Snížení spotřeby energie a zvýšení podílu obnovitelných zdrojů energie vyžaduje mobilizaci vyšších úrovní veřejných a soukromých investic. Předešlé odhady dodatečných investičních potřeb pro účely ekologické transformace ve výši 520 miliard EUR ročně pravděpodobně představují minimum skutečných potřeb, neboť v důsledku ruské invaze na Ukrajinu je nutné upřednostnit transformaci energetiky. Soukromé a veřejné investice do energetiky by se měly zaměřit na snižování spotřeby energie v souladu se zásadou „energetická účinnost v první řadě“, na podporu domácností trpících energetickou chudobou, posílení aktivní účasti spotřebitelů na transformaci energetiky, zvýšení podílu energie z obnovitelných zdrojů a na prosazování udržitelné mobility a dekarbonizace průmyslu, přičemž prioritou by mělo být postupné ukončení přímých a nepřímých dotací na energii z fosilních zdrojů. Zásadní význam pro urychlení ekologické transformace budou mít investice do výzkumu a inovací. Investice do energetické infrastruktury, a to i v přeshraničním kontextu, budou zapotřebí i k diverzifikaci zdrojů energie se zaměřením na čistou energii a k zajištění energetické bezpečnosti. Ke zvýšení bezpečnosti dodávek přispěje zejména rozvoj přeshraničních propojovacích vedení, neboť členským státům umožní přístup k dalším a rozmanitějším zdrojům energie a zvýší flexibilitu a odolnost jejich trhů s energií. Členské státy musí pro financování těchto investic mobilizovat všechny dostupné veřejné a soukromé zdroje finančních prostředků, včetně přidělování vyššího podílu z příjmů systému obchodování s emisemi. Význam pro diverzifikaci dodávek energie a zvyšování bezpečnosti dodávek mohou mít nové investice do infrastruktury a sítí v oblasti plynu. Doporučuje se, aby tyto investice byly pokud možno takové, aby obstály i v budoucnosti, tedy aby byla usnadněna jejich dlouhodobá udržitelnost možností budoucího nového využití pro udržitelná paliva.

Urychlení dekarbonizace sníží naši závislost na fosilních palivech a současně pomůže dosáhnout našich cílů v oblasti klimatu pro rok 2030, které jsou vytyčeny v evropském právním rámci pro klima. Invaze na Ukrajinu jasně ukázala závislost EU na dovozu fosilních paliv. Zdůraznila environmentální, ekonomické a bezpečnostní důvody pro rozšíření využití energie z obnovitelných zdrojů a snížení spotřeby energie. 22% podílem hrubé konečné spotřeby energie z obnovitelných zdrojů EU podle nejnovějších údajů o 2 procentní body překročila svůj cíl pro rok 2020, nyní je však zapotřebí ještě většího úsilí. Ve svém balíčku „Fit for 55“ z července 2021 Komise navrhla zvýšit cíl týkající se obnovitelných zdrojů do roku 2030 z alespoň 32 % na alespoň 40 % celkové skladby zdrojů energie v EU a zvýšit cíl v oblasti energetické účinnosti tak, aby bylo do roku 2030 dosaženo 9% snížení spotřeby energie ve srovnání s referenčními projekcemi. Vzhledem k naléhavé potřebě snížit závislost EU na ruských fosilních palivech předložila Komise v rámci svého plánu REPowerEU legislativní změny, které mají navýšit cíl v oblasti obnovitelných zdrojů energie do roku 2030 alespoň na 45 % a cíl v oblasti energetické účinnosti do roku 2030 stanovit alespoň na –13 %.

Členské státy by měly pokročit v provádění svých plánů pro oživení a odolnost, současně však přetrvává i řada nevyřešených problémů a vznikají problémy nové, a to i v důsledku invaze na Ukrajinu, které mají dopad na čtyři rozměry konkurenceschopné udržitelnosti. Každý členský stát tak čelí jednak společným, jednak pro něj specifickým výzvám, jež vyžadují přijetí politických opatření, jak je uvedeno v doporučeních pro jednotlivé země.

Nástroj pro oživení a odolnost je mocným nástrojem k dosažení cílů plánu REPowerEU. Nástroj pro oživení a odolnost nabízí rámec pro monitorování a podávání zpráv, v němž mohou členské státy vykazovat i pokrok dosažený při plnění cílů plánu REPowerEU, a to v plné součinnosti s prováděním stávajících a aktualizovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu a evropského semestru. Komise důrazně vybízí členské státy, aby navrhly dodatečné investice a reformy a posílily stávající opatření na podporu bezpečnosti dodávek energie v EU a snížení závislosti na ruských fosilních palivech. Vyzývá proto členské státy, aby do svých plánů pro oživení a odolnost zahrnuly zvláštní kapitolu věnovanou plánu REPowerEU v souladu s příslušným pokynem, který byl vydán dne 18. května. V tomto kontextu budou pro reformy a investice zařazené do kapitol věnovaných plánu REPowerEU zvláště relevantní nově vydaná doporučení pro jednotlivé země z roku 2022 v oblasti energetiky. Při posuzování dodatečné kapitoly a případných dalších cílených změn v reakci na nová doporučení pro jednotlivé země Komise zohlední všechny analytické údaje o daném členském státě, které jsou k dispozici v kontextu evropského semestru, a posoudí opatření již zařazená do plánů pro oživení a odolnost i do programů v rámci politiky soudržnosti na období 2021–2027.

