CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 11.1.2005 
KOM(2004) 811 v kone čném znění 
  
ZELENÁ KNIHA 
O PŘÍSTUPU EU K ŘÍZENÍ EKONOMICKÉ MIGRACE 
(předložený Komisí) 
 
CS 2   CS OBSAH 
1. Úvod........................................................................................................................ ..... 3 
2. Rozvíjení p řístupu EU k migraci pracovních sil.......................................................... 5 
2.1. Jaký stupe ň harmonizace by m ěl být cílem EU? ......................................................... 5 
2.2. Postupy pro p řijímání osob za ú čelem výkonu placeného zam ěstnání........................ 6 
2.2.1 P řednost pro domácí trh práce...................................................................................... 6 
2.2.2 Systémy p řijímání ........................................................................................................ 7 
2.3. Postupy pro p řijímání osob za ú čelem výkonu samostatné výd ělečné činnosti........... 9 
2.4. Žádosti o pracovní povolení a povolení k pobytu........................................................ 9 2.5. Možnost zm ěny zaměstnavatele nebo odv ětví........................................................... 10 
2.6. Práva..................................................................................................................... ...... 10 
2.7. Doprovodná opat ření: integrace, návrat a spolupráce se t řetími zem ěmi .................. 11 
3. Záv ěr .......................................................................................................................... 12 
Příloha ......................................................................................................................... .............14 
 
CS 3   CS 1. Ú VOD 
Cílem této Zelené knihy je zahájit proces  intenzivních diskusí, do nichž budou zapojeny 
orgány EU, členské státy a ob čanská spole čnost, o nejvhodn ější formě pravidel Spole čenství 
pro přijímání ekonomických migrant ů a o přidané hodnot ě přijetí takového spole čného rámce. 
V roce 2005 zorganizuje Komise ve řejné slyšení, aby tuto zál ežitost mohly prodiskutovat 
různé zúčastněné strany. 
Tato Zelená kniha se týká p řijímacích postup ů pro ekonomickou migraci státních p říslušníků 
třetích zemí a nezabývá se svobodným pohybem ob čanů EU v rámci Unie. Diskuse 
o dokončení trhu práce Spole čenství probíhají v jiné souvislosti. 
Ustanovení čl. 63 odst. 3 Smlouvy o ES uvádí, že Rada p řijme „opatření týkající se 
přistěhovalecké politiky v následujících oblastech : a) podmínky vstupu a pobytu a pravidla, 
podle nichž členské státy ud ělují dlouhodobá víza a vydávají povolení k pobytu“ . Komise se 
intenzivní diskusi o strategickém projektu ekonomické migrace snaží zahájit již od zasedání 
Evropské rady v Tampere v říjnu 1999. V roce 2001 p řijala Komise návrh sm ěrnice 
o „podmínkách vstupu a pobytu státních p říslušníků třetích zemí za ú čelem výkonu placeného 
zaměstnání a výkonu samostatné výd ělečné činnosti“1. Zatímco jiné evrops ké orgány poskytly 
pozitivní stanoviska2, diskuse v Rad ě se omezila na první čtení textu. 
Komise je p řesvědčena, že nyní je čas zabývat se touto otázkou znovu ve sv ětle vývoje 
v oblasti p řistěhovalectví v posledních t řech letech. Na politické úrovni zd ůraznila Evropská 
rada na svém zasedání ve dnech 19.–20. června 2003 v Soluni „potřebu prozkoumat legální 
prostředky, které by umožnily státním p říslušníkům třetích zemí migrovat do Unie, 
s přihlédnutím k p řijímací kapacit ě členských stát ů […]“ . Smlouva o Ústav ě pro Evropu 
schválená na zasedání Evropské  rady v Bruselu ve dnech 17.–18. června 2004 uvádí: „ Unie 
vyvíjí spole čnou přistěhovaleckou politiku, jejímž cílem je ve všech etapách zajistit ú činné 
řízení migra čních toků [...]”3.  
Mezitím Komise, s p řihlédnutím k dopadu demografického poklesu a stárnutí obyvatelstva na 
ekonomiku, zd ůraznila pot řebu revidovat opat ření v oblasti p řistěhovalectví z dlouhodobého 
hlediska4, zejména z hlediska d ůsledků, které bude mít strategie ekonomické migrace na 
konkurenceschopnost, a tím i na spln ění cílů vytyčených v Lisabonu. Tento trend ve 
společnosti podnítil debatu o migraci do EU, aniž by bylo zasahováno do odpov ědnosti 
členských stát ů rozhodovat o po čtech přijatých přistěhovalců. I kdyby totiž byly lisabonské 
cíle v oblasti zam ěstnanosti do roku 2010 spln ěny, celková úrove ň zaměstnanosti v d ůsledku 
demografické zm ěny poklesne. P ři stávajících migra čních tocích bude mít v letech 2010 až 
2030 pokles populace evropské p ětadvacítky v produktivním v ěku za následek snížení po čtu 
zaměstnaných osob asi o 20 milion ů. Tento vývoj bude mít obrovský dopad na celkový 
hospodářský růst, fungování vnit řního trhu a konkurenceschopnost evropských podnik ů.  
                                                 
1 KOM(2001) 386. 
2 Stanoviska Evropského parlamentu ze dne 12. února 2003 (A5-0010/2003), Evropského hospodá řského 
a sociálního výboru ze dne 16. ledna 2002 (SOC/084, CES 28/2002), Výboru region ů ze dne 13. b řezna 
2002 (CdR 386/2001). 
3 Článek III-267. 
4 KOM(2003) 336. 
 
