Zpráva Komise - Zpráva Evropského společenství o přidělených množstvích (požadováno na základě čl. 7 odst. 1 Rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady 280/2004/ES o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu) /* KOM/2006/0799 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 15.12.2006 KOM(2006) 799 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE Zpráva Evropského společenství o přidělených množstvích (požadováno na základě čl. 7 odst. 1 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu) 1. ÚVOD Tato zpráva je shrnutím technické zprávy připravené Evropskou agenturou pro životní prostředí (EEA), která má být jménem Evropského společenství předložena sekretariátu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC), aby pomohla upřesnit výpočet přiděleného množství podle článků 7 a 8 Kjótského protokolu (KP) a prokázat schopnost ES odpovídat za své emise a přidělené množství pro první závazné období v rámci KP (zpráva o „přiděleném množství“). Kjótský protokol byl ratifikován Evropským společenstvím a jeho členskými státy dne 31. května 2002. Při ratifikaci Společenství prohlásilo, že bude plnit příslušné závazky na omezení a snížení emisí uvedené čl. 3 odst. 1 protokolu společně s členskými státy v souladu s článkem 4 protokolu. V době ratifikace bylo členy Evropského společenství těchto patnáct států: Belgie, Dánsko, Finsko, Francie, Irsko, Itálie, Lucembursko, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Řecko, Španělsko, Švédsko a Spojené království. Těchto 15 států bylo rovněž členy ES, když byl v prosince 1997 přijat Kjótský protokol. V souladu s čl. 4 odst. 4 KP nemá přistoupení 10 dalších členských států po přijetí protokolu vliv na závazky Společenství vyplývající z protokolu. Z tohoto důvodu se výpočet Společenství týkající se přiděleného množství vztahuje na 15 výše uvedených států (EU–15). Zpráva o přiděleném množství rovněž obsahuje informace pro devět nových členských států, které mají kvantifikované závazky na snížení nebo omezení v rámci Kjótského protokolu (Česká republika, Estonsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Polsko, Slovinsko a Slovensko). Kypr a Malta kvantifikované závazky na snížení nebo omezení emisí v rámci KP nemají, proto nejsou ve zprávě zahrnuty. Podle rozhodnutí UNFCCC 13/CMP.1 (Náležitosti výpočtu přidělených množství podle čl. 7 odst. 4 KP) by se zpráva o přiděleném množství měla skládat ze dvou částí uvedených níže. 2. ČÁST 1 a) Úplný soupis antropogenních emisí ze zdrojů a odstraňování pomocí propadů skleníkových plynů Úplné inventáře antropogenních emisí ze zdrojů a odstraňování pomocí propadů skleníkových plynů, které nespadají pod Montrealský protokol, za období 1990 až 2004 jsou uvedeny v příloze I (inventarizační zpráva ES) a příloze II (společný formát podávání zpráv pro EU–15 a EU–25) zprávy o přidělených množstvích ES, kterou vypracoval EHP. Informace zahrnuté v těchto inventurách skleníkových plynů jsou základem pro výpočet přiděleného množství Společenství, jak uvádí toto sdělení. b) Určení vybraného výchozího roku Evropského společenství, pokud jde o HFC, PFC a SF 6 , v souladu s čl. 3 odst. 8 Emise ES za výchozí rok představují součet jednotlivých množství emisí za výchozí rok v 15 členských státech, které se dohodly společně plnit své dílčí závazky podle článku 3 KP. Toto pravidlo se vztahuje rovněž na výchozí rok, pokud jde o částečně fluorované uhlovodíky (HFC), zcela fluorované uhlovodíky (PFC) a fluorid sírový (SF6). Pro tyto plyny si smluvní strany uvedené v příloze I KP mohou za výchozí rok zvolit buď rok 1995 