Stanovisko Evropského výboru regionů – Budoucí státní podpora EU v odvětvích zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech

(2022/C 301/10)

Zpravodaj: Guido MILANA (IT/SES), člen zastupitelstva obce Olevano Romano

POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ,

1. vítá, že Evropská komise nedávno předložila nové návrhy týkající se poskytování státní podpory v zemědělství, jež vstoupí v platnost dne 1. ledna 2023;

2. připomíná, že podle čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU jsou státní podpory poskytované podnikům, pokud by mohly narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem, jsou však zavedeny určité výjimky;

3. připomíná, že pokud jde o odvětví zemědělství, lesnictví a venkovské oblasti, je analýza Komise při vyhodnocování existence takového narušení založena na pokynech pro poskytování státní podpory v odvětvích zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech a že tyto pokyny zahrnují programové období 2014–2022;

4. zdůrazňuje, že článek 81 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1305/2013 ( 1 ) o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova stanoví, že financování opatření, na něž se nevztahuje příloha I SFEU, musí být prováděno prostřednictvím pravidel pro poskytování státní podpory;

5. zdůrazňuje, že toto provázání předpokládá, že délka platnosti pravidel pro poskytování státní podpory bude v souladu s délkou platnosti pravidel pro rozvoj venkova;

6. bere na vědomí, že Komise za tímto účelem zahájila v roce 2019 konzultaci, jejíž výsledky jsou obsaženy v pracovním dokumentu SWD(2021) 107 final ( 2 )

7. připomíná, že Evropský parlament a Rada mezitím schválily nové právní předpisy týkající se SZP, zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2115 ( 3 ) , kterým se stanoví pravidla podpory pro strategické plány, s přihlédnutím ke stanovisku Výboru regionů k nové společné zemědělské politice (SZP);

8. zdůrazňuje, že nové návrhy týkající se poskytování státní podpory musí zohledňovat novou SZP a být s ní i nadále v souladu;

9. zdůrazňuje, že zemědělské podniky budou muset provádět strategie Zelené dohody pro Evropu, zejména strategii v oblasti biologické rozmanitosti a strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“;

10. zdůrazňuje, že je nezbytné pomoci zemědělským a lesnickým podnikům při ekologické transformaci, zejména menším podnikům, které se nacházejí ve strategických oblastech regionů a jejichž role spočívá převážně v péči o dané území a jeho ochraně;

11. vyzývá Komisi, aby u dovážených výrobků požadovala splnění evropských norem pro výrobu a reciprocitu nebo reciproční doložky, stejně jako se vyžadují u výrobců z EU;

12. vyzývá Komisi, aby zvýšila podíl hraničních kontrol a požadovala postupy, jako je ošetření dováženého výrobku za studena;

13. Biologicky rozmanitá města a regiony po roce 2020 v rámci 15. zasedání konference smluvních stran Úmluvy OSN o biologické rozmanitosti a strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 Od zemědělce ke spotřebiteli – místní a regionální rozměr ( 5 ); připomíná, že Výbor regionů se k oběma strategiím již vyjádřil ve stanovisku Evropského výboru regionů ( 4 ) a ve stanovisku Evropského výboru regionů

14. zdůrazňuje klíčovou úlohu místních orgánů při definování a řízení některých postupů spojených s náhradou určitých podpor, zejména podpory související s řízením rizik v zemědělství;

15. připomíná, že kraje a obce se nejen podílejí na definování vnitrostátních strategických plánů stanovených v nařízení (EU) 2021/2115, ale jsou rovněž příjemci intervencí v oblasti rozvoje venkova a přispívají k definování přístupu zdola nahoru, který je stanoven v rámci iniciativy LEADER;

16. konstatuje, že státní podpora poskytnutá odvětví zemědělství na evropské úrovni se v období let 2014–2019 snížila ze 7,6 miliardy na 6 miliard, avšak zvýšila se během pandemie COVID-19;

17. zdůrazňuje, že zemědělské, lesnické a zemědělsko-potravinářské podniky v tomto období nikdy nepřestaly vyrábět, a tak zajišťovaly plynulé zásobování, jak je stanoveno v článku 39 SFEU;

