Corrigendum: Návrh nařízení Rady, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o zacházení s pojišťovacími a finančními službami /* KOM/2007/0746 konečném znení/2 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 20.2.2008 KOM(2007) 746 v konečném znění/2 Oprava. – Zrušuje se a nahrazuje návrh nařízení Rady KOM(2007) 746 v konečném znění ze dne 28. listopadu 2007. Odstavec týkající se zásady subsidiarity v důvodové zprávě byl změněn. Tato oprava se týká všech jazykových znění. Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o zacházení s pojišťovacími a finančními službami (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU - Odůvodnění a cíle návrhu Návrh nařízení obsahuje prováděcí pravidla k čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a odst. 1a a článku 135a směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty. Tyto články objasňují pravidla, která upravují osvobození pojišťovacích a finančních služeb od daně z přidané hodnoty (DPH), s cílem zajistit jednotnější uplatňování osvobození od DPH, zvýšit právní jistotu a snížit administrativní zátěž pro hospodářské subjekty a správní orgány. Tato koncepce zahrnuje tyto prvky: - zakládá podmínky pro uplatňování osvobození od DPH na objektivních ekonomických kritériích; - objasňuje, že se osvobození od daně vztahuje na poskytnutí základního prvku pojišťovací nebo finanční služby, který představuje samostatný celek a má zvláštní a podstatné rysy dotyčné služby osvobozené od daně; - zavádí společnou harmonizovanou koncepci zprostředkování pro pojišťovací i finanční služby. Cílem tohoto návrhu je upřesnit tuto koncepci a výše popsané prvky, zvýšit právní jistotu a snížit administrativní zátěž pro hospodářské subjekty a správní orgány. Toho je dosaženo rozčleněním koncepce a podmínek stanovených v čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a odst. 1a a v článku 135a směrnice 2006/112/ES na konkrétní ekonomické scénáře. Výsledkem jsou nevyčerpávající výčty případů, pro něž nařízení stanoví, že se na ně vztahuje osvobození od DPH pro pojišťovací a finanční služby, či že jsou z osvobození od daně vyloučeny. Například: článek 2 nařízení stanoví, že „pojištění a zajištění“ zahrnuje životní pojištění, a to individuální i skupinové životní pojištění, a pojištěné důchody a renty, pokud pojištění, důchody nebo renty kryjí rizika smrti nebo dlouhověkosti. Nařízení proto omezuje možnost soudních sporů, jelikož v mnoha případech poskytuje jednoznačné řešení. To zvyšuje právní jistotu. Nařízení bude rovněž přímo použitelné ve všech členských státech a pomůže značně snížit administrativní zátěž pro hospodářské subjekty a daňové orgány. V mnoha případech hospodářské subjekty potřebovaly daňové poradenství od nezávislých poradců a často musely v obtížných a zdlouhavých jednáních s vnitrostátními ministerstvy financí ověřovat, zda se na konkrétní poskytovanou službu vztahuje, či nevztahuje osvobození od DPH. Místní daňové správy musely rovněž hradit vysoké správní výdaje v souvislosti s nutností objasnit s vnitrostátními ministerstvy financí, jak by měly postupovat v konkrétních případech. V případech, kdy nařízení poskytuje jednoznačné řešení, budou moci hospodářské subjekty a správní orgány uplatňovat osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH správně, aniž by s tím byla spojena tato zátěž. U zprostředkování v případě pojišťovacích a finančních služeb mohl návrh poskytnout jednoznačné řešení pouze v omezeném počtu případů. Důvodem je skutečnost, že koncepce a formy zprostředkování jsou dosud příliš zakořeněny ve vnitrostátním občanském právu, a proto se značně liší. Ke zvýšení právní jistoty rovněž s ohledem na tyto služby nařízení dodatečně upřesňuje objektivní kritéria, která se použijí při posuzování, zda služba představuje samostatný akt zprostředkování. V nařízení je zohledněna příslušná judikatura Evropského soudního dvora, takže jsou zachovány dobře osvojené zásady určování příslušných rysů pojišťovacích a finančních služeb. - Obecné souvislosti Definice pojišťovacích a finančních služeb osvobozených od daně jsou zastaralé a vedly k nestejnému výkladu a uplatňování těchto výjimek ze strany členských států. Zúčastněné strany se potýkají se značnou