EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne9.11.2017 COM(2017) 654 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o provádění dohod o volném obchodu



1. ledna 2016 – 31. prosince 2016 {SWD(2017) 364 final}



1.Úvod 1.1Účinnost, transparentnost, spolupráce 1.2Struktura zprávy 2.Dohody o volném obchodu „nové generace“ – Jižní Korea, Kolumbie a Peru, Střední Amerika 2.1Obchodní toky 2.2Celní kvóty 2.3Míra využívání preferencí 2.4Služby a investice 2.5Prováděcí subjekty 3.Prohloubené a komplexní zóny volného obchodu – Ukrajina, Moldavsko, Gruzie 3.1Obchodní toky 3.2Celní kvóty 3.3Míry využívání preferencí 3.4Služby a investice 3.5Prováděcí subjekty 4.Dohody o hospodářském partnerství – africké, karibské a tichomořské země (AKT) 4.1Stav uvedených dohod 4.2Obchodní toky

4.3Investice 4.4Podpora poskytovaná Evropskou unií za účelem provádění dohod o hospodářském partnerství 4.5Rozvojová pomoc 4.6Institucionální činnost 5.Dohody o volném obchodu „první generace“ 5.1Obchodní toky 5.2Celní kvóty 5.3Míry využívání preferencí 5.4Služby a investice 5.5Prováděcí subjekty 6.Zaostřeno na: Kapitoly o obchodu a udržitelném rozvoji 6.1Činnosti vyplývající z dohod o volném obchodu „nové generace“ 6.2Schůzky na úrovni vlád, zaměřené na obchod a udržitelný rozvoj 6.3Ostatní jednání 6.4Současný stav a úkoly 7.Následné hodnocení dopadu dohod o volném obchodu – Chile a Mexiko 7.1Chile 7.2Mexiko 8.Příprava účinného provádění dohod o volném obchodu 9.Zintenzivnění informační činnosti

10.Závěr 10.1Obchodní toky 10.2Celní kvóty 10.3Míry využívání preferencí 10.4Služby a investice 10.5Obchod a udržitelný rozvoj 10.6Otevřené otázky 10.7Prosazování práva Příloha 1 – Oblast působnosti zprávy a použité údaje Příloha 2 – Přehled dohod o volném obchodu obsažených v této zprávě Příloha 3 – Statistické údaje o využívání preferencí Příloha 4 – Využívání preferencí u dovozu do EU Příloha 5 – Využívání preferencí u vývozu z EU



1.Úvod 1.1Účinnost, transparentnost, spolupráce V poslední době zpochybňuje řada lidí schopnost obchodní politiky využívat globalizaci a podporovat občany i podniky v Evropské unii i za jejími hranicemi. Jedním z hlavních cílů Komise je proto dosáhnout maximálních výhod z dohod o volném obchodu s EU. S ohledem na tuto skutečnost byla ve sdělení o obchodu nazvaném „Obchod pro všechny“ zdůrazněna důležitost účinného provádění a prosazování dohod o volném obchodu. Komise se v něm zavázala každý rok vypracovat zprávu o provádění dohod o volném obchodu a zde je její první vydání. Hlavním účelem této zprávy je zajistit transparentnost. Zpráva upozorňuje na dosažený pokrok i na problémy a nedostatky. Tímto způsobem by měla umožnit ostatním orgánům EU, občanské společnosti a každému, kdo má zájem na obchodní politice EU, prozkoumat a prodiskutovat způsob, jak EU uvádí dohody o volném obchodu do praxe.

Při shromažďování dalších podnětů, jak dohody o volném obchodu zefektivnit, usiluje Komise rovněž o užší spolupráci s ostatními orgány EU, členskými státy EU a obchodními i neobchodními organizacemi. Jejím cílem je nalézt způsoby, jak podnikům v celé EU a v partnerských zemích pomoci těchto dohod lépe využívat. V současnosti neexistuje žádný souhrnný přehled o provádění všech dohod EU o volném obchodu. Pro některé z nich jsou ale vypracovávány výroční zprávy. Tato zpráva vychází z existujících postupů. Jejím cílem je být komplexní a pokračovat v monitorování a sdílení informací o práci EU při uplatňování dohod o volném obchodu. 1.2Struktura zprávy Zpráva poskytuje stručný přehled hlavních zjištění týkajících se dohod EU o volném obchodu, které jsou uplatňovány. Rozděluje je na: ·dohody o volném obchodu (FTA) „nové generace“, ·prohloubené a komplexní zóny volného obchodu (DCFTA), ·dohody o hospodářském partnerství (EPA), ·dohody o volném obchodu (FTA) „první generace“. Zahrnuje rovněž: ·svědectví podniků, zejména pokud jde o malé podniky, poukazující na výhody dohod EU o volném obchodu, ·oddíl o provádění ustanovení o obchodu a udržitelném rozvoji v dohodách EU o volném obchodu, ·vysvětlení Komisí prováděného následného hodnocení dopadu dohod o volném obchodu a ·oddíl o přípravě na činnost, která souvisí s nadcházejícím prováděním nových dohod o volném obchodu. Pracovní dokument útvarů Komise, který tuto zprávu doprovází, obsahuje podrobnější jednotlivé výroční zprávy o prohloubených a komplexních zónách volného obchodu s Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou a informativní přehledy o dohodách o volném obchodu „první generace“ a dohodách o hospodářském partnerství. Komise se zájmem očekává diskusi o závěrech této zprávy a vyzývá všechny dotčené osoby, aby se do diskuse zapojily.



2.Dohody o volném obchodu „nové generace“ – Jižní Korea, Kolumbie a Peru, Střední Amerika Dohody o volném obchodu „nové generace“ jsou pro účely této zprávy dohody o volném obchodu sjednané po roce 2006, kdy Komise ve svém sdělení „Globální Evropa“ oznámila, že začne s vybranými třetími zeměmi sjednávat komplexní dohody o volném obchodu. Z uplatňovaných dohod spadají do této kategorie dohody o volném obchodu s Jižní Koreou (Korea), Kolumbií a Peru a se Střední Amerikou.

2.1Obchodní toky Podíváme-li se na vývoj obchodu, je dohoda o volném obchodu s Koreou pro evropský vývoz úspěchem. 2.1.1Jižní Korea Vývoz z EU do Koreje vzrostl od začátku uplatňování dohody o volném obchodu o 59,2 %. Schodek obchodní bilance EU, který v roce 2010 činil 11,6 miliardy EUR, se přeměnil na přebytek ve výši 3,1 miliardy EUR v roce 2016. V roce 2016 se však poprvé během uplatňování dohody o volném obchodu vývoz z EU snížil o 6,9 %. Vývoz z EU poklesl zejména u strojů a zařízení (o 8,2 %) a dopravního zařízení (o 6,4 %). Tato dvě odvětví představují více než 50 % vývozu z EU do Koreje. Dovoz z Koreje zůstává celkově poměrně stabilní. V roce 2016 se však i dovoz z Koreje snížil, a to o 2,2 %. Pokles dovozu z Koreje ve výši 4,9 % byl rovněž zaznamenán u strojů a zařízení a u dopravního zařízení. Motorová vozidla jsou v případě dohody o volném obchodu mezi EU a Koreou rovněž odvětvím zvláštního zájmu a i v této oblasti dosahoval vývoz z EU mimořádně dobrých výsledků. Vývoz motorových vozidel z EU se od začátku uplatňování dohody o volném obchodu zvýšil o 244 % a činí 13 % celkového vývozu z EU do Koreje. Dovoz z Koreje do EU vzrostl o 53 % a představuje 10 % celkového dovozu z Koreje do EU. V roce 2016 se však vývoz motorových vozidel z EU snížil o 7,5 % (zčásti kvůli skandálu s naftovými motory) a dovoz se snížil o 9 %. Dalšími důvody pro pokles celkového vývozu z EU jsou snížení vývozu ropy ze Spojeného království (kvůli ukončení sankcí namířených proti Íránu) a nižší dodávky letadel (s větším množstvím dodávek plánovaných v následujících letech). Vývoz pomáhá rakouskému výrobci vybavení pro horolezectví dosáhnout vrcholu Odstraněním cel pomohla obchodní dohoda mezi EU a Koreou společnosti AustriAlpin s navázáním obchodních vztahů v Jižní Koreji a s posílením její pozice na asijském i světovém trhu. Tento výrobce vybavení pro horolezectví nyní vyváží přibližně 80 % svých výrobků z velké části díky obchodním dohodám Evropské unie. Přestože firma zaměstnává méně než 100 osob, v roce 2015 dosahovaly celkové tržby společnosti AustriAlpin hodnoty 8,5 milionu EUR, z toho 7,1 milionu EUR pocházelo z vývozu. Francouzský výrobce ekologické kosmetiky uspěl v Jižní Koreji Společnost Laboratoire Soniam vyrábí rostlinné extrakty pro kosmetický průmysl. Tento malý podnik těžil z obchodní dohody mezi EU a Koreou, protože nižší cla pomohla podniku, aby nabízel svoje výrobky za atraktivnější ceny. S podporou certifikace Ecocert pro ekologické výrobky a označení „vyrobeno ve Francii“ zaznamenala společnost Soniam v průběhu roku 2016 zvýšení svého vývozu do Koreje o 20 %. 2.1.2Kolumbie a Peru EU je druhým největším obchodním partnerem Kolumbie a třetím největším obchodním partnerem Peru. Od začátku uplatňování dohod o volném obchodu se dvoustranný obchod mezi EU a Kolumbií snížil o 23,5 % a mezi EU a Peru o 11 %. Lze to převážně přičítat zpomalení hospodářského růstu v Latinské Americe a poklesu cen komodit na světovém trhu, což se dotklo vývozu obou zemí. Dohoda o volném obchodu však měla stabilizující účinek: celkový pokles obchodu těchto dvou zemí se světem (přibližně 36 % v případě Kolumbie a 18 % v případě Peru) je za stejné období větší než pokles obchodu s EU. Můžeme s jistotou předpokládat, že bez dohody o volném obchodu by byl pokles obchodu s EU zřejmě ještě větší. Vývoz z EU do Kolumbie se během prvních dvou let uplatňování dohody o volném obchodu zvýšil o 18 %, avšak kvůli slabé poptávce poklesl v roce 2016 o 17 %. Dovoz z Kolumbie do EU se od začátku uplatňování dohody o volném obchodu snížil o 37,5 %. V případě Peru se vývoz z EU v porovnání s rokem 2012 zvýšil o 4 %, zatímco dovoz do konce roku 2016 klesl rovněž o 4 %. Nicméně bez ohledu na celkový umírněný vývoj obchodu výrazně vzrostl vývoz zemědělských produktů z EU na oba trhy, s nárůstem o 82 % u vývozu do Kolumbie a o 73 % do Peru. Totéž platí o dovozu z Kolumbie a Peru do EU, s nárůstem o 33 % u dovozu z Kolumbie (o 45 % u kávy) a o 19 % z Peru (120 % u ovoce, 30 % u ryb a měkkýšů a 226 % u kakaa).

