Obecné cíle systému GSP jsou v souladu s analýzou a perspektivou sdělení Komise o přezkumu obchodní politiky: Otevřená, udržitelná a sebevědomá obchodní politika ze dne 18. února 2021. Přezkum obchodní politiky potvrzuje cíl přezkumu systému GSP, kterým je zvýšení obchodních příležitostí pro rozvojové země s cílem snižovat chudobu a vytvářet pracovní místa, a to na základě mezinárodních hodnot a zásad. Dále konstatuje, že EU má zájem podporovat zranitelné rozvojové země při začleňování do světového hospodářství a podporovat multilateralismus a zajistit dodržování univerzálních hodnot tím, že se zaměří na výzvy v oblasti klimatu a životního prostředí, přičemž bude i nadále připravena jednat rozhodně a hájit své zájmy.

Aktuální systém se použije do dne 31. prosince 2023. Nebude-li přijato nové nařízení, standardní systém GSP a systém GSP+ přestanou platit dne 1. ledna 2024. Dovoz z rozvojových zemí v rámci standardního systému GSP a systému GSP+ by tak podléhal vyšším clům. Na dovoz z nejméně rozvinutých zemí by se však nadále vztahoval režim „Vše kromě zbraní“, který nemá datum skončení platnosti. Cílem návrhu nového nařízení o systému GSP je prodloužit tento systém o dalších deset let. Systém GSP je vyspělou součástí souboru nástrojů obchodní politiky EU. Jeho přezkum spočívá v doladění fungování systému GSP a zlepšení jeho účinnosti a účelnosti. Zvolený soubor možností politiky, který byl rovněž vymezen a dále zkoumán v externí studii a posouzení dopadů, má proto vysokou úroveň podrobnosti. Cílem jsou konkrétní a omezená zlepšení, zajištění trvalého významu systému GSP jako celku a dosažení jeho cílů v oblasti rozvoje a udržitelnosti.

Tato skupina se zabývá neustálým snižováním počtu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP. Země mohou přijít o přístup k systému GSP, pokud uzavřou dohodu o volném obchodu s EU nebo pokud přejdou do kategorie zemí s vyššími středními příjmy. Posouzení dopadů se zabývá možnostmi, jak změnit třístupňovou strukturu systému GSP a země, které zahrnuje. Z analýzy vyplývá, že neexistuje žádný přesvědčivý důvod ke změně stávající struktury nebo zemí zahrnutých do systému GSP, neboť tento systém se již zaměřuje na nejpotřebnější země a třístupňová struktura řeší různé rozvojové potřeby zvýhodněných zemí.

Celkový hospodářský i nehospodářský dopad navrhovaných možností politiky (v sociální, environmentální a lidskoprávní oblasti) je omezený, neboť se navrhuje zachovat stávající třístupňovou strukturu systému GSP. Toto rozhodnutí bylo učiněno s cílem přesně omezit očekávaný pokles reálného HDP, uspokojování životních potřeb, celkového vývozu do EU a vládních příjmů ve srovnání se současným výchozím stavem, což by mohly pocítit země standardního systému GSP nebo systému GSP+, jestliže by se stávající struktura změnila. V případě ukončení standardního systému GSP a/nebo systému GSP+ se dá očekávat významné snížení vývozu v konkrétních odvětvích, jako je textilní a oděvní průmysl, kožené produkty a obuv, zemědělsko-potravinářské produkty, chemické látky, kaučuk a plasty. Ekonomická analýza v podpůrné studii byla provedena pomocí simulací založených na modelu Computable General Equilibrium. Ukázala (ve všech ostatních scénářích kromě zachování stávající struktury systému GSP) negativní dopad na HDP a obchod jak v případě EU, tak i zemí zvýhodněných v rámci systému GSP (některé z nich mohou být ovlivněny ve vyšší míře) a podporuje toto zásadní rozhodnutí ve prospěch kontinuity systému a jeho stávající struktury.