CS 4   CS V této souvislosti, navzdory skute čnosti, že p řistěhovalectví samo o sob ě není řešením 
stárnutí populace, bude stále více zapot řebí ustálených migra čních toků, aby byly uspokojeny 
potřeby trhu práce EU a zajišt ěna prosperita Evropy. P řistěhovalectví má navíc rostoucí dopad 
na podnikání. Evropská unie mu sí také zohlednit skute čnost, že hlavní sv ětové regiony se již 
snaží přilákat přistěhovalce, aby uspokojily pot řeby svých ekonomik. To vyzdvihuje pot řebu 
zajistit, aby politika EU v oblasti ekonomické migrace p řinesla jisté právní postavení 
a zaručený soubor práv na pomoc integraci p řijatých osob. 
Potřeba evropské strategické iniciativy je navíc posilována skute čností, že chybí-li tato 
strategie, je pravd ěpodobnější, že migra ční toky budou moci obcházet vnitrostátní pravidla 
a právní p ředpisy. V d ůsledku toho p ři neexistenci spole čných kritérií pro p řijímání 
ekonomických migrant ů poroste po čet státních p říslušníků třetích zemí vstupujících do EU 
nezákonn ě a bez záruky, že zde budou legáln ě zaměstnáni a že se tím pádem budou moci 
integrovat do našich spole čností.  
V této souvislosti si Komise pln ě uvědomuje, že rozhodnutí o po čtu ekonomických migrant ů 
přijatých za ú čelem hledání zam ěstnání jsou záležitostí členských stát ů. Návrh ústavní 
smlouvy uvádí: „ Tento článek [III-267] se nedotýká práva členských stát ů stanovit objem 
vstupů státních p říslušníků třetích zemí p řicházejících z t řetích zemí na jejich území s cílem 
hledat tam práci jako zam ěstnanci nebo osoby samostatn ě výdělečně činné“ . Rozhodne-li se 
však jeden členský stát takové státní p říslušníky t řetích zemí p řijmout, má to vliv i na ostatní 
členské státy (právo cestova t v rámci schengenského území,  poskytovat služby v jiném 
členském stát ě, přestěhovat se do jiného členského státu po získán í postavení dlouhodobého 
rezidenta, dopad p řijímání pracovník ů ze třetích zemí na trh práce EU) a EU má mezinárodní 
závazky týkající se ur čitých kategorií ekonomických migrant ů. Komise je proto p řesvědčena, 
že existuje jasná pot řeba dohodnout se na pr ůhledných a harmonizovan ějších spole čných 
pravidlech a kritériích na úrovni EU pro p řijímání ekonomických p řistěhovalců.  
Všechny výše uvedené skute čnosti spole čně s přihlédnutím k p řidané hodnot ě přijímání 
opatření na úrovni EU jsou nezbytné základy, z nichž musí vycházet všechny kroky v této 
oblasti. Jakékoli p řijaté opat ření by navíc m ělo minimalizovat administrativní zatížení 
členských stát ů a státních p říslušníků třetích zemí. 
Účelem této Zelené knihy není proto popsat politiky evropské p ětadvacítky, ani je srovnávat 
s politikami jiných sv ětových region ů. Cílem je identifikovat hlavní otázky, které je t řeba 
řešit, a možné alternativy pro legislativní rá mec EU týkající se ekonomické migrace. Komise 
při tom vzala v úvahu výhrady a obavy vyjád řené členskými státy v pr ůběhu diskusí o návrhu 
směrnice v roce 2001 a p ředkládá alternativní návrhy. 
V neposlední řadě stojí za zmínku, že význam debaty o Zelené knize, která by spole čně 
s nejlepšími postupy v členských státech a jejich významem pro provád ění Lisabonské 
strategie m ěla být použita jako základ pro „ plán politiky pro oblast legální migrace, v četně 
postupů pro přijímání, které umožní rychle reagovat na prom ěnlivé požadavky trhu práce na 
migrující pracovní síly “5, zdůraznila Evropská rada v Haagském programu p řijatém na jejím 
zasedání ve dnech 4.–5. listopadu 2004. Komise takový plán p ředloží do konce roku 2005. 
                                                 
