Návrh směrnice Evropského Parlamentu a Rady o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (přepracování) [KOM(2007) 843 v konečném znění] [SEK(2007) 1679] [SEK(2007) 1682] /* KOM/2007/0844 konečném znení - COD 2007/0286 */





CS V Bruselu dne 21.12.2007 KOM(2007) 844 v konečném znění 2007/0286 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o průmyslových emisích (integrované prevenci a omezování znečištění) (přepracování) (předložený Komisí) [KOM(2007) 843 v konečném znění] [SEK(2007) 1679] [SEK(2007) 1682] DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1) Souvislosti návrhu Odůvodnění a cíle návrhu Lisabonská strategie, šestý akční program Společenství pro životní prostředí, jakož i strategie EU pro udržitelný rozvoj, jsou významnou hnací silou přezkumu směrnice o integrované prevenci a omezování znečištění (IPPC) a souvisejících právních předpisů o průmyslových emisích. Jedním z hlavních prvků těchto iniciativ je dosáhnout zlepšení životního prostředí a zároveň zajistit nákladovou účinnost a stimulovat technické inovace. Tento přezkum je uváděn v souvislosti se zlepšováním právní úpravy a byl zařazen do klouzavého programu pro zjednodušení na období 2006–2009. Obecné souvislosti Průmyslové činnosti jsou významnou součástí našeho hospodářství. Přispívají však rovněž ke znečištění životního prostředí, vzniku odpadů a spotřebě energie. Navzdory snížení emisí v předchozích desetiletích zůstávají průmyslové činnosti i nadále velkým zdrojem znečišťujících látek. Směrnice o IPPC se vztahuje přibližně na 52 000 zařízení. Emise z těchto zařízení do ovzduší se značnou měrou podílejí na celkových emisích hlavních znečišťujících látek a zdaleka překračují cíle stanovené v tematické strategii o znečišťování ovzduší. Bez dalšího snižování emisí ze zařízení, na která se vztahuje směrnice IPPC, se neprojeví příznivé účinky vyplývající z těchto cílů na zdraví a životní prostředí. Průmyslové činnosti rovněž významně ovlivňují životní prostředí i jinak, například pokud jde o vodu, půdu a odpady. Při jejich povolování je proto zapotřebí zaujmout integrovaný přístup, v němž jsou zohledněny účinky jdoucí nad rámec jednotlivých složek životního prostředí. Ústředním prvkem tohoto přístupu je provádění nejlepších dostupných technik (BAT). Je definováno jako používání osvědčených technik, které jsou nejúčinnější při dosahování vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku a lze je provádět v příslušném průmyslovém odvětví za ekonomicky a technicky přijatelných podmínek se zohledněním nákladů a předností. Komise organizuje se členskými státy a ostatními zúčastněnými stranami výměnu informací o nejlepších dostupných technikách za účelem stanovení referenčních dokumentů k BAT (BREF), jež uvedou, co je na úrovni EU považováno za nejlepší dostupné techniky pro každé průmyslové odvětví. Na průmyslová zařízení se rovněž vztahují odvětvové směrnice, které stanoví provozní podmínky a další technické požadavky. Uvedené předpisy by měly být ve vztahu ke směrnici o IPPC považovány za minimální požadavky. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Cílem návrhu je zrevidovat tyto jednotlivé nástroje a přepracovat je do jediného právního aktu. Směrnice Rady 78/176/EHS ze dne 20. února 1978 o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého, Úř. věst. L 54, 25.2.1978, s. 19. Směrnice Rady 82/883/EHS ze dne 3. prosince 1982 o postupech monitorování životního prostředí ovlivněného vypouštěním odpadů z průmyslu oxidu titaničitého a dozoru nad ním, Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 1. Směrnice Rady 92/112/EHS ze dne 15. prosince 1992 o postupech harmonizace programů snižování a úplného vyloučení znečišťování odpady z průmyslu oxidu titaničitého , Úř. věst. L 409, 31.12.1992, s. 11 (tyto tři směrnice jsou souhrnně známy jako „směrnice o oxidu titaničitém“). Směrnice Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění („směrnice o IPPC“); Úř. věst. L 257, 10.10.1996, s. 26. Směrnice Rady 1999/13/ES ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních („směrnice o VOC“), Úř. věst. L 85, 29.3.1999, s. 1. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů („směrnice o spalování odpadů“), Úř. věst. L 332, 28.12.2000, s. 91. