ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.5.1

Výbor vyzývá Komisi, aby urychleně provedla plánovanou analýzu možnosti zařadit specifický odkaz na družstevní společnosti do nástrojů Evropského investičního fondu. V této souvislosti byl však Výbor informován o tom, že tento odkaz byl v nedávné době zamítnut z důvodu rovného zacházení s jednotlivými právními formami společností. Výbor proto Komisi vyzval, aby upřesnila, jaká konkrétní nová opatření by mohla uskutečnit v oblasti financování, protože jiné opatření, konkrétně dohled na to, aby mohly být družstevní společnosti zařazeny do jiných programů EU, na současné situaci nic nemění. Dále by Výbor přivítal, kdyby Evropský investiční fond z finančních pomoci určené malým a středním podnikům vyčlenil větší část družstevním společnostem, které ve finanční oblasti nedisponují významnými zárukami.
3.5.4

Zůstalo by tak zhruba 50 miliard eur na financování klasických činností z fondu pro rozvoj venkova. Tato suma se zvýší o pouhých 8 miliard eur finančním přesunem z 1. do 2. pilíře SZP. Výbor proto žádá, aby byly fondy vytvořené modulací byly vyčleněny pouze pro osy I a II, jež tak budou moci naplnit průběžný cíl adaptace zemědělství. Tato alokace rovněž nijak neohrozí částky, jež bude každý členský stát moci vyčlenit na různé osy v okamžiku přijetí programu rozvoje venkova. Fondy vytvořené modulací by navíc měly logicky vyhovět principu podmíněnosti definovanému v čl. 10 nařízení 1782/2003. Podmíněnost může být uplatněna u činností spadajících do os I a II.
2.9

Obchodní, investiční a rozvojová politika EU by měly plně podporovat globální politické cíle EU a měly by být do nich včleněny. EHSV souhlasí s cíli všeobecného systému preferencí EU (GSP), ale táže se, zda pobídková opatření v něm obsažená (ochrana životního prostředí, sociální oblast, boj proti drogám) nezavalují dovozce přílišnou byrokracií a nejsou proto těmi chudšími zeměmi a malými společnostmi, které by z nich měly těžit především a které by měly být především jejich příjemci, nedostatečně využívána. EHSV vybízí Evropskou komisi, aby se zaměřila na prosazování ratifikace hlavních pracovních standardů MOP a jejich uplatňování v právních normách i praxi v cílových zemích a aby zahrnula do přezkumu v roce 2005 opatření, jak maximalizovat přínosy pro příjemce. Do přezkumu by měli být plně zapojeni sociální partneři a jiné příslušné organizace občanské společnosti.
2.3

Výbor nicméně musí opakovat své dřívější doporučení: pokud by bylo nemožné dojít na mezinárodní úrovni k jednomyslnému souhlasu ohledně společných pravidel řízení rizik, musela by z toho Evropská unie vyvodit závěry a sama zavést nezbytná nařízení bez ohledu na obtíže, které to může přivodit v WTO při obchodování se třetími zeměmi. Nedostatek mezinárodní podpory a časová náročnost jednání nesmějí vést k odkladům při zavádění opatření, která jsou považována za nezbytná v rámci spolupráce EU.
3.18

Rozšíření věkového rozpětí účastníků snížením dolní meze na 13 a zvýšením horní meze na 30 je pozoruhodným zlepšením, které odpovídá předchozím doporučením Výboru. Program se tím otevírá širší části populace a může se na něm tedy podílet 75 milionů účastníků. Výbor je toho názoru, že by bylo vhodné uskutečnit studii, která by poskytla jasnější obraz o této věkové skupině (byla by to studie historicky bezprecedentní z hlediska diversity i jednotnosti) a podpořit tak program pro mládež Evropské unie, zejména pokud by měla v úmyslu řídit se doporučeními skupiny na vysoké úrovni o budoucnosti sociální politiky, která usiluje o změnu generačního paktu. Výbor nicméně opakuje své doporučení snížit minimální věk účastníků výměn na 11 let. Přestože tato věková skupina může být chápána jako preadolescentní, je zřejmé, že učení a předávání hodnot, ke kterému dochází v raném věku, umožňuje dosáhnout specifických způsobů osvojení. Účast by měla vždy mít formu řádně organizovaného plánu, nikdy by neměla probíhat na individuálním základě.
7.2

