Zpráva Komise o provádění směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě v letech 2005–2006 (První Zpráva Komise o provádění pravidel týkajících se pracovní doby v silniční dopravě) {SEC(2009)1099} /* KOM/2009/0415 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 3.8.2009 KOM(2009) 415 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE o provádění směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě v letech 2005–2006 (První zpráva Komise o provádění pravidel týkajících se pracovní doby v silniční dopravě) {SEC(2009)1099} ZPRÁVA KOMISEo provádění směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě v letech 2005–2006 (První zpráva Komise o provádění pravidel týkajících se pracovní doby v silniční dopravě) 1. ÚVOD Tato zpráva se zabývá prováděním směrnice 2002/15/ES[1] o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě v členských státech. Směrnice obsahuje ustanovení týkající se pracovní doby, přestávek a noční práce. Cílem směrnice je zvýšit bezpečnost silničního provozu, zabránit narušení hospodářské soutěže a zaručit bezpečnost a zdraví mobilních pracovníků. Směrnice tak doplňuje ustanovení nařízení (ES) 561/2006 týkající se dob řízení a dob odpočinku, která mají přímý vliv na bezpečnost silničního provozu a hospodářskou soutěž, protože stanovují maximální dovolenou dobu řízení. Navzdory ustanovení článku 13 směrnice, které zavazuje členské státy, aby podaly zprávy za roky 2005 a 2006 do 30. září 2007, Komise obdržela včas pouze zprávy od dvou členských států. Komise proto zahájila řízení pro nesplnění povinnosti proti většině členských států. Jedním z důvodů této neuspokojivé situace bylo, že mnoho členských států doručilo oznámení o provedení směrnice samé ve vnitrostátním právu se značným zpožděním. Přestože nyní již všechny členské státy směrnici provedly, pouze velice málo jich oznámilo úplné provedení včas. Všechny členské státy, které podaly zprávy, použily jednotný formát zprávy zavedený rozhodnutím Komise ze dne 22. září 2008[2], kterým se stanoví jednotný formulář zprávy. Zprávy byly ve většině případů úplné a jednotné, ale chyběly v nich údaje o přesných počtech kontrol zaměřených na směrnici 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě a o zjištěných přestupcích. Tyto důležité informace by měly být dány k dispozici, aby bylo možno posoudit účinnost vnitrostátních prováděcích opatření. Bulharsko a Rumunsko se staly členskými státy Evropské unie teprve dne 1. ledna 2007, tedy po skončení vykazovaného období. Nemusely proto podávat vnitrostátní zprávy a z tohoto důvody nejsou brány v úvahu. 2. SMěRNICE 2002/15/ES 2.1. Obecné informace Směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě doplňuje nařízení (ES) 561/2006, týkající se dob řízení a dob odpočinku, které reguluje většinu pracovních činností profesionálních řidičů, zejména řidičů vozidel pro přepravu zboží a cestujících. Toto nařízení se vztahuje na všechny profesionální řidiče přepravující zboží nebo cestující bez ohledu na jejich povahu. Po zavedení povinného používání digitálních tachografů, které přesně zaznamenávají doby řízení, doby odpočinku, doby jiné pracovní činnosti a doby pracovní pohotovosti, ve všech vozidlech registrovaných po dni 1. května 2006 se prosazování sociálních pravidel značně zlepšilo. Směrnice představuje lex specialis ke směrnici 2003/88/ES[3] o některých aspektech úpravy pracovní doby (dále jen: základní směrnice o pracovní době) a pokrývá ostatní aspekty pracovní doby v silniční dopravě kromě doby řízení a dob odpočinku. Obdobně jako základní směrnice o pracovní době se týká pouze zaměstnanců, nikoli osob samostatně výdělečně činných. Nicméně se předpokládá, že za určitých podmínek bude ode dne 23. března 2009 působnost této odvětvové směrnice o pracovní době rozšířena rovněž na samostatně výdělečně činné řidiče. Směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě mimo jiné definuje pojmy „pracovní doba“, „doby pracovní pohotovosti“ a „noční práce“. Dále stanoví maximální týdenní pracovní dobu a minimální přestávky. Průměrná týdenní pracovní