OBSAH

1. Vzdělávání a odborná příprava v kontextu strategie Evropa 2020 3

2. Pokrok a výzvy v prioritních oblastech 4

2.1. Investice a reformy v oblasti vzdělávání a odborné přípravy 4

2.2. Předčasné ukončování školní docházky 4

2.3. Dosahování terciárního vzdělání 6

2.4. Strategie celoživotního učení 8

2.5. Mobilita ve vzdělávání 9

2.6. Nové dovednosti a pracovní místa 10

3. Příspěvek rámce ET 2020 pro strategii Evropa 2020 11

VZDěLÁVÁNÍ A ODBORNÁ PřÍPRAVA V KONTEXTU STRATEGIE EVROPA 2020

V roce 2009 vypracovala Rada strategický rámec evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (dále jen „rámec ET 2020“)[1]. Od té doby se změnil hospodářský a politický kontext, což dalo vzniknout novým nejistotám a omezením. Evropská unie musela přijmout další opatření, aby zastavila nejhorší finanční a hospodářskou krizi ve svých dějinách, a v reakci na ni schválila strategii pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění: strategii Evropa 2020.

Vzdělávání a odborná příprava hrají v této strategii zásadní úlohu, zejména v integrovaných hlavních směrech, národních reformních programech členských států a doporučeních pro jednotlivé země, které byly vydány, aby určovaly směr reforem členských států. Jeden z pěti základních cílů strategie Evropa 2020 se týká předčasného ukončování školní docházky a dosahování terciárního vzdělání.

Roční analýza růstu pro rok 2012 zdůrazňuje, že strategie Evropa 2020 se musí zaměřovat současně na reformní opatření s účinkem krátkodobého růstu a na stanovení správného modelu růstu pro střednědobý horizont. Systémy vzdělávání a odborné přípravy je třeba modernizovat, aby se posílila jejich účinnost a kvalita a aby lidem poskytly dovednosti a schopnosti, které potřebují, aby uspěli na pracovním trhu. Lidem se tak posílí sebevědomí, aby byli schopni se postavit současným i budoucím výzvám. Tím se napomůže zlepšit konkurenceschopnost Evropy, vyvolat růst a vytvářet pracovní místa. Roční analýza růstu pro rok 2012 rovněž vyzývá k tomu, aby se věnovala zvláštní pozornost mladým lidem, kteří patří ke skupinám nejhůře zasaženým krizí.

Hlavní nástroj modernizace vzdělávání a odborné přípravy, rámec ET 2020, může zásadním způsobem přispět k dosažení cílů strategie Evropa 2020. Ale aby se tak mohlo stát, je třeba aktualizovat pracovní priority, nástroje a struktury řízení rámce ET 2020.

Na základě posouzení pokroku učiněného v hlavních oblastech politiky za poslední tři roky navrhuje tato předloha společné zprávy nové pracovní priority pro období let 2012–2014 zaměřené na mobilizaci vzdělávání a odborné přípravy na podporu strategie Evropa 2020.

Předloha společné zprávy také stanoví řadu možností úpravy řízení rámce ET 2020, aby se zajistilo, že přispěje ke strategii Evropa 2020.

Sdělení má oporu ve dvou pracovních dokumentech. Zkoumají situaci v jednotlivých zemích a hlavních tematických oblastech a vycházejí z národních zpráv, které poskytují členské státy, a z dalších informací a údajů.

POKROK A VÝZVY V PRIORITNÍCH OBLASTECH

Investice a reformy v oblasti vzdělávání a odborné přípravy

Nyní se pečlivě zkoumají všechny oblasti veřejných rozpočtů, včetně vzdělávání a odborné přípravy. Většina členských států má problémy s udržením současných úrovní výdajů, natož s jejich navyšováním.

Výzkum nicméně naznačuje, že zlepšení v oblasti dosaženého stupně vzdělání může přinést nezměrné dlouhodobé zisky, zajistit růst a vytvářet pracovní místa v Evropské unii. Například dosažení evropské referenční hodnoty představující méně než 15 % osob s problémy v základních dovednostech do roku 2020 by mohlo Evropské unii přinést velmi vysoký dlouhodobý souhrnný hospodářský zisk[2].

