
nelze získat zp ět v krátké dob ě. A za t řetí se musí jednat o investici 
asymetrickou, tj. jedna smluvní stra na investuje více než druhá. Pokud jsou 
tyto podmínky spln ěny, existuje obvykle dobrý d ůvod pro použití vertikálního 
omezení po dobu, než je investice amortizována. P říslušné vertikální omezení 
by svým typem odpovídalo zákazu sout ěžit nebo množstevní povinnosti, pokud 
by investoval dodavatel, a v p řípadě, že by investoval kupující, by se jednalo o 
výhradní distribuci, o výhradn ě přidělené zákazníky nebo o výhradní dodávku. 
e) „Konkrétní problém finan ční podpory, který m ůže nastat v p řípadě převodu 
podstatného know-how.“ Jakmile je know-how jednou poskytnuto, nelze je 
vzít zpět a jeho poskytovatel nemusí mít zájem, aby jej využívaly konkuren ční 
podniky, p řípadně aby bylo využíváno v jejich prosp ěch. Pro dohodu je 
podstatné, že know-how kupujícímu nebylo p římo dostupné, protože p řevod 
know-how m ůže být důvodem k použití restriktivního opat ření typu zákazu 
soutěžit, na které by se obvykle čl. 101 odst. 1 nevztahoval. 
f) Otázka „vertikální externality“. Ma loobchodník nemusí získat všechny výhody 
plynoucí z jeho činnosti na podporu prodeje, protože n ěkteré mohou plynout 
k výrobci. Z každé další jednotky, kterou maloobchodník prodá díky snížení ceny pro další prodej nebo v ětšímu úsilí p ři prodeji, má výrobce prosp ěch, 
pokud velkoobchodní cena jednotky p řevyšuje její marginální výrobní náklady. 
Proto zde m ůže pro výrobce v d ůsledku takové činnosti maloobchodníka 
vznikat pozitivní externa lita a z hlediska výrobce m ůže maloobchodník ú čtovat 
 
CS 39   CS příliš vysoké ceny a/nebo vynakládat p říliš malé úsilí p ři prodeji. Negativní 
externalita v d ůsledku příliš vysokých cen ú čtovaných maloobchodníkem se 
někdy nazývá „problém dvojité marginaliza ce“ a dá se jí zabránit tak, že se 
maloobchodníkovi stanoví maximáln í cena pro další prodej. K podpo ře 
prodejního úsilí maloobchodníka m ůže být p řispět selektivní distribuce, 
výhradní distribuce nebo podobná omezení41. 
g) „Úspory z rozsahu v distribuci.“ Má- li výrobce využít úspor z rozsahu, a snížit 
tak maloobchodní cenu, m ůže usilovat o omezení dalšího prodeje svých 
výrobků na určitý počet distributor ů. Pro tyto ú čely může využít výhradní 
distribuci, množstevní omezení v podob ě minimálního požadovaného nákupu, 
selektivní distribuci s požadavkem výhradního odb ěru. 
h) „Nedostatky kapitálového trhu.“ M ůže se stát, že b ěžní poskytovatelé kapitálu 
(banky, trhy s akciemi) nepos kytují kapitál optimálním zp ůsobem, protože mají 
nedokonalé informace o kvalitách dlužníka nebo úv ěr není dostate čně zajištěn. 
Stává se, že kupující nebo dodavatel má lepší informace, a m ůže tedy 
prostřednictvím výhradního smluvního vz tahu získat zv láštní zajišt ění svých 
investic. Pokud poskytuje p ůjčku dodavatel kupujícímu, m ůže být kupujícímu 
stanoven zákaz sout ěžit nebo uložena množstevní povinnost. Pokud kupující 
poskytuje úv ěr dodavateli, m ůže být dodavateli stanovena omezení v podob ě 
výhradní dodávky nebo m nožstevní povinnosti. 
i) „Zajišt ění jednoty a jakosti.“ Vertikální omezení mohou pomoci p ři vytváření 
image zna čky tím, že distributory nutí dodržovat ur čitou míru jednoty a ur čité 
normy jakosti, a tak zvyšují p řitažlivost výrobku pro kone čného spot řebitele. 
Takové opat ření je obsaženo nap říklad v selektivní distribuci nebo v ud ělování 
franšízy. 
108. Dev ět situací popsaných v bod ě 107 objas ňuje, že za ur čitých podmínek jsou 
vertikální dohody p řínosné z hlediska ú činků, napomáhají rozvoji nových trh ů a 
vyvažují tak p řípadné negativní ú činky. Obecn ě se to týká zejména vertikálních 
omezení s omezenou platností, která pomá hají zavést na trh nové složité výrobky 
nebo chránit investice vázané na ur čitý vztah. Vertikální omezení musí být v 
některých p řípadech uplat ňováno po celou dobu, po kterou dodavatel prodává 
výrobek kupujícímu (viz zejména situace popsané v bod ě 107 písmenech a), e), f), g) 
a i). 
109. Jednotlivá vertikální omezení jsou do zna čné míry nahraditelná. To znamená, že 
určitý problém neú činnosti, lze řešit pomocí r ůzných vertikálních omezení. 
Například úspor z rozsahu v distribuci l ze dosáhnout pomocí výhradní distribuce, 
selektivní distribuce, množst evní povinnosti nebo výhradního odb ěru. Negativní 
účinky na hospodá řskou sout ěž se však u jednotlivých ve rtikálních omezení mohou 
lišit, což hraje roli p ři rozhodování o nezbytnosti omezení podle čl. 101 odst. 3. 
                                                 
41 Viz však p ředchozí poznámka. 
 
CS 40   CS 1.3. Metoda rozboru 
110. Hodnocení vertikálního omezení obvykle probíhá ve čtyřech níže uvedených 
krocích42: 
a) Zaprvé, zú častněné podniky musí ur čit podíly dodavatele a kupujícího na trhu, 
na němž prodávají a nakupují smluvní výrobky. 
b) Pokud podíl ani dodavatele, ani kupujícího na relevantním trhu nep řesáhne 
prahovou hodnotu 30 %, spadá vertikální dohoda do p ůsobnosti na řízení o 
blokových výjimkách, s výjimkou tvrdých omezení a vy ňatých omezení 
stanovených ve výše uvedeném na řízení. 
c) Pokud podíl dodavatele a/nebo kupujícího na relevantním trhu p řesáhne 
prahovou hodnotu 30 %, je t řeba zhodnotit, zda vertikální dohoda spadá pod čl. 
101 odst. 1. 
d) Pokud vertikální dohoda spadá do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1, je nezbytné zjistit, 
zda splňuje podmínky pro ud ělení výjimky podle čl. 101 odst. 3. 
1.3.1. Faktory významné pro hodnocení podle čl. 101 odst. 1 
111. P ři hodnocení p řípadů, u nichž se podíl na tr hu pohybuje nad 30 % prahovou 
hodnotou, provede Komise celkovou analýzu hospodá řské soutěže. Při posuzování 
toho, zda vertikální dohoda zp ůsobuje výrazné omezení hospodá řské soutěže podle 
čl. 101 odst. 1, jsou považovány za zvlášt ě důležité tyto faktory: 
a) povaha dohody; b) postavení stran na trhu; c) postavení konkuren čních podnik ů na trhu; 
d) postavení odb ěratelů smluvních výrobk ů na trhu; 
e) překážky vstupu na trh; 
f) vysp ělost trhu; 
g) obchodní úrove ň; 
h) povaha výrobku; i) další faktory. 
112. D ů
ležitost jednotlivých faktor ů se může měnit případ od p řípadu a je ovlivn ěna 
všemi dalšími faktory. Nap říklad velký podíl smluvních stran na trhu je obvykle 
dobrým ukazatelem vlivu na trhu, ale v p řípadě nepatrných p řekážek vstupu na trh o 
                                                 
42 Tyto kroky nejsou zamýšle ny jako právní argument ace, kterou by Komise m ěla v uvedeném po řadí 
sledovat p ři přijímání rozhodnutí. 
 
CS 41   CS tržní síle vypovídat nemusí. Z tohoto d ůvodu není možné poskytnout pevná pravidla 
pro stanovení d ůležitosti jednotlivých faktor ů.  
113. Vertikální dohody mohou mít mnoho r ůzných podob. Proto je d ůležité posoudit 
povahu dohody z hlediska omezení, která obsahuje, doby trvání omezení a procentního podílu celkového prodeje na trhu ovlivn ěném těmito omezeními. M ůže 
být nezbytné jít nad rámec výslovného zn ění dohody. Existenci implicitních omezení 
lze dovodit ze zp ůsobu, jakým smluvní strany dohodu uplat ňují, a z pobídek, jejichž 
působení jsou vystaveny. 
114. Postavení smluvních stran na trhu je ukazatelem stupn ě případné tržní síly, kterou má 
dodavatel, kupující nebo oba subjekty. Čím vyšší je jejich podíl na trhu, tím v ětší 
bude pravd ěpodobně jejich tržní síla. Tak je tomu zvlášt ě tehdy, když podíl na trhu 
odráží výhody v oblasti náklad ů nebo jiné konkuren ční výhody v ůči ostatním 
soutěžitelům. Tyto konkuren ční výhody mohou nap říklad být výsledkem toho, že 
společnost byla na trhu první (má nejlepší místo, apod.), vlastní d ůležité patenty, má 
dokonalejší technologii, p ředstavuje vedoucí zna čku na trhu nebo má dokonalejší 
sortiment. 
115. P ři hodnocení postavení konkuren čních podnik ů na trhu se využívají stejné 
ukazatele, tj. podíl na trhu a p řípadné konkuren ční výhody. Čím silnější a početnější 
jsou konkuren ční podniky na trhu, tím menší je  riziko, že smluvní strany by 
jednotliv
ě uplatňovaly tržní sílu a že by trh uzav řely či zmírnily hospodá řskou 
soutěž. Je proto také d ůležité zvážit, zda existují ú činné a včasné protistrategie, které 
by mohly konkuren ční podniky pravd ěpodobně využít. Avšak pokud se po čet 
konkuren čních subjekt ů výrazně sníží a jejich postavení na trhu (velikost, náklady, 
potenciál pro výzkum a vývoj atd.) bude p řibližně na stejné úrovni, pak taková 
struktura trhu m ůže zvyšovat riziko nekalých prak tik. Kolísající nebo rychle se 
měnící podíly na trhu jsou obvykle ukazatelem silné hospodá řské soutěže. 
116. Postavení zákazník ů smluvních stran na trhu je ukazatelem, zda jeden či několik 
těchto zákazník ů mají kupní sílu. Prvním ukazatelem kupní síly odb ěratele je podíl 
zákazníka na nákupním trhu. Tento podíl odráží d ůležitost jeho poptávky pro 
případné dodavatele. Da lší ukazatele jsou zam ěřeny na postavení zákazníka na jeho 
trhu pro další prodej, v četně takových vlastností,  jako je velké zem ěpisné rozší ření 
jeho prodejen, vlastní zna čky včetně privátních zna ček a image jeho zna čky u 
konečných spot řebitelů. Za určitých okolností m ůže kupní síla odb ěratele smluvním 
stranám bránit v uplat ňování tržní síly, a vy řešit tak problém v oblasti hospodá řské 
soutěže, který by jinak existoval. To platí zejména tehdy, když mají silní zákazníci 
kapacitu a motivaci, aby v p řípadě malého, ale trvalého zvyšová ní relativních cen na 
trh přivedli nové zdroje dodávek. P okud silní zákazn íci využívají p říznivé podmínky 
pouze pro sebe či jednoduše p řenášejí každé zvýšení cen na své zákazníky, jejich 
postavení nebrání stranám dohody ve  využívání svého vlivu na trh. 
117. P řekážky vstupu se m ěří podle toho, do jaké míry mohou spole čnosti již p ůsobící na 
trhu zvýšit cenu nad konkuren ční úroveň, aniž by vyvolaly zájem o vstup nového 
soutěžitele na trh. P ři neexistenci p řekážek vstupu je na trh možné vstoupit snadno a 
rychle, což vede k nerentabilit ě zvyšování cen. Pokud je pravd ěpodobné, že 
k účinnému vstupu na trh, který by zabránil nebo narušil uplatn ění tržní síly, dojde 
do jednoho nebo dvou let, lze p řekážky vstupu zpravidla ozna čit za nízké. P řekážky 
vstupu mohou být d ůsledkem široké škály faktor ů, jako jsou nap říklad úspory z 
 
CS 42   CS rozsahu a sortimentu, právní p ředpisy, zejména týkají-li se ud ělování výhradních 
práv, státní podpora, dovozní cla, práva duševního vlastnictví, vlastnictví zdroj ů, u 
kterých je dodávka omezena nap říklad přírodními omezeními43, základní vybavení, 
výhoda prvního na trhu a loajalita spot řebitele ke zna čce vybudovaná pomocí 
intenzivní reklamy p ůsobící po ur čitou dobu. Také vertikální omezení a vertikální 
integrace mohou fungovat jako vstupní bariéry, nebo ť ztěžují přístup a vylu čují 
(potenciální) konkuren ční podniky. Vstupní bariéry se mohou vyskytovat pouze na 
úrovni dodavatele nebo kupujícího, p řípadně na obou úrovních. Budou-li n ěkteré z 
těchto faktor ů chápány jako p řekážky vstupu, závisí na jejich vztahu k utopeným 
nákladům. Utopenými náklady se rozum ějí takové náklady, které jsou nezbytné ke 
vstupu na trh nebo k aktivnímu p ůsobení na trhu, avšak které budou ztraceny, pokud 
společnost z trhu odejde. Náklady na reklamu zam ěřenou na vybudování loajality 
spotřebitelů se obvykle považují za utopené náklady, avšak mimo ty p řípady, kdy je 
firma schopná prodat svou obchodní zna čku, případně ji využít beze ztráty jinde. 
Čím více náklad ů bude považováno za „utopené“, tím více musejí potenciální 
zájemci zvažovat riziko vstupu na trh a tím p řesvědčivěji budou spole čnosti fungující 
na trhu usilovat o vyrovnání se nové  konkurenci, protože vzhledem k t ěmto 
nákladům by pro n ě bylo velmi nákladné trh opustit. Jsou-li nap říklad distributo ři 
vázáni na výrobce prost řednictvím zákazu sout ěžit, projeví se uzav ření trhu výrazn ěji 
tehdy, jestliže potenciální zájemce o vstup na  trh bude muset na získávání vlastních 
distributor ů vynaložit ur čité utopené náklady. Obecn ě řečeno, vstup na tr h je spojen s 
utopenými náklady, které jsou n ěkdy nižší, jindy velmi vysoké. Proto je p ři 
hodnocení p řípadu obvykle stávající sout ěž považována za d ůležitější než sout ěž 
potenciální a bude na ni kladen mnohem v ětší důraz. 
118. Vysp ělý trh je takový, který již ur čitou dobu existuje, kde používaná technologie je 
již dobře známá, rozší řená a relativn ě neměnná, kde nedochází k výrazným inovacím 
v oblasti zna ček a kde je poptávka relativn ě stabilní nebo klesající. Na takovém trhu 
se negativní ú činky projeví spíše než na dynamických trzích. 
119. Obchodní úrove ň je spojena s rozdílem mezi meziprodukty a díl čími službami a 
finálními výrobky a službami. Meziprodukty a díl čí služby se prodávají podnik ům, 
které je využívají jako vstup k výrob ě jiného zboží či služeb a obvykle ve finálním 
výrobku nebo služb ě nejsou rozeznatelné. Kupující meziprodukt ů jsou obvykle velmi 
dobře informovanými zákazníky, a proto se mén ě spoléhají na zna čku a image. 
Finální výrobky jsou p římo či nepřímo prodávány kone čným spot řebitelům, kteří se 
často více spoléhají na zna čku nebo image. Vzhledem k tomu, že distributo ři 
(maloobchodníci, velkoobchodníci) mu sejí reagovat na poptávku kone čných 
spotřebitelů, hospodá řskou sout ěž může výrazn ěji ohrozit to, jestliže jsou distributo ři 
vyloučeni z prodeje jedné zna čky či většího počtu značek, než skute čnost, že 
kupující meziprodukt ů nesmějí nakupovat konkuren ční výrobky z jistých zdroj ů 
nabídky.  
120. Povaha výrobku hraje roli zejména p ři hodnocení p řípadných negativních i 
pozitivních ú činků v souvislosti s finálními výrobky. P ři hodnocení p řípadných 
negativních ú činků je důležité vědět, jsou-li výrobky na tr hu spíše homogenní nebo 
heterogenní, je-li výrobek drahý a výrazn ě zasahuje do rozpo čtu spotřebitele nebo 
laciný a zda se jedná o výrobek nakupovaný jednorázov ě nebo opakovan ě. Obecně 
                                                 