Jak bylo oznámeno v roční analýze udržitelného růstu 2022, letošní jarní balíček znovu obsahuje zprávy o jednotlivých zemích a doporučení pro jednotlivé země. Zprávy o jednotlivých zemích nabízejí stručný přehled stávajících a nově vznikajících výzev podle čtyř rozměrů konkurenceschopné udržitelnosti a přehled odolnosti jednotlivých členských států z hlediska řešení těchto výzev, který se odráží i v přehledech odolnosti, které vypracovala Komise. Zprávy o jednotlivých zemích hodnotí provádění předešlých doporučení pro jednotlivé země a opatření zařazených do plánů pro oživení a odolnost, která budou ve značné míře hnací silou reformních a investičních agend členských států do roku 2026. Zprávy identifikují hlavní dosud nevyřešené nebo nově vzniklé výzvy, které nejsou dostatečně kryty závazky přijatými v rámci plánů pro oživení a odolnost, jež tvoří základ letošních doporučení pro jednotlivé země. Tato „analýza mezer“ a související doporučení přihlížejí zvláště k nutnosti snížit naši energetickou závislost po invazi Ruska na Ukrajinu, a to v souladu s prioritami plánu REPowerEU, a řešit související socioekonomické důsledky.

Nižší vyhlídky růstu a sílící tlaky na ceny přinášejí dilemata v oblasti politiky. Po většinu posledních dvou let byly členské státy EU díky kombinaci expanzivní měnové politiky a silné fiskální podpory schopny stabilizovat ekonomiku tváří v tvář pandemii. Otřesy vyvolané válkou zatěžují především nabídkovou stranu hospodářství, brzdí růst potenciálního produktu a zároveň tlačí inflaci na úroveň, která nebyla od zavedení jednotné měny nikdy zaznamenána. Úkolem fiskální politiky je zmírnit dopad rostoucích cen energií, zejména na zranitelné domácnosti, a to s ohledem na potenciální dopad opatření na inflaci, na soulad s dlouhodobým cílem snížit celkovou závislost na fosilních palivech a zbavit se dovozu fosilních paliv z Ruska, stejně jako na potřebu obezřetnosti v zájmu zachování fiskální udržitelnosti.

Ačkoli ruská invaze na Ukrajinu zvýšila nejistotu, hospodářská prognóza stále ukazuje na další hospodářský růst v letech 2022 a 2023, což potvrzuje odolnost hospodářství EU. Tento stav je odrazem dobré výchozí pozice před vypuknutím války a zásadní podpory, kterou zajišťuje plné využívání Nástroje pro oživení a odolnost. Podle evropské hospodářské prognózy z jara 2022 má růst reálného HDP v EU zpomalit z odhadovaných 5,4 % v roce 2021 na 2,7 % v roce 2022 a 2,3 % v roce 2023. Míra zaměstnanosti osob ve věku 15–74 let se podle prognózy zvýší ze 72,5 % v roce 2021 na 73,5 % v roce 2022 a 74,2 % v roce 2023. Očekává se, že inflace bude vyšší a zůstane zvýšená po delší dobu, než uváděla předchozí prognóza, a to v důsledku válkou vyvolaných nárůstů cen komodit a zvětšujícího se cenového tlaku. Pro rok 2022 se předpokládá inflace ve výši 6,8 % a v roce 2023 ve výši 3,2 %. Nový výhled v oblasti růstu je výrazně méně příznivý než výhled z doby před invazí na Ukrajinu, a to z důvodu rizik nepříznivého vývoje hospodářského výhledu v kontextu ruské agrese, bezprecedentního nárůstu cen energií a přetrvávajících narušení dodavatelských řetězců. Současně však nebývalá povaha a šíře nových otřesů zatěžuje veškeré prognózy značnou nejistotou.

Ruská invaze na Ukrajinu otřásla globálním hospodářským očekáváním. Negativní dopad na hospodářské vyhlídky působí mnoha způsoby. Patří k nim nepříznivé účinky na důvěru, nižší objem obchodu, přísnější podmínky financování, a zejména vyšší ceny komodit, které pak přinášejí opětovná narušení dodavatelských řetězců a další tlak na globální logistiku. Vedle těchto bezprostředních důsledků vedla ruská invaze na Ukrajinu k odpojení od Ruska, a to i v oblasti obchodu a finančních vztahů, přičemž rozsah tohoto odpojení je v této fázi obtížné plně podchytit. Souběžně by stávající překážky mohla ještě zhoršit nedávná drastická opatření proti šíření pandemie, která jsou uplatňována v některých částech Číny, budou-li trvat déle. Nová geopolitická situace vyžaduje opatření s cílem dosáhnout otevřené strategické autonomie EU a snížit závislost EU na energetických a jiných strategických produktech a technologiích.