5 Záv ěry ze zasedání Evropské rady, p říloha I, bod III 1.4. 
 
CS 5   CS 2. R OZVÍJENÍ P ŘÍSTUPU EU K MIGRACI PRACOVNÍCH SIL  
Diskuse o budoucí evropské politice v oblas ti ekonomické migrace by se podle názoru 
Komise m ěly zaměřit na některé klíčové otázky, které sice nejsou vy čerpávající, ale jsou na 
sobě vzájemně závislé. Navrhované možnosti by mohly být kombinovány n ěkolika zp ůsoby 
podle kone čného výsledku, jehož má být dosaženo. 
2.1. Jaký stupe ň harmonizace by m ěl být cílem EU?  
Vzhledem k tomu, že p řístup státních p říslušníků třetích zemí na trh práce je velmi citlivou 
otázkou, domnívá se Komise, že úsp ěšně fungující politika Spole čenství v této oblasti m ůže 
být zavedena pouze postupn ě, aby byl umožn ěn pozvolný a hladký p řechod od vnitrostátních 
pravidel k pravidl ům Společenství. Právní p ředpisy EU týkající se p řijímání ekonomických 
migrantů by měly být proto koncipovány jako „první krok“ a m ěly by stanovit ur čité společné 
definice, kritéria a postupy a sou časně by měly ponechat na členských státech, aby reagovaly 
na konkrétní pot řeby svých trh ů práce. Je d ůležité si uv ědomit, že návrh ústavní smlouvy 
ponechává stanovení po čtu přijímaných osob p řicházejících za ú čelem hledání práce na 
členských státech. Avšak koordina ční metoda, na jejímž základ ě členské státy využívající 
národní kvóty informují Komisi o provád ění a výsledcích t ěchto politik, by mohla být 
přínosem p ři posuzování celkových pot řeb trhu práce EU a mohla by p řispět k formování 
společné politiky legální migrace na úrovni EU a k ú činnějšímu a lépe koordinovanému 
postupu, což je jak v zájmu členských stát ů, tak v zájmu zú častněných osob. 
Pokud jde o oblast p ůsobnosti jakýchkoliv budoucích právních p ředpisů EU, má Komise 
několik možností. První možností by bylo přijmout horizontální p řístup  v souladu 
s původním návrhem, upravující podmínky vs tupu a pobytu jakéhokoli státního p říslušníka 
třetí země, který je na území členského státu zam ěstnán nebo provozuje samostatnou 
výdělečnou činnost či jinou hospodá řskou činnost po dobu delší než 3 m ěsíce. Zvláštní 
ustanovení by upravovala konkrétní pot řeby určitých skupin, jako js ou sezónní pracovníci, 
osoby do časně přeložené v rámci podniku atd. Výhodou by bylo z řízení komplexního 
společného rámce ekonomické migrace s vysokým stupn ěm flexibility. 
Podobně jako v p řípadě návrhů směrnice týkající se p řijímání student ů6 a výzkumných 
pracovník ů7 by alternativou mohla být řada legislativních návrh ů pro jednotlivá odv ětví. 
Tyto předlohy právních p ředpisů by se mohly zam ěřit na sezónní pracovníky, osoby do časně 
přeložené v rámci podniku, migranty se speciální kvalifik ací (nikoliv nutn ě vysoce 
kvalifikované), smluvní dodavatele sl užeb a/nebo jiné kategorie, p řičemž celkový spole čný 
rámec pro p řijímání pracovník ů třetích zemí by se prozatím odložil. V tomto p řípadě by bylo 
výhodou snadn ější přijímání spole čných pravidel. 
Mohly by být také prozkoumány jiné p řístupy, nap ř. vytvoření společného urychleného 
postupu pro přijímání migrant ů v případech nedostatku specifické ho typu pracovních sil nebo 
osob se specifickou kvalifikac í, který by se použil v p řípadě, získá-li ur čitý počet členských 
států povolení Rady, aby tak u činily velmi rychlým postupem. Tím by bylo možné vyhnout se 
zbytečnému a potenciáln ě škodlivému soupe ření mezi členskými státy p ři najímání ur čitých 
kategorií pracovník ů.  
                                                 
6 KOM(2002) 548. 
7 KOM(2004) 178. 
 
CS 6   CS • Do jaké míry by m ěla být rozvinuta evropská politika migrace pracovních sil a jaká by 
měla být míra intervence Spole čenství v této záležitosti?  
• Měla by se evropská legislativa týkající se migrace zam ěřit na vytvo ření komplexního 
právního rámce upravujícího podmínky pro tém ěř každého státního p říslušníka t řetí země 
přicházejícího do EU nebo by se m ěla soustředit na specifické skupiny p řistěhovalců? 
• Pokud by byl zvolen odv ětvový legislativní p řístup, které skupiny migrant ů by měly být 
řešeny prioritn ě a proč? 
• Domníváte se, že by m ěly být prozkoumány také jiné postupy – nap ř. evropský urychlený 
postup? Mohli byste na vrhnout jiné možnosti? 
2.2. Postupy pro p řijímání osob za ú čelem výkonu placeného zam ěstnání 
Členské státy všeobecn ě před přijetím pracovníka ze t řetí země požadují prokázání toho, že 
příslušné volné místo nem ůže být obsazeno nikým, kdo je již sou částí domácího trhu práce 
(test ekonomických pot řeb). Některé členské státy p řijímají zvláštní kategorie pracovník ů, 
např. vysoce kvalifikované pracovníky nebo pracovníky v odv ětvích nebo povoláních, kde je 
jich již nedostatek, na základ ě speciálních program ů, jako jsou urychlené postupy, zelené 
karty atd. Tyto p řístupy by m ěly být prozkoumány na úrovni EU. Evropská unie by také m ěla 
čerpat ze zkušeností jiných oblastí sv ěta8. 
2.2.1. P řednost pro domácí trh práce 
Zásada „preference Spole čenství“ je definována ustanovením „ členské státy zváží žádosti 
o vstup na svá území za ú čelem zam ěstnání pouze v tom p řípadě, že volná pracovní místa 
v členském stát ě nemohou být obsazena pracov ními silami této zem ě nebo jiných členských 
států nebo pracovními silami ze t řetích zemí, které mají v tomto členském stát ě povolen trvalý 
pobyt a které již jsou sou částí stálého trhu práce členských stát ů“9. Mnoho členských stát ů 
však vyjímá z požadavku na preferenci Spole čenství některé typy ekonomických migrant ů 
(pracovníky na klí čových pozicích p řeváděné v rámci podniku, výkonné um ělce 
s mezinárodním v ěhlasem atd.). 
Hlavní otázkou je, zda by takovou p řednost měly dostat pracovní síly ze t řetích zemí, které 
jsou již ve členském stát ě přítomny, p řed nově příchozími státními p říslušníky t řetích zemí. Je 
důležité připomenout, že od roku 2006 budou mít dlouhodob ě pobývající rezidenti p řednost 
před nově příchozími migranty v členském stát ě pobytu a budou mít možnost p řestěhovat se 
a usadit se v druhém členském stát ě za účelem studia, práce nebo za jiným ú čelem10. Měla by 
být taková preference krom ě toho rozší řena na státní p říslušníky t řetích zemí pobývající 
v jiném členském stát ě než ve stát ě, kde vznikne nedostatek pracovních sil (krom ě 
                                                 
