EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 30.11.2016 COM(2016) 748 final ZPRÁVA KOMISE o dostupnosti školení pro servisní pracovníky, pokud jde o bezpečné nakládání s technologiemi šetrnými ke klimatu, které nahrazují nebo omezují používání fluorovaných skleníkových plynů



1.Úvod Nařízení (EU) č. 517/2014 požaduje snížení množství částečně fluorovaných uhlovodíků (HFC), která společnosti mohou uvádět na trh v EU, tj. prostřednictvím dovozu nebo výroby. Snížením prodeje těchto skleníkových plynů, které mají často vysoký potenciál globálního oteplování, se časem výrazně sníží jejich emise. Postupné ukončování používání HFC začalo v roce 2015 a sníží jejich povolenou dodávku: do roku 2030 bude dodávka HFC snížena v porovnání s obdobím 2009–2012 o 79 %. Jen v roce 2030 přinese toto postupné ukončování omezení emisí odpovídající 70 milionům tun ekvivalentu CO2. Jedná se o dvoutřetinové omezení v porovnání s obvyklou činností. Tím se výraznou měrou přispěje ke splnění cílů Unie v oblasti klimatu. V případě snížení dodávky HFC musí výrobci zařízení a výrobků, v nichž se HFC dnes používají, přejít na alternativní chladiva šetrná ke klimatu. Jelikož technologický pokrok postoupil v posledních letech značně dopředu, stal se přechod na vhodná a energeticky účinná alternativní chladiva s nízkým potenciálem globálního oteplování (GWP) proveditelný v mnoha typech zařízení a výrobků. Mnoho alternativních chladiv však má vlastnosti, které mohou být servisním pracovníkům zařízení a koncovým uživatelům méně známé, např. hořlavost nebo vysoký tlak. Aby byla možná bezpečná instalace a provoz zařízení, která používají alternativní chladiva, musí být nabízeno vhodné školení, kterého se servisní pracovníci musí během postupného ukončování ve velké míře účastnit v celé EU. Pokud tomu tak nebude, může být přechod na alternativní chladiva ohrožen a výsledkem mohou být vyšší náklady, než je nutné. V této souvislosti tato zpráva reaguje na čl. 21 odst. 6 nařízení (EU) č. 517/2014, podle kterého musí Komise zveřejnit „do 1. ledna 2017 zprávu o přezkumu právních předpisů Unie týkajících se školení fyzických osob, pokud jde o bezpečné nakládání s alternativními chladivy, která mají nahradit nebo omezit používání fluorovaných skleníkových plynů, a případně předloží Evropskému parlamentu a Radě legislativní návrh na změnu příslušných právních předpisů Unie“. Tato zpráva obsahuje analýzu příslušných právních předpisů Unie. Posuzuje též školení, které je v současnosti dostupné ve všech členských státech, zájem servisních pracovníků o toto školení a další školicí iniciativy, které lze využívat jako základ pro širší propagaci školení o alternativních chladivech. Tuto zprávu podpořily externí technické práce provedené pro Komisi včetně dotazníku, který zprostředkoval vstupní informace od orgánů členských států, jakož i rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami, včetně debat v konzultačním fóru zřízeném v souladu s článkem 23 nařízení (EU) č. 517/2014. 2.Právní předpisy EU a produktové normy týkající se odborné přípravy 2.1Nařízení (EU) č. 517/2014 (nařízení o fluorovaných skleníkových plynech) Nařízení (EU) č. 517/2014 a související prováděcí nařízení Komise stanoví velmi specifické požadavky na úrovni EU vztahující se na školení a certifikaci techniků, kteří nakládají s fluorovanými skleníkovými plyny používanými jako chladiva. Mnohé z nich se opírají o opatření, která byla přijata již podle předchozího nařízení (ES) č. 842/2006 a jeho prováděcích nařízení z roku 2008. Tyto požadavky mají především zajistit, aby emise skleníkových plynů ze zařízení byly minimalizovány. Od 1. ledna 2015 musí mít certifikovaní technici vedle technických znalostí a školení v praxi týkajících se fluorovaných skleníkových plynů i „informace o příslušných technologiích nahrazování nebo omezování použití fluorovaných skleníkových plynů a bezpečném nakládání s těmito plyny.