(3) „Ověřování dokladů o původu“ se provádí na základě vzájemné důvěry mezi celními orgány stran. „Vzájemná důvěra“ znamená, že celní orgány strany vývozu by měly důkladně ověřit otázky předložené celními orgány strany dovozu a sdělit výsledky tohoto ověření celním orgánům strany dovozu, která spoléhá na výsledky činnosti provedené celními orgány strany vývozu. Celní orgány strany dovozu však mají nadále právo požádat stranu vývozu o doplňující informace, pokud se domnívají, že odpověď není dostatečně úplná nebo neumožňuje pochopit postoj vyjádřený stranou vývozu. Údaje, o něž může strana dovozu požádat stranu vývozu, jsou dále rozvedeny v oddílech 2.4.2 (Zjištění a skutečnosti) a 2.4.3 (Postačující údaje).

(2) „Nepřímým ověřením“ se rozumí, že celní orgány strany dovozu neprovádějí ověření samy, ale zasílají žádost o ověření celním orgánům strany vývozu, které mají ověření provést tak, že se obrátí na vývozce. Celní orgány strany vývozu předají výsledky ověření celním orgánům strany dovozu. Zdůvodněním je to, že celní orgány strany vývozu, v níž je vystaven doklad o původu (prohlášení o původu), mohou uvedený doklad nejlépe ověřit, protože mají blízko k vývozci (informace o činnostech a minulosti vývozce, snadný přístup k informacím, znalost vnitrostátního účetního systému, žádné jazykové bariéry). Je tedy primárně na celních orgánech strany vývozu, aby určily, zda v souladu s příslušnými pravidly původu jde u dotyčných produktů o původní produkty, či nikoli.

(2)Evropská unie a Korejská republika (dále jen „strany“) stanovily potřebu obecné shody ohledně hlavních charakteristik postupu ověřování stanoveného v článku 27 protokolu a různých kroků uvedeného postupu. Tato obecná shoda by pro každou stranu měla být v zájmu celních orgánů odpovědných za zajištění dodržování pravidel původu a rovného zacházení s hospodářskými subjekty podléhajícími ověřování.

s ohledem na Dohodu o volném obchodu (dále jen „dohoda“) mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé, a zejména na čl. 15.2 odst. 1 písm. c) a čl. 6.16 odst. 5 této dohody,

(5) Kromě případů důvodných pochybností o výše uvedených aspektech mají celní orgány strany dovozu možnost podat žádost o ověření namátkou vybraných případů. To se týká případů, které nespadají do oblasti působnosti třech výše uvedených aspektů, na které se vztahuje důvodná pochybnost.

2.2 Zaslání žádosti o ověření

(6) Celní orgány strany dovozu zašlou žádost o ověření celním orgánům strany vývozu odpovědné za ověřování dokladů o původu. V žádosti bude uvedeno, zda je podávána na základě namátkového výběru, nebo na základě důvodných pochybností. Ustanovení čl. 27 odst. 3 stanoví, že v žádosti o ověření budou případně uvedeny důvody žádosti o ověření.

(7) Uvedení důvodů žádosti o ověření umožňuje celním orgánům strany vývozu řešit žádost co nejefektivněji z hlediska nákladů a administrativní zátěže.

(8) Naproti tomu, pokud celní orgány strany dovozu podají žádost o ověření na základě namátkového výběru, nemusí její důvod uvádět.

(9)V souladu s čl. 27 odst. 3 však mají být celním orgánům strany vývozu zaslány doklady o původu produktů, které jsou předmětem žádosti o ověření, nebo kopie uvedených dokladů.

2.3 Provádění ověřování

(10) V rámci systému nepřímého ověření nesou celní orgány strany vývozu odpovědnost za ověření dokladů o původu vyhotovených vývozci na její straně. Avšak při uplatňování čl. 27 odst. 8 (pro další podrobnosti viz 2.9 Společné šetření) mohou být celní orgány strany dovozu za určitých podmínek zapojeny do procesu ověřování na území strany vývozu.

(11)V případě ověřování dokladů o původu, které poskytl dovozce, požádají celní orgány strany dovozu o ověření celní orgány strany vývozu. Celní orgány strany dovozu nežádají dovozce, aby od vývozce sám shromáždil informace uvedené v oddílech 2.4.2 a 2.4.3.

(12)Ustanovení článku 27 navíc nestanoví, že celní orgány strany dovozu mohou přímo žádat vývozce, aby jim poskytli údaje nebo informace.

(13)Uvedená ustanovení však nebrání dovozcům a vývozcům obou stran, aby si po vzájemné dohodě a dobrovolně vyměňovali údaje nebo informace a předávali je celním orgánům strany dovozu. Výměna nebo předložení těchto údajů nejsou povinné a odmítnutí poskytnout informace není důvodem pro zamítnutí preference bez ověření. Nejsou součástí procesu ověřování.

(14)Doklady o přímé dopravě předložené podle článku 13 nebudou považovány za doklady o původu a nejsou jako takové dotčeny ověřováním dokladů o původu podle článku 27.

2.4 Zpracování výsledků ověření

(15)Celní orgány strany vývozu co nejdříve informují celní orgány strany dovozu o výsledcích ověření, včetně zjištění a skutečností. Celní orgány strany vývozu by měly zejména co nejvíce zkrátit dobu pro vyřízení žádostí o ověření týkajících se platnosti statusu schváleného vývozce.

2.4.1 Pomocné prostředky komunikace

(16)Podání žádostí o ověření a oznámení jejich výsledků se mezi celními orgány obou stran uskutečňuje prostřednictvím obvyklých poštovních služeb. Současně mohou celní orgány obou stran používat pomocné prostředky, jako je elektronická pošta, pro rychlou komunikaci a ujištění se, že žádosti nebo odpovědi jsou doručeny adresátovi příslušné strany.

2.4.2 Zjištění a skutečnosti

(17)Výrazy „zjištění a skutečnosti“ se rozumí, že odpověď na ověření poskytnutá celními orgány strany vývozu bude obsahovat některé podrobnosti o postupu ověřování, který provedly. Rozsah „zjištění a skutečností“ je omezen na tyto aspekty:

-závěr o pravosti dokladů, statusu původu dotyčných produktů nebo splnění jiných podmínek protokolu,

-popis produktu, který je podroben kontrole, a jeho sazební zařazení odpovídající uplatnění pravidla původu