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení („směrnice o LCP“), Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 1. Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Tento návrh je v souladu s článkem 175 Smlouvy o založení Evropského společenství a má za cíl poskytovat vysokou úroveň ochrany lidského zdraví a životního prostředí. 2) KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace zúčastněných stran Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Proces přezkumu byl zahájen v závěru roku 2005 a vychází z rozsáhlého programu studií a nepřetržitých konzultací se zúčastněnými stranami, jenž zahrnuje zřízení poradní skupiny, pořádání slyšení zúčastněných stran, jakož i internetových konzultací. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu V období od 17. dubna do 18. června 2007 se uskutečnila internetová konzultace. Bylo obdrženo a analyzováno přibližně 450 odpovědí. Velká většina respondentů se shodla na těchto bodech: · právní předpisy EU by se měly i nadále zabývat všemi hlavními dopady zařízení spadajících do působnosti směrnice IPPC na životní prostředí, a to integrovaným způsobem; · nejlepší dostupné techniky by měly zůstat klíčovou zásadou prevence/minimalizace rizika znečištění z průmyslových zařízení a dokumenty BREF by měly sehrávat klíčovou roli při uplatňování nejlepších dostupných technik; · na úrovni EU by měla být stanovena určitá minimální pravidla pro inspekce a dodatečná opatření v oblasti monitorování emisí a souvisejícího podávání zpráv; · cílený výzkum může pomoci určit nové techniky ke zvážení jako případnou budoucí nejlepší dostupné techniky; · provozovatelé by již neměli být zatěžováni nadbytečnými požadavky na monitorování a podávání zpráv a veškeré požadavky na podávání zpráv členských států Komisi by měly být propojeny a zefektivněny. Všechny podkladové informace jsou k dispozici na veřejných internetových stránkách CIRCA [1], jež jsou věnovány uvedené iniciativě. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Příslušné vědecké/odborné oblasti Při vypracování tohoto návrhu se použily poznatky z těchto odborných oblastí: 1) posouzení dopadů průmyslových emisí (v ovzduší, vodě, půdě) na zdraví a životní prostředí; 2) environmentální technologie pro předcházení průmyslovým emisím nebo pro jejich snižování; 3) hospodářská analýza a modelování; 4) odhad dopadů na zdraví včetně peněžního vyčíslení; 5) odhad přínosů pro ekosystém; 6) odborné znalosti v oblasti povolování průmyslových zařízení a jejich kontroly. Použitá metodika Z metodického hlediska se využila především jednání odborníků a byl zadán rozsáhlý programu studií, včetně modelování a sběru podrobných údajů o provádění prostřednictvím případových studií, jakož i odvětvového a geografického posouzení. Hlavní konzultované organizace / odborníci Proběhly konzultace s velkým množstvím odborníků z členských států, vědeckými odborníky, zástupci průmyslu, nevládními organizacemi a specializovanými poradci. Shrnutí obdržených a použitých stanovisek Stanoviska, která Komise obdržela, lze shrnout takto: i) průmyslové emise mohou vést k vážným rizikům pro lidské zdraví nebo životní prostředí, ovšem při uplatnění nejlepších dostupných technik jim lze hospodárným předcházet a omezovat je; ii) je nezbytné posílit stávající ustanovení za účelem využití potenciálu nejlepších dostupných technik v zájmu životního prostředí, jakož i podporovat členské státy při provádění těchto ustanovení; iii) měly být sladěny různé navzájem se ovlivňující právní předpisy a zjednodušena určitá ustanovení o podávání zpráv a monitorování, aby se snížila zbytečná administrativní zátěž a posílily stávající způsoby provádění. Prostředky ke zveřejnění odborných stanovisek Veškeré zprávy od odborníků a účastníků konzultací, jakož i připomínky a příspěvky zúčastněných stran, se za účelem informování veřejnosti pravidelně zpřístupňují na internetu. Posouzení dopadů Hlavní problémy, které byly určeny v posouzení dopadů, se týkají: 1) nedostatků ve stávajících právních předpisech, které vedou k nedostatečnému provádění opatření pro prosazování práva na úrovni Společenství a s tím spojeným obtížím, čímž dochází ke ztrátě přínosů pro oblasti zdraví a životního prostředí, a 2) složitosti a nesourodosti částí stávajícího právního rámce. Tyto