“ Záměrem je poskytnout technikům školeným o používání fluorovaných skleníkových plynů určité obecné povědomí o vlastnostech alternativních chladiv (tj. CO2, amoniak, uhlovodíky a HFO) a o charakteristikách zařízení určených k jejich používání. Do nařízení nejsou zahrnuty specifičtější požadavky ohledně školení o alternativních chladivech (která nejsou fluorovanými skleníkovými plyny), neboť tato alternativní chladiva nespadají do jeho oblasti působnosti. 2.2Další příslušné právní předpisy EU Na druhou stranu obsahují další právní předpisy EU, které mají zajistit bezpečné nakládání se zařízeními, povinnosti v souvislosti se školením o alternativních chladivech (viz tabulka 1). Navíc ke specifickým právním předpisům, které pojednávají o rizicích, jako je hořlavost a tlak, jsou v tomto kontextu relevantní právní předpisy týkající se širší bezpečnosti výrobků, stejně jako bezpečnosti a ochrany zdraví. Tabulka 1: Další právní předpisy EU týkající se bezpečného nakládání s chladivy alternativními k fluorovaným skleníkovým plynům Kategorie Právní předpisy EU Tlak Směrnice 97/23/ES o tlakových zařízeních (a přepracované znění 2014/68/EU) Hořlavost / prostředí s nebezpečím výbuchu ATEX 95 – směrnice o prostředí s nebezpečím výbuchu 2014/34/EU (zrušující směrnici 94/9/ES) ATEX 137 – směrnice 99/92/ES o minimálních požadavcích na zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců vystavených riziku výbušných prostředí Bezpečnost a ochrana zdraví Směrnice 89/391/EHS – o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (BOZP) Bezpečnost výrobků Směrnice 2006/95/ES (a přepracované znění 2014/35/EU) – směrnice o zařízeních nízkého napětí Směrnice 2004/108/ES (a přepracované znění 2014/30/EU) – směrnice o elektromagnetické kompatibilitě Směrnice 2006/42/ES – směrnice o strojních zařízeních Na úrovni EU podporuje směrnice 89/391/EHS o rámci pro bezpečnost a ochranu zdraví opatření ke zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví pracovníků při práci. Stanoví obecné požadavky ohledně školení zaměstnanců, včetně dočasných zaměstnanců / dodavatelů, kteří pracují v témže areálu. Zaměstnanci musí být vyškoleni po přijetí (před zahájením práce), v případě přeložení nebo při změně rozsahu pracovních úkolů, při prvním zavedení nebo změně pracovního zařízení a při zavedení nové technologie. Ačkoli se jedná o obecné požadavky, zjevně se týkají aspektů souvisejících s alternativními chladivy tam, kde by nakládání s nimi nebo jejich používání mohly představovat riziko pro zaměstnance. V této souvislosti má zvláštní význam skutečnost zavedení nových technologií. Další specifické směrnice, například směrnice týkající se tlakových zařízení a prostředí s nebezpečím výbuchu, pojednávají i o zvláštních pracovních rizicích a otázkách bezpečnosti. Směrnice o tlakových zařízeních 2014/68/EU, která se vztahuje na zařízení používající např. CO2, uvádí školení, které požadují oznámené subjekty, nezávislé organizace a zkušebny uživatelů. Směrnice 2014/34/ES o prostředí s nebezpečím výbuchu a směrnice 1999/92/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců jsou klíčovými evropskými právními předpisy, které řeší bezpečnostní požadavky v souvislosti s prostředím s nebezpečím výbuchu a které mají zvýšit bezpečnost a ochranu zdraví zaměstnanců vystavených riziku prostředí s nebezpečím výbuchu. Tyto požadavky jsou relevantní pro hořlavá alternativní chladiva, jako jsou uhlovodíky nebo HFO. Zvláštní požadavky na školení platí pro zaměstnance odpovědné za kontroly shody. Směrnice 1999/92/ES stanoví též povinnost zaměstnavatelů zajistit vhodné školení pro práci v souvislosti s riziky v prostředí s nebezpečím výbuchu, aniž konkrétně zmiňuje alternativní chladiva. Obsahuje však příslušné aspekty, jako je informování o nebezpečí výbuchu, přijatých ochranných opatřeních, způsobu vzniku nebezpečí, správném postupu práce se zařízením, osobních ochranných prostředcích, které se mají používat, a o dostupnosti provozních pokynů. Povinnost zajistit školení se rozšiřuje i na externí dodavatele.