8 „Efficient Practices for the Sel ection of Economic Migrants“ (Ú činné postupy pro výb ěr ekonomických 
migrantů) 
(http://europa.eu.int/comm/employment_social/employment_analysis/immigr_new_stud_en.htm): viz příloha. 
9 Usnesení Rady ze dne 20. června 1994 ve spojení s na řízením Rady (EHS) č. 1612/68. Je zapot řebí 
poznamenat, že smlouva o p řistoupení ze dne 16. dubna 2003 up řednostňuje pracovníky, kte ří jsou 
státními p říslušníky členských stát ů, před pracovníky, kte ří jsou státními p říslušníky t řetích zemí, pokud 
jde o přístup na trh práce členských stát ů. 
10 Sm ěrnice Rady 2003/109/ES. 
 
CS 7   CS dlouhodob ě pobývajících rezident ů)? To by neomezilo právo druhého členského státu 
rozhodovat o tom, koho p řijmout na své území, nýbrž by to usnadnilo nábor pracovních sil 
a pomohlo rychleji a ú činněji odstranit nedostatek pracovních sil a osob s ur čitou kvalifikací 
tam, kde k n ěmu dojde. Evropská unie by pak mohla po čítat se „zásobou“ pracovních sil, 
které se již za čaly integrovat.  
Tato preference by také mohla být rozší řena na osoby, které p řed dočasným návratem do své 
země již několik let pracovaly v Evropské unii. To by vlastn ě mohlo podpo řit „oběh mozků“: 
pracovník ům ze třetích zemí by bylo umožn ěno pokusit se znovu integrovat ve své vlastní 
zemi a přitom by v ěděli, že se jim dostane p říznivějšího zacházení z hlediska zp ětného přijetí, 
budou-li se pozd ěji chtít vrátit do Evr opské unie za prací. 
• Jak můžeme zajistit, aby byla zásada „preference Spole čenství“ uplat ňována účinně? 
• Je stávající definice preference Spole čenství stále platná? Pokud ne, jak by m ěla být 
změněna? 
• Na které další ekonomické migranty (krom ě pracovník ů na klíčových pozicích 
převáděných v rámci podniku) by se logika preference Spole čenství nemusela vztahovat? 
• Kterým kategoriím státních p říslušníků třetích zemí by krom ě dlouhodob ě pobývajících 
rezidentů měla být případně dána přednost před nově příchozími pracovníky ze t řetích 
zemí? 
• Mělo by být státním p říslušníkům třetích zemí, kte ří dočasně opustili EU poté, co zde 
určitou dobu pracovali, p řiznáno – na základ ě přesně vymezených podmínek – prioritní 
právo?  
• Bylo by usnadn ění mobility pracovník ů ze třetích zemí z jednoho členského státu do 
druhého p řínosné pro ekonomiku EU a trhy práce jednotlivých členských stát ů? Jak by to 
mohlo být ú činně uvedeno do praxe? S jakými omezeními/usnadn ěními? 
• Jak mohou Evropské ve řejné služby zam ěstnanosti (European Public Employment 
Services – PES) a Portál pracovní mobility EURES11 přispět k usnadn ění pracovní migrace 
pracovník ů ze třetích zemí? 
2.2.2. Systémy p řijímání 
Kromě systému je t řeba nejdříve prodiskutovat specifickou otázku: m ělo by být p řijímání 
státních p říslušníků třetích zemí na trh práce EU povoleno pouze tehdy, pokud je zde 
specifické volné pracovní místo, ne bo by mohly také existovat pružn ější systémy, jako jsou 
např. zelené karty atd., zam ěřené na přilákání pracovník ů, kteří by uspokojili krátkodobé 
a dlouhodobé pot řeby trhu práce? Dále je zd e otázka, jak postupovat v p řípadě státních 
příslušníků třetích zemí, kte ří usilují o vst up do EU za ú čelem výkonu hospodá řské činnosti 
(např. podle smlouvy o službách uzav řené mezi jejich zahrani čním zam ěstnavatelem 
a zákazníkem v EU), ale kte ří ve skute čnosti nevstupují na trh práce EU. 
                                                 
11 Ve řejné služby zam ěstnanosti (PES) členských stát ů jsou na úrovni EU koordinovány prost řednictvím 
sítě EURES (European Employment Services). EURES založila Evropský portál pracovní mobility 
(http://europa.eu.int/eures), kde budou od roku 2005 prost řednictvím jediné IT platformy založené na 
technologii webových služeb k dispozici všechna ve řejně registrovaná volná pracovní místa v Evrop ě. 
 