43 Viz rozhodnutí Komise 97/26/ES (v ěc IV/M.619 – Gencor/Lonrho ), Úř. věst. L 11, 14.1.1997, s. 30. 
 
CS 43   CS řečeno, je-li výrobek spíše heterogenní, levn ější a nakupovaný spíše jednorázov ě, 
budou negativní ú činky vertikálních omezení pravd ěpodobnější. 
121. P ři hodnocení ur čitých omezení je v n ěkterých p řípadech třeba vzít v úvahu i další 
faktory. K t ěmto faktor ům patří například kumulativní ú činek, tj. pokrytí trhu 
podobnými dohodami, zda je dohoda „p ředepisující“ (jen jedna strana p řijímá 
omezení nebo povinnosti) nebo „souhlasící“ (ob ě strany p řijímají omezení nebo 
povinnosti), právní prost ředí a chování, které m ůže vést k nekalým praktikám nebo 
jim napomáhat, nap říklad vedoucí postavení p ři tvorbě cen, předem oznámené 
změny cen a sjednávání „správné“ ceny, ne pružnost cen jako reakce na nadbyte čnou 
kapacitu, cenová diskriminace a d řívější chování související s nekalými praktikami. 
1.3.2. Faktory významné pro hodnocení podle čl. 101 odst. 3 
122. Omezující vertikální dohody mohou také mít kladné ú činky na hospodá řskou sout ěž 
v podobě zvýšení efektivity, které mohou p řevážit nad jejich protisout ěžními účinky. 
Takové posouzení se provádí v rámci stanoveném v čl. 101 odst. 3, který obsahuje 
výjimku z pravidla o zákazu uvedeného v čl. 101 odst. 1. Aby byla tato výjimka 
použitelná, musí vertikální dohoda vést k objektivním hospodá řským přínosům, 
omezení hospodá řské soutěže musejí být nezbytná k dosažení efektivity, spot řebitelé 
musejí dostat p řiměřený podíl na výhodách plynoucíc h ze zvýšení efektivity a 
dohoda smluvním stranám nesmí umožnit vylou čení hospodá řské soutěže ve vztahu 
k podstatné části dotčených výrobk ů44. 
123. Posouzení omezujících dohod podle čl. 101 odst. 3 se provádí ve skute čném rámci, 
v němž se dohody uskute čňují45, a na základ ě faktů, které v daném okamžiku 
existují. Posouzení je citlivé na významné zm ěny faktů. Pravidlo výjimky podle 
čl. 101 odst. 3 platí, pokud jsou spln ěny čtyři podmínky, a p řestává platit, pokud 
tomu tak již není46. Při použití čl. 101 odst. 3 v souladu s t ěmito zásadami je 
nezbytné vzít v úvahu investice které koli smluvní strany a dobu a omezení pot řebná 
k provedení a amortizaci invest ic zvyšujících efektivnost.  
124. Z první podmínky v čl. 101 odst. 3 vyplývá, že je nutné posoudit objektivní p řínosy 
dohody z hlediska efektivity, která je p řípadně jejím výsledkem. V tomto ohledu 
mají vertikální dohody často potenciál pomoci dosáhnout kladných ú činků, jak je 
vysvětleno v oddíle 1.2, protože mohou zlepšit zp ůsob, jakým strany vykonávají své 
doplňkové činnosti. 
125. P ři uplatňování kritéria nezbytnosti obsaženého v čl. 101 odst. 3 bude Komise 
především zkoumat, zda jednotlivá omezení umož ňují vyráb ět a provád ět nákup 
a/nebo (další) prodej efektivn ěji, než jak by tomu bylo bez doty čného omezení. Toto 
posouzení musí vzít v úvahu podmínky na trhu a skute čné okolnosti, jejichž p ůsobení 
jsou smluvní strany vystaveny. Podniky využívající výhody čl. 101 odst. 3 nemusí 
zvažovat hypotetické nebo teoretic ké alternativy. Musejí však vysv ětlit a doložit, 
                                                 
44 Viz sd ělení Komise – oznámení - pokyny o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy, Ú ř. věst. C 101, 27.4.2004, 
s. 97. 
45 Viz rozsudek Soudního dvora ve spojených v ěcech 25/84 a 26/84 Ford, Sb . rozh. 1985, s. 2725. 
46 V této souvislosti viz nap ř. rozhodnutí Komise 1999/242/ES (v ěc IV/36.237 – TPS), Ú ř. věst. L 90, 
2.4.1999, s. 6. Stejn ě tak zákaz podle čl. 101 odst. 1 platí pouze tehdy, pokud má dohoda omezení 
soutěže za cíl nebo pokud má omezující ú činky. 
 
CS 44   CS proč by alternativy, které se jeví jako realistické a významn ě méně omezující, byly 
podstatně méně efektivní. Jestliže by volba alternativy, která se  jeví jako realistická 
z obchodního hlediska a p řitom mén ě omezující, vedla k významné ztrát ě efektivity, 
považuje se doty čné omezení za nezbytné. 
126. Z podmínky, že spot řebitelům musí být vyhrazen p řiměřený podíl na výhodách, 
vyplývá, že spot řebitelé výrobk ů nakoupených a/nebo (dále) prodaných podle 
vertikální dohody musejí získat alespo ň rovnocennou náhradu za negativní ú činky 
dohody47. Jinými slovy zvýšení efektivity musí pln ě vyrovnat pravd ěpodobný 
negativní dopad na ceny, objem výroby a další relevantní faktory. 
127. Posouzení poslední podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3, te dy že dohoda nesmí 
smluvním stranám umožnit vylou čení hospodá řské soutěže ve vztahu k podstatné 
části dotčených výrobk ů, předpokládá analýzu zbývajících konkuren čních tlaků na 
trhu a dopadu dohody na tyto zdroje hospodá řské soutěže. Při použití poslední 
podmínky čl. 101 odst. 3 je nutné vzít v úvahu vztah mezi čl. 101 odst. 3 a článkem 
102. Podle ustálené judikatury nem ůže použití čl. 101 odst. 3 bránit použití 
článku 10248. Protože články 101 i 102 sledují jako cíl zachování ú činné hospodá řské 
soutěže na trhu, vyžaduje soudržnost, aby se čl. 101 odst. 3 vykládal tak, že je 
vyloučeno použití pravidla o výjim ce na omezující dohody, které p ředstavují zneužití 
dominantního postavení49. Vertikální dohoda nesmí vylu čovat účinnou hospodá řskou 
soutěž odstran ěním všech nebo v ětšiny existujících zdroj ů skutečné či potenciální 
hospodářské soutěže. Soupe ření mezi podniky je základním hybatelem hospodá řské 
efektivnosti, v četně dynamických kladných ú činků ve form ě inovací. P ři jeho 
absenci bude dominantnímu podniku chyb ět odpovídající motivace k dalšímu 
vytváření a předávání výhod plynoucích ze zvýšení ú činnosti. Pokud neexistuje 
žádná zbývající hospodá řská soutěž ani žádná p ředvídatelná hrozba vstupu dalšího 
subjektu na trh, p řeváží ochrana soupe ření a hospodá řské soutěže nad možným 
zvýšením hospodá řské účinnosti. Omezující dohodu, která udržuje, vytvá ří či 
posiluje postavení na trhu blížící se monopolnímu postavení, není obvykle možné odůvodnit tím, že také zvyšuje hospodá řskou účinnost. 
2. Rozbor ur čitých vertikálních omezení 
128. V souladu s rámcem rozboru uvedeným v bodech 96 až 127 budou v t ěchto 
pokynech dále zkoumána nejb ěžnější vertikální omezení a jejich kombinace. K 
dalším omezením a kombinacím v t ěchto pokynech nejsou uvedeny žádné p římé 
pokyny. Budou se však posuzovat podle st ejných zásad a se stejným d
ůrazem na 
jejich účinek na trh.  
                                                 
47 Viz odstavec 85 sd ělení Komise – oznámení - pokyny o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy, Ú ř. věst. C 101, 
27.4.2004, s. 97. 
48 Viz rozsudek Soudního dvora ve spojených v ěcech C-395/96 P a C-396/96 P Compagnie Maritime  
Belge , Sb. rozh. 2000, s. I-1365, bod 130. Stejn ě tak uplatn ění čl. 101 odst. 3 nebrání použít pravidla 
Smlouvy o volném pohybu zboží, služeb, osob a kapitálu. Tato ustanovení jsou za ur čitých okolností 
použitelná na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shod ě ve smyslu čl. 101 odst. 1, v této 
souvislosti viz rozsudek Soudního dvora ve v ěci C-309/99 Wouters , Sb. rozh. 2002, s. I-1577, bod 120. 
49 V této souvislosti viz rozsudek Tribunálu ve v ěci T-51/89 Tetra Pak  (I), Sb. rozh. 1990, s. II-309. Viz 
rovněž odstavec 106 sd ělení Komise – oznámení - pokyny o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy, 
Úř. věst. C 101, 27.4.2004, s. 97. 
 
CS 45   CS 2.1. Nákup jedné zna čky 
129. Pod ozna čení „nákup jedné zna čky“ spadají ty dohody, jejichž hlavním prvkem je 
uložit kupujícímu povinnost nebo jej p řimět, aby své objednávky na ur čitý typ 
výrobku činil u jednoho dodavatele. Tuto složku lze mimo jiné najít v zákazu 
soutěžit nebo v množstevní povinnosti stanovené kupujícímu. Dohody o nesout ěžení 
vycházejí ze schématu povinností nebo pobídek, které kupujícímu stanoví, že musí nakupovat více než 80 % požadovaného zbož í a služeb pro daný trh od jednoho 
dodavatele. To neznamená, že kupu jící má povinnost nakupovat pouze p římo u 
dodavatele, ale že nebude nakupovat, dá le prodávat nebo zpracovávat konkuren ční 
zboží či služby. Množstevní povinnost stanovená kupujícímu je jemn ější formou 
zákazu sout ěžit, kdy pobídky a povinnos ti sjednané mezi dodavatelem a kupujícím 
ukládají kupujícímu, aby v ětšinu nákup ů uskutečňoval u jednoho dodavatele. 
Množstevní povinnost m ůže mít podobu požadavku minimálního odb ěru, požadavku 
na vytváření zásob nebo nelineárního ur čování cen, jedná se nap říklad o systémy 
podmíněných slev nebo dvoustup ňový tarif (paušální částka plus cena za jednotku). 
Podobné ú činky jako tzv. „anglická doložka“, podle níž kupující musí oznámit 
jakoukoli lepší nabídku, kterou dostane, a smí ji p řijmout pouze tehdy, pokud mu 
dodavatel není schopen u činit srovnatelnou nabídku, bude mít povinnost nákupu 
jedné zna čky, a to zejména v p řípadě, kdy kupující musí sd ělit, kdo mu tuto lepší 
nabídku u činil.  
130. P řípadná rizika nákupu jedné zna čky pro hospodá řskou sout ěž jsou uzav ř
ení trhu 
konkuren čním dodavatel ům a potenciálním dodavatel ům, zmírn ění hospodá řské 
soutěže a usnadn ění vzniku nekalých praktik mezi dodavateli v p řípadě 
kumulativního využívání a potla čení soutěže mezi zna čkami v rámci obchodu, pokud 
je kupující zárove ň prodejcem a dále prodává kone čným spot řebitelům. Tyto 
omezující ú činky mají p římý dopad na sout ěž mezi zna čkami. 
131. Nákup jedné zna čky je podle na řízení o blokových výjimkách p ředmětem výjimky 
v případě, že ani podíl dodavatele, ani podíl kupujícího na trhu nep řesahují 30 % a 
zákaz sout ěžit je omezen na dobu maximáln ě pěti let. Pokud je prahová hodnota 
podílu na trhu vyšší nebo pokud lh ůta přesahuje období p ěti let, jsou jednotlivé 
případy hodnoceny podle níže uvedených faktor ů ve zbývající části tohoto oddílu. 
132. Povinnost nákupu jedné zna čky od jednoho dodavatele m ůže vést k protisout ěžnímu 
uzavření trhu obzvlášt ě tehdy, pokud by v p řípadě absence této povinnosti vyvíjely 
velký konkuren ční tlak na konkuren ční podniky, které v dob ě uzavření dohody 
obsahující tuto povinnost ješt ě nepůsobí na trhu nebo které nejsou v takovém 
postavení, aby mohly pln ě pokrýt poptávku ze strany zákazník ů. Konkuren ční 
podniky nemusí být schopny pokrýt celkovou poptávku ur čitého zákazníka, protože 
daný dodavatel je nezbytným obchodním partnerem alespo ň pro část poptávky na 
trhu, například protože jeho zna čka je „nezbytným“ výrobkem, jemuž dává p řednost 
mnoho kone čných spot řebitelů, nebo protože kapacitní om ezení ostatních dodavatel ů 
jsou taková, že část poptávky m ůže pokrýt pouze p říslušný dodavatel50. „Postavení 
dodavatele na trhu“ je jedním z nejd ůležitějších faktor ů pro hodnocení povinnosti 
nákupu jedné zna čky z hlediska p řípadných ú činků škodlivých pro sout ěž.  
                                                 
50 Rozsudek Tribunálu ve v ěci T-65/98 Van den Bergh Foods  v. Komise , Sb. rozh. 2003, s. II 4653, 
body 104 a 156. 
 
CS 46   CS 133. Pokud mohou konkuren ční podniky sout ěžit za stejných podmínek o celkovou 
poptávku každého jednotlivého zákazníka, je obecn ě nepravd ěpodobné, že by 
povinnost nákupu jedné zna čky od jednoho konkrétního dodavatele narušovala 
účinnou hospodá řskou sout ěž, pokud p řechod zákazník ů k jinému dodavateli není 
obtížný vzhledem k délce trvání  povinnosti nákupu jedné zna čky a k jejímu pokrytí 
trhu. Čím větší část dodavatelova podílu na trhu je vázána, tj. čím větší část jeho 
prodeje se uskute čňuje na základ ě nákupu jedné zna čky, tím výrazn ěji se projeví 
uzavření trhu. Podobn ě čím delší je platnost po vinnosti nákupu jedné zna čky, tím 
výraznější bude uzav ření. Povinnost nákupu jedné zna čky s platností kratší než jeden 
rok sjednaná mezi nedominantními spole čnosti, obvykle nevede k výrazn ě 
škodlivému p ůsobení na sout ěž nebo k čistě negativnímu p ůsobení. Povinnost 
nákupu jedné zna čky sjednávaná nedominantními spole čnostmi na dobu od jednoho 
roku do p ěti let obvykle vyžaduje řádné zvážení p ůsobení ve prosp ěch a neprosp ěch 
hospodářské soutěže, avšak povinnost nákupu jedné zna čky, která p řesahují pět let, 
není u většiny typů investic považována za nezbytnou k dosažení žádaných ú činků, 
případně tyto účinky nejsou natolik významné, aby p řevýšily její p ůsobení na 
uzavření trhu. Povinnost nákupu jedné zna čky povede s v ětší pravd ěpodobností 
k uzavření trhu škodlivému pro hospodá řskou sout ěž, pokud se na ní dohodnou 
dominantní spole čnosti. 
134. P ři hodnocení dodavatelova vlivu na trhu je d ůležité vzít v úvahu také „postavení 
konkuren čních podnik ů na trhu“. Pokud je t ěchto podnik ů dostatek a jsou silné, 
žádné účinky výrazn ě škodlivé pro sout ěž se neprojeví. Není pravd ěpodobné, že by 
došlo k vylou čení konkuren čních podnik ů, pokud mají podobné postavení na trhu 
jako dodavatel a mohou nabízet stejn ě přitažlivé zboží. Avšak v p řípadě, že velký 
počet významných dodavatel ů na relevantním trhu uzav ře s velkým po čtem 
kupujících smlouvy o nákupu jedné zna čky, mohou být potenciální zájemci o vstup 
na trh vylou čeni (případ kumulativních ú činků). V takové situaci dohody o nákupu 
jedné zna čky přispívají k používání nekalých praktik mezi konkuren čními 
dodavateli. Pokud se na jednotlivé dodavatele vztahuje na řízení o blokových 
výjimkách, je v n ěkterých p řípadech nutné problém takového negativního 
kumulativního ú činku řešit odejmutím blokové výjimky. Je-li vázaný podíl na trhu 
menší než 5 %, obvykle výrazn ěji nepřispívá ke kumulativnímu uzav ření trhu. 
135. V p řípadech, kdy se podíl na trhu nejv ětšího dodavatele pohybuje pod 30 % a podíl 
na trhu p ěti největších dodavatel ů nepřesahuje 50 %, je nepravd ěpodobné, že bude 
docházet k b ěžným, případně kumulativním ú činkům škodlivým pro sout ěž. Pokud 
potenciální zájemce o vstup na trh nedokáže na trh proniknout ziskov ě, není to 
obvykle zp ůsobeno povinnostmi nakupovat jednu zna čku, ale jinými faktory, 
například tím, čemu dávají spot řebitelé přednost.  
136. „Vstupní bariéry“ pomohou ur čit, zda dochází k uzav ření trhu poškozujícímu 
hospodářskou sout ěž. V místech, kde je pro konkuren ční dodavatele relativn ě snadné 
získat nové kupující nebo vyhledat pro jejic h produkt alternativní kupující, nebude 
uzavření trhu významným problémem. Avšak často existují vstupní bariéry jak na 
výrobní, tak na distribu ční úrovni. 
137. „Vyrovnávací síla“ je také d ůležitá, protože silní kupující se nenechají snadno 
odříznout od zdroje konkuren čního zboží či služeb. Všeobecn ě řečeno, aby dodavatel 
přesvědčil zákazníky k nákupu jedné zna čky, může být pot řeba, aby jim poskytl 
úplnou či částečnou kompenzaci za ztrátu hospodá řské sout ěže v důsledku 
 