problémy komplikují nejen dosažení cílů stanovených ve strategii EU pro udržitelný rozvoj a zejména v tematických strategiích, ale mohou též narušovat hospodářskou soutěž vzhledem k výrazně rozdílným normám v oblasti životního prostředí a zbytečné administrativní zátěži. Na základě těchto zjištění se v posouzení dopadů hodnotily různé varianty politiky s cílem určit hospodárný soubor opatření, která by se výše uvedenými otázkami zabývala. Na základě posouzení dopadů Komise navrhla toto: Ve věci nedostatků a složitosti stávajících právních předpisů Komise navrhuje jedinou směrnici, která formou přepracování propojuje směrnici o IPPC s šesti odvětvovými směrnicemi. Navíc je nezbytné provést revizi některých ustanovení platných právních předpisů, aby se řešily nedostatky při konkrétním uplatňování nejlepší dostupné techniky, problémy dané určitými nejasnými požadavky (například postup povolování založený na BAT nebo přezkoumání povolení), chybějící ustanovení k prosazování práva a omezení právních předpisů z hlediska plnění cílů tematických strategií. K doporučovaným hlavním změnám právních předpisů patří mimo jiné: · vyjasnění a posílení koncepce BAT; · revize minimálních mezních hodnot emisí u velkých spalovacích zařízení a zařízení na výrobu oxidu titaničitého, aby byly uvedeny v soulad s normami BAT; · vytvoření výboru pro přizpůsobení platných, jiných než podstatných technických požadavků vědeckému a technickému pokroku nebo stanovení druhu a formy pro podávání zpráv členskými státy; · zavedení ustanovení o inspekci a zlepšování životního prostředí; · podněcování inovací a rozvoj a zavádění nových technik; · zjednodušení a vyjasnění určitých ustanovení o povolování, monitorování a podávání zpráv za účelem snížení zbytečné administrativní zátěže; · rozšíření a vysvětlení oblasti působnosti a ustanovení právních předpisů pro lepší přispívání k cílům tematických strategií. Zpráva o posouzení dopadů je k dispozici na internetové adrese http://ec.europa.eu/environment/ippc/index.htm. 3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Cílem stávajícího návrhu je zrevidovat a sloučit sedm samostatných platných směrnic o průmyslových emisích do jediné směrnice. Pomocí metody přepracování je možné v rámci jediného textu propojit navrhované podstatné změny směrnic s jejich původními ustanoveními, která zůstanou beze změn. Návrhem navíc dochází k posílení určitých ustanovení nebo k jejich doplnění, aby se ze strany vnitrostátních orgánů zajistilo lepší provádění právních předpisů i jejich prosazování v zájmu vysoké úrovně ochrany životního prostředí, jakož i zjednodušily právní předpisy a zároveň snížila zbytečná administrativní zátěž. Vyjasnění ustanovení umožní lepší monitorování a prosazování práva prostřednictvím opatření Společenství. Právní základ Hlavním cílem směrnice je ochrana životního prostředí. Návrh proto vychází z článku 175 Smlouvy o ES. Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci Společenství. Členské státy nemohou cílů návrhu uspokojivě dosáhnout z následujících důvodů: Platné právní přepisy stanoví minimální normy prevence a omezování průmyslových emisí ve Společenství. Tato zásada je v návrhu zachována. Většina průmyslových emisí (například v ovzduší nebo ve vodě) je přeshraniční povahy. Všechny členské státy proto musí přijmout opatření, aby se mohla v každém státě snížit rizika pro obyvatelstvo a životní prostředí. Opatření Společenství může lépe dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů: Hlavním cílem tohoto návrhu je změna a zjednodušení platných právních předpisů o průmyslových emisích, které uplatňují minimální normy prevence a omezování průmyslových emisí v celém Společenství. Průmyslové emise se významným způsobem podílejí na celkových emisích do ovzduší, vody a půdy, jakož i na vzniku odpadu a využívání energie. Průmyslové emise mají obecně rovněž účinky přesahující hranice států, což znamená, že znečišťující látky vypouštěné do ovzduší nebo do vody přispívají ke znečištění, které se naměří v ostatních členských státech. Rozsah problémů tak vyžaduje opatření na úrovni celého Společenství. Jednotlivé členské státy nemohou samy problém vyřešit, a proto je požadováno společné opatření na úrovni EU. Návrh se zaměřuje na zjednodušení platných právních předpisů a na posílení některých ustanovení v zájmu lepšího provádění právních předpisů členskými státy a jejich vymáhání pomocí opatření Společenství. Návrh nechává na příslušných orgánech členských států, aby si samy zvolily prostředky pro provádění, vymáhání i dodržování právních předpisů, čímž jsou zajištěny minimální normy ochrany životního prostředí i všech občanů EU. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: Zvoleným právním nástrojem je směrnice, neboť 1) návrh si klade za cíl přepracovat a zjednodušit platné směrnice; a 2) stanoví cíle, přičemž podrobnosti provádění ponechává na členských státech. 332 Návrhem se zavádí řada inovací, které sníží zbytečnou finanční a administrativní zátěž především tím, že na úrovni členských států podněcují ke kombinovanému povolování zařízení, na která se vztahují na úrovni EU různé právní předpisy, zjednoduší požadavky na monitorování a podávání zpráv a přejdou na systém sdílení informací a elektronického podávání zpráv o průmyslových emisích. Navíc budou zrušeny některé požadavky na podávání zpráv. Ačkoli návrh zavádí konkrétnější ustanovení o prosazování, dodržování a přezkoumávání povolení, ponechává na členských státech, aby si v zájmu dosažení cílů právních předpisů samy stanovily prováděcí systémy s co nejvyšší účinností nákladů. Návrh navíc vyjasní stávající oblast působnosti daných právních předpisů, aby si ji členské státy již nemohly vykládat navzájem nesourodým a neharmonizovaným způsobem jako doposud. Do právních předpisů se navrhuje zařadit dodatečná odvětví na základě důkladné analýzy dopadů, která prokazuje nutnost, přidanou hodnotu a proporcionalitu takového rozšíření. Návrh je tedy v souladu se zásadou proporcionality. Volba nástrojů Navrhované nástroje: ssssměrnice. 2 Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu/těchto důvodů: Cílem stávajícího návrhu je sloučit a zjednodušit sedm platných směrnic do jediné směrnice. Vzhledem k uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že platné právní předpisy stanovují cíle Společenství, ale výběr opatření k dosažení souladu ponechávají na členských státech, je nejlepším nástrojem směrnice. 4) ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. 5) DALŠÍ INFORMACE Zjednodušení Návrhem se zjednodušují právní předpisy a správní postupy pro orgány veřejné moci (na úrovni EU nebo na vnitrostátní úrovni). Přepracováním se zjednoduší a zefektivní stávající ustanovení. Zruší se nadbytečná ustanovení a zbytečné povinnosti, zatímco přechodem na elektronické podávání zpráv se zjednoduší požadavky na podávání zpráv a monitorování. Tento krok by měl usnadnit opatření členských států na snižování zbytečné administrativní zátěže, neboť největší úspory vznikají díky změnám prováděcích postupů na úrovni členských států. Odráží to povahu právních předpisů, které spíše než podrobnosti provádění stanoví rámec a zásady. 515 Návrh je zařazen do klouzavého programu Komise pro zjednodušení acquis communautaire a do pracovního a legislativního programu Komise pod číslem CLWP 2007/ENV/002. Zrušení platných právních předpisů Přijetí návrhu povede ke zrušení sedmi platných směrnic. Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti Komise provede přezkum provádění právních předpisů a Radě a Evropskému parlamentu o tom každé tři roky podá zprávu. Srovnávací tabulka Po členských státech se požaduje, aby Komisi sdělily znění vnitrostátních prováděcích předpisů k dané směrnici a srovnávací tabulku mezi těmito předpisy a touto směrnicí. Evropský hospodářský prostor Navržený právní akt se týká záležitostí EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. Podrobné vysvětlení návrhu Oblast působnosti stávajících směrnic se nezměnila. Návrh se vztahuje na činnosti uvedené v příloze I (odpovídající oblasti působnosti stávající směrnice o IPPC) a v příloze VII části 1 (odpovídající oblasti působnosti stávající směrnice o VOC), na spalovací zařízení, na zařízení na spalování odpadu, na zařízení na spoluspalování odpadu a na zařízení na výrobu oxidu titaničitého. Stávající oblast působnosti přílohy I však byla mírně změněna, aby zahrnovala i některé další činnosti, jako například spalovací zařízení o tepelném příkonu mezi 20 a 50 MW, konzervaci dřeva a dřevěných výrobků a