Dále existuje celá řada směrnic o bezpečnosti výrobků, které obsahují požadavky na uvádění některých typů výrobků na trh a které mají pomáhat podporovat jednotný trh. Jsou obecně zaměřeny na výrobce, a tudíž na ně kladou požadavky, které se týkají spíše výrobku a poskytnutí informací o něm než školení osob nakládajících s alternativními chladivy. Právní předpisy o bezpečnosti výrobků, k nimž patří směrnice 2014/35/EU, 2014/30/EU a 2006/42/ES, neuvádějí konkrétní požadavky na školení v souvislosti s používáním alternativních chladiv a s bezpečným nakládáním s těmito chladivy, ale stanoví požadavky na školení pracovníků odpovědných za provádění posuzování shody a spolupráci v oblasti školicích činností mezi příslušnými orgány odpovědnými za bezpečnost výrobků v jednotlivých členských státech. Všechny tyto právní předpisy jsou směrnice, a tudíž dávají členským státům při provádění určitý volný prostor. Přístup zvolený pro alternativní chladiva se tudíž zjevně odlišuje od přístupu, který je popsán v přímo použitelném nařízení o fluorovaných skleníkových plynech. Například neexistují žádné specifické minimální požadavky EU určené v příslušných směrnicích, které mají dopad na alternativní chladiva, a žádné povinné certifikační systémy EU. Od zaměstnavatelů se očekává, že povedou záznamy o školení zaměstnanců, ale na úrovni EU není definována žádná úloha orgánů pro certifikaci chladicích systémů. Neexistence normativních minimálních norem EU a požadavku EU na certifikaci může některé společnosti vést k přesvědčení, že neexistují žádné požadavky na povinné školení. Tak to ale v žádném případě není. Je též důležité konstatovat, že normativní požadavky na školení a způsobilost jsou dány ve dvou normách EU, které se vztahují na chladiva, včetně fluorovaných skleníkových plynů a jejich alternativ. Především norma EN13313 se zabývá způsobilostí pracovníků pro chladicí zařízení a tepelná čerpadla. Definuje činnosti týkající se chladivových okruhů a související kompetenční profily a zavádí postupy a rámec po hodnocení způsobilosti osob, které tyto činnosti provádějí, včetně certifikačního systému. Součástí toho jsou například aspekty týkající se alternativních chladiv, jako je hořlavost, toxicita a tlak, a je udávána úroveň způsobilosti pro různé části pracovních procesů, např. návrh, instalaci, provoz, obecnou údržbu, vyřazení z provozu apod. Další klíčovou normou pro chladiva je norma EN378, která zahrnuje součásti školení (v normě EN378-4), jež jsou relevantní pro hořlavá alternativní chladiva. Analýza právních předpisů EU celkově ukazuje, že několik směrnic EU vhodné školení pro zaměstnance pracující s alternativními chladivy již požaduje. Existuje i povinný požadavek zajistit, aby zaměstnanci, kteří manipulují s alternativními chladivy, absolvovali přiměřené školení a mohli se tak chránit před bezpečnostními riziky – zejména riziky, která se týkají používání hořlavých alternativních chladiv, a riziky souvisejícími s používáním vysokotlakových zařízení. Tyto právní předpisy stanoví povinnost zaměstnavatelů zajistit, aby rizika byla správně posouzena a aby v rámci procesu zmírňování rizik byli zaměstnanci přiměřeně vyškoleni. Požadavky se vztahují jak na projektanty výrobků pracující pro výrobce zařízení, tak na techniky, kteří provádějí instalaci, údržbu a vyřazení z provozu na konci životnosti. Podle stávajících směrnic by již bylo nezákonné, kdyby zaměstnavatel umožnil zaměstnanci pracovat na systémech například s hořlavým chladivem bez náležitého školení. Požadavky na povinné školení o alternativních chladivech jsou méně normativní než požadavky týkající se fluorovaných skleníkových plynů, ale pokud by se požadavky směrnic uvedených v tabulce 1 spojily s požadavky v normě EN 13313, vytvořily by kvalitní právní rámec pro požadavky ohledně