doba by neměla přesáhnout 48 hodin, ale maximální týdenní pracovní dobu mohou příslušné subjekty prodloužit na 60 hodin, pokud za čtyři měsíce průměr nepřevýší 48 hodin. Členské státy zajistí, aby osoby vykonávající mobilní činnosti nemusely pracovat bez přestávky déle než šest za sebou následujících hodin. Přestávky musí trvat alespoň 30 nebo 45 minut v závislosti na celkové denní pracovní době a je možné je rozdělit na úseky trvající nejméně 15 minut. Jestliže je vykonávána noční práce, neměla by denní pracovní doba překročit deset hodin za každých 24 hodin a odměna za noční práci by měla být takové povahy, aby neohrozila bezpečnost silniční dopravy. Členské státy se mohou od těchto ustanovení odchýlit za podmínky, že byli konzultováni sociální partneři. Tyto odchylky by neměly vést k zavedení referenčního období pro výpočet průměrné maximální týdenní pracovní doby 48 hodin, které je delší než šest měsíců. Členské státy zajistí, aby osoby vykonávající mobilní činnosti obdržely informace o směrnici, a rovněž zajistí, aby byla řádně zaznamenávána pracovní doba osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě. Pro případ nedodržení předpisů by měly zavést systém sankcí. Členské státy musí rovněž nejpozději do 30. září následujícího po uplynutí dvouletého období, za které byla zpracována zpráva, podat zprávy za svůj stát, aby Komisi umožnily splnit svou povinnost vydat každé dva roky zprávu o provádění směrnice. Dvouleté období by mělo být stejné jako období uvedené v nařízení (ES) č. 561/2006. 2.2. Provedení v členských státech Jedním z největších problémů týkajících se uplatňování směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě bylo její pozdní provedení ve vnitrostátním právu ve většině členských států. Je nutno si uvědomit, že nesplnění povinnosti členských států včas provést směrnici ve vnitrostátním právu způsobilo zpoždění v harmonizaci sociálních pravidel v EU. To potenciálně ohrožuje dosažení cílů směrnice. Pouze velice málo členských států oznámilo úplné provedení před uplynutím doby pro provedení (23. března 2005). Belgie, Česká republika, Dánsko, Irsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Lotyšsko, Lucembursko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko a Švédsko oznámily provedení teprve po zahájení řízení pro porušení práva ze strany Komise. Ostatní členské státy oznámily provedení ve vnitrostátním právu se zpožděním. 3. POZNÁMKY A ZÁVĚRY 3.1. Předkládání údajů Pouze Finsko a Spojené království podaly zprávy do 30. září 2007, kdy měly být podle článku 13 směrnice Komisi předány zprávy všech členských států. Kypr, Švédsko a Španělsko dodaly své zprávy po upomínce se zpožděním, zatímco Komise musela zahájit řízení pro porušení práva proti všem zbývajícím členským státům. Je zřejmé, že nesplnění povinnosti většiny členských států zaslat zprávu Komisi je způsobeno skutečností, že některé z nich oznámily provedení směrnice teprve na konci nebo dokonce po uplynutí současného vykazovaného období. Jak bylo uvedeno výše, téměř žádnému členskému státu se nepodařilo provést směrnici ve vnitrostátním právu do 23. března 2005, jak vyžaduje článek 14. 3.2. Kontroly a přestupky Pouze Slovensko a Maďarsko uvedly přesné počty kontrol a přestupků zjištěných v souvislosti se směrnicí a pracovní dobou. Ze zprávy o situaci v Maďarsku vyplývá, že mezi lety 2005 a 2006 došlo k poklesu počtu přestupků i počtu provinilých řidičů. Je však nutno počkat a posoudit, zda se jedná o dlouhodobý efekt a do jaké míry byl tento výsledek ovlivněn směrnicí 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě. Na Slovensku vzrostl počet zjištěných nedostatků mezi lety 2005 a 2006 o více než 25 %. Pouze Řecko (výroční zpráva zpracovaná útvary pro inspekci práce), Lotyšsko (inspekční zpráva komerčního operátora s doporučeními operátorovi), Slovinsko (zřízení záznamového systému a záznam opatření přijímaných ve správních řízeních a řízeních ve věci správních deliktů) a Spojené království (rozhovory s osobami vykonávajícími mobilní činnosti, operátory a zúčastněnými stranami o účincích směrnice) oznámily, že zavedly systém pro sledování účinnosti prosazování. U zpráv v budoucnu by bylo důležité získat informace o těchto údajích, aby bylo možno posoudit účinnost právních a správních opatření přijatých členskými státy k provedení směrnice. 