V tomto ohledu představují zajímavý vývoj „Pokyny ohledně osvědčených postupů používání biocidních přípravků jako návnad na hlodavce v Evropské unii“ , vypracovaný evropským odvětvím výroby biocidních přípravků. Tyto pokyny popisují, co je třeba provést před použitím rodenticidů, během něj a po něm, obsahují praktické instrukce, jimiž je vhodné se řídit v mnoha různých situacích, kdy dochází k použití rodenticidů, popisuje, jak monitorovat případy, kdy dojde k zamoření hlodavci, aniž by byly soustavně používány návnady na hlodavce, a pojednává o alternativách k rodenticidům. Dokument s pokyny rovněž obsahuje doporučení ohledně toho, kde získat informace o odolnosti vůči antikoagulantům a jak ji nejlépe řídit.

Prostřednictvím schválení látky by například bylo možné uplatnit zákaz pultového nebo internetového prodeje biocidních přípravků, které obsahují účinné látky, jež splňují kritéria vyloučení, ale byly schváleny a povoleny na základě odchylky podle čl. 5 odst. 2 nařízení BPR. Kromě toho by u takových biocidních přípravků bylo možné zvážit omezení, která umožní distribuci a prodej pouze patřičně kvalifikovaným profesionálům.

Odborná příprava a informace by také měly být odpovědí na to, jak zabránit zbytečné aplikaci a jak používat nechemické alternativy.

Pokud jde o riziko pro vodu nebo podzemní vodu, studie vybízí členské státy k tomu, aby využívaly informace, jež jsou k dispozici z jiných režimů monitorování, například z monitorování prioritních látek a specifických znečišťujících látek povodí podle rámcové směrnice o vodě, které by mohly obsahovat užitečné informace o specifických rizicích, která biocidní přípravky představují pro vodní prostředí. V této souvislosti byl vyvinut mechanismus založený na seznamu sledovaných látek, jehož účelem je zaručit v celé EU monitorování látek, které by mohly vzbuzovat obavy (včetně nově se objevujících znečišťujících látek), a tím podpořit stanovování priorit při budoucích přezkumech seznamu prioritních látek.

Používá-li se tedy specifické zařízení či vybavení, děje se tak především v odvětví průmyslu nebo služeb, kde jsou již mnohá zařízení a vybavení navržena tak, aby minimalizovala expozici (např. automatické systémy pro ošetřování dřeva) a zabránila nadměrnému dávkování (např. kalibrované dávkování konzervantů pro výrobky v plechových obalech, kalibrace postřikovačů pro protihnilobné nátěry), a považují se za vyhovující.

Pokud by navíc zvláštní omezení či požadavky byly žádoucí, mohly by být zaručeny v jednotlivých případech tím, že by do schválení látky nebo povolení přípravku byly začleněny konkrétní podmínky.

V neposlední řadě je třeba uvést, že představuje-li použití vhodného dávkovacího zařízení při aplikaci některých biocidních přípravků důležitý faktor, existují i další faktory, které je rovněž nutné zvážit, aby se minimalizovala expozice, například výběr vhodného přípravku, určení klimatických podmínek, úroveň zamoření atd. To opět prokazuje, jak je důležité se náležitě řídit pokyny přizpůsobenými každému typu přípravku, které mají uživatelé k dispozici.





3.Nástroje na podporu inovací a udržitelného používání

Byly zváženy i další nástroje nebo opatření, které by bylo možné použít k podnícení inovací a k vývoji nových přípravků s lepším profilem.

3.1.Vyloučení, náhrada a srovnávací posouzení

Nařízení BPR prostřednictvím kritérií vyloučení a kritérií pro náhradu účinných látek a srovnávacího posouzení biocidních přípravků, které obsahují účinné látky, jež se mají nahradit, vymezuje velice silné mechanismy pro postupné ukončení používání látek vzbuzujících silné a mimořádné obavy. Kromě toho tím vznikají pobídky k vývoji lepších alternativ.

Potenciál těchto mechanismů dosud nebyl v plném rozsahu využit, jelikož řada účinných látek je stále předmětem hodnocení a mnoho biocidních přípravků ještě čeká na schválení. Očekává se však, že výrazně přispějí k udržitelnému používání biocidních přípravků.

3.2.Systémy označování

Studie zkoumala způsoby, jak snadno a viditelně označit biocidní přípravky, které by měly menší dopad na zdraví lidí, zvířat a na životní prostředí, s cílem pomoci konečným uživatelům činit informovaná rozhodnutí, ale také poskytnout těmto přípravkům výhodu oproti přípravkům konkurenčním, a tím průmysl jasně motivovat k tomu, aby vyvíjel lepší přípravky.

Studie zejména analyzovala, zda by pro tento účel bylo možné použít stávající programy pro ekoznačky (např. ekoznačku EU, ekoznačky Blue Angel nebo Nordic Swan) a zda průmyslová sdružení nebo jednotlivé společnosti vyvinuly nějaké (dobrovolné) systémy, které by bylo možné použít jako zdroj inspirace.

3.2.1.Nařízení o ekoznačce EU

Cílem nařízení (ES) č. 66/2010 (dále jen „nařízení o ekoznačce“) je vymezit dobrovolný systém EU pro udělování ekoznaček, který spotřebitelům pomůže určit produkty a služby, jež mají po celou dobu životnosti od těžby přes výrobu a použití až po odstranění snížený dopad na životní prostředí.

Studie však ukázala, že biocidní přípravky nejsou vzhledem ke svým základním vlastnostem a svému hlavnímu účelu, jenž spočívá v regulaci nežádoucích organismů, pro tento systém vnímány jako vhodné nebo způsobilé.

Jako problematická byla vyzdvižena také široká škála biocidních přípravků a skutečnost, že jsou používány v řadě různých odvětví, neboť kritéria pro ekoznačku EU jsou vyvíjena na základě individuálního přístupu ke konkrétním produktům.

Na závěr je nutno zmínit, že ekoznačka EU podporuje dostupné alternativy k biocidním přípravkům, např. materiály neobsahující biocidy jakožto alternativu k běžně ošetřeným materiálům.

3.2.2.Iniciativy odvětví průmyslu

Průmysl či průmyslová sdružení zahájily několik iniciativ, které mají podporovat udržitelné postupy nebo vyzdvihnout „ekologické“ vlastnosti jejich produktů.

Tyto iniciativy, třebaže se omezují na iniciativy jednotlivých společností, a to často v rámci vypracovávání systému odpovědného používání přípravku nebo marketingové strategie, prokazují, že společnosti mohou přijímat opatření, jimiž snižují dopad biocidních přípravků na životní prostředí.