To je v rozporu se skutečností, že dokonce i před krizí byly výdaje v některých členských státech poměrně nízké, téměř nebo méně než 4 % HDP, zatímco průměr Evropské unie se nacházel téměř na 5 % HDP, pod hodnotou 5,3 % ve Spojených státech.

Škrty v rozpočtech na vzdělávání přinášejí riziko oslabení potenciálu růstu hospodářství a konkurenceschopnosti. V roční analýze růstu pro rok 2012 Komise potvrdila své přesvědčení, že při konsolidaci svých veřejných financí by členské státy měly dát přednost výdajům na politiky podporující růst, např. na vzdělávání a odbornou přípravu.

Pokud jde o způsoby, kterými členské státy řeší rozpočty na vzdělávání v reakci na krizi, neexistuje jasný vzor. Za účelem omezení nárůstu výdajů přijaly státy širokou škálu opatření: mnoho států snížilo náklady na zaměstnance (BE nl, BG, EL, ES, FR, HU, IE, LV, PT, RO, SI) nebo částky určené na infrastrukturu, údržbu a zařízení (BE nl, BG, IE, RO). Některé státy omezily vzdělávání poskytované v předškolním věku (pro dvouleté děti ve FR), odložily nebo zpomalily provádění reforem (BG) nebo přijaly další opatření, např. snížení finanční podpory studentům (BE nl, IE, PT).

Tyto trendy si zaslouží pozornost politiky. Rámce ET 2020 by se mělo využít k diskuzi o tom, jak nejlépe investovat do vzdělávání a odborné přípravy, do způsobů, které kombinují účinnost a účelnost s účinky příznivými pro růst. Inteligentní investice jdou ruku v ruce s inteligentními reformami politik, které zlepšují kvalitu vzdělávání a odborné přípravy. Je potřeba rozsáhlých úvah se zapojením všech zúčastněných stran, aby se určily účinné způsoby sdílení finanční zátěže a nalezení nových zdrojů financí.

Předčasné ukončování školní docházky

Krize vážně postihuje vyhlídky mladých lidí. Nezaměstnanost mladých lidí vzrostla z 15,5 % v roce 2008 na 20,9 % v roce 2010, zatímco podíl osob ve věku 15 až 24 let, kteří se neúčastní vzdělávání, zaměstnání ani odborné přípravy, vzrostl o dva procentní body. 53 % osob, které předčasně ukončily školní docházku, bylo nezaměstnaných.

V těchto souvislostech se cíl strategie Evropa 2020 snížit podíl osob ve věku od 18 do 24 let, které ukončily školní docházku a odbornou přípravu předčasně, na méně než 10 % do roku 2020 stává obzvláště důležitým. Pokud budou současné trendy pokračovat, nebude tohoto cíle dosaženo. Navzdory jistému pokroku byla v roce 2010 v celé Evropské unii průměrná míra předčasného ukončování školní docházky stále 14,1 %, přičemž mezi jednotlivými státy byly značné rozdíly. Podle důkazů hrozí chlapcům vyšší riziko (16 %) předčasného ukončení školní docházky než dívkám (12,6 %).

Snížení míry předčasného ukončování školní docházky pod 10 % je náročný úkol. Doporučení Rady z roku 2011[3] o politikách snížení míry předčasného ukončování školní docházky vyzývá k urychlenému provedení soudržných, komplexních a empiricky podložených strategií, zejména v členských státech, které v této oblasti v roce 2011 obdržely doporučení (AT, DK, ES, MT, UK). Úsilí o dosažení dalšího pokroku a/nebo překonání stagnace musí však zvýšit i země, které jsou blízko cíle (DK, IE, HU, NL, FI). Cílené opatření zaměřené na mladé osoby, kterým hrozí předčasné ukončení školní docházky, potřebují všechny členské státy.

Až na některé pozoruhodné výjimky nejsou politiky členských států dostatečně založeny na aktualizovaných údajích, rozboru příčin a výskytu fenoménu předčasného ukončování školní docházky. Systematický sběr, sledování a analýzu údajů o předčasném ukončování školní docházky provádí pouze několik zemí (EE, HU, IT, LU, NL, UK).