v souladu s čl. 3 odst. 8 KP, nebo výchozí rok pro jiné skleníkové plyny z přílohy A (zpravidla rok 1990). Francie, Itálie a Rakousko si jako výchozí rok pro tyto plyny zvolily rok 1990, všechny ostatní členské státy rok 1995. Výchozí rok pro všechny ostatní emise skleníkových plynů podle KP je pro EU–15 rok 1990. Výchozím rokem, pokud jde o HFC, PFC a SF6, pro závazky nových členských států v rámci KP je rok 1995, s výjimkou Slovenska, které si jako výchozí rok pro fluorované plyny zvolilo rok 1990. Výchozí rok pro emise všech ostatních skleníkových plynů v rámci KP je rok 1990, s výjimkou Polska (1988), Slovenska (1986) a Maďarska (1985–87). c) Dohoda podle článku 4, pokud smluvní strana dospěla k dohodě, že bude plnit závazky podle článku 3 společně s ostatními smluvními stranami Článek 4 KP stanoví možnost, aby členské státy plnily své příslušné závazky podle článku 3 společně, v rámci organizace regionální hospodářské integrace a v součinnosti s ní. Dohoda ES a jeho členských států společně plnit příslušné závazky podle čl. 3 odst. 1 KP (společné plnění dohody) stanovila kvantifikované závazky na omezení nebo snížení emisí pro Společenství a jeho členské státy pro první závazné období v letech 2008–2012. Tyto závazky definují množství přidělené členským státům v rámci KP. Úplné znění dohody je obsaženo v rozhodnutí Rady, kterým se schvaluje KP[1], a bylo oznámeno sekretariátu UNFCCC při ratifikaci Společenstvím a jeho členskými státy. d) Výpočet přiděleného množství podle čl. 3 odst. 7 a 8 na základě inventury antropogenních emisí ze zdrojů a odstraňování pomocí propadů skleníkových plynů, které nespadají pod Montrealský protokol Přidělené množství ES podle čl. 3 odst. 7 a 8 se rovná procentuální hodnotě emisí připsané Společenství v příloze B Kjótského protokolu (92 %) ve výchozím roce, vynásobené pěti. Emise Společenství ve výchozím roce dosáhly 4 276 359 577 tun ekvivalentu oxidu siřičitého (ekvivalent CO 2 ) a rovnají se součtu emisí skleníkových plynů ve výchozím roce v EU–15. Přidělená množství pro ES a jeho členské státy na základě tohoto výpočtu jsou stanoveny v rozhodnutí xxx/2006/ES[2]. Množství přidělené Společenství je 19 682 555 325 tun ekvivalentu CO 2 . Výpočty množství přiděleného Společenství a příslušných množství přidělených jednotlivým členským států jsou uvedeny v tabulce 1. Množství přidělená novým členským státům jsou uvedena v tabulce 2. Množství přidělené jednotlivému členskému státu je třeba uvést v registru členského státu. Při revizi údajů o emisích členského státu za výchozí rok podle KP se došlo k aritmetickému rozdílu ve výši 11 403 608 tun ekvivalentu CO 2 mezi množstvím připsaným ES a součtem množství připsaných jednotlivým členským státům EU–15. V souladu s rozhodnutím xxx/2006/ES je tento rozdíl třeba uvést jako jednotky přiděleného množství do registru Evropského společenství. Tabulka 1: Emise za výchozí rok a množství přidělená Evropskému společenství a členským státům zahrnutým v dohodě o společném plnění Členský stát/ES | Emise ve výchozím roce | Emise v roce 1990 v důsledku odlesnění (čl. 3 odst. 7 Kjótského protokolu) | Kvantifikovaný závazek na snížení emisí (příloha B Kjótského protokolu) | Vypočtené přidělené množství | Ekvivalent tun CO2 | Ekvivalent tun CO2 | % | Ekvivalent tun CO2 | Evropské společenství | 4 276 359 577 | 1 619 634 | 92 % | 19 682 555 325 | Kvantifikovaný závazek na omezení nebo snížení emisí podle dohody o společném plnění | Rakousko | 78 959 404 | neuvedeno | 87 % | 343 473 407 | Belgie | 146 890 526 | neuvedeno | 92,5 % | 679 368 682 | Dánsko | 69 323 336 | nejsou