právní složitostí rozmanitých správních postupů, což vytváří právní nejistotu pro hospodářské subjekty a daňové orgány. Tato právní nejistota vedla k rostoucímu počtu soudních případů a zvýšila administrativní výdaje hospodářských subjektů a správních orgánů na uplatňování těchto výjimek. Je proto nutné objasnit pravidla upravující osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH s cílem zajistit větší právní jistotu a snížit administrativní výdaje hospodářských subjektů a správních orgánů. Tento závěr potvrdily veřejné konzultace zúčastněných stran provedené v roce 2006 a nezávislá „Studie pro zvýšení pochopení ekonomických efektů zproštění povinnosti odvádět DPH z finančních a pojistných služeb“ zadaná Komisí. - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a odst. 1a a článek 135a směrnice Rady 2006/112/ES, stávající předloha návrhu nařízení na základě článku 397 však poprvé zavádí prováděcí pravidla k uplatňování osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH. - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Pokud to bylo možné, nové definice zajišťují rovněž větší soulad s pravidly vnitřního trhu (např. investiční fondy, úvěrový rating, deriváty). Návrh je součástí strategie Komise pro zjednodušení právního prostředí (bod 66 KOM(2006) 690). Z tohoto zjednodušení budou mít prospěch hospodářské subjekty i daňové orgány členských států. Tyto výhody však nelze vyčíslit. Návrh zvýší právní jistotu a sníží administrativní zátěž hospodářských subjektů a vnitrostátních daňových orgánů. Jelikož by výsledkem měl být příznivý dopad na náklady, nemělo by dojít k žádným nepříznivým účinkům na cenu pojišťovacích a finančních služeb pro drobné spotřebitele. Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadů - Konzultace zúčastněných stran Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Seminář v rámci programu Fiscalis v prosinci 2004 v Dublinu analyzoval různé problematické oblasti pro hospodářské subjekty, zejména jev externího pořizování služeb, a vedl k závěru hospodářských subjektů i členských států, že je nutná legislativní iniciativa útvarů Komise. V návaznosti na tento seminář Komise zadala u nezávislého odborníka studii pro lepší pochopení ekonomických dopadů osvobození finančních a pojišťovacích služeb od DPH a s členskými státy a v rámci Komise provedla řadu dvoustranných konzultací, které vedly k vypracování přehledu základních zjištěných problémů, jakož i možných technických opatření k jejich řešení. Tyto problémy byly se zúčastněnými stranami a členskými státy projednány na daňové konferenci v Bruselu v květnu 2006. Druhý seminář v rámci programu Fiscalis se konal v březnu 2007 s cílem seznámit příslušné úředníky z vnitrostátních daňových správ s politikami prosazujícími změny právního rámce a ekonomickými hnacími silami přeshraniční finanční integrace. Program zahrnoval rovněž praktické otázky provádění obsažené v stávajících právních předpisech. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Všechny odpovědi potvrdily, že hlavním problémem jsou právní nejistota a z toho vyplývající administrativní zátěž a měly by se řešit přednostně. Návrh nařízení plně zohledňuje tuto prioritu. Otevřené konzultace prostřednictvím internetu se konaly v období od 9. května 2006 do 9. června 2006. Komise obdržela 82 reakcí. Jsou dostupné na adrese:http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/article_2447_en.htm - Sběr a využití výsledků odborných konzultací Příslušné vědecké/odborné oblasti Studie pro zvýšení pochopení ekonomických efektů zproštění povinnosti odvádět DPH z finančních a pojistných služeb (spisové číslo v nabídkovém řízení Taxud/2005/AO-006) Použitá metodika Nezávislá externí studie Hlavní konzultované organizace / hlavní konzultovaní odborníci Price Waterhouse Coopers Shrnutí obdržených a použitých stanovisek Existence potenciálně závažných rizik s nevratnými důsledky nebyla zmíněna. Mezi závěry studie, vlastní analýzou Komise a reakcemi zúčastněných stran při veřejných konzultacích panovala široká shoda, což Komisi umožnilo stanovit nezbytné priority a zaměřit svou práci na nejvhodnější řešení. Návrh nařízení je v souladu s těmito prioritami. Prostředky zveřejnění odborných stanovisek