Při řešení tohoto problému je klíčová prevence a včasný zásah, nicméně členské státy věnují prevenci příliš malou pozornost. Částečná kompenzační opatření, např. vzdělávání poskytující druhou příležitost, ačkoli jsou důležitá, nejsou k vyřešení základních příčin problému dostačující. Preventivním a včasným zásahům by se měla věnovat větší pozornost prostřednictvím takových politik, jako je vzdělávání učitelů, další profesní rozvoj učitelů a kvalitní předškolní vzdělávání a péče.

Předčasné ukončování školní docházky lze zmírnit větší nabídkou vysoce kvalitních služeb v oblasti počátečního odborného vzdělávání a přípravy, které jsou přizpůsobeny potřebám mladých lidí, včetně kombinovaného učení, které propojuje odborné vzdělávání a přípravu se všeobecným středním vzděláním. Poskytuje odlišný a pro některé studenty více motivující cestu za vzděláním. Současně je však důležité snížit míru předčasného ukončování školní docházky u odborného vzdělávání a přípravy.

Mnoho zemí používá celou řadu opatření k vyřešení složitých aspektů předčasného ukončování školní docházky, ale ty nemusejí nutně společně vytvářet komplexní strategii. Zúčastněné strany z různých odvětví vzdělávání a oblastí politiky, např. politika mládeže, sociální služby a služby v oblasti zaměstnanosti, musejí spolupracovat úžeji. Je třeba posílit spolupráci s rodiči a místními společenstvími. Mezi možné způsoby zapojení různých místních činitelů patří spolupráce mezi podniky a školami, činnosti nad rámec výuky a mimoškolní činnosti a „záruky pro mladé“.

Jelikož Evropa není na cestě k dosažení základního cíle, je naléhavě potřeba posílit přístup politiky. V příštích letech musí být činnost zaměřená na téma předčasného ukončování školní docházky, vedená doporučením Rady z června 2011, jednou z největších priorit rámce ET 2020.

Míry předčasného ukončování školní docházky v roce 2010[4] a národní cíle

- Výsledky v roce 2010 (%) |

[pic]

- Národní cíle pro rok 2020 (%) |

[pic]

- Národní cíle pro rok 2020 (%) |

|26 |33 |26

27 |32 |40 |38 |40 |30 |36 |32 |42 |34

36 |40 |40 |45 |40 |44 |45 |: |50 |40 |47 |46 |42 |40

45 |40 |40 |60 | |

Strategie celoživotního učení

Pro většinu Evropanů není celoživotní učení skutečností. Poslední údaje o počtu dospělých ve věku od 25 do 64 let účastnících se celoživotního učení ukazují mírně klesající trend. Současná hodnota 9,1 % (2010) je výrazně nižší než referenční hodnota rámce ET 2020 ve výši 15 %, které se má dosáhnout do roku 2020.

Tento slabý výkon je obzvlášť závažný vzhledem ke krizi. Nezaměstnaní mladí lidé a dospělí s nízkou kvalifikací musí mít možnost se spolehnout, že jim vzdělávání a odborná příprava zajistí lepší příležitosti na pracovním trhu. Bez investic do jejich schopností slábnou jejich vyhlídky na návrat do zaměstnání a snižuje se potenciál Evropy podnítit růst a vytvářet nová pracovní místa.

Celoživotní učení je nepřetržitý proces, který může trvat celý život člověka, od kvalitního předškolního vzdělání po dobu, kdy člověk již nepracuje. Navíc se učení odehrává také mimo kontext formálního učení, zejména na pracovišti.

V poslední době bylo dosaženo určitého pokroku, pokud jde o evropské referenční hodnoty pro snížení podílu osob s problémy v základních dovednostech (20 % v roce 2009 oproti referenční hodnotě méně než 15 % do roku 2020) a pokud jde o zvýšení účasti na předškolním vzdělávání (92 % v roce 2009 oproti referenční hodnotě ve výši 95 % do roku 2020), nicméně v obou případech je třeba nepolevovat v úsilí.

Překážky celoživotního učení přetrvávají, např. omezené příležitosti učení nedostatečně přizpůsobené potřebám různých cílových skupin, nedostatek přístupných informací a systémů podpory a neflexibilní přechody mezi vzděláváním (např. mezi odborným vzděláváním a přípravou a vysokoškolským vzděláváním). Problémy často zhoršuje skutečnost, že potenciální studující pocházejí ze slabšího socioekonomického prostředí a mají nižší stupeň dosaženého vzdělání.