výrobu desek na bázi dřeva. Návrh je rozčleněn do sedmi kapitol. Kapitola I představuje obecný rámec, v němž jsou stanovena společná ustanovení vztahující se na všechny průmyslové činnosti v oblasti působnosti této směrnice. Kapitola II se vztahuje na činnosti stanovené v příloze I a zařazuje pro tyto činnosti zvláštní ustanovení v podobě změn stávajících požadavků směrnice o IPPC. Kapitoly III až VI obsahují minimální technické požadavky pro velká spalovací zařízení, zařízení na spalování odpadu, zařízení používající rozpouštědla a zařízení na výrobu oxidu titaničitého. Kapitola VII obsahuje ustanovení o příslušných orgánech, podávání zpráv členskými státy, sankcích a běžná závěrečná ustanovení. Poznámky k článkům Poznámky k článkům se týkají pouze článků, které jsou nové nebo v kterých byly zavedeny významné změny. · Určení podmínek povolení u činností uvedených v příloze I (články 14 až 17) V zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku by měla být součástí povolení všechna nezbytná opatření a rovněž zahrnovat mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky, odpovídající požadavky na ochranu půdy a podzemních vod, jakož i požadavky na monitorování. Podmínky povolení je třeba stanovit na základě nejlepších dostupných technik. Aby se stanovilo to, co je považováno za nejlepší dostupné techniky, a omezila se ve Společenství nerovnováha, pokud jde o úroveň emisí z průmyslových činností, přijme Komise k nejlepším dostupným technikám referenční dokumenty, dále jen „referenční dokumenty k BAT“, které vyplývají z výměny informací se zúčastněnými stranami. Podrobná analýza prokázala významné nedostatky v provádění nejlepších dostupných technik z důvodu nejasných ustanovení o BAT v platných právních předpisech, velkého prostoru pro příslušné orgány k odchylování od BAT v procesu povolování a nejasné role referenčních dokumentů k BAT. Povolení vydaná k provádění směrnice o IPPC tak často zahrnují podmínky, které nevycházejí z BAT popsaných v referenčních dokumentech k BAT, přičemž toto odchýlení je jen málo, pokud vůbec, zdůvodněno. V důsledku těchto nedostatků se nevytváří původně zamýšlené přínosy a i nadále přetrvává významné narušení trhu. K řešení těchto nedostatků návrh stanoví ustanovení na posílení a vyjasnění použití BAT. Podle tohoto návrhu musí být odkazem pro stanovení podmínek povolení referenční dokumenty k BAT a mezní hodnoty emisí nesmí překročit úrovně emisí související s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. Pro účely zohlednění určitých zvláštních okolností mají příslušné orgány možnost udělovat výjimky, kterými by se povolilo, aby mezní hodnoty emisí přesáhly úrovně emisí související s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. Tyto výjimky by však měly vycházet z přesně definovaných kritérií a neměly by přesáhnout mezní hodnoty emisí stanovené v kapitolách III až VI této směrnice. O obsahu těchto výjimek spolu s jejich zdůvodněním by měla být informována veřejnost. V neposlední řadě, aby se provozovatelům umožnilo zkoušet nové techniky, jež by mohly zajistit vyšší úroveň ochrany životního prostředí, by podle tohoto návrhu měl mít příslušný orgán možnost udělovat dočasné výjimky k úrovním emisí souvisejících s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. Tento návrh rovněž zavádí nový požadavek na pravidelné monitorování půdy a podzemních vod v místě zařízení, aby se zajistilo, že existuje odpovídající informování v zájmu ochrany těchto složek životního prostředí proti kontaminaci nebezpečnými látkami. · Ustanovení o dodržování podmínek povolení a o dalším zlepšování životního prostředí ve vztahu k činnostem uvedeným v příloze I (články 22, 24 a 25) Ustanovení týkající se podávání zpráv o dodržování podmínek povolení, inspekcí a přezkoumání povolení jsou ve stávajícím právním rámci nejasná, což má za následek velké rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o použití těchto právních předpisů, a následně nedostatečnou úroveň ochrany životního prostředí a narušení vnitřního trhu. Návrh proto stanoví konkrétnější ustanovení, která mají zajistit účinné provádění a prosazování této směrnice. Proto se zavádí nové ustanovení, v němž se po provozovatelích požaduje, aby příslušnému orgánu pravidelně podávali zprávy o