CS 8   CS • Mělo by být p řijímání státních p říslušníků třetích zemí na trh práce EU podmín ěno pouze 
konkrétním volným pracovním místem nebo by m ěla také existovat možnost, aby členské 
státy přijímaly státní p říslušníky t řetích zemí bez této podmínky? 
• Jaký postup by se m ěl uplatnit pro ekonomi cké migranty, kte ří nevstupují na trh práce? 
Pokud by bylo p řijímání podmín ěno konkrétním volným pracovním místem (test 
ekonomických pot řeb) a předpokládáme-li horizontální p řístup EU k ekonomické migraci, 
mohlo by se postupovat prost řednictvím „individuálního posouzení“: jestliže zam ěstnavatelé 
zveřejnili volné pracovní místo po minimální časovou lh ůtu a neobdrželi p řijatelnou žádost 
z trhu práce EU, m ěli by povoleno najímat pracovníky ze zahrani čí. Tento systém – 
v závislosti na nástroji pro ší ření informací o volných místech v rámci EU, jako je nap ř. 
EURES – by umožnil ur čitou kontrolu najímání pracovník ů, aby se omezilo zneužívání. Další 
otázkou je, zda by tento test m ěl být zopakován poté, co  vyprší krátkodobá smlouva 
a zaměstnavatel si p řeje ji obnovit. 
• Myslíte si, že test ekonomických pot řeb je realizovatelný systém? M ěl by se uplat ňovat 
pružně, s přihlédnutím nap ř. k povaze daného regionu a odv ětví nebo velikosti p říslušné 
společnosti? 
• Měla by existovat minimální časová lhůta, po kterou musí být volné místo zve řejněno, než 
by bylo možné pro dané místo zvážit státního p říslušníka t řetí země? 
• Jakým dalším zp ůsobem by mohlo být ú činně prokázáno, že je pro práci nutný státní 
příslušník třetí země? 
• Měl by být test ekonomických pot řeb zopakován po vyprše ní platnosti pracovního 
povolení, byla-li/bude pracovní smlouva, na jejímž základ ě byl pracovník ze t řetí země 
přijat, obnovena? 
Větší pružnost by mohlo zajistit n ěkolik alternativních systém ů: členský stát by mohl 
považovat test ekonomických pot řeb za spln ěný od určité výše ro čního příjmu a/nebo úrovn ě 
kvalifikace a/nebo by d ůkaz o nedostatku nemusel být vyžadován pro ur čitá odvětví nebo 
regiony stanovené p říslušnými členskými státy (zelené karty). Stejná koncepce by platila pro 
kvóty pracovník ů, což by umožnilo členským stát ům dodržet jejich mezinárodní závazky v ůči 
třetím zemím. 
• Jaké alternativní volitelné systémy by mohly být navrženy? 
Další možností by bylo uplatnit výb ěrový systém EU, aby bylo možno reagovat na poptávku 
po specifických kvalifikacích, zejména v dlouhodobém horizontu. Mohl by být zaveden 
společný rámec na úrovni EU (nap ř. doba praxe, vzd ělání, jazykové znal osti, existence 
nabídek práce/nedostatku pr acovních sil, rodinní p říslušníci v daném členském stát ě atd.), 
a poté by si každý členský stát mohl vybrat, zda jej používat a, pokud ano, jak jej upravit 
podle pot řeb svého trhu práce. Další možností by byla existence n ěkolika systém ů, např. jeden 
pro pracovníky s nízkou kvalifikací (zde by mohla být hlavním kritériem délka praxe 
v určitém odvětví) a jeden pro st ředně/vysoce kvalifikované prac ovníky (zde by mohlo být 
hlavním kritériem vzd ělání, poté praxe), a členské státy by se mohl y rozhodnout, který z nich 
uplatnit. Takový systém by mohl existovat spole čně s filozofií „indivi duálního posuzování“ 
 
