CS   CS CS 
CS   CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 15/7/2008 
SEK(2008)2282 
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
Průvodní dokument ke 
 
SDĚLENÍ KOMISE RAD Ě, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU 
HOSPODÁ ŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGION Ů 
  
CESTA KE SPOLE ČNÉMU PLÁNOVÁNÍ VE VÝZKUMU: 
 
 Spolupráce p ři účinnějším řešení spole čných úkol ů 
   
SHRNUTÍ POSOUZENÍ DOPADU  
 
{KOM(2008)468 v kone čném znění} 
{SEK(2008)2281} 
CS  CS 1. PROCEDURÁLNÍ OTÁZKY A KONZULTACE ZAINTERESOVANÝCH STRAN  
1.1. Úvod 
Toto posouzení dopadu podporuje iniciativu prezentovanou ve sd ělení Evropské komise 
s názvem „Cesta ke spole čnému plánování ve výzkumu“. Iniciativa spole čného plánování (JP) je 
jednou z p ěti strategických iniciativ naplá novaných Komisí v roce 2008 jako pokra čování Zelené 
knihy „Evropský výzkumný prostor: Nové pe rspektivy“, která reaguje na dokument 
„Optimalizace výzkumných program ů a priorit“. Spole čné plánování je proces, kterým se 
členské státy zapojují na dobrovolné bázi a bázi výb ěru z definovaných možností do vymezení, 
vývoje a realizace spole čných výzkumných program ů, řešících specifickou oblast nebo 
specifické téma. M ůže obsahovat koordinaci exis tujících národních program ů nebo vytvo ření 
nových, shromážd ění zdrojů a společný postup sledování a zhodnocení dosaženého pokroku.  
Zintenzivn ěním a zlepšením p řeshraniční spolupráce, koordina cí a integrací výzkumných 
programů členských stát ů financovaných z ve řejných fond ů v omezeném po čtu strategických 
oblastí se snaží pomoci Evrop ě posílit efektivitu jejího ve řejného financování a lépe řešit velké 
společenské úkoly. Navrhovaným p řístupem je podpora spole čného plánování postupem na 
vysoké politické úrovni podporovaným členskými státy, který by zajistil flexibilitu v oblasti 
nástrojů, uspořádání, úrovní koordinace a integrace programu. Cílem spole čného plánování jsou 
veřejné výzkumné programy, a zahr nují tedy spíše spolupráci ve řejných sektor ů než spolupráci 
veřejného a soukromého sektoru. V jeho realizaci m ůže též sehrávat roli dot čené odvětví. 
1.2. Politická podpora a podpora zú častněných subjekt ů 
Na politické úrovni byla op ětovně zdůrazněna jasná podpora intenzivn ější a efektivn ější 
koordinaci výzkumných činností v Evrop ě v minulých 15 letech: na ja ře roku 2008 Evropská 
rada povzbudila Komisi a členské státy, „aby i nadále vyvíjely iniciativy pro spole čnou tvorbu 
výzkumných program ů v oblastech, kde je tento p řístup vhodný, a umožnily tak strategi čtější a 
lépe strukturovaný p řístup k zahájení nových spole čných program ů a spole čných výzev 
k předkládání projekt ů od konce roku 2010“ . 
Tvůrci politiky, výzkumné subjekty i ob čané jsou zajedno v tom, že nejnaléhav ější a spole čné 
úkoly Evropy – jako je zm ěna klimatu, energetika, bezpe čnost, zdraví a stárnutí – musí být 
řešeny spole čně na evropské úrovni. Tyto zú častněné subjekty též v ěří, že výzkum sehrává 
klíčovou roli p ři řešení těchto úkol ů, ale cítí, že bude nutné spole čně stanovit programu a zvýšit 
koordinaci výzkumu v Evrop ě, pokud má mít výzkum ú činný přínos.  
CS  CS 2. DEFINICE PROBLÉMU  
2.1. Je třeba, aby byla Evropa schopna lépe plnit své spole čenské úkoly intenzivn ější 
koordinací a spole čným strategickým zam ěřením na ve řejný výzkum a vývoj 
Abychom byli schopni plnit spole čenské úkoly, musí být evropský systém výzkumu schopen 
dosahovat výsledk ů na nejvyšší úrovni. Evropa však ne ní schopna rychle zvýšit své investice 
do výzkumu, a proto musí pokra čovat ve svém úsilí o le pší využití svých nedostate čných zdroje 
pro výzkum a vývoj jejich vhodn ějším a efektivn ějším investováním. V tomto kontextu sehrává 
veřejný sektor d ůležitou roli tím, že se snaží zvýšit návratnost financování výzkumu a vývoje 
z veřejných fond ů. 