K překonání těchto překážek je třeba více než postupné reformy ve specifických odvětvích vzdělávání. Ačkoli členské státy tuto potřebu uznaly již před deseti lety, problém se segmentací stále přetrvává. K dnešnímu dni má jen málo zemí zavedenou komplexní strategii, která podporuje dobré nepřetržité vzdělávání (AT, CY, DK, SI, UK SC).

Pozitivní je, že využívání nástrojů, např. evropského a vnitrostátních rámců kvalifikací (BE nl, CZ, DK, EE, FI, FR, HR, IE, LT, LV, LU, MT, NL, PT, UK), mechanismů ověřování neformálního a informálního učení (FI, FR, NL, NO, PT) a politik v oblasti celoživotního poradenství (AT, DK, DE, EE, ES, FI, FR, HU, IE, LT, LU, LV, NL) dokazuje, že překážky spolupráce mezi jednotlivými odvětvími vzdělávání lze překonat.

Systémy vzdělávání a odborné přípravy musí poskytovat příležitosti celoživotního učení pro všechny. Členské státy musí prověřit své systémy, aby odhalily překážky celoživotního učení. Ve spolupráci s hlavními zúčastněnými stranami musí zavést komplexní strategie a přijmout opatření na podporu přístupu k celoživotnímu učení v souladu s evropskými závazky a za využití nástrojů transparentnosti (evropský rámec kvalifikací[7], ECVET/ECTS[8], rámec pro klíčové schopnosti[9]). Je třeba klást důraz na zajištění základních dovedností pro všechny a na lepší integraci poskytování celoživotního učení, zejména aby se povzbudila účast dospělých s nízkou kvalifikací.

Mobilita ve vzdělávání

Mobilita posiluje evropský základ pro budoucí růst založený na znalostech a schopnosti inovovat a soutěžit na mezinárodní úrovni[10]. Posiluje zaměstnatelnost lidí a osobní rozvoj a u zaměstnavatelů je ceněna. Ze zkušeností ze vzdělání, osobních kontaktů a sítí, které jsou výsledkem mobility, mají stejnou měrou prospěch vzdělávací instituce, systémy vzdělávání a odborné přípravy i podniky. Podpora mezinárodní mobility ve vzdělávání je vynikajícím příkladem evropské přidané hodnoty.

Současné úrovně mobility nicméně neodrážejí její hodnotu. Přibližně 10–15 % absolventů vysokoškolského vzdělání stráví část svých studií v zahraničí, kde je přidaná hodnota mobility obecně uznávaná, ale z absolventů počátečního odborného vzdělávání a přípravy tak činí přibližně jen 3 %. Mobilitu v odborném vzdělávání a přípravě je třeba ještě podporovat. Omezené finanční zdroje a nedostatečné jazykové znalosti jsou brzdou mobility ve vzdělávání. Mobilita není vždy uznána nebo potvrzena. Často chybějí informace o dostupných příležitostech. Navíc se nedostatečně řeší specifická situace studujících se zvláštními potřebami (např. zdravotní postižení).

Většina zemí podporuje především mobilitu studujících. Ačkoli se některé země (BG, IE, MT, SE, BE NL, DE, EL, ES, FI, NL, RO, LT, FR) zaměřují i na ostatní skupiny, např. učitele či učně, je zde prostor, aby se v této oblasti dělalo mnohem více.

Klíčovou roli sehrávají evropské programy financování. Komise v rámci nového víceletého finančního rámce na období 2014–2020 navrhla v budoucnu téměř zdvojnásobit počet příjemců programu „Erasmus pro všechny“ ze 400 000 na přibližně 700 000 ročně.

Nicméně finanční programy musí jít ruku v ruce s politickými reformami. V listopadu 2011 přijala Rada novou referenční hodnotu pro mobilitu ve vzdělávání (20 % pro vysokoškolské vzdělávání, 6 % pro počáteční odborné vzdělávání a přípravu do roku 2020). Tento politický závazek je třeba uskutečnit prováděním doporučení Rady „Mládež v pohybu – podpora mobility mladých lidí ve vzdělávání“ a maximálním využíváním evropských nástrojů transparentnosti, jako jsou evropský rámec kvalifikací, ECTS/ECVET a Europass[11].