Evropský semestr a Nástroj pro oživení a odolnost poskytují solidní rámce pro zajištění účinné koordinace politik a řešení současných výzev. Vodítkem politických opatření na evropské i vnitrostátní úrovni budou i nadále čtyři rozměry konkurenceschopné udržitelnosti EU – environmentální udržitelnost, produktivita, spravedlnost a makroekonomická stabilita. V doporučeních pro jednotlivé země přijatých v rámci evropského semestru jsou uvedeny pokyny, jak by členské státy měly odpovídajícím způsobem reagovat na přetrvávající a nové výzvy a plnit společné klíčové cíle politiky. V letošním roce doporučení zahrnují i pokyny týkající se nových kapitol plánů pro oživení a odolnost věnovaných plánu REPowerEU s cílem snížit závislost na fosilních palivech prostřednictvím reforem a investic v souladu s prioritami tohoto plánu. Nástroj pro oživení a odolnost bude nadále hnací silou reformních a investičních programů členských států pro nadcházející roky a představuje hlavní nástroj pro urychlení souběžné ekologické a digitální transformace a posílení odolnosti členských států, a to i prostřednictvím provádění vnitrostátních a přeshraničních opatření v rámci plánu REPowerEU. Nástroj pro oživení a odolnost také podporuje projekty pro více zemí a posiluje spolupráci mezi členskými státy. Tuto činnost doplňují fondy politiky soudržnosti a další programy, což usnadňuje uskutečňování hlavních priorit Unie v oblasti investic na vnitrostátní a regionální úrovni, aby žádný region a žádný jednotlivec nebyl opomenut. Cyklus evropského semestru 2022 poskytuje i aktualizované a jednotné zprávy o pokroku při naplňování cílů v oblasti udržitelného rozvoje ve všech členských státech. Na úrovni Unie byl v minulých letech zjištěn pokrok téměř u všech cílů udržitelného rozvoje, je však třeba učinit ještě více, a to i v souvislosti s dopady krize COVID-19 a současnou geopolitickou a hospodářskou situací.

Plán REPowerEU je plán EU, jehož cílem je na základě urychlení Zelené dohody pro Evropu snížit závislost Evropy na ruských fosilních palivech, a to co nejrychleji a mnohem dříve než v roce 2030. Plán REPowerEU, který vychází z balíčku opatření Komise ze dne 18. května, urychluje opatření zaměřená na cenově dostupnější, bezpečnější a udržitelnější energii tváří v tvář novým výzvám. Důvody pro snížení naší závislosti na fosilních palivech z Ruska nebyly nikdy jasnější. Základem by měl být rychlý odklon od všech fosilních paliv, jakož i posílení naší sociální a ekonomické odolnosti. Plán REPowerEU obsahuje konkrétní opatření ke snížení energetické závislosti Unie na všech ruských palivech a k urychlení provádění Zelené dohody pro Evropu prostřednictvím nových opatření, která vycházejí z balíčku „Fit for 55“. Plán mobilizuje dodatečné finanční prostředky k dalšímu urychlení dekarbonizace našeho hospodářství a k řešení zbývajících mezer infrastruktury v EU, včetně důležitých přeshraničních propojení. Obsahuje i opatření, jež mají zmírnit dopady, které má na domácnosti a podniky narušení dodávek energie související s ruskou invazí. Opatření, jejichž cílem je urychlit povolovací postupy, uvolní potenciál EU v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, doplní je také odpovídající kroky, které budou řešit nedostatek zelených dovedností.

Těžkopádné správní postupy brzdí realizaci projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Zúčastněné strany opakovaně upozornily na správní postupy v několika členských státech jako na klíčovou překážku realizace projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a související infrastruktury, které má dopad na míru jistoty investorů, plánování projektů a celkového schvalování projektů. Je třeba zaměřit úsilí především na plné provedení směrnice o obnovitelných zdrojích energie ve vnitrostátním právu a na důsledné uplatňování doporučení o urychlení postupů udělování povolení, které bylo přijato dne 18. května. Členské státy by rovněž měly neprodleně určit „oblasti vhodné pro obnovitelné zdroje energie“, jak je stanoveno v návrhu změny směrnice o obnovitelných zdrojích energie, a odstranit zbývající překážky pro zavádění energie z obnovitelných zdrojů a související infrastrukturu. Nové projekty v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické infrastruktury by měly být schvalovány podle zjednodušených postupů plánování a udělování povolení. V tomto ohledu také Komise od března 2022 spolupracuje s orgány členských států při řešení překážek souvisejících s udělováním povolení v rámci pracovní skupiny pro prosazování pravidel jednotného trhu. Členské státy se také budou muset zaměřit na řešení problémů souvisejících s nedostatkem pracovních sil a nabídnout další příležitosti k prohlubování dovedností a změnám kvalifikace, a to i pro příslušné povolovací orgány na celostátní, regionální a vnitrostátní úrovni, v rámci širších snah o zajištění dostupnosti dovedností nezbytných pro cíle Zelené dohody, včetně strategie „Renovační vlna“.