dodržování podmínek povolení. Členské státy by rovněž měly zajistit, aby provozovatel a příslušný orgán v případě nedodržování této směrnice přijali nezbytná opatření. Návrh rovněž zavádí požadavek na přezkoumávání podmínek povolení, a je-li to nezbytné, i na jejich aktualizaci po přijetí nového nebo aktualizovaného referenčního dokumentu k BAT, aby se tak zohlednil vývoj nejlepších dostupných technik nebo další změny související s provozem zařízení. V návrhu se navíc po členských státech požaduje, aby stanovily systém inspekcí v oblasti životního prostředí. Tato nová ustanovení z velké části vycházejí z doporučení 2001/331/ES, kterým se stanoví minimální kritéria pro inspekce v oblasti životního prostředí v členských státech. Zaváděné změny napomohou při zajištění a v některých případech urychlení provádění BAT, a přispějí tak k dosažení cílů tematických strategií a omezení narušení hospodářské soutěže. · Uzavření místa zařízení a jeho sanace v případě činností uvedených v příloze I (článek 23) Průmyslové činnosti mohou kvůli používání, výrobě nebo uvolňování nebezpečných látek vést k významným nepříznivým dopadům na kvalitu půdy a jakost podzemních vod. Ustanovení stávajících acquis ohledně požadavku na uzavření místa zařízení a jeho sanaci po ukončení činností nejsou jasná. Za účelem vyjasnění těchto požadavků a pomoci k dosažení cílů tematické strategie pro ochranu půdy se v návrhu vyžaduje, aby provozovatelé vypracovali základní zprávu, v níž by prostřednictvím kvantifikovaných informací popsali stav kontaminace půdy a podzemních vod nebezpečnými látkami. Při úplném ukončení činností se na provozovateli požaduje, aby provedl sanaci daného místa a uvedl jej do popsaného stavu. · Mezní hodnoty emisí pro spalovací zařízení (články 33 a 35, příloha V části 1 a 2 ) Emise z velkých spalovacích zařízení do ovzduší se značnou měrou podílejí na celkových emisích hlavních znečišťujících látek a zdaleka překračují cíle stanovené v tematické strategii o znečišťování ovzduší. Bez dalšího snižování emisí z těchto zařízení se neprojeví příznivé účinky vyplývající z těchto cílů na zdraví a životní prostředí. Pro určité kategorie spalovacích zařízení a znečišťujících látek je proto zapotřebí stanovit přísnější mezní hodnoty emisí odpovídající nejlepším dostupným technikám. · Požadavky na monitorování pro zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu (článek 43 a 35, příloha VI část 6) V zájmu zjednodušení právních předpisů a snížení zbytečných administrativních nákladů tento návrh zavádí, aniž by změnil úroveň ochrany životního prostředí, některé další výjimky ze stávajících minimálních požadavků na monitorování některých emisí, které vznikají v zařízeních na spalování odpadu a v zařízeních na spoluspalování odpadu. Tyto výjimky může udělit příslušný orgán pouze za určitých podmínek, které jsou stanoveny v návrhu. · Mezní hodnoty emisí a požadavky na podávání zpráv v případě zařízení na výrobu oxidu titaničitého (články 63 až 64, příloha VIII části 1, 3 a 4 ) Ovzduší a vodu mohou významně znečišťovat zařízení, která vyrábějí oxid titaničitý. Aby se tyto dopady snížily, je třeba na úrovni Společenství stanovit pro některé znečišťující látky přísnější mezní hodnoty emisí odpovídající nejlepším dostupným technikám. · Prováděcí opatření Směrnice svěřuje prováděcí pravomoci Komisi. Případy, ve kterých jí byly prováděcí pravomoci svěřeny, jsou jmenovitě uvedeny v každém příslušném článku. Opatření přijímaná Komisí budou podléhat regulativnímu postupu s kontrolou podle čl. 5a odst. 1 až 4 a článku 7 rozhodnutí 1999/468/ES. Prováděcí opatření se použijí zejména ke stanovení kritérií pro udělování výjimek k úrovním emisí souvisejících s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT a k přizpůsobení požadavků uvedených v přílohách V až VIII vědeckému a technickému pokroku. 