CS 47   CS exklusivity. Pokud je taková individuální kompenzace poskytnuta, m ůže být přijetí 
povinnosti nákupu jedné zna čky v osobním zájmu zákazníka. Bylo by však 
nesprávné vyvodit z toho automaticky záv ěr, že souhrn všech povinností nákupu 
jedné zna čky je pro zákazníky na daném trhu a pro kone čné spotřebitele celkov ě 
přínosný. Zejména je nepravd ěpodobné, že z nich budou mít prosp ěch spotřebitelé 
jako celek, pokud je zákazník ů mnoho a souhrn povinností nákupu jedné zna čky 
brání vstupu konkuren čních podnik ů na trh nebo jejich expanzi.  
138. „Obchodní úrove ň“ je rovn ěž důležitá. Mén ě pravděpodobné je protisout ěžní 
uzavření trhu v souvislosti s meziprodukty. Pokud dodavatel meziproduktu není 
dominantní, konkuren ční dodavatelé mají stále „volnou“ podstatnou část poptávky. 
Účinek protisout ěžního uzav ření trhu však m ůže vzniknout i pod úrovní dominance, 
a to v situaci kumulovaných ú činků. Kumulativní ú činek poškozující hospodá řskou 
soutěž je málo pravd ěpodobný, pokud je vázáno mén ě než 50 % trhu.  
139. Týká-li se dohoda dodávky finálních výrobk ů na velkoobchodní úrovni, otázka, jestli 
bude hospodá řská soutěž ohrožena, závisí z v ětší části na typu prode je a vstupních 
bariérách na velkoobchodní úrovni. Skute čné riziko protisout ěžního uzav ření trhu 
nehrozí, pokud konkuren ční výrobci mohou bez problému založit sv ůj vlastní prodej 
na velkoobchodní úrovni. Typ velkoobchodního prodeje částečně určuje, jestli budou 
vstupní bariéry nízké, tj. d ůležité je, jsou-li velkoobchodníci schopni ú činně 
obchodovat pouze s výrobkem, jehož se dohoda týká (nap říklad zmrzlina), či bude-li 
účinnější obchodovat s celou škálou výrobk ů (například zmrazené potraviny). V 
případě, že výrobce prodává pouze jeden výrobek, bylo by neú činné zakládat vlastní 
velkoobchodní prodej. Tehdy se mohou projevit ú činky škodlivé pro sout ěž. Pokud 
navíc několik dodavatel ů váže většinu dostupných velkoobchodník ů, mohou hrozit i 
kumulativní ú činky. 
140. U finálních výrobk ů se obvykle uzav ření trhu projeví spíše na maloobchodní úrovni, 
protože vstupní bariéry pro v ětšinu výrobc ů, kteří si chtějí otevřít maloobchod pro 
své vlastní výrobky, jsou dos ti velké. Mimo to práv ě na maloobchodní úrovni mohou 
dohody o nákupu jedné zna čky vést k omezení sout ěže mezi zna čkami v rámci 
obchodu. Z t ěchto důvodů, a vezmeme-li v úvahu všechny další relevantní faktory, se 
mohou v souvislosti s finálním i výrobky na maloobchodní úrovni za čít projevovat 
účinky výrazn ě škodlivé pro sout ěž, pokud nedominantní dodavatel na sebe váže 30 
% relevantního trhu či více. U dominantní spole čnosti i sebemenší vázaný podíl na 
trhu může mít účinky výrazn ě škodlivé pro sout ěž. 
141. Na maloobchodní úrovni se také m ůžeme setkat s kumulativním uzav řením trhu. 
Pokud mají všichni dodavatelé podíly na trhu nižší n ež 30 % a pokud je celkový 
vázaný podíl na trhu nižší než 40 %, je kumulativní protisout ěžní uzav ření 
nepravděpodobné a odejmutí blokové výjimky též. Tato hranice m ůže být vyšší, 
jestliže se zohlední další faktory, jako je nap říklad počet konkuren čních podnik ů, 
vstupní bariéry, apod. Tato hranice m ůže být vyšší, jestliže se zohlední další faktory, 
jako je nap říklad počet konkuren čních podnik ů, vstupní bariéry, apod. Tato hranice 
může být vyšší, jestliže se zohlední další faktory, jako je nap říklad počet 
konkuren čních podnik ů, vstupní bariéry, apod. Je-li podíl n ěkterých spole čností na 
trhu vyšší než prahová hodnota stanovená v na řízení o blokových výjimkách, ale 
žádná z těchto spole čností není dominantní, kumulativní protisout ěžní uzavření trhu 
je nepravd ěpodobné, pokud je celkový vázaný podíl na trhu nižší než 30 %. 
 
CS 48   CS 142. Pokud kupující využívá k obchodování prostory  a pozemky, které vlastní dodavatel 
nebo které má dodavatel pronajaté od t řetí strany, jež není žádným zp ůsobem vázaná 
na kupujícího, je možnost použití ú činných nápravných prost ředků v případě 
uzavření trhu omezená. Nejedná-li se o dominantního dodavatele, je zásah Komise 
nepravděpodobný. 
143. V n ěkterých odv ětvích není prodej více než jedné zna čky na jednom prodejním míst ě 
možný, v takovém p řípadě se problém uzav ření lépe řeší omezením doby platnosti 
smluv. 
144. Jsou-li zjišt ěny účinky výrazn ě škodlivé pro sout ěž, připadá v úvahu ud ělení výjimky 
podle čl. 101 odst. 3.  Pro zákazy sout ěžit jsou relevantní zejména ú činky popsané v 
bodě 107 písmenech a) (parazitování mezi  dodavateli), d), e) (problémy finan ční 
podpory) a h) (nedostatky kapitálového trhu). 
145 V p řípadě účinků popsaných v bod ě 107 písmenech a), d) a h) lze použití množstevní 
povinnosti v ůči kupujícímu považovat za mén ě restriktivní alternativu. Naopak 
jedinou sch ůdnou cestou k dosažení ú činku popsaného v odst. 107 písm. e) (problém 
finanční podpory v souvislosti s p řevodem know-how) m ůže být zákaz sout ěžit. 
146. Pokud se jedná o investici dodavatele vázanou na ur čitý vztah (viz bod 107 písm. d)), 
obecně splňuje podmínky ur čené v čl. 101 odst. 3 dohoda o nesout ěžení či 
množstevní povinnosti sjednaná na dobu amortizace investice. V p řípadě velkých 
investic vázaných na ur čitý vztah, existují i d ůvody pro použití zákazu sout ěžit s 
dobou platnosti p řesahující p ět let. Investice vázaná na ur čitý vztah je nap říklad 
instalace nebo úprava dodavatelova za řízení, které pak bude sloužit pouze k výrob ě 
částí pro ur čitého kupujícího. Obecné investice do (rozší ření) kapacity či takové 
investice vázané na ur čitý trh nebývají považovány za investice vázané na ur čitý 
vztah. Avšak v p řípadech, kdy dodavatel vytvo ří novou kapacitu, jež se váže 
konkrétně na provozy ur čitého kupujícího, nap říklad když spole čnost vyráb ějící 
kovové konzervy vybuduje nové ka pacity na výrobu konzerv v prostorách, kde 
potraviná řská firma potraviny konzervuje či v jejich sousedství, tato nová kapacita je 
z ekonomického hlediska životasc hopná pouze tehdy, je-li výroba zam ěřená na 
tohoto určitého zákazníka. Pak lze tuto invest ici považovat za inve stici vázanou na 
určitý vztah. 
147. Pokud dodavatel poskytne kupujícímu p ůjčku nebo kupujícímu poskytne za řízení, 
které není vázané na ur čitý vztah, není tato skute čnost dosta čujícím důvodem k 
udělení výjimky a p řijetí účinků na protisout ěžní uzavření trhu. V p řípadě nedostatk ů 
kapitálového trhu m ůže být výhodn ější, aby p ůjčku poskytl dodavatel výrobku a 
nikoli banka (viz bod 107 písm. h)). V takovém p řípadě by však p ůjčka měla být 
poskytnuta co nejmén ě omezujícím zp ůsobem a kupujícímu by tedy obecn ě nemělo 
znemožněno kdykoli zbývající část úvěru splatit a od závazku odstoupit, aniž by 
musel zaplatit n ějakou pokutu.  
148. P řevod podstatného know-how (bod 107 písm. e)) je obvykle d ůvodem k použití 
zákazu sout ěžit po celou dobu trvání dohody o dodávce, nap říklad v rámci franšízy. 
149. P říklad zákazu sout ěžit 
 
CS 49   CS Vedoucí spole čnost na vnitrostátním trhu s náhodn ě kupovaným spot řebním 
výrobkem, kde má 40 % podíl, prodává v ětšinu svých výrobk ů (90 %) 
prostřednictvím vázaných maloobchodník ů (vázaný podíl na trhu 36 %). Dohody 
zavazují maloobchodníky, aby nakupovali výhradn ě u této vedoucí spole čnosti 
nejméně po dobu čtyř let. Tato spole čnost je siln ě zastoupená zejména v hust ěji 
osídlených oblastech, jako je nap říklad hlavní m ěsto. Její konkurenti, celkem 10 
společností, z nichž n ěkteré mají pouze lokální charakter, mají podstatn ě menší 
podíly na trhu, nejv ětší z nich má 12 %. T ěchto 10 konkuren čních podnik ů zásobuje 
dalších 10 % trhu prost řednictvím vázaných prodejen. Trh je z hlediska zna ček a 
výrobků výrazně diferencovaný. Vedoucí spole čnost vlastní nejvýznamn ější značky. 
Je jedinou spole čností, která pravideln ě organizuje celostátní reklamní kampan ě. 
Vázaným maloobchodník ům poskytuje zvlášt ní skladovací sk říně na své výrobky. 
Výsledkem je, že celkem 46 % (36 % + 10 %) trhu je uzav řeno jak potenciálním 
zájemcům o vstup, tak t ěm společnostem na trhu, které nemají vázané prodejny. Ješt ě 
obtížnější je situace potenciálních zájemc ů o vstup v hust ě osídlených oblastech, kde 
je toto uzav ření trhu ješt ě výraznější, i když práv ě v těchto oblastech by spole čnosti 
na trh vstoupily nejrad ěji. Mimoto vzhledem k silné diferenciaci v oblasti zna ček a 
výrobků a k náklad ům na průzkum trhu, které jsou v porovnání s cenou výrobku 
dosti vysoké, absence konkurence mezi zna čkami v rámci obchodu vede ke ztrát ě 
dalších výhod pro spot řebitele. P řípadné účinky vyplývající z výhr adnosti prodejny, 
které, jak vedoucí spole čnost uvádí, jsou výs ledkem snížení náklad ů na dopravu a 
případné finan ční podpory v souvislosti se skladovacími sk říněmi, jsou omezené a 
nevyvažují negativní ú činky na hospodá řskou sout ěž. Účinky jsou omezené, protože 
náklady na dopravu závisejí na množství a nikoli na výhradnosti a skladovací sk říně 
nesouvisejí s žádným zvláštním know-how a nejsou vázány na zna čku. Splnění 
podmínek čl. 101 odst. 3 je pak nepravd ěpodobné. 
150. P říklad množstevní povinnosti 
Výrobce X se 40% podílem na trhu prodává 80 % svých výrobk ů na základ ě smluv, 
které stanoví, že další prodej ce je povinen u X zakoupit nejmén ě 75 % z 
požadovaného množství tohoto typu výrobku. Na oplátku X nabízí financování a 
zařízení za výhodné ceny. Smlouvy jsou uzavírány na dobu p ěti let, během kterých 
by měla být půjčka prostřednictvím stejn ě vysokých splátek splácena. Avšak po 
prvních dvou letech mají kupující možnost smlouvu po uplynutí šestim ěsíční 
výpovědní lhůty ukončit, pokud zaplatí nesplacenou částku a za řízení odkoupí za 
jeho tržní cenu. Na konci p ětiletého období se za řízení stává majetkem kupujícího. 
Většina konkuren čních výrobc ů z celkového po čtu 12 jsou malé spole čnosti, nejv ětší 
z nich má podíl na trhu 20 %. Mají uzav řené podobné smlouvy s r ůznou dobou 
platnosti. Výrobci s podílem na trhu nižším než 10 % mají často smlouvy s delší 
dobou platnosti a mén ě velkorysými ustanoveními o ukon čení smlouvy. Smlouvy s 
výrobcem X ponechávají kupujícímu mož nost zakoupit 25 % požadovaného zboží u 
konkuren čních podnik ů. V posledních t řech letech na trh vstoupili dva noví výrobci a 
získali kombinovaný podíl na trhu ve výši p řibližně 8 % částečně díky tomu, že 
převzali půjčky určitého počtu dalších prodejc ů, kteří s nimi na oplátku uzav řou jiné 
smlouvy. 
Vázaný podíl výrobce X na trhu dosahuje výše 24 % (0,75 × 0,80  × 40 %). Vázaný 
podíl na trhu dalších výrobc ů činí přibližně 25 %. Tedy p řibližně celkem 49 % trhu 
je uzavřeno potenciálním zájemc ům o vstup a spole čnostem působícím na trhu, které 
 
CS 50   CS nemají vázané prodejny, a to nejmén ě po dobu prvních dvou let po uzav ření smluv o 
dodávkách. Situace na trhu je taková, že další prodejci mají problémy získat úv ěry od 
bank a obvykle jsou p říliš malí, aby kapitál získali jiným zp ůsobem, nap říklad 
vydáváním akcií. Výrobce X je schopen dokázat, že zam ěření svých prodej ů na 
omezený po čet dalších prodejc ů mu umož ňuje lépe plánovat prod ej a snížit náklady 
na dopravu. Vzhledem ú činkům na jedné stran ě a k 25 %, která nejsou vázána 
smlouvami s výrobcem X, skute čné možnosti p ředčasného ukon čení smlouvy, 
nedávnému vstupu nových výrobc ů na trh a skute čnosti, že nejmén ě polovina dalších 
prodejců není vázána, na druhé stran ě, je pravd ěpodobné, že 75% množstevní 
povinnost stanovené výrobcem X bude spl ňovat podmínky čl. 101 odst. 3. 
2.2. Výhradní distribuce 
151. V dohod ě o výhradní distribuci se dodavate l zavazuje prodat své výrobky pouze 
jednomu distributorovi, jenž je bude na ur čitém území dále prodávat. Zárove ň je 
distributor omezen v aktivním prodeji na dalších (výhradn ě přidělených) územích. 
Případná rizika pro hospodá řskou sout ěž se omezují na sout ěž v rámci zna čky a na 
rozdělení trhu, které mohou vytvo řit podmínky zejména pro cenovou diskriminaci. 
Pokud většina dodavatel ů nebo všichni dodavatelé použi jí výhradní distribuci, m ůže 
docházet ke zmírn ění hospodá řské soutěže a k usnadn ění nekalých praktik, a to jak 
na úrovni dodavatel ů, tak distributor ů. V neposlední řadě může výhradní distribuce 
vést k uzav ření trhu jiným distributor ům, a tím k omezení hospodá řské soutěže na 
této úrovni. 
152. Výhradní distribuce je p ředmětem výjimky podle na řízení o blokových výjimkách 
tehdy, nep řesahuje-li ani podíl dodavatele, ani kupujícího na trhu 30 %, a to i v 
případě, že je kombinována s jinými vertikálními omezeními, která nejsou 
považována za tvrdá, jako je zákaz sout ěžit po dobu kratší než p ět let, množstevní 
povinnost nebo výhradní nákup. Kombinace výhradní distribuce a selektivní 
distribuce spl ňuje podmínky pro ud ělení výjimky podle na řízení o blokových 
výjimkách pouze tehdy, není-li omezen aktivní  prodej na dalších územích. Zbývající 
část tohoto oddílu poskytuje pokyny pro hodnocení výhradní distribuce v 
jednotlivých p řípadech, kdy podíl na trhu p řesahuje 30% prahovou hodnotou. 
153. Postavení dodavatele a konkuren čních podnik ů na trhu je velmi d ůležité, nebo ť 
problém neexistence sout ěže v rámci zna čky nastává jen tehdy, je-li omezena sout ěž 
mezi značkami. Čím silnější je „postavení dodavatele“, tím závažn ější je omezení 
soutěže v rámci zna čky. Překročí-li se 30% prahová hr anice podílu na trhu, m ůže 
vzniknout riziko výrazného snížení sout ěže v rámci zna čky. Mají-li být spln ěny 
podmínky čl. 101 odst. 3, ztráta sout ěže v rámci zna čky může být nahrazena 
skutečnými účinky. 
154. „Postavení konkuren čních podnik ů“ může mít dvojí význam. Pokud budou tyto 
konkuren ční podniky silné, znamená to, že omezení sout ěže v rámci zna čky bude 
vyváženo dostate čnou soutěží mezi zna čkami. Pokud se však po čet konkuren čních 
podniků výrazně sníží a jejich postavení vyjád řené podílem na trhu, kapacitou a 
distribuční sítí, je p řibližně stejné, existuje riziko vzni ku nekalých praktik a/nebo 
zmírnění hospodá řské soutěže. Ztráta sout ěže v rámci zna čky může toto riziko zvýšit, 
zejména pokud n ěkolik dodavatel ů využívá podobné distribu ční systémy. 
Vícenásobná výhradní obchodní  zastoupení, tj. když r ůzní dodavatelé schválí pro 
dané území stejného výhradního distribut ora, mohou toto riziko dále zvyšovat. 
 