emise v důsledku odlesňování | 79 % | 273 827 177 | Finsko | 71 096 195 | neuvedeno | 100 % | 355 480 975 | Francie | 563 925 328 | neuvedeno | 100 % | 2 819 626 640 | Německo | 1 232 536 951 | neuvedeno | 79 % | 4 868 520 955 | Řecko | 111 054 072 | neuvedeno | 125 % | 694 087 947 | Irsko | 55 780 237 | nejsou emise v důsledku odlesňování | 113 % | 315 158 338 | Itálie | 519 464 323 | neuvedeno | 93,5 % | 2 428 495 710 | Lucembursko | 12 688 140 | neuvedeno | 72 % | 45 677 304 | Nizozemsko | 214 588 451 | 280 212 | 94 % | 1 008 565 720 | Portugalsko | 60 938 032 | 973 829 | 127 % | 386 956 503 | Španělsko | 289 385 637 | neuvedeno | 115 % | 1 663 967 412 | Švédsko | 72 281 599 | neuvedeno | 104 % | 375 864 317 | Spojené království | 779 904 144 | 365 593 | 87,5 % | 3 412 080 630 | * Do emisí za výchozí rok nepatří emise a odstranění z odvětví využívání půdy, změn využívání půdy a lesnictví (LULUCF), ale patří sem emise v důsledku odlesňování, a to členských států, které mohou použít čl. 3 odst. 7 KP. Ve srovnání s inventurou skleníkových plynů předloženou v dubnu 2006 UNFCCC několik členských států pro účely této zprávy své inventury aktualizovalo. Tabulka 2: Emise ve výchozím roce a množství přidělená novým členským státům se závazky podle článku 3 KP Členský stát | Emise ve výchozím roce, kromě LULUCF | Emise v roce 1990 v důsledku odlesnění, jež lze zaznamenat v rámci čl. 3 odst. 7 Kjótského protokolu | Kvantifikovaný závazek na snížení emisí (příloha B Kjótského protokolu) | Vypočtené přidělené množství | Ekvivalent tun CO2 | % | Ekvivalent tun CO2 | Česká republika | 196 280 576 | neuvedeno | 92 % | 902 890 649 | Estonsko | 43 022 295 | neuvedeno | 92 % | 197 902 558 | Maďarsko | 123 034 090 | neuvedeno | 94 % | 578 260 222 | Lotyšsko | 25 894 218 | neuvedeno | 92 % | 119 113 402 | Litva | 48 103 464 | neuvedeno | 92 % | 221 275 934 | Polsko[3] | 565 829 000 | neuvedeno | 94 % | 2 673 496 300 | Slovensko | 73 360 100 | neuvedeno | 92 % | 337 456 459 | Slovinsko | 20 203 252 | neuvedeno | 92 % | 92 934 961 | 3. ČÁST 2 a) Výpočet rezervy pro závazné období v souladu s rozhodnutím 11/CMP.1 Rezervu na závazné období tvoří buď 90 % množství přiděleného smluvní straně, vypočteného podle čl. 3 odst. 7 a čl. 3 odst. 8 KP, nebo 100 % pětinásobku poslední přezkoumané inventury; použije se nejnižší hodnota. V tabulce 3 jsou uvedeny rezervy na závazné období pro členské státy EU-15 a Evropské společenství. V tabulce 4 jsou uvedeny rezervy na závazné období pro nové členské státy s kvantifikovaným závazkem na omezení nebo snížení emisí podle článku 3 KP. Tabulka 3: Rezerva na závazné období pro ES a členské státy EU-15 Členský stát/ES | Vypočtené přidělené množství | Rezerva na závazné období (metoda výpočtu RZO: 90 % přiděleného množství) | Ekvivalent tun CO2 | Ekvivalent tun CO2 | Evropské společenství | 17 704 036 546 | Rakousko | 343 473 407 | 309 126 066 | Belgie | 679 368 682 | 611 431 814 | Dánsko | 273 827 177 | 246 444 459 | Finsko | 355 480 975 | 319 932 878 | Francie | 2 819 626 640 | 2 537 663 976 | Německo | 4 868 520 955 | 4 381 668 860 | Řecko | 694 087 947 | 624 679 152 | Irsko | 315 158 338 | 283 642 504 | Itálie | 2 428 495 710 | 2 185 646 139 | Lucembursko | 45 677 304 | 41 109 574 | Nizozemsko | 1 008 565 720 | 907 709 148 | Portugalsko | 386 956 503 | 348 260 853 | Španělsko | 1 663 967 412 | 1 497 570 671 | Švédsko | 375 864 317 | 338 277 885 | Spojené království | 3 412 080 630 | 3 070 872 567 | Tabulka 4: Rezerva na závazné období pro nové členské státy se závazky podle článku 3 KP Členský stát | Rezerva na