Nové dovednosti a pracovní místa

Krize uspíšila změny v poptávce po dovednostech. Poptávka po pracovních místech, která vyžadují nízkou kvalifikaci, klesá a průmyslová odvětví budoucnosti založená na znalostech vyžadují rostoucí úrovně kvalifikací. Podle nedávné předpovědi[12] se má podíl vysoce kvalifikovaných pracovních míst v roce 2020 zvýšit o téměř 16 milionů z 29 % (2010) na 35 % všech pracovních míst. Naopak podíl pracovních míst vyžadujících nízkou úroveň dovedností se podle očekávání má snížit přibližně o 12 milionů z 20 % na méně než 15 %. Některé země již čelí stagnaci z důvodu vysoce kvalifikovaných pracovních míst. Tato situace se ještě zhorší v důsledku dopadu demografického stárnutí, až se pracovní síla po roce 2012 začne zmenšovat. Několika členským státům (BG, CY, CZ, EE, PL, SI, SK, UK) byla zaslána doporučení pro jednotlivé země týkající se zlepšení dovedností pro pracovní trh a zvláštní podpory pro pracovníky s nízkou kvalifikací.

Členské státy pokročily v provádění metod, nástrojů a postupů zaměřených na předvídání a posuzování poptávky po dovednostech, případů nesouladu a zaměstnatelnosti absolventů. Mnohé státy se zaměřují na hlavní odvětví, jako jsou informační a komunikační technologie nebo zdravotnictví (AT, BE fr, BE nl, CY, DE, DK, EE, FI, FR, HU, IE, IT, LV, NL, PL, PT, UK).

Jen málo zemí (AT, DE, FR, IE, PL, UK) však zaujalo koordinovaný přístup k šíření výsledků mezi hlavními aktéry. Institucionální mechanismy se často vyvíjejí na regionální úrovni nebo na úrovni odvětví, ale mají sklon odrážet a opakovat segmentaci systémů vzdělávání a odborné přípravy.

Země řeší reakci nabídky vzdělávání a odborné přípravy na vývoj na pracovním trhu prostřednictvím partnerství s hlavními zúčastněnými stranami (EE, SE), mechanismů zajištění kvality a iniciativ zacílených na schopnosti požadované na pracovním trhu, zejména gramotnost, matematiku, přírodní vědy a technologie (AT, BE nl, DE, FR, PL, LT, IE), jazyky, schopnosti v oblasti digitálních technologií a smysl pro iniciativu a podnikání (ES, EE, BG, LT, FR).

Rámec ET 2020 musí podporovat provádění stěžejní iniciativy „Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa“. Komise v roce 2012 předloží sdělení o přehodnocení dovedností, ve kterém navrhne opatření ke zlepšení klíčových schopností a podpoře užších vazeb mezi vzděláváním a pracovním trhem. Činnosti v rámci ET 2020 budou dále podporovat nabývání klíčových schopností u všech občanů, zlepšovat sledování za využití nové evropské referenční hodnoty pro zaměstnatelnost[13], jakož i odhadovat budoucí poptávku po dovednostech na pracovním trhu, zejména prostřednictvím evropského přehledu dovedností.

PřÍSPěVEK RÁMCE ET 2020 PRO STRATEGII EVROPA 2020

Výše uvedené hodnocení cyklu 2009–2011, včetně pomalého dosahování základního cíle a hodnot ET 2020 vyzdvihuje naléhavou potřebu investovat do reformovaného vzdělávání a odborné přípravy, aby se podpořil udržitelný růst a pracovní místa.

Roční analýza růstu pro rok 2012 zdůrazňuje, že je třeba, aby členské státy prokazatelně navázaly na politické pokyny na úrovni EU. Rámce ET 2020 by se mohlo využít v rámci podpory členských států reagujících na problémy uvedené v různých doporučeních pro jednotlivé země: o předčasném ukončování školní docházky (AT, DK, ES, MT, UK) a dosahování terciárního vzdělávání (BG, CZ, MT, PL, SK), o celoživotním učení, odborném vzdělávání a přípravě a dovednostech pro pracovní trh (AT, CY, DK, EE, ES, FI; FR, LU, MT, PL, SI, SK) a o otázkách předškolního a školního vzdělávání nebo spravedlnosti (BG, DE, EE).