Ve stejném období klesl dovoz surovin a nerostů z těchto dvou zemí. Lucemburské pivo v kolumbijských barech Obchodní dohoda EU s Kolumbií a Peru pomohla lucemburskému pivovaru Brasserie Nationale, známému svým pivem Bofferding, začít s vývozem do Kolumbie, tedy na trh, který je stokrát větší než trh lucemburský. Díky této dohodě podnik vždy, když do Kolumbie posílá kontejner, řeší všechny požadavky na vývoz přímo, aniž by se musel obracet na odborníky nebo jednat přes prostředníka. Vysoký vývoz do Kolumbie podpořil růst pivovaru, který nyní celkově vyváží 34 000 hektolitrů piva za rok. Rakouské víno čeří vody v Andách Vinařství Rainer Wess se nachází v údolí Wachau v Rakousku. Víno produkuje od roku 2003 a 65 % své produkce vyváží do více než dvaceti zemí. Obchodní dohoda EU s Kolumbií a Peru umožnila společnosti těžit z nižších obchodních cel a menší administrativní zátěže. Její víno si nyní získává stále větší oblibu v některých z nejlepších restaurací v Limě, hlavním městě Peru. 2.1.3Střední Amerika Pokud jde o dohodu o volném obchodu se Střední Amerikou, obchod roste. Vývoz z EU vzrostl o 22 %, zatímco dovoz z pěti středoamerických zemí se zvýšil o 18,3 %. Jedinou výjimkou je Kostarika, která utrpěla přemístěním svého dřívějšího významného vývozce komponent z oblasti informačních technologií do Asie. V důsledku toho se kostarický vývoz kancelářského a telekomunikačního vybavení v roce 2015 snížil téměř o 94 %. Její vývoz do EU se v uvedeném roce snížil o 40 %, což rovněž vedlo k záporné hodnotě celkových obchodních toků mezi EU a Střední Amerikou ve výši 0,78 %. Hlavním místem určení vývozu z EU do Střední Ameriky je Kostarika (25 %), následovaná Panamou (24 %) a Guatemalou (22 %). Belgická pražírna kávy vytváří partnerství ve světě Belgická pražírna kávy OR založená v roce 2001 od té doby expandovala na mezinárodní trhy s přesvědčením, že nejlepší kávová zrna pocházejí přímo od farmářů. Obchodní dohody Evropské unie se zeměmi ve Střední a Jižní Americe usnadnily evropským firmám dodávky kávy z tohoto regionu. V důsledku toho, že vývozci z těchto zemí musí splňovat normy EU v oblasti pracovních podmínek a ochrany životního prostředí, navíc mají z dohod prospěch také místní obyvatelé. 2.2Celní kvóty Při dovozu zboží podléhajícího celním kvótám budou v rámci dohodnutých množství účtována nižší dovozní cla. Při překročení těchto množství bude clo vyšší. 2.2.1Kolumbie a Peru Kolumbie i Peru využívají své celní kvóty na cukr. Peru rovněž v rostoucí míře využívá kvóty pro kukuřici a česnek, zatímco pro jiné produkty jsou celní kvóty využívány jen málo. EU své celní kvóty stanovené dohodou využívala obecně ve velké míře. Nicméně pro některé produkty je míra využívání velmi nízká, bylo například využito pouze 7,9 % celkové kvóty pro vývoz sýrů do Kolumbie a 4,3 % do Peru; a pouze 3,8 % celkové kvóty na vývoz cukrovinek do Kolumbie. 2.2.2Střední Amerika Střední Amerika využívala svoje celní kvóty pouze pro cukr a rum, zatímco ostatní celní kvóty zůstaly nevyužity. Evropské unii byly uděleny celní kvóty pro čtyři produkty, ale jejich využívání zůstává na nízké úrovni: bylo využito 26 % celkové kvóty pro konzervovanou šunku, 14 % pro sušené mléko, 44 % pro sýr a pouze 4,9 % pro zpracované vepřové. 2.3Míra využívání preferencí Míra využívání preferencí udává, v jakém rozsahu podniky využívají celní preference, jež jim určitá dohoda EU o volném obchodu nabízí. Vztahuje se na celkový dovoz z partnerské země do EU (nebo naopak), který byl způsobilý, pokud jde o preferenčně snížené celní sazby. Ukazuje podíl takového celkového dovozu, u něhož byla snížená celní sazba skutečně použita.

Posouzení, do jaké míry vývozci z EU využívají preferenční celní sazby sjednané v dohodách o volném obchodu, je důležitým ukazatelem účinnosti těchto dohod. 2.3.1Jižní Korea Míra využívání preferencí u vývozu z EU do Koreje v roce 2016 dosahovala 71 %, což představuje zatím nejvyšší míru využívání. V roce 2015 činila 68 % a v letech 2014 a 2013 pak 65 %. Využití preferencí u zemědělských produktů bylo vyšší než u průmyslových výrobků (86 % oproti 64 %). Nejvyšší celkové míry využívání preferencí se týkají dopravního zařízení a živých zvířat a živočišných produktů (93 %). U vývozu nerostných produktů, perel a drahokamů, obecných kovů a strojů z EU bylo využívání snížených celních sazeb nižší než 50 %. V roce 2016 korejští vývozci využili celní preference u 87 % svého způsobilého vývozu. Míra využívání preferencí přesahovala 90 % u nerostných produktů, dopravního zařízení a plastů a pryže, zatímco u dřeva činila pouze 9 % a u perel 34 %. U strojů využívali Korejci snížené celní sazby mnohem více než vývozci z EU do Koreje (s mírou využívání preferencí 72 % oproti 48 %). 2.3.2Kolumbie a Peru Na základě kolumbijských statistických údajů míra využívání preferencí u vývozu z EU do Kolumbie v roce 2016 dosahovala 70,6 % (ve srovnání s 50,7 % v roce 2014). Pro Peru nejsou žádné údaje k dispozici. U vývozu z Kolumbie a Peru na trh Evropské unie probíhá více než 95 % způsobilého vývozu s preferenčními celními sazbami. 2.3.3Střední Amerika U Střední Ameriky byly statistické údaje o vývozu z EU k dispozici pouze pro Kostariku: pouze 16,6 % způsobilého vývozu z EU do Kostariky využilo výhod plynoucích z dohody o volném obchodu. V případě kostarického vývozu do EU tato míra činila 92 %. 2.4Služby a investice 2.4.1Jižní Korea Od zahájení uplatňování dohody o volném obchodu se vývoz služeb z EU do Koreje zvýšil o 49 %, přestože v roce 2015 vývoz o 7 % poklesl. Dovoz služeb z Koreje se rovněž zvýšil, a to celkem o 32 % a v roce 2015 o 7,3 %. Od zahájení uplatňování dohody o volném obchodu se objem investic z EU v Koreji zvýšil o 32,8 %, zatímco korejské investice v EU vzrostly o 60 %. Investice EU v Koreji (49,7 miliardy EUR v roce 2015) představují přibližně 2,5násobek korejských investic v EU (20,9 miliardy EUR v roce 2016). 2.4.2Kolumbie a Peru V případě latinskoamerických zemí lze pozorovat jen malé změny. Vývoz služeb z EU zůstal v případě Kolumbie stabilní a v případě Peru se zvýšil o 11 %. Dovoz z Kolumbie vzrostl o 3 % a v případě Peru se snížil o 6 %. Investice EU se zvýšily o 4 % v Kolumbii a o 15 % v Peru. EU je největším zahraničním investorem v obou zemích. 2.4.3Střední Amerika Celkový obchod EU se službami se Střední Amerikou se snížil o 3 %. Došlo k velkým výkyvům ve vývozu a dovozu z různých středoamerických zemí, ale v případě Kostariky a Panamy se obchod se službami zvýšil v obou směrech. V případě služeb je největším obchodním partnerem EU v tomto regionu Panama (53 %), následována Kostarikou (21 %) a Guatemalou (13 %).

