Zpráva Komise Radě o příloze XII služebního řádu /* KOM/2008/0592 konečném znení */





CS V Bruselu dne 26.9.2008 KOM(2008) 592 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE RADĚ o příloze XII služebního řádu ZPRÁVA KOMISE RADĚ o příloze XII služebního řádu 1. Právní základ Cílem této zprávy je předložit Radě posouzení důchodového systému evropských úředníků, jak je stanoveno v článku 14 přílohy XII služebního řádu. Článek 83 stanoví, že dávky vyplacené v rámci tohoto důchodového systému se vyplácejí z rozpočtu Společenství, že členské státy společně ručí za vyplácení těchto dávek v souladu s klíčem stanoveným pro financování takových výdajů a že úředníci přispívají na náklady důchodového systému z jedné třetiny. Článek 83a a příloha XII služebního řádu stanoví pojistněmatematická pravidla pro výpočet sazby příspěvků s cílem zajistit rovnováhu důchodového systému. 2. Základní pojmy důchodového systému evropských úředníků 2.1. Pojistněmatematická rovnováha důchodového systému 2.1.1. Služební řád: zásada pojistněmatematické rovnováhy Důchodový systém evropských úředníků dodržuje zásadu pojistněmatematické rovnováhy. Roční příspěvky hrazené zaměstnanci musí pokrývat třetinu nároků, které zaměstnanci získali v průběhu roku. Nároky získanými v průběhu roku jsou budoucí důchody, které budou zaměstnanci pobírat po odchodu do důchodu, jakož i nárok (za určitých podmínek) na příspěvek v invaliditě, pozůstalostní důchod a sirotčí důchod. Jinými slovy, roční příspěvky mají v rámci důchodového systému financovat jednu třetinu nákladu služebního období, tj. sled plateb v budoucnu. Aby bylo možno tento výpočet provést, je nutno ocenit sled plateb pro evropské úředníky jeho současnou hodnotou (pomocí diskontní sazby). Výpočet je tudíž pojistněmatematickým posouzením. Z technického hlediska je metoda použitá při výpočtu sazby příspěvků do důchodového systému metodou, kterou předepisuje mezinárodní standard IAS19 a která se nazývá „přírůstková metoda“. Součet pojistněmatematických protihodnot nároků získaných zaměstnanci v činné službě (v pojistněmatematické praxi nazývaný „náklad služebního období“) se porovná s jejich celkovými ročními základními platy s cílem získat sazbu příspěvku. K ocenění nákladu služebního období je nutno přijmout různé pojistněmatematické předpoklady, jako je reálná úroková míra, míra úmrtnosti nebo vývoj mezd. Může se ukázat, že se skutečné hodnoty těchto předpokladů mírně liší od předpokládaných hodnot odhadnutých v době výpočtu. Tyto rozdíly mohou vést k mírným ročním nevyváženostem (kladným nebo záporným). Tyto malé, teoretické roční nevyváženosti mají tendenci se v dlouhodobém horizontu vzájemně vyrovnávat, jelikož hodnoty pojistněmatematických předpokladů jsou pravidelně upravovány směrem nahoru nebo dolů s cílem zohlednit odpovídající sledované hodnoty. Příspěvky uhrazené v běžném roce nejsou vypočítávány tak, aby pokrývaly výplaty důchodů v tomto roce: mohou být vyšší nebo nižší. Zásada pojistněmatematické rovnováhy zaručuje rovnováhu z dlouhodobého hlediska, nikoli v daném roce: jedná se o jiný pojem než roční rovnováha peněžních toků. Důchodový systém evropských úředníků je v rovnováze, pokud roční příspěvky uhrazené zaměstnanci pokrývají třetinu nároků získaných v průběhu roku, tj. podle služebního řádu 1,9 % nebo 2 % posledního základního platu před odchodem do důchodu, pokud jde o starobní důchod. 