Podpůrná studie a zpráva o posouzení dopadů se zabývají dvěma typy rozšíření automatických ochranných opatření – pokud jde o zahrnuté produkty a pokud jde o dotčené země zvýhodněné v rámci systému GSP. Závěr zní, že ani jedno z výše uvedeného by nevedlo k častějšímu uplatňování tohoto mechanismu. Nezdá se tedy, že by bylo nutné ochranný mechanismus podstatně měnit. Navrhuje se tedy provést pouze řadu technických úprav a zlepšení zaměřených na lepší sladění automatických ochranných opatření s odstupňováním produktů, konkrétně: 1) založit výpočet nárůstu dovozu na úrovni třídy v systému GSP na hodnotě dovozu spíše než na objemu dovozu, a to kvůli různorodosti produktů v rámci tříd; lépe se tak zohlední případy zvýšeného dovozu, který by mohl poškodit průmysl EU; 2) sladit prahové hodnoty pro automatická ochranná opatření a odstupňování produktů tak, aby se vzájemně doplňovaly.

Zúčastněné strany, které byly konzultovány během hodnocení v polovině období v roce 2018 a přípravy podpůrné studie k posouzení dopadů v roce 2021, upozornily na potřebu zlepšit transparentnost a komunikaci v různých fázích monitorování a provádění systému GSP. To by mohlo pomoci posílit systém monitorování a přispět k účinnějšímu dialogu se zvýhodněnými zeměmi, jakož i posílit zapojení zúčastněných stran do systému GSP.

V červenci 2020 jmenovala Komise vrchního úředníka pro dodržování obchodních dohod, jehož úkolem je lepší prosazování obchodní politiky. V této souvislosti spustila Komise v listopadu 2020 v rámci zvýšeného úsilí o posílení prosazování a provádění obchodních závazků nový mechanismus pro podávání stížností, a to jednotné kontaktní místo. Prostřednictvím jednotného kontaktního místa dostává Komise stížnosti týkající se různých záležitostí, které souvisejí s obchodní politikou, včetně porušení závazků v rámci systému GSP. Je proto nezbytné začlenit tento nový systém stížností do rámce nařízení o systému GSP, zejména s ohledem na postup odnětí.

Ze zkušeností s mechanismy monitorování a odnímání všeobecných celních preferencí, které jsou v současné době uplatňovány na úmluvy o lidských a pracovních právech, vyplývá, že rozšíření negativní podmíněnosti na úmluvy o životním prostředí a řádné správě věcí veřejných by vytvořilo podobné příležitosti k zapojení se do těchto otázek s cílem podpořit cíle udržitelného rozvoje OSN a přínos zelené agendy EU pro země zvýhodněné v rámci systému GSP.

Sociálně-ekonomická analýza zjistila, že stávající definice mechanismu odstupňování by mohla být zachována a nadále by se měla používat pouze pro standardní systém GSP. Nejsou pozorovány žádné významné hospodářské a sociální dopady, pokud se odstupňování produktů rozšíří na země zvýhodněné v rámci systému GSP+ nebo režimu „Vše kromě zbraní“ nebo pokud se zahrnuté produkty rozšíří na nová odvětví a produkty.

Podpůrná studie a zpráva o posouzení dopadů proto navrhují následující možnosti, jak zajistit, aby všechny země se statusem „Vše kromě zbraní“, u nichž se očekává, že jim bude odebrán status nejméně rozvinutých zemí, mohly přejít do režimu GSP+: 1) zachovat současnou architekturu sestávající ze tří režimů a 2) změnit kritéria zranitelnosti (způsobilosti) s cílem usnadnit přístup většího počtu zemí, které přecházejí ze statusu nejméně rozvinutých zemí do režimu GSP+.

Navrhované nařízení nepředstavuje žádné náklady pro rozpočet EU. Jeho použití však vede ke ztrátě celních příjmů. Na základě posledních dostupných údajů (2019) představují tyto preference podle navrhovaného nařízení o systému GSP ztrátu příjmů EU ve výši 2 977,6 milionu EUR. Nové nařízení by do značné míry zachovalo stávající preference, ale zpřísnilo by podmínky pro odstupňování jednotlivých tříd produktů. V důsledku toho by trajektorie ztrát příjmů podle nového nařízení byla poněkud nižší než podle stávajícího nařízení. Ke snížení ztrát příjmů by navíc přispěla možnost, že země ztratí příslušnost k systému v důsledku dosažení statusu vyšších středních příjmů nebo podepsání dohody o volném obchodu s EU.