Existuje mnoho zp ůsobů, jak se pokusit zvýšit vliv a efektivitu ve řejného výzkumu a vývoje. 
Jednou z cest, která nebyla dostate čně využívána a která nabízí ve lký potenciální zisk, je 
zlepšení organizace evropských ve řejných investic do zintenzivn ěním programu p řeshraniční 
spolupráce a koordinace. 
Zatímco členské státy si v pr ůběhu let vytvo řily mnoho mechanism ů v zájmu nadnárodní 
spolupráce v oblasti , stále platí, že p řibližně 85% spole čenského ve řejného výzkumu v Evrop ě 
je plánováno, financováno, sle dováno a hodnoceno na vnitrostátn í úrovni. Srovnáním s jinými 
oblastmi strukturální politiky, jako je hospodá řská soutěž, obchod, pr ůmysl atd., je výzkum a 
vývoj na evropské úrovni mén ě integrovaný a koordinovaný.  
V důsledku pot řeby reagovat na tento problém  bylo nedávno zahájeno n ěkolik iniciativ na úrovni 
Společenství, které se zam ěřují na stimulaci koordinace vnitrostátního ve řejného výzkumu a 
vývoje, jako je otev řená metoda koordinace, schéma ERA-NET pro propojení odpov ědných osob 
a vedoucích pracovník ů vnitrostátních a regi onálních výzkumných program ů, a využití 
článku 169 Smlouvy, který umož ňuje Spole čenství účast na výzkumných a vývojových 
programech realizovaných n ěkterými členskými státy. Tyto snahy jsou však stále extrémn ě 
skromné ve vztahu k objemu zahrnutého financování a m ěly omezené možnosti úsp ěchu 
dosáhnout plné programové integrace v d ůsledku nedostatku strategického zam ěření a podpory 
ze strany členských stát ů. 
2.2. Nutnost nového p řístupu 
Existuje stále rostoucí pov ědomí, že pro koordinaci ve řejných program ů výzkumu a 
vývoje v Evrop ě je třeba nový, strategi čtější přístup zacílený na ty oblasti, které mohou p řispět 
k řešení naléhavých spole čenských úkol ů v Evropě a v jejichž p řípadě může koordinace p řispět 
k vyšší efektivit ě a dopadu výzkumu. V minulosti jasn ě bránil snaze podpo řit společné 
programové dokumenty nedostatek politických závazk ů na vysoké úrovni na stran ě členských 
států, nepřítomnost dostate čných a spolehlivých dat a vhled ů do konkrétní strukt ury a organizace 
příslušných oblastí v ědy a techniky a strnulost použitých nástroj ů. 
Nyní je však na čase zahájit novou stra tegickou iniciativu v oblasti spole čného plánování. Širší 
politický kontext se zm ěnil, jelikož velké spole čenské úkoly, kterým spole čně čelíme, se 
rozhodně posunuly na špi čku politických program ů v každém členském stát ě i na úrovni 
Společenství a zjevn ě začínají být vid ět důsledky a náklady vzniklé nedostate čnou koordinací. 
V oblasti celoevropských úkol ů je třeba spojit úsilí, a abychom dosáhli úsp ěchu v této oblasti, 
bude nezbytný plnohodnotný závazek členských stát ů. Nová iniciativa by m ěla být 
spoluutvá řena názory zú častněných subjekt ů a minulými zkušenostmi. 
CS  CS Důležité je, že proces nasm ěrování ke spole čnému plánování by nem ěl jít ani „shora dol ů“, 
neměla by jej tedy řídit Komise, ani „zdola nahoru“, z čehož by vyplynul nedostatek ucelené 
strategie a zam ěření. 