http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/publications/studies/index_en.htm - Posouzení dopadů Možnosti, které byly zvažovány, jsou podrobně popsány v posouzení dopadů. Nulová sazba (s. 31); rozšíření rozsahu služeb osvobozených od daně (s. 32); jednotný omezený odpočet daně na vstupu (s. 33); možnost rozhodnout se pro zdanění (s. 34); přeshraniční subjekty podléhající DPH (s. 37); jediná právnická osoba a přeshraniční plnění (s. 37); seskupení pro účely DPH (s. 38); režim sdílení nákladů (s. 41); snížená sazba DPH u nakoupených služeb (s. 44) a ostatní možnosti (s. 44). Komise provedla posouzení dopadů uvedené v pracovním programu (zpráva v dokumentu Taxud 15570). Právní stránka návrhu - Shrnutí navrhovaných opatření Tento návrh sestává ze dvou opatření: - výčty případů, na něž se vztahuje osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH, nebo které jsou z osvobození od daně vyloučeny; - upřesnění objektivních kritérií, jež se mají použít při posuzování, zda služba představuje samostatný akt zprostředkování. - Právní základ Článek 397 směrnice Rady 2006/112/ES - Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci Společenství. Členské státy nemohou uspokojivě dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů: Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity z těchto důvodů: Osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH se již řídí pravidly Společenství, která jsou uvedena v článku 135 směrnice Rady 2006/112/ES. Přijetí prováděcích předpisů podle článku 397 uvedené směrnice vyžaduje účast zákonodárce Společenství. Členské státy by nemohly samy přijmout nová vnitrostátní pravidla, aniž by odpovídala stávající právní úpravě Společenství. Opatření pouze na úrovni členských států by nemohla zaručit harmonizovaný výklad a uplatňování definic finančních a pojišťovacích služeb osvobozených od DPH; právě jejich nejednotné uplatňování členskými státy je příčinou problémů, se kterými se setkávají hospodářské subjekty. Členské státy nemohou samy měnit právní předpisy Společenství; kvůli rostoucímu počtu soudních sporů mezi daňovými orgány členských států a hospodářskými subjekty již došlo k podstatnému zvýšení správních nákladů daňových orgánů a částečně i k ohrožení jejich rozpočtové jistoty. V této situaci by opatření na úrovni členských států mohla zapříčinit postupný nežádoucí propad do prostředí nekalé daňové soutěže. Cílů návrhu bude lépe dosaženo prostřednictvím opatření na úrovni Společenství z tohoto důvodu / těchto důvodů: Návrhy jsou uvedeny v předloze nařízení. Může existovat pouze jeden správný výklad definic pojišťovacích a finančních služeb osvobozených od daně, který platí v celém Společenství. Tohoto cíle lze dosáhnout pouze zavedením prováděcích pravidel k článkům 135 a 135a nového návrhu směrnice předloženého ve stejnou dobu, jenž mění staré definice uvedené ve směrnici 2006/112/ES. Útvary Komise, zúčastněné strany, členské státy i nezávislí odborníci se shodují, že stanovených cílů lze dosáhnout pouze právní úpravou na úrovni Společenství. Výše uvedené důvody jsou zřejmé a je z nich patrné, že rozsah návrhu je omezen na opatření, která nemohou uspokojivě provést samy členské státy a kterých zákonodárce Společenství dosáhne lépe. Návrhy jsou uvedeny v předloze nařízení. Může existovat pouze jeden správný výklad definic pojišťovacích a finančních služeb osvobozených od daně, který platí v celém Společenství. Tohoto cíle lze dosáhnout pouze změnou starých definic uvedených ve směrnici 2006/112/ES a současným zavedením dostatečně přesných prováděcích pravidel. Jednoznačné definice a ekonomická kritéria snižují možnost soudních sporů, a proto vytvářejí prostředí právní jistoty, v němž jsou významně sníženy správní výdaje na případnou dohodu s několika členskými státy ohledně toho, jak mají být definice vykládány a uplatňovány. - Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: Ve složitém daňovém prostředí pojišťovacích a finančních služeb může existovat pouze jeden správný výklad osvobození pojišťovacích a finančních služeb od daně, jenž platí v celém Společenství. Tohoto cíle lze dosáhnout pouze zavedením navrhovaných prováděcích pravidel, jelikož ta vymezují jednoznačné případy, na