závazné období | Metoda výpočtu RZO | Ekvivalent tun CO2 | Česká republika | 735 719 710 | 5x inventura za 2003 | Estonsko | 106 806 120 | 5x inventura za 2004 | Maďarsko | 419 762 705 | 5x inventura za 2004 | Lotyšsko | 53 730 643 | 5x inventura za 2004 | Litva | 105 251 557 | 5x inventura za 2004 | Polsko | 1 942 365 000 | 5x inventura za 2004 | Slovensko | 255 230 824 | 5x inventura za 2004 | Slovinsko | 83 641 463 | 90 % přiděleného množství | b) Určení výběru jednotných minimálních hodnot pro pokrytí korunami stromů, plochu půdy a výšky stromů pro použití v záznamu podle čl. 3 odst. 3 a 4 Členské státy si zvolily prahové hodnoty pro definici lesa za účelem podávání zpráv o zalesňovacích a odlesňovacích činnostech podle čl. 3 odst. 3 KP. Vzhledem k tomu, že ES shromažďuje informace členských států, zvolily členské státy požadované jednotné minimální hodnoty pro pokrytí korunami stromů, plochu půdy a výšku stromů v souladu s definicí lesa používanou pro podávání zpráv o FAO. Tabulka 5 uvádí přehled vybraných hodnot členských států, jak je uvedly ve zprávách za účelem usnadnění výpočtu přidělených množství. V tabulce 6 je uveden tentýž přehled pro nové členské státy. Tabulka 5: Výběr prahových hodnost členských států EU-15 pro definici lesa za účelem podávání zpráv podle čl. 3 odst. 3 Členský stát | Min. hodnota pokrytí korunami stromů (%) | Min. výška stromů (m) | Min. rozloha zalesněné plochy (ha) | Rakousko | 30 % | 2 | 0,05 | Belgie | 20 % | 5 | 0,5 | Dánsko | 10 % | 5 | 0,5 | Finsko | 10 % | 5 | 0,5 | Francie | 10 % | 5 | 0,5 | Německo | 10 % | 5 | 0,1 | Řecko | nepředloženo | nepředloženo | nepředloženo | Irsko | 20 % | 5 | 0,1 | Itálie | 10 % | 5 | 0,5 | Lucembursko | 10 % | 5 | 0,5 | Nizozemsko | 20 % | 5 | 0,5 | Portugalsko | 10 % | 5 | 1 | Španělsko | 20 % | 3 | 1 | Švédsko | 10 % | 5 | 0,5 | Spojené království | 20 % | 2 | 0,1 | Tabulka 6: Výběr prahových hodnost nových členských států pro definici lesa za účelem podávání zpráv podle čl. 3 odst. 3 Členský stát | Min. hodnota pokrytí korunami stromů (%) | Min. výška stromů (m) | Min. rozloha zalesněné plochy (ha) | Česká republika | 30 % | 2 | 0,05 | Estonsko | 30 % | 1,3 | 0,5 | Maďarsko | 30 % | 5 | 0,5 | Lotyšsko | 20 % | 5 | 0,1 | Litva | 10 % | 5 | 0,1 | Polsko | 10 % | 2 | 0,1 | Slovensko | 20 % | 5 | 0,3 | Slovinsko | 30 % | 2 | 0,05 | c) Určení výběru činností podle čl. 3 odst. 4 pro zařazení do záznamu pro první závazné období Ustanovení čl. 3 odst. 4 KP umožňuje zařadit do záznamu emisí a odstranění za první závazné období i činnosti týkající hospodaření s lesy, zemědělskou půdou a pastvinami a obnovení rostlinného pokryvu. Členské státy se rozhodly vybrat si tyto činnosti do vnitrostátních zpráv podle KP. Inventura EU a výpočet přiděleného množství jsou založeny na tom, zda si EU–15 tyto činnosti vybraly. Tabulka 7 uvádí přehled výběru činností ze strany členských států EU–15 podle čl. 3 odst. 4, jak je uvedly ve zprávách za účelem usnadnění výpočtu přidělených množství. Tabulka 8 uvádí rozhodnutí o výběru podle čl. 3 odst. 4 ze strany nových členských států Tabulka 7: Výběr činností podle čl. 3 odst. 4 ze strany členských států EU-15 Členský stát | Hospodaření s lesy | Hospodaření se zemědělskou půdou | Hospodaření s pastvinami | Rakousko | - | - | - | Belgie | - | - | - | Dánsko | X | X | X | Finsko | nerozhodnuto | nerozhodnuto | nerozhodnuto | Francie | X | - | - | Německo | nerozhodnuto | nerozhodnuto | nerozhodnuto | Řecko | nerozhodnuto | nerozhodnuto | nerozhodnuto | Irsko | - | - | - | Itálie | X | - | - | Lucembursko | - | - | - | Nizozemsko | - | - | - | Portugalsko | X | X | X | Španělsko | X | X | - | Švédsko | X | - | - | Spojené království | X | - | - | Tabulka 8: Výběr činností podle čl. 3 odst. 4 ze strany nových členských států Členský stát | Hospodaření s lesy | Hospodaření se zemědělskou půdou | Hospodaření s pastvinami | Česká republika | X | - | - | Estonsko | - | - | - | Maďarsko | X | - | - | Lotyšsko | - | - | - | Litva | X | - | - | Polsko | X | nerozhodnuto | nerozhodnuto | Slovensko | - | - | - | Slovinsko | X | - | - | d) Určení frekvence zaznamenávání jednotlivých činností podle čl. 3 odst. 3 a 4 Tabulka 3 uvádí frekvenci zaznamenávání činností podle čl. 3 odst. 3 a 4, jak je uvedly ve zprávách za účelem usnadnění výpočtu přidělených množství. Tabulka 9 a tabulka 10 zobrazuje výběr členských států. Tabulka 9: Volba frekvence zaznamenávání ze strany členských státu EU-15 Členský stát | Roční zaznamenávání jednotlivých činností podle čl. 3 odst. 3 a 4 | Zaznamenávání na konci prvního závazného období | Rakousko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Belgie | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Dánsko | X | Finsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3, pro činnosti podle čl. 3 odst. 4 nerozhodnuto | Francie | X | Německo | nerozhodnuto | nerozhodnuto | Řecko | nerozhodnuto | nerozhodnuto | Irsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Itálie | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a 4 | Lucembursko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Nizozemsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Portugalsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a 4 | Španělsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a 4 | Švédsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Spojené království | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Tabulka 10: Volba frekvence zaznamenávání ze strany nových členských státu Členský stát | Roční zaznamenávání | Zaznamenávání na konci prvního závazného období | Česká republika | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Estonsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Maďarsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Lotyšsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Litva | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Polsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Slovensko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 | Slovinsko | každá činnost podle čl. 3 odst. 3 a lesní hospodářství podle čl. 3 odst. 4 | Každý členský stát zaznamenává emise a odstraňování pro každou činnosti podle čl. 3 odst. 3 a 4, pokud si je zvolí, prostřednictvím vydání RMU nebo zrušením jednotek KP na základě příslušně vykázaných emisí a odstranění těchto činností a zvláštních pravidel pro zaznamenávání. ES nevydává ani neruší jednotky na základě vykázaných emisí a odstranění z činností podle čl. 3 odst. 3 a 4. Na konci závazného období podá ES zprávu o součtu souhrnných zaznamenaných množství členských států pro tyto činnosti představující kumulativní doplnění nebo odečtení z jejich přiděleného množství na konci závazného období. e) Popis vnitrostátních systémů podle čl. 5 odst. 1 předložený v souladu s pokyny na přípravu informací požadovaných podle článku 7 Kjótského protokolu Cíli inventárního systému ES je zajistit přesnost, srovnatelnost, provázanost, úplnost, transparentnost a včasnost inventářů předložených členskými státy a Společenstvím úmluvě UNFCCC v souladu s pokyny UNFCCC pro roční inventury. Obrázek 1 představuje inventární systém ES. Generální ředitelství Evropské komise (GŘ pro