Efektivní proces by zahrnoval členské státy, které by spole čně označovaly oblasti spole čného 
zájmu, kde spole čné kroky p ři řešení důležitých sociálních úkol ů mohou být efektivn ější. Zvlášt ě 
je třeba využít vhodná kritéria ods ouhlasená všemi stranami p ři stanovení oblastí, v nichž by 
bylo zahájení spole čného programování nejvhodn ější. Aby tato kritéria byla funk ční, musí zde 
být dobrá informa ční základna. Musí být shromážd ěny informace o existujících vnitrostátních a 
regionálních programech v r ůzných oblastech, v četně toho, čemu se v ěnují dostate čným 
způsobem a v čem jsou mezery, v čem dochází k p řekrývání nebo v čem chybí rozsah a 
dostatečná oblast p ůsobnosti.  
Je zde též pot řeba variabilní p řístup, který by umož ňoval flexibilitu ve vztahu k ú častnickým 
zemím. Ne všechny členské státy sdílejí stejné úkoly v každé oblasti, zvlášt ě v rozšířené 
Evropské unii, skládající se ze 27 zemí.  
A konečně, úspěšný proces musí umož ňovat odstup ňovanou reakci výb ěrem nejefektivn ějších 
nástrojů v dané oblasti. 
2.3. Subsidiarita a p řidaná evropská hodnota 
Právo Spole čenství jednat v této oblasti je zakotveno v n ěkolika článcích Smlouvy, která 
definuje koordinaci a spolupráci mezi členskými státy a Spole čenstvím ( články 165, 169, 171). 
Navrhovaný proces spole čného plánování m ůže být oprávn ěně považován za nutný, protože je 
nepravděpodobné, že by byl dostate čně splněn členskými státy pouze prost řednictvím 
mezivládních krok ů. Rozšíření takových krok ů bylo v minulých letech pozdrženo a v ětšina 
iniciativ zam ěřujících se na koordinaci multilaterální ho programu byla rozvinuta v kontextu 
aktivit Spole čenství. Členské státy, které konají osamocen ě, proto pravd ěpodobně nebudou 
schopny tyto problémy vy řešit. 
Evropská p řidaná hodnota návrhu je dána z části nadnárodním charakterem n ěkterých klí čových 
výzev (nap říklad změna klimatu), kde musí členské státy jednat spole čně, aby tyto problémy 
řádně vyřešily. Může být rovn ěž zdůvodněna nabídkou potenciálu pro v ětší rozsahu, širší 
působnost a vyšší efektivitu ve řejných program ů výzkumu a vývoje v Evrop ě společným 
řešením spole čných úkol ů a vývojem spole čných řešení, překonáním p řekážek zapojení, jako 
jsou vysoké po čáteční a provozní náklady v ur čitých oblastech v ědy a techniky, shromážd ění dat 
a odborných znalostí, dosahování v ětšího vědeckého, technologického a inova čního dopadu, 
eliminace p řekrývání program ů v evropském rámci, prohloubení programu a snížení náklad ů 
na jeho správu a řízení. 
CS  CS 3. CÍLE 
3.1. Obecné strategické cíle 
Obecným strategickým cílem iniciativy spole čného plánování je zvýš it schopnost EU dosáhnout 
politických cíl ů na vysoké úrovni a reagovat na d ůležité úkoly, kterým EU bude čelit 
v nadcházejících letech:  
1) p řispět k dosažení cíl ů revidované lisabons ké strategie;  
2) pomoci Evrop ě, aby prost řednictvím výzkumu efektivn ěji reagovala na klí čové 
společenské výzvy; 
3) p řispět k dosažení cíl ů Evropského výzkumného prostoru (ERA). 
3.2. Specifické cíle:  
V rámci úsilí o dosažení t ěchto obecných strategických cíl ů bude nutné zlepšit výkonnost a 
účinnost plánování ve řejného výzkumu v Evrop ě v oblastech, kde čelíme významným 
společenským výzvám. Specifické cíle jsou: 
1) posílit koordinaci vnitrostátních ve řejných výzkumných program ů EU v oblastech, které 
mohou nabídnout řešení důležitých spole čenských úkol ů a v jejichž p řípadě existuje 
důkaz o přidané hodnot ě v důsledku spole čného přeshraničního přístupu;  
2) takto zvýšit vliv t ěchto program ů ve vztahu k ob ěma dopad ům vědy a techniky 
(vědecká dokonalost, spojení zdroj ů, dat a odborných znalos tí, dosažení kritického 
množství, usnadn ění optimalizace programu) a hospodá řským a spole čenským 
dopadům. 
