Závěry Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě o ochraně dětí při sportu

(2019/C 419/01)

RADA A ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ ZASEDAJÍCÍ V RADĚ,

UZNÁVAJÍCE, ŽE:

1. ochrana dětí při sportu je předpokladem pro to, aby děti sportovaly s radostí a vyrůstaly jako sportovci. Navíc by si měly během dětství osvojit aktivní životní styl. Provozování sportu v raném věku může přispět ke zdraví, životní pohodě, schopnosti pracovat a sociálnímu začlenění občanů v dlouhodobém horizontu, jakož i k rozvoji kompetencí, dovedností a znalostí, včetně aktivního občanství;

2. základem právního rámce pro ochranu dětí je čl. 19 odst. 1 Úmluvy OSN o právech dítěte (1). Listina základních práv Evropské unie kromě toho uznává, že děti mají právo na ochranu a péči nezbytnou pro jejich blaho. Podle článku 165 SFEU je ochrana fyzické a mravní integrity sportovců, obzvláště mladých sportovců, způsobem, jak rozvíjet evropský rozměr sportu, a tím i specifický cíl činnosti Unie v oblasti sportu;

3. ochrana dětí při sportu by měla být obecně chápána jako ochrana všech dětí před újmou, zneužíváním, násilím, vykořisťováním a zanedbáváním. Ochrana dětí zahrnuje soubor opatření, která pomáhají zajistit, aby všechny děti zapojené do sportovní činnosti získávaly pozitivní zkušenosti;

4. členské státy uznávají, že předpokladem pro zvýšení tělesné aktivity dětí je bezpečné prostředí, a v posledních letech přijaly několik konkrétních opatření ke zvýšení bezpečnosti sportovní činnosti dětí, jako například zkvalitnění právních předpisů a zavedení cílených projektů;

5. na úrovni EU si členské státy vyměňují osvědčené postupy a prostřednictvím programů Erasmus+ a Práva, rovnost a občanství je financována rozmanitá škála projektů. Práce a úsilí v této oblasti by však měly být ještě posíleny,

JSOU TOHO NÁZORU, ŽE:

6. členské státy by měly i nadále hrát klíčovou úlohu ve strategickém rozvoji politiky a zajistit, aby existoval vhodný legislativní a politický rámec pro ochranu dětí, a to i v oblasti sportu;

7. dosažení udržitelných výsledků v této oblasti vyžaduje úzkou spolupráci s vládními a nevládními organizacemi na všech úrovních. Dodatečné zdroje na podporu projektů a jiných iniciativ zaměřených na ochranu dětí při sportu mohou poskytovat program Erasmus+ a další nástroje financování EU;

8. rozvoj opatření na ochranu dětí při sportu vyžaduje spolupráci s různými odvětvími, jako je vzdělávání, zdraví, sociální služby, spravedlnost, prosazování práva a odvětví mládeže. Vyžaduje rovněž zapojení různých aktérů, včetně škol, sportovních organizací a klubů, rodin, lékařů, trenérů, učitelů, sportovních funkcionářů a vrstevníků;

9. politické pokyny vypracované mezinárodními organizacemi k odhalování, prevenci a řešení problémů týkajících se ochrany dětí při sportu by měly být šířeny, prováděny a monitorovány účinněji, (2)

VYZÝVAJÍ ČLENSKÉ STÁTY, ABY V SOULADU SE ZÁSADOU SUBSIDIARITY A NA PŘÍSLUŠNÝCH ÚROVNÍCH:

10. zajistily existenci přiměřeného právního a politického rámce, včetně preventivních pozitivních opatření a ve vhodných případech sankčních postupů, který může podpořit vypracování komplexních praktických opatření určených k řešení problematiky ochrany dětí při sportu;

11. zvážily zavedení a posílení opatření ke zvyšování informovanosti a počátečního a dalšího vzdělávání a odborné přípravy – jako jsou například politické pokyny, soubory vzdělávacích nástrojů, kodexy chování, kampaně a výměna osvědčených postupů a zkušeností – zaměřených na děti, rodiny, sportovní organizace, dobrovolníky, trenéry, instruktory, učitele a pracovníky s mládeží, kteří pracují s dětmi v oblasti sportu, s cílem předcházet fyzickému i citovému násilí a zneužívání;

