Stanovisko Výboru regionů – Bydlení a regionální politika

(2007/C 146/02)

VÝBOR REGIONŮ,

s ohledem na dopis Evropského parlamentu ze dne 28. září 2006, který žádá Výbor regionů, aby v souladu s čl. 265 odst. 4 Smlouvy o založení Evropského společenství vypracoval stanovisko k tématu Bydlení a regionální politika;

s ohledem na rozhodnutí svého předsedy ze dne 20. listopadu 2006, kterým Komisi pro politiku územní soudržnosti uložil, aby vypracovala stanovisko k tomuto tématu;

s ohledem na návrh zprávy Evropského parlamentu k tématu Bydlení a regionální politika (2006/2108 (INI)) (zpravodaj: Andria ALFONSO (IT/ALDE));

s ohledem na své stanovisko k tématu Politika soudržnosti a města: přínos měst a aglomerací pro růst a zaměstnanost v regionech, CdR 38/2006 fin;

s ohledem na závěry neformálního zasedání Rady ministrů o udržitelných společenstvích, které se konalo ve dnech 6. a 7. prosince 2005 v Bristolu;

s ohledem na sdělení Evropské komise Politika soudržnosti a města: přínos měst a aglomerací pro růst a zaměstnanost v regionech;

s ohledem na návrh Evropské charty bydlení pracovní skupiny URBAN Evropského parlamentu;

s ohledem na svůj návrh stanoviska (CdR 345/2006 rev. 1) přijatý dne 11. prosince 2006 Komisí pro politiku územní soudržnosti (zpravodajka: paní Flo CLUCAS (Spojené království/ALDE), (členka Rady města Liverpool));

Vzhledem k těmto důvodům:

přijal toto stanovisko na 68. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 13. a 14. února 2007 (jednání ze dne 13. února).

Názory Výboru regionů

1. Územní rozměr bydlení

V mnohých starých, a zejména v nových členských státech EU najdeme v důsledku desetiletí zanedbávání dědictví spočívající v nevhodném bydlení a existenci vyloučených společenství. Nedostatek investic do bydlení v takových případech vedl k uzavření chudších, vyloučených společenství do ghett a následkem toho byla nespokojenost, někdy vedoucí k sociálním nepokojům a násilí, jak bylo v nedávné době v některých členských státech patrné.

Opatření pro obnovu čtvrtí se budou lišit podle místních okolností, ale měla by být holistická a měla by zahrnovat opatření pro zlepšení vzdělávání, zdravotnictví a jiných veřejných služeb, rozšíření možností odborného vzdělávání, zaměstnanosti a hospodářských příležitostí, zavedení proaktivní správy čtvrti, řešení protispolečenského chování, zlepšení kvality a podoby životního prostředí a zajištění dobré veřejné hromadné dopravy. [Viz příloha, příklad 4]

Ocenění historie a dědictví čtvrti může být klíčovým faktorem pro přilákání investorů a obyvatel. Namísto maskování může být využití bohatého průmyslového nebo městského dědictví hnacím prvkem obnovy a změny a může vytvářet lákavá místa pro život se silnou identitou pro rozvoj hrdosti uvnitř tohoto společenství. Proto by neměla být rozhodnutí o tom, co bude zachováno, rekonstruováno nebo zbouráno, přijímána dříve, než budou zváženy fyzické, environmentální, sociální a ekonomické faktory.

V době, kdy vzrůstají obavy vlád ohledně změny klimatu, je při projektování budoucího bydlení zásadní energeticky účinné navrhování domácností zajišťující cenově dostupné teplo, čímž je řešen problém nedostupnosti energií. Nezbytné je však i řešení špatné izolace starých budov, které může zajistit zaměstnanost i úsporu energie. Jedním z přispívajících faktorů v mnoha oblastech s nízkou poptávkou je špatná kvalita stavebního prostředí, jehož součástí je bydlení. Při realizaci bytové infrastruktury musejí projektanti od počátku zvažovat možnosti udržitelné z hlediska životního prostředí. Například instalace geotermálních topných zařízení na vodu není jen energeticky účinná, ale sníží také náklady na vytápění. Aby EU splnila cíle Kjótského protokolu, musí se vyhýbat plýtvání energií. Tato otázka by měla být vzata v úvahu při provádění procesů obnovy měst a při zásazích do bydlení, zvláště v rámci směrnice EU o energetické účinnosti budov.

Existuje však riziko, že vstup soukromého financování může vést k umělé inflaci cen na trhu bydlení. To může mít mnoho negativních vlivů. Místní společenství mohou být výší cen vyloučena z vlastnictví bytů, čímž dochází k rozpadu společenství, kdy se lidé musejí stěhovat ze svých původních oblastí, od svých rodin a podpůrných sítí. Právě tady může a mělo by hrát zásadní úlohu sociální bydlení. Sociální bydlení může dopad takové inflace omezit a lze přijmout i další opatření ve prospěch místních společenství prostřednictvím programů společného vlastnictví a dostupnosti nízkonákladových hypoték. Tato opatření mohou udržet stávající obyvatele, přilákat nové obyvatele do problémových oblastí a zajistit nový hospodářský impuls pro místní ekonomiku.

2. Sociální rozměr bydlení

Všeobecná opatření ve prospěch dostupnosti bydlení pro obyvatele

Opatření pro konkrétní skupiny obyvatel

Bytové volby občanů mohou přispívat ke koncentraci lidí z určitého etnického prostředí v konkrétních lokalitách. To samo o sobě není problém a existuje mnoho příkladů úspěšných společenství s vysokou koncentrací obyvatel z jednoho etnického prostředí. Je však politováníhodné, že v některých oblastech se řada černošských a menšinových etnických komunit soustředí do nekvalitních soukromých bytů a zchudlí příslušníci bílé komunity do sociálních sídlišť. Nedostatek vzájemných kontaktů, částečně v důsledku fyzické izolace, může vést ke strachu a nedůvěře, které se násobí s tím, že oddělené bydlení vede k odděleným školám a činnostem ve volném čase.

Model hospodářského a sociálního znevýhodnění, se kterým se potýká řada menšin nebo vyloučených společenství, znamená, že mnoho „hlavních“ strategií a programů obnovy se snaží tyto problémy řešit v rámci rozsáhlých balíčků opatření. V rámci těchto programů musí hrát úlohu i bydlení a mělo by být rovněž zahrnuto do širšího posuzování dopadů zásahů a investic při zajišťování úspěšné obnovy.

Je důležité, aby obytné oblasti byly odrazem kultury společenství, která v nich žijí. Pro budování společenství jsou důležitá místní významná místa jako centra komunity, místa pro bohoslužby, místní trhy nebo specializované obchody. Organizace jako Habitat for Humanity mohou zajistit mechanismy pro tvorbu nového bydlení otevřeného všem, ale zejména těm, kdo mají náboženské námitky proti zadlužení nebo hypotékám, tím, že nabízí získání bytu do vlastnictví netradičními způsoby.

3. Výbor regionů doporučuje

aby se občané účastnili procesů obnovy měst, především co se týče přestavby chátrajících čtvrtí, ve kterých je nutné obnovit pocit sounáležitosti, vztahy mezi obyvateli a jejich integraci. Zároveň by se měly členským státům zpřístupnit zkušenosti s projekty podporovanými z prostředků EU (např. INTERREG IIIC POSEIDON) a tyto zkušenosti by se měly zohlednit;

(1) Návrh zprávy Evropského parlamentu na téma Bydlení a regionální politika (2006/2108 (INI)) (zpravodaj: Andria Alfonso (IT/ALDE).

PŘÍLOHA

SEZNAM PŘÍKLADŮ PROJEKTŮ BYDLENÍ

Konzultace se společenstvími

Příklad 1: „Include“ je partnerství mezi bytovým družstvem (CDS) a Radou města Liverpoolu, přičemž partnerství zajišťuje správu čtvrti. Zaměstnance do této společnosti přidělují oba partneři a obyvatelé v oblasti spravované partnerstvím se pravidelně s tímto partnerstvím scházejí, aby zajistili, že společenství bude konzultováno ve všech záležitostech týkajících se jejich oblasti. Takové začleňování společenství do rozhodování o oblastech, kde žijí, může vést k posílení postavení místních obyvatel, hrdosti na jejich místo bydliště a k udržitelné obnově měst.

Příklad 2: Dalším příkladem konzultací je projekt Anfield Regeneration v Liverpoolu, ve kterém má při obnově čtvrti zásadní hlas zhruba 19 000 domácností – ze státních, soukromých i sociálních bytů. Jedná se o příklad obnovy a rekonstrukce bydlení stimulující soukromé investice v chátrající zóně centra města. Strukturální fondy zajistí financování odborného vzdělávání a zlepšení životního prostředí, které do oblasti přiláká zhruba 20 mil. eur ze státního sektoru a 30 mil. eur ze soukromého sektoru.

Inovační přístupy k obnově trhu bydlení

Příklad 3: Oblast Merseyside je v čele inovačního přístupu k bytové politice, což ji staví do samého středu regionální obnovy v rámci nové iniciativy vlády na obnovu trhu bydlení.

Jako jedna z devíti „průkopnických oblastí“ (Pathfinder Areas) ve Spojeném království bude nyní oblast Merseyside schopna splnit úkol obnovy trhu bydlení tím, že získá přístup ke státnímu Fondu obnovy trhu bydlení, do něhož bude v příštích třech letech vloženo 720 mil. liber. Další financování bude záviset na následných přezkumech vládních výdajů.