3.3. Operační cíle: 
S cílem podpo řit vliv a efektivitu výše uvedených zlepšení jsou opera ční cíle:  
1) zajistit úsp ěšný postup, který podpo ří strategičtější přístup ke koordinaci národních 
výzkumných program ů zaměřených na pomoc p ři řešení evropských spole čenských 
úkolů; 
2) zajistit, aby s tímto postupem a z n ěj vyplývajícími iniciativami spole čného plánování 
veřejného výzkumu byla spojena vysoká úrove ň podpory a zainteresovanosti 
zúčastněných subjekt ů; 
3) tímto postupem a využitím vhodných nástroj ů podpořit přeshraniční integraci a 
strukturální ú činky veřejného výzkumu, zvlášt ě dosažení kritického intenzity 
výzkumného a vývojového úsilí; 
4) zahájit proces, který umožní stup ňovanou reakci v ob lasti nástroj ů společného 
programování a variabilní uspo řádání účasti jednotlivých zemí;  
5) zajistit, aby byly spole čné iniciativy založeny na aktuálních a p řesných informacích 
o vnitrostátních a regionál ních programových aktivitách; 
CS  CS 6) podpo řit větší vzájemnou provázanost politik. 
4. PREZENTACE MOŽNOSTÍ STRATEGIE  
V zájmu spln ění tohoto cíle byly vzaty v úvahu čtyři strategické možnosti. Hlavní rozdíly mezi 
nimi se zam ěřily na dv ě klíčové položky: zp ůsob, jakým jsou oblasti spole čného plánování 
označovány, a rozsah nástroj ů zvažovaných pro realizaci1. 
U možnosti „Tradi ční postup“ (možnost 1) jsou témata spole čného plánování ozna čována ad hoc 
způsobem zdola nahoru množstvím zú častněných subjekt ů členských stát ů. Realizace se 
uskutečňuje prost řednictvím omezeného po čtu nástroj ů (zejména schéma ERA-NET a 
článek 169) a je voln ě koordinována. Navíc je p řijat flexibilní p řístup ke kritickému množství 
(ve vztahu k po čtu a důležitosti partner ů) a s tendencí k programové integraci. 
Možnost „Maximalizace článku 169“ (možnost 2) je v n ěkterých rysech obdobná jako možnost 
„Tradiční postup“, protože témata spole čného plánování ozna čují členské státy zp ůsobem zdola 
nahoru a realizace se uskute čňuje dvěma stejnými nástroji (v podstat ě schéma ERA-NET a 
článek 169). V čem se ale tato možnost liší od možnosti „Tradi ční postup“, je návrh proaktivního 
přístupu, ve kterém by ERA-NET a část akce ERA-NET Plus sché matu ERA-NET byla striktn ě 
postulována jako p řípravné stadium článku 169. Témata spole čného plánování by se v zájmu 
dodržení systematické vzájemné provázanos ti horizontálních politik musela shodovat 
s rámcovým programem, p řičemž více pozornosti by bylo v ěnováno kritickému množství a 
úrovni programové integrace. 
Hlavním rozdílem mezi „Možností strategie stimulované Spole čenstvím“ (možnost 3) a dv ěma 
předchozími možnostmi je, že má spíše formu st rategie než strukturu zdola nahoru. Výchozím 
bodem je ozna čení významných spole čenských výzev a vyhodnocení pot řeby kritického 
množství ve řejně podporovaného výzkumu v p říslušných oblastech v ědy a techniky. V rámci 
této možnosti p řebírá Spole čenství vedení p ři provádění tohoto strategického vyhodnocení a 
navržení vhodných oblastí spole čného programování. Spole čenství vybere nejvhodn ější nástroj 
z širokého rozsahu dob ře známých nástroj ů Společenství. 
Možnost „Evropský strategický postup“ (m ožnost 4) je podobná „Možnosti strategie 
stimulované Spole čenstvím“ v tom, že je formu strategie a vychází z řešení důležitých 
společenských výzev, ale je zde podstatný rozdíl ve vztahu k úlohám, které plní Spole čenství a 
členské státy. V rámci možnosti „Evr opský strategický postup“ jsou to členské státy (nikoli 
Společenství), které ozna čí náměty pro spole čné plánování. Členské státy tedy vybírají nebo 
vyvíjejí nejvhodn ější nástroje vzhledem ke specifickým okolnostem p říslušné oblasti v ědy a 
techniky (v četně nástrojů Společenství jako je schéma ERA-NET a články 168, 169, 170 nebo 
171; plán SET nebo p řístup výzkumu v oblasti bezpe čnosti; vytvo ření nových evropských 
institucí a/nebo nových druh ů sítí excelence2; iniciativy jako ERV nebo Euratom; strukturální 
fondy; atd.). Komise zde p ůsobí jako usnad ňující faktor. Je odpov ědná za podávání zpráv Rad ě 
ve všech stadiích tohoto postupu a za hodnocen í postupu jako celku i pokroku dosaženého 
ve specifických oblastech.  