12. spolupracovaly se sportovními organizacemi za účelem vypracování opatření k ochraně dětí při sportu, jako jsou například vzdělávací programy, kodexy chování, monitorování a pokyny a postupy pro předcházení násilí a zneužívání, včetně případných systematických kontrol záznamů v rejstříku trestů (3) zaměstnanců a dobrovolníků v oblasti sportu, jakož i pro účely řešení případů obvinění, provádění vhodných následných opatření a poskytování nezbytné podpory dětem;

13. přezkoumaly možnosti, pokud jde o poskytování veřejných finančních prostředků na základě závazku organizací provádět opatření na ochranu dětí při sportu;

14. zřídily komunikační kanály v oblasti ochrany dětí a mechanismy pro oznamování, které by mohly využívat děti vystavené násilí či zneužívání při sportu či osoby, které jsou jeho svědky, zvyšovaly informovanost o těchto kanálech a mechanismech a optimalizovaly účinnost již existujících komunikačních kanálů a oznamovacích mechanismů. Tyto nástroje mohou zahrnovat telefonní linky důvěry, chaty či internetové stránky,

VYZÝVAJÍ ČLENSKÉ STÁTY A KOMISI, ABY V RÁMCI SVÝCH PŘÍSLUŠNÝCH PRAVOMOCÍ:

15. v případech, kdy je to možné, shromažďovaly a sdílely údaje (v souladu s unijními a vnitrostátními právními předpisy) o násilí na dětech a zneužívání dětí a prosazovaly využívání nástrojů monitorování, které umožňují odhadnout rozšíření všech typů potenciálních hrozeb pro ochranu dětí při sportu, a aby sledovaly účinnost provádění příslušných politik a postupů;

16. podporovaly, propagovaly a šířily studie a publikace týkající se ochrany dětí při sportu;

17. podporovaly výměnu osvědčených postupů, zejména ze strany sportovních organizací a vnitrostátních orgánů, pokud jde o ochranná opatření, včetně preventivních opatření k ochraně proti sexuálnímu násilí a zneužívání, prosazování tolerantního a ohleduplného chování v oblasti sportu a o boj proti šikaně;

18. podporovaly spolupráci s mezinárodními vládními a nevládními organizacemi, jako je Rada Evropy a UNICEF,

VYZÝVAJÍ SPORTOVNÍ HNUTÍ, ABY:

19. ve spolupráci s členskými státy ve vhodných případech zajistilo, aby děti měly možnost bezpečně sportovat a cítily se při sportu v bezpečí, aby měly možnost se vyjádřit a aby se s nimi zacházelo spravedlivě a slušně, což napomůže budování jejich zdravého sebevědomí;

20. ve vhodných případech zajistilo, aby v rámci všech soutěží byly zohledňovány vývojové fáze a genderová rozdílnost dětí;

21. zavedlo vhodné ochranné postupy pro předcházení riziku, že bude dětem způsobena fyzická nebo emocionální újma;

22. vypracovalo vzdělávací program a srozumitelné soubory pokynů a předpisů, aby se zajistilo, že sportovní organizace budou účinně řešit obavy týkající se bezpečnosti dětí, a aby přijalo opatření, jako je například jmenování nezávislého ochránce práv vázaného mlčenlivostí, který bude kontaktní osobou pro děti vystavené násilí či zneužívání při sportu;

23. ve vhodných případech zavedlo prověřování spolehlivosti zaměstnanců a dobrovolníků v oblasti sportu, kteří pracují s dětmi, a to i v případech přeshraniční mobility, v souladu s příslušnými právními rámci;

24. spolupracovalo s donucovacími orgány, agenturami a organizacemi odpovědnými za ochranu dětí, a to zejména za účelem podpory dětských obětí.

(1) „Státy, které jsou smluvní stranou úmluvy, činí všechna potřebná zákonodárná, správní, sociální a výchovná opatření k ochraně dětí před jakýmkoli tělesným či duševním násilím, urážením nebo zneužíváním, včetně sexuálního zneužívání, zanedbáváním nebo nedbalým zacházením, trýzněním nebo vykořisťováním během doby, kdy jsou v péči jednoho nebo obou rodičů, zákonných zástupců nebo jakýchkoli osob starajících se o dítě.“

(2) Například mezinárodní záruky UNICEF pro ochranu dětí v oblasti sportu (International Safeguards for Children in Sport, 2016), doporučení k ochraně dětí Mezinárodní aliance pro mládežnický sport (International Alliance for Youth Sports), iniciativa Rady Evropy Start to Talk (Promluv) či rámec Mezinárodního olympijského výboru pro ochranu sportovců před obtěžováním a zneužíváním ve sportu.

(3) Směrnice 2011/93/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii, zejména její článek 10.