2.2. Příspěvek do důchodového systému a dávky Kapitola 3 hlavy V služebního řádu (dále rozpracovaná v příloze VIII a příloze XIII) stanoví pravidla pro nárok na důchod nebo příspěvek v invaliditě. Článek 83 stanoví, že úředníci přispívají na náklady důchodového systému z jedné třetiny. Stávající příspěvek do důchodového systému u úředníků činí 10,25 % základního platu. Tato sazba příspěvku by se od 1. července 2008 mohla zvýšit na 10,9 % na základě výsledku výpočtu pro rok 2008 a s výhradou návrhu Komise a schválení Radou. Výpočet sazby příspěvků a dávek je založen na určitém počtu parametrů a pojistněmatematických předpokladů. Některé z nich jsou podrobně popsány níže. 2.2.1. Nároky na důchod Nároky na důchod jsou nároky, které úředník získá do dosažení věkové hranice pro odchod do důchodu. Nároky na důchod jsou vyjádřeny jako procento základního platu použitého pro výpočet důchodu. Nároky na důchod získávají zaměstnanci každý rok jako protihodnotu za příspěvky do důchodového systému podle níže uvedených pravidel služebního řádu [1]. Podle článku 77 služebního řádu činí horní hranice starobního důchodu 70 % posledního základního platu v posledním stupni, do kterého byl úředník zařazen nejméně po dobu jednoho roku. Za každý rok služby podle článku 3 přílohy VIII náleží úředníkovi 1,9 % z tohoto posledního základního platu. Bez ohledu na druhou větu čl. 77 odst. 2 mají úředníci, kteří nastoupili do služby před 1. květnem 2004, nárok na 2 % uvedeného platu za každý rok služby započitatelného pro důchod na základě výpočtu podle článku 3 přílohy VIII. Nejvyšší počet roků služby započitatelných pro důchod, který se může vzít v úvahu pro stanovení nároku na starobní důchod, je počet nezbytný k získání nejvyššího starobního důchodu ve smyslu čl. 77 odst. 2 služebního řádu (článek 2 přílohy VIII služebního řádu). Úhrnem řečeno činí délka služby započitatelné pro důchod, která je nezbytná pro získání nejvyššího důchodu (70 % základního platu), 35 let (v případě „starých“ úředníků) nebo 36,84 roku (v případě „nových“ úředníků). 2.2.2. Dávky Dávky se rovnají nárokům na důchod vynásobeným základním platem ve věku odchodu do důchodu. Příjemci příspěvku v invaliditě odcházejí automaticky do důchodu v poslední den měsíce, ve kterém orgán oprávněný ke jmenování zjistí jejich trvalou neschopnost plnit služební povinnosti (článek 53 služebního řádu). Důchody na doživotí a pozůstalostní důchody jsou založeny na starobním důchodu a vypočítávají se podle kapitoly 4 přílohy VIII služebního řádu. 2.2.3. Věková hranice pro odchod do důchodu Služební řád stanoví, že pro úředníky je běžnou věkovou hranicí pro odchod do důchodu 63 let, příloha XIII však stanoví přechodné období. Při výpočtu sazby příspěvků je však nezbytné odhadnout tzv. předpokládanou věkovou hranici pro odchod do důchodu. Zaměstnanci obecně odcházejí do důchodu o něco později, než je minimální věková hranice pro odchod do důchodu. K výpočtu se používají různé tabulky podle data, kdy se stali zaměstnanci EU. 3. Postup podávání zpráv o důchodovém systému 3.1. Pracovní skupina pro článek 83 Technickými otázkami, které vyvstávají při provádění přílohy XII, se zabývá Eurostat ve spolupráci s národními odborníky z příslušných orgánů členských států, kteří jsou účastníky pracovní skupiny pro článek 83 služebního řádu. Pracovní skupina pro článek 83 se schází každý rok, jak vyžaduje služební řád. Zasedání se konala v Lucemburku dne 7. června 2004, 8. června 