Podpora dodržování základních práv v zemích zvýhodněných v rámci systému GSP je součástí obecných cílů nařízení o systému GSP, a sice: 1) pomoci rozvojovým zemím v jejich úsilí o snížení chudoby, 2) podporovat řádnou správu věcí veřejných a udržitelný rozvoj. V celém doprovodném posouzení dopadů byly proto zváženy příslušné aspekty a dopad na základní práva. Zvláštní pozornost byla věnována mezinárodním nástrojům v oblasti lidských a pracovních práv, které jsou rovněž součástí seznamu úmluv v příloze VI tohoto návrhu. Tento návrh, který by měl mít celkově pozitivní dopad na základní práva, byl konzultován s příslušnými útvary Komise (právní služba, GŘ JUST, HOME, EMPL, INTPA) a službou ESVČ.

(h)Zahrnuté produkty a odstupňování produktů: Cílem změny prahových hodnot pro odstupňování produktů je zvýšit účinnost mechanismu odstupňování produktů při zacílení na konkrétní konkurenceschopné produkty. Očekává se, že to přispěje k lepšímu zaměření systému na produkty a země, které to nejvíce potřebují.

(g)Režimy a zahrnuté země: Všechny země, které opouštějí režim „Vše kromě zbraní“, by byly a priori způsobilé pro systém GSP+, pokud si jejich orgány přejí o tento režim požádat. Jedná se o zmírňující opatření: neočekávají se zisky, ale jeho cílem je vyhnout se ztrátám a závažným negativním hospodářským dopadům na nejméně rozvinuté země, kterým je tento status odebrán a které by ztratily preference režimu „Vše kromě zbraní“. Dále podporuje rozvojový cíl systému GSP tím, že zajišťuje trvalý přístup k systému pro země, které to nejvíce potřebují. Rovněž by to znamenalo určité zjednodušení systému a snížení administrativní zátěže při výpočtu a monitorování příslušných kritérií.

Očekává se, že aktivnější využívání podmíněnosti spojené s možnými (částečnými nebo odvětvovými) odnětími preferencí bude mít pozitivní dopad na účinnost systému GSP: podpořil by se také cíl udržitelného rozvoje v rámci systému GSP. Bylo by to rovněž v souladu s ostatními politikami EU, zejména s rozvojovou spoluprací, prosazováním lidských práv a sociálních otázek a příspěvkem EU k Agendě 2030.

Rozhodnutí vybudovat most k systému GSP+ pro nejméně rozvinuté země, které opustí režim „Vše kromě zbraní“ (změnou kritérií ekonomické způsobilosti pro systém GSP+), posiluje možnost kontinuity a snižuje negativní dopad, který by mohl být pociťován v nejméně rozvinutých zemích.

Dalším nákladem by byla technická pomoc EU a podpora poskytovaná zemím systému GSP za účelem posílení jejich institucionální kapacity pro ratifikaci a provádění mezinárodních úmluv. Tyto složky nákladů je však velmi obtížné odhadnout, a to vzhledem k absenci příslušných informací v této fázi.

Možnosti politiky v souvislosti s monitorováním (podrobně viz oddíl 6.4 zprávy o posouzení dopadů) mají rovněž přímý dopad na administrativní náklady. Zejména mohou přispět k administrativním úkolům na straně EU. To je však obtížné vyčíslit, neboť se jedná o kodifikaci již zavedených postupů. Kromě toho by se tato změna zabývala požadavky zúčastněných stran, jako jsou odbory a nevládní organizace, aby hrály v procesu monitorování aktivnější roli.

Návrh zdůrazňuje kontinuitu, což vede k celkovému posouzení mírného dopadu na EU a zvýhodněné země, pokud jde o administrativní zátěž. V rámci upřednostňovaných možností jsou oblastmi, které s největší pravděpodobností budou mít tento dopad, návrhy týkající se podmíněnosti a z toho vyplývající zvýšené úsilí v oblasti monitorování, které bude nezbytné. V rámci skupiny podmíněnosti (podrobně viz oddíl 6.3.1 zprávy o posouzení dopadů) mohou níže uvedené možnosti politiky vyvolat dodatečné administrativní náklady: doplnění nových úmluv jako podmínka pro další přijímání nebo využívání systému GSP; rozšíření negativní podmíněnosti na úmluvy v oblasti životního prostředí a řádné správy věcí veřejných; zkrácení doby trvání řízení o odnětí preferencí v případě výjimečných okolností; vypracování posouzení sociálně-ekonomického dopadu jako dalšího kroku po zahájení řízení o odnětí preferencí systému GSP nebo doplnění prvků souvisejících s povinností zpětného přebírání vlastních státních příslušníků zvýhodněné země by zvýšilo administrativní náklady (většinou zapojením zaměstnanců). Administrativní zátěži (vyhodnocené v tabulce 6 zprávy o posouzení dopadů) se zabrání tím, že nebude zvolena možnost rozšířit pozitivní podmíněnost, tj. ratifikace úmluv a přísné povinnosti monitorování, na země zvýhodněné v rámci standardního systému GSP a režimu „Vše kromě zbraní“.