2.5Prováděcí subjekty Dohody o volném obchodu nové generace mají ucelenou strukturu prováděcích subjektů. Každý rok se schází řada podvýborů a pracovních skupin, které podávají zprávy výboru pro obchod (nebo výboru pro přidružení v případě Střední Ameriky). Výbory pro obchod, konající se často na ministerské úrovni, vyhodnocují vývoj ve všech oblastech a projednávají zjištěné problémy s prováděním dohody o volném obchodu, aby nalezly jejich řešení. 2.5.1Jižní Korea Ve sledovaném období se hlavní problémy přednesené ve výboru pro obchod s Koreou týkaly sanitárních a fytosanitárních záležitostí, konkrétně pak přístupu na trh, pokud jde o hovězí maso, a regionalizace týkající se vývozu masa vepřového, avšak tyto problémy je stále ještě potřeba vyřešit. Na druhou stranu, dobrá spolupráce s Koreou v otázce dobrých životních podmínek zvířat je příkladem hodným následování. Zkušenosti učiněné v sanitárních a fytosanitárních otázkách s Koreou dokládají, jak je důležité mít v dohodách o volném obchodu jasné a podrobné kapitoly o sanitárních a fytosanitárních opatřeních. V oblasti ochrany duševního vlastnictví zůstávají otevřenou otázkou práva k veřejnému provádění díla, jakož i doplňování nových zeměpisných označení za účelem ochrany v rámci dohody o volném obchodu, které od roku 2014 nebylo přes žádosti Evropské unie úspěšné. Předmětem rozsáhlého projednávání byl také obchod a udržitelný rozvoj, a to se zaměřením na ratifikaci a provádění úmluv Mezinárodní organizace práce a na ochranu pracovních práv ze strany Koreje. Tyto diskuse zatím bohužel nevedly k vyřešení zjištěných problémů. Dohoda o volném obchodu rovněž obsahuje jasná ustanovení o transparentnosti v případě zadávání veřejných zakázek, která by umožnila sledovat účinný přístup společností z EU na trh v Koreji. Korea nicméně dosud nepředložila údaje o veřejných zakázkách udělených společnostem z EU. Touto otázkou se budou zabývat příští zasedání pracovní skupiny pro veřejné zakázky. 2.5.2Kolumbie a Peru V roce 2016 Kolumbie dosáhla dobrého pokroku v řešení sanitárních a fytosanitárních problémů (mimo jiné zavedení konceptu jediného subjektu, postup vytváření předběžných seznamů) i diskriminačního režimu pro lihoviny, a to díky přijetí nového zákona, který vstoupil v platnost dne 1. ledna 2017. Vývoz lihovin z EU do Kolumbie v roce 2016 dosahoval hodnoty 43,7 milionu EUR, což představovalo 12 % celkového zemědělského vývozu z EU do Kolumbie. Pokroku v sanitární a fytosanitární oblasti rovněž dosáhlo Peru, přestože je stále nezbytné postoupit v této souvislosti ještě o něco dále. V sanitární a fytosanitární kapitole byla stanovena zásada regionalizace a Kolumbie i Peru ji uplatnily u svého dovozu z EU. Správným směrem se posunuly diskuse o přístupu na trh v Kolumbii v případě zadávání veřejných zakázek na nižší než ústřední úrovni. V Peru přetrvávají i nadále takové problémy, jako jsou diskriminační zacházení s dovezenými lihovinami a práva k veřejnému provádění díla. Prosazování zeměpisných označení zůstává problémem v obou zemích. Otevřená rovněž zůstává otázka přímé přepravy, kde chce EU zachovat preference stanovené dohodou o volném obchodu u zásilek, které jsou rozděleny během přepravy. 2.5.3Střední Amerika V případě Střední Ameriky se hlavní problémy týkají: ·prosazování zeměpisných označení (zejména v Guatemale a Hondurasu), ·zadávání veřejných zakázek (Panama), ·daňové diskriminace v případě piva (Kostarika) a ·provádění závazků o směřování k větší regionální integraci v souvislosti s určitými technickými předpisy.





3.Prohloubené a komplexní zóny volného obchodu – Ukrajina, Moldavsko, Gruzie Ukrajina, Moldavská republika (Moldavsko) a Gruzie uzavřely s EU příslušné dohody o přidružení. Tyto dohody upravují prohlubování politického přidružení a postupné ekonomické integrace mezi EU a těmito východními partnery. Prohloubené a komplexní zóny volného obchodu jsou ekonomickými pilíři dohod o přidružení a vytvářejí podmínky pro posílené ekonomické a obchodní vztahy. Upravují širší postupné sbližování právních předpisů partnerů s právními předpisy Evropské unie. Účelem prohloubených a komplexních zón volného obchodu je vytvořit nový rámec a klima pro obchod a investice s těmito partnery a přispět k ekonomické restrukturalizaci, modernizace a diverzifikaci ekonomik dotčených zemí. Vzhledem k cíli v podobě postupné integrace do vnitřního trhu Evropské unie přesahují prohloubené a komplexní zóny volného obchodu rámec dohod o volném obchodu „nové generace“ a představují jedinečný druh obchodní dohody. Prohloubené a komplexní zóny volného obchodu mají dvě hlavní složky: 1) postupné, reciproční otevírání trhů (zrušení/snížení cel a odstranění necelních překážek bránících obchodu) oběma stranami s jistou asymetrií ve prospěch východních partnerů; a 2) rozsáhlé sbližování právních předpisů s právem EU v oblastech souvisejících s obchodem. 3.1Obchodní toky Evropská unie je největším obchodním partnerem všech tří zemí, přičemž v roce 2016 připadalo na EU 55 % (Moldavsko), 41 % (Ukrajina) a 30 % (Gruzie) jejich celkového obchodu. EU má se všemi třemi zeměmi kladnou obchodní bilanci. 3.1.1Ukrajina Vývoz z EU na Ukrajinu i dovoz z Ukrajiny v roce 2016, který byl prvním rokem uplatňování prohloubené a komplexní zóny volného obchodu, vzrostl o 17,6 %, resp. o 1,9 %. Jedná se do značné míry o důsledek oživení ukrajinské ekonomiky, která se pomalu vzpamatovává z recese v roce 2015, kdy se hrubý domácí produkt snížil o 9,9 % a čisté zahraniční přímé investice klesly z 8,2 miliardy EUR v roce 2012 na 3 miliardy EUR v roce 2015. 3.1.2Moldavsko V letech 2014 až 2016 se vývoz z EU do Moldavska snížil o 13 %, a to v důsledku klesající domácí poptávky, interních problémů (podvod v bankovním sektoru) a ekonomických problémů v regionu. Ve stejném období dovoz EU z Moldavska vzrostl o 13,5 %, zejména pak u zemědělských produktů, ale také u strojů, nábytku a oblečení. 3.1.3Gruzie Vývoz z EU do Gruzie se v letech 2014 až 2016 zvýšil o 2,8 %, zatímco dovoz z Gruzie do EU klesl o 16,4 %. Pokles světových cen komodit byl jednou z hlavních příčin klesající hodnoty vývozu z Gruzie, neboť tento vývoz tvoří převážně suroviny a polotovary. Nicméně z hlediska objemu zůstala úroveň vývozu stabilní. Ukrajinská bezpilotní letadla a poprodejní služby jsou přínosem pro geodézii a topografii v EU Kyjevská společnost Drone.ua vyrábí bezpilotní letadla neboli drony, které se prodávají v Evropě. V Litvě založila společný podnik nazvaný UAV.tools, jehož cílem je šířit vlastní technologii do patnácti evropských zemí. Chystá se brzy otevřít kanceláře ve Spojeném království a Moldavsku. Kromě vývozu letadel společnost také poskytuje technickou podporu, školení a zajišťuje zpracování dat. Na Ukrajině se bezpilotní letadla používají v zemědělství, zatímco v EU jsou běžně využívána pro účely geodézie a topografie. Ukrajina posiluje svoje postavení v Evropě v oblasti výživy zvířat V květnu 2017 byla ukrajinská společnost Kormotech LLC zařazena na seznam 50 největších výrobců krmiva pro zvířata v zájmovém chovu na světě a v Evropě (na seznamu jsou pouze 3 společnosti ze střední a východní Evropy). S pomocí prohloubené a komplexní zóny volného obchodu začaly v posledních dvou letech výrobky této společnosti (krmiva pro kočky a psy) dobývat nové trhy v EU, neboť její výrobní závody splňují evropské normy pro bezpečnost a jakost potravin. Kormotech LLC vyrábí 16 000 tun vlhkých a 30 000 tun suchých hotových krmiv za rok a vyváží je do 15 zemí. 3.2Celní kvóty Celní kvóty pro zemědělské produkty nevyužíval žádný ze tří partnerů v rámci prohloubené a komplexní zóny volného obchodu v plném rozsahu, a to kvůli nedodržování sanitárních a fytosanitárních požadavků Evropské unie.

V případě Ukrajiny bylo plně využito 11 z celkových 36 celních kvót. V případě Moldavska byly plně využity celní kvóty dvou z celkem šesti skupin produktů. Nebyla využita ani jediná celní kvóta osvobozená od cla poskytnutá v případě Gruzie pro čerstvý a chlazený česnek. 3.3Míry využívání preferencí Tyto míry jsou k dispozici pouze pro vývoz východních partnerů do EU. Jsou velmi vysoké, cca 80 % pro Gruzii a 90 % pro Ukrajinu a Moldavsko. 3.4Služby a investice Pokud jde o služby, jak vývoz z EU do Moldavska, tak i dovoz EU z Moldavska se v letech 2014 až 2015 zvýšily, a to o 3 % v případě vývozu a o 17 % v případě dovozu, zatímco u Gruzie zůstaly vývoz i dovoz stabilní. Toky investic z EU do Moldavska a z Moldavska do EU se rovněž zvýšily, a to v obou směrech (investice EU do Moldavska o 127 %, moldavské investice do EU o 67 %), přestože v absolutním vyjádření zůstávají velmi nízké. V případě Gruzie zůstaly investiční toky stabilní. 3.5Prováděcí subjekty Sbližování právních předpisů je klíčovou součástí provádění prohloubených a komplexních zón volného obchodu. To bylo rovněž hlavním tématem jednání prováděcích subjektů – výborů pro přidružení ve složení pro obchod a čtyř tematických podvýborů pro oblast: ·cel, ·zeměpisných označení, ·sanitárních a fytosanitární opatření a ·obchodu a udržitelného rozvoje. Pokud jde o sanitární a fytosanitární oblast, EU a Moldavskem byla společně přijata komplexní strategie a v případě Gruzie byl přijat legislativní plán. Formální přijetí sanitární a fytosanitární strategie s Ukrajinou se předpokládá v druhé polovině roku 2017. Tyto dokumenty se stávají nedílnou součástí dohod o přidružení / prohloubených a komplexních zón volného obchodu a povedou partnerské země při sbližování právních předpisů a budování institucionální kapacity v nadcházejících letech. Podobné plány reforem byly přijaty pro technické předpisy a normy. V obou těchto oblastech však bude potřeba posílit správní kapacitu ve všech třech zemích tak, aby dokázaly provést zbývající práci a zajistit účinné provedení a prosazování právních předpisů. Pokud jde o zadávání veřejných zakázek, ve všech zemích byly připraveny ucelené strategie reforem. Rovněž je třeba poznamenat, že Moldavsko i Ukrajina přistoupily v roce 2016 k Dohodě WTO o vládních zakázkách. Pokud jde o překážky obchodu, Ukrajina uplatňovala (od července 2016 do července 2017) vývozní cla u kovového šrotu a stále uplatňuje zákaz vývozu dřeva, který je neslučitelný s podmínkami prohloubené a komplexní zóny volného obchodu i Světové obchodní organizace. V otázce ochrany zeměpisných označení EU v Gruzii obě strany vynaložily značné úsilí, aby byly z trhu odstraněny názvy, které jsou v rozporu se zeměpisnými označeními chráněnými v EU. V Moldavsku se naráží na problémy týkající se ochrany některých zeměpisných označení EU, jako je např. Prosecco, a existence netransparentních a diskriminačních opatření dotýkajících se odvětví distribuce elektřiny. Odstranění těchto překážek se projednává v rámci prováděcích subjektů prohloubené a komplexní zóny volného obchodu a na politické úrovni. Sbližování právních předpisů a budování institucionální kapacity budou vyžadovat pokračující úsilí ze strany orgánů partnerských zemí a EU. Závisí na tom účinné provádění prohloubené a komplexní zóny volného obchodu a usnadnění obchodu mezi EU a partnery.