Na základě posouzení Komise a konzultací s členskými státy a evropskými zúčastněnými organizacemi Komise potvrzuje, že čtyři strategické cíle rámce ET 2020 stanovené v roce 2009 zůstávají platné. Navrhuje nahradit seznam střednědobých prioritních oblastí schválených v roce 2009 novým seznamem, který se zaměřuje na mobilizaci vzdělávání a odborné přípravy za účelem podpory růstu a pracovních míst (viz příloha).

Komise mimoto navrhuje provést přezkum úprav pracovní doby vymezených podle rámce ET 2020, které byly navrženy před schválením strategie Evropa 2020 a evropského semestru. Rámec ET 2020 by měl být lépe sladěn se strategií Evropa 2020, měl by být mechanismem k mobilizaci zúčastněných stran rámce ET 2020, zvyšovat jejich odpovědnost a využít jejich odborných znalostí na podporu strategie Evropa 2020 za použití důkazů a údajů od příslušných evropských agentur a sítí[14].

Ve snaze zvýšit přínos rámce ET 2020 ke strategii Evropa 2020 by se řízení rámce ET 2020 a jeho pracovní nástroje mohly upravit takto:

1) Rada ve složení pro vzdělávání by na každém svém zasedání během evropského a vnitrostátního semestru mohla řešit rozměr vzdělávání a odborné přípravy ve strategii Evropa 2020. Během únorového zasedání by mohla posoudit roční analýzu růstu a podat zprávu Evropské radě konané v březnu. Na svém následujícím zasedání by Rada mohla prošetřit běžné otázky plynoucí z pokynů poskytnutých Evropskou radou a jejich provádění prostřednictvím národních reformních programů. V listopadu by se Rada mohla soustředit na výsledky evropského semestru.

2) Vzhledem k integrované povaze strategie Evropa 2020 je prostor k posílení spolupráce mezi Výborem pro vzdělávání a skupinou na vysoké úrovni s Výborem pro hospodářskou politiku, Výborem pro zaměstnanost a Výborem pro sociální ochranu. Spolupráce by zajistila přínos rámec ET 2020 k procesu strategie Evropa 2020, včetně využití ukazatelů sledování.

3) Nástroj vzájemného učení by bylo možné využívat lépe a v těsnější návaznosti na strategii Evropa 2020. Zaprvé by se za účelem přípravy a formování debaty na úrovni Rady mohlo každé září/říjen konat každoroční vzájemné hodnocení. Mohlo by se zorganizovat v úzké spolupráci s předsednictvím Rady a uskutečnit v rámci skupiny na vysoké úrovni. Tento mnohostranný přístup by se mohl zaměřit na hlavní politické problémy, které vyvstaly v průběhu uplynulého evropského semestru a které daly podnět k řadě doporučení pro jednotlivé země. Zadruhé členské státy, které si tak přejí učinit, by mohly vyzvat své protějšky k důkladné debatě o specifických problémech v jejich zemi. Komise by využila program celoživotního učení a jeho nástupce k podpoře této činnosti, a to i prostřednictvím podpory účasti mezinárodně uznávaných odborníků.

4) Aby Komise posílila vazbu mezi strategií Evropa 2020 a rámcem ET 2020, mohla by každoročně organizovat výměnu názorů mezi zúčastněnými stranami v oblasti vzdělávání a odborné přípravy. V rámci tohoto nového fóra pro vzdělávání a odbornou přípravu by se začátkem října mohlo diskutovat o pokroku v modernizaci systémů vzdělávání a odborné přípravy a čerpat přitom z debaty o otázkách vzdělávání v evropském semestru.

5) Komise navrhuje aktualizaci seznamu ukazatelů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy[15] (viz připojený pracovní dokument), aby se zajistilo, že ukazatele použité v rámci ET 2020 jsou v souladu s jeho cíli. Komise nahradí stávající zprávu o pokroku[16] a každý podzim předloží novou zprávu o stavu vzdělávání a odborné přípravy , která stručně zhodnotí pokrok v oblasti referenčních úrovní a hlavních ukazatelů rámce ET 2020 včetně základního cíle strategie Evropa 2020 v oblasti vzdělávání a odborné přípravy. Tento dokument pomůže přispět k debatě na úrovni Rady.