Doplněn čl. 10 odst. 8 s cílem stanovit přechodná opatření pro stávající země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, která by se musela znovu použít, aby byly splněny nové požadavky pro systém GSP+ (ratifikovat šest dalších úmluv, u nichž se navrhuje, aby byly doplněny do seznamu příslušných úmluv v rámci systému GSP+).

(2)Společná obchodní politika Unie se řídí zásadami a sleduje cíle stanovené v obecných ustanoveních o vnější činnosti Unie, která jsou obsažena v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).

(3)Společná obchodní politika Unie má být v souladu s cíli politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména s cíli spočívajícími ve vymýcení chudoby, v podpoře udržitelného hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje a řádné správy věcí veřejných v rozvojových zemích, a má tyto cíle konsolidovat. Je třeba, aby splňovala požadavky Světové obchodní organizace (WTO), zejména rozhodnutí o odlišném a zvýhodněném zacházení, vzájemnosti a plnější účasti rozvojových zemí (dále jen „zmocňovací ustanovení“), přijatého v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen „GATT“) v roce 1979, podle kterého mohou členové WTO vůči rozvojovým zemím zvolit diferencovaný a zvýhodňující přístup.

(4)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 978/2012 stanoví uplatňování systému všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) do 31. prosince 2023 s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, na které se toto datum ukončení platnosti nevztahuje. Poté by se systém GSP měl nadále používat po dobu 10 let ode dne použitelnosti preferencí stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který by se měl nadále používat po dobu neurčitou.

(5)Obecnými cíli systému GSP je podporovat vymýcení chudoby ve všech jejích podobách v souladu s Agendou 2030 a cílem udržitelného rozvoje 17.12 a podporovat agendu udržitelného rozvoje a zároveň předcházet poškozování zájmů průmyslu EU. Hodnocení systému GSP v polovině období z roku 2018 a podpůrná studie z roku 2021 pro posouzení dopadů, z nichž toto nařízení vychází, dospěly k závěru, že rámec systému GSP podle nařízení (EU) č. 978/2012 splnil tyto hlavní cíle, které byly jádrem revize nařízení Rady (ES) č. 732/2008 z roku 2012.

(6)Tyto cíle mají v současném globálním kontextu i nadále význam a jsou v souladu s analýzou a perspektivou nedávného sdělení Komise o přezkumu obchodní politiky s názvem „Otevřená, udržitelná a sebevědomá obchodní politika“. Podle tohoto nařízení má Unie „strategický zájem na podpoře posílené integrace zranitelných rozvojových zemí“ a „musí plně využívat sílu, kterou jí dává její otevřenost, a atraktivitu svého jednotného trhu“, k podpoře multilateralismu a zajištění dodržování univerzálních hodnot. Pokud jde konkrétně o systém GSP, přezkum obchodní politiky poukazuje na jeho důležitou úlohu při „podpoře dodržování základních lidských a pracovních práv“ a stanoví cíl systému GSP jako „další rozšiřování obchodních příležitostí pro rozvojové země za účelem snížení chudoby a vytváření pracovních míst na základě mezinárodních hodnot a zásad.“ Kromě toho by měl tento systém pomoci zvýhodněným zemím při zotavování se z dopadu onemocnění COVID-19 a při obnově jejich hospodářství udržitelným způsobem, a to i s ohledem na mezinárodní normy v oblasti lidských práv, práce, životního prostředí a řádné správy věcí veřejných. Měla by být zajištěna soudržnost mezi systémem GSP a jeho cíli a pomocí poskytovanou zvýhodněným zemím v souladu se soudržností politik Unie ve prospěch rozvoje, která představuje klíčový pilíř úsilí Unie o posílení pozitivního dopadu a zvýšení účinnosti rozvojové spolupráce.

(7)Poskytnutím preferenčního přístupu na trh Unie by měl systém rozvojovým zemím pomoci v jejich úsilí o snižování chudoby a dosažení a podporu řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje tím, že jim napomáhá vytvářet prostřednictvím mezinárodního obchodu další příjmy, jež pak mohou zpětně investovat ve prospěch svého vlastního rozvoje, a zároveň diverzifikovat jejich ekonomiky. Celní preference systému by se měly zaměřit na ty rozvojové země, které mají větší rozvojové, obchodní a finanční potřeby.