CS 51   CS Pokud má obchodní zástupce výhra dní právo distribuovat dva, p řípadně více 
významných konkuren čních výrobk ů na stejném území, m ůže být sout ěž mezi těmito 
značkami výrazn ě omezena. Čím vyšší bude kumulativní podíl na trhu t ěchto značek 
distribuovaných vícenásobnými výhradní mi obchodními zástupci daných zna ček, tím 
vyšší bude riziko nekalý ch praktik a/nebo zmírn ění hospodá řské soutěže a tím více 
bude omezena sout ěž mezi zna čkami. Pokud je maloobchodník výhradním 
distributorem řady značek, může to vést k tomu, že pokud jeden výrobce sníží 
velkoobchodní cenu své zna čky, nebude výhradní maloobchodník usilovat o to, aby 
se toto snížení projevilo v cen ě pro kone čného spot řebitele, protože by se tím snížil 
prodej dalších zna ček a také zisky. Proto mají v porovnání se situací bez 
vícenásobného výhradního obchodního zastoupení  výrobci menší zájem o vzájemnou 
soutěž v oblasti cen. Takové situace vedoucí ke kumulativnímu ú činku mohou být 
důvodem k odejmutí výhod vyplývajících z na řízení o blokových výjimkách, i když 
jsou podíly dodavatel ů a kupujících na trhu nižší, než je prahová hodnota stanovená 
v nařízení o blokových výjimkách. 
155. „Vstupní bariéry“, které mohou dodavatel ům bránit v získávání nových distributor ů 
nebo hledání alternat ivních distributor ů, jsou při hodnocení výhradní distribuce z 
hlediska p řípadných ú činků škodlivých pro sout ěž méně důležité. Uzav ření trhu 
jiným dodavatel ům nenastane, pokud výhradní di stribuce není kombinována s 
povinností nákupu jedné zna čky. 
156. Uzav ření trhu ostatním distributor ům nepředstavuje problém, pokud dodavatel, který 
provozuje systém výhradní distri buce, pro jeden trh schválí v ětší počet výhradních 
distributor ů a pokud tito distributo ři nejsou omezeni v prodeji jiným neschváleným 
distributor ům. Problém uzav ření trhu jiným distributor ům však m ůže nastat tam, kde 
existuje „kupní síla“ a vliv na  navazující trhy nižšího stupn ě, zejména v p řípadě 
velmi rozsáhlých území, když se výhradní  distributor stane výhradním kupujícím pro 
celý trh. P říkladem by byl řetěz supermarket ů, který je jediným distributorem hlavní 
značky na vnitrostátním maloobchodní m trhu s potravinami. Uzav ření trhu jiným 
distributor ům by mohlo být ješt ě závažnější u vícenásobného výhradního obchodního 
zastoupení.  
157. „Kupní síla“ m ůže též zvýšit riziko nekalých praktik na stran ě kupujících, pokud 
důležití kupující, p ůsobících pokud možno na r ůzných územích, nutí jednoho či více 
dodavatel ů uzavírat dohody o výhr adní distribuci. 
158. Je t řeba brát v úvahu i „vysp ělost trhu“, nebo ť ztráta sout ěže v rámci zna čky se může 
stát závažným problémem na vysp ělém trhu, ale na trhu s rostoucí poptávkou, 
měnícími se technologiemi a m ěnícím se postavením tak podstatná není. 
159. „Obchodní úrove ň“ je důležitá, protože p řípadné negativní ú činky se mohou na 
velkoobchodní a maloobchodní úrovni lišit. Výhradní distribuce se používá zejména 
u finálních výrobk ů a služeb. Ztráta sout ěže v rámci zna čky je pravd ěpodobná 
zvláště na maloobchodní úrovni, zvlášt ě jedná-li se o velká území, nebo ť koneční 
spotřebitelé budou mít v souvislosti s d ůležitou zna čkou malou možnost výb ěru mezi 
distributory, kte ří nabízejí vysokou cenu/vysoce kvalitní službu nebo nízkou 
cenu/mén ě kvalitní službu. 
160. Pokud si výrobce za svého výhradního di stributora vybere velkoobchodníka, obvykle 
tak činí pro větší území, jako je nap říklad členský stát. Pokud m ůže velkoobchodník 
 
CS 52   CS výrobky neomezen ě prodávat p říslušným maloobchodník ům na nižší úrovni, ú činky 
výrazně škodlivé pro sout ěž se pravd ěpodobně neprojeví. P řípadnou ztrátu sout ěže v 
rámci zna čky snadno vyváží úspory v oblasti logistiky, propagace atd., zvlášt ě má-li 
výrobce sídlo v jiné zemi. P řípadná rizika pro sout ěž mezi zna čkami u 
vícenásobných výhradních obchodních zas toupení jsou však na velkoobchodní 
úrovni vyšší než na úrovni maloobchodní . Pokud se jeden velkoobchodník stane 
výhradním distributorem pro velký po čet dodavatel ů, nejen že je riziko omezení 
hospodářské soutěže mezi t ěmito značkami, ale i uzav ření trhu na velkoobchodní 
úrovni. 
161. Jak uvedeno v bod ě 155, uzav ření trhu jiným dodavatel ům nenastane, pokud 
výhradní distribuce není kombinová na s povinností nákupu jedné zna čky. Dokonce 
dojde-li ke kombinaci výhradní di stribuce s touto povinností, je uzav ření trhu jiným 
dodavatel ům poškozující hospodá řskou sout ěž nepravd ěpodobné s výjimkou 
případů, kdy se povinnost nákupu jedné zna čky uplatňuje v rámci husté sít ě 
výhradních distributor ů na malých územích nebo v p řípadě kumulativního ú činku. 
Vtakovém p řípadě může být nezbytné použít zásady týkající se nákupu jedné zna čky, 
stanovených v oddíle 2.1. Pokud však kombinace výhradní distribuce a nákupu jedné 
značky nevede k výraznému uzav ření trhu, m ůže mít na hospodá řskou sout ěž 
pozitivní dopad, nap říklad může výhradního distributora  podnítit, aby se zam ěřil na 
určitou značku. Proto nedochází-li k uzav ření trhu, kombinace výhradní distribuce a 
zákazu sout ěžit může splňovat podmínky čl. 101 odst. 3 pro ud ělení výjimky na 
celou dobu trvání dohody, zvlášt ě na velkoobchodní úrovni. 
162. Kombinace výhradní distribuce a výhradního odb ěru zvyšuje p řípadná rizika pro 
hospodářskou sout ěž – omezuje sout ěž v rámci zna čky a způsobuje rozd ělení trhu, 
čímž dochází zvlášt ě k cenové diskriminaci. Výhr adní distribuce sama o sob ě 
zákazníky omezuje v možnosti výb ěru, protože omezuje po čet distributor ů a obvykle 
též svobodný aktivní prodej t ěchto distributor ů. V rámci výhradního odb ěru je na 
výhradní distributory kladen požadavek, aby nakupovali své zásoby ur čité značky 
přímo u výrobce, navíc omezuje p řípadnou možnost obchodování výhradních 
distributor ů, protože nesm ějí nakupovat od jiných distributor ů v systému. Výsledkem 
je, že dodavatel má v ětší možnosti omezovat sout ěž v rámci jedné zna čky a zárove ň 
uplatňovat rozdílné podmínky prodeje na úkor spot řebitelů, pokud kombinace 
neumožňuje vytvo ření účinků vedoucích k nižším cenám pro všechny kone čné 
spotřebitele.  
163. „Povaha výrobku“ není pro hodnocení výhradní distribuce z hlediska p řípadných 
účinků škodlivých pro sout ěž příliš významná. Významná je však, pokud se jedná o 
hodnocení p řípadných ú činků, tj. poté, co je zjišt ěn účinek výrazn ě škodlivý pro 
soutěž. 
164. Výhradní distribuce m ůže vyvolávat ú činky, zvlášt ě v případech, kdy jsou 
distributo ři nuceni investovat do ochrany nebo vybudování image zna čky. Obecn ě se 
účinky týkají zejména nových výrobk ů, složitých výrobk ů a výrobk ů, jejichž kvalitu 
lze těžko určit před konzumací (tzv. výrobky za ložené na zkušenosti), p řípadně i po 
konzumaci (tzv. výrobky založené na d ůvěře). Mimoto výhradní distribuce m ůže, 
díky úsporám z rozsahu v doprav ě a distribuci, p řispět ke snížení náklad ů na 
logistiku. 
165. P říklad výhradní distribuce na velkoobchodní úrovni 
 
CS 53   CS Na trhu se zbožím dlouhodobé spot řeby je A vedoucí spole čností. Svůj výrobek 
prodává prost řednictvím výhradní ch velkoobchodník ů. Území velkoobchodník ů jsou 
rozdělena tak, že u malých členských stát ů pokrývají celé území daného státu, u 
větších členských stát ů jsou rozd ělena podle jednotlivých region ů. Tito výhradní 
distributo ři zabezpe čují prodej všem maloobchodník ům na daném území. Kone čným 
spotřebitelům neprodávají. Velkoobchodníci na  svých trzích odpovídají za 
propagacim v četně sponzorování lokálních akcí, ale také p ředstavování a 
propagování nových výrobk ů maloobchodník ům na jejich území. Inovace 
technologií a výrobk ů na tomto trhu probíhá pom ěrně rychle a d ůležitou roli zde 
hraje také p ředprodejní servis pro maloobchodníky a kone čné spotřebitele. 
Velkoobchodníci nemusejí nakupovat veškeré požadované zboží zna čky dodavatele 
A přímo u výrobce a velkoobchodníci i maloobchodníci mají možnost výb ěru, 
protože ceny za dopravu jsou relativn ě nízké v porovnání s hodnotou výrobku. Zákaz 
soutěžit není v ůči velkoobchodník ům uplatňován. Maloobchodníci také prodávají 
řadu značek konkuren čních dodavatel ů a na maloobchodní úrovni neexistují dohody 
o výhradní nebo selektivní  distribuci. Na trhu EU prodeje velkoobchodník ům má A 
přibližně 50% podíl. Je ho podíl na r ůzných vnitrostátních maloobchodních trzích se 
pohybuje od 40 % do 60 %. Na každém vnitrostátním trhu p ůsobí 6 až 
10 konkuren čních podnik ů – B, C a D jsou nejv ětší konkuren ční podniky, jsou 
zastoupeny na všech vnitrostá tních trzích a jejich podíly se pohybují mezi 5 % až 
20 %. Zbývající výrobci p ůsobí na vnitrostátní úrovni a ma jí na trhu malé podíly. B, 
C a D mají podobné distribu ční sítě, zatímco lokální výrobci  spíše prodávají výrobky 
přímo maloobchodník ům. 
Na výše popsaném velkoobchodním trhu jsou rizika omezení sout ěže v rámci zna čky 
a cenové diskriminace malá. Obchodování není omezováno a neexistence sout ěže v 
rámci zna čky není na velkoobchodní úrovni významná. Na maloobchodní úrovni 
není ohrožena ani sout ěž v rámci zna čky ani mezi zna čkami. Navíc sout ěž mezi 
značkami je dohodami o výhradní distribuci uzav řenými na velkoobchodní úrovni 
zasažena minimáln ě. Je proto pravd ěpodobné, že podmínky čl. 101 odst. 3 budou 
také splněny, i kdyby byly zjišt ěny nějaké účinky škodlivé pro sout ěž. 
166. P říklad vícenásobných výhradních obc hodních zastoupení na oligopolním trhu 
Na vnitrostátním trhu s finálním výrobkem jsou čtyři vedoucí podniky, z nuchž 
každý má p řibližně 20 % podíl. Tyto čtyři vedoucí spole čnosti prodávají své výrobky 
prostřednictvím výhradních distributor ů na maloobchodní úrovni. Maloobchodník ům 
jsou přidělena výhradní území, která rozsahem odpovídají m ěstům, kde 
maloobchodníci sídl í, nebo obvodu velkom ěsta. Na v ětšině území tyto vedoucí 
společnosti náhodou schválily stejného výhra dního maloobchodníka (vícenásobné 
obchodní zastoupení), který má v ětšinou centrální postavení a je pom ěrně výrazně 
specializovaný na daný výrobek. Zbýva jících 20 % vnitrostátního trhu tvo ří malí 
místní výrobci, z nichž nejv ětší má na tomto vnitrostátním trhu p řibližně 5 % podíl. 
Tito místní výrobci v ětšinou prodávají své výrobky prost řednictvím jiných 
maloobchodník ů, zejména proto, že  výhradní distributo ři čtyř vedoucích spole čností 
nemají velký zájem o prodej mén ě známých a levn ějších značek. Trh je z hlediska 
značek a výrobk ů výrazně diferencován. Vedoucí spole čnosti organizují velké 
celostátní reklamní kampan ě a jejich zna čky mají výraznou image, zatímco okrajoví 
výrobci na celonárodní úrovni své výrobky nepropagu jí. Trh je pom ěrně vyspělý, se 
stabilní poptávkou a nedochází k výrazné inovaci v oblasti technologií nebo výrobk ů. 
Výrobek je relativn ě jednoduchý. 
 
CS 54   CS Na takovém oligopolním trhu existuje riziko nekalých praktik mezi t ěmito čtyřmi 
vedoucími spole čnostmi. Riziko zvyšuje vícen ásobné obchodní zastoupení. Sout ěž v 
rámci zna čky je omezena p řidělením výhradních území. Sout ěž mezi těmito čtyřmi 
vedoucími zna čkami je na maloobchodní úrovni omezena, protože maloobchodníci 
na jednotlivých územích ur čují cenu všech čtyř výrobků. Vícenásobné obchodní 
zastoupení znamená, že pokud jeden výrobce sníží cenu své zna čky, maloobchodník 
nebude usilovat o to, aby se toto snížení projevilo v cen ě pro kone čného spot řebitele, 
protože by se tím snížil prodej dalších zna ček a také zisky. Proto mají výrobci menší 
zájem o vzájemnou sout ěž v oblasti cen. Cenová sout ěž mezi zna čkami se projevuje 
zvláště v souvislosti s mén ě známými zna čkami okrajových výrobc ů. Případné 
připomínky o ú činnosti ze strany (spole čných) výhradních distributor ů jsou 
nevýznamné, protože výrobek je relativn ě jednoduchý, další prodej nevyžaduje 
žádné zvláštní investice nebo školení a propagace se uskute čňuje zejména na úrovni 
výrobců. 
I přesto, že každá z vedoucích spole čností má podíl na trhu pod prahovou hodnotou, 
podmínky čl. 101 odst. 3 nemusí být spln ěny a blokovou výjimku bude z řejmě 
nezbytné odejmout u dohod uzav řených s distributory, jejichž podíl na trhu je pod 
30 % na nákupním trhu. 
167. P říklad výhradní distribuce v kombinaci s výhradním odb ěrem 
Výrobce A je vedoucí spole čností na evropském trhu s objemným zbožím 
dlouhodobé spot řeby, jehož podíl se na v ětšině vnitrostátních trh ů pohybuje mezi 40 
% až 60 %. V členských státech, kde má vys oký podíl na trhu, má mén ě 
konkuren čních podnik ů s mnohem menšími podíly na trhu. Konkuren ční podniky 
působí pouze na jednom či dvou vnitrostátních trzích. Dlouhodobou politikou 
výrobce A je prodávat své výrobky prost řednictvím pobo ček v jednotlivých státech 
výhradním distributor ům působícím na maloobchodní úrovni, kte ří mají zákaz 
aktivně prodávat na území ostatních distributor ů. Tito výrobci jsou proto motivováni 
k tomu, aby výrobek propagovali a poskytovaly p ředprodejní servis. V sou časnosti 
mají maloobchodníci mimoto povinnos t nakupovat výrobky výrobce A výhradn ě od 
pobočky, která se nachází v dané zemi. Maloobchodníci prodávající zna čku výrobce 
A jsou hlavními dalšími prodejci tohoto t ypu výrobku na daném území. Prodávají i 
konkuren ční značky, avšak s r ůznou mírou úsp ěšnosti a zájmu. Od zavedení 
výhradního odb ěru uplatňuje výrobce A mezi trhy cenové rozdíly ve výši 10 % až 
15 %, přičemž vyšší ceny má na trzích, kde má menší konkurenci. Trhy jsou, pokud 
jde o nabídku a poptávku, relativn ě stabilní a nedochází k výrazným technologickým 
změnám. 
Ztráta sout ěže v rámci zna čky na trzích s vyššími cenami vyplývá nejen z p řidělování 
výhradních území na maloobchodní úr ovni, ale i z povinnosti výhradního odb ěru 
uložené maloobchodník ům. Povinnost výhradního odb ěru způsobuje, že trhy a území 
zůstávají odd ělené, protože výhradním maloobchodník ům, kteří jsou hlavními 
prodejci tohoto druhu výrobku, znemož ňuje obchodování. Maloobchodníci nemají 
ani možnost aktivn ě prodávat na ostatní území a v praxi se dodávkám mimo své 
území vyhýbají. M ůže tak docházet k cenové diskriminaci bez toho, aby to vedlo k 
výraznému zvýšení celkového prodeje. Obchodování spot řebitelů nebo nezávislých 
obchodník ů je vzhledem k objemnosti výrobku také omezené. 
 
CS 55   CS Přestože argumenty o možných kladných ú čincích jmenování výhradních 
distributor ů mohou být p řesvědčivé, zejména z d ůvodu motivace maloobchodník ů, 
není pravd ěpodobné, že by argumenty o možných kladných ú čincích kombinace 
výhradní distribuce a výhradního odb ěru, a zejména argumenty o možných kladných 
účincích výhradního odb ěru, týkající se p ředevším úspor z rozsahu v doprav ě, 
vyvážily negativní ú činek cenové diskriminace a omezení sout ěže v rámci zna čky. 
Z tohoto d ůvodu je nepravd ěpodobné spln ění podmínek čl. 101 odst. 3. 
2.3. Výhradní p řidělování zákazník ů 
168. V dohod ě o výhradním p řidělování zákazník ů dodavatel souhlasí s tím, že bude své 
výrobky prodávat pouze jednomu distributorovi , který je bude dále prodávat ur čité 
skupině zákazník ů. Zároveň je distributor obvykle omeze n v aktivním prodeji jiným 
(výhradně přiděleným) skupinám zákazník ů. Nařízení o blokových výjimkách 
neomezuje zp ůsob, jakým m ůže být vymezena skupina výhradních zákazník ů; mohlo 
by se jednat nap říklad o konkrétní typ zákazník ů na základ ě povolání, nebo také o 
seznam konkrétních zákazník ů vybraných na základ ě jednoho či více objektivních 
kritérií. P řípadná rizika pro hospodá řskou sout ěž se zejména omezují na sout ěž v 
rámci zna čky a na rozd ělení trhu, které mohou vytvo řit podmínky pro cenovou 
diskriminaci. Pokud v ětšina dodavatel ů nebo všichni dodavatelé využívají možnosti 
výhradního p řidělení zákazník ů, může snadněji docházet ke zmírn ění hospodá řské 
soutěže a může snadněji docházet k nekalým praktikám jak na úrovni dodavatel ů, tak 
distributor ů. V neposlední řadě může výhradní p řidělování zákazník ů vést k uzav ření 
trhu jiným distributor ům, a tím k omezení hospodá řské soutěže na této úrovni. 
169. Výhradní p řidělování zákazník ů splňuje podmínky pro ud ělení výjimky v souladu 
s nařízením o blokových výjimkách tehdy,  pokud podíl dodavatele ani podíl 
kupujícího na trhu nep řevyšují 30 % prahové hodnoty, a to i v kombinaci s jinými 
vertikálními omezeními, která nejsou považovaná za tvrdá, jako jsou nap říklad zákaz 
soutěžit, množstevní povinnost nebo výhradní odb ěr. Kombinace výhradního 
přidělování zákazník ů a selektivní distribuce je obvykle chápána jako tvrdé 
restriktivní opat ření, protože schválení distributo ři obvykle nemohou bez omezení 
aktivně prodávat kone čným uživatel ům. V případě překročení 30 % prahové hodnoty 
podílu na trhu se p ři hodnocení výhradního p řidělování zákazník ů používají rovn ěž 
pravidla uvedená v bodech 151 až 167, vyjma  konkrétních poznámek uvedených ve 
zbývající části tohoto oddílu. 
170. P řidělování zákazník ů obvykle zákazník ům ztěžuje možnost obchodovat. Každý 
distributor má svou vlastní t řídu zákazník ů, a proto neschválení distributo ři, kteří 
nespadají do takové t řídy, mohou mít problémy daný výrobek získat. V d ůsledku 
toho bude omezeno obchodování neschválených distributor ů.  
171. Výhradní p řidělování zákazník ů se používá zejména u meziprodukt ů a na 
velkoobchodní úrovni, u finálních výrobk ů se využívá tehdy, pokud je možné ur čit 
skupiny zákazník ů se zvláštními požadavky na výrobek. 
172. Výhradní p řidělování zákazník ů může vést k ú činku, zejména musí-li distributo ři 
investovat nap říklad do speciálního za řízení, do získávání dovedností nebo do know-
how, aby vyhov ěli požadavk ům své skupiny zákazník ů. Doba amortizace t ěchto 
investic ur čuje oprávn ěnou dobu platnosti systému výhradního p řidělování 
zákazníků. Obvykle se tato skute čnost týká složitých nebo nových výrobk ů a 
 