3.3. Rozhodnutí Soudního dvora a vnitrostátních soudů Evropský soudní dvůr nevydal ve vykazovaném období žádný rozsudek týkající se směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě. Pokud jde o vnitrostátní případy, pouze Švédsko (9 případů předáno státnímu zástupci), Slovenská republika (několik správních řízení) a Slovinsko (několik správních řízení vedoucích k pokutám uděleným podnikům za nevedení záznamů o pracovní době) oznámily takové případy. Konečné výsledky těchto řízení nebyly ve zprávách uvedeny. 3.4. Poznámky Jedná se o první zprávu vypracovanou na základě směrnice 2002/15/ES o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě. Všechny členské státy předaly své zprávy ve formátu předepsaném rozhodnutím Komise ze dne 22. září 2008[4], kterým se stanoví jednotný formulář zprávy. To znamená, že členské státy popsaly tyto body: - způsob vypracování zprávy a které zúčastněné strany byly konzultovány, - provádění směrnice 2002/15/ES, - sledování provádění, - vyhlídky do budoucna. Ke dvěma bodům bylo podáno pouze nedostatečné množství informací: - právní výklad, ke kterému se vyjádřily pouze Švédsko, Španělsko, Slovensko a Slovinsko, - posouzení účinnosti, které obsahovaly pouze zprávy Řecka, Lotyšska, Slovinska a Spojeného království. Vzhledem ke skutečnosti, že období pro provedení skončilo dne 23. března 2005 a že většina členských států neprovedla směrnici na počátku vykazovaného období, nepřekvapuje, že počet řízení týkajících se směrnice jak před vnitrostátními soudy, tak před Evropským soudním dvorem, je omezený. Pokud jde o posouzení účinnosti směrnice, členské státy musí zvýšit kvalitu podávaných zpráv, neboť se jedná o jeden z bodů výslovně požadovaných ve formátu zprávy. Členské státy by měly poskytovat více informací o praktickém provádění směrnice. Měly by také popsat, jak jejich prováděcí opatření pomohou k lepšímu dosažení hlavních cílů směrnice. Ve většině případů členské státy neuvedly konkrétní způsoby provádění kontrol. Vzhledem ke struktuře záznamů z tachografů mohou silniční kontroly přinést pouze omezené informace o noční práci a maximální týdenní pracovní době. 3.5. Závěry Toto je první zpráva o provádění směrnice 2002/15/ES. Na základě obdržených zpráv z členských států je obtížné posoudit, zda směrnice měla vliv na dodržování sociálních pravidel v silniční dopravě. To je částečně způsobeno nedostatečným splněním povinnosti většiny členských států provést směrnici ve vnitrostátním právu v požadované lhůtě a oznámit tento právní předpis Komisi. Členské státy musí zlepšit posuzování účinnosti jimi přijatých opatření k provedení směrnice. Rovněž se zdá, že by mohlo být pro členské státy přínosem, kdyby posílily vzájemnou spolupráci při výměně informací o osvědčených postupech prosazování. Ve všech zprávách by měly být obsaženy informace týkající se stanovisek sociálních partnerů k provádění směrnice 2002/15/ES, jak vyžaduje směrnice. Většina členských států se nevyjádřila k úrovni dodržování ustanovení směrnice a prováděcích vnitrostátních právních předpisů řidiči a zaměstnavateli. Na základě obdržených informací se však Komise domnívá, že ustanovení směrnice nejsou důsledně dodržována. Několik členských států se vyjádřilo k otázce působnosti směrnice a zahrnutí samostatně výdělečně činných řidičů. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě, Úř. věst. L 80, 23.3.2002, s. 35. [2] Rozhodnutí Komise ze dne 22. září 2008, kterým se stanoví jednotný formulář zprávy uvedený v článku 17 nařízení (ES) č. 561/2006, K(2008) 5123 v konečném znění. [3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby, Úř. věst. L 299, 18.11.2003, s. 9. [4] Rozhodnutí Komise ze dne 22. září.2008, kterým se stanoví jednotný formulář zprávy uvedený v článku 17 nařízení (ES) č. 561/2006, K(2008) 5123 v konečném znění.