(8)Tento systém by měl sestávat ze zákládního režimu („standardní režim GSP“) a dvou zvláštních režimů, a to „zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných – GSP+“ a „zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země – „Vše kromě zbraní““. Proto navazuje na strukturu posledních deseti let, která je považována za úspěšnou, neboť se zaměřuje na nejpotřebnější země a řeší různé rozvojové potřeby zvýhodněných zemí.

(9)Standardní režim GSP by měl být poskytnut všem rozvojovým zemím, které sdílejí společnou rozvojovou potřebu a nacházejí se v podobné fázi hospodářského rozvoje. Na úrovni WTO neexistuje definice „rozvojové země“ a je ponecháno na zemích poskytujících preferenční zacházení, aby stanovily seznam rozvojových zemí způsobilých pro systém GSP. Země, které úspěšně dokončily přechod z centralizovaného na tržní hospodářství a které jsou dnes silnými ekonomikami s pevným postavením v oblasti mezinárodního obchodu, jako je Čína, Hongkong, Macao a Rusko, by neměly být považovány za rozvojové země v rámci systému GSP, a měly by proto být vyňaty ze seznamu způsobilých zemí. Země, které jsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, mají takovou úroveň příjmů na jednoho obyvatele, která jim umožňuje dosahovat vyšších úrovní diverzifikace i bez celních preferencí systému. Nacházejí se v jiné fázi hospodářského rozvoje, a nesdílejí proto stejné rozvojové, obchodní a finanční potřeby jako země s nižšími příjmy nebo zranitelnější rozvojové země. Aby se zabránilo neodůvodněné diskriminaci, je třeba s nimi zacházet odlišně; proto nevyužívají výhody standardního režimu GSP. Využívání celních preferencí v rámci systému ze strany zemí s vysokými nebo vyššími středními příjmy by navíc zvýšilo konkurenční tlak na vývoz z chudších a zranitelnějších zemí, a mohlo by tak pro tyto zranitelnější rozvojové země představovat neodůvodněnou zátěž. Standardní režim GSP by měl zohledňovat skutečnost, že rozvojové, obchodní a finanční potřeby se mění, a zajistit, aby režim zůstal otevřený, pokud se situace v určité zemi změní.

(10)V zájmu jednotnosti by se celní preference poskytované v rámci standardního režimu GSP neměly vztahovat na rozvojové země, které využívají preferenční ujednání s Unií pro přístup na její trh poskytující alespoň stejnou úroveň celních preferencí jako systém v podstatě pro veškerý obchod. Aby však měly zvýhodněné země a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení, měl by standardní režim GSP být i nadále poskytován po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh.

(11)Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) je založen na nedělitelném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznávají mezinárodní úmluvy a nástroje, jako je Deklarace OSN o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklarace Mezinárodní organizace práce (MOP) o základních zásadách a právech při práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000, Deklarace z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002, Přechodná deklarace MOP o budoucnosti práce z roku 2019, závěrečný dokument summitu OSN o udržitelném rozvoji z roku 2015 s názvem „Přeměna našeho světa: agenda pro udržitelný rozvoj 2030“, obecné zásady OSN v oblasti podnikání a lidských práv a Pařížská dohoda o změně klimatu v rámci Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu. Dodatečné celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by proto měly být poskytnuty těm rozvojovým zemím, které jsou v důsledku nedostatečné diverzifikace hospodářsky zranitelné, provedly ratifikaci zásadních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně klimatu a životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a zavázaly se k jejich účinnému provádění. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by měl těmto zemím pomoci převzít další povinnosti vyplývající z ratifikace a účinného provádění těchto úmluv. Seznam úmluv týkajících se systému GSP by měl být aktualizován, aby lépe odrážel vývoj hlavních mezinárodních nástrojů a norem a aby zaujal aktivní přístup k udržitelnému rozvoji v souladu s cíli udržitelného rozvoje a Agendou 2030. V tomto ohledu se doplňují tyto úmluvy: Pařížská dohoda o změně klimatu (2015) – nahrazuje Kjótský protokol; Úmluva o právech osob se zdravotním postižením; opční protokol k Úmluvě o právech dítěte o zapojování dětí do ozbrojených konfliktů; Úmluva MOP č. 81 o inspekci práce; Úmluva MOP č. 144 o třístranných konzultacích a Úmluva OSN proti nadnárodnímu organizovanému zločinu.