                                                 
1 Viz Tabulka 2 Zprávy o posouzení dopadu s p řehledem čtyř možností. 
2 Zapojení financování nejen integra čních aktivit, ale též spole čného výzkumu. 
CS  CS 5. POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Pro každou možnost byl pos ouzen široký rozsah dopad ů, včetně úrovně podpory a 
zainteresovanosti zú častněných subjekt ů, strategického zam ěření, strukturálního efektu, 
konzistentnosti strategie, v ědeckotechnických a širších spole čenských vliv ů3. Závěrem tohoto 
hodnocení bylo, že preferovanou stra tegickou možností je mož nost „Evropský strategický 
postup“.  
Možnost „Tradi ční postup“ byla zamítnuta z d ůvodu nedostate čného strategického zam ěření, 
slabého strukturálního vlivu, negativního vlivu na provázanost horizontálních politik a slabého 
společenského vlivu. Možnost „Maximalizace článku 169“ byla zamítnuta z d ůvodu 
nedostate čného strategického zam ěření, přístupu „univerzální model pro všechny“ a omezeného 
strukturálního vlivu. „Možnost strategie stimulované Spole čenstvím“, která má velký potenciální 
vliv, byla zamítnuta z d ůvodu rizik, která jsou s ní spojena: tj. je velmi pravd ěpodobné, že 
nebude zú častněnými subjekty podpo řena. To bude mít op ět negativní vliv na strategické 
zaměření, strukturální efekt a spole čenský vliv. Navíc je nepravd ěpodobné, že by Spole čenství 
samo o sob ě mělo dostate čně detailní znalost výzkumných program ů členských stát ů pro 
navržení vhodných témat a nástroj ů společného programování. 
Možnost „Evropský strategický postup“ se t ěší nejvyšší úrovni podpory zú častněných subjekt ů, 
které souhlasí s tím, že je t řeba definovat strategické výzkumné programy a realizovat je 
koordinovaným zp ůsobem, zvlášt ě v zájmu řešení spole čných spole čenských úkol ů; že 
partnerství, kombinující dobrovolný p řístup zdola nahoru se stra tegickým vedením shora dol ů, je 
nepostradatelné pro zajišt ění flexibility a úpravy progra mových specifik; že musí být 
respektovány zásady subs idiarity, zásada „prom ěnlivé geometrie“ a reálné evropské p řidané 
hodnoty; a že p řístup „univerzální model pro všechny“ není funk ční. 
Postup navrhovaný pro výb ěr námětů a nástrojů společného plánovaný, kombinovaný s vysokou 
úrovní podpory zú častněných subjekt ů znamená, že možnost 4 poskytuje nejlepší záruky 
dosažení maximálních celkových systematických strukturálních vliv ů. To na oplátku vytvo ří 
ideální podmínky pro plnou realizaci výhod spole čného programování v oblasti v ědy a techniky, 
které zahrnují: 
• překonání p řekážek zapojení, 
• celoevropskou optimalizaci programu, 
• vynikající v ědeckou kompetenci, 
• společné řešení spole čných úkol ů, vývoj obvyklých, standardizovaných řešení a jednotné 
vystupování, 
• spolupráci v oblasti p řeshraničních projekt ů (s vlastním souborem výhod, jako je 
shromažďování dat a odborných znalostí, rychlé ší ření, přeshraniční mobilita a odborná 
příprava lidských zdroj ů a zvýšené v ědecké, technologické a inova ční vlivy), 
• nižší vnitrostátní náklady na řízení integrovaných program ů, 
• zdokonalení neintegrovaných program ů a 
                                                 
3 Tabulka 3 v plné zpráv ě o hodnocení vliv ů stanovuje p řehled těchto vlivů. 
CS  CS • výraznější odpovědnost a transparentnost. 