životní prostředí) odpovídá za přípravu inventur ES a každý členský stát odpovídá za přípravu vlastní inventury, která slouží jako základ pro inventuru ES. Při přípravě inventury generálnímu ředitelství pro životní prostředí napomáhají tyto instituce: EHP a jeho Evropské tematické středisko pro ovzduší a změnu klimatu (ETC/ACC) a rovněž následující GŘ Evropské komise: Eurostat a Společné výzkumné středisko (SVS). Obrázek 1: Inventarizační systém ES [pic] Evropská komise, generální ředitelství pro životní prostředí Za inventuru Společenství je odpovědné GŘ pro životní prostředí po konzultaci s členskými státy. V souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady 280/2004/ES[4] mají členské státy předložit národní inventury a inventarizační zprávy GŘ pro životní prostředí Evropské komise; a samo GŘ pro životní prostředí Evropské komise předkládá inventuru a inventarizační zprávu ES sekretariátu UNFCCC. - Komisi je nápomocen Výbor pro změnu klimatu zřízený článkem 9 rozhodnutí 280/2004/ES. Výbor je složený ze zástupců členských států a předsedá mu zástupce Komise. Pracovní skupina 1 „Roční inventury“ byla zřízena v rámci Výboru pro změnu klimatu jako stálý subjekt pro výměnu informací mezi Evropskou komisí (GŘ pro životní prostředí, Eurostat, SVS (Společné výzkumné středisko)), EEA (ETC/ACC) a členskými státy. Evropská agentura pro životní prostředí (EEA) EEA napomáhá GŘ pro životní prostředí prostřednictvím práce ve ETC/ACC. ETC/ACC podporuje EEA v těchto činnostech: - Příprava počátečních kontrol předložení údajů členskými státy ve spolupráci s Eurostatem a SVS do 28. února a rozeslání výsledků počátečních kontrol (zprávy o stavu, zprávy o provázanosti a úplnosti); - Konzultace s členským státem za účelem ujasnění údajů a dalších poskytnutých informací; - Příprava a rozeslání návrhu inventury ES a inventarizační zprávy do 28. února na základě údajů předložených členskými státy; - Příprava závěrečné inventury ES a inventarizační zprávy do 15. dubna (Komise překládá sekretariátu UNFCCC); - Pomoc členského státu při vykazování inventur skleníkových plynů prostřednictvím dodání softwarových nástrojů; - Vedení databáze a archivů inventury; - Provádění postupů zajištění kvality a kontroly kvality (QA/QC) inventury ES, jak stanoví program QA/QC Evropského společenství. V příslušných ročních plánech řízení jsou nastíněny specifické činnosti EEA a ETC/ACC. Úkoly EEA a ETC/ACC usnadňuje Evropská informační a pozorovací síť pro životní prostředí (Eionet), kterou tvoří EEA jako ústřední prvek (podporována evropskými tematickými centry) a vnitrostátní instituce v členských zemích EEA, které dodávají a/nebo analyzují vnitrostátní údaje o životním prostředí (viz http://eionet.eea.eu.int/). Členské státy se vyzývají, aby využívaly ústřední evidenci údajů v rámci Eionet, čímž Evropské komisi a ETC/ACC umožní přístup ke svým údajům o skleníkových plynech (viz http://cdr.eionet.eu.int/). Evropské tematické centrum pro ovzduší a změnu klimatu (ETC/ACC) ETC/ACC bylo zřízeno v březnu 2001 smlouvou mezi vůdčí organizací Milieu- en Natuurplanbureau (MNP) v Nizozemsku a EEA. Aktualizovaná rámcová smlouva začne platit 1. ledna 2007 a potrvá čtyři roky, do roku 2010. ETC/ACC sdružuje 11 organizací a institucí v osmi evropských zemích. Specifické činnosti ETC/ACC jsou nastíněny v příslušném ročním plánu řízení. GŘ Eurostat GŘ Eurostat napomáhá GŘ pro životní prostředí a spolupracuje s EEA při činnostech zajišťování a kontroly kvality popsaných v programu QA/QC, přičemž se zaměřuje na údaje o činnostech, zejména údaje o energii. Specifické činnosti GŘ Eurostat jsou nastíněny v příslušném ročním plánu řízení. GŘ Společné výzkumné středisko (GŘ SVS) GŘ SVS napomáhá GŘ pro životní prostředí a spolupracuje s EEA při činnostech zajišťování a kontroly kvality týkajících se inventury ES, přičemž se zaměřuje na oblast LULUCF a zemědělství. GŘ SVS provádí tyto činnosti v úzké spolupráci s členskými státy a výzkumnou obcí. Specifické činnosti GŘ SVS jsou nastíněny v příslušném ročním plánu řízení. Členské státy (ČS) Inventura ES je založena na inventurách předložených členskými státy. Celkový odhad emisí skleníkových plynů Společenství by měl přesně odrážet součet národních inventur skleníkových plynů členských států. Členské státy jsou odpovědné za výběr údajů o činnostech, emisních faktorů a dalších ukazatelů používaných v národních inventurách a rovněž za správné uplatnění metodik uvedených v pokynech Mezivládního panelu o změně klimatu (IPCC), v pokynech IPCC pro správné postupy a v pokynech IPCC pro správné postupy v oblasti LULUCF. Členské státy jsou rovněž odpovědné za zavedení programů zajištění a kontroly kvality v rámci své inventury. Právním základem pro sestavení inventury ES je rozhodnutí 280/2004/ES. Podle rozhodnutí 280/2004/ES je každý členský stát povinen zavést vnitrostátní systém. Požadavky pro členské státy na podávání zpráv podle rozhodnutí 280/2004/ES dále rozpracovává rozhodnutí Komise 2005/166/ES, kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu [5]. Roční postupy Roční proces sestavování inventury Společenství tvoří tyto základní prvky: Do 15. ledna každého roku předloží členské stát GŘ pro životní prostředí Evropské komise roční inventuru skleníkových plynů. Poté ETC/ACC, Eurostat a SVS do 28. února provede počáteční kontroly předložených údajů. Dne 28. února je členským státům rozeslána inventura skleníkových plynů ES k vyjádření. Do 15. března ověří členské státy své vnitrostátní údaje a informace použité v inventuře ES a případně zašlou aktualizaci a vyjádření. Tento postup zajistí včasné předložení inventury skleníkových plynů ES a inventarizační zprávy sekretariátu UNFCCC a zaručí, že předložení inventury ES sekretariátu UNFCCC je v souladu s údaji předloženými členskými státy UNFCCC. Zajištění kvality a kontrola kvality (QA/QC) inventury Evropského společenství Evropská komise (GŘ pro životní prostředí) je odpovědná za koordinaci činností QA/QC týkajících se inventury skleníkových plynů ES s cílem zajistit, aby byly provedeny cíle programu QA/QC a vytvořen plán QA/QC. EEA je odpovědná za roční provádění postupů QA/QC týkajících se inventury ES. Jelikož je inventura Společenství založena na ročních inventurách členských států, její kvalita závisí na kvalitě inventur členských států, postupech QA/QC členských států a kvalitě procesu sestavení inventury ES. Členské státy a rovněž ES jako celek v současné době provádějí postupy QA/QC, aby bylo dosaženo souladu s pokyny IPCC pro správné postupy. Společenství vypracovalo program QA/QC, který popisuje jakostní cíle a plán QA/QC inventury, včetně odpovědností a časového rozvrhu výkonu postupů QA/QC. Program Společenství týkající se QA/QC se ročně přezkoumává a případně upravuje nebo aktualizuje. Celkové cíle programu QA/QC Evropského společenství jsou: - vytvořit inventuru emisí a odstranění skleníkových plynů ES, která odpovídá součtu inventur emisí a odstranění skleníkových plynů členských států; - zavést vhodné postupy QA/QC na úrovni ES s cílem dosažení souladu s požadavky UNFCCC a KP; - přispívat ke zlepšení kvality inventur členských států, a - poskytnout pomoc při provádění vnitrostátních programů