CS 56   CS výrobků, které musejí být upravovány podle r ůzných pot řeb jednotlivých zákazník ů. 
Určit tyto různé potřeby je snazší u meziprodukt ů, tj. u výrobk ů prodávaných r ůzným 
typům profesionálních kupujících. P řidělování kone čných zákazník ů obvykle 
nepřináší účinek. 
173. P říklad výhradního p řidělování zákazník ů 
Společnost vyvinula d ůmyslné rozprašovací za řízení. V sou časné dob ě má tato 
společnost 40 % podíl na trhu s rozprašovacími za řízeními. Než za čala tento nový 
systém prodávat, prodávala typ starší a podíl na trhu se rovnal 20 %. Instalace 
nového rozprašovacího za řízení závisí na typu budovy, do které je instalováno, a na 
využití budovy (kancelá ře, chemická továrna, nemocnice, apod.). Spole čnost 
schválila ur čitý počet distributor ů, kteří budou za řízení prodávat a instalovat. Každý 
distributor musel vyškolit své zam ěstnance v oblasti obecných a konkrétních 
požadavk ů na instalaci rozprašovacího za řízení pro ur čitou třídu zákazník ů. 
Společnost si cht ěla zajistit, aby se  jednotliví distributo ři specializovali, a proto 
každému p řidělila zvláštní t řídu zákazník ů a zakázala jim výrobky aktivn ě prodávat 
zákazníkům jiných distributor ů. Po pěti letech bude všem distributor ům umožn ěn 
aktivní prodej všem t řídám zákazník ů a systém výhradního p řidělování zákazník ů 
přestane platit. Dodavatel pak m ůže začít prodávat i novým distributor ům. Trh je 
poměrně dynamický, v nedávné dob ě na něj vstoupily dv ě nové spole čnosti a 
dochází na n ěm k řadě technologických vylepšení. Konkuren ční podniky, jejichž 
podíly na trhu se pohybují mezi 5 % a 25 %, své výrobky také modernizují.  
Výhradní p řidělování zákazník ů má omezenou dobu platnosti a pomáhá zajistit, aby 
se distributor ům vrátily investované prost ředky a aby se v po čáteční fázi 
specializovali na ur čitou třídu zákazník ů, na které by se „ řemeslo“ nau čili. Účinky 
škodlivé pro sout ěž jsou na dynamickém trhu omezené, proto je pravd ěpodobné, že 
podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 budou spln ěny. 
2.4. Selektivní distribuce 
174. Dohody o selektivní distribuci, podobn ě jako dohody o výhradní distribuci, na jedné 
straně omezují po čet autorizovaných distributor ů a na druhé stran ě možnosti dalšího 
prodeje. Na rozdíl od výhradní distribuce se omezení po čtu obchodních zástupc ů 
neřídí počtem území, ale kritérii pro selekci , která jsou v první řadě ovlivněna 
povahou výrobku. Druhým rozdílem oproti výhradní distribuci je, že omezení 
dalšího prodeje není omezení aktivního prodeje na ur čité území, ale omezení 
veškerých prodej ů neautorizovaným distributor ům, potenciálními kupujícími se tedy 
stávají pouze schválení obchodní zástupci a kone ční zákazníci. Selektivní distribuce 
se téměř vždy používá p ři distribuci zna čkových finálních výrobk ů. 
175. Případnými  riziky v oblasti hospodá řské soutěže jsou omezení sout ěže v rámci 
značky, vylou čení určitého typu (typ ů) distributor ů, zejména v p řípadě 
kumulativního ú činku, a zmírn ění hospodá řské soutěže a usnadn ění vzniku nekalých 
praktik mezi dodavateli nebo kupujícími. P ři hodnocení selektivní distribuce z 
hlediska p řípadných ú činků škodlivých pro sout ěž podle čl. 101 odst. 1 je t řeba 
rozlišit mezi čistě kvalitativní selektivní distri bucí a kvantitativní selektivní 
distribucí. V rámci čistě kvalitativní selektivní  distribuce dochází k výb ěru 
obchodních zástupc ů pouze na základ ě objektivních kritérií, která vycházejí z povahy 
výrobku, nap říklad školení obchodního person álu, služby poskytované v míst ě 
 
CS 57   CS prodeje, ur čitý sortiment prodávaných výrobk ů, apod51. Použití takových kritérií 
nestanoví p řesné omezení na po čet obchodních zástupc ů. Čistě kvalitativní selektivní 
distribuce obvykle nespadá pod čl. 101 odst. 1, protože jsou-li spln ěny tři podmínky, 
nemá účinky škodlivé pro sout ěž. Za prvé povaha daného výrobku musí vyžadovat 
systém selektivní distribuce, tj. takový systém musí s ohledem na povahu daného 
výrobku vytvá řet oprávn ěný požadavek na zachování jakosti výrobku a zajišt ění jeho 
správného využívání. Za druhé další pr odejci musejí být vybíráni na základ ě 
objektivních kritérií kvalita tivní povahy, která jsou pro všechny potenciální další 
prodejce stanovena jednotn ě a nejsou používána diskrimina čním způsobem. Za t řetí 
musí být stanovena jen kritéria nezbytn ě nutná52. Kvantitativní selektivní distribuce 
doplňuje další kritéria pro výb ěr, která p římějším způsobem omezují po čet 
potenciálních obchodních zástupc ů například tím, že stanoví minimální, p řípadně 
maximální obrat, po čet obchodních zástupc ů, atd. 
176. Kvalitativní a kvantitativní selektivní distribuce m ůže být předmětem výjimky podle 
nařízení o blokových výjimkách, pokud podíl doda vatele a ani podíl kupujícího na 
trhu nepřekračují 30 %, a to i v p řípadě, že je kombinována s jinými vertikálními 
omezeními, která nejsou považována za tvrdá, jako je zákaz sout ěžit nebo výhradní 
distribuce, za p ředpokladu, že vzájemný aktivní prode j autorizovaných distributor ů a 
prodej kone čným uživatel ům není omezen. Na řízení o blokových výjimkách stanoví 
pro selektivní distribuci výjimku bez ohledu na povahu dané ho výrobku a kritéria 
selekce. Pokud však povaha výrobku53 nevyžaduje selektivní distribuci nebo použití 
stanovených kritérií, nap říklad požadavku, aby distributo ři měli jeden nebo více 
kamenných obchod ů nebo aby poskytovali zvláštní  služby, takový systém distribuce 
obvykle nep řináší dostate čné účinky, aby vyvážil výrazné omezení sout ěže v rámci 
značky. Pokud se objeví ú činky výrazn ě škodlivé pro sout ěž, výhody na řízení o 
blokových výjimkách budou pravd ěpodobně odejmuty. Krom ě toho jsou ve zbývající 
části tohoto oddílu uvedena pr avidla pro hodnocení jednotlivých p řípadů selektivní 
distribuce, které nespadají pod na řízení o blokových výjimkách, a pro p řípad 
kumulativního ú činku, jenž by mohl být výsle dkem existence paralelních sítí 
selektivní distribuce. 
177. Dodavatelovo postavení na trhu a postavení konkuren čních podnik ů je při hodnocení 
případných ú činků škodlivých pro sout ěž nejdůležitější, neboť soutěž v rámci zna čky 
je ohrožena pouze tehdy, pokud je omezena sout ěž mezi zna čkami. Čím silnější je 
postavení dodavatele, tím problemati čtější může být zachování sout ěže v rámci 
značky. Dalším d ůležitým faktorem je po čet selektivních distribu čních sítí 
přítomných na jednom trhu. Na trhu, kde je  selektivní distribuce používána pouze 
jedním dodavatelem, nemá obvykle kvantita tivní selektivní distribuce výsledný 
negativní ú činek za p ředpokladu, že smluvní zboží s ohledem na jeho povahu 
vyžaduje použití systému selektivní distribuce, a pod podmínkou, že používaná 
kritéria selekce jsou  nezbytná k zajišt ění účinnosti distribuce dané ho zboží. Realita 
                                                 
51 Viz nap říklad rozsudek Tribunálu ve v ěci T-88/92 Groupement d´achat Édouard Leclerc  v. Komise , 
Sb. rozh. 1996, s. II 1961. 
52 Viz rozsudky Soudního dvora ve v ěci 31/80 L´Oréal v. PVBA, Sb. rozh. 1980, s. 3775, body 15 a 16;ve 
věci 26/76 Metro I, Sb. rozh. 1977, s. 1875, body 20 a 21; ve v ěci 107/82 AEG, Sb. rozh. 1983, s. 3151, 
bod 35 a rozsudek Tribunálu ve v ěci T-19/91 Vichy  v. Komise , Sb. rozh. 1992, s. II 415, bod 65. 
53 Viz nap říklad rozsudky Tribunálu ve v ěci T-19/92 Groupement d'achat Edouard Leclerc  v. Komise  
Sb. rozh. 1996, s. II-1851, body 112 až 123; ve v ěci T-88/92 Groupement d'achat Edouard Leclerc  
v. Komise  Sb. rozh. 1996, s. II-1961, body 106 až 117, a judikatura uvedená v p ředcházející poznámce. 
 
CS 58   CS však je spíše taková, že selekti vní distribuci na daném trhu používá v ětší počet 
dodavatel ů. 
178. Postavení konkuren čních podnik ů může mít dvojí význam a hraje roli zejména 
v případě kumulativního ú činku. Jsou-li konkuren ční podniky silné, obvykle se 
omezení sout ěže v rámci zna čky snadno vyváží dostate čnou soutěží mezi zna čkami. 
Avšak pokud v ětšina hlavních dodavatel ů používá selektivní di stribuci, dojde ke 
značnému omezení sout ěže v rámci zna čky a k uzav ření trhu ur čitým typům 
distributor ů a také ke zvýšení možnosti p řípadných nekalých praktik mezi hlavními 
dodavateli. Riziko vylou čení účinnějších distributor ů je vždy v ětší u selektivní 
distribuce než u výhradní dist ribuce, protože selektivní distribuce omezuje prodej 
neautorizovaným obchodním zástupc ům. Uvedené omezení je tedy svou podstatou 
uzavřené a neautorizovaným obchodním zástupc ům znemož ňuje přístup k 
dodávkám. Z tohoto d ůvodu je selektivní distribuce velmi vhodná k omezení tlak ů ze 
strany diskontních subjekt ů (ať již distributor ů působících off-line nebo on-line) na 
marže výrobce a také na marže autorizovaných obchodních zástupc ů. Uzavření trhu 
takovým formám distribuce, a ť již vyplývá z kumulativního používání selektivní 
distribuce nebo z p ůsobení jediného dodavatele, jehož podíl na trhu p řesahuje 30 %, 
snižuje možnost zákazník ů využívat zvláštních výhod, které tyto formy distribuce 
přinášejí, nap říklad nižších cen, lepší transparentnosti a v ětší dostupnosti. 
179. V p řípadech, kdy se vztahuje na řízení o blokových výjimkách na jednotlivé sít ě 
selektivní distribuce, uv ažuje se o odejmutí blokové výjimky nebo nepoužití na řízení 
o blokových výjimkách tehdy, pokud by tyto sít ě mohly mít kumulativní ú činky. 
Avšak kumulativní ú činek je málo pravd ěpodobný, pokud se podíl na trhu, kde se 
selektivní distribuce vyu žívá, pohybuje pod 50 %. Problémy nevzniknou ani tehdy, 
pokud podíl pokrytí trhu p řesahuje 50 %, ale celkový podíl na trhu p ěti největších 
dodavatel ů (CR 5) je nižší než 50 %. Pokud však jsou jak CR 5, tak podíl trhu, kde se 
selektivní distribuce využívá, vyšší než 50 %, hodnocení se m ůže lišit v závislosti na 
tom, zda všech p ět největších distributor ů používá či nepoužívá selektivní distribuci. 
Čím silnější je postavení distributor ů, kteří ji nepoužívají, tím nepravd ěpodobnější je 
uzavření trhu dalším distributor ům. Používá-li selektiv ní distribuci všech p ět 
nejsilnějších dodavatel ů, problémy v oblasti sout ěže mohou vyvstat zejména u t ěch 
dohod, které stanoví kritéria kvantitativní selekce p římo omezující po čet 
autorizovaných obchodních zástupc ů, nebo které stanoví kvalitativní kritéria, 
například požadavek na jeden či více kamenných obchod ů nebo na poskytování 
zvláštních služeb, což vede k uzav ření trhu ur čitým formám distribuce. Podmínky čl. 
101 odst. 3 obvykle nejsou spln ěny, pokud dané systémy selektivní distribuce 
znemožňují přístup na trh novým distributor ům, kteří jsou schopni doty čné výrobky 
prodávat p říslušným zp ůsobem, zejména diskontním subjekt ům nebo distributor ům 
působícím pouze po internetu nabízejícím zákazník ům nižší ceny, čímž omezují 
distribuci ve prosp ěch určitých stávajících kanál ů a na úkor kone čných spot řebitelů. 
Méně přímé formy kvantitativní selek tivní distribuce, jako jsou nap říklad kombinace 
kritérií čistě kvalitativní selekce a požadavku minimálního objemu ro čních nákup ů 
stanoveného obchodnímu zástupci, obvykl e mívají menší výsledné negativní ú činky, 
stanovený objem však nesmí p ředstavovat podstatnou část z celkového obratu 
obchodního zástupce, kterého dosáhl s tímto typem výrobku, a nesmí p řesáhnout 
takovou mez, která by dodavateli znemožnila získat zp ět investici vázanou na ur čitý 
vztah a/nebo dosáhnout úspory z rozsa hu v oblasti distribuce. Co se tý če jednotlivých 
 
CS 59   CS příspěvků, dodavatel s podílem na trhu menším než 5 % obvykle výrazn ě 
kumulativní ú činek neovlivní. 
180. „Vstupní bariéry“ je t řeba vzít v úvahu zejména tehdy, je-li trh uzav řen 
neautorizovaným obchodním zástupc ům. Obecn ě řečeno, vstupní bariéry budou 
značné, protože selektivní distri buci obvykle používají výrobci zna čkových výrobk ů. 
Budou-li se tito obchodní zástupci snaži t uvést na trh své vlastní zna čky nebo získat 
konkuren ční dodávky jinde, budou ve v ětšině případů potřebovat čas i značné 
prostředky. 
181. „Kupní síla“ m ůže zvyšovat riziko nekalých prakti k mezi obchodními zástupci, a tak 
výrazně ovlivnit rozbor selektivní distri buce z hlediska p řípadných ú činků 
škodlivých pro sout ěž. Uzavření trhu výkonn ějším maloobchodník ům může nastat 
zvláště tehdy, když silná organizace obchodních zástupc ů stanoví dodavateli 
selektivní kritéria zam ěřená na omezení distribuce ve prosp ěch svých členů. 
182. Čl. 5 odst. 1 písm. c) na řízení o blokových výjimkách st anoví, že dodavatel nesmí 
ukládat autorizovaným obchodním zástupc ům zákaz p římo či nepřímo prodávat 
značky určitých konkuren čních dodavatel ů. Cílem této podmínky je p ředevším 
zabránit nekalým praktikám na hor izontální úrovni, které se zam ěřují na vylou čení 
určitých zna ček tím, že umožní hlavním dodavatel ům vytvořit selektivní klub 
vlastních zna ček. Takový typ zákazu nebude spl ňovat podmínky pro ud ělení 
výjimky, pokud se CR 5 bude rovnat 50 % nebo bude vyšší než 50 %, vyjma 
případů, kdy žádný z dodavatel ů kterému je tento zákaz uložen, nepat ří k pěti 
nejsilnějším dodavatel ům na trhu. 
183. Problém uzav ření trhu dalším dodavatel ům obvykle nenastane, pokud tito dodavatelé 
mohou využívat tytéž distributory, tj. pokud není systém selektivní distribuce 
kombinován s nákupem jedné zna čky. Existuje-li hustá sí ť autorizovaných 
distributor ů nebo dojde-li ke kumulativnímu ú činku, kombinace selektivní distribuce 
a zákazu sout ěžit mohou vést k uzav ření trhu dalším dodavatel ům. V takovém 
případě platí zásady stanovené v o ddíle 2.1 pro nákup jedné zna čky. I když není 
selektivní distribuce komb inovaná se zákazem sout ěžit, problém uzav ření trhu 
konkuren čním dodavatel ům přetrvává, jestliže vedoucí dodavatelé používají nejen 
kritéria čistě kvalitativní distribuce, ale ukládají obchodním zástupc ům další 
povinnosti, jako je nap říklad povinnost rezervovat  pro dodavatelovy výrobky ur čité 
minimální místo na regálech nebo zajistit, aby prode j jejich výrobk ů představoval 
jisté minimální procento z celkov ého obratu obchodního zástupce. Podobné 
problémy se nevyskytnou, pokud se selekt ivní distribuce vztahuje maximáln ě na 
50 % trhu, p řípadně pokud je tato hranice p řekročena, alespo ň podíl pěti největších 
dodavatel ů zůstává pod úrovní 50 %. 
184. D ůležitá je také vysp ělost trhu, protože ohrožení sout ěže v rámci zna čky a případné 
uzavření trhu dodavatel ům nebo obchodním zástupc ům může být na vysp ělém trhu 
závažným problémem, avšak na trhu s rostoucí poptávkou, m ěnícími se 
technologiemi a m ěnícím se postavením je mén ě důležitá. 
185. Selektivní distribuce m ůže být účinná, pokud na základ ě úspor z rozsahu v doprav ě 
vede k úsporám logistických náklad ů, a k tomu m ůže dojít nezávisle na povaze 
výrobku (bod 107 písm. g)). Tento ú činek je však u systému selektivní distribuce jen 
okrajový. Pro řešení problému parazitování mezi  distributory (bod 107 písm. a)) 
 