EHSV je toho názoru, že by bylo velice vhodné, aby GŘ pro podniky během tohoto roku a období pauzy odpovídající prodloužení (t.j. v letech 2005 a 2006) podpořilo řadu schůzek v nových členských státech se zástupci organizací MSP všech států s cílem prodiskutovat osvědčené postupy a identifikovat specifické problémy v nových členských státech. To by umožnilo zviditelnit řadu aspektů, které by byly nadále rozvíjeny v souvislosti s novým rámcovým programem.
4.1

Rozšíření EU je pro Unii velkou hospodářskou a sociální výzvou, kterou musí strukturální politika EU zvládnout. Evropský hospodářský a sociální výbor podporuje Komisí navržené soustředění prostředků na ekonomicky nejslabší regiony, z čehož by měly profitovat především nové členské státy, kde je koncentrace nejméně vyvinutých regionů největší. Navržené navýšení prostředků Strukturálních fondů z cca 276 miliard eur na 336,1 miliard eur pro období 2007-2013, což odpovídá 0.41 % hrubého národního produktu (HNP) Unie, se EHSV jeví jako přiměřené, když si uvědomíme, že tyto prostředky musí být nyní rozděleny mezi 25 členských států. EHSV ovšem zastává názor, strukturální intervence by měly i nadále plynout, i když v menším rozsahu, do starých členských zemí, alespoň do těch oblastí, které jsou obzvláště postiženy strukturálními změnami v průmyslu a které mají nejvyšší míru nezaměstnanosti. Zároveň musí být zajištěno, aby pro dosavadní oblasti cíle 1, které v důsledku tzv. statistického efektu již nebudou mít nárok na podporu, byla přijata spravedlivá přechodná nařízení. EHSV víta záměr Komise integrovat inciativu Společenství EQUAL plně do ESF, aby mohly být plně využity její nesporné výhody, mezi jiným inovativní charakter podporovaných projektů, podpora výměny zkušeností a osvědčených praktik v rámci EU i posílení principu partnerského zapojení všech zúčastněných na realizaci projektů. Po integraci iniciativy EQUAL by mohla Evropská komise vyzvat členské státy, aby přijaly do svých národních operačních programů opatření podle vzoru inciativy EQUAL.
2.1.4

Zvláště v případě velkého objemu zboží na dlouhých trasách, jejichž dodávka není urgentní, nicméně musí být dodána do určitého data, Výbor navrhoval, aby Komise začala uvažovat o postupném přechodu z praxe „Nulové zásoby“ k valorizačnímu pojmu „Zásoba v oběhu“. Tato perspektiva by umožnila relativizovat nutnost dodávek a zajistit alternativnímu způsobu dopravy skutečný stupeň konkurenceschopnosti v oblasti nákladů a termínů dodávek. Tím by se zaručilo přesné datum dodávek. Tato ekonomická logika, která povzbudila rozvoj praxe „Nulová zásoba“ a která zkrátila dodací lhůty na minimum tím, že zajištění urgentních dodávek se stalo její prioritou v zajištění obchodu, je evidentní. Dlouhodobě udržitelný vývoj poukazuje dnes na to, že tato praxe a její důsledky zvyšují náklady, co se znečištění a nadměrného používání energie týče, což vede k zamyšlení a Výbor opět žádá Komisi, aby se i ona v tomto směru angažovala. Má za to, že pokud je silniční přeprava na krátké vzdálenosti a v konečných úsecích nenahraditelná, je to právě praxe nulové zásoby, dovedená do extrému a považována za absolutní princip, která je příčinou problémů při převodu části silniční nákladní dopravy na jiné alternativní způsoby dopravy, které by byly kompatibilní s cílem dlouhodobě udržitelného rozvoje.
1.5

Doprava, což je hlavní téma příslušného návrhu nařízení, představuje přibližně 32 % spotřeby energie a také přes 10 % evropského HDP, neboť za posledních 30 let došlo ke zdvojnásobení objemu osobní a nákladní dopravy. Tento sektor v současné době zaměstnává 10 miliónů pracovníků. Do roku 2020 se očekává zdvojnásobení celkového objemu dopravy, v jehož rámci vzroste nákladní doprava o 70 % v zemích původní evropské patnáctky, v deseti nových členských zemích pak zhruba o 100 %. Bude tak pokračovat trend posledních třiceti let, kdy došlo k nárůstu u nákladní dopravy o 185 % a o u osobní 145 %. Natolik bouřlivý růst měl negativní dopad na několik oblastí a projevoval se zejména dopravními zácpami, jež v současnosti představují 0,5 % roční zatížení HDP. U tohoto zatížení se předpokládá růst na dvojnásobek do roku 2010, tedy přibližně na hodnotu 80 miliard EUR. Dopravní zácpy či překážky denně postihují 7 500 km silnic. To se rovná 15 % transevropské sítě původní patnáctky a přibližně 20 % železniční sítě (2)
2.2