Obavy týkající se dostupnosti surovin zdůrazňují nutnost a naléhavost urychlení našeho přechodu k oběhovému hospodářství. Spolu se strategickým přehodnocením zajišťování zdrojů surovin, zejména vzácných zemin, které jsou nezbytné pro souběžnou transformaci, včetně zvážení udržitelné těžby a zpracování surovin v EU, zvýší rozšíření oběhových a inovativních řešení dostupnost surovin a přispěje ke snížení poptávky po energii. Opatření v oblasti oběhového hospodářství, účinného využívání zdrojů a nakládání s odpady mají environmentální, klimatické a ekonomické přínosy. Měly by je upřednostnit ty členské státy, jejichž stávající politiky v uvedených oblastech nenaplňují svůj potenciál. Je proto nutné zavést silnější regulační rámce k prosazování oběhového hospodářství doplněné pobídkami pro inovativní postupy.

4.2 Produktivita

Zajištění dobře fungujícího jednotného trhu zůstává klíčovým prvkem pro růst produktivity, hospodářskou prosperitu a konvergenci. Kombinovaný účinek krize COVID-19 a ruské invaze na Ukrajinu zhoršil narušení fungování dodavatelských řetězců. Podniky budou muset své dodavatelské řetězce diverzifikovat, aby zvládly rizika spojená s cenami, kvalitou a dodávkami surovin. Pokračující opatření proti šíření nákazy a dlouhodobý nedostatek pracovních sil mohou také omezovat hospodářskou činnost a narušovat fungování kritických dodavatelských řetězců po delší dobu, než se předpokládalo. Vzhledem k tomu, že dobře fungující jednotný trh je v EU hlavním zdrojem růstu produktivity, tvorby pracovních míst a odolnosti, je třeba řešit jakákoli narušení a překážky jednotného trhu, které omezují volný pohyb osob, zboží, služeb a kapitálu. To od členských států vyžaduje soustavnou snahu o řešení problematických míst s cílem podpořit investice, včetně investic do infrastruktury, a stabilitu dodavatelských řetězců napříč všemi ekosystémy. Je třeba přijmout opatření, která životaschopným podnikům v EU pomohou zmírnit dopad vzestupu cen energií a rizik vyplývajících z invaze Ruska na Ukrajinu z hlediska narušení dodavatelských řetězců, logistiky a investic. Využití rozmanitosti regionů EU a pomoc všem regionům při využívání jejich plného potenciálu přispěje k integrovanějšímu, živějšímu a odolnějšímu jednotnému trhu. Integrovanější jednotný trh zlepší schopnost podniků v EU získávat kapitál v celé EU, a tím povzbudí dlouhodobé investice k podpoře inovací a financování ekologické a digitální transformace. V tomto ohledu je důležitý i další pokrok při dokončování unie kapitálových trhů a bankovní unie.

Ambiciózní reformy, jejichž cílem je zlepšit podnikatelské prostředí, správní kapacity a institucionální odolnost, musí být doprovázeny dalšími investicemi. Pro uskutečnění strukturálních reforem a rozsáhlých investic zvyšujících produktivitu je zapotřebí komplexní politický přístup, který se zaměří na zlepšování správních kapacit a odpovídající rámcové podmínky na celostátní a nižší úrovni. Řada členských států stále čelí výzvě zlepšit podnikatelské prostředí, a to i pokud jde o regulované profese, efektivní veřejnou správu, zadávání veřejných zakázek a přístup k financování a snížení administrativní zátěže podniků, zvláště malých a středních. Kromě toho je pro spolehlivost institucionální odolnosti členských států a dobré podnikatelské prostředí nezbytné dále usilovat o posílení právního státu, zejména o nezávislé, kvalitní a efektivní systémy soudnictví a dobře fungující rámce boje proti korupci.

Výzkum a inovace nadále představují nepostradatelný nástroj pro posílení konkurenceschopnosti členských států a napomáhají souběžné ekologické a digitální transformaci a otevřené strategické autonomii EU. Za současné situace jsou účinné a dobře koordinované nástroje v oblasti výzkumu a inovací spolu s dalším úsilím o překlenutí mezery mezi inovacemi a trhem zásadní pro urychlení ekologické a digitální transformace a snížení závislosti na fosilních palivech ve všech zemích a regionech EU. Ačkoli by obsáhlý soubor reforem a investic v oblasti výzkumu a inovací začleněný do plánů pro oživení a odolnost měl významně přispět k posílení systémů výzkumu a inovací v členských státech, několik zemí bude muset přijmout další opatření, aby posílily své inovační prostředí a zvládly výzvy, jimž v oblasti výzkumu a inovací čelí. K těmto opatřením náleží zlepšování vazeb mezi vědeckou obcí a podniky, usnadnění přenosů znalostí, dosahování excelence, podpora podnikových inovací, a to i prostřednictvím podpory malých a středních podniků, začínajících podniků a sociálních podniků, rozšiřování regionální základny jejich vnitrostátního soukromého ekosystému výzkumu a inovací a přilákání talentů. Velký význam přitom mají odpovídající příděly finančních prostředků doplněné jasně formulovanými cíli v oblasti výzkumu a inovací a cíli financování.