školení5. Na zasedání konzultačního fóra, které se konalo 10. září 2015, byl tudíž projednán současný legislativní rámec nastíněný výše s ohledem na poskytování školení o alternativních chladivech a předběžný závěr, že navzdory tomu, že současný právní rámec není na úrovni EU normativní, poskytuje dostatečný právní základ pro poskytování školení o alternativních chladivech s cílem zajistit jejich bezpečné používání. Členové konzultačního fóra tento názor obecně přijali5. Avšak některé zúčastněné strany upozornily na to, že rozhodování o školení by zaměstnavatelům mohla usnadnit podrobná pravidla na úrovni EU a certifikační proces by mohl pomoci monitorovat zájem o školení. Jiní varovali, že další právní požadavky na alternativní chladiva by mohly ještě více zbrzdit jejich zavádění a používání. 3.Dostupnost školení v členských státech Servisní pracovníci, kteří nakládají se zařízeními s fluorovanými skleníkovými plyny, budou pravděpodobně i těmi, kdo budou tyto služby poskytovat na zařízeních používajících alternativní chladiva. V souladu s požadavky předchozího nařízení o fluorovaných plynech (nařízení (ES) č. 842/2006) oznámily všechny členské státy certifikační a školicí systémy pro používání zařízení obsahujících fluorované skleníkové plyny v příslušných odvětvích. Na základě průzkumu mezi orgány členských států bylo zjištěno, že v dnešní době pracuje celkem 160 000 techniků vyškolených a certifikovaných v oblasti fluorovaných plynů na stacionárních systémech chladicích zařízení, klimatizací a tepelných čerpadel, a to celkem pro 40 000 certifikovaných společností. V průměru připadá čtyřicet techniků vyškolených v oblasti fluorovaných plynů a deset certifikovaných společností na 100 000 obyvatel. Na trhu převládají četné velmi malé společnosti. Šestnáct členských států uvedlo, že má centrální registr pracovníků a společností, který poskytuje přístup k seznamům techniků a společností s certifikací na fluorované skleníkové plyny. Centrální registry jsou přínosné pro ty koncové uživatele, kteří si chtějí ověřit, že využívají patřičně certifikované techniky. V členských státech bez centrálního registru se musí takové kontroly provádět přes příslušný certifikační orgán. Aktuální situace z hlediska dostupnosti školení o alternativních chladivech je shrnuta v tabulce 2. Poměrně vysoký podíl (71 %) členských států nabízí školení o amoniaku (jelikož toto chladivo se používá již dlouho), ale v případě jiných alternativních chladiv je dostupnost mnohem nižší. Procentní podíl techniků vyškolených v oblasti různých alternativních chladiv jako procentní podíl z celkového počtu techniků vyškolených o fluorovaných plynech v EU je velmi nízký (0–2,3 %). Avšak zatímco pro fluorované skleníkové plyny existuje povinný certifikační systém poskytující státním úředníkům členských států prostředek, jak získat přesné údaje o počtu certifikovaných techniků, v případě alternativních chladiv tomu tak není. Je tudíž pravděpodobné, že skutečné počty těch, kdo jsou vyškoleni v oblasti alternativních chladiv, jsou vyšší, než uvádí průzkum. Nicméně zájem o školení v oblasti alternativních chladiv se stále jeví jako nízký. Tabulka 2: Analýza školení o chladivech alternativních k fluorovaným skleníkovým plynům, šetrných ke klimatu Amoniak CO2 Uhlovodíky: malé hermetické systémy Uhlovodíky: větší systémy (dělené systémy, chladiče) HFO Školení dostupné v zemi (% z členských států) 71 % 52 % 48 % 35 % 20 % Podíl pracovníků s certifikací na fluorované plyny vyškolených v oblasti alternativních chladiv 2,3 % 2,2 % 0,7 % 0,05 % 0 % Součástí školení jsou teoretické znalosti, jakož i školení o příslušném zařízení v praxi. Tato součást je nákladově náročnější, jelikož vyžaduje zřízení dostatečně vybavených školicích center. V členských státech několik příslušných školicích