CS 9   CS a „zelenými kartami“. A členské státy, které by cht ěly, by mohly zavést „povolení pro osoby 
hledající práci“ pro ur čité kvalifikace, odv ětví atd. 
V této souvislosti by mohl být  navržen systém „clearingového st řediska“ založený nap ř. na 
službách poskytovaných sí tí EURES, jehož prost řednictvím by zam ěstnavatel m ěl přístup 
k životopis ům zájemc ů pro celou EU, vznikne-li poptávka po pracovnících ze t řetích zemí. Je-
-li nalezen vhodný kandidát, mohl by si státní p říslušník třetí země přes internetové stránky 
daného členského státu ov ěřit, zda spl ňuje kritéria, a zahájit postupy nutné pro získání 
příslušných povolení. 
• Mohl by systém výb ěru fungovat jako možné obecné pr avidlo na úrovni EU pro p řijímání 
ekonomických migrant ů na trh práce a jaká by m ěla být příslušná kritéria? 
• Jak by mohli zam ěstnavatelé získat rozsáhlý p řístup k životopis ům zájemc ů v celé EU 
a jak by m ěl být v tomto smyslu zdokonalen EURES? 
• Mělo by se uvažovat o možnosti poskytovat „povolení pro osoby hledající práci“? 
2.3. Postupy pro p řijímání osob za ú čelem výkonu samostatné výd ělečné činnosti 
Na úrovni EU by také mohly být zav edeny harmonizované podmínky pro p řijímání státních 
příslušníků třetích zemí za ú čelem výkonu samostatné výd ělečné činnosti. Tyto podmínky by 
se lišily od podmínek uvedených v odstavci 2.2: nap ř. by od státního p říslušníka t řetí země 
mohlo být vyžadováno, aby p ředložil podrobný a finan čně proveditelný podni katelský plán, 
prokázal své finan ční prostředky a pozitivní vliv této činnosti na zam ěstnanost nebo 
hospodářský rozvoj p říslušného členského státu. Mohly by být zavedeny r ůzné stupn ě 
flexibility, jako nap ř. umožnit členskému státu vylou čit nebo podpo řit určitá odvětví atd. 
• Měla by EU mít spole čná pravidla pro p řijímání osob samostatn ě výdělečně činných, které 
jsou státními p říslušníky t řetích zemí? Pokud ano, za jakých podmínek? 
• Měly by být v p řípadě osob samostatn ě výdělečně činných, které cht ějí vstoupit do EU na 
méně než jeden rok za ú čelem plnění konkrétní smlouvy se zákazníkem z EU, možné 
pružnější postupy? P okud ano, jaké? 
2.4. Žádosti o pracovní povolení a povolení k pobytu 
Stávající postupy by mohl y být zjednodušeny prost řednictvím jediného vnitrostátního postupu 
podávání žádostí vedoucího k jednomu kombinova nému povolení k pobytu a práci (postup 
typu „one stop-shop“). Pokud je požadováno vstupní vízum, členské státy by mohly bu ď dále 
požadovat po čáteční vstupní vízum ne bo prohlásit, že posta čuje vydání tohoto 
kombinovaného dokumentu jejich konzulátem.  
Tímto dokumentem by nem ěly být dot čeny mezinárodní postupy vn itrostátních správních 
úřadů ani podmínky p řijímání. Ve v ětšině členských stát ů potřebují státní p říslušníci t řetích 
zemí před přezkoumáním žádosti o povolení k pobytu pr acovní povolení: proto by mohl 
existovat dojem, že vydání povolení k pobytu – na základ ě odlišných kritérií než jsou kritéria 
pro pracovní povolení – by pak bylo v rámci kombinovaného postupu tém ěř automatické, což 
není záměrem Komise.  
 
CS 10   CS Jinou možností by bylo neregulovat tuto ot ázku na úrovni EU. Kompromisem by bylo 
navrhnout jedinou žádost pro povolení k práci i pobytu, i když kone čným výsledkem by byla 
dvě různá povolení vydaná podle vn itrostátních pravidel. 
• Mělo by na úrovni EU existovat kombinované „ povolení k práci a pobytu“? Jaké jsou jeho 
výhody/nevýhody?  
• Nebo by m ěla být navržena jediná žádost (pro  pracovní povolení i povolení k pobytu)? 
• Existují další možnosti? 
2.5. Možnost zm ěny zaměstnavatele nebo odv ětví 
Možnost zm ěny zaměstnavatele a/nebo odv ětví během prvního období práce v EU úzce 
souvisí s otázkou, kdo je držitelem povolení, a s podmínkami p řijetí pracovníka (oddíl 2.2). 
Byl-li státní p říslušník t řetí země přijat na základ ě zvláštního programu, mohla by být jeho 
mobilita do časně omezena, aby se zamezilo zneužívání podmínek p řijetí. Naopak, pro 
ekonomiku hostitelské zem ě by nevznikl žádný reálný prob lém, pokud by byl pracovník p řijat 
mimo tyto programy a bylo mu nabídnuto atraktivn ější místo (v p řípadě potřeby na základ ě 
testu ekonomických pot ře b ) .  C o  s e  t ý če povolení, je-li držitelem povolení zam ěstnavatel, 
mohl by být pracovník vystaven nebezpe čí, že bude svým budoucím zam ěstnavatelem z EU 
nepatřičně ovládán či dokonce „vlastn ěn“. 
• Měla by být mobilita pracovníka pocházejícího ze t řetí země na trhu práce členského státu, 
v němž má pobyt, omezena? Pokud ano, jaká omezení by to m ěla být (zam ěstnavatel, 
odvětví, region atd..), za jakýc h okolností a na jak dlouho? 
• Kdo by m ěl být držitelem povolení? Zam ěstnavatel, zam ěstnanec nebo by jej m ěli vlastnit 
společně? 
2.6. Práva 
Migrující zam ěstnanci musí mít jisté právní postavení12 nezávisle na tom, zda se cht ějí vrátit 
do své zem ě původu nebo získat stálejší postavení. Se zam ěstnanci ze t řetích zemí by m ělo 
být před tím, než získají právní postavení dlouhodob ě pobývajícího rezidenta, zacházeno 
stejným zp ůsobem jako s ob čany EU, zejména pokud jde o ur čitá základní hospodá řská 
a sociální práva. Z tohoto postavení vypl ývá širší soubor pr áv odpovídající zásad ě 
diferenciace práv podle délky pobytu. 
• Jaká specifická práva by m ěla být přiznána státním p říslušníkům třetích zemí pracujícím 
dočasně v EU? 
                                                 
12 Právní p ředpisy EU již stanoví řadu práv, nap ř. práva uvedená ve sm ěrnici Rady 2003/109/ES 
(dlouhodob ě pobývající rezidenti), na řízení Rady (ES) č. 859/2003, kterým se rozši řuje působnost 
nařízení (EHS) č. 1408/71 (koordinace  sociálního zabezpe čení) a ve dvou antidiskrimina čních 
směrnicích (sm ěrnice 2000/43/ES a sm ěrnice 2000/78/ES). Krom ě toho se sm ěrnice EU týkající se 
záležitostí, jako jsou nap ř. zdraví a bezpe čnost při práci nebo pracovní podmínky, v zásad ě vztahují na 
všechny pracovníky bez ohledu na jejich státní p říslušnost. Totéž platí pro v ětšinu článků Evropské 
charty základních práv. 
 