Investice do digitálních technologií, lidí a jejich dovedností jsou hnací silou naší digitální transformace. Podle indexu digitální ekonomiky a společnosti (DESI) je pokrok členských států při zavádění sítí 5G a digitalizaci veřejného a soukromého sektoru služeb nejednoznačný. Pokrok v oblasti digitalizace je však úzce propojen s ostatními podpůrnými faktory, jako jsou výzkum a investice, financování, trh práce a reformy vzdělávání a odborné přípravy, jakož i s potřebou jasných investičních signálů pro usnadnění integrace digitálních řešení v příslušných odvětvích (např. v oblasti energetiky, mobility, zdraví). Investice do digitální infrastruktury a technologií jsou cennými faktory, které umožňují ekologickou a digitální transformaci našich ekonomik a společností a které je třeba doplnit investicemi do digitálního vzdělávání, lidí a jejich dovedností, včetně podpory prohlubování dovedností a změn kvalifikace se silným zaměřením na řešení regionálních rozdílů, a to včetně řešení problému odlivu mozků, rozdílů mezi městem a venkovem a vylidňování v určitých regionech. Tento vývoj přispěje i ke stimulaci zvyšování produktivity evropských podniků, bude pobídkou pro podniky, zejména malé a střední podniky, aby přistoupily k větší digitalizaci své činnosti, a bude přínosem pro hospodářské oživení obecně.

4.3 Spravedlnost

Evropský pilíř sociálních práv představuje obecný rámec zajištění spravedlnosti v EU, jeho plné provedení má zásadní význam pro dosažení vzestupné sociální a hospodářské konvergence. Plány pro oživení a odolnost obsahují širokou škálu reforem a investic, které přispějí k podpoře širší účasti na trhu práce, ke zvyšování produktivity díky opatřením v oblasti vzdělávání, prohlubování dovedností a změn kvalifikace, jakož i k sociálnímu začlenění a odolnosti. Nástroj pro oživení a odolnost spolu s fondy politiky soudržnosti a mechanismem pro spravedlivou transformaci podporuje v EU spravedlivé a inkluzivní oživení v souladu s Evropským pilířem sociálních práv. Akční plán Komise pro provádění pilíře navrhl nové hlavní cíle EU v oblasti zaměstnanosti, dovedností a snižování chudoby do roku 2030 i revidovaný srovnávací přehled sociálních ukazatelů, a sociální summit, který se uskutečnil v roce 2021 v Portu, všechny tyto návrhy přivítal. Členské státy nyní stanovují vnitrostátní cíle v souladu s ambicemi hlavních cílů EU. Provádění pilíře a jeho sledování prostřednictvím srovnávacího přehledu sociálních ukazatelů je začleněno do cyklu evropského semestru a odráží se v analýzách, z nichž vycházejí příslušná doporučení pro jednotlivé země.

Pandemie COVID-19 se různých skupin obyvatelstva a regionů dotkla nerovnoměrně a odhalila zranitelná místa a nerovnosti. Díky rychlé politické reakci zůstaly celkové příjmové nerovnosti a riziko chudoby nebo sociálního vyloučení v letech 2019 až 2020 ve většině členských států obecně stabilní. Střednědobé dopady pandemie v oblasti chudoby a nerovnosti jsou však nadále nejisté. Krize COVID-19 nepřiměřeně zasáhla určité regiony, sektory a skupiny obyvatel, které se již potýkaly s horší zaměstnaností a horšími sociálními podmínkami, a to zejména: mladé lidi, pracovníky s nízkou kvalifikací a pracovníky se smlouvou na dobu určitou, osoby se zdravotním postižením, osoby přistěhovaleckého původu a Romy. Rovněž prohloubila nerovnosti ve vzdělávání a nedostatek kvalifikovaných pracovníků a ukázala, jak je důležité zajistit přístup ke kvalitnímu vzdělávání na všech úrovních, jakož i odpovídající pokrytí sociálními záchrannými sítěmi a programy zkrácené pracovní doby, včetně programů podpořených z Evropského sociálního fondu a nástroje SURE, které pomohly zachovat zaměstnanost. Přístup k sociálním dávkám, jejich přiměřenost a účinnost se v jednotlivých členských státech liší, což poukazuje na neefektivní prvky systémů sociální ochrany. V řadě členských států je třeba zvýšit nabídku cenově dostupného a sociálního bydlení. Pandemie také upozornila na to, jak je nezbytné mít k dispozici účinné, odolné a udržitelné systémy zdravotní péče. Několik členských států se stále potýká s výzvou zlepšit odolnost, kvalitu a dostupnost svých systémů zdravotní a dlouhodobé péče včetně nutnosti řešit otázku nedostatku zdravotníků a současně zajistit dlouhodobou udržitelnost těchto systémů.