96/61/ES (přizpůsobený) nový 2007/0286 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o průmyslových emisích ( o integrované prevenci a omezování znečištění) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 130s 175 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise [2], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru [3], s ohledem na stanovisko Výboru regionů [4], v souladu s postupem stanoveným v článku 189c 251 Smlouvy [5], vzhledem k těmto důvodům: nový (1) Ve směrnici Rady 78/176/EHS ze dne 20. února 1978 o odpadech z průmyslu oxidu titaničitého [6], směrnici Rady 82/883/EHS ze dne 3. prosince 1982 o postupech monitorování životního prostředí ovlivněného vypouštěním odpadů z průmyslu oxidu titaničitého a dozoru nad ním [7], směrnici Rady 92/112/EHS ze dne 15. prosince 1992 o postupech harmonizace programů snižování a úplného vyloučení znečišťování odpady z průmyslu oxidu titaničitého [8], směrnici Rady 96/61/ES ze dne 24. září 1996 o integrované prevenci a omezování znečištění [9], směrnici Rady 1999/13/ES ze dne 11. března 1999 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních [10], směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/76/ES ze dne 4. prosince 2000 o spalování odpadů [11] a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/80/ES ze dne 23. října 2001 o omezení emisí některých znečišťujících látek do ovzduší z velkých spalovacích zařízení [12] je třeba provést několik podstatných změn. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by tyto směrnice měly být přepracovány. (2) Za účelem prevence, snižování a pokud možno úplného vyloučení znečištění vyplývajícího z průmyslových činností v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“ a zásadou prevence znečištění je zapotřebí stanovit obecný rámec pro kontrolu hlavních průmyslových činností, přičemž přednost mají zásahy prováděné přímo u zdroje znečištění a zajištění šetrného hospodaření s přírodními zdroji. (3) Rozdílné přístupy k omezování emisí do ovzduší, vody či půdy mohou spíše podporovat přenos znečištění mezi těmito jednotlivými složkami, než aby chránily životní prostředí jako celek. Je proto vhodné stanovit integrovaný přístup k prevenci a omezování emisí do ovzduší, vody či půdy, k nakládání s odpady, k účinnému využívání energie a k prevenci havárií. (4) Je vhodné provést revizi právních předpisů týkajících se průmyslových zařízení v zájmu zjednodušení a vyjasnění stávajících ustanovení, snížení zbytečné administrativní zátěže a provádění závěrů obsažených ve sděleních Komise o tematické strategii o znečišťování ovzduší [13], o tematické strategii pro ochranu půdy [14] a o tematické strategii pro předcházení vzniku odpadů a jejich recyklaci [15], jež byla přijata v návaznosti na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1600/2002/ES ze dne 22. července 2002 o šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí [16]. Uvedené tematické strategie mají za cíl ochranu lidského zdraví a životního prostředí, čehož nelze dosáhnout bez dalšího snižování emisí vyplývajících z průmyslových činností. (5) V zájmu prevence a omezování znečištění by mělo být každé zařízení v provozu jen za podmínky, že je držitelem povolení, nebo v případě některých zařízení a činností používajících organická rozpouštědla pouze za podmínky, že je držitelem povolení nebo je registrováno. (6) Aby se usnadnilo udělování povolení, členské státy by měly být schopny stanovit v obecně závazných pravidlech požadavky pro určité kategorie zařízení. (7) Aby nedošlo k dvojí regulaci, nemělo by povolení pro zařízení, na které se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES [17] obsahovat mezní hodnoty emisí pro emise skleníkových plynů, není-li to nezbytné pro vyloučení příčin jakéhokoli podstatného místního znečištění životního prostředí, nebo není-li zařízení z uvedeného systému dočasně vyňato. (8) Provozovatelé by měli příslušnému orgánu předložit žádost o povolení, která bude obsahovat informace nezbytné pro stanovení podmínek povolení. Při předložení žádosti o povolení by měli provozovatelé mít možnost využít informace, které vyplývají z uplatňování směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí [18] a směrnice Rady 96/82/ES ze dne 9. prosince 1996 o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek [19]. (9) Součástí povolení by měla být všechna nezbytná opatření, aby byla zajištěna vysoká úroveň ochrany životního prostředí jako celku, a mělo by rovněž zahrnovat mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky, odpovídající požadavky na ochranu půdy a podzemních vod, jakož i požadavky na monitorování. Podmínky povolení je třeba stanovit na základě nejlepších