V rámci přípravy na tuto legislativní iniciativu nechala Komise vypracovat studii současného stavu licencování v jednotlivých členských státech. Studie odhalila, že navzdory četným mezinárodním předpisům vydaným ICAO či Eurocontrol je licencování v členských státech nadále vysoce fragmentováno. Studie doporučila, aby legislativa Společenství pokrývala následující oblasti: a) věková omezení, platnost kvalifikace (ratingu) včetně specializace (endorsement) a konkrétní vyšší specializace by měly vyhovovat podmínkám pro získání a zachování licence, b) pro účely přípravy uchazečů a předepsaných způsobilostí by měly být popsány prověrky způsobilosti řídících letového provozu, program výcviku a požadavky na zkoušky včetně jazykových kvalifikací a hodnocení, c) pro účely uznání školicích ústavů a středisek by měla být akreditována všechna zařízení a dále by měly být stanoveny přesné požadavky na kvalifikaci instruktorů.
1.2

První železniční balíček (známý rovněž jako infrastrukturní balíček) vstoupil v platnost dne 15. března 2001 a měl by být transponován do vnitrostátních právních předpisů do 15. března 2003. Obsahuje následující právní předpisy: — novelu směrnice 91/440/EHS: mimo jiné zahrnuje nejpozději do 15. března 2003 tržní přístup mezinárodní nákladní železniční doprava k transevropské síti nákladní železniční dopravy a úplnou liberalizaci mezinárodní nákladní železniční dopravy, nejpozději do 15. března 2008; (1) — rozšíření působnosti licence evropských železničních operátorů (novela směrnice 95/18/ES) (2); — harmonizaci ustanovení o alokaci kapacit železniční infrastruktury a účtování poplatků za infrastrukturu a osvědčení o bezpečnosti (novela směrnici 95/19/ES) (3).
3.5.2

EHSV žádá, aby sociální partneři byli spolu s regionálními a místními orgány zahrnuti do celého spektra procesů a akcí v rámci integrovaného programu celoživotního vzdělávání. Všechny sociální a občanské organizace by mohly na vlastní žádost využít evropského označení spoluúčasti na integrovaném programu, a to pod podmínkou, že se samy zapojí do akcí navazujících na tento program. Označení by jim mohlo otevírat vstup do evropského sdružení lidového vzdělávání a delegovat jednoho či více zástupců do jeho „pomocného výboru“. Aktivní účast tohoto druhu by učinila systém sociálně přijatelnějším a propůjčila by mu dynamičnost a efektivnost.
2.3

Komise si je vědoma toho, že otevření mezinárodní osobní dopravy, včetně kabotáže, konkurenci by mohlo eventuelně mít negativní dopad na ekonomickou rovnováhu veřejné osobní dopravy. Navrhuje udělení výjimek z volného přístupu k trhu u tahů, kde jsou již uzavřeny smlouvy o veřejné dopravě (EEC) No. 1191/69, a kde by deregulace mezinárodní opravy mohla narušit stávající rovnováhu. Tato výjimka bude udělována pouze v případech, kdy bude naprosto nezbytné zachovat služby veřejné dopravy a kdy to bude schváleno regulačním orgánem podle čl. 30 směrnice 2001/14/EC. Bude také nutné, aby bylo možné uskutečnit soudní přezkum rozhodnutí o udělení výjimky
Únik mozků je, jak konstatuje Zelená kniha, důležitý negativní faktor pro země původu, neboť tyto nevyužijí investici do vzdělání dané osoby. Mimo to ovšem naše aktuální politika, která má přilákat kvalifikované pracovníky, může tento problém podstatně zhoršit. Proto je velmi důležité, aby byla navržena politika kompenzací za ztráty, které budou těmto zemím způsobeny. EU by měla významně zvýšit investice do programů spolupráce a vývoje, které zahrnují podpory vzdělání, odborné přípravy a výzkumu v zemích původu. EU by měla například konkrétně investovat tak, aby umožnila ekonomický a sociální rozvoj a zvyšovala v třetích zemích počet vzdělávacích zařízení, které připravují kvalifikované pracovníky jako jsou učitelé, zdravotníci a lékaři, inženýři atd. Řada třetích zemí omezuje počet zmíněných vzdělávacích zařízení z důvodu limitovaných prostředků, což vede k tomu, že řada občanů, kteří splňují přijímací požadavky, musí čekat dlouho dobu na to, aby v takovém vzdělávacím zařízení dostali místo. Rostoucí počet vzdělávacích zařízení by měl snížit dopad úniku mozků. Také je zapotřebí, aby Evropa byla štědřejší při obchodních záležitostech.
3.3