CS 11   CS • Mělo by být využívání ur čitých práv podmín ěno minimální délkou pobytu? Pokud ano, 
jakých práv a jak dlouho? 
• Měly by existovat pobídky, nap ř. lepší podmínky pro slu čování rodin nebo získání 
postavení dlouhodob ě pobývajícího rezidenta, jejichž ú čelem by bylo p řilákat určité 
kategorie pracovník ů ze třetích zemí? Pokud ano, pro č a jaké? 
2.7. Doprovodná opat ření: integrace, návrat a spolupráce se t řetími zem ěmi 
Jak je zd ůrazněno v několika sd ěleních Komise13 a v závěrech ze zasedání Rady ze dne 
19. května 2003 týkajících se migrace a rozvoje, vyžaduje úsp ěšná politika EU v oblasti 
ekonomické migrace, aby byly migra ční toky řízeny ve spolupráci se zem ěmi původu 
a tranzitu, s p řihlédnutím k jejich situaci a pot řebám. Přijatá opat ření musí být doprovázena 
důraznými politikami zam ěřenými na integraci p řijatých migrant ů. 
V důsledku toho musí spolupráce se t řetími zem ěmi za účelem usnadn ění legální migrace 
a sociálního a hospodá řského začlenění potenciálních migrant ů řešit celou řadu otázek, jako je 
např. odliv mozk ů, skutečnost, že zem ě původu investují do rozvoje kvalifikace osob, které 
pak domácí ekonomiku a spole čnost opoušt ějí, problémy migrant ů udržovat sociální 
a kulturní vazby atd. Je d ůležité zvážit zp ůsoby řešení takových otázek a rovn ěž opatření 
zaměřená na usnadn ění návratu pracovník ů zaměstnaných na dobu ur čitou po vypršení 
platnosti jejich smluv a jejich zp ětné začlenění do domácí spole čnosti. Možná opat ření, jak 
podpořit všestrann ě výhodné situace a/nebo kompenzovat p řípadné nep říznivé situace, by 
mohla zahrnovat tyto aktivity: poskytovat aktuální informac e o podmínkách vstupu a pobytu 
v EU; zřídit náborová a vzd ělávací střediska v zemích p ůvodu pro kvalifikace pot řebné na 
úrovni EU a pro kulturní a jazykové vzd ělávání; vytvo řit databáze podle 
kvalifikací/povolání/odv ětví (portfolio kompetencí) potenciálních migrant ů; usnadnit p řevod 
plateb; kompenzovat t řetím zemím náklady na vzd ělání migrant ů odcházejících do EU. Další 
otázkou je to, zda by ur čitým třetím zemím mohla být dána p řednost pro p řijímání jejich 
státních p říslušníků v rámci dohod o posílené spolupráci. 
Navíc, jak zd ůrazňuje První výro ční zpráva o migraci a integraci, musí EU pokra čovat ve 
svých snahách podporovat lepší integraci sou časných a budoucích p řistěhovalců jak na trhu 
práce, tak do hostitelské spole čnosti obecn ě. Orientační programy pro nové p řistěhovalce, 
jejichž náplní je p ředevším jazykové vzd ělávání, ob čanská výchova a informace o základních 
normách a hodnotách hostitelské spole čnosti, nabývají na významu ve všech členských 
státech. 
• Jaký typ doprovodných opat ření by m ěl být v EU i v zemích p ůvodu navržen pro 
usnadnění přijímání a integrace ekonomických migrant ů? 
• Co by mohla EU, v souladu se svými po litikami v oblasti rozvoje, podniknout za ú čelem 
podpory „ob ěhu mozků“ a řešení potenciáln ě nepříznivých d ůsledků „odlivu mozk ů“? 
• Měly by být rozvojovým zemím kompenzovány ( kým a jak) jejich investice do lidského 
kapitálu odcházejícího do EU? Jak by mohly být omezeny negativní vlivy?  
                                                 