The Merseyside Pathfinder, NewHeartlands, je partnerství, v jehož čele stojí tři místní orgány oblasti Merseyside, tj. orgány měst Liverpool, Sefton a Wirral, spolu s Local Strategic Partnerships (LSP), North West Development Agency a English Partnerships. Zahrnuje 123 000 nemovitostí v některých nejvíce znevýhodněných společenstvích v oblasti Merseyside.

Příklad 4: Jedním příkladem je program Liverpoolu, který nabídkou pomoci při získání přístupu na trh bydlení podporuje osoby, jež přišly do oblasti za studiem, aby ve městě zůstaly, pracovaly a usadily se (New Heartlands). Podobné programy existují i pro další mladé pracovníky a rodiny. Pro starší obyvatele nyní existuje program, díky kterému „kutilové“ s oprávněním provádějí bezplatné drobné opravy budov pro osoby s nízkými příjmy, zejména staré lidi.

Příklad 5: Dalším příkladem, který si zaslouží zmínku, je projekt s názvem Prosopsi (fasády), který je uskutečňován v Aténách s cílem podpořit snahu majitelů bytů renovovat a opravovat fasády domů. Projekt jim umožňuje získat dlouhodobé půjčky, které zajišťuje Rada města. Tento projekt posílil pocit sounáležitosti a zvýšil kvalitu života ve čtvrti. Iniciativa původně spojená s Olympijskými hrami v Aténách v roce 2004 byla prodloužena a vláda ji nyní podporuje v celostátním měřítku.

Příklad 6: V Itálii existují zajímavé projekty výstavby svépomocí, v rámci nichž dostanou rodiny se středním a nízkým příjmem (z nichž polovina jsou přistěhovalci z jiných zemí a různého etnického původu) od obecního úřadu k dispozici pozemek a uzavřou úvěry se sníženou úrokovou sazbou. Svůj vlastní dům si postaví svépomocí a splácejí nízké měsíční úrokové splátky.

Příklad 7: Integrační projekt bydlení ve Vídni. Asi 30 % obyvatel Vídně pochází z prostředí přistěhovalců (první nebo druhá generace přistěhovalců zejména z bývalé Jugoslávie a z Turecka). V rámci podporované bytové výstavby ve Vídni – jedná se asi o 6 000 nových bytů ročně – jsou již několik let vytvořeny také tzv. integrační projekty. Stavitelem jsou většinou veřejně prospěšné stavební společnosti. Podmínkou podpory je předání nejméně poloviny nových bytů migrantům. Z vyhodnocení těchto projektů vyplývá obrovská spokojenost s bydlením jak mezi obyvateli narozenými v Rakousku, tak mezi přistěhovalci. Integrační projekty bydlení proto představují důležitý příspěvek k dosažení sociálně a etnicky smíšené struktury obyvatelstva a k zabraňování konfliktům.

Integrovaný přístup a regionální iniciativy

Příklad 8: Čtvrti v krizi v Katalánsku. Tento program spolufinancuje EFRR, regionální vláda Katalánska a příslušné místní orgány. Cílem programu je řešit strukturální problémy určitých zchátralých čtvrtí v regionu, zejména však starých center měst, sídlišť a okrajových čtvrtí bez stavebního plánování. Problémy, jimiž se zabývá, zahrnují nedostatky územního plánování měst, slabou ekonomickou a obchodní strukturu a sociální problémy (stárnutí, nízké příjmy, nízkou úroveň vzdělání, pokles počtu obyvatel a vysokou koncentraci skupin se zvláštními potřebami).

Použitý nástroj spočíval ve zřízení fondu pro celkovou obnovu těchto oblastí za podpory spolupráce zúčastněných orgánů. Byl použit integrovaný přístup s doplňujícími opatřeními týkajícími se veřejných ploch a zeleně, obnovy společných částí budov, zajištění zařízení pro společné užívání, podpory IT, rovného postavení mužů a žen a zlepšení dostupnosti a životního prostředí čtvrtí.

Očekává se, že na konci období (2004-2007) bude podpory využívat 60 čtvrtí s celkovými investicemi ve výši 800 milionů eur.

Kvalifikace a obnova bydlení

Příklady v Liverpoolu, Bruselu a Harlemu v USA poskytují dobré vzory takového podnikání, které zajišťuje odborné vzdělávání pro nekvalifikované osoby, pracovní příležitosti pro uplatnění této kvalifikace a v důsledku toho prostředky pro přebudování místních ekonomik. Jedním takovým vzorem je Liverpool Housing Action Trust.