Snahy o zjednodušení existujících postupů, jako například zobecnění automatického schvalovacího postupu (článek 6), zavedení potvrzení o přijetí žádosti o souhlas (článek 8), úprava jazykového systému standardního dokumentu (článek 13), si zaslouží zviditelnění a schválení. Možná by bývalo stálo za to zajít ještě dále v duchu postupu SLIM. Je skutečností, že několik obtíží, na něž praxe poukázala, přetrvává. Některé z navrhovaných úprav kromě toho vyvolávají otázky ohledně jejich zavádění do praxe. Jiné úpravy hrozí narušit hladký průběh přepravy radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva. Konečně, průmysloví aktéři vyjádřili obavy nad rozšířením působnosti směrnice 92/3 Euratomu na vyhořelé palivo určené k přepracování, jehož důsledkem bude pravděpodobně ztížení přepravy a nárůst administrativních postupů bez toho, že by byla zvýšena ochrana obyvatelstva a pracovníků, které jsou již zajištěny jinými právními nástroji, zejména Společnou úmluvou o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a bezpečnosti radioaktivního odpadu, jakož i platnými pravidly o dopravě radioaktivních materiálů.
2.3.1

Nicméně zůstává otevřen stále problém finančních převodů, které budou muset být vykonány přímo mezi osobami povinnými k dani a členským státem, který je věřitelem. Komise zdůrazňuje, že dosavadní zkušenost s tímto zjednodušeným systémem v elektronickém obchodu (systém, do kterého je zapsáno méně než 1 000 podniků ze třetích zemí), ukázala, že redistribuce získaných položek představuje pro členský stát „velice náročný“ úkol. Komise se domnívá, že by nebylo „realistické“ zamýšlet rozšíření tohoto systému na velký počet provozovatelů a operací: v takovém případě by bylo nutné vytvořit rozsáhlý systém pokladny, která by spravovala finanční toky, tento úkol by mohl být vykonáván finančními zprostředkovateli, kteří by mohli nabídnout provozovatelům služby zajišťující úhrady a vyúčtování jednotlivých operací. Takové služby –, které jsou poskytované pouze na dobrovolné bázi a mohou být zajímavé zejména pro malé provozovatele, – „by měly brát v úvahu danou ekonomickou situaci“, což znamená měly by být poskytovány za přijatelných podmínek.
1.5

Společná rybářská politika a finanční podpora strukturální reformy této politiky byly zahrnuty do víceletých orientačních programů (Multi-annual Guidance Programmes – MAGP) až do 31. prosince 2002 a pak do Finančního nástroje pro orientaci rybolovu (FNOR; Financial Instrument for Fisheries Guidance – FIFG), který bude probíhat až do prosince 2006.
3.1.3

Je důležité vyjasnit úroveň znalosti trestního práva, která je skutečně vyžadována od osob pracujících v regulovaném odvětví, z nichž většina nemá žádnou nebo má jen malou kvalifikaci v této oblasti. Čl. 3, odst. 7 návrhu směrnice obsahuje definici „závažných trestných činů“, ale my doporučujeme, aby tato definice dokázala jasně uvést, že při rozhodování o tom, zda oznámit praní peněz, je od osoby z regulovaného odvětví vyžadována jen taková znalost a dovednost týkající se trestního práva, která by se od osoby plnící takovou funkci dala očekávat. V opačném případě by to znamenalo nepřiměřené zatížení regulovaného odvětví (s ohledem na vzdělávání zaměstnanců i kontrolu jejich činnosti) se všemi riziky zvýšených nákladů a s tím souvisejícím zbytečným obtěžováním zákazníků a klientů. Dále by to mohlo znamenat nadbytečné riziko pro osoby pracující v regulovaném odvětví.
6.2.2