2005, 19. června 2006, 26. června 2007 a 27. června 2008. Skupina projednávala metodické dokumenty vypracované Eurostatem. Pracovní skupina pro článek 83 obdržela veškerou dokumentaci potřebnou k ověření práce, kterou vykonal Eurostat. Dokumenty poskytnuté pracovní skupině obsahovaly veškeré potřebné údaje. Dokumentace je k dispozici v rámci komunikačního nástroje CIRCA (internetové stránky Eurostatu), k němuž mají členové pracovní skupiny přístup. Pracovní skupina předkládá návrhy nebo žádá o vysvětlení. Vždy bylo dosaženo dohody o rozhodnutích. Eurostat si rovněž vyměňuje příslušné informace o pojistněmatematických otázkách s mezinárodními organizacemi, například JPAS (společný správní útvar pro důchody koordinovaných organizací, k nimž patří OECD, NATO, Zásobovací agentura Euratomu, Rada Evropy, Agentura NATO pro údržbu a zásobování a další), Evropským patentovým úřadem a úřadem Eurocontrol. 3.2. Kvalifikovaný nezávislý odborník Podle čl. 13 odst. 4 přílohy XII služebního řádu je Eurostatu nápomocen kvalifikovaný nezávislý odborník (Ernst & Young Actuaires-Conseils, 11, allée de l’Arche, 92037 Paris La Défense cedex), co se týká metodických otázek vyvolaných prováděním a stanovení a výpočtu odpovídajících pojistněmatematických předpokladů. Co se týká pojistněmatematických předpokladů, společnost Ernst & Young Actuaires-Conseils provedla šetření s cílem zajistit, aby základní údaje poskytnuté Eurostatem byly použity správně. Zprávy společnosti E&Y (k dispozici v rámci komunikačního nástroje CIRCA) potvrdily sazby příspěvků stanovené Eurostatem. Společnost vyslovila několik poznámek, které Eurostat vzal úvahu, bylo-li to možné. 4. Parametry a pojistněmatematické předpoklady 4.1. Hlavní proměnné 4.1.1. Zákonné parametry Tyto hodnoty jsou spojeny zejména s uplatňováním služebního řádu. Tyto hodnoty se mění podle určitých podmínek souvisejících s individuální situací každého úředníka (např. roční akruální míra – „accrual rate“ – činí 1,9 % pro zaměstnance, kteří byli přijati od 1. května 2004, a 2 % pro zaměstnance přijaté před tímto dnem). Tyto hodnoty lze jednoznačně stanovit. 4.1.2. Pojistněmatematické předpoklady Tyto hodnoty nejsou známy a nelze je stanovit přesně. Hlavními pojistněmatematickými předpoklady jsou tabulky týkající se úmrtnosti a invalidity, tabulka vývoje individuální mzdy, pravděpodobnost, že dotyčná osoba bude ke dni odchodu do důchodu žít v manželství, koeficienty pro sirotky a rozvedené manžele atd. Hodnoty těchto pojistněmatematických předpokladů byly odhadnuty podle obecných pojistněmatematických postupů a byly projednány s národními odborníky z příslušných orgánů členských států na každoročních zasedáních pracovní skupiny pro článek 83. 4.1.3. Hospodářské parametry Podle článků 10 a 11 přílohy XII služebního řádu se reálná diskontní sazba a obecný růst platů vypočítávají jako průměr příslušných sazeb za předcházejících 12 let. V aktualizaci v roce 2008 činí hodnota reálné diskontní sazby 3,1 % v porovnání s 3,4 % v pojistněmatematickém posouzení v roce 2007. Obecný růst platů činí 0,4 % namísto 0,5 % v roce 2007. Spolu s dopadem změn v ostatních pojistněmatematických předpokladech tyto změny vysvětlují, proč se vypočtená sazba příspěvku do důchodového systému zvyšuje na 10,9 %. 