Výhody pro pr ůmysl zahrnují „otev řenou inovaci“; rychlé ší ření výsledk ů výzkumu; vývoj 
společných, standardizovaných řešení; lepší p řístup k podpo ře veřejného výzkumu; snadn ější 
vývoj spole čných veřejnosoukromých strategických výzkumných program ů; a rychlejší 
koordinaci horizontální politiky. 
Nakonec se tyto v ědeckotechnické dopady transformují do v ětší společenské návratnosti investic 
do veřejného výzkumu, což znamená v ětší ekonomický r ůst, konkurenceschopnost a 
zaměstnanost a rychlejší a lepší řešení sociálních a ekologických úkol ů. 
Z těchto důvodů je preferovanou možností možnost 4 – „Evropský strategický postup“. 
6. RIZIKA A ZMÍRN ĚNÍ RIZIK  
V souvislosti s preferovanou možností existují r ůzná rizika, spojená. Hla vním rizikem je, že se 
požadovaný politický závazek neuskute ční. 
I když se toto riziko jeví jako menš í, než snad bylo v minulosti (v d ůsledku toho, že se 
v členských státech stále ví ce uznává význam spole čenských výzev, kterým Evropa čelí, vědy a 
techniky ve vztahu k náklad ů, které musí spole čnost vynakládat, není-li tato oblast dostate čně 
koordinována a výhod, které pro spole čnost vznikají, pokud je tato oblast spole čně plánována), 
byl navrhovaný politický proces též navržen specificky pro zmírn ění tohoto rizika. Je navrhován 
politický postup na vysoké úrovni, který spo čívá rovnou na členských státech a Komise p ůsobí 
jako usnad ňující faktor. Postup ur čuje důležitou a trvalou úlohu Rad ě, spočívající ve: 
• výzvě ministrům pro výzkum a vývoj členských stát ů, aby pov ěřili osobní zástupce pro 
skupinu ad-hoc na vysoké úrovni s cílem ozna čit vhodné oblasti pro spole čné plánování  
• každoroční sledování postupu (povinnou výro ční zprávou Komise); a 
• přezkumu postupu po t řech letech. 
Navrhovaný proces se zakládá na d ůkazech a hloubkové strategické analýze p říslušných oblastí 
vědy a techniky která zajistí, že budou realizovány pouze prove ditelné iniciativy spole čného 
plánování. Navíc je navrhovaný p řístup charakterizován flexibilitou nástroj ů4, „proměnlivou 
geometrií“ a flexibilitou ve vztahu k rozsahu provád ěné programové integrace ( částečný cyklus, 
plný cyklus). 
Další rizika zahrnují setrva čnost institucí a nedostate čnou základnu relevantních poznatk ů. Byly 
však použity p říslušné strategie ke zmírn ění rizik. 
Hlavní strategií ke zmírn ění rizik, na které se zakládá na vrhovaný proces, je tedy dodržování 
kvalitnějších regula čních postup ů: úzká transparentní spolupráce s členskými státy; dodržování 
zásad subsidiarity, evropské p řidané hodnoty a proporcionality; p říprava a zahájení konkrétních 
iniciativ na široké, d ůvěryhodné základn ě faktů a zajištění odpov ědnosti a transparentnosti 
procesu prost řednictvím systém ů řádného sledování a hodnocení. 
                                                 
4 K realizaci jednotlivých iniciativ spole čného plánování by m ěly být prozkoumány a využívány všechny 
možnosti souboru nástroj ů veřejného výzkumu (vnitrostátní a regionální vývojové programy, mezivládní 
výzkumné organizace a režimy spolupráce, in frastruktura výzkumu, systémy mobility…). 
CS  CS 7. HODNOCENÍ A SLEDOVÁNÍ  
Příslušná opat ření byla též p řijata v oblasti hodnocen í a sledování. Jsou zal ožena na zprávách 
Komise Rad ě po každé fázi postupu spole čného plánování a na hl oubkovém posouzení postupu 
Komisí spole čně s členskými státy po t řech letech. Bude též zajišt ěno pravidelné sledování a 
hodnocení pokroku na cest ě k splnění cílů (SMART) v každé oblasti spole čného plánování. 
Zvýšená transparentnost v oblasti spolupráce a koordinace národních  a regionálních vývojových 
programů bude navíc zajišt ěna vývojem specifického modul u pro internetovou službu 
ERAWATCH.