EU poskytuje finanční a technickou podporu reformám a budování správní kapacity v oblastech souvisejících s obchodem, jako je: ·odstranění technických překážek obchodu (prostřednictvím sladění infrastruktury pro normalizaci a metrologii, systému posuzování shody (včetně akreditace subjektů posuzování shody) a systému dohledu nad trhem se standardy EU), ·zavedení pravidel hospodářské soutěže (včetně těch, která se týkají státní podpory), ·sbližování sanitárních a fytosanitárních opatření se systémem EU (zejména budování institucionální kapacity v oblasti kontroly bezpečnosti potravin), ·ochrana a prosazování práv duševního vlastnictví, ·sladění systému veřejných zakázek s cílem recipročního otevření trhu, ·podpora organizací výrobců a optimalizace hodnotového řetězce, ·rozvoj malých a středních podniků. Pokud jde o poslední bod, uvedené tři země využívají nástroj DCFTA pro malé a střední podniky (200 milionů EUR pro všechny tři země).



4.Dohody o hospodářském partnerství – africké, karibské a tichomořské země (AKT) V roce 2016 se počet uplatňovaných dohod o hospodářském partnerství (EPA) zvýšil na sedm a tyto dohody zahrnují 28 zemí: ·v podoblasti Karibiku, Tichomoří, východní a jižní Afriky, ·Kamerun ve střední Africe, ·skupinu zemí s dohodou o hospodářském partnerství z Jihoafrického společenství pro rozvoj (SADC), ·Ghanu a Pobřeží slonoviny v západní Africe. 4.1Stav uvedených dohod 4.1.1Jihoafrické společenství pro rozvoj V červnu 2016 bylo dosaženo milníku, když EU podepsala dohodu o hospodářském partnerství s šesti zeměmi Jihoafrického společenství pro rozvoj (SADC), která začala být prozatímně uplatňována v říjnu 2016. Kromě klasických obchodních ustanovení se zúčastněné státy Jihoafrického společenství pro rozvoj (Botswana, Lesotho, Namibie, Jižní Afrika, Svazijsko a Mosambik) i EU zavázaly k partnerství zaměřenému na udržitelný rozvoj, včetně dodržování sociálních a environmentálních norem. Dohoda přímo podporuje ekonomickou integraci regionu a napomáhá bližším vazbám mezi uvedenými šesti státy. V roce 2016 dosud dohodu neratifikoval a neuplatňoval jen Mosambik (sedmá země Jihoafrického společenství pro rozvoj).

4.1.2Západní Afrika Prozatímní uplatňování dohody o hospodářském partnerství s oblastí západní Afriky je znemožněno chybějícími podpisy tří (ze 16) zemí. Mezitím dvě země v tomto regionu, Pobřeží slonoviny a Ghana, podepsaly a ratifikovaly svoje individuální dohody o hospodářském partnerství. Pobřeží slonoviny začalo uplatňovat svoji dohodu o hospodářském partnerství v září 2016 a Evropský parlament odsouhlasil dohodu s Ghanou dne 1. prosince 2016, čímž umožnil její prozatímní uplatňování. 4.1.3Východoafrické společenství (EAC) Zde byly před schválením Evropským parlamentem a zahájením prozatímního uplatňování zapotřebí ještě podpisy tří zemí (z pěti). 4.2Obchodní toky Vývoj obchodu v rámci uplatňovaných dohod o hospodářském partnerství, které jsou obsaženy v této zprávě (s Karibikem (Cariforum), Tichomořím, partnery z východní a jižní Afriky a s Kamerunem), poskytuje smíšený obraz. Některé země, jako Kamerun a Fidži, neprovádějí dohody o hospodářském partnerství tak dlouho, aby bylo možné vyvozovat spolehlivé závěry. Jiné země ale zaznamenaly v posledních letech kolísání v oblasti obchodu v obou směrech, což v některých případech souviselo s kolísáním cen komodit ovlivňujícím vývoz partnerů s dohodou o hospodářském partnerství. Některé země mají setrvale vzestupný trend ve vývozu do EU, jmenovitě Madagaskar a Dominikánská republika. Ve všech regionech AKT, s výjimkou Karibiku, dosahují partnerské země EU s dohodou o hospodářském partnerství pozitivní obchodní bilance s EU. V Karibiku mají vývozy do EU až na několik výjimek od roku 2013 klesající tendenci. V roce 2016 došlo k propadu o 23 %, což souviselo s poklesem cen komodit, který zasáhl vývoz Trinidadu a Tobaga. 4.3Investice Investice EU v zemích partnerů s dohodou o hospodářském partnerství se zvyšují, s výjimkou států Carifora, kde investice EU zůstaly stabilní. Investice Carifora v EU se zvýšily. Malgašský textil pro spotřebitele v EU Madagaskarský textilní a oděvní průmysl má z uzavření dohody o hospodářském partnerství prospěch díky přístupu na trh v EU bez cel a kvót a díky lepším pravidlům původu. Poté, co se jeho dohoda o hospodářském partnerství začala v roce 2012 uplatňovat, zaznamenal Madagaskar nárůst vývozu do EU o téměř 15 % za rok. V roce 2015 byly jeho hlavními vývozními artikly textil a oděvy, a to s vývozem v hodnotě více než 300 milionů EUR, což představovalo téměř jednu třetinu celkového madagaskarského vývozu do EU. Jedním ze subjektů, které z toho těží, je místní textilní podnik Epsilon. Tento podnik zvýšil počet svých zaměstnanců z původních sto na dva tisíce. Dohoda o hospodářském partnerství rovněž pomohla vytvořit lepší životní podmínky pro zaměstnance a jejich rodiny. 4.4Podpora poskytovaná Evropskou unií za účelem provádění dohod o hospodářském partnerství Je důležité vyvinout monitorovací mechanismy umožňující sledovat fungování a dopad dohod o hospodářském partnerství a zajistit, aby rozvojová spolupráce a pomoc související s obchodem napomáhaly provádění dohod o hospodářském partnerství. V kapitolách o hospodářské a rozvojové spolupráci obsažených v několika dohodách o hospodářském partnerství se EU zavázala spolupracovat s dotčenými zeměmi, zejména prostřednictvím finanční a technické pomoci. EU koordinovala provádění dohod o hospodářském partnerství s rozvojovou politikou, spoluprací a s programem Aid for Trade (Pomoc na podporu obchodu) prostřednictvím jednání vedených s příslušnými orgány na úrovni jednotlivých zemí, se soukromým sektorem a se skupinami občanské společnosti. Tyto strany společně vypracovaly „národní plány provádění dohod o hospodářském partnerství“. Jejich cílem je určit potřeby jednotlivých zemí v oblasti: ·dodržování, správy a monitorování dohod o hospodářském partnerství, ·komunikace o dohodách o hospodářském partnerství,

·podporování obchodního prostředí, které státům a podnikům umožňuje plně využívat výhod těchto dohod. Tato podpora zahrnuje provádění nezbytných reforem s cílem: ·podporovat růst, hospodářskou diverzifikaci a místní přidanou hodnotu, ·přilákat investice a ·podpořit tvorbu pracovních míst. Na tomto základě Evropská unie identifikuje potřeby a zkoumá propojení mezi různými možnými zdroji financování. Může se jednat o financování: ·z různých nástrojů rozvojové pomoci EU na národní a regionální úrovni a na úrovni v rámci AKT, ·z členských států EU, ·z Evropské investiční banky, ·z jiných finančních institucí podporujících rozvoj a od dalších možných dárců. Celkově národní plány provádění dohod o hospodářském partnerství pomohou jednotně a účinněji integrovat reakce na problémy a příležitosti související s prováděním dohod o hospodářském partnerství. 4.5Rozvojová pomoc Vedle jiných zdrojů finančních prostředků z EU, které řeší potřeby související s dohodami o hospodářském partnerství méně přímou cestou, byla pro různé regiony a země provádějící dohody o hospodářském partnerství vyčleněna rozvojová pomoc. V Karibiku bylo více než 100 milionů EUR přiděleno v regionálním programu pro Cariforum v rámci 11. Evropského rozvojového fondu na posílení regionální spolupráce a integračních procesů. V Tichomoří byly v rámci regionálního balíčku ve výši 50 milionů EUR považovány za priority také regionální obchod, podnikatelské prostředí a zapojení soukromého sektoru. V regionu východní a jižní Afriky byly každé ze čtyř zemí s dohodou o hospodářském partnerství přiděleny finanční prostředky ve výši 10 milionů EUR v rámci regionálního programu pro východní a jižní Afriku. V západní Africe byly učiněny přípravy na poskytnutí finančních prostředků z programu regionální konkurenceschopnosti Ghaně a Pobřeží slonoviny. To bude zahrnovat zvláštní činnosti vztahující se k provádění dohody o hospodářském partnerství. Ve střední Africe posuzoval Kamerun způsob, jak využívat finančních prostředků, které jsou k dispozici v regionálním balíčku pro regionální integraci ve výši 211 milionů EUR. V afrických, karibských a tichomořských zemích obecně vynaložila Evropská unie značné úsilí na stimulování obchodu se zemědělsko-potravinářskými produkty a investic, aby mohly tyto země těžit z výhod plynoucích z dohod o hospodářském partnerství. 4.6Institucionální činnost