dostupných technik. (10) Jelikož je třeba stanovit, co se považuje za nejlepší dostupné techniky, a omezit ve Společenství nerovnováhu, pokud jde o úroveň emisí z průmyslových činností, měla by Komise přijmout k nejlepším dostupným technikám referenční dokumenty, dále jen „referenční dokumenty k BAT“, které vyplývají z výměny informací se zúčastněnými stranami. Na uvedené referenční dokumenty k BAT by se mělo odkazovat při stanovení podmínek povolení. Mohou je doplnit i další zdroje. (11) Pro účely zohlednění určitých zvláštních okolností by měly mít příslušné orgány možnost udělovat výjimky, kterými by se povolilo, aby mezní hodnoty emisí přesáhly úrovně emisí související s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. Tyto výjimky by měly vycházet z přesně definovaných kritérií a neměly by přesáhnout mezní hodnoty emisí stanovené v této směrnici. (12) Aby provozovatelé mohli zkoušet nově vznikající techniky, jež by mohly zajistit vyšší úroveň ochrany životního prostředí, příslušný orgán by měl mít rovněž možnost udělovat dočasné výjimky z úrovní emisí souvisejících s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. (13) Změny stávajícího zařízení mohou být příčinou vyššího stupně znečištění. Každá změna, která by mohla ovlivnit životní prostředí, by proto měla být oznámena příslušnému orgánu. Předmětem přezkoumání povolení by měly být podstatné změny stávajících zařízení, jež by mohly mít významné nepříznivé účinky na životní prostředí, aby se zajistilo, že dotyčná zařízení budou dále splňovat požadavky této směrnice. (14) Kvalitu životního prostředí může významně ovlivnit rozmetávání statkových hnojiv a kejdy. V zájmu zajištění integrované prevence a omezování těchto dopadů je třeba, aby hnojiva a kejdu získané z činností, na které se vztahuje tato směrnice, provozovatel nebo třetí strany rozmetávaly s použitím nejlepších dostupných technik. Uplatňování nejlepších dostupných technik při rozmetávání, které provede provozovatel nebo třetí strana, lze blíže určit v povolení nebo v rámci jiných opatření, aby byla členským státům při plnění uvedených požadavků dána jistá pružnost. (15) Pro zohlednění vývoje nejlepších dostupných technik nebo dalších změn souvisejících s provozem zařízení by se měly podmínky povolení pravidelně přezkoumávat a, je-li to nezbytné, aktualizovat, zvláště pokud Komise přijme nový nebo aktualizovaný referenční dokument k BAT. (16) Je třeba zajistit, aby provoz zařízení nevedl ke zhoršování jakosti půdy a podzemních vod. Součástí podmínek povolení by proto mělo být monitorování půdy a podzemních vod a provozovatel by měl při úplném ukončení činností provést sanaci daného místa. (17) V zájmu zajištění účinného provádění a prosazování této směrnice by měli provozovatelé příslušnému orgánu pravidelně podávat zprávy o dodržování podmínek povolení. Členské státy by měly zajistit, aby provozovatel a příslušný orgán v případě nedodržování této směrnice přijali nezbytná opatření a stanovili systém inspekcí v oblasti životního prostředí. (18) Aby byla účast veřejnosti na přijímání rozhodnutí účinná, musí mít veřejnosti možnost vyjádřit své názory a obavy, které mohou být pro tato rozhodnutí podstatné, a činitelé s rozhodovací pravomocí mít možnost vzít tyto názory a obavy v úvahu, čímž se zvyšuje zodpovědnost a transparentnost rozhodovacího procesu a přispívá se k uvědomělému vztahu veřejnosti k otázkám životního prostředí a k veřejné podpoře učiněných rozhodnutí. Dotčené osoby z řad veřejnosti by měly mít přístup k právní ochraně a hájit právo na život v prostředí přiměřeném pro zdraví a blaho člověka. (19) Na emisích znečišťujících látek do ovzduší, které významně ovlivňují lidské zdraví a životní prostředí, se velkou měrou podílejí velká spalovací zařízení. Aby se tento vliv snížil a přiblížilo se splnění požadavků směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES ze dne 23. října 2001 o národních emisních stropech pro některé látky znečisťující ovzduší [20] a cílů stanovených ve sdělení Komise o tematické strategii o znečišťování ovzduší, je nutno na úrovni Společenství pro určité kategorie spalovacích zařízení a znečišťujících látek stanovit přísnější mezní hodnoty emisí. (20) V případě náhlého přerušení dodávky paliva či plynu s nízkým obsahem síry