Nedávný vzestup cen energií a potravin nejvíce zasáhl nejchudší domácnosti. Nárůst cen fosilních paliv, elektřiny a komodit, který byl patrný již ve druhé polovině roku 2021, se dále prohloubil v důsledku invaze na Ukrajinu. Zatěžuje zejména nejvíce zranitelné domácnosti, které musí vynakládat větší část svého disponibilního příjmu na základní zboží, jako jsou energie a potraviny. Sdělení Komise o cenách energie obsahuje „soubor opatření“, který mohou EU a členské státy využít k řešení bezprostředního dopadu nárůstu cen energií a k dalšímu posílení odolnosti vůči budoucím otřesům. Krátkodobá vnitrostátní opatření zahrnují mimořádnou podporu příjmů pro domácnosti, státní podporu pro podniky a snížení daní. „Soubor opatření“ byl ve sdělení o plánu REPowerEU doplněn o další pokyny, které se týkají zásahů do stanovování cen. K zajištění spravedlivé ekologické transformace pro všechny občany a území je v současné době ještě nezbytnější provádět plány pro oživení a odolnost, plán REPowerEU, programy soudržnosti, jakož i doprovodné politiky zohledňující distribuční a sociální dopady . V zájmu maximální účinnosti by podpůrné politiky měly být dočasné a měly by být zacíleny na ty nejzranitelnější, přičemž by měly být zachovány pobídky ke snižování spotřeby fosilních paliv a omezen jejich rozpočtový dopad.

S oživením trhů práce pozorujeme změny v zaměstnanosti způsobené digitální, ekologickou, geopolitickou a demografickou transformací, které vedou k nedostatku pracovních sil. U mnoha zaměstnavatelů pravděpodobně překrývající se digitální, ekologická a geopolitická transformace povede k hlubokým změnám činnosti a obchodních modelů. V mnoha členských státech se objevuje nedostatek pracovních sil, a to zejména v odvětvích, jako jsou stavebnictví, zdravotnictví a informační a komunikační technologie. Vybavení pracovních sil náležitými dovednostmi zůstává velkou výzvou nejen z hlediska řešení nedostatku pracovních sil, ale také z hlediska uvolnění investic ze strany podniků a umožnění ekologické a digitální transformace. To ještě zdůrazňuje úlohu účinných opatření aktivní politiky na trhu práce a veřejných služeb zaměstnanosti, vzdělávání a odborné přípravy relevantních pro trh práce a kvalifikovaných učitelů a školitelů na trzích práce a ve společnostech, které jsou stále náročnější na znalosti, jak je zdůrazněno v doporučení o účinné aktivní podpoře zaměstnanosti. V kontextu nedostatku pracovních sil a přetrvávajících rozdílů v zaměstnanosti představuje zvýšení účasti žen na trhu práce, mimo jiné zlepšením přístupu k předškolnímu vzdělávání a péči, a zvýšení účasti nedostatečně zastoupených skupin, jako jsou osoby se zdravotním postižením, migranti a Romové, stále významnou příležitost pro inkluzivní a udržitelný růst a rovnost.

Ruská invaze na Ukrajinu donutila miliony lidí uprchnout z jejich země do bezpečí. Tyto osoby, zejména ženy a děti, potřebují podporu prostřednictvím sociálních systémů, systémů vzdělávání a systémů zdravotní péče členských států . Na vlnu vysídlených osob z Ukrajiny navázala nebývalá vlna solidarity v celé Evropě. Dne 4. března 2022 byla poprvé uplatněna směrnice o dočasné ochraně, na jejímž základě mohou osoby vysídlené z Ukrajiny oprávněně pobývat v EU a získávají přístup k předškolnímu vzdělávání a péči, vzdělávání a odborné přípravě, přístup na trh práce, přístup k zdravotní péči, bydlení a sociálnímu zabezpečení . Je nezbytné, aby životy vysídlených osob nebyly během války přerušeny a aby tyto osoby mohly pokračovat ve vzdělávání, pracovat a získávat nové dovednosti. K tomu je nutné, aby členské státy poskytly pomoc při řešení bezprostředních potřeb uprchlíků z Ukrajiny, ale aby také poskytly zdroje vnitrostátním správním orgánům pro jejich činnost na podporu vysídlených osob v přístupu ke zdravotní péči, péči o děti, bydlení, sociální ochraně, zapojení do vzdělávání a odborné přípravy a při hledání zaměstnání. S cílem finančně podpořit členské státy, které hostí uprchlíky z Ukrajiny, přijala Komise od března 2022 řadu iniciativ a bude i nadále poskytovat pomoc v rámci koordinovaného úsilí EU.