Politika soudržnosti by měla vést k zvýšení ekonomických výsledků a vytvoření více a lepších pracovních míst mobilizací nevyužitých zdrojů. Fondy EU by neměly být využívány na podporu zkrachovalých podniků tak, aby to zdeformovalo konkurenci nebo pouze přesunulo pracovní příležitosti z jedné části EU do druhé. Opatření by se měla přednostně soustředit na podporu nových udržitelných pracovních příležitostí, vyšší konkurenceschopnost, lidský a fyzický kapitál, konsolidaci vnitřního trhu a zlepšení pracovní mobility.
2.4.4

Jestliže by současný systém zůstal v platnosti, finanční výhled na období let 2007-2013 by vedl k paradoxní situaci, tj. ke zvýšení britské opravy v průměru o 50 %; výsledkem by bylo, že by se stalo Spojené království nejmenším čistým přispěvatelem (5), za současného podstatného zatížení ostatních států včetně nových členských států bez ohledu na to, že by – podle názoru EHSV- vyžadovalo plánované rozšíření mechanismu na další země (srov. odstavec 3.6) úpravu pravidel. Proto by měl být opravný mechanismus – pakliže by byl vůbec nutný (srov. odstavec 3.6.4) – přinejmenším revidován, tak jak je v záměru Komise, a nahrazen mechanismem jiným, který by zohlednil kritéria z Fontainebleau a který by vedl ke spravedlivému a transparentnímu řešení.
2.6.2

Nabízí se otázka, jak má takový výbor fungovat a jak má být složen, aby bylo zabezpečeno, že obecné a specifické cíle budou v každé z pěti programových oblastí adekvátním způsobem a v odpovídající lhůtě zohledněny. Nepovede to k enormní dodatečné administrativní náročnosti a především k podstatné potřebě meziministerské koordinace na úrovni členských států? Co to znamená zvláště pro malé a zde především pro nové členské státy? Všeobecně by se mělo dbát na to, aby racionalizací na úrovni Komise nevznikaly pro členské státy administrativní obtíže a aby byli sociální partneři a další organizace občanské společnosti v programové administrativě přiměřeně zohledněni.
3.2.2

Totéž platí i pro program LIFE Příroda, přičemž EHSV přirozeně uznává nutnost, že velká část finančních prostředků potřebných pro provádění všech relevantních směrnic EU v oblasti ochrany přírody musí přicházet z členských států samotných tak i z jiných finančních zdrojů EU, jako např. z 2. pilíře SZP a ze strukturálních fondů. S velkou obavou však EHSV pohlíží na to, že již do návrhů nových strukturálních fondů nebyly zahrnuty nutné odkazy na možnost podpory v rámci NATURA 2000. Ovšem určité akce, které byly v minulosti financovány z programu LIFE – Příroda, již v budoucnu nemají být financovány, jako například opatření prováděná nezemědělci. To je pro EHSV nepřijatelné.
3.5.1

Zejména v této souvislosti by si EHSV přál, aby se pozornost Komise zaměřila na nutnost posílení iniciativ omezujících přílišnou koncentraci v průmyslu, která by mohla poškodit pluralismus a rozmanitost a která by mohla mít ještě závažnější účinky tam, kde se zavádějí nové technologie, protože by mohla záporně ovlivňovat výrobu a distribuci. EHSV by rád upozornil na potřebu zajištění autorských práv a boj proti pirátství a rovněž potřebu konsolidace zdrojů, které by čelily jistým antikonkurenčním praktikám.
4.1.5

Výbor také vítá zjištění skupiny odborníků o internetových obchodních platformách typu B2B. Co se týká identifikace problémů, skupina provedla důkladnou práci. Zdá se však, že si není jistá, zda si MSP uvědomují přínos tohoto typu obchodování. Na straně 10 jejich zprávy se uvádí, že „MSP jsou si obecně vědomy výhod e-podnikání a jsou o nich přesvědčeny“; na straně 11 se uvádí, že „MSP stále váhají s plným zapojením do elektronického obchodu“, a dále se uvádí, že je to z důvodu „nedostatečného povědomí o rizikách a výhodách“. Je však velmi důležité upozornit na rozdíl mezi e-podnikáním a elektronickým obchodem. Závěrem lze konstatovat, že MSP jsou si vědomy obecných možností využívání IT, zatímco specifičtější elektronické obchodování je stále ještě vzdálené.
4.5