(12)Země, kterým je odebrána příslušnost ke kategorii nejméně rozvinutých zemí zřízené OSN, by měly být motivovány k tomu, aby pokračovaly na cestě udržitelného rozvoje. Za tímto účelem by měla být ve srovnání s nařízením (EU) č. 978/2012 usnadněna kritéria ekonomické zranitelnosti pro způsobilost ke zvláštnímu pobídkovému režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných s cílem usnadnit přístup většího počtu zemí z kategorie nejméně rozvinutých zemí.

(13)Preference by měly posilovat další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje. V rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by tudíž měla být pro dotčené zvýhodněné země pozastavena valorická cla. Specifická cla by měla být rovněž pozastavena, nejsou-li kombinována s valorickým clem.

(14)Zemím, které splňují kritéria způsobilosti zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by mělo být umožněno využívat dodatečné celní preference, pokud Komise po podání jejich žádosti určí, že jsou splněny příslušné podmínky.

(15)Země, kterým byl udělen zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012, by měly podat novou žádost do dvou let ode dne použitelnosti tohoto nařízení. Aby však byla pro hospodářské subjekty zajištěna kontinuita a právní jistota, mají být celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle nařízení (EU) č. 978/2012 zachovány po dobu, kdy se posuzuje jejich uplatňování. Žádosti o technickou a finanční pomoc ze strany kandidátských zemí související s ratifikací a prováděním úmluv lze posuzovat příznivě.

(16)Komise a případně Evropská služba pro vnější činnost by měly sledovat stav ratifikace mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a jejich účinné provádění, a to přezkoumáním příslušných informací, zejména pokud jsou k dispozici závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů zřízených podle těchto úmluv. Každé tři roky by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, o plnění povinností zvýhodněných zemí podávat zprávy podle těchto úmluv a o stavu provádění úmluv v praxi.

(17)Pro účely monitorování provádění a případně odnímání preferencí mají zásadní význam zprávy příslušných monitorovacích orgánů. Tyto zprávy však mohou být doplněny o další informace, které má Komise k dispozici, včetně informací získaných v rámci dvoustranných nebo mnohostranných programů technické pomoci a z jiných zdrojů informací, a to za předpokladu, že jsou přesné a spolehlivé. Mohly by sem patřit informace od Evropského parlamentu a Rady, vlád, mezinárodních organizací, občanské společnosti, sociálních partnerů nebo stížnosti obdržené prostřednictvím jednotného kontaktního místa, pokud splňují příslušné požadavky. Nedostatky zjištěné během procesu monitorování mohou být pro budoucí plánování rozvojové pomoci Komise využity cílenějším způsobem.

(18)V červenci 2020 jmenovala Komise vrchního úředníka pro dodržování obchodních dohod, jehož úkolem je prosazovat obchodní pravidla. V této souvislosti Komise v listopadu 2020 spustila v rámci svého zvýšeného úsilí o posílení prosazování a provádění obchodních závazků nový mechanismus pro podávání stížností, a to jednotné kontaktní místo. Prostřednictvím jednotného kontaktního místa dostává Komise stížnosti týkající se různých záležitostí, které souvisejí s obchodní politikou, včetně porušení závazků v rámci systému GSP. Tento nový systém stížností by měl být začleněn do rámce tohoto nařízení.

(19)Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země (EBA) by měl i nadále umožňovat bezcelní přístup na trh Unie pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány Organizací spojených národů (OSN), s výjimkou obchodu se zbraněmi. Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být zavedeno přechodné období s cílem zmírnit veškeré nepříznivé dopady způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných v rámci tohoto režimu. Celní preference v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země by měly být i nadále poskytovány nejméně rozvinutým zemím, které využívají jiná preferenční ujednání pro přístup na trh v Unii.

(20)Pokud jde o standardní režim GSP, mělo by se i nadále rozlišovat mezi celními preferencemi pro „necitlivé“ produkty a celními preferencemi pro „citlivé“ produkty, aby byla zohledněna situace v odvětvích, která vyrábějí stejné produkty v Unii.

(21)Cla společného celního sazebníku stanovená pro necitlivé produkty by měla být i nadále pozastavena, zatímco na cla pro citlivé produkty by mělo být uplatňováno sazební snížení, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví v Unii.