Nakonec je třeba zmobilizovat všechny nástroje, aby se dosáhlo cílů stanovených ve strategii Evropa 2020 a rámci ET 2020, včetně programu celoživotního učení , budoucího programu Erasmus pro všechny , strukturálních fondů a programu Horizont 2020 .

Příloha

Prioritní oblasti evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy v letech 2012–14

1. Realizovat celoživotní učení a mobilitu ve vzdělávání

Evropské referenční nástroje

Spolupracovat na propojení vnitrostátních rámců kvalifikací a evropského rámce kvalifikací, zavést komplexní vnitrostátní opatření pro ověřování studijních výsledků; vytvořit vazby mezi rámci kvalifikací, opatřeními pro ověřování, zajišťováním kvality a systémy pro kumulaci a převod kreditů (ECVET, ECTS); spolupracovat na plánování poptávky po dovednostech a lepším sladěním této poptávky s poskytováním příležitostí ke vzdělávání (přehled dovedností, Evropská klasifikace dovedností/schopností, kvalifikací a povolání – ESCO); zlepšit viditelnost, šíření a využití evropských referenčních nástrojů za účelem jejich rychlejšího provádění.

Mobilita ve vzdělávání

Provádět doporučení Rady „Mládež v pohybu – podpora mobility mladých lidí ve vzdělávání“, podporovat mobilitu všech studentů ve vzdělávání v rámci Evropy a na celém světě na všech stupních vzdělávání a odborné přípravy se zaměřením na informace a pokyny, kvalitu mobility ve vzdělávání, odstranění překážek a podporu mobility učitelů.

Strategie celoživotního učení

Spolupracovat na dokončení vývoje komplexních národních strategií celoživotního učení se zaměřením na partnerství se zúčastněnými stranami, rozvoj schopností dospělých osob s nízkou kvalifikací, opatření na rozšíření přístupu k celoživotnímu učení a integraci služeb celoživotního učení (poradenství, ověřování atd.).

2. Zlepšit kvalitu a efektivitu vzdělávání a odborné přípravy

Základní dovednosti (gramotnost, matematika, přírodní vědy a technologie), jazyky

Využít údajů týkajících se porozumění textu, včetně zprávy odborné skupiny na vysoké úrovni pro gramotnost, ke zvýšení úrovně gramotnosti u studentů a dospělých a snížit poměr 15letých se špatnými výsledky ve čtení. Bojovat proti negramotnosti za použití různých médií, včetně digitálních, a to pro všechny. Využít a rozvinout výsledky spolupráce k řešení špatných výsledků v matematice a přírodních vědách ve škole; pokračovat ve zlepšování jazykových schopností, zejména za účelem podpory mobility ve vzdělávání a zaměstnatelnosti.

Odborný rozvoj učitelů a vedoucích pracovníků škol

Zlepšit kvalitu učitelů, jelikož se jedná o hlavní faktor kvality výsledků, zaměřit se na kvalitu učitelů přilákáním a výběrem nejlepších uchazečů o učení, zajistit kvalitu dalšího profesního rozvoje učitelů rozvojem schopností učitelů a posilováním vedení škol.

Modernizace vysokoškolského vzdělávání a zvyšování úrovní dosahování terciárního vzdělávání

Pracovat společně na zvýšení počtu absolventů včetně rozšíření možností alternativních cest; zlepšení kvality a významu vysokoškolského vzdělávání; zvýšení kvality vysokoškolského vzdělávání prostřednictvím mobility a přeshraniční spolupráce; posílení vazeb mezi vysokoškolským vzděláváním, výzkumem a inovacemi za účelem podpory excelence a regionálního rozvoje; zlepšení řízení a financování.

Atraktivita a důležitost odborného vzdělávání a přípravy

Pracovat společně, v souladu s komuniké ze zasedání v Bruggách o posílené evropské spolupráci v oblasti odborného vzdělávání a přípravy pro období let 2011–2020, zejména na zatraktivnění počátečního odborného vzdělávání a přípravy pro pracovní trh, uplatňování mechanismů zajišťování kvality a zlepšování kvality učitelů a dalších odborníků v odborném vzdělávání a přípravě.

Účinné financování a hodnocení

Prozkoumat mechanismy financování a systémy hodnocení s cílem zlepšit kvalitu, a to i prostřednictvím cílené podpory znevýhodněných občanů, a rozvoj účinných a spravedlivých nástrojů zaměřených na mobilizování soukromých investic do postsekundárního vzdělávání a odborné přípravy.