4.1.4. Demografické parametry Sledovaný základní soubor je složen z přispívajících členů důchodového systému evropských úředníků, jenž zahrnuje: – úředníky v činné službě a úředníky na rodičovské dovolené, – členy, kteří do důchodového systému přispívají dobrovolně (např. úředníci, kteří si vzali pracovní volno z osobních důvodů), – úředníky neschopné služby z důvodu invalidity, kteří pobírají příspěvek v invaliditě podle článku 78 služebního řádu, – příjemce příspěvku při skončení služebního poměru. K 31. prosinci 2007 bylo evidováno 47 596 přispívajících členů, což v porovnání s předchozím rokem představuje čistý přírůstek o 2 643 účastníků. Tento značný nárůst v základním souboru je vysvětlen zejména přijetím smluvních zaměstnanců (nová kategorie základního souboru stanovená v pracovním řádu ostatních zaměstnanců) a úředníků a dočasných zaměstnanců z nových členských států. K 31. prosinci 2007 bylo mezi přispívajícími členy 7 037 smluvních zaměstnanců v porovnání s 6 404 ke dni 31. prosince 2006, což představuje nárůst o 9,88 %. Většina těchto nových přispívajících členů nahrazuje pomocné zaměstnance (dřívější kategorie nepřispívajících zaměstnanců). 4.2. Shrnutí hlavních parametrů použitých v posledním posouzení důchodového systému Níže uvedené tabulky udávají hodnoty hlavních parametrů a pojistněmatematických předpokladů. Upozorňujeme na skutečnost, že tyto tabulky podávají přehled pouze o hlavních proměnných a nejsou vyčerpávající. Přesné a úplné informace viz služební řád. Zákonné parametry používané v pojistněmatematickém posouzení (...PICT...) Pojistněmatematické předpoklady [2] (...PICT...) 5. Výsledky: vývoj sazby příspěvků do důchodového systému 5.1. Vývoj sazby příspěvků do důchodového systému Příspěvky do důchodového systému v jednotlivých letech (...PICT...) V průběhu období 2004–2008 byla v zájmu zajištění rovnováhy systému sazba příspěvků do důchodového systému vypočtena jako jedna třetina poměru mezi celkovým nákladem služebního období a celkovými ročními základními platy. 5.2. Výsledky posledního posouzení důchodového systému Výše uvedená vypočtená sazba příspěvků (10,9 %) představuje jednu třetinu poměru mezi celkovým nákladem služebního období (1 002 milionů EUR) a úhrnem ročních základních platů (3 056 milionů EUR). Tato sazba je vyšší (+0,6 %) než sazba vypočtená v roce 2007 (10,3 %). Prozatímní pojistněmatematické posouzení důchodového systému evropských úředníků v roce 2008 naznačuje, že pro zajištění rovnováhy tohoto důchodového systému by sazba příspěvku nezbytná k financování jedné třetiny splatných dávek činila 10,9 % základního platu (nebo příspěvku v invaliditě). Podle článku 83a služebního řádu platí, že prokáže-li se, že mezi stávající sazbou příspěvku (10,25 %) a sazbou potřebnou k udržení pojistněmatematické rovnováhy (10,9 %) existuje rozdíl v hodnotě nejméně 0,25 bodu, zváží Rada zvýšení sazby v souladu s úpravou stanovenou v příloze XII. V souladu s čl. 2 odst. 2 přílohy XII se úpravou, která nabývá účinku dnem 1. července 2008, částka příspěvku může změnit nejvýše o jeden procentní bod nad nebo pod platnou sazbu za předcházející rok (10,25 %). K zajištění rovnováhy důchodového systému by se proto od 1. července 2008 měla uplatňovat tato sazba příspěvku: 10,9 %. 