center již existuje, přičemž ve čtrnácti členských státech jich zhruba devadesát poskytuje teoretické školení a asi padesát nabízí školení v praxi. Zeměpisné rozložení ukazuje, že dostupnost takových zařízení je v některých členských státech mnohem lepší než v jiných. Struktura odvětví, v němž natolik převažují mikropodniky, může představovat překážku pro spuštění školení o alternativách šetrných ke klimatu. Pro velmi malé společnosti je poměrně obtížné financovat požadované školení o široké škále alternativ, které se stávají dostupnými. Řada členských států informovala o iniciativách na zvýšení zájmu o školení týkajícího se alternativních chladiv šetrných ke klimatu. Některé členské státy zahrnou aspekty těchto alternativních chladiv do kvalifikací svých školení (Spojené království, Španělsko), jiné plánují zřídit další specifická školicí zařízení (Německo, Nizozemsko) a některé financují projekty v oblasti know-how školení, propagace alternativních chladiv a povědomí společností o potřebách v oblasti školení (Bulharsko, Estonsko). Kromě toho mají některé vnitrostátní školicí organizace v plánu zlepšit školení o alternativních chladivech (Finsko). 4.Soukromý sektor a další iniciativy Navzdory absenci normativních požadavků na alternativní chladiva na úrovni EU realizuje odvětví specifické iniciativy v souvislosti se školením o alternativních chladivech šetrných ke klimatu, zčásti z důvodu právních bezpečnostních požadavků a dalších požadavků probíraných v oddílu 2 výše. Takto výrobci produktů, které používají alternativní chladiva, poskytují ve většině případů školení sami, jakož i specializované pracovníky, kteří provádějí údržbu pro koncového uživatele. Je tomu tak např. u velkých centralizovaných chladicích systémů na CO2 v supermarketech.

Evropské sdružení v oboru chlazení a klimatizace (AREA) navíc zveřejnilo průvodce minimálními požadavky pro školení a certifikaci dodavatelů. Tyto požadavky jsou sladěny s normou EN 13313 („Chladicí zařízení a tepelná čerpadla – Odborná způsobilost osob“). Materiál sdružení AREA poskytuje komplexní školicí rámce a navržené struktury kurzů pro amoniak, CO2 a uhlovodíky. A konečně, pevný základ pro budoucí školicí činnosti, zejména pro teoretické školení, v celé EU poskytuje projekt „Skutečné alternativy“, což je mezinárodní školicí iniciativa, kterou podporuje Evropská komise, Program OSN pro životní prostředí a řada společností. Tento program vytvořil komplexní soubor školicích materiálů, které zahrnují moduly elektronického učení pro alternativní chladiva šetrná ke klimatu a které jsou k dispozici veřejně v šesti jazycích na jeho internetových stránkách. 5.Překážky z důvodu dostupnosti školení Problematiku školení berou různé zapojené zúčastněné subjekty (od dodavatelů zařízení, servisních pracovníků po koncové uživatele a odpovědné orgány) velmi vážně a povědomí o potřebě většího a náležitého školení o zařízeních využívajících alternativní chladiva je vysoké. Nicméně byla zjištěna celá řada nedostatků, které mohou v případě, že nebudou řešeny, představovat překážky. 5.1 Dostupnost vhodných školicích materiálů Existuje dobrá dostupnost školicích materiálů, které mohou podporovat školicí programy týkající se alternativních chladiv (norma EN 13331, pokyny sdružení AREA, projekt Skutečné alternativy financovaný EU, četné vnitrostátní činnosti) a jejichž velká část je volně dostupná technikům ve všech členských státech. Na základě toho může vzniknout platforma pro lepší zavádění školení, ale vedle případné potřeby materiálů v jiných jazycích je třeba jejich postupného, nepřetržitého vývoje, který by odrážel takové změny, jako je zavedení nových norem, nových alternativních chladiv a technologických změn a lepší pochopení toho, jak používat alternativní chladiva šetrná ke klimatu. Širšímu využití napříč EU by napomohly i překlady do všech příslušných jazyků. Tyto průběžné změny by měly být dále podporovány. Klíčem k úspěchu bude vybízení techniků v celé EU, aby využívali školicí zdroje, které jsou již k dispozici. 