18. zdůrazňuje, že válka mezi Ruskem a Ukrajinou způsobila nestabilitu na trzích se surovinami a dodávkami potravin;

19. zdůrazňuje v této souvislosti význam společné zemědělské politiky pro soběstačnost a potravinové zabezpečení;

20. připomíná, že toto zásobování bylo možné rovněž díky možnosti využívat podporu, kterou Komise stanovila ad hoc v souvislosti s krizí vyvolanou onemocněním COVID-19;

21. dále konstatuje, že většina státní podpory, s výjimkou zvláštní podpory v souvislosti s krizí COVID-19, byla poskytnuta především v rámci plánů rozvoje venkova, zejména na opatření nespadající mezi cíle přílohy I Smlouvy (zemědělské produkty);

22. bere na vědomí, že postup pro zahrnutí státní podpory do plánů rozvoje venkova byl složitý;

23. konstatuje, že ačkoli jsou nařízení č. 1305/2013 týkající se podpory, kterou EZFRV poskytuje na uskutečňování cílů rozvoje venkova, a pokyny pro poskytování státní podpory v odvětví zemědělství, lesnictví a ve venkovských oblastech v letech 2014–2020 velmi podobné, nejsou opatření v oblasti rozvoje venkova vždy plně v souladu s ustanoveními pravidel pro poskytování státní podpory;

24. bere na vědomí, že konzultace zahájená Komisí odhalila některé aspekty stávajících pravidel pro poskytování státní podpory, které jsou již zastaralé;

25. podtrhuje, že cíl zajistit rovné podmínky všem podnikům v Evropské unii je i nadále klíčový;

26. bere na vědomí, že některá opatření je třeba zachovat a přizpůsobit, zejména pokud jde o řízení rizik;

27. bere na vědomí, že podpora v odvětví lesnictví byla využívána převážně pro opatření na rozvoj venkova a že bude vzhledem k důležitosti lesů nezbytné její provádění usnadnit;

28. domnívá se, že je nezbytné podporovat zemědělské a lesnické podniky při ekologické transformaci, zejména mikropodniky, místní drobné zemědělské podniky a krátké potravinové řetězce, které i vzhledem k vysokým cenám potravin a vstupním nákladům např. na energii a hnojiva, na nichž se podepsala válka na Ukrajině, by samy o sobě nebyly schopny se s těmito důsledky vyrovnat. V tomto ohledu vítá sdělení Evropské komise Zajištění potravinového zabezpečení a posílení odolnosti potravinových systémů;

29. navrhuje sjednotit kritéria týkající se povinností v oblasti informování a zveřejňování, zejména pokud jde o lhůty pro oznámení režimů podpory, na které se vztahují nařízení o výjimkách;

30. zdůrazňuje, že právě přijatá reforma SZP je založena na zásadě subsidiarity, a proto je důležité, aby tuto zásadu respektovala i pravidla pro poskytování státní podpory, aniž by byla zároveň narušena hospodářská soutěž mezi zemědělci v různých členských státech;

31. domnívá se, že je klíčové tuto zásadu subsidiarity zachovat, zejména pokud jde o úlohu místních orgánů, které jsou nejblíže územním celkům, jež hrají neodmyslitelnou úlohu při řízení opatření na místní úrovni.

Navrhuje proto:

Zjednodušení

32. neukládat členským státům povinnost, aby každoročně zasílaly sdělení týkající se událostí, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám, epizoocii, napadení rostlin chorobami nebo škůdci, protože pokud je za takové uznají vnitrostátní orgány, není nutné je dále sdělovat Komisi;

33. neukládat členským státům povinnost zveřejňovat informace o jednotlivých příjemcích podpory nižší než 75 000 EUR v případě zemědělské produkce a nižší než 500 000 EUR v případě zpracování zemědělských produktů a jejich uvádění na trh;

34. nekomplikovat postupy týkající se části věnované společnému hodnocení oznámené podpory;

35. stanovit možnost poskytovat na základě nařízení o blokových výjimkách v zemědělství ( 6 ) investiční podporu i na produkty pocházející z jednoho odvětví, zejména pokud je tato podpora určena ke kompenzaci následků událostí, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám, nebo k náhradě škod způsobených epizoocií či napadením rostlin chorobami nebo škůdci;