3. Podporovat spravedlnost, sociální soudržnost a aktivní občanství

Předčasné ukončování školní docházky

Pomoci členským státům provádět doporučení Rady z roku 2011 o politikách snížení předčasného ukončování školní docházky a jejich vnitrostátní strategie o předčasném ukončování školní docházky ve všeobecném obecném vzdělávání a odborném vzdělávání a přípravě.

Předškolní vzdělávání a péče

Pracovat společně v souladu se závěry Rady z roku 2011 o systému předškolního vzdělávání a péče na poskytování všeobecného spravedlivého přístupu k předškolnímu vzdělávání a péči a zároveň na zvyšování kvality jeho poskytování; podporovat integrované přístupy, profesní rozvoj zaměstnanců předškolního vzdělávání a péče a rodičovskou podporu; vyvíjet vhodné vzdělávací programy a opatření a modely financování.

Spravedlnost a rozmanitost

Posílit vzájemné učení o účinných způsobech zvyšování dosaženého stupně vzdělání ve stále rozmanitější společnosti, zejména prováděním vzdělávacích přístupů podporujících začlenění, které umožní studujícím přicházejícím z různých prostředí a s různými vzdělávacími potřebami, včetně migrantů, Romů a studentů se zvláštními potřebami, realizovat plně své možnosti; zlepšit vzdělávací příležitosti pro starší osoby a mezigenerační učení.

4. Zlepšit kreativitu a inovace, včetně podnikatelských schopností, na všech úrovních vzdělávání a odborné přípravy

Partnerství s podniky, výzkumem a občanskou společností

Vyvinout účinné a inovativní formy vytváření sítí, spolupráce a partnerství mezi poskytovateli vzdělání a odborné přípravy a celou řadou zúčastněných stran, včetně sociálních partnerů, podnikatelských organizací, výzkumných institucí a organizací občanské společnosti. Podporovat sítě pro školy, univerzity a další poskytovatele vzdělání a odborné přípravy za účelem podpory nových metod organizace učení (včetně zpřístupnění pedagogických zdrojů), posilovat jejich kapacitu a rozvíjet je ve formě organizací v oblasti vzdělávání.

Hlavní průřezové schopnosti, vzdělávání v oblasti podnikání, počítačová gramotnost, mediální gramotnost, inovativní výuková prostředí

Pracovat společně na podpoře osvojování hlavních schopností určených v doporučení z roku 2006 o klíčových schopnostech pro celoživotní učení včetně schopností práce s digitálními technologiemi a způsobu, jak mohou informační a komunikační technologie a podnikání podpořit inovace ve vzdělávání a odborné přípravě, a podpořit prostředí pro tvůrčí učení a posílení kulturního povědomí, výrazu a mediální gramotnosti.

[1] Úř. věst. C 119, 28.5.2009, s. 2.

[2] Evropská síť odborníků na ekonomiku vzdělávání (EENEE), EENEE Policy Brief 1/2011: The Cost of Low Educational Achievement in the European Union (Náklady spojené s nízkou úrovní vzdělanosti v Evropské unii).

[3] Úř. věst. C 191, 1.7.2011, s. 1.

[4] Zdroj údajů za rok 2010: Eurostat (EFT).

[5] KOM(2011) 567 v konečném znění.

[6] Zdroj údajů za rok 2010: Eurostat (EFT). (Úrovně podle systému ISCED) 5–6. U DE cíl zahrnuje rovněž úroveň 4 podle systému ISCED, pro AT ISCED 4A.

[7] Úř. věst. C 111, 6.5.2008.

[8] Evropský systém kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu, evropský systém pro převod a kumulaci kreditů, http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/doc48_en.htm.

[9] Úř. věst. L 394, 2006, s. 10.

[10] KOM(2009) 329 v konečném znění.

[11] Úř. věst. L 390, 2004.

[12] http://www.cedefop.europa.eu/en/Files/3052_en.pdf.

[13] SEK(2011) 670 v konečném znění.

[14] Zejména Cedefop, Evropská nadace odborného vzdělávání a síť Euridyce.

[15] Úř. věst. C 311, 21.12.2007, s. 13–15.

[16] Poslední vydání: SEK(2011) 526.