Pokračující reformy a investice členských států budou mít zásadní význam pro podporu tvorby kvalitních pracovních míst, rozvoj dovedností a bezproblémové přechody na trhu práce, jak zdůrazňuje návrh hlavních směrů politik zaměstnanosti předložený Komisí. Hlavní směry vytyčují cestu, jak modernizovat instituce trhu práce, vzdělávání a odbornou přípravu, jakož i systémy sociální ochrany a zdravotní péče, aby byly inkluzivnější a spravedlivější. Začleňují i zvláštní pokyny zaměřené na řešení narůstajícího nedostatku dovedností a pracovních sil a dosažení sociálně spravedlivé ekologické a digitální transformace. V roce 2022 Komise navrhuje sladit hlavní směry politik zaměstnanosti tak, aby lépe odrážely situaci po pandemii COVID-19, nejnovější politické iniciativy a příslušné prvky politik v souvislosti s agresí Ruska proti Ukrajině.

4.4 Makroekonomická stabilita

Koordinovaná politická opatření zmírnila dopad pandemie na ekonomiky v EU a otevřela cestu k silnému oživení v roce 2021. Obecná úniková doložka Paktu o stabilitě a růstu spolu s dočasným rámcem pro státní podporu umožnila rozsáhlou fiskální podporu ve všech členských státech. Současně EU mobilizovala svůj rozpočet, zejména prostřednictvím nástroje SURE, s cílem zmírnit dopad krize na pracovníky a podniky. Zahájení činnosti nástroje NextGenerationEU, včetně Nástroje pro oživení a odolnost, je silným impulsem pro oživení. Orientace fiskální politiky v EU jako celku (včetně veřejných výdajů financovaných z grantů z Nástroje pro oživení a odolnost a z jiných fondů EU) byla podle odhadů v roce 2020 obecně neutrální a v roce 2021 měla expanzivní povahu ve výši téměř 1 % HDP.

Diskreční politická opatření, včetně vyšších investic, přispívají k expanzivní orientaci fiskální politiky v roce 2022 v EU jako celku. Tato expanzivní fiskální orientace se v roce 2022 odhaduje na přibližně 1,75 % HDP. Skladba diskrečních opatření se postupem času vyvíjela s ohledem na nové výzvy, zejména včetně politik ke zmírnění dopadu vyšších cen energie na podniky a domácnosti a opatření na podporu osob prchajících před vojenskou agresí Ruska proti Ukrajině. Diskreční fiskální opatření, která byla přijata od podzimu 2021 ke snížení dopadu vysokých cen energie, se v současné době odhadují na 0,6 % HDP EU v roce 2022. Tato opatření zahrnují dočasná snížení nepřímých daní z energetických produktů, dotace na výrobu energie, dotace pro spotřebitele energie, sociální transfery (přímo vázané na spotřebu energie) pro zranitelné domácnosti a regulované ceny na maloobchodní úrovni. Ačkoli většina těchto opatření byla oznámena jako dočasná, související náklady by se odpovídajícím způsobem zvýšily, pokud by byla opatření prodloužena nebo byla rozšířena jejich oblast působnosti bez kompenzačních opatření. Navíc je důležité upozornit, že dopad zvýšení cen energie na veřejné finance přesahuje rámec přijatých diskrečních opatření. Zpomalení hospodářské činnosti, které je důsledkem otřesu vyvolaného cenami energií, zřejmě povede ke zpomalení výběru daní a příspěvků na sociální zabezpečení. To má spolu s případnými vyššími veřejnými výdaji plynoucími z úpravy mezd, sociálních dávek a dalších výdajů o inflaci dopad na schodek veřejných financí a veřejný dluh. V zájmu omezení rozpočtových nákladů, maximalizace jejich hospodářských a sociálních dopadů a zachování pobídek k ekologické transformaci by opatření politiky zaměřená na řešení nárůstu cen energií měla být dočasná a měla by cílit na zranitelné domácnosti, pro které účty za energii představují významnou část jejich spotřebního koše, jakož i na zvláště zasažená odvětví. Tato opatření by měla být rovněž doprovázena pobídkami ke zvýšení energetické účinnosti a snížení spotřeby energie z fosilních zdrojů.

Fiskální politika by měla být v roce 2023 obezřetná a současně by měla být připravena reagovat na vyvíjející se hospodářskou situaci. Specifická povaha makroekonomického otřesu vyvolaného ruskou invazí na Ukrajinu, jakož i jeho dlouhodobé důsledky pro potřeby EU v oblasti energetické bezpečnosti si žádají pečlivé koncipování fiskální politiky v roce 2023. Na základě prognózy z jara 2022, která předpokládá, že růst HDP zůstane v horizontu prognózy kladný, byť při vysoké nejistotě a rizicích nepříznivého vývoje, se obecný fiskální impuls pro hospodářství v roce 2023 nezdá být opodstatněný. Fiskální politika by měla kombinovat vyšší investice s kontrolou růstu primárních běžných výdajů financovaných z vnitrostátních zdrojů a zároveň umožnit působení automatických stabilizátorů a poskytovat dočasná a cílená opatření ke zmírnění dopadu energetické krize a poskytování humanitární pomoci lidem prchajícím před ruskou invazí na Ukrajinu. Klíčem k dosažení vyšší úrovně investic je úplné a včasné provedení plánů pro oživení a odolnost. Fiskální plány členských států na příští rok by se navíc měly opírat o obezřetné střednědobé postupy korekce, které budou odrážet výzvy v oblasti fiskální udržitelnosti spojené s vysokými poměry veřejného dluhu k HDP, které v důsledku pandemie ještě vzrostly. Aby snížily rizika vyplývající ze změny klimatu, jsou členské státy vyzývány, aby systematicky posuzovaly důsledky této změny v rámci rozpočtového plánování, spolu s politikami a nástroji, které spravedlivým způsobem pomáhají předcházet dopadům souvisejícím se změnou klimatu, tyto dopady omezovat a připravit se na ně. Nadále by měly být v členských státech uplatňovány a podporovány postupy ekologického sestavování rozpočtu v zájmu zajištění souladu veřejných výdajů a příjmů s environmentálními cíli.