6. Rovnováha důchodového systému Jak je objasněno v části 2.1.2 této zprávy, důchodový systém evropských úředníků je v rovnováze, pokud roční příspěvky hrazené zaměstnanci pokrývají jednu třetinu nároků získaných v průběhu roku, tj. podle služebního řádu 1,9 % nebo 2 % posledního základního platu před odchodem do důchodu, pokud jde o starobní důchod. Jelikož je sazba příspěvků do důchodového systému vypočtena tak, aby byla zaručena rovnováha systému, systém je v rovnováze, uplatňuje-li se vypočtená sazba. V průběhu rozhodného období této zprávy podle článku 14 přílohy XII služebního řádu Komise navrhla a Rada přijala sazbu příspěvku vypočtenou Eurostatem po zohlednění zvláštních ustanovení služebního řádu: – čl. 2 odst. 1 přílohy XII služebního řádu (úpravou se výše příspěvku změní nejvýše o jeden procentní bod nad nebo pod platnou sazbu za předcházející rok); – čl. 2 odst. 2 přílohy XII služebního řádu (úpravou, která nabývá účinku dnem 1. července 2004, se může částka příspěvku zvýšit nejvýše na 9,75 % a úpravou, která nabývá účinku dnem 1. července 2005, se může částka příspěvku zvýšit nejvýše na 10,25 %); – čl. 83a odst. 4 služebního řádu (zvýšení sazby se zváží, pokud mezi stávající sazbou příspěvku a sazbou potřebnou k udržení pojistněmatematické rovnováhy existuje rozdíl v hodnotě nejméně 0,25 bodu). V níže uvedené tabulce jsou shrnuty vypočtené a uplatňované sazby příspěvků: Shrnutí vypočtených a uplatňovaných sazeb příspěvků do důchodového systému (...PICT...) Z tabulky vyplývá, že uplatňovaná sazba příspěvků do důchodového systému se velmi blížila sazbě vypočtené Eurostatem. Upozorňujeme na skutečnost, že malé rozdíly mezi sazbami vzniklé uplatňováním výše uvedených ustanovení služebního řádu mohou být kladné nebo záporné; tyto rozdíly mají tendenci se v dlouhodobém horizontu vzájemně vyrovnávat. Metoda proto splňuje svůj zvláštní účel, a to zajistit, aby příspěvky do důchodového systému hrazené zaměstnanci do rozpočtu pokrývaly jednu třetinu nákladů na důchodový systém, jak je stanoveno v čl. 1 odst. 1 přílohy XII služebního řádu, a tudíž aby byl systém v rovnováze. 7. Vzniklé problémy, řešení a další práce 7.1. Vývoj individuální mzdy Při výpočtu pojistněmatematických předpokladů se obvykle používají minulá pozorování (např. úmrtnostní tabulka, obecný růst platů). Při stanovení vývoje individuální mzdy v roce 2004 tomu tak nebylo. Nový služební řád platný od 1. května 2004 vytvořil novou kategorii zaměstnanců (smluvní zaměstnanci) a zavedl významné změny platové stupnice a pravidel týkajících se povýšení úředníků a dočasných zaměstnanců. Všechny tyto změny vedly k tomu, že minulá pozorování vývoje individuální mzdy při stanovení tohoto předpokladu nebyla použitelná. V roce 2004–2005 metoda vycházela z orientačních sazeb při povýšení s použitím tabulky B v příloze I služebního řádu. Pro posouzení v roce 2006 byla předložena pracovní skupině pro článek 83 nová metoda. Tato metoda vycházela z klouzavého průměru orientační sazby při povýšení a sledované sazby při povýšení (od roku 2005) podle kategorie zaměstnanců, platové třídy, stupně a počtu let do důchodu za nejvýše 12 let sledování. Stejné sledované období se používá při výpočtu míry reálné diskontní sazby a obecného růstu platů. Navrhované řešení: Navrhuje se tuto metodu používat i nadále. Tato metoda přihlíží v rostoucí míře k sledovaným povýšením, jelikož jejich váha v průměru v porovnání s orientačními sazbami při povýšení poroste. Vývoj individuální mzdy vypočtený tímto způsobem plně přihlíží ke zvyšování platového stupně zaměstnanců v průběhu jejich služebního postupu. V případě potřeby lze po dohodě s národními odborníky členských států předpokládat určitá zlepšení stávající metody. 