které se vztahuje osvobození pojišťovacích nebo finančních služeb od DPH, či které jsou z osvobození od daně vyloučeny. Počet soudních případů, zejména předběžných řízení u ESD, se v posledních deseti letech značně zvýšil. Většina těchto případů se týkala odlišného uplatňování definic pojišťovacích a finančních služeb osvobozených od daně. Jednoznačné definice a ekonomická kritéria snižují možnost soudních sporů, a proto vytvářejí prostředí právní jistoty, v němž jsou významně sníženy správní výdaje na případnou dohodu s několika členskými státy ohledně toho, jak mají být pravidla uplatňována. - Volba nástrojů Navrhované nástroje: nařízení. Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů. Nařízení je přímo použitelné a hospodářský subjekt nemusí objasňovat právní otázky týkající se uplatňování osvobození od daně s ministerstvy financí v jednotlivých členských státech. Pokud nařízení řeší daný případ, mohou místní daňové úřady uplatňovat přímo odpovídající zacházení s DPH. Rozpočtové důsledky Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. Další informace - Zjednodušení Návrh umožňuje zjednodušení právních předpisů, zjednodušení správních postupů pro orgány veřejné správy (v EU nebo v jednotlivých členských státech) a zjednodušení správních postupů pro soukromé strany. Nařízení bude rovněž přímo použitelné ve všech členských státech a snižuje složitost uplatňování osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH tím, že vyjmenovává případy, na něž se osvobození od daně vztahuje, nebo které jsou z osvobození od daně vyloučeny. Místní daňové správy hradí vysoké správní výdaje v souvislosti s nutností objasnit s vnitrostátními ministerstvy financí, jak by měly postupovat v konkrétních případech. Rovněž ministerstva financí přidělují značné zdroje na tento druh koordinace. Nařízení v mnoha případech poskytuje jednoznačné řešení a státní správy budou moci uplatňovat osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH správně, aniž by s tím byla spojena tato zátěž. V mnoha případech hospodářské subjekty potřebovaly daňové poradenství od nezávislých poradců a velmi často musely v obtížných a zdlouhavých jednáních s vnitrostátními ministerstvy financí ověřovat, zda se na konkrétní službu vztahuje, či nevztahuje osvobození od DPH. Nařízení v mnoha případech poskytuje jednoznačné řešení, hospodářské subjekty budou proto schopny uplatňovat osvobození pojišťovacích a finančních služeb od DPH správně, aniž by s tím byla spojena tato zátěž. Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o zacházení s pojišťovacími a finančními službami RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty[1], a zejména na článek 397 uvedené směrnice, s ohledem na návrh Komise[2], vzhledem k těmto důvodům: (1) Stávající pravidla, která upravují osvobození finančních a pojišťovacích služeb od DPH, stanovená ve směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty[3], jsou zastaralá a vedla k nestejnému výkladu a uplatňování. Složitost pravidel a rozdíly ve správních postupech vytvářejí právní nejistotu pro hospodářské subjekty a daňové orgány. Tato nejistota měla za následek značný počet soudních sporů a zvýšila administrativní zátěž. Je proto nutné objasnit, které pojišťovací a finanční služby jsou osvobozeny od daně, a tím zajistit větší právní jistotu a snížit administrativní zátěž pro hospodářské subjekty a orgány. (2) Směrnice 2006/112/ES byla pozměněna směrnicí 20XX/XXX/ES, pokud jde o zacházení s pojišťovacími a finančními službami, s cílem zohlednit vývoj na trhu s finančními službami. K zajištění jednotného používání čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a článku 135a směrnice 2006/112/ES a jednotného výkladu, zda daná služba je osvobozena od daně podle těchto ustanovení, by mělo být objasněno, na které služby se vztahují kategorie uvedené v čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) zmíněné směrnice a které služby jsou z těchto kategorií vyloučeny. (3) V reakci na konkrétní otázky týkající se uplatňování je vhodné stanovit pravidla k zajištění jednotného řešení těchto otázek v celém Společenství. Je nutno vyjasnit, na které služby se vztahuje čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a odst. 