V rámci dohod o hospodářském partnerství, které jsou předmětem této zprávy, probíhala významná institucionální činnost: ·konala se výroční zasedání řídicích subjektů dohod o hospodářském partnerství, a to pokud jde o Cariforum, Kamerun a východní a jižní Afriku (ale ne Tichomoří), ·zástupci občanské společnosti se setkali na druhém zasedání smíšeného poradního výboru dohody o hospodářském partnerství Carifora a EU (Brusel, duben 2016). Více informací o těchto zasedáních lze najít v pracovním dokumentu útvarů Komise připojeném k této zprávě. 5.Dohody o volném obchodu „první generace“ Před sdělením „Globální Evropa“ z roku 2006 uzavírala Evropská unie dohody o volném obchodu „první generace“. Tyto dohody o volném obchodu obvykle zahrnují pouze obchod se zbožím; dokonce i zemědělské produkty byly často přidány do jejich působnosti až v pozdější fázi. Dohody o volném obchodu spadající do této kategorie jsou značně různorodé a zahrnují: ·celní unii s Tureckem, ·dohody o volném obchodu s Islandem, Norskem a Švýcarskem ze 70. let 20. století, ·dohody o volném obchodu s Faerskými ostrovy, Mexikem, Chile a Jižní Afrikou, ·dohody o volném obchodu se středozemními partnery Evropské unie v rámci dohod o přidružení uzavřených s nimi v 90. letech 20. století. Existují plány modernizace většiny těchto dohod o volném obchodu na komplexní dohody o volném obchodu, které lépe odpovídají složitějším hospodářským výměnám probíhajícím v dnešní době mezi EU a jejími partnery. Jednání o této modernizaci dohody o volném obchodu probíhají s Mexikem a byla rovněž zahájena s Marokem a Tuniskem. Probíhají přípravy na zahájení vyjednávání o modernizaci celní unie s Tureckem a dohody o volném obchodu s Chile, přičemž dohoda o volném obchodu s Jižní Afrikou byla nahrazena dohodou o hospodářském partnerství s Jihoafrickým společenstvím pro rozvoj (SADC). Vývoz tradičních italských těstovin do Jižní Afriky Pasta Astorino, rodinný podnik z Kalábrie, vyrábí a prodává těstoviny v Itálii a v zahraničí. Obchodní dohoda mezi EU a Jižní Afrikou vstoupila v platnost v roce 2000. Vedla ke značnému nárůstu vývozu evropských těstovin do Jižní Afriky, a to pokud jde o hodnotu (o 43 %) i množství (o 67 %). Díky obchodní dohodě mezi EU a Jižní Afrikou začal podnik Pasta Astorino s prodejem v Jižní Africe a v roce 2015 vyvezl jednu tunu těstovin. Z obchodní dohody Evropské unie měly prospěch také místní podniky, které jsou dodavatelem této společnosti. 5.1Obchodní toky Vývoj obchodu byl celkově pozitivní, neboť během uplatňování dohod o volném obchodu došlo ve všech případech k nárůstu obousměrného obchodu. 5.1.1Švýcarsko Švýcarsko je třetím největším obchodním partnerem Evropské unie a od roku 2002 se zvýšil vývoz i dovoz EU o 96 %. 5.1.2Turecko Turecko je pátým největším obchodním partnerem Evropské unie. Během uplatňování dohody se vývoz EU do Turecka zvýšil o 185 % a dovoz o 160 %. Od roku 2014 však zůstává vývoz EU do Turecka stabilní, zatímco dovoz nadále roste, což vedlo ke snížení obchodní bilance EU z 20 miliard EUR na 10 miliard EUR. 5.1.3Chile

Pokud jde o Chile, vývoz EU se od roku 2002 zvýšil o 170 %, téměř třikrát více než dovoz, který se za stejné období zvýšil o 50 %. Nicméně kvůli mnoha dohodám o volném obchodu, které Chile následně po dohodě o volném obchodu mezi EU a Chile uzavřelo s dalšími obchodními partnery, Evropská unie postupně ztratila svůj tržní podíl v Chile ve prospěch jiných obchodních partnerů. Vývoz rakouského těsta do Mexika Backaldrin je rodinný podnik v Astenu v rakouské spolkové zemi Horní Rakousko, který vyrábí přísady na pečení. Společnost je vynálezcem cereálního rohlíku Kornspitz a své výrobky vyváží do více než 100 zemí. Obchodní dohoda mezi EU a Mexikem z roku 2001 pomohla společnosti Backaldrin vstoupit na mexický trh. Společnost Backaldrin nyní vyváží 80 % své výroby a silná mezinárodní dimenze její obchodní činnosti zajišťuje další investice a vytváření pracovních míst. V roce 2013 společnost Backaldrin otevřela centrum pro inovace a technologie a očekává v blízké budoucnosti vytvoření 50 pracovních míst pro vysoce kvalifikované pracovníky. 5.1.4Země Středomoří Dohody se zeměmi Středomoří upravují reciproční liberalizaci veškerého obchodu průmyslovým zbožím a v různé míře obchodu zemědělskými a zpracovanými zemědělskými produkty a produkty rybolovu. Tyto dohody obvykle obsahují prvky asymetrie, například dlouhá přechodná období či méně rozsáhlou liberalizaci obchodu se zemědělskými produkty. To je pro středomořské partnery přínosné, přičemž primárním cílem je rozvíjet region a lépe ho začlenit do trhu Evropské unie. Pro většinu našich partnerů v regionu je Evropská unie hlavním obchodním partnerem. Země Středomoří jsou na EU vysoce závislé jak z hlediska dovozu, tak i vývozu. Přestože obchod rostl na obou stranách, ve většině zemí EU rostl vývoz rychleji než dovoz z těchto partnerských zemí. Výjimkou je vývoz z Maroka a Tuniska do EU, který se od vstupu dohod v platnost zvýšil více než vývoz z EU na tyto trhy. Země, které nejvíce pokročily se strukturálními reformami a diverzifikací, jako Maroko, Tunisko a Izrael, mají relativně menší a stabilnější obchodní deficity. Zvláštním případem je i Alžírsko, neboť více než 90 % jeho vývozu do EU tvoří minerální paliva, což vedlo až do roku 2012 meziročně k přebytku obchodní bilance. Od roku 2012 se však hodnota tohoto vývozu výrazně snížila, a to v souladu s propadem světových cen ropy. Od roku 2015 Alžírsko vykazuje deficit obchodu s EU. Více španělských sušenek vyvážených do Alžírska Galletas Gullón je jedním z předních evropských výrobců sušenek. Svoje výrobky vyváží do více než 100 zemí. Obchodní dohoda mezi EU a Alžírskem, která vstoupila v platnost v roce 2005, vedla ke snížení celních překážek, které předtím dosahovaly až 30 %. To evropským podnikům, jako je Galletas Gullón, usnadnilo vývoz do této země. V uplynulých pěti letech společnost Galletas Gullón vykázala nárůst tržeb v Alžírsku o 36 %, které v roce 2015 dosáhly 2 milionů EUR. Setrvalá poptávka zajistila, že se společnost Galletas Gullón nyní stala největším vývozcem sušenek do Alžírska, což firma považuje za úspěch, který by bez dohody o volném obchodu nebyl možný. 5.2Celní kvóty Celní kvóty nejsou obecně plně využívány nebo jsou využívány pouze u omezeného počtu produktů. Výjimkou je Izrael, který svoje celní kvóty využívá povětšinou plně. Mnoho středomořských partnerů se při vývozu na trh Evropské unie potýká s problémy kvůli požadavkům vyplývajícím z právních předpisů a norem EU. Právní prostředí v partnerských zemích v mnoha případech neodpovídá požadavkům Evropské unie. Regionální nestabilita měla na středomořské partnery ekonomický dopad. Jako příklad obtíží, jimž tito partneři čelí, lze uvést: ·uzavření tradičních obchodních cest, ·problematickou politickou situaci, ·přítomnost vysokého počtu uprchlíků a ·obtíže při získávání zahraničních investic v nestabilní době. Obzvláště akutní jsou dopady syrské uprchlické krize v malých a křehkých ekonomikách, jako je Jordánsko a Libanon. Evropská unie zkoumá způsoby, jak posílit hospodářskou spolupráci a pomoc související s obchodem ve snaze zajistit, aby měly země Středomoří z liberalizace obchodu s EU větší prospěch. Příkladem ochoty Evropské unie reagovat na konkrétní problémy, s nimiž se středomořští partneři potýkají, je iniciativa zaměřující se na zjednodušení pravidel původu v souvislosti se zaměstnáváním syrských uprchlíků sjednaná s Jordánskem v červenci 2016. 5.3Míry využívání preferencí Tyto informace nejsou pro všechny země v souvislosti s vývozem z EU k dispozici. Dostupné míry využívání preferencí jsou však u vývozu z EU mnohem nižší než u dovozu z partnerských zemí s dohodou o volném obchodu do EU. Míra využívání preferencí u partnerů s dohodou o volném obchodu „první generace“ se pohybuje od 96 % (dovoz z Tuniska a Egypta) do 66 % (dovoz z Norska), s průměrem na úrovni 84 %. U vývozu z EU se tato míra pohybuje od 74 % (vývoz do Libanonu a Chile) do 23,5 % (vývoz do Tuniska), s průměrem na úrovni 53 %. 5.4Služby a investice