36. stanovit koncepci „jednoho portálu“ pro oznamování státní podpory ve vnitrostátních strategických plánech podle nařízení (EU) 2021/2115;

37. vzhledem ke značným rozdílům mezi odvětvím zemědělství a ostatními odvětvími stanovit zvláštní právní předpis pro uplatňování nařízení de minimis v zemědělství. Požaduje zejména, aby se během tříletého období zvýšila maximální částka podpory de minimis na 50 000 EUR a aby se určila částka (např. 1 000 EUR), pod níž by se vyloučilo uplatňování nařízení de minimis (podpora ve velmi omezené výši);

38. změnit nařízení de minimis pro odvětví zemědělství tak, aby bylo jednodušší, zejména aby byla zrušena kontrola požadavku jediného podniku;

39. ponechat definici podniku v obtížích na členských státech;

40. zjednodušit správní postupy pro podporu ve prospěch místních orgánů, zejména pokud využívají opatření státní podpory. Požaduje se zejména, aby nebyly označeny za velké podniky;

41. zavést jednodušší postupy, aby místní a regionální orgány mohly řešit především místní a regionální potřeby a mimořádné události;

42. zjednodušit postupy pro poskytování státní podpory na reklamní a propagační účely a zejména nepovažovat obecné institucionální propagační činnosti, které neodkazují na konkrétní značky a nemotivují spotřebitele k nákupu produktu, za podporu;

43. pokud jde o zjednodušené náklady, ty jsou momentálně slučitelné s pravidly státní podpory pouze v případě, že se na ně vztahují opatření podpory, která jsou spolufinancována ze zdrojů EU. VR požaduje, aby bylo možné využívat zjednodušené vykazování nákladů bez ohledu na evropské spolufinancování. Nezdá se, že by bylo opodstatněné nadále stanovovat různé metody výpočtu způsobilých nákladů v závislosti na finančním zdroji krytí programu;

Ekologizace

44. pomáhat zemědělským a lesnickým podnikům, především mikropodnikům, při ekologické transformaci;

45. zajistit dostatečně pružné uplatňování pravidel státní podpory v případě krizí, jako je krize způsobená pandemií COVID-19 a krize vyvolaná válkou na Ukrajině, pro něž by byly stanoveny přiměřené a konsistentní mezní hodnoty podpory, které by zemědělcům umožnily pokračovat ve výrobě potravin a pro spotřebitele dále zajišťovaly spravedlivé spotřebitelské ceny. Dále navrhuje zjednodušit postupy provádění a poskytování podpor a snížit administrativní zátěž, zejména pokud jde o konečné příjemce;

46. zjednodušit některé postupy poskytování státní podpory na investice do výroby energie z obnovitelných zdrojů, zejména pokud jde o rozsah motivačního účinku:

47. zavést vyšší procentuální podíl investic pro malé a střední zemědělské podniky investující do ekologické transformace;

48. vytvořit podporu ad hoc na opatření uhlíkového zemědělství, která by zemědělce za tento důležitý úkol odměňovala;

49. domnívá se, že roztříštěnost zemědělských podniků je negativním faktorem, který brání vstupu na trh a zahájení ekologické transformace, kterou má zemědělství provést;

Územní soudržnost

50. vzhledem ke specifické povaze odvětví zemědělství považuje za nezbytné nově definovat pojem malé a střední podniky v odvětví zemědělství přeformulováním definice mikropodniků stanovené v čl. 2 odst. 3 přílohy I nařízení (EU) č. 702/2014 s cílem vytvořit ad hoc definici pro toto odvětví, a proto navrhuje definovat nový typ mikropodniku v zemědělství.