5.2 Nedostatek zařízení pro školení v praxi Ačkoli dostupnost stávajících materiálů, jako jsou příslušné informační dokumenty a software pro teoretické školení (buď prostřednictvím elektronického učení, nebo školení v učebně), je přiměřená, zdá se, že v některých regionech panuje značný nedostatek zařízení pro přímé školení v praxi o příslušných zařízeních. Má se za to, že pomalé poskytování vhodného počtu zařízení pro školení v praxi souvisí s investičními náklady na zřízení takových zařízení a s provozními náklady. Příslušné orgány na všech úrovních budou možná muset zvážit způsoby, jak podnítit více investic do takových zařízení, a to ve spolupráci se sdruženími zastupujícími dodavatele a poskytovateli zařízení, jakož i vysokými školami, odbornými vzdělávacími centry, odborovými svazy a soukromými odbornými školami. 5.3 Nedostatek vyškolených inženýrů a techniků Navzdory dostupnosti kvalitních školicích materiálů je jasné, že v současnosti známý zájem o školení je příliš nízký na to, aby vyhověl střednědobým a dlouhodobým požadavkům na postupné ukončování používání HFC. Existuje obecný nedostatek připravenosti na alternativní chladiva včetně amoniaku, CO2, uhlovodíků a HFO. To se týká jak techniků, kteří provádějí instalační a údržbářské práce, tak i odborných inženýrů, kteří specifikují a navrhují zařízení. Ačkoli v současné době se alternativní chladiva používají v poměrně omezené míře, musí zvýšený počet vyškolených techniků odpovídat zájmu o alternativní chladiva, jelikož postupné ukončování používání HFC je stále náročnější. Již v roce 2018 musí být dostupnost HFC (měřena v ekvivalentu CO2) snížena v porovnání s rokem 2015 o 37 %. Do té doby bude důležité, aby byl vyškolen mnohem vyšší podíl techniků. V některých regionech je nedostatek vyškolených poskytovatelů servisu důležitým faktorem pro to, aby se upustilo od přechodu na alternativní chladiva, např. na používání CO2 v komerčních chladicích systémech. Bude důležité podpořit rychle zájem o školení a dát úlohu příslušným orgánům, průmyslovým oborovým orgánům, výrobcům zařízení, jakož i školicím organizacím. Jsou zapotřebí osvětové kampaně mezi koncovými uživateli a distribučním řetězcem zařízení (např. velkoobchodníky, supermarkety, provozovateli velkých budov) propagující školení a usnadňující výměnu osvědčených postupů. Jedním z možných způsobů, jak dosáhnout znásobení úsilí a vyřešit stávající zeměpisnou nerovnováhu, by mohlo být používání programů pro školení školitelů. Vedle výrobců zařízení zajišťujících, aby servisní pracovníci byli vyškoleni v oblasti nově zaváděných technologií, mohou mít důležitý vliv velcí koncoví uživatelé (tj. velcí maloobchodníci), především v tom, že budou požadovat, aby s jejich systémy pracovali pouze řádně vyškolení technici. Některá průmyslová sdružení na vnitrostátní úrovni zvažují, že definují minimální požadavky na školení nebo zavedou na dobrovolném základě systémy „karty dovedností“, které budou oficiálně evidovat záznamy o školení a dovednostech techniků. 6.Závěry V reakci na čl. 21 odst. 6 nařízení (EU) č. 517/2014 prozkoumala Komise právní předpisy EU týkající se školení fyzických osob o bezpečném nakládání s alternativními chladivy nahrazujícími fluorované skleníkové plyny. Na základě tohoto posouzení lze vyvodit, že se legislativní rámec doplněný stávajícími normami na evropské úrovni jeví vcelku jako vhodný k zajištění bezpečného nakládání s takovými zařízeními za předpokladu, že tato pravidla budou dodržována. Zdá se tedy, že další legislativní kroky na úrovni EU v této oblasti nejsou v tuto chvíli vhodné.