QA/QC. Byly vytvořeny dodatečné specifické cíle s cílem zajistit, aby inventura Společenství byla v souladu s zásadami transparentnosti, úplnosti, provázanosti, srovnatelnosti, přesnosti a včasnosti, které pro inventury stanovila UNFCCC. Kromě toho byl vypracován plán QA/QC. V tomto plánu jsou uvedeny postupy kontroly kvality před sestavením inventury i v jeho průběhu. Zahrnuty jsou rovněž postupy zajištění kvality, postupy dokumentace a archivace, časové plány postupů QA/QC a ustanovení týkající se plánu zdokonalení inventury. Postupy kontroly kvality se provádějí v několika etapách během přípravy inventury ES. Zaprvé se pomocí řady kontrol určí provázanost a úplnost údajů členských států, aby mohly být transparentním způsobem uspořádány na úrovni Společenství. Zadruhé se provedou kontroly s cílem zajištění správnosti údajů na úrovni Společenství, aby byly splněny celkové požadavky na podávání zpráv. Zatřetí se provádí řada kontrol, pokud jde o archivaci a dokumentaci údajů, s cílem splnit různé další cíle kvality údajů. Na základě programu QA/QC Evropského společenství byl vytvořen manuál řízení kvality, v němž jsou zahrnuty veškeré konkrétní detaily postupů QA/QC (zejména kontrolní seznamy a formuláře). Manuál řízení kvality ES je strukturován do tří hlavních procesů (řídící procesy, procesy sestavení inventury, podpůrné procesy) systému řízení kvality. Ústřední částí manuálu kvality jsou kontroly kvality prováděné v průběhu procesu sestavování inventury. Kontroly kvality se provádějí na třech úrovních: a) kontrola kvality předložení údajů členskými státy, b) kontrola kvality procesu sestavení inventury ES, a c) kontroly kvality inventarizační zprávy ES. f) Popis vnitrostátních registrů předložených v souladu s pokyny na přípravu informací požadovaných podle článku 7 Kjótského protokolu Popis vnitrostátního registru ES následuje za pokyny pro podávání zpráv uvedenými v rozhodnutí 15/CMP.1, část II (Sdělování doplňkových informací podle čl. 7 odst. 1, E. Vnitrostátní registry) v rámci KP. Registr ES vede GŘ pro životní prostředí a v současnosti nefunguje v konsolidovaném systému spolu s registrem jiné smluvní strany. Software pro provozování registru ES byl vytvořen pro účely obchodování s povolenkami jak v rámci systému pro obchodování s emisemi EU, tak v rámci Kjótského protokolu. Oba vyžadují, aby registry účastníků byly v souladu s normami výměny údajů OSN upřesněnými pro KP. Případné nesrovnalosti mezi registrem ES a nezávislým protokolem transakcí OSN bude minimalizován za použití přístupu přijatého pro rozvoj registru stanoveného v systému EU pro obchodování s emisemi. Byla zapojena rovněž řada bezpečnostních opatření, která mají zabránit neoprávněným manipulacím a minimalizovat provozní chyby. V souladu s mezinárodními právními předpisy i předpisy ES a požadavky podle KP bude umožněn přístup veřejnosti k příslušným informacím v registru ES. [1] Rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících, Úř. věst. L130, 15.5.2002, s.1. [2] Rozhodnutí Komise xx/2006/ES ze dne xx. prosince, kterým se stanoví příslušné úrovně emisí přidělené Společenství a každému jeho členskému státu v rámci Kjótského protokolu podle rozhodnutí Rady 2002/358/ES. [3] Polsko neposkytlo úplnou časovou posloupnost emisí skleníkových plynů do roku 2004. Údaje za výchozí rok uvedené v tabulce byly Komisi předloženy dne 26. června 2006. Polsko podávalo samostatné zprávy o celkovém přiděleném množství; údaje v tabulce neodpovídají údajům ze zpráv. [4] Rozhodnutí 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu. [5] Úř. věst. L 55, 1.3.2005, s. 57.