1a směrnice 2006/112/ES. Vzhledem ke složitosti trhů s finančními službami a neustálému vývoji nových produktů by výčet případů, jichž se osvobození od daně týká, či které jsou z osvobození od daně vyloučeny, neměl být vyčerpávající. (4) Panuje nejistota, pokud jde o zacházení s DPH v případě některých služeb, jež tvoří samostatný celek, přičemž jsou zároveň základním prvkem pojišťovací nebo finanční služby. Je proto vhodné upřesnit některé služby, které mají zvláštní a podstatné rysy dotyčných služeb osvobozených od DPH, a které nikoliv. Na základě kritérií vyvinutých v judikatuře Soudního dvora Evropských společenství by se mělo brát v potaz, zda dotyčné služby mění finanční nebo právní situaci stran v případě činnosti osvobozené od daně, nebo zda jsou naopak pouhými materiálními nebo technickými plněními. (5) V souladu se zásadou proporcionality je k dosažení cíle spočívajícího v zajištění jednotnějšího uplatňování stávajícího systému daně z přidané hodnoty nezbytné a vhodné stanovit prováděcí pravidla k čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a odst. 1a a článku 135a směrnice 2006/112/ES. V souladu s čl. 5 třetím pododstavcem Smlouvy nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanovených cílů. (6) Je vhodné a nutné, aby se směrnice 20XX/XXX/ES a toto nařízení použily od téhož dne, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Kapitola I Předmět Článek 1 Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k čl. 135 odst. 1 písm. a) až g) a odst. 1a a k článku 135a směrnice 2006/112/ES. Kapitola II Pojišťovací a finanční služby osvobozené od daně Článek 2 Definice „pojištění a zajištění“ uvedená v čl. 135a bodě 1 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: (1) životní pojištění, a to pojistné smlouvy individuálního i skupinového životního pojištění, a pojištěné důchody a renty, pokud pojištění, důchod nebo renta kryje rizika smrti nebo dlouhověkosti, včetně diagnózy smrtelné nemoci, diagnózy kritické nemoci, invalidity způsobené zdravotními potížemi, trvalé invalidity, smrti následkem úrazu a potřeby dlouhodobé péče; (2) pojištění pro případ pracovní neschopnosti z důvodu nemoci a pro případ ztráty zaměstnání; (3) zdravotní pojištění; (4) pojištění určitých rizik, včetně pojistného krytí pro případ požáru, záplav, přírodních katastrof, nehod, poruch strojního zařízení, trestné činnosti a terorismu; (5) pojištění odpovědnosti; (6) pojištění proti finanční ztrátě; (7) retrocese, soupojištění a sdružení pojištění nebo zajištění. Článek 3 1. Definice „poskytnutí úvěru“ uvedená v čl. 135a bodě 2 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: a) úvěry, bez ohledu na to, zda jsou syndikované či nikoliv, včetně úvěrů poskytnutých jako prvek financování ve spojení s dodávkou zboží nebo poskytnutím služeb za předpokladu, že tento prvek financování není nedílnou součástí protiplnění; b) úvěry zajištěné nemovitostí, včetně hypotečních úvěrů; c) úvěry zajištěné movitým majetkem, včetně půjčování peněz oproti zástavě; d) ujednání o úvěru, podle nichž je osoba oprávněna disponovat finančními prostředky až do stanovené výše. 2. Definice „poskytnutí úvěru“ uvedená v čl. 135a bodě 2 směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: a) dohody, které umožňují splacení formou splátek nebo prodloužení doby splatnosti ve vztahu k dodávce zboží nebo poskytnutí služeb; b) poskytnutí úvěru ve spojení se smlouvami o koupi na splátky a na leasing, pokud protiplnění za tento úvěr představuje nedílnou součást protiplnění za koupi na splátky nebo na leasing; c) poskytování služeb debetních a předplacených karet. Článek 4 1. Definice „zajištění dluhů“ uvedená v čl. 135a bodě 3 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: a) swapy úvěrového selhání („credit default swaps“); b) celní záruky. 