CS 60   CS nebo při budování image zna čky (bod 107 písm. i)) je povaha výrobku velmi 
důležitá. Obecn ě se tento p řípad nejvíce týká nových výrobk ů, složitých výrobk ů, 
výrobků, u nichž je t ěžké posoudit kvalitu p řed konzumací (tz v. výrobky založené na 
zkušenosti), či dokonce i po konzumaci (tzv. výrobky zaležené na d ůvěře). 
Kombinace selektivní distribuce s klauzulí o umíst ění, chránící schváleného 
obchodního zástupce p řed tím, aby jiní schválení obc hodní zástupci otevírali 
obchody v jeho blízkosti, m ůže splňovat podmínky čl. 101 odst. 3, zejména pokud je 
taková kombinace nezbytná k ochran ě značných investic vázaných na smluvní vztah 
vynaložených autorizovaným obchodním zástupcem (bod 107 písm. d)). 
186. Má-li být zvoleno takové omezení, které nejmén ě poškozuje sout ěž, je třeba zjistit, 
jestli stejných ú činků za srovnatelnou cenu ne lze dosáhnout nap říklad pouhými 
požadavky na služby. 
187. P říklad kvantitativní selektivní distribuce 
Na trhu se zbožím dlouhodobé spot řeby vedoucí spole čnost (značka A), jejíž podíl 
činí 35 %, prodává své výrobky kone čným spot řebitelům prostřednictvím sít ě 
selektivní distribuce. Existuje n ěkolik kritérií pro vstup do této sít ě: v obchod ě musí 
být zaměstnaný vyškolený personál  a musí poskytovat p ředprodejní servis, v 
obchodě musí být vymezené místo, kde bude prodáván tento výrobek a podobné 
technologicky vysp ělé výrobky, obchod musí prodávat široký sortiment model ů od 
tohoto dodavatele a vyst avovat je zajímavým zp ůsobem. Krom ě toho je po čet 
přijatelných maloobchodník ů v síti přímo omezen, je stanoven maximální po čet 
maloobchodník ů na určitý počet obyvatel v jednotlivé oblasti nebo m ěstském 
obvodu. Krom ě výrobce A p ůsobí na trhu šest konkuren čních podnik ů. Největší 
konkuren ční podniky B, C a D mají podíly na trhu ve výši 10 %, 15 % a 25 %, 
ostatní výrobci mají podíly menší. A je jediným výrobcem, který využívá selektivní 
distribuci. A je jediným výrobcem, který využívá selektivní di stribuci. Distributo ři, 
kteří v rámci selektivní distribuce prodávají zna čku A, vždy prodávají i n ěkolik 
konkuren čních zna ček. Konkuren ční značky se však také hojn ě prodávají v 
obchodech, které nejsou členy sítě selektivní distribuce výrobce A. Distribu ční 
kanály jsou r ůzné – nap říklad zna čky B a C se prodávají ve v ětšině obchodů 
zvolených A, ale i v jiných obchodech, kt eré poskytují velmi kvalitní služby, a také 
v hypermarketech. Zna čka D se prodává zejména v obchodech s velmi kvalitními 
službami. Technologie se na tomto trhu vyvíjejí pom ěrně rychle a hlavní dodavatelé 
si prostřednictvím reklamy uchovávají image dobré jakosti výrobk ů. 
Na tomto trhu je podíl pokrytí selektivní distribucí 35 %. Sout ěž mezi zna čkami není 
přímo ovlivn ěna systémem selektivní distribuce výrobce A. Sout ěž v rámci zna čky 
může být u zna čky A omezená, ale spot řebitelé mají p řístup k maloobchodník ům s 
nižší kvalitou služeb / nižšími cenami, kte ří prodávají zna čky B a C, které jsou 
kvalitativn ě srovnatelné se zna čkou A. Ani p řístup k maloobchodník ům s vysokou 
kvalitou služeb a jinými zna čkami není uzav řen, protože zvoleným distributor ům 
není stanoveno omezení pro prodej konkuren čních značek a množstevní omezení 
počtu maloobchodník ů pro prodej zna čky A umož ňuje jiným maloobchodník ům 
poskytujícím vysoce kvalitní služby distribuovat konkuren ční značky. S ohledem na 
požadavky v oblasti služeb, ú činnost a omezený ú činek na sout ěž v rámci zna čky 
jsou podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3 spln ěny. 
188. P říklad selektivní distribuce s kumulativními ú činky: 
 
CS 61   CS Na trhu s ur čitým sportovním výrobkem je sedm výrobc ů, jejichž podíly na tomto 
trhu činí 7 %, 8 %, 10 %, 15 %, 15 %, 20 % a 25 %. P ět největších výrobc ů 
distribuuje výrobky prost řednictvím kvantitativní selekti vní distribuce, zatímco dva 
nejmenší využívají r ůzné typy distribu čních systém ů, podíl pokrytí selektivní 
distribucí je tedy 85 %. Kritéria pro p řístup do sítí selektivní distribuce jsou u 
jednotlivých výrobc ů překvapivě jednotná – požaduje se, aby distributo ři měli jeden 
či více kamenných obchod ů, aby tyto obchody m ěly vyškolený personál a 
poskytovaly p ředprodejní služby, v obchod ě musí být vy členěn prostor pro prodej 
daného výrobku a je stanovena minimá lní plocha tohoto prostoru. V obchod ě musí 
být k dispozici široká škála výrobk ů dané zna čky a výrobek musí být vystavován 
zajímavým zp ůsobem, obchod se musí nacházet na obchodní t řídě a tento typ 
výrobku musí p ředstavovat alespo ň 30 % z jeho celkového obratu. Ve v ětšině 
případů je jako distributor všech p ěti značek v rámci selektivní  distribuce schválen 
stejný obchodní zástupce. Dv ě zbývající zna čky, které nevyužívají selektivní 
distribuci, své výrobky obvykle prodávají prost řednictvím mén ě specializovaných 
maloobchodník ů s nižší úrovní služeb. Trh je stabilní jak na stran ě poptávky, tak 
nabídky, zna čka má na tomto trhu výraznou image, a z hlediska výrobk ů je výrazn ě 
diferencován. P ět vedoucích výrobc ů si prostřednictvím reklamy a sponzorských 
činností vybudovalo silnou zna čku, zbývající dva menší výrobci uplat ňují strategii 
levnějších výrobk ů a jejich zna čky nemají tak výraznou image. 
Na tomto trhu nemají diskontní obchody a distributo ři působící pouze po internetu k 
pěti vedoucím zna čkám přístup. Požadavek, aby tento typ výrobku p ředstavoval 
alespoň 30 % z činnosti obchodních zástupc ů, a nároky na p ředvádění a předprodejní 
servis většinu diskontních obchod ů ze sítě autorizovaných obchodních zástupc ů 
vylučují. Požadavek na jeden nebo více kamenných obchod ů vylučuje ze sít ě 
distributory p ůsobící pouze po internetu. Spot řebitelé tedy nemají jinou možnost, než 
nakupovat t ěchto pět vedoucích zna ček v obchodech s vysokou úrovní 
služeb/vysokými cenami. Tím dochází k omezení sout ěže mezi těmito pěti značkami. 
Skutečnost, že dv ě nejmenší zna čky lze zakoupit v obchodech s nižší úrovní 
služeb/nižšími cenami, není dostate čnou náhradou, protože image p ěti vedoucích 
značek je mnohem lepší. Sout ěž mezi zna čkami také omezuje vícenásobné obchodní 
zastoupení. P řestože je zachována ur čitá míra konkurence v rámci zna čky a počet 
maloobchodník ů není přímo omezen, kritéria pro p řijetí jsou dostate čně přísná, aby 
počet maloobchodník ů pro těchto pět vedoucích zna ček na trhu z ůstal na daném 
území pom ěrně nízký. 
Účinky vyplývající z t ěchto systém ů kvantitativní selektivní  distribuce jsou malé, 
výrobek není p říliš složitý a nevyžaduje tedy mimo řádný servis. Pokud výrobci 
nemohou prokázat, že sí ť selektivní distribuce p řináší výrazné ú činky, je 
pravděpodobné, že bloková výjimka bude muset být odejmuta vzhledem ke 
kumulativním ú činkům, které zp ůsobuje omezený výb ěr a vyšší ceny pro 
spotřebitele. 
2.5. Franšíza 
189. Franšízové dohody obsahují licence na práv a k duševnímu vlastnictví, které se 
vztahují zejména na obchodní známky nebo zna čky a know-how pro využívání a 
distribuci zboží nebo služeb. Krom ě licence na práva duševní ho vlastnictví poskytuje 
poskytovatel franšízy obvykle nabyvateli franšízy v pr ůběhu trvání smlouvy 
obchodní a technickou pomoc. Li cence a pomoc jsou nedílnou sou částí obchodní 
 
CS 62   CS metody poskytované v rámci franšízy. Po skytovateli franšízy obvykle nabyvatel 
franšízy platí franšízový poplatek za využití ur čité obchodní metody. Franšíza 
pomůže poskytovateli franšízy vybudovat jednotnou sí ť pro distribuci jeho výrobk ů, 
aniž by musel p říliš investovat. Krom ě ustanovení o poskytnutí obchodní metody 
franšízové dohody obvykle obsahují kombinaci r ůzných vertikálních omezení 
souvisejících s výrobkem, jenž je di stribuován, obvykle se jedná o selektivní 
distribuci a/nebo zákaz sout ěžit a/nebo výhradní distribuci, p řípadně jejich mén ě 
restriktivní podoby. 
190. O právech duševního vlastnictví obsažených ve franšízových dohodách a o jejich 
vztahu k na řízení o blokových výjimkách pojedná vají body 24 až 46. Pokud jde o 
vertikální omezení nákupu, prodeje a dalšího prodeje zboží a služeb v rámci franšízových dohod, jako jsou selektivní distribuce, zákaz sout ěžit nebo výhradní 
distribuce, na řízení o blokových výjimkách se použije, pokud není p řekročena 30 % 
prahová hodnota podílu na trhu
54. Pravidla uvedená výše v souvislosti s t ěmito typy 
omezení se vztahují i na franšízové dohody, avšak s výhradou t ěchto poznámek: 
a) Čím důležitější je převod know-how, tím je pravd ěpodobnější, že omezení 
povedou ke zvýšení hospodá řské účinnosti a/nebo že jsou nezbytná k ochran ě 
know-how a že vertikální omezení spl ňují podmínky čl. 101 odst. 3; 
b) Zákaz sout ěžit použitý na zboží a služby na koupené nabyvatelem franšízy 
nespadá do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1, pokud je tento zákaz nezbytný k 
zachování jednotné identity a pov ěsti sítě, jež je p ředmětem franšízy. V 
takových p řípadech není trvání zákazu sout ěžit podle čl. 101 odst. 1 d ůležité, 
zákaz však nesmí p řekročit dobu platnosti vlastn í franšízové dohody. 
191. P říklad franšízové dohody 
Výrobce vyvinul nový zp ůsob prodeje bonbón ů v cukrárnách, kde lze bonbóny barvit 
podle přání spotřebitele. Výrobce bonbón ů také vyvinul stroje na jejich barvení. 
Současně vyrábí i p říslušná barviva. Kvalita a čerstvost barviv je pro výrobu dobrých 
bonbónů velmi d ůležitá. Výrobce své bonbóny proslavil ve vlastních 
maloobchodních prodejnách provoz ovaných pod stejnou obchodní známkou a v 
jednotném veselém stylu (design obchod ů, jednotná reklama, apod.). Výrobce se 
rozhodl rozší řit prodej a využít k tomu systém  franšízových dohod. Nabyvatelé 
franšízy jsou povinni nakupovat bonbóny, barviva a barvicí stroje od výrobce, musejí zachovávat stejnou image a používat st ejnou obchodní známku, platit franšízový 
poplatek, p řispívat na spole čnou reklamu, a opera ční manuál, který p řipravuje 
poskytovatel franšízy, uchovávat v tajnosti.  Mimo to mohou nabyvatelé franšízy 
prodávat pouze na sjednaných místech výhradn ě finálním uživatel ům nebo jiným 
nabyvatel ům franšízy a nesm ějí prodávat jiné druhy bonbón ů. Poskytovatel franšízy 
nesmí pro smluvní území schválit dalšího nabyvatele franšízy ani provozovat vlastní maloobchod. Poskytovatel franšízy má t éž povinnost modernizovat a dále vyvíjet své 
výrobky, obchodní perspektivy a opera ční manuál a tato zlepšení zp řístupňovat 
maloobchodním nabyvatel ům franšízy. Franšízové dohody se sjednávají na 
dobu 10 let. 
                                                
 
54 Viz též body 86 až 95, a zejména bod 92. 
 
CS 63   CS Maloobchodníci s bonbóny nakupují bonbón y na domácím trhu od domácích 
výrobců, kteří berou v úvahu chut ě domácích zákazník ů, nebo od velkoobchodník ů, 
kteří kromě prodeje výrobk ů od domácích výrobc ů dovážejí bonbóny od 
zahraničních výrobc ů. Na tomto trhu výrobky pos kytovatele franšízy sout ěží s jinými 
značkami bonbón ů. Na trhu s bonbóny prodávanými maloobchodník ům má 
poskytovatel franšízy 30 % podíl. Konkuren ční podniky jsou zastoupeny řadou 
domácích i mezinárodních zna ček, z nichž n ěkteré vyráb ějí velké diversifikované 
potraviná řské spole čnosti. Existuje mnoho potenc iálních míst, kde lze bonbóny 
prodávat – trafiky, b ěžné maloobchody s potravinami,  bufety a specializované 
cukrárny. Na trhu se stroji ur čenými k barvení potravin má poskytovatel franšízy 
podíl menší než 10 %. 
Téměř veškeré závazky obsažené ve franšízových dohodách lze považovat za 
nezbytné k ochran ě práv duševního vlastnictví ne bo k udržení jednotné identity a 
pověsti dané sít ě a nespadají do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1. Restriktivní opat ření v 
oblasti prodeje (smluvní území a selektiv ní distribuce) mají sloužit jako pobídky pro 
nabyvatele franšízy, aby investovali do st roje na barvení a franšízové koncepce a 
mají pomoci vybudovat či alespoň zachovat jednotnou identi tu, a tak nahradit 
omezení konkurence v rámci zna čky. Ustanovení o zákazu sout ěžit znemož ňuje 
prodej jiných zna ček bonbón ů v těchto obchodech po celou dobu trvání dohody, 
napomáhá poskytovateli franšízy zachovat jejich jednotnost a za bránit tomu, aby 
konkuren ční podniky t ěžily z jeho obchodní známky. Nevede to k žádnému 
závažnému uzav ření trhu, protože výrobci bonbón ů mohou využívat mnoho jiných 
potenciálních prodejen. Franšízové  dohody tohoto poskytovatele franšízy budou 
pravděpodobně splňovat podmínky pro ud ělení výjimky podle čl. 101 odst. 3, pokud 
povinnosti v nich uvedené spadají do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1. 
2.6. Výhradní dodávka 
192. Pod ozna čení „výhradní dodávky“ spadají ty dohody, jejichž hlavním bodem je 
uložit dodavateli povinnost nebo jej p řimět, aby prodával smluvní výrobky výhradn ě 
či především jednomu kupujícímu, a ť obecně nebo pro konkrétní použití. To m ůže 
mít podobu povinnosti výhradní dodávky om ezující dodavatele, aby prodával 
smluvní výrobky pouze jednomu kupujícímu pro ú čely dalšího prodeje nebo pro 
konkrétní použití, ale také nap říklad podobu množstevní  povinnosti uložené 
dodavateli s pobídkami dohodnutými mezi dodavatelem a kupujícím, aby dodavatel prodával p ředevším jednomu kupujícímu. U meziprodukt ů a služeb se výhradní 
dodávka často označuje jako pr ůmyslová dodávka. 
193. Výhradní dodávka je p ředmětem výjimky podle na řízení o blokových výjimkách, 
pokud podíl jak dodavatele, tak kupujícího na trhu nep řekračuje 30 %, a to i v 
případě, že je kombinována s jinými vertikálními omezeními, která nejsou 
považována za tvrdá, jako je zákaz sout ěžit. Zbývající část tohoto oddílu obsahuje 
pokyny k hodnocení jednotlivých p
řípadů výhradní dodávky v p řípadě překročení 
prahové hodnoty podílu na trhu. 
194. Hlavní riziko, které výhradní dodávka p ředstavuje pro sout ěž, je uzav ření trhu, které 
poškozuje hospodá řskou sout ěž, ostatním kupujícím. Existuje zde podobnost s 
možnými ú činky výhradní distribuce, zejména pokud se výhradní distributor stane 
výhradním kupujícím na celém trhu (viz oddíl 2.2, zejména bod 156). Podíl kupujícího na navazujících nákupních trzích vyšší úrovn ě je nepochybn ě důležitý pro 
 