Obecně je EU buď největším, nebo jedním z hlavních partnerů v obchodu se službami a poskytovatelů investic ve všech dotyčných zemích. Vývoj obchodu se službami a investic je obecně pozitivní. V posledních letech však byl obchod se službami, zejména cestovní ruch, ovlivněn širším vývojem zejména v oblasti Středomoří. 5.4.1Chile Dohody o volném obchodu „první generace“ se na služby nevztahují, a to s výjimkou Mexika a Chile. Vývoz služeb z EU do Chile se v letech 2010 až 2015 zvýšil o 27 % a dovoz vzrostl o 29 %. Pokud jde o investice, EU je v Chile největším investorem, ale v posledních letech se investice z EU snižují, pravděpodobně v důsledku krize v těžebním odvětví v Chile. 5.4.2Mexiko V letech 2010 až 2015 se vývoz služeb z EU do Mexika zvýšil o 54 %, zatímco dovoz do EU poklesl o 47 %. V případě Mexika se průměrný roční tok investic z EU od začátku uplatňování dohody o volném obchodu ztrojnásobil. 5.5Prováděcí subjekty Dohody o volném obchodu „první generace“ nemají tak propracovanou strukturu prováděcích subjektů jako novější dohody o volném obchodu, za účelem posouzení vývoje je však plánováno a obvykle i uskutečněno jedno výroční zasedání. Problémy přednesené na těchto zasedáních se velmi různí, neboť odrážejí specifickou situaci v jednotlivých partnerských zemích. Společnými tématy probíranými na několika těchto zasedáních byly: ·těžkopádná celní řízení, ·omezení obchodu se zemědělskými produkty, ·farmaceutické výrobky, ·zadávání veřejných zakázek a ·omezení vztahující se na přímé zahraniční investice. V případě zemí Středomoří byla projednávána také pomoc související s obchodem, se zaměřením na sbližování právních předpisů s právem EU, zejména v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření, norem a posuzování shody.



6.Zaostřeno na: Kapitoly o obchodu a udržitelném rozvoji Dohody EU o volném obchodu obsahují ustanovení o udržitelném rozvoji, jako je dodržování nejdůležitějších mezinárodních pracovních norem a norem v oblasti životního prostředí a souvisejících nástrojů, včetně těch, které se týkajíc dřeva a ryb, a podpora udržitelné výroby a sociální odpovědnosti podniků. Povaha a rozsah činností vykonávaných na základě kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji se u různých partnerů liší a závisí na tom, jak dlouho jsou tyto kapitoly v platnosti.

Podle dohod o přidružení s Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou začala být ustanovení týkající se obchodu uplatňována až v nedávné době. Většinou se tedy práce v roce 2016 týkala zřizování institucí, včetně mechanismů občanské společnosti, a identifikace prioritních oblastí činnosti. 6.1Činnosti vyplývající z dohod o volném obchodu „nové generace“ Dohodami, které jsou uzavřeny již delší dobu, jsou dohody s Jižní Koreou, Střední Amerikou a s Kolumbií a Peru. Níže jsou uvedeny vybrané činnosti prováděné na základě těchto tří dohod v roce 2016. Byla provedena srovnávací studie uplatňování Úmluvy Mezinárodní organizace práce č. 111 o diskriminaci v zaměstnání v EU a v Koreji (včetně seminářů v Soulu a Bruselu). Probíhají projekty s Mezinárodní organizací práce v Salvadoru a Guatemale, a to s cílem posílit provádění základních úmluv Mezinárodní organizace práce se zaměřením na: ·svobodu sdružování, ·kolektivní vyjednávání a zákaz diskriminace a ·dětskou práci. Pokračuje dialog s Kolumbií ohledně provádění Úmluvy o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES). Celkově bylo při provádění kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji dosaženo postupného pokroku. To usnadnilo pravidelný a cílený dialog s obchodními partnery Evropské unie o příslušných pracovněprávních a environmentálních problémech, které souvisejí s obchodem, a prvotní identifikaci priorit a příležitostí v oblasti obchodu a udržitelného rozvoje a stalo se pro to hodnotným základem. 6.2Schůzky na úrovni vlád, zaměřené na obchod a udržitelný rozvoj Ve vykazovaném období se tyto schůzky konaly se Střední Amerikou, Kolumbií a Peru, Koreou, Gruzií a Moldavskem. V pracovněprávní oblasti zahrnovala témata projednávaná v roce 2016: ·inspekce práce (Kolumbie, Peru, Honduras, Moldavsko, Gruzie), ·kolektivní vyjednávání (Kolumbie, Guatemala), ·násilí namířené proti odborům (Kolumbie), ·svobodu sdružování (Salvador, Panama), ·dětskou práci (Kolumbie, Salvador, Guatemala, Panama, Gruzie), ·tripartitní konzultace (Gruzie) a ·bezpečnost a ochranu zdraví při práci (Kolumbie, Peru, Moldavsko).

Hlavními projednávanými otázkami v oblasti životního prostředí byly: ·Úmluva o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (CITES): oGruzie, Moldavsko, oobchod s krokodýlí a kajmaní kůží z Kolumbie, odřevo (rodu dalbergie) s Guatemalou a Panamou, ožraloci a rejnoci s Panamou, ·boj proti změně klimatu podle Pařížské dohody: osnižování emisí C02 z průmyslu v Kostarice, oobnova ekosystému, zalesňování a boj proti odlesňování (v Salvadoru, Hondurasu, Nikaragui, Gruzii), oÚmluva o biologické rozmanitosti (zejména Nagojský protokol) s Panamou a Moldavskem. 6.3Ostatní jednání Po vládních jednáních o obchodu a udržitelném rozvoji se konala otevřená setkání mezi zástupci vlády a občanské společnosti, včetně zástupců zaměstnanců a zaměstnavatelů. V souvislosti se všemi dohodami se sešly poradní skupiny EU z občanské společnosti, aby projednaly provádění kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji, přičemž služby sekretariátu zajistil Evropský hospodářský a sociální výbor. 6.4Současný stav a úkoly Obecně se dohody snaží poskytnout užitečný rámec pro řešení problémů, které mohou vzniknout v souvislosti s interakcí jednotlivých cílů v oblasti obchodu, společnosti a životního prostředí. Avšak činnost zabývající se obchodem a udržitelných rozvojem ještě nedosáhla svého plného potenciálu. Bude potřeba vynaložit další úsilí za účelem dalšího zlepšení politik v oblasti práce a životního prostředí, při dodržování mezinárodních závazků a s cílem zajistit vysokou úroveň ochrany. Provádění závazků v oblasti obchodu a udržitelného rozvoje se odvíjí od dlouhodobé spolupráce s obchodními partnery a úzké koordinace mezi různými úrovněmi orgánů odpovědných za politiku v takových oblastech, jako je práce a životní prostředí. Ty si ne vždy uvědomují či chápou propojení mezi těmito politikami a mezinárodním obchodem. Spolupráce s organizacemi občanské společnosti, včetně zástupců zaměstnanců a zaměstnavatelů, je důležitou součástí tohoto procesu. Tyto organizace by měly hrát stále významnější úlohu v monitorování provádění zmíněných závazků. V průběhu roku 2016 Komise pracovala na efektivnějším provádění kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji. Komise usilovala o lepší spolupráci s podniky a dalšími příslušnými zúčastněnými stranami občanské společnosti i o zlepšení koordinace s mezinárodními organizacemi, zejména pak Mezinárodní organizací práce. Komise si klade za cíl jako primární zdroj informací při posuzování provádění závazků v oblasti obchodu a udržitelného rozvoje lépe využívat struktury mezinárodních orgánů zaměřené na dohled a monitorování, jako jsou například struktury Mezinárodní organizace práce a vícestranných environmentálních dohod. Komise rovněž zadala pilotní průzkumy, využívající mimo jiné konzultací se sociálními partnery, zaměřené na kontrolu stavu provádění základních pracovních norem v právních předpisech a praxi v pilotních zemích (Kolumbie, Gruzie a Guatemala). V letech 2018 až 2019 Komise hodlá tyto průzkumy rozšířit. Komise zavedla mechanismus, aby posílila svoji spolupráci s členskými státy EU při provádění kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji prostřednictvím specializované odborné skupiny pro obchod a udržitelný rozvoj. Tato skupina se pravidelně schází a umožňuje výměnu informací a koordinaci. V letech 2017 až 2018 partnerství s členskými státy a spolupráce v otázkách obchodu a udržitelného rozvoje zintenzivní.