EHSV přisuzuje zvláštní důležitost důvěrnosti dat, které musí být obsaženy v hlášeních. Podle článku 11 mají členské státy povinnost sdělit, že určitá data mají být na žádost zúčastněných považována za důvěrná, pokud to souhlasí s výjimkami v článku 4 směrnice 2003/4/EU, přičemž podle poslední věty musí být uvedeno „z jakého důvodu“ mají být tyto informace zatajovány; v odůvodnění 14 nařízení však stojí, že přístup k informacím PRTR by měl být neomezený a výjimky z tohoto pravidla mají být možné jen tehdy, když je to výslovně stanoveno ve stávajících právních předpisech Společenství. Tato diskrepance mezi oběma ustanoveními musí být vyjasněna, neboť tak, jak je v současnosti formulována poslední věta článku 11, je odůvodnění žádosti o důvěrnost určitých dat nezbytné; tím by mohl vzniknout falešný dojem, jakoby se jednalo o jiné než v článku 4 směrnice 2003/4/EU stanovené předpoklady, zatímco v rámci právních předpisů není nutné žádné odůvodnění.
4.8

Nicméně tyto příklady z oblasti dlouhodobě udržitelného rozvoje by neměly odsunout do pozadí fakt, že podpora udržitelného rozvoje v Evropě vyžaduje nutnost implementovat co nejdříve politiku soudržnosti do politiky rozvoje venkova. Z tohoto důvodu musí být tyto aktivy začleněny do oblasti zájmu Fondu soudržnosti, aniž by omezily přísun finančních prostředků plynoucích z dalších Strukturálních fondů, spojených s dosažením cílů Společné zemědělské politiky (CAP).
1.1

První právní předpisy Společenství pro velikostní řady hotově baleného zboží (1) pocházejí z roku 1975. Zahrnují předpisy o metrologických požadavcích (2) a velikostních řadách pro kapaliny. O dvacet let později vydala pracovní skupina SLIM-IV (Simpler Legislation for the Internal Market, Zjednodušení legislativy vnitřního trhu), složená ze členů jmenovaných členskými státy a zástupců zúčastněných osob určených Komisí, doporučení pro právní předpisy o velikostech obalů (3): „vzhledem k jejich složitosti (zhruba 40 zkoumaných výrobků, složitost určitých škál hodnot apod.), vývoji zákaznických modelů a preferencí během dosavadní platnosti a výhradám k udržitelnosti tohoto typu právních předpisů. Časté úpravy směrnic a rozšíření působnosti směrnice o hotově baleném zboží z roku 1975 zkomplikovaly provádění tohoto souboru předpisů.... Provádění směrnic se ukázalo jako problematické především vzhledem k rozmanitým pravidlům a používaným postupům vztahujícím se na velikostní řady: některé se staly povinnými (např.u vína), u jiných byla ponechána možnost volby. Členské státy si navíc vzhledem k možnosti volby dle předpisů Společenství ponechaly právo stanovit si velikostní řady na národní úrovni. Rozmanitost pravidel způsobila fragmentaci na různé národní trhy v rámci Evropského společenství.Již tak složitou situaci ve stávajícím systému velikostních řad navíc dále zkomplikovalo zavádění nových obalových formátů a výrobků.“
2.10

Soudí se, že strukturální fondy by měly být řídícím mechanismem strategie realizace pro aktéry rozvojového procesu s co největší účastí občanů. Místní a regionální hospodářské a sociální subjekty jsou považovány za aktéry rozvoje. Bylo by vhodné, aby byly výslovně zapojeny do vytváření EUPS.
3.2.6

EHSV považuje za důležité, aby současné národní systémy kvality a akreditace byly úzce spojeny s evropskými akreditačními dohodami. Členské státy jsou ve skutečnosti zodpovědné za organizování národních systémů zajišťování kvality a akreditace a musí provést rozhodnutí o tom, zda udělit licenci nebo poskytnout univerzitám finanční prostředky či nikoli. To by však mělo být úzce spojeno s evropskými akreditačními dohodami, aby bylo možné usnadnit vzájemné uznávání kvalifikací a diplomů. Akreditační kritéria a certifikace nečlenskými státy by mohly představovat nástroj na podporu celkového obrazu o těchto institucích a nebyly by financovány státem. Třebaže tyto alternativy nejsou stejné, pokud jde o to, co znamenají pro učinění členských států zodpovědnými za poskytování kvalitního vzdělávání, EHSV považuje za pozitivní, že Komise „podporuje fázi zakládání a testování nadnárodních hodnocení a akreditací jednotných a společných studijních programů“, spolu se založením „evropské akreditace v oblasti jako je medicína či inženýrství“, což by mohlo představovat klíčový krok směrem k tomu, aby se „tolik diskutované ‚vzájemné uznávání‘ stalo skutečností“.