CS 64   CS posouzení schopnosti kupujícího „uložit povinnost“ výhradní dodávky a uzav řít 
dalším kupujícím p řístup k dodavateli. D ůležitost kupujícího na navazujících trzích 
nižšího stupn ě však určuje, je-li hospodá řská soutěž potenciáln ě ohrožena. Pokud 
kupující nemá na trzích nižšího stupn ě vliv, pak se neprojeví žádné výrazné ú činky 
na spotřebitele. Negativní ú činky se však mohou objevit, pokud podíl kupujícího na 
navazujícím trhu dodávek nižšího stupn ě a podíl na navazujícím nákupním trhu vyšší 
úrovně přesahuje 30 %. I když podíl kupujícího na navazujícím trhu vyšší úrovn ě 
nepřesahuje 30 %, stále exis tuje riziko výrazného uzav ření trhu, zvlášt ě pokud má 
kupující na navazujícím trhu nižšího stupn ě podíl vyšší než 30 % a výhradní dodávka 
se týká konkrétního použití smluvních výrobk ů. Pokud má spole čnost dominantní 
postavení na navazujícím trhu nižšího stupn ě, jakákoli povinnost dodávat výrobky 
pouze či zejména dominantnímu kupujícímu m ůže snadno vést k ú činkům výrazn ě 
škodlivým pro sout ěž. 
195. D ůležité však není jen postavení kupujícího na  navazujících trzíc h, ale také rozsah a 
trvání povinnosti výhradní dodávky. Čím vyšší je vázaný podíl dodávky a delší doba 
platnosti výhradní dodávky, tím výrazn ější bude uzav ření. U dohod o výhradní 
dodávce, které uzavírají nedominantní spole čnosti na dobu kratší p ěti let, se obvykle 
požaduje, aby ú činky ve prosp ěch a neprosp ěch soutěže zůstaly vyvážené, zatímco 
dohody p řesahující období p ěti let nejsou pro v ětšinu typ ů investic z hlediska 
očekávaných ú činků považovány za nezbytné a v n ěkterých p řípadech tyto ú činky 
nejsou dostate čné, aby vyvážily ú činky na uzav ření trhu, které takové dlouhodobé 
dohody o výhradní dodávce mají. 
196. Postavení konkuren čních kupujících na navazujícím trhu vyšší úrovn ě je důležité, 
protože je pravd ěpodobné, že uzav ření trhu konkuren čním kupujícím z d ůvodů 
narušujících hospodá řskou sout ěž, tj. zvyšování jejich náklad ů pokud jsou výrazn ě 
menší než kupující, který trh uzavírá. Uzav ření trhu konkuren čním kupujícím není 
příliš pravd ěpodobné v p řípadech, kdy tyto podniky mají podobnou kupní sílu a 
mohou dodavatel ům nabídnout podobné prodejní možnosti. Tehdy se uzav ření trhu 
může projevit jen v souvislosti s potenciálním i zájemci o vstup na trh, protože ti, 
jestliže většina hlavních kupujících uzav ře smlouvy o výhradní dodávce s v ětšinou 
dodavatel ů na trhu, nemohou zajistit dodávky. Takový kumulativní ú činek může vést 
k odejmutí výhod, které p řináší nařízení o blokových výjimkách. 
197. Vstupní bariéry na úrovni dodavatele jsou d ůležité při určování, zda-li se jedná o 
skutečné uzavření trhu. Pokud je pro konkuren ční kupující ú činné zajiš ťovat si zboží 
a služby prost řednictvím vertikální integrace na vyšší úrovni, uzav ření nebude 
představovat žádný problém. Avšak často jsou vstupní bariéry dosti výrazné. 
198. Vyrovnávací síla dodavatel ů má svůj význam, protože d ůležití dodavatelé nep řipustí 
snadné od říznutí od alternativní ch kupujících. Uzav ření tedy p ředstavuje riziko 
pouze v p řípadě slabých dodavatel ů a silných kupujících. Pokud jsou dodavatelé 
silní, povinnost výhradní dodávky se m ůže objevit v kombinaci se zákazem sout ěžit. 
Na kombinaci se zákazem sout ěžit se vztahují pravidla vytvo řená pro nákup jedné 
značky. Pokud na obou stranách existují investice vázané na ur čitý vztah (problém 
finanční podpory), kombinace výhradní dodávky a zákazu sout ěžit, tj. recipro ční 
výlučnost v dohodách o pr ůmyslové dodávce m ůže být často přípustná, zejména 
pokud se nejedná o dominantní strany. 
 
CS 65   CS 199. V souvislosti s uzav řením trhu hraje d ůležitou roli i obchodní úrove ň a povaha 
výrobku. Protisout ěžní uzav ření je mén ě pravděpodobné v souvislosti s 
meziproduktem nebo v p řípadě homogenního výrobku. Za prvé vylou čený výrobce, 
který využívá ur čitý vstup, obvykle m ůže pružněji reagovat na poptávku ze strany 
svých zákazník ů, na rozdíl od velkoobchodníka či maloobchodníka, který musí 
uspokojit poptávku kone čných spot řebitelů, pro něž mohou zna čky hrát d ůležitou 
roli. Za druhé ztráta p řípadného zdroje dodávky má pro vy členěné kupující menší 
význam v p řípadě homogenních výrobk ů než heterogenních výrobk ů různých tříd a 
jakosti. Ú činky výrazn ě škodlivé pro sout ěž se mohou u výhradní dodávky projevit 
v souvislosti s finálními zna čkovými výrobky nebo diferencovanými meziprodukty, 
pokud existují vstupní bariéry a konkuren ční kupující jsou v porovnání s kupujícím, 
který jim chce trh uzav řít, relativn ě malí, a to i v p řípadě, že tento kupující není na 
navazujícím trhu nižšího stupn ě dominantní. 
200. Ú činky lze o čekávat v p řípadě problému finan ční podpory (bod 107 písm. d) a e)) a 
týkají se spíše meziprodukt ů než finálních výrobk ů. Jiné ú činky jsou málo 
pravděpodobné. P řípadné úspory z rozsahu v oblasti  distribuce (bod 107 písm. g)) 
pravděpodobně nebudou dostate čným důvodem pro ospravedln ění výhradní 
dodávky. 
201. V p řípadě problému finan ční podpory a ješt ě výrazněji v případě úspor z rozsahu 
v oblasti distribuce, množstevní  povinnost uložená dodavateli, nap říklad požadavek 
minimální dodávky, m ůže být mén ě restriktivní  alternativou. 
202. P říklad výhradní dodávky: 
Na trhu s ur čitým typem sou částí (meziproduktový trh) se dodavatel A dohodne s 
kupujícím B, že na základ ě vlastního know-how, zna čných investic do nových stroj ů 
a specifikací p ředložených kupujícím B, vyvine novou verzi sou části. B bude muset 
investovat zna čné prostředky do dalšího zpracování nové sou části. Bylo dohodnuto, 
že A bude nový výrobek dodávat pouze B, a to po dobu p ěti let od jeho uvedení na 
trh. B je povinen tento nový výrobek po stejnou dobu p ěti let nakupovat pouze u A. 
A i B budou moci i nadále prodávat, pop řípadě kupovat, jiné verze sou části jinde. B 
má na navazujícím trhu se sou částmi vyšší úrovn ě i navazujícím trhu nižšího stupn ě, 
kde se prodávají finální výr obky, 40 % podíl. Dodavatel sou částí má podíl na trhu 
35 %. Na trhu jsou ješt ě dva dodavatelé sou částí, kteří mají podíl p řibližně 20–25 % 
a větší počet malých dodavatel ů. 
S ohledem na zna čné investice je pravd ěpodobné, že dohoda splní podmínky 
stanovené v čl. 101 odst. 3, protože p řinese úspory a nebude mít výrazné ú činky na 
uzavření trhu. Ostatní k upující jsou z nákupu ur čité verze výrobku od dodavatele s 
35 % podílem na trhu vylou čeni, ale existují jiní dodavatelé sou částí, kteří mohli 
vyvinout podobné nové výrobky. Vylou čení jiných dodavatel ů z části poptávky 
kupujícího B je omezeno na nejvýše 40 % trhu. 
2.7. Platby p ředem za p řístup 
203. Platby p ředem za p řístup jsou pevn ě stanovené poplatky, které dodavatelé platí 
distributor ům v rámci vertikální ho vztahu na za čátku určitého období, aby získali 
přístup k jejich distribu ční síti a uhradili služby, které dodavatel ům poskytují 
maloobchodníci. Tato kategorie zahrnuje r ůzné praktiky, jako jsou nap říklad 
 
CS 66   CS poplatky za za řazení zboží do nabídky55, poplatky za udržení zboží ( pay-to-stay )56 
nebo platby za p řístup k reklamním kampaním distributora. Na tyto platby se 
vztahuje bloková výjimka, pokud podíl na trhu dodavatele ani kupujícího nep řesáhne 
30 %. Zbývající část tohoto oddílu obsahuje pokyny k hodnocení jednotlivých 
případů těchto plateb v p řípadě překročení prahové hodnoty podílu na trhu. 
204. Platby p ředem za p řístup mohou n ěkdy vést k protisout ěžnímu uzav ření trhu 
ostatním dodavatel ům, pokud motivují dodavatele k tomu, aby své výrobky 
prodávali prost řednictvím pouze jednoho distributora nebo omezeného po čtu 
distributor ů. Vysoké poplatky mohou n ěkdy dodavatele vést k tomu, aby zna čný 
objem prodeje uskute čnovali prost řednictvím tohoto distributor a, aby tak náklady na 
poplatky pokryli. V takovém p řípadě mohou mít tyto platby stejný ú činek na 
uzavření trhu nižšího stupn ě jako povinnost výhradní dodávky. Hodnocení takového 
negativního ú činku se provádí obdobn ě jako hodnocení povinnosti výhradní dodávky 
(zejména body 194–199).  
205. Výjime čně mohou platby p ředem za p řístup vést k protisout ěžnímu uzav ření trhu 
ostatním dodavatel ům rovněž, pokud rozsáh lé využívání t ěchto plateb zhoršuje 
bariéry vstupu malých subjekt ů na trh. Hodnocení takového možného negativního 
účinku se provádí obdobn ě jako hodnocení povinnosti nákupu jedné zna čky 
(zejména body 132–141).  
206. Krom ě možného ú činku na uzav ření trhu mohou platby p ředem za p řístup zmír ňovat 
hospodářskou sout ěž a usnad ňovat vznik nekalých praktik mezi distributory. Tyto 
platby pravd ěpodobně zvyšují cenu ú čtovanou dodavatelem za smluvní zboží, 
protože dodavatel musí pokrýt výdaje za tyto platby. Vyšší ceny dodávek mohou 
snižovat motivaci maloobchodník ů, aby sout ěžili prostřednictvím cen na trhu nižšího 
stupně, zatímco zisky distributor ů se v důsledku plateb za p řístup zvýší. Takové 
omezení hospodá řské soutěže mezi distributory prost řednictvím kumulovaného 
používání plateb p ředem za p řístup obvykle vyžaduje, aby distribu ční trh byl vysoce 
koncentrován.  
207. Používání plateb p ředem za p řístup může však v mnoha p řípadech p řispívat 
k efektivnímu rozd ělení místa na regálech pro nové výrobky. Distributo ři mají často 
méně informací než dodavatelé o tom, jakou šanci usp ět mají nové výrobky, které 
mají být uvedeny na trh, a proto m ůže být množství skladovaných výrobk ů nižší, než 
by bylo optimální. Tyto platby mohou být použ ívány ke zmenšení takové asymetrie 
informací mezi dodavateli a di stributory, protože dodavatel ům výslovn ě umožňují, 
aby soutěžili o prostor v regál ech. Distributor tak m ůže dostat signál o tom, které 
výrobky budou nejpravd ěpodobněji úspěšné, protože dodavatel obvykle souhlasí 
s platbou p ředem za p řístup jen tehdy, pokud považuje za nízkou pravd ěpodobnost, 
že zavedení výrobku nebude úsp ěšné. 
208. Krom ě toho, v d ůsledku uvedené asymetrie informací zmín ěné v bodě 207 mohou 
být dodavatelé motivováni k „parazitování“ na propaga čním úsilí distributor ů s cílem 
uvádět na trh výrobky nižší než optimální úrovn ě. Pokud výrobek není úsp ěšný, 
                                                 
55 Pevn ě stanovené poplatky, které platí výrobci maloobchodník ům, aby bylo jejich zboží umíst ěno do 
regálů. 
56 Jednorázové platby s cílem zajistit stálou p řítomnost existujícího výrobku na regálech po další období. 
 
CS 67   CS zaplatí distributo ři část náklad ů na selhání výrobku. Používání plateb p ředem za 
přístup může parazitování zabránit prost řednictvím p řenosu takového rizika zp ět na 
dodavatele, a tak p řispět k optimální mí ře zavádění výrobku na trh. 
2.8. Dohody o správ ě určité kategorie 
209. Dohody o správ ě určité kategorie jsou takové dohody, jimiž v rámci dohody o 
distribuci pov ěřuje distributor dodavatele (tzv. „k apitána kategorie“) marketingem 
určité kategorie výrobk ů, obvykle v četně nejen výrobk ů dodavatele, ale i výrobk ů 
konkuren čních podnik ů. Kapitán kategorie tak m ůže například ovliv ňovat umíst ění 
výrobku v obchod ě, reklamu na výrobky v obchod ě a výběr výrobků pro obchod. Na 
tyto dohody se vztahuje výjimka podle na řízení o blokových výjimkách, pokud podíl 
dodavatele ani kupujícího nep řesáhne 30 %. Zbývající část tohoto oddílu obsahuje 
pokyny k hodnocení jednotlivých p řípadů dohod o správ ě určité kategorie v p řípadě 
překročení prahové hodnoty podílu na trhu . 
210. P řestože dohody o správ ě určité kategorie nejsou v ětšinou problematické, mohou 
někdy narušit hospodá řskou sout ěž mezi dodavateli a v kone čném důsledku vést 
k protisout ěžnímu uzav ření trhu ostatním dodavatel ům, pokud kapitán kategorie 
může na základ ě svého vlivu na marketingová rozhodnutí distributora omezit či 
znevýhodnit distribuci výrobk ů konkuren čních dodavatel ů. Distributor v ětšinou asi 
nemá zájem na omezení výb ěru výrobk ů, pokud ale prodává pod svou vlastní 
značkou (privátní zna čky) i konkuren ční výrobky, m ůže být také motivován 
k vyloučení určitých dodavatel ů, zejména výrobk ů střední cenové hladiny. 
Hodnocení takového ú činku na uzav ření trhu vyšší úrovn ě se provádí obdobn ě jako 
hodnocení povinnosti nákupu jedné zna čky (zejména body 132–141), tedy zkoumá 
se, jaký trh tyto dohody pokrývají, postavení konkuren čních dodavatel ů na trhu a 
možnost kumulativního používání takových dohod.  
211. Krom ě toho mohou dohody o správ ě určité kategorie podporovat nekalé praktiky 
mezi distributory, pokud stejný dodavate l vystupuje jako kapitán kategorie pro 
všechny nebo v ětšinu konkuren čních distributor ů na trhu a slouží t ěmto 
distributor ům jako spole čný referen ční bod pro jejich marketingová rozhodnutí.  
212. Správa kategorií m ůže také podporovat nekalé prakti ky mezi dodavateli, protože jim 
poskytuje v ětší možnosti vym ěňovat si prost řednictvím maloobchodník ů citlivé 
informace o trhu, jako jsou nap říklad informace týkající se tvorby budoucích zm ěn, 
plánované propagace nebo reklamních kampaní57.  
213. Používání dohod o správ ě určité kategorie m ůže však mít také pozitivní ú činky. 
Distributo ři mohou díky t ěmto dohodám získat p řístup k souboru marketingových 
znalostí dodavatele o ur čité skupin ě výrobků a dosahovat úspor z rozsahu, protože 
zajišťují, aby se optimální množství výrobk ů dostalo do regál ů včas a přímo. 
Vzhledem k tomu, že správa kategorií je založena na zvycích spot řebitelů, mohou 
dohody o správ ě určité kategorie p řispívat k v ětší spokojenosti zákazník ů, protože 
napomáhají lépe naplnit o čekávání na stran ě poptávky. Obecn ě řečeno, čím je větší 
                                                 
57 Přímá vým ěna informací mezi konkuren čními podniky nespadá do oblasti p ůsobnosti na řízení o 
blokových výjimkách, viz čl. 2 odst. 4 uvedeného na řízení a body 27 a 28 t ěchto pokyn ů. 
 