Fiskální politiky by nadále měly být mezi jednotlivými členskými státy náležitě rozlišeny (viz také rámeček č. 1). Členské státy s vysokým zadlužením by měly zajistit obezřetnou fiskální politiku, zejména omezením růstu běžných výdajů financovaných z vnitrostátních zdrojů pod úroveň střednědobého růstu potenciálního produktu, s přihlédnutím k pokračující dočasné a cílené podpoře (podle pravidel pro státní podporu) domácností a podniků, které jsou nejvíce ohroženy nárůstem cen energií, a osob prchajících z Ukrajiny. Členské státy s nízkým až středním zadlužením by měly konkrétně zajistit, aby růst běžných výdajů financovaných z vnitrostátních zdrojů odpovídal celkově neutrální orientaci politiky, s přihlédnutím k pokračující dočasné a cílené podpoře (podle pravidel pro státní podporu) domácností a podniků, které jsou nejvíce ohroženy nárůstem cen energií, a osob prchajících z Ukrajiny. Všechny členské státy by měly rozšířit veřejné investice do ekologické a digitální transformace a do energetické bezpečnosti, mimo jiné využitím Nástroje pro oživení a odolnost, dalších fondů EU a plánu RePowerEU.

Zvýšená nejistota a silná rizika nepříznivého hospodářského vývoje v souvislosti s válkou v Evropě, bezprecedentní růst cen energií a pokračující narušení dodavatelského řetězce odůvodňují prodloužení obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu do roku 2023. Dne 3. března 2021 Komise konstatovala, že deaktivace obecné únikové doložky by měla být podmíněna stavem hospodářství EU a eurozóny, a to s vědomím, že návrat k normální situaci v hospodářství si vyžádá určitý čas, a že by rozhodnutí o deaktivaci nebo dalším uplatňování obecné únikové doložky mělo vycházet z celkového posouzení stavu ekonomiky, přičemž hlavním kvantitativním kritériem by měla být úroveň hospodářské činnosti v EU nebo v eurozóně ve srovnání s úrovní před krizí. V kontextu války v Evropě, nebývalého nárůstu cen energií a pokračujících narušení dodavatelských řetězců se stav hospodářství v EU a eurozóně nevrátil k normálnější situaci. Rozhodnutí o dalším uplatňování nebo deaktivaci obecné únikové doložky by navíc mělo zohlednit i potřebu, aby byla fiskální politika schopna odpovídajícím způsobem reagovat na hospodářské dopady vojenské agrese Ruska vůči proti Ukrajině, a to i v důsledku narušení dodávek energie. Pokračující aktivace obecné únikové doložky v roce 2023 poskytne prostor k tomu, aby vnitrostátní fiskální politika v případě potřeby rychle reagovala, a zároveň zajistí hladký přechod od široké podpory hospodářství v době pandemie k stále přesnějšímu zaměření na dočasná a cílená opatření a fiskální obezřetnost, které jsou nezbytné k zajištění střednědobé udržitelnosti. Obecná úniková doložka nepozastavuje uplatňování Paktu o stabilitě a růstu. Umožňuje dočasné odchýlení od obvyklých rozpočtových požadavků, pokud tím není ohrožena fiskální udržitelnost ve střednědobém horizontu. Na podzim 2022 Komise znovu posoudí, zda je vhodné navrhnout zahájení postupů při nadměrném schodku na základě údajů o výsledcích za rok 2021. Na jaře 2023 Komise posoudí, zda je vhodné navrhnout zahájení postupů při nadměrném schodku na základě údajů o výsledcích za rok 2022, zejména s přihlédnutím k plnění fiskálních doporučení Rady pro jednotlivé členské státy. Na základě výše uvedených úvah a s ohledem na důsledky zvýšené nejistoty a silných rizik nepříznivého vývoje pro hospodářskou prognózu EU a eurozóny jako celku má Komise za to, že Unie se ještě nevymanila z období prudkého hospodářského propadu. Na tomto základě jsou splněny podmínky pro zachování obecné únikové doložky v roce 2023 a pro její deaktivaci od roku 2024. Komise vyzývá Radu, aby tento závěr potvrdila a zajistila tím jasnost pro členské státy. Komise poskytne pokyny k možným změnám rámce pro správu ekonomických záležitostí po letní přestávce a s dostatečným předstihem před rokem 2023.