7.2. Invalidita V posouzení důchodového systému v roce 2008 byla použita nová tabulka invalidity (tabulka invalidity EU pro rok 2008). Jak bylo objasněno výše, byly k odhadu míry invalidity v rámci nového služebního řádu platného ode dne 1. května 2004 použity pouhé čtyři roky sledování invalidity (2004, 2005, 2006 a 2007) (byli vzati v úvahu příjemci příspěvku v invaliditě). Tato nová tabulka invalidity byla předložena na zasedání pracovní skupiny pro článek 83 dne 27. června 2008. Toto krátké období sledování za účelem odhadu míry invalidity nevede k tak přesnému souboru odhadů, jak by tomu bylo v případě delšího období. V budoucnu proto může být nezbytné míru invalidity aktualizovat. Tento přístup podporuje rovněž nezávislý odborník. Navrhované řešení: Nadále invaliditu každoročně sledovat a vypočítávat míry invalidity na základě klouzavého průměru dostupných sledování po dobu nejvýše 12 let (stejné sledované období se používá pro výpočet míry reálné diskontní sazby a obecného růstu platů). 7.3. Úmrtnostní tabulka Byla použita stejná úmrtnostní tabulka (úmrtnostní tabulka EU pro rok 2004) jako při posouzení důchodového systému v roce 2004. Byla analyzována skutečná míra úmrtnosti v období 2004–2007 a porovnána s očekávanou úmrtností podle úmrtnostní tabulky EU pro rok 2004. Výsledkem této analýzy je, že ve srovnání s úmrtnostní tabulkou EU pro rok 2004 je úmrtnost ve věkové kategorii 30 až 69 let nižší a ve věkové kategorii nad 70 let vyšší. Eurostat a společný správní útvar pro důchody šesti koordinovaných organizací zahájily společný projekt s cílem vypracovat společnou úmrtnostní tabulku založenou na velkém základním souboru úředníků v Evropě: mezinárodní úmrtnostní tabulku úředníků pro rok 2008 (International Civil Servants Life Table, ICSLT). Tuto úmrtnostní tabulku ověřil externí odborník v oblasti pojistné matematiky, jenž mj. doporučil tabulku pravidelně aktualizovat. Tabulka byla použita při výpočtu pro rok 2008. Navrhované řešení: Používat namísto úmrtnostní tabulky EU pro rok 2004 úmrtnostní tabulku ICSLT pro rok 2008. 7.4. Diskontní sazba Eurostat se potýkal s problémy při získávání úrokové míry za rok 2005 a 2006, která má být použita při posouzení důchodového systému. Příčina problému (jak bylo vysvětleno výše) spočívala v tom, že Komise již nesestavovala výnosovou křivku cenných papírů s nulovým kupónem v eurech se splatností 21 let, jelikož sestavování všech výnosových křivek cenných papírů s nulovým kupónem v eurech bylo převedeno na ECB (Evropskou centrální banku). Jelikož ECB dosud nesestavila výnosovou křivku cenných papírů s nulovým kuponem v eurech se splatností 21 let, Eurostat odhadl míry pro rok 2005 a 2006 pomocí výnosů referenčních třicetiletých státních dluhopisů eurozóny vypočtených ECB, u nichž tyto míry upravil na splatnost v délce 21 let. ECB zavedla výnosovou křivku v eurech v létě 2007 a Eurostat od té doby rovněž zveřejňuje „denní“ údaje pro splatnosti 1 až 30 let. Údaje pro rok 2007 byly mimoto k dispozici na internetových stránkách Eurostatu od ledna 2008. Roční nominální míra u státních dluhopisů s nulovým kuponem s 21letou splatností pro rok 2007 činí 4,5 % (reálná míra činí 2,2 %). Proto klouzavý průměr (1996– 2007) reálné míry, který byl použit v prozatímním posouzení důchodového systému v roce 2008, činí 3,1 %. Navrhované řešení: Článek 10 přílohy XII služebního řádu poskytuje rámec pro stanovení úrokové míry: „1. Úrokové míry, které mají být vzaty v úvahu pro pojistněmatematické výpočty, vycházejí ze sledovaných průměrných ročních úrokových měr, které byly stanoveny pro dlouhodobé státní dluhopisy členských států …“. Jelikož problém dostupnosti údajů byl vyřešen (ECB nyní sestavuje výnosovou křivku cenných papírů s nulovým kupónem v eurech se splatností 21 let), Eurostat ji bude nadále používat v pojistněmatematických výpočtech. V posouzení důchodového systému v roce 2008 bude proto použita výše uvedená nominální míra ve výši 4,5 %. 