7.Následné hodnocení dopadu dohod o volném obchodu – Chile a Mexiko Tato zpráva popisuje stav provádění dohod o volném obchodu v roce 2016. Kvůli srovnání zohledňuje rovněž údaje za několik předchozích let. Podrobná analýza dopadu dohod o volném obchodu je prováděna v následném hodnocení. Ta byla prozatím vypracována pro účely dohod o volném obchodu s Chile a Mexikem. Analýza dohody o volném obchodu s Koreou bude dokončena v roce 2017. Kromě toho je v současnosti prováděna obecná studie dopadu dohod o volném obchodu na dobré životní podmínky zvířat. 7.1Chile Zde studie došla k závěru, že snížení celních sazeb mělo podstatný dopad na dvoustranné obchodní toky. Simulace ukázaly, že bez dohody o volném obchodu by byl vývoz z Chile do EU v roce 2009 nižší o 20 % a vývoz z EU do Chile by byl v roce 2010 nižší nejméně o 40 %. Studie poukázala na klesající podíl Evropské unie na celkovém obchodu Chile od doby, kdy dohoda vstoupila v platnost, a to i přes podstatný nárůst dvoustranných obchodních toků. To naznačuje, že bez dohody o volném obchodu by vývozci z EU mohli být výrazně vytlačováni z chilského trhu kvůli značnému počtu dohod o volném obchodu, které Chile podepsala s jinými partnery. Pokud jde o služby, studie došla k závěru, že vývoz služeb z EU se po vstupu dohody o volném obchodu v platnost více zvýšil v odvětvích s vyšší mírou liberalizace, a to ve srovnání se závazky plynoucími z dohody GATS Světové obchodní organizace. Vývoz služeb z Chile do EU se rovněž vyvíjel poměrně dobře, a to v několika odvětvích, v nichž závazky vyplývající z dohody o volném obchodu překračují závazky stanovené ve Všeobecné dohodě o obchodu službami (GATS). Následné posouzení dopadů zdůraznilo smíšené, ale celkově jen okrajové dopady na přírodní zdroje a zhoršování životního prostředí. Zvýšené používání hnojiv a vyšší vývoz molybdenu, lososů, měkkýšů a produktů ze dřeva přispěly, i když jen v omezené míře, k různým formám znečištění vzduchu a vody. Tyto dopady však byly do určité míry vyrovnány vyššími standardy v oblasti životního prostředí, které Evropská unie vyžadovala. Studie rovněž odhadovala sociální dopad, a to zejména v Chile, neboť došla k závěru, že dohoda o volném obchodu nezpůsobila žádné zjevné náklady na sociální přizpůsobování v Evropské unii. V zemědělském odvětví v Chile mohla malá zemědělská hospodářství utrpět ztráty ve prospěch relativně větších zemědělských podniků. Celkově ale těžila z přínosů dohody o volném obchodu v podobě zvýšení celkového příjmu v zemědělství a snížení nerovnosti mezi zemědělstvím a dalšími odvětvími, pokud jde o přístup na trh. 7.2Mexiko Zde analýza došla k závěru, že se vzájemný obchod se zbožím mezi EU a Mexikem po vstupu dohody o volném obchodu v platnost výrazně rozšířil, a to zejména v případě nezemědělských produktů. Vývoz zemědělských produktů z EU se v Mexiku stále potýká s vysokými cly a s výraznými sanitárními a fytosanitárními překážkami. Vývoz a dovoz se více než zdvojnásobily, přičemž vývoz z EU do Mexika rostl o něco rychleji než vývoz z Mexika do EU. Podíl Evropské unie na vývozu z Mexika v roce 1999 činil 3,8 % a v roce 2013 pak 4,9 %. Podíl Mexika na vývozu z EU se zvýšil z 0,5 % na 0,7 %. V procentuálním vyjádření se odhaduje, že v důsledku dohody o volném obchodu je HDP Mexika o 0,34 % vyšší a HDP Evropské unie o 0,01 % vyšší. Tento asymetrický dopad je způsoben rozdílem v pořadí, jaké tyto dvě strany zaujímají mezi obchodními partnery druhé strany. Podíváme-li se na dvoustranné obchodní toky, vývoz z EU do Mexika vykazuje o něco vyšší nárůst ve výši 19 % než vývoz z Mexika do EU, který se podle odhadů zvýšil o 15 %. V obchodu se službami lze pozorovat výrazný nárůst dvoustranných obchodních toků, avšak tyto změny jsou v souladu s vývojem celkového obchodu se službami. Toky přímých zahraničních investic mezi těmito dvěma partnery kolísají a příliš se neliší od obecných trendů v tocích přímých zahraničních investic. Zaměstnanost, lidská práva ani změny v oblasti chudoby a nerovnosti nebyly dohodou o volném obchodu výrazně ovlivněny. Pokud k nějakým změnám došlo, byly velmi malé, avšak pozitivní. Studie nemohla dojít k závěru, pokud jde o existenci jasného dopadu na životní prostředí, a nebyla nalezena jasná souvislost mezi dohodou o volném obchodu a pracovními právy, sociální ochranou a sociálním dialogem.





8.Příprava účinného provádění dohod o volném obchodu Při provádění dohod o volném obchodu hrají klíčovou úlohu delegace Evropské unie v partnerských zemích, s nimiž byla uzavřena dohoda o volném obchodu. Tyto delegace mají nejlepší předpoklady pro to, aby sledovaly vnitrostátní vývoj důležitý pro účinné fungování dohody o volném obchodu. Jsou v úzkém kontaktu se zástupci členských států, s místními sdruženími podnikatelů a dalšími zúčastněnými stranami, s nimiž vytvářejí týmy pro přístup na trh, které sledují odstraňování překážek obchodu. V partnerských zemích s uzavřenou dohodou o volném obchodu se týmy pro přístup na trh prioritně zaměřují na provádění dohody o volném obchodu. Delegace EU jsou rovněž nezbytné při sledování plnění prováděcích plánů. Ve snaze připravit se na účinné zahájení uplatňování dohody o volném obchodu se Komise dále snaží zapojovat další orgány, členské státy a obchodní a neobchodní organizace.

9.Zintenzivnění informační činnosti Jako jeden z hlavních důvodů, proč podniky nevyužívají dohod o volném obchodu, byla označena nedostatečná informovanost o těchto dohodách. Komise proto zintenzivňuje svoji snahu, aby tento nedostatek odstranila: ·byly vypracovány komplexní informace o dohodě CETA a o dohodě o volném obchodu s Vietnamem, ·byly identifikovány a on-line i v médiích zveřejněny dosažené úspěchy vývozců, ·byly vypracovány plány s cílem: ozlepšit poskytování informací souvisejících s dohodami o volném obchodu v databázi EU o přístupu na trh a ozlepšit využívání dalších existujících nástrojů Komise a sítí při šíření informací týkajících se dohod o volném obchodu. V letech 2017 až 2018 budou realizovány nové digitální informační nástroje zaměřující se na malé a střední podniky. Kromě Komise hrají důležitou úlohu při šíření informací o dohodách o volném obchodu mezi příslušnými zúčastněnými stranami také členské státy. To platí zejména u malých a středních podniků, které často potřebují informace v místním jazyce a v různých regionech. V roce 2016 Komise zahájila diskusi s členskými státy a obchodními organizacemi, a to i v rámci poradního výboru pro přístup na trh a Výboru Rady pro obchodní politiku, která se zaměřila na to, jak na provádění dohod o volném obchodu lépe spolupracovat. Za obzvláště důležité bylo považováno zlepšení informační činnosti na ústřední i na místní úrovni. Při těchto výměnách se rovněž zjistilo, že klíčovým faktorem při zajišťování účinného provádění dohod o volném obchodu byla úzká spolupráce mezi velvyslanectvími členských států a delegacemi EU v partnerských zemích s uzavřenou dohodou o volném obchodu. Spolupráce s členskými státy, Evropským parlamentem, podniky i neobchodními zúčastněnými stranami pokračuje i v roce 2017, aby byly určeny osvědčené postupy.





10.Závěr EU má celou řadu dohod o volném obchodu, které se liší co do působnosti a cílů. Práci na provádění dohod o hospodářském partnerství a prohloubených a komplexních zónách volného obchodu je potřeba zintenzivnit na obou stranách. Úspěch těchto snah úzce souvisí s pokrokem dosaženým při: ·sbližování právních předpisů a budování institucionální kapacity v případě prohloubených a komplexních zón volného obchodu a ·budování prováděcí kapacity v případě dohod o hospodářském partnerství. Země Středomoří se stále ještě potýkají s problémy při vývozu na trh Evropské unie. Dochází k tomu i přes dlouhou dobu uplatňování dohod o volném obchodu. Vnitrostátní vývoj v posledních letech, včetně uprchlické krize, se stal dalším problémem při budování vývozní kapacity a diverzifikaci ekonomiky, jež by těmto partnerům pomohly vytěžit z příležitostí, které dohody o volném obchodu poskytují, větší prospěch. 10.1Obchodní toky Celkově obchod se zbožím roste, zejména pokud jde o vývoz z EU. Dochází-li někde ke snížení vývozu z EU, zdá se, že příčinou jsou zejména vnější faktory ovlivňující ekonomiku dotyčné partnerské země a nejedná se o důsledek fungování dohody o volném obchodu jako takové. Významné zvýšení vývozu zemědělských produktů a motorových vozidel z EU v případě dohod o volném obchodu nové generace je velmi pozitivní a překonalo počáteční očekávání. Vysoká míra podniků z EU využívajících v těchto odvětvích preferenční celní sazby, které plynou z dohod o volném obchodu, vypovídá o tom, že dohody o volném obchodu byly pro tyto trendy zásadní. 10.2Celní kvóty Pokud jde o celní kvóty, je zde nevyužitý potenciál dalšího vývozu v obou směrech, a to se všemi partnery, neboť využívání celních kvót zůstává na obecně nízké úrovni. 10.3Míry využívání preferencí U podniků z EU je na základě dostupných údajů využívání preferencí obecně mnohem nižší než u našich obchodních partnerů. Komise se touto otázkou zabývala a identifikovala tři hlavní důvody tohoto nízkého využívání dohod o volném obchodu: ·nedostatečná informovanost o dohodách o volném obchodu, ·obtíže s pochopením pravidel pro jednotlivé produkty a ·těžkopádné postupy pro získávání dokumentů potřebných k využití preferenčního zacházení. Komise v současnosti pracuje na řešení této nedostatečné informovanosti. Zlepšuje informace dostupné na svých internetových stránkách, včetně existujících nástrojů, jako jsou předběžná rozhodnutí o původu. Připravuje také nové druhy digitálních nástrojů a pokynů umožňujících účinněji šířit informace o dohodách o volném obchodu a pomáhat podnikům s jejich využíváním. Úzká spolupráce s členskými státy a obchodními kruhy bude zásadní při zajišťování plného využití přínosů těchto nástrojů a oslovení co největšího počtu podniků. Chybějící údaje o míře využívání preferencí při vývozu z Evropské unie do některých partnerských zemí jsou problémem, který by měl být s těmito zeměmi řešen přednostně. Budoucí dohody o volném obchodu budou obsahovat ustanovení o výměně údajů, ale tento problém přetrvává u již uplatňovaných dohod. Bez těchto údajů nebude možné sledovat využívání dohod o volném obchodu ani dopad veškerého zesíleného úsilí, které má podnikům z EU pomoci, aby tyto dohody využívaly. Údaje by rovněž pomohly určit ta odvětví, kde je míra využívání preferencí nízká, aby bylo možné se na ně zvlášť zaměřit. 10.4Služby a investice