CS 68   CS soutěž mezi zna čkami a nižší náklady spot řebitele na zm ěnu značky, tím jsou v ětší 
hospodářské výhody dosažené prost řednictvím správy ur čité kategorie výrobk ů. 
2.9. Vázané obchody 
214. Vázaným obchodem se rozumí takové situace, kdy spot řebitelé, kte ří zakoupí jeden 
výrobek (hlavní výrobek) mají povinnost zako upit další odlišný výrobek (vedlejší 
výrobek) od stejného dodavatele nebo od n ěkoho, koho dodavatel ur čí. Vázaný 
obchod m ůže znamenat zneužití ve smyslu článku 10258. Vázaný obchod m ůže též 
fungovat jako vertikální omezení a spadá do p ůsobnosti článku 101, který jej 
vzhledem k vedlejšímu výrobku řadí mezi povinnosti typu nákupu jedné zna čky (viz 
body 129 až 150). Tyto pokyny pojednávají pouze o druhé variant ě. 
215. Zda se výrobky budou považovat za odlišné , závisí na poptávce ze strany zákazník ů. 
Dva výrobky jsou považovány za odlišné, pokud by p ři absenci vázaného obchodu 
značný počet spotřebitelů zakoupil hlavní výrobek, aniž by sou časně zakoupil 
vedlejší výrobek od stejného dodavatele, co ž znamená, že hlavní výrobek a vedlejší 
výrobek lze vyráb ět samostatn ě59. Důkaz, že dva výrobky jsou odlišné, by mohl 
zahrnovat p římý důkaz, že pokud mají zákazníci možnost výb ěru, kupují hlavní a 
vedlejší výrobky odd ěleně z různých zdroj ů dodávek, nebo nep římý důkaz jako 
například přítomnost podnik ů, které se specializují na výrobu či prodej vedlejšího 
výrobku bez hlavního výrobku60, na trhu nebo d ůkaz dokládající, že podniky s malou 
tržní silou, zejména na trzích s fungující hospodá řskou sout ěží, nemají tendenci vázat 
nebo sdružovat takové výr obky. Zákazníci jsou nap říklad zvyklí nakupovat obuv i 
s tkaničkami a není praktické, aby distributo ři dávali do obuvi tkani čky podle svého 
výběru, takže se stalo b ěžnou obchodní praxí, že ji  výrobci dodávají i s tkani čkami. 
Proto prodej obuvi s tkani čkami není považován za vázaný obchod. 
216. Vázaný obchod m ůže vést k protisout ěžnímu uzav ření trhu s vedlejším výrobkem, 
trhu s hlavním výrobkem nebo obou trh ů zároveň. Účinek na uzav ření trhu bude 
záviset na tom, kolik procent z celkového prodeje na trhu s vedlejším výrobkem je 
vázaných. K zodpov ězení otázky, co lze považovat za výrazné uzav ření ve smyslu 
čl. 101 odst. 1, lze použít rozbor provedený pro nákup jedné zna čky. „Vázáním“ se 
rozumí, že existuje alespo ň nějaká forma množstevního omezení, které je kupujícímu 
uloženo v souvislosti s vedlejším výrobkem. V p řípadech, kdy je v souvislosti s 
vedlejším výrobkem sjednán také zákaz sout ěžit, případné účinky na uzav ření trhu s 
tímto výrobkem budou výrazn ější. Vázání m ůže vést k menší sout ěži o získání 
zákazníků, kteří mají zájem o nákup vedlejšího výrobku, nikoli však o nákup 
hlavního výrobku. Pokud neexistuje dostate čný počet zákazník ů, kteří by si koupili 
pouze vedlejší výrobek, aby se konkurenti dodavatele udrželi na trhu s vedlejším 
výrobkem, m ůže vázání vést k vyšším cenám pro tyto zákazníky. Pokud je vedlejší 
výrobek d ůležitým dopl ňkovým výrobkem pro zákazn íky hlavního výrobku, m ůže 
                                                 
58 Rozsudek Soudního dvora ve v ěci C-333/94 P Tetrapak  v. Komise  Sb. rozh. 1996, s. I-5951, bod 37. 
Viz také sd ělení Komise – pokyny k prioritám Komise v oblasti prosazování práva p ři používání 
článku 82 Smlouvy o ES na zneužívající chování dominantních podnik ů vylučující ostatní sout ěžitele, 
Úř. věst. C 45, 24.2.2009, s. 7. 
59 Rozsudek Tribunálu ve v ěci T-201/04 Microsoft  v. Komise , Sb. rozh. 2007, s. II-3601, body 917, 921 
a 922. 
60 Rozsudek Tribunálu ve v ěci T-30/89 Hilti v. Komise , Sb. rozh. 1991, s. II-1439, bod 67. 
 
CS 69   CS snížení po čtu alternativních dodavatel ů vedlejšího výrobku, a tím menší dostupnost 
tohoto výrobku, ztížit vstup na  trh s hlavním výrobkem. 
217. Vázaný obchod m ůže též přímo vést ke stanovení vyšších cen, než jsou ceny 
konkuren ční, a to zejména ve t řech situacích. Za prvé, pok ud lze hlavní a vedlejší 
výrobky použít v r ůzném množství jako vstupy výr obního procesu, mohou zákazníci 
zareagovat na zvýšení ceny hlavního výrobku v ětší poptávkou po vedlejším výrobku 
a snížením poptávky po hlavním výrobku. Vázáním t ěchto dvou výrobk ů může 
dodavatel usilovat o to, aby se takovému nahrazení vyhnul a aby byl v d ůsledku 
schopen zvýšit ceny. Za druhé, pokud vázaný obchod vytvá ří prostor pro cenovou 
diskriminaci podle toho, jak zákaz ník hlavní výrobek využívá, nap říklad vázání 
prodeje inkoustových náplní na prodej kopírovacích stroj ů (vyměřování). Za t řetí v 
případě dlouhodobých smluv nebo následných trh ů s originálním za řízením s 
dlouhou životností, je pro zákazníka obtížné spo čítat si následky vázaného obchodu.  
218. Na vázaný obchod se vztahuje výjimka podle na řízení o blokových výjimkách, 
pokud podíl dodavatele na trhu s vedlejším výrobkem i na trhu s hlavním výrobkem 
a podíl kupujícího na releva ntních trzích vyšší úrovn ě nepřesahují 30 %. M ůže být 
kombinován s jinými vertikálními omezením i, která nejsou považována za tvrdá 
omezení podle uvedeného na řízení, jako je nap říklad zákaz sout ěžit nebo množstevní 
omezení stanovené pro hlavní výrobek nebo výhradní odb ěr. Zbývající část tohoto 
oddílu obsahuje pokyny k hodnocení jednotlivých p řípadů vázaného obchodu p ři 
překročení prahové hodnoty podílu na trhu. 
219. Postavení dodavatele na trhu  s hlavním výrobkem je pochopiteln ě pro hodnocení 
případných ú činků škodlivých pro sout ěž mimořádně důležité. Obvykle je tento typ 
dohody požadován dodavatelem. Pokud má do davatel na trhu s hlavním výrobkem 
důležité postavení, je to hlavní d ůvod, proč kupující takovou povinnost t ěžko odmítá. 
220. K posouzení dodavatelova vlivu na trhu je d ůležité znát postavení konkuren čních 
podniků na trhu s hlavním výrobkem. Pokud jsou konkuren ční podniky dostate čně 
početné a silné, nemusí dojít k ohrožení sout ěže, protože kupující mají dostate čné 
množství alternativních možností nakoup it hlavní výrobek b ez výrobku vedlejšího, 
pokud však podobné omezení nepoužívají i další dodavatelé. Mimoto jsou k ur čení 
postavení dodavatele na trhu d ůležité vstupní bariéry na  trhu s hlavním výrobkem. 
Je-li vázaný obchod kombinován se zákazem sout ěžit stanoveným pro hlavní 
výrobek, postavení dodavatele se tím výrazn ě posílí. 
221. Kupní síla je významná, protože d ůležité kupující ne bude snadné p řesvědčit, aby 
souhlasili s vázaným obchodem, pokud jim nep řinese možné ú činky. Vázaný 
obchod, který nep řináší účinek, tedy p ředstavuje riziko p ředevším tehdy, pokud 
kupující nemají dostate čnou kupní sílu. 
222. Jsou-li zjišt ěny účinky výrazn ě škodlivé pro sout ěž, vyvstává otázka, zda jsou 
splněny podmínky čl. 101 odst. 3. Vázaný obchod m ůže přispívat k vytvá ření účinků 
díky spole čné výrob ě nebo spole čné distribuci. Pokud vedl ejší výrobek nevyrábí 
dodavatel, mohou ú činky vyplývat z nákupu velkého množství vedlejšího výrobku 
dodavatelem. Aby vázaný obchod spl ňoval podmínky čl. 101 odst. 3, musí se však 
prokázat, že alespo ň část tohoto snížení náklad ů je přenesena na spot řebitele, což se 
obvykle ned ěje, pokud má maloobchodník možnost b ěžným zp ůsobem získat 
dodávky stejného nebo podobného výr obku za stejných nebo výhodn ějších 
 
CS 70   CS podmínek, než jaké nabízí dodavatel používající metodu vázaného obchodu. Další 
účinek může vzniknout, pokud vázaný obchod napomáhá zajistit ur čitou jednotu a 
kvalitu (viz bod 107 písm. i)). Je však t řeba ukázat, že stejných pozitivních ú činků 
nelze účinně dosáhnout tak, že bude na kupujícím požadováno, aby používal nebo 
dále prodával výrobky, které spl ňují normy minimální jakosti, aniž by byl kupující 
nucen tyto výrobky nakupovat u dodavatele nebo n ěkoho, koho dodavatel stanoví. 
Požadavky na minimální normy jakosti b ěžně do působnosti čl. 101 odst. 1 
nespadají. Do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1 nespadají ani p řípady, kdy dodavatel 
hlavního výrobku stanoví kupujícímu, od kterých dodavatel ů má vedlejší výrobek 
nakupovat, nap říklad z toho d ůvodu, že není možné vypracovat normy minimální 
jakosti, zejména pokud dodavate l hlavního výrobku nemá p římý (finan ční) prospěch 
z určení dodavatel ů vedlejšího výrobku. 
2.10. Omezení cen pro další prodej 
223. Jak je vysv ětleno v oddíle III.3, stanovení cen  pro další prodej, tj. dohod či jednání 
ve vzájemné shod ě, jejichž p římým či nepřímým předmětem je stanovení fixní 
minimální ceny pro další prodej anebo fixní či minimální cenové hladiny, kterou 
musí kupující dodržet, se považují za tvrdé omezení. Pokud dohoda obsahuje 
stanovení cen pro další prodej, je považována za omezující hospodá řskou sout ěž, a 
tedy nespadá do p ůsobnosti čl. 101 odst. 1. Rovn ěž z něj lze vyvozovat, že dohoda 
pravděpodobně nesplňuje podmínky stanovené v čl. 101 odst. 3, a proto nelze ud ělit 
blokovou výjimku. Podniky však mají možnost hájit se v jednotlivých p řípadech 
argumentem ú činků podle čl. 101 odst. 3. Strany dohody musí doložit, že 
pravděpodobné ú činky vyplývají ze za členění stanovení cen pro další prodej do 
jejich dohody, a prokázat, že jsou spln ěny všechny podmínky stanovené v čl. 101 
odst. 3. Je pak úkolem Komise, aby skute čně zhodnotila p řípadné negativní ú činky 
na hospodá řskou sout ěž a na spot řebitele, než rozhodne, zda jsou podmínky čl. 101 
odst. 3 spln ěny. 
224. Stanovení cen pro další prodej m ůže omezovat hospodá řskou sout ěž různými 
způsoby. Za prvé, m ůže napomáhat nekalým praktikám mezi dodavateli zvyšováním 
průhlednosti cen na trhu, čímž usnad ňuje zjišťování, zda se dodavatel odchýlil od 
dohodnuté rovnováhy snížením své ceny. Také oslabuje motivaci dodavatele, aby snižoval ceny svým distributor ům, protože pevné stanovení cen pro další prodej mu 
brání v tom, aby m ěl prospěch z dalšího prodeje. Takový negativní ú činek je 
obzvlášť možný, pokud má trh tendenci k nekalým praktikám, nap říklad pokud 
výrobci tvo ří úzký oligopol, a pokud je podstatná č
ást trhu ošet řena dohodami o 
stanovení cen pro další prodej. Za dr uhé, stanovení cen pro další prodej m ůže také 
napomáhat nekalým praktikám me zi kupujícími, tj. na distribu ční úrovni, protože 
odstraňuje cenovou sout ěž v rámci zna čky. Silní nebo dob ře zorganizovaní 
distributo ři jsou schopni donutit či přesvědčit jednoho nebo více dodavatel ů, aby 
pevně stanovili své ceny pro da lší prodej nad úrovní konkur ence a tím jim pomohli 
dosáhnout dohodnuté rovnováhy nebo tuto rovnováhu stabilizovat. Výsledná ztráta cenové sout ěže se jeví jako problematická obzvlášt ě v případech, kdy ke stanovení 
cen pro další prodej dají podn ět kupující, u nichž lze o čekávat, že jejich spole čné 
horizontální zájmy pracují v neprosp ěch spotřebitelů. Za třetí, stanovení cen pro další 
prodej m ůže obecn ě zmírnit hospodá řskou sout ěž mezi výrobci a/nebo mezi 
maloobchodníky, zejména pokud výrobci použí vají pro distri buci svých výrobk ů 
stejné distributory a stanovování  cen pro další prodej provád ějí všichni nebo mnoho 
z nich. Za čtvrté, stanovení cen pro da lší prodej bude mít okamžit ě takový ú činek, že 
 
CS 71   CS všem nebo n ěkterým distributor ům bude bránit ve snižování  prodejní ceny pro tuto 
konkrétní zna čku. Jinými slovy, jeho p římým účinkem je zvýšení cen. Za páté, 
stanovení cen pro další prodej m ůže snížit tlak na marži výrobce, p ředevším pokud 
má výrobce potíže se spln ěním závazku, tj. má zájem na snížení ceny ú čtované 
následným distributor ům. V takové situaci m ůže výrobce rad ěji souhlasit se 
stanovením cen pro další prodej, aby mu to pomohlo zavázat se, že nesníží cenu pro 
následné distributory, a aby snížil tlak na svou vlastní marži. Za šesté, stanovení cen 
pro další prodej m ůže provád ět výrobce s takovou tržní silou, aby byl schopen 
uzavřít trh menším konkurent ům. Zvýšená marže, kterou m ůže stanovení cen pro 
další prodej p řinést distributor ům, je může motivovat k tomu, aby, když radí 
zákazníkům, upřednostňovali určitou značku před konkuren čními značkami, i když 
to není v zájmu t ěchto zákazník ů, nebo aby takové konkuren ční značky vůbec 
neprodávali. Stanovení cen pro další prodej m ůže konečně snižovat dynamiku a 
inovace na distribu ční úrovni.  Tím, že zamezuje cenové sout ěži mezi r ůznými 
distributory, m ůže bránit výkonn ějším maloobchodník ům, aby s nízkými cenami 
vstoupili na trh nebo získali dostate čný rozsah p ůsobnosti. M ůže též zamezovat či 
ztěžovat vstup či šíření forem distribuce založených na nízkých cenách, jako jsou 
diskontní obchody. 
225. Stanovení cen pro další prodej m ůže však nejen omezovat hospodá řskou sout ěž, ale 
může někdy vést ke zvýšení ú činnosti, které se posoudí podle čl. 101 odst. 3, 
zejména pokud podn ět ke stanovení t ěchto cen dal dodavatel. Pokud výrobce zavádí 
nový výrobek, m ůže být stanovení cen pro další prodej zejména užite čné během 
zaváděcího období, kdy se zvyšuje poptávka, k tomu, aby motivovalo distributora 
k lepšímu zohledn ění zájmu výrobce na propagaci výrobku. M ůže distributorovi 
poskytovat prost ředky ke zvýšení prodeje a pokud jsou distributo ři na tomto trhu pod 
tlakem konkuren čních podnik ů, může je to motivovat k rozší ření celkové poptávky a 
k úspěšnému uvedení výrobku na trh, a to i ve prosp ěch spotřebitelů61. Obdobn ě 
platí, že stanovení pevných cen pro další prodej, a nejen maximálních cen pro další 
prodej, m ůže být nezbytné pro uspo řádání krátkodobé kampan ě s nízkou cenou 
(obvykle 2 až 6 týdn ů) v rámci systému franšízových dohod nebo podobného 
systému distribuce s jednotnou formou distribuce, což bude také ve prosp ěch 
spotřebitelů. V některých situacích mohou maloobchodníci díky vyšší marži v 
důsledku stanovení cen pro da lší prodej poskytovat (dodate čné) předprodejní služby, 
zejména v p řípadě výrobků založených na zkušenos ti nebo složitých výrobk ů. Pokud 
tyto služby využije p ři rozhodování dostatek zákazník ů, kteří ale následn ě zboží 
zakoupí u maloobchodník ů, kteří takové služby neposkytu jí (a tedy nenesou dané 
náklady), mohou maloobchodníci poskytujíc í vysoce kvalitní služby omezit nebo 
ukončit tyto služby, které podporují poptávku po  výrobcích od dodavatele. Stanovení 
cen pro další prodej m ůže zabránit takovému parazitování na distribu ční úrovni. 
Strany budou muset p řesvědčivě prokázat, že dohoda o stanovení cen pro další 
prodej pravd ěpodobně nejen poskytne prost ředky, ale také dá pobídku k p řekonání 
případného parazitování na t ěchto službách ze strany maloobchodník ů, a že 
předprodejní služby celkov ě přinášejí spot řebitelům prospěch, a to v rámci 
dokazování, že byly spln ěny všechny podmínky čl. 101 odst. 3. 
                                                 
61 Tím se p ředpokládá, že dodavatel nepovažuje za praktické, aby všem kupujícím smluvn ě uložil 
požadavky na ú činnou propagaci, viz také bod 107 písm. a). 
 
CS 72   CS 226. Doporu čování cen pro další prodej dalš ímu prodejci nebo požadování, aby 
respektoval maximální cenu pro další prodej je zahrnuto do p ůsobnosti na řízení o 
blokových výjimkách, jestliže podíl na trhu každé strany dohody nep řesahuje 30 % 
prahovou hodnotu, pokud se tato cena nerovná minimální nebo pevné prodejní cen ě z 
důvodu tlaku jakékoli ze stran nebo na základ ě jejich pobídek. Zbývající část tohoto 
oddílu obsahuje pokyny k hodnocení p řípadů překročení prahové hodnoty podílu na 
trhu a pro odejmutí blokové výjimky. 
227. Možné riziko maximální a doporu čené ceny pro hospodá řskou sout ěž spočívá v tom, 
že budou mít úst řední význam pro další prodejce a že v ětšina z nich či všichni je 
budou dodržovat a/nebo že maximální či doporučené ceny zmírní hospodá řskou 
soutěž nebo usnadní vznik nekalých praktik mezi dodavateli. 
228. D ůležitým faktorem pro hodnocení maximální nebo doporu čené ceny pro další 
prodej z hlediska p řípadných ú činků škodlivých pro sout ěž je postavení dodavatele 
na trhu. Čím silnější je dodavatelovo postavení, tím v ětší je riziko, že maximální 
nebo doporu čená cena pro další prodej povede k vytvo ření více či méně jednotné 
cenové hladiny i u dalších prodejc ů, kteří je budou považovat za záchytný bod. 
Odlišit se od ceny navržené významným dodavatelem na trhu a jimi považované 
„nejlepší“ ceny pro další prodej m ůže být obtížné.  
229. Jsou-li v souvislosti s maximálními či doporučenými cenami zjišt ěny účinky výrazn ě 
škodlivé pro sout ěž, připadá v úvahu ud ělení výjimky podle čl. 101 odst. 3. Pro 
maximální ceny pro další prodej m ůže být obzvlášt ě důležitý účinek popsaný 
v bodě 107 písm. d) (zamezení dvojité margin alizace). Stanovení maximální ceny 
pro další prodej m ůže také napomoci tomu, aby dot čená značka výrazn ě soutěžila s 
ostatními zna čkami, včetně výrobků pod svou vlastní zna čkou, distribuovaných 
stejným distributorem.