8. Rozpočtový dopad důchodového systému Společenství Podle čl. 83 odst. 2 služebního řádu přispívají úředníci na náklady důchodového systému z jedné třetiny. Podle prvního odstavce téhož článku se dávky vyplácené v rámci tohoto důchodového systému vyplácejí z rozpočtu Společenství. Členské státy společně ručí za vyplácení těchto dávek. Jak bylo objasněno výše, příspěvky uhrazené v průběhu běžného roku nejsou vypočteny tak, aby pokrývaly výplatu důchodů a ostatních dávek v tomto roce. Zásada pojistněmatematické rovnováhy zaručuje rovnováhu z dlouhodobého hlediska, nikoli rovnováhu v daném roce. To znamená, že sazba příspěvků vychází z plateb, které se mají být uskutečnit v budoucnu, když přispívající úředníci odejdou do důchodu. Sazba není spojena s běžnými rozpočtovými výdaji na financování důchodů pro úředníky, kteří odešli do důchodu, ani jimi ovlivněna. Příspěvky do důchodového systému financují jednu třetinu budoucího závazku. Příspěvky jsou placeny do rozpočtu Společenství jako příjem. Celkový závazek je v okamžiku vyplacení pokryt členskými státy. Níže uvedený graf ukazuje dopad rostoucích sazeb příspěvků do důchodového systému a zvyšujícího se počtu přispívajících členů. V uvedeném období (2000–2007) se příjmy vybrané z příspěvků do důchodového systému více než zdvojnásobily ze 154 milionů EUR v roce 2000 na 340 milionů EUR v roce 2007. (...PICT...) Tento nárůst je zapříčiněn zejména: – zvýšením sazby příspěvků do důchodového systému (z 8,25 % v roce 2000 na 10,25 % v roce 2005, 2006 a 2007); – zvýšením počtu přispívajících členů důchodového systému (tj. z 34 511 v roce 2004 na 47 297 v roce 2007). 9. Závěry Metoda plní svůj zvláštní účel, a to zajistit, aby byl důchodový systém Společenství v rovnováze, jelikož příspěvky do důchodového systému zaplacené zaměstnanci do rozpočtu pokrývají jednu třetinu nároků získaných každý rok, a to z těchto důvodů: – sazba příspěvku vypočtená Eurostatem pokrývala jednu třetinu nároků na důchod získaných v daném roce; – vypočtenou sazbu příspěvku potvrdil kvalifikovaný nezávislý odborník; – uplatňovaná sazba příspěvků se velmi blížila vypočtené sazbě; – malé rozdíly mezi vypočtenými a uplatňovanými sazbami byly zapříčiněny zvláštními ustanoveními služebního řádu. Jelikož tyto rozdíly mohou být kladné nebo záporné, mají tendenci se v dlouhodobém horizontu vzájemně vyrovnávat. Rozpočtové příjmy z příspěvků do důchodového systému vzrostly po zvýšení sazby příspěvků a počtu přispívajících členů. Z výše uvedených důvodů Komise zastává názor, že důchodový systém evropských úředníků je v rovnováze. Problematické otázky byly vyřešeny, aniž by to znamenalo revizi přílohy XII. Komise se proto domnívá, že změna služebního řádu není nutná. [1] Existují další dva způsoby získání nároků na důchod: převedení nároků na důchod z jiného systému nebo zpětné získání nároků na důchod. [2] Posouzení v roce 2008. --------------------------------------------------