13 KOM(2004) 412, KOM(2002) 703. 
 
CS 12   CS • Měly by být hostitelské a domácí zem ě zavázány zajistit návrat ekonomických migrant ů 
zaměstnaných na dobu ur čitou? Pokud ano, za jakých okolností?  
• Jak by mohl být návrat organizován, aby z n ěj měla prospěch hostitelská i domácí zem ě?  
• Měla by být ur čitým třetím zemím dána p řednost, pokud jde o p řijímání, a jakým 
způsobem? 
• Mohly by být takové prefer ence spojeny se zvláštními rámci, jako je nap ř. Evropská 
politika sousedství, strategie p ředcházející rozší ření? 
3. Z ÁVĚR 
Komise je p řesvědčena, že p řijímání ekonomických migrant ů je základem jakékoli 
přistěhovalecké politiky a že je proto nutné řešit tuto záležitost na evropské úrovni 
v souvislosti s postupným rozvojem provázané p řistěhovalecké politiky Spole čenství. V této 
Zelené knize se Komise pokusila nastínit hlavní otázky a p ředložila řadu různých alternativ, 
které by mohly být sou částí spole čného rámce EU. Tento systém by m ěl být transparentní, 
nebyrokratický a pln ě funkční. Měl by sloužit zájm ům všech zú častněných stran: migrant ů, 
vysílajících i p řijímajících zemí. V p řípadě zintenzivn ění politiky zam ěřené na získávání 
ekonomických migrant ů a usnadňování jejich p řijímání musí EU a její členské státy v ěnovat 
velkou pozornost možným negativním vliv ům takového odlivu ze zemí p ůvodu.  
Hlavním cílem Zelené knihy je vyvolat reakce a zahájit širokou diskusi mezi všemi 
příslušnými zú častněnými stranami. K ú časti je zvána Rada, Evropský parlament, Evropský 
hospodářský a sociální výbor, Výbor region ů, národní, regionální a místní ú řady, sociální 
partneři (včetně sdružení zam ěstnavatelů a odborů), nevládní organizace, kandidátské zem ě, 
partneři ze třetích zemí, akademická obec a další organizace ob čanské spole čnosti 
a jednotlivci. Po dokon čení tohoto procesu všestranných konzultací Komise p ředloží do konce 
roku 2005, jak je uvedeno v Haagském programu, pl án politiky pro oblast legální migrace, 
včetně postupů pro přijímání.  
Pro přípravu ve řejného slyšení týkajícího se ekonomické  migrace, které se bude konat v roce 
2005, vyzývá Komise všechny zú častněné strany, aby zaslaly nejpozd ěji do 15. dubna 2005 
své písemné p řipomínky Evropské komisi, generálnímu ředitelství pro spravedlnost, svobodu 
a bezpečnost na adresu:  
The Director General 
Directorate General Justice, Freedom and Security  
European Commission 
B-1049 Brussels 
jls-economic-migration@cec.eu.int
 
CS 13   CS PŘÍLOHA  
BIBLIOGRAPHY  
A. Legislative instruments and proposals : 
(1) Council Directive 2003/86/EC of 22 Se ptember 2003 on the right to family 
reunification (applicable as of 3 October 2005);  
(2) Council Directive 2003/109/EC of  25 November 2003 concerning the status of third-
country nationals who are long-term reside nts (applicable as of 26 January 2006);  
(3) Proposal for a Council Directive on the c onditions of admission of third-country 
nationals for the purpose of studies, pup il exchange, unremunerated training or 
voluntary service - COM(2002) 548; political agreement reached in March 2004;  
(4) Proposal for a Council Directive on a speci fic admission procedur e for third country 
researchers - COM(2004) 178; 
(5) Proposal for a Council Directive on the c onditions of entry and residence of third-
country nationals for the purpose of paid  employment and self-employed economic 
activities - COM(2001) 386; 
(6) Council Regulation (EEC) No 1612/1968 on fr eedom of movement for workers (in 
particular, article 19(2) for the “Community preference”); 
(7) Council Resolution of 20 June 1994 on limitations on admission of third-country 
nationals to the territory of the Member States for employment; 
(8) Council Directive 2000/43/EC of 29 June 2000 implementing the principle of equal 
treatment between persons irrespective  of racial or ethnic origin;  
(9) Council Directive 2000/ 78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework 
for equal treatment in employment and occupation;  
(10) Council Regulation (EC) No 859/2003 of 14  May 2003 extending the provisions of 
Regulation (EEC) No 1408/71 a nd Regulation (EEC) No 574/72 to nationals of third 
countries who are not already covered by those provisions sole ly on the ground of 
their nationality. 
B. Commission Communications:  
(1) Communication from the Commission "Study on  the links between legal and illegal 
immigration” - COM (2004) 412; 
(2) First Annual Report on Migration and Integration - COM(2004) 508; 
(3) Communication from the Comm ission on immigration, integr ation and employment - 
COM(2003) 336; 
(4) Communication from the Commission on integr ating migration issues in the EU's 
relations with third countries - COM(2002) 703. 
 
CS 14   CS C. Studies: 
(1) Studies on labour migration, Migration Research Group, Ham burg Institute for 
International Economics (HWWA), Germany;  papers prepared for the European 
Commission, DG Employment and Social  Affairs, June 2004, available at: 
http://europa.eu.int/comm/employment_soc ial/employment_analysis/immigr_new_stu
d_en.htm . The papers examine best practice rega rding recruitment of labour migrants, 
projecting future labour needs and labour mark et integration in the European countries 
as well as in other industrialised countri es. They were prepared by experts from the 
MRG, in cooperation with the Migration Policy Institute, Washington DC. 
(2) Admission of third-country nationals for paid  employment or self-employed activity, 
European Commission, Directorate General for Justice and Home Affairs, 2001, ISBN 
92-894-1689-0. The study, undertaken by Ecot ec Research and Consulting Limited 
between November 1999 and May 2000, anal ysed and compared the legal and 
administrative frameworks in the EU-15 concerning the admissi on of third-country 
nationals to the EU Member States for the purposes of paid employment and self-
employment.