PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE



SOUHRN POSOUZENÍ DOPADŮ



Průvodní dokument k

návrhu směrnice

Evropského parlamentu a Rady o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se požadavků na přístupnost u výrobků a služeb

1.Vymezení problému

Stávající vnitrostátní požadavky na přístupnost týkající se zvláštních výrobků a služeb se v jednotlivých členských státech liší a v některých případech jsou rozdílné i v rámci členského státu (jsou-li zde stanoveny požadavky na regionální/místní úrovni). To vede k roztříštěnosti jednotného trhu, která zvyšuje zátěž pro průmyslové odvětví usilující o zpřístupnění výrobků a služeb spotřebitelům. Vnitrostátní požadavky na přístupnost se liší co do pokrytí (na co a na koho se vztahují), co do míry podrobnosti a v samotných technických detailech. Tato rozdílná působnost rovněž znamená, že je možné, že pro některé výrobky a služby mají některé členské státy zavedena podrobná pravidla a jiné nemají žádná.

Stávající rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech se v budoucnu pravděpodobně zvýší, protože členské státy se zavázaly k provádění obecných ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, jíž je EU rovněž smluvní stranou. Členské státy tato ustanovení na vnitrostátní úrovni provádějí různými způsoby. Vnitrostátní předpisy týkající se přístupnosti výrobků a služeb nejsou v současné době na úrovni EU nijak koordinovány. Zejména neexistuje společná definice toho, jak by výrobky a služby měly být zpřístupněny. Ustanovení některých právních předpisů EU, která vyžadují, aby byly určité výrobky nebo služby přístupné, předpokládají, že členské státy za účelem splnění těchto povinností vypracují požadavky na přístupnost. Nebudou-li dané kroky koordinovány, je zde riziko, že budou uplatňovány různé přístupy a požadavky.

Hospodářským subjektům, které by chtěly prodávat své výrobky nebo služby v jiných členských státech, mohou vznikat dodatečné náklady v souvislosti s nutností pochopit různá použitelná pravidla a především v souvislosti s přizpůsobováním svých výrobků/služeb požadavkům konkrétního vnitrostátního, či dokonce regionálního trhu. To jim brání co nejlépe využívat úspory z rozsahu a znamená to, že nemohou plně využívat výhod velikosti jednotného trhu. Výrobky a služby vyrobené pro omezený počet spotřebitelů jsou dražší, neboť hospodářské subjekty nemohou využívat větší trhy, které by jim umožnily absorbovat fixní náklady vzniklé jejich zpřístupňováním. Pro malé a střední podniky mohou náklady na přizpůsobení výrobků nebo služeb různým vnitrostátním požadavkům představovat obzvláště velkou zátěž.

Největší počet zjištěných problémů se týká zastavěného prostředí, dopravy a informačních a komunikačních technologií, včetně internetu. Tyto oblasti jsou pro přístupnost služeb klíčové. Na základě průzkumu, který odráží pravomoci EU, a na základě metodiky podrobněji popsané v posouzení dopadů, byl vytvořen seznam priorit. Zahrnuje výrobky a služby, u kterých je nejpatrnější potřeba zpřístupnění, v oblastech, kde jsou nejznatelnější rozdíly v právních předpisech a kde je největší roztříštěnost trhu nebo ve kterých je velmi vysoká pravděpodobnost, že dané problémy nastanou, což s sebou nese rizika pro fungování jednotného trhu:

počítače a operační systémy;

digitální televizní služby a zařízení;

telefonní služby a související koncová zařízení;

elektronické knihy;

samoobslužné terminály, včetně automatických bankovních strojů (bankomatů), strojů pro výdej lístků a jízdenek a odbavovacích kiosků;

elektronické obchodování;

bankovní služby;

služby přepravy cestujících, včetně letecké, autobusové, železniční a vodní dopravy;

stravovací služby a pohostinství.