2. Definice „zajištění dluhů“ uvedená v čl. 135a bodě 3 směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: a) poskytování záruk v souvislosti s opravou nebo výměnou vadného zboží; b) předání aktiv, která mají být použita jako zajištění v případě dluhu nevyplývajícího z poskytnutí úvěru; c) poskytnutí záruky jako zajištění za neuhrazenou platbu nájemného nebo platbu vyplývající z prodlení při placení nájemného; d) poskytování vývozních úvěrových záruk; e) převzetí závazků nepeněžní povahy. Článek 5 1. Definice „finančního vkladu“ uvedená v čl. 135a bodě 4 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: a) vklady na viděnou (vklady na požádání); b) úsporné vklady; c) časové a termínové vklady; d) vklady ve formě spořitelních certifikátů; e) spořitelní dluhopisy; f) vklady vložené na oplátku za zaručenou rentu nebo akumulovaný peněžní zůstatek při odchodu do důchodu, včetně vkladů na základě důchodového spořicího plánu; g) specifické cenné papíry v pojišťovnictví – tzv. capital redemption bonds; h) pojištěné důchody a renty, u nichž je riziko smrti nebo dlouhověkosti kryto pouze doplňkově. 2. Definice „finančního vkladu“ uvedená v čl. 135a bodě 4 směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: a) vklad za účelem úschovy sběratelských předmětů nebo nástrojů dokládajících práva, pohledávky nebo právní nároky; b) pronájem bezpečnostních schránek a zabezpečených prostor a míst. Článek 6 Definice „vedení účtu“ uvedená v čl. 135a bodě 5 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: (1) vedení vkladových účtů; (2) vedení běžných účtů; (3) vkládání peněz na bankovní účet, převádění a výběr peněz z bankovního účtu, elektronickou formou, či nikoliv; (4) šekové služby spojené s konkrétním účtem; (5) trvalé příkazy; (6) přímé inkaso; (7) přístup k internetovému a telefonnímu bankovnictví a jeho provozování; (8) služby debetních a čipových karet spojené s konkrétním účtem; (9) zúčtování a převod finančních prostředků mezi finančními subjekty; (10) převod finančních prostředků z konkrétního účtu na jiné peněžní prostředky, např. telefonní karty, kredity pro mobilní telefony a jiné prostředky, které umožňují platit za zboží a služby; (11) třídění a počítání peněz v souvislosti s konkrétním účtem; (12) sjednání úvěrových nástrojů. Článek 7 Definice „směny měny“ uvedená v čl. 135a bodě 6 směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: (1) činnosti zahrnující sběratelské předměty, např. zlaté, stříbrné nebo jiné kovové mince nebo bankovky, které se obvykle nepoužívají jako zákonné platidlo, nebo mince, které jsou předmětem numismatického zájmu; (2) směnu měn, které nejsou zákonným platidlem. Článek 8 1. „Poskytování hotovosti“ uvedené v čl. 135 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: a) výdej hotovosti, ruční nebo automatizovaný; b) služby cestovních šeků; c) šekové služby nesouvisející s konkrétním účtem; d) akreditivy; e) výměnu bankovek a mincí stejné měny. 2. „Poskytování hotovosti“ uvedené v čl. 135 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: a) činnosti zahrnující sběratelské předměty, např. zlaté, stříbrné nebo jiné kovové mince nebo bankovky, které se obvykle nepoužívají jako zákonné platidlo, nebo mince, které jsou předmětem numismatického zájmu; b) výdej měn, které nejsou zákonným platidlem. Článek 9 Definice „nabízení cenných papírů“ uvedená v čl. 135a bodě 8 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: (1) majetkové cenné papíry a účasti, včetně akcií; (2) nástroje zaznamenávající příslib zaplacení dluhu, včetně dluhopisů, obligací a podnikových obligací, směnek, eurových dluhových cenných papírů nebo jiných obchodovatelných obchodních cenných papírů; (3) hybridní cenné papíry, včetně prioritních akcií, akciových opcí, převoditelných nástrojů v podobě obligací nebo prioritních akcií, které mohou být převedeny na kmenové akcie emitující společnosti; (4) nástroje zaznamenávající vlastnictví podílů v subjektech kolektivního investování, např. otevřených a uzavřených fondech, fondech obchodovaných na burze, vzájemných a penzijních fondech, zajišťovacích fondech a fondech investujících do nemovitostí. Kapitola III Služby zprostředkování a správy osvobozené od daně Článek 10 1. Pro účely čl. 135a bodu 9 směrnice 2006/112/ES činnost představuje samostatný akt zprostředkování tehdy, je-li splněna alespoň jedna či několik z níže uvedených podmínek: a) zprostředkovatel je oprávněn zavazovat poskytovatele nebo klienta pojišťovací nebo finanční služby osvobozené od daně; b) činnost může vést k založení, trvání, změně nebo zániku práv a povinností stran ve vztahu k pojišťovací nebo finanční službě osvobozené