Služby a investice jsou součástí všech dohod o volném obchodu „nové generace“ a prohloubených a komplexních zón volného obchodu, je však obtížné vidět souvislost mezi dohodami o volném obchodu a vývojem v těchto oblastech. Aby byl skutečný dopad patrný, je potřeba více času. V případě uplatňovaných dohod o volném obchodu s Chile a Mexikem se obchod vyvíjí pozitivně. 10.5Obchod a udržitelný rozvoj Provádění kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji vyžaduje úsilí o zapojení partnerů s uzavřenou dohodou o volném obchodu, je ale již možné si povšimnout pozitivního vývoje. Nyní je úkolem stanovit priority pro další činnost v nadcházejících letech. Výzvou zůstává zajištění účinného provádění v právní oblasti i v praxi nad rámec pouhé ratifikace základních mezinárodních nástrojů. K budoucímu monitorování přispěje intenzivnější spolupráce s mezinárodními organizacemi, jako je např. Mezinárodní organizace práce. 10.6Otevřené otázky Bylo dosaženo pokroku v těchto oblastech: ·sanitární a fytosanitární opatření (Kolumbie, Peru, Moldavsko, Gruzie, Ukrajina), ·diskriminační režim pro lihoviny (Kolumbie) a ·technické předpisy a normy (Ukrajina, Gruzie). Přetrvávají však problémy v těchto oblastech: ·sanitární a fytosanitární opatření, ·omezení obchodu se zemědělskými produkty, ·prosazování zeměpisných označení a ·zadávání veřejných zakázek. Ve snaze se zaměřit na otevírání trhů přijaly Evropská unie a členské státy v roce 2016 novou sanitární a fytosanitární strategii s jasnými prioritami pro 20 obchodních partnerů týkajícími se přístupu na trh. Jednalo se o země, se kterými má EU dohody o volném obchodu nebo s nimiž o nich jedná. Ve snaze předejít budoucím problémům je v rámci probíhajících jednání o dohodách o volném obchodu vynakládáno další úsilí. Čím déle je dohoda o volném obchodu uplatňována, tím méně by Evropská unie měla tolerovat pokračující porušování závazků, které z této dohody vyplývají. Po pěti letech uplatňování dohody o volném obchodu mezi EU a Koreou: ·EU stále ještě nemůže vyvážet hovězí, ·Korea stále ještě nepřijala zásadu regionalizace a ·EU bude s Koreou nadále pracovat na rozšíření seznamu chráněných zeměpisných označení Evropské unie tak, jak je stanoveno v dohodě.

Pokud jde o Peru, i po třech letech uplatňování dohody přetrvává diskriminační zdanění lihovin. To kontrastuje s pokrokem, jehož bylo v této oblasti dosaženo v případě Kolumbie. Tento problém by měl být řešen přednostně. 10.7Prosazování práva Řešení sporů v rámci dohod o volném obchodu nebylo využito; Evropská unie si ale vyžádala zřízení panelu WTO k přezkoumání diskriminačního režimu pro lihoviny, který uplatňovala Kolumbie. Po této žádosti Kolumbie přijala zákon, který vstoupil v platnost v lednu roku 2017 a tyto problémy zřejmě řeší. Provádění zákona nyní EU sleduje. Výše uvedené ilustruje, jak může zahájení právních kroků někdy přinést rychlé výsledky bez toho, aby proběhlo celé řízení. Komise zváží prosazování práva zejména v případech, které mají z hospodářského nebo systémového hlediska zásadní význam.



Příloha 1 – Oblast působnosti zprávy a použité údaje Oblast působnosti Zpráva zahrnuje komplexní dohody o volném obchodu sjednané po roce 2006 (dohody o volném obchodu nové generace) a starší dohody o volném obchodu uzavřené před uvedeným datem, které mají obecně omezenější rozsah (dohody o volném obchodu „první generace“). Dohody o hospodářském partnerství (EPA) a prohloubené a komplexní zóny volného obchodu (DCFTA) jsou pojednávány zvlášť, kvůli zvláštnímu důrazu, který je v těchto dohodách kladen na sbližování právních předpisů (v případě DCFTA) a na rozvoj (v případě dohod o hospodářském partnerství). Úplný seznam je uveden v příloze 2. Prováděním kapitol o obchodu a udržitelném rozvoji se rovněž zabývá samostatná kapitola zahrnující všechny dohody o volném obchodu, které obsahují tato ustanovení. Použité údaje Zpráva se vztahuje na stav v roce 2016 a na dohody o volném obchodu, které byly koncem roku 2016 uplatňovány nejméně po dobu jednoho roku. Používá údaje EUROSTATU: ·údaje z roku 2016 o obchodu se zbožím, ·údaje za rok 2015 o službách a investicích, ·údaje od roku 2002 o dohodách o volném obchodu „první generace“, vzhledem k tomu, že jsou harmonizované údaje za 28 členských států EU k dispozici od tohoto data. Pokud jde o dohodu o volném obchodu se Střední Amerikou, jsou použity různé údaje, a to kvůli významným rozdílům mezi statistickými údaji pocházejícími z EUROSTATU a ze Střední Ameriky. Pro období let 2015 až 2016 zpráva používá: ·údaje EUROSTATU získané v říjnu 2016 (v případě dovozu do EU), ·středoamerické statistické údaje dostupné za toto období (v případě vývozu z EU).





Příloha 2 – Přehled dohod o volném obchodu obsažených v této zprávě Dohody o volném obchodu „nové generace“ ·EU-Jižní Korea: uplatňována od července 2011. ·EU-Kolumbie-Peru: uplatňována od března 2013 v případě Peru a od srpna 2013 v případě Kolumbie. ·Dohoda o přidružení mezi EU a Střední Amerikou: uplatňována od roku 2013. Prohloubené a komplexní zóny volného obchodu ·EU-Gruzie: uplatňována od 1. září 2014 a plně platná od 1. července 2016. ·EU-Moldavsko: uplatňována od 1. září 2014 a plně platná od 1. července 2016. ·EU-Ukrajina: uplatňována od 1. ledna 2016 a plně platná od 1. září 2017. Dohody o hospodářském partnerství ·EU-Cariforum (Antigua a Barbuda; Belize; Bahamy; Barbados; Dominika; Dominikánská republika; Grenada; Guyana; Jamajka; Svatý Kryštof a Nevis; Svatá Lucie; Svatý Vincenc a Grenadiny; Surinam; a Trinidad a Tobago): uplatňována od 29. prosince 2008. ·EU-Tichomoří (Fidži, Papua Nová Guinea): uplatňována od 28. července 2014 v případě Fidži a od 20. prosince 2009 pro Papuu Novou Guineu. ·EU - podoblast východní a jižní Afriky (Madagaskar, Mauricius, Seychely a Zimbabwe): uplatňována od 14. května 2012. ·EU-Kamerun (střední Afrika): uplatňována od 4. srpna 2014. Dohody o volném obchodu „první generace“ ·Celní unie EU-Turecko: Dohoda o přidružení podepsaná v roce 1963; závěrečná etapa celní unie dokončena dne 1. ledna 1996. ·EU-Švýcarsko: uplatňována od roku 1972. ·EU-Norsko: uplatňována od 1. července 1973. ·EU-Alžírsko: uplatňována od 1. září 2005.

·EU-Egypt: uplatňována od 21. prosince 2003. ·EU-Izrael: uplatňována od roku 1996. ·EU-Jordánsko: uplatňována od 1. května 2002. ·EU-Libanon: uplatňována od 1. března 2003. ·EU-Maroko: uplatňována od 1. března 2000. ·EU-Palestina: uplatňována od 1. července 1997. ·EU-Tunisko: uplatňována od 1. března 1998. ·Dohoda mezi EU a Jihoafrickou republikou o obchodu, rozvoji a spolupráci: uplatňována od 1. ledna 2000. ·Globální dohoda mezi EU a Mexikem: uplatňována od října 2000. ·Dohoda o přidružení mezi EU a Chile: uplatňována od 1. února 2003. ·Dohoda o stabilizaci a přidružení EU-Srbsko: uplatňována od 1. července 2008.



Příloha 3 – Statistické údaje o využívání preferencí Statistické údaje v této zprávě ohledně toho, jak dovozci využívají preferencí nabízených dohodami Evropské unie o volném obchodu, vycházejí z administrativních údajů, které shromáždila dovážející země. Vyjadřují dovoz v rámci preferenčního režimu, který využil dostupné preferenční celní sazby („využité preference“), jako podíl na celkovém dovozu, který by byl pro preference způsobilý („nárok na preference“). Uvažuje se pouze dovoz, u kterého potenciální preference existují, tj. kde je uplatňovaná preferenční celní sazba nižší než běžně uplatňovaná celní sazba podle doložky nejvyšších výhod. 1.Využívání preferencí u dovozu do EU z partnerských zemí s uzavřenou dohodou o volném obchodu Používaný sazební režim vychází z jednotného správního (celního) dokladu. V tomto dokladu dovozce uvádí, v jakém režimu má být dovoz uskutečněn. Údaje jsou porovnány s nárokem vycházejícím z údajů o celních sazbách v integrovaném sazebníku TARIC. V případě potřeby jsou provedeny opravy, aby se odstranily chyby. Získaný soubor údajů je konzistentní a umožňuje srovnání za jednotlivé partnerské země, roky a ve většině případů i za celní položky. Některé chyby však zůstávají neodhaleny (např. podmínka „zvláštního použití“), a tak je potřeba k výsledkům na podrobné úrovni jednotlivých produktů přistupovat opatrně. Viz příloha 4. 2.Využívání preferencí u vývozu z EU do partnerských zemí s uzavřenou dohodou o volném obchodu Statistické údaje ohledně využívání preferencí u vývozu z EU do třetích zemí vycházejí z administrativních údajů shromážděných v jednotlivých dovážejících třetích zemích. Z toho vyplývá, že tyto statistické údaje nejsou harmonizovány a že srovnání mezi partnerskými zeměmi nebo s dovozem do EU je riskantní, neboť se kvalita údajů liší a je často diskutabilní.