51. podporovat zemědělské a lesnické malé a střední podniky v horských a vnitrozemských oblastech a v nejvzdálenějších regionech kvůli jejich roli spočívající v péči o dané území a jeho ochraně;

52. odměňovat za zachování a ochranu stanovišť malé a střední zemědělské podniky, které dodržují parametry uvedené v odstavci 50 a které se nacházejí v horských oblastech nebo ve vnitrozemských či znevýhodněných oblastech, jak je členské státy definují ve svých vnitrostátních strategických plánech;

53. požaduje rovněž, aby podniky nacházející se ve vysokohorských oblastech měly možnost nakoupit pozemky za částku přesahující 10 % celkových způsobilých výdajů na dotčenou operaci, jak je stanoveno v čl. 73 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) 2021/2115, aby bylo možné provést konsolidaci půdy nezbytnou k udržení jejich hospodářské činnosti a vykonávání jejich role spočívající v péči o dané území a jeho ochraně;

54. umožnit odvětví lesnictví využívat postupu pro udělení výjimky z oznamovací povinnosti i na činnosti mimo vnitrostátní strategické plány;

55. umožnit, aby infrastrukturní opatření v odvětví lesnictví implicitně nebyla považována za podporu, pokud se týkají neproduktivních investic;

56. upravit stávající právní předpisy pro řízení rizik, zejména snížit práh výše škod pro definici událostí, které lze přirovnat k přírodním katastrofám, na 20 %, jak je stanoveno v nařízení (EU) 2021/2115;

57. stanovit zvýšení prahové hodnoty náhrady škod u preferenčního pojištění a jiných nástrojů řízení rizik, jak je stanoveno v článku 76 nařízení (EU) 2021/2115. Tato prahová hodnota by měla umožnit zachování současných nákladů na pojištění zemědělských podniků;

58. vyjmout z oznamovací povinnosti podporu poskytovanou na náhradu škod způsobených chráněnými druhy zvířat;

59. určit, že u těchto škod bude možné stanovit náhradu škody za ztrátu příjmů, jak je již stanoveno u škod, které vedou ke ztrátě výrobních nástrojů;

60. umožnit, aby kromě škod způsobených chráněnými druhy zvířat byla náhrada poskytována i za jiné druhy zvířat, přičemž jejich definice by měla být ponechána na celostátních, regionálních a místních orgánech vzhledem k tomu, že se jejich výskyt v jednotlivých zemích liší;

61. nepovažovat za podporu institucionální propagační aktivity, které neodkazují na konkrétní značky;

62. měla by být poskytnuta přiměřená podpora pro zahájení podnikání v nezemědělských činnostech ve venkovských oblastech. Jedná se o přizpůsobení omezené částky podpory maximální výši podpory pro zakládání zemědělských podniků (100 000 EUR). Neexistuje žádný důvod k rozlišování, které by znevýhodňovalo diverzifikaci v nezemědělských podnicích, protože jde i tak o velmi omezené částky;

63. s cílem pomoci malým a středním podnikům, které využívají projekty komunitně vedeného místního rozvoje nebo projekty operačních skupin, žádá, aby: — byla s ohledem na velkou různorodost těchto projektů, na nichž vzájemně spolupracuje mnoho různých subjektů, rozšířena oblast působnosti i na místní orgány, místní akční skupiny, vysoké školy a jiné subjekty bez ohledu na jejich velikost, — byla zvýšena celková částka omezené podpory poskytované na projekt na 300 000 EUR pro projekty komunitně vedeného místního rozvoje a na 500 000 EUR pro projekty operačních skupin evropského inovačního partnerství.

V Bruselu dne 28. dubna 2022. předseda Evropského výboru regionů Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487).

(2) Viz Commission Staff Working Document: Evaluation of the instruments applicable to State aid in the agricultural and forestry sectors and in rural areas (tento dokument v češtině bohužel neexistuje).

(3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/2115 ze dne 2. prosince 2021, kterým se stanoví pravidla podpory pro strategické plány, jež mají být vypracovány členskými státy v rámci společné zemědělské politiky (strategické plány SZP) a financovány Evropským zemědělským záručním fondem (EZZF) a Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova (EZFRV), a kterým se zrušují nařízení (EU) č. 1305/2013 a (EU) č. 1307/2013 (Úř. věst. L 435, 6.12.2021, s. 1).

(4) Úř. věst. C 440, 18.12.2020, s. 20.

(5) Úř. věst. C 37, 2.2.2021, s. 22.

(6) Nařízení Komise (EU) č. 702/2014 ze dne 25. června 2014, kterým se v souladu s články 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie prohlašují určité kategorie podpory v odvětvích zemědělství a lesnictví a ve venkovských oblastech za slučitelné s vnitřním trhem (Úř. věst. L 193, 1.7.2014, s. 1).