od daně; c) činnost spočívá v poskytování poradenství, jež odráží odborné znalosti týkající se pojišťovací nebo finanční služby osvobozené od daně. 2. Je-li v případech jiných, než na které se vztahuje odstavec 1, služba standardizována natolik, že ji daná osoba může poskytovat na základě předchozích pokynů, nepředstavuje pro účely čl. 135a bodu 9 směrnice 2006/112/ES samostatný akt zprostředkování. Článek 11 1. Definice „zprostředkování v případě pojišťovacích a finančních činností“ uvedená v čl. 135a bodě 9 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: a) poskytování služeb zahrnující sjednávání podmínek produktu; b) zprostředkování akcií a hypoték. 2. Definice „zprostředkování v případě pojišťovacích a finančních činností“ uvedená v čl. 135a bodě 9 směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: a) standardizované služby poskytované středisky telefonických služeb; b) hostování značek, webhosting, ostatní internetové služby nebo hostingové služby; c) reklamní a jiné informační služby. Článek 12 1. Definice „správy investičních fondů“ uvedená v čl. 135a bodě 11 směrnice 2006/112/ES zahrnuje přinejmenším: a) strategické a taktické řízení aktiv a rozmístění aktiv do finančních nástrojů, včetně řízení měn a rizik; b) operativní řízení aktiv, včetně výběru akcií, rozhodování a provádění rozhodnutí, rozhodování o koupi a prodeji investic, vzájemného započítání a kompenzace obchodů, kontaktu s makléřem před uzavřením obchodu, správy a kontroly obchodů a kontaktu s makléři a uschovatelem po uzavření obchodu; c) poskytování zajištění, včetně správy zajišťovacího portfolia; d) správu akcií nebo podílů, včetně distribuce a styku se správcem; e) sjednání a vyřízení půjček akcií a obligací; f) zpracování příkazů fondu, včetně automatického zpracování; g) analýzu trhů a společností; h) měření výkonnosti, včetně předkládání zpráv o investiční výkonnosti a atribuční analýzy výnosů; i) oceňování, vyřizování žádostí o vrácení daně a poskytování informací o správě a výpočet čisté hodnoty aktiv; j) bezpečnou ochranu, úschovu a kontrolu cenných papírů; k) dohled na fond ze strany uschovatele; l) vyplácení výnosů klientům a hlasování na základě plné moci. 2. Definice „správy investičních fondů“ uvedená v čl. 135a bodě 11 směrnice 2006/112/ES nezahrnuje: a) externí audit fondu, uvádění na trh a správu režijních nákladů fondu; b) rozvoj systémů, např. plánování a zavádění nových technologií, významné zlepšování stávajících systémů a údržbu systémů; c) služby související s dodržováním předpisů. Kapitola IV Služby se zvláštními a podstatnými rysy služeb osvobozených od daně Článek 13 1. Pro účely čl. 135 odst. 1a směrnice 2006/112/ES se za služby se zvláštními a podstatnými rysy služeb osvobozených od daně považuje alespoň: a) správa portfolia; b) vydávání smluv a certifikátů dokládajících právní nárok klienta pojišťovací nebo finanční služby osvobozené od daně; c) postoupení, prodloužení, změna a zrušení smluv týkajících se pojišťovací nebo finanční služby osvobozené od daně; d) služby týkající se úvěrového ratingu, včetně posouzení úvěruschopnosti poskytovatele nebo klienta pojišťovacích nebo finančních služeb; e) ocenění finančního kolaterálu. 2. Pro účely čl. 135 odst. 1a směrnice 2006/112/ES se za služby se zvláštními a podstatnými rysy služeb osvobozených od daně nepovažuje: a) úschova; b) administrativní úkony; c) inkaso nebo vymáhání pohledávek; d) právní služby, účetnictví, audit a účetní evidence; e) služby související s dodržováním předpisů; f) ověřování totožnosti, kontroly v souvislosti s praním peněz a podvody; g) služby sběru dat pro recyklaci bankovek a mincí; h) uvádění na trh, výzkum, identifikace a vývoj nových produktů nebo příležitostí; i) dodávka a návrh programového vybavení; j) pronájem bezpečnostních schránek a jiných zabezpečených prostor; k) služby, které udělují právo nebo možnost obdržet zboží nebo služby. Článek 14 1. Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „pojištění a zajištění“ podle čl. 135a bodu 1 směrnice 2006/112/ES, se považuje: a) upisování rizika; b) řízení rizik a investic; c) vyřizování pojistných událostí; d) vydávání neobchodovatelných pojistných derivátů. 