Příklad 9: „Pozvolná obnova města“ Vídně. Každoročně jsou ve Vídni díky štědré podpoře z veřejných zdrojů rekonstruovány a vylepšovány obytné domy přibližně s 10 000 byty. Při kompletních rekonstrukcích se zvyšuje standard bydlení (například v důsledku vestavění koupelen, připojení k síti dálkového vytápění). Velký důraz se přitom klade na zapojení obyvatel – většinou nájemníků. Cílem je zásadně zlepšit soukromé obytné domy i domy ve veřejné správě, aniž by byli vypuzeni stávající nájemníci, často sociálně slabí. Vídeňský program na obnovu obytných domů existuje již asi 30 let a je největší svého druhu v Evropě. Již dvakrát byl vyznamenán v rámci Habitat Best Practice Award Spojených národů.

Příklad 10: Stavební práce vyžadují vysokou úroveň specifické kvalifikace. Oblast Merseyside na severozápadě Anglie financovala projekt v rámci svého programu Objective 1 na období 2000-2006, ve kterém byly strukturální fondy využity na pomoc při rozšiřování kvalifikace potřebné pro bytovou výstavbu příslušného společenství. Construction Initiative v oblasti Merseyside získala evropské fondy na odborné vzdělávání dříve nezaměstnaných místních lidí ve stavebních profesích, což pomohlo řešit potřeby města v oblasti zaměstnanosti. V některých případech pak lidé pracovali na stavbě bytů pro svou vlastní čtvrť.

Řada zprostředkovatelských iniciativ trhu práce se obrací na dlouhodobě nezaměstnané a dává jim příležitost učit se přímo při práci a tím řeší nezaměstnanost. Jednou z nich je program Green Apprentices v Knowsley. Tento program je částečně financován ze strukturálních fondů a nabízí místním mladým lidem příležitost pracovat v jejich oblasti v rámci kvalifikačního programu, který může vést k plnohodnotnému vyučení a získání kvalifikace.

Iniciativy na národní úrovni

Příklad 11: Cílem britské iniciativy Decent Homes (důstojné bydlení) je upravit do roku 2010 veškeré sociální byty do důstojného stavu, což znamená, že byt by měl být teplý, odolný proti povětrnostním vlivům a měl by být přiměřeně moderně vybaven. Většina zlepšení probíhá ve znevýhodněných oblastech a má rovněž zvýšit poměr soukromých bytů v důstojném stavu, obývaných skupinami lidí vyžadujícími specifickou péči.

Od roku 2001 se počet „nedůstojných“ sociálních bytů snížil o více než 50 %. Cílem však je, aby do roku 2010 byly všechny obecní a družstevní byty v důstojném stavu. Iniciativa chce rovněž zlepšit podmínky pro domácnosti vyžadující specifickou péči, žijící v bytech v soukromém vlastnictví, zejména rodin s dětmi.

Udržitelné projektování měst a energetická účinnost

Příklad 12: Po druhé světové válce Varšava (Polsko) potřebovala velmi rychle přestavět svůj bytový fond, aby vyhověla potřebám rychle rostoucího počtu obyvatel. Sídliště Natolin Wyzyny je jedním z příkladů takto postavených sídlišť. Typické jsou pro ně vysoké mnohopatrové budovy, monotónní územní struktura a velká veřejná prostranství. Rekonstrukce a privatizace sídliště začala v roce 1994. Rekonstrukční opatření zahrnovala tepelnou izolaci fasád budov, modernizaci vytápění a instalací a zavedení systémů měření individuální spotřeby. Na izolaci fasád byla poskytnuta státní dotace ve výši 920 000 ECU. Do roku 1998 bylo zprivatizováno zhruba 60 % bytů a 90 % bytového fondu bylo renovováno nebo rekonstruováno. Kromě toho byly změněny funkční modely budov, aby bylo dosaženo smíšeného využití a vytvořeny udržitelné čtvrti místo původních jednotných bloků obytných domů, které obyvatelům neposkytovaly téměř žádné služby. Byly vytvořeny četné nové obchody a kanceláře. Projekt rekonstrukce vytvořil udržitelnější společenství, jež představuje atraktivní místo pro bydlení s vysokými standardy energetické účinnosti (zdroj: Evropská komise).

Příklad 13: Tepelná rekonstrukce obytných domů ve Vídni (Thewosan). Vídeň podporuje opatření týkající se tepelné rekonstrukce obytných domů, jejichž cílem je výrazně snížit spotřebu energie zejména v obytných domech z 60. až 80. let, a přispět tak ke splnění cílů Kjótského protokolu. Tepelná rekonstrukce proběhla dosud v obytných domech přibližně s 50 000 byty, přičemž se spotřeba energie snížila zpravidla o více než 50 %. Tepelnou rekonstrukci proto velmi uvítali i obyvatelé, neboť vzhledem k poskytnuté podpoře vedly relativně nízké náklady na rekonstrukci k výraznému snížení nákladů na topení. Opatření týkající se tepelné rekonstrukce obytných domů je vhodné podporovat jak u bytů ve veřejné správě, tak u soukromých bytů.