2. Posouzení škody se nepovažuje za službu, která má zvláštní a podstatné rysy „pojištění a zajištění“ podle čl. 135a bodu 1 směrnice 2006/112/ES. Článek 15 Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „poskytnutí úvěru“ podle čl. 135a bodu 2 směrnice 2006/112/ES, se považuje: (1) měření, předvídání a kontrola úvěrových rizik a ztrát z důvodu úvěrového rizika, včetně úvěrové strategie; (2) schvalování úvěrů; (3) vedení záznamů, sjednávání a sledování plateb za úvěr; (4) vydávání úvěrových derivátů; (5) oceňování nefinančního kolaterálu. Článek 16 1. Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „zajištění dluhů“ podle čl. 135a bodu 3 směrnice 2006/112/ES, se považuje: a) sjednávání a sledování způsobů zajištění dluhů; b) deriváty zajišťující dluh. 2. Prodej nemovitosti převzaté do držby v důsledku nesplacení hypotéky se nepovažuje za službu, která má zvláštní a podstatné rysy „zajištění dluhů“ podle čl. 135a bodu 3 směrnice 2006/112/ES. Článek 17 Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy činností týkajících se „finančního vkladu“ podle čl. 135a bodu 4 směrnice 2006/112/ES, se považuje: (1) třídění a počítání peněz za účelem provedení vkladu; (2) oznamování zůstatků vkladů a výpočet úroků, vyhotovení výpisů z účtu a vypracování přehledů závazků; (3) výpočet daní a poplatků v souvislosti se zrušením důchodových spořicích plánů; (4) sestavení rozpočtu, včetně studií ekonomické proveditelnosti k ohodnocení požadavků klientů; (5) úschova vkladních listů; (6) automatizované přijímání peněz pro vklady; (7) vydávání vkladových derivátů. Článek 18 1. Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „vedení účtu“ podle čl. 135a bodu 5 směrnice 2006/112/ES, se považují: a) služby mezi subjekty pro účely převodu finančních prostředků mezi peněžními účty a zúčtování převodu; b) služby spojené s členstvím, účastí nebo předplacením v souvislosti s platebními kartami nebo systémy pro daný účet; c) kontrolní služby s bezpečnostními prvky pro správné zpracování převodů finančních prostředků mezi peněžními účty; d) vydávání výkazů pro klienty a obchodníky; e) ověřování plateb; f) vydávání šekových knížek ke konkrétnímu účtu. 2. Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „vedení účtu“ podle čl. 135a bodu 5 směrnice 2006/112/ES, se nepovažuje: a) vytištění šekových knížek; b) poskytnutí prázdných karet; c) internetový hosting; d) pronájem terminálů a jiného strojního zařízení ke zpracování platebních karet. Článek 19 1. Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „směny měny“ nebo „poskytování hotovosti“ podle čl. 135 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112/ES, se považuje: a) vydávání výkazů pro klienty a obchodníky o výměně a výdeji bankovek a mincí; b) provozní služby pro bankomaty poskytované mezi finančními institucemi; c) realizace spotových a forwardových transakcí, termínových obchodů, měnových swapů, devizových opcí a devizových swapů; d) vydávání devizových derivátů. 2. Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „směny měny“ nebo „poskytování hotovosti“ podle čl. 135 odst. 1 písm. d) směrnice 2006/112/ES, se nepovažuje: a) úschova a uložení peněz; b) kurýrní služby a služby bezpečnostní přepravy; c) zveřejňování informací o směnných kurzech; d) instalace bankomatů. Článek 20 Za služby, které mají zvláštní a podstatné rysy „nabízení cenných papírů“ podle čl. 135a bodu 8 směrnice 2006/112/ES, se považuje: (1) vydávání opcí, smluv o termínových obchodech a forwardových smluv na cenné papíry; (2) vydávání swapů na akcie a na akciové indexy a jiných swapů veškerých výnosů („total return swaps“) ve vztahu k cenným papírům; (3) vydávání obchodovatelných dluhových derivátů, včetně úrokových swapů; (4) měření výkonnosti, rating, prognózy a řízení cenných papírů; (5) sjednávání a sledování operací s cennými papíry na základě smlouvy, včetně případných hlasovacích práv. Kapitola V Závěrečná ustanovení Článek 21 Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se ode dne … [datum provedení směrnice + 1]. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Radu předseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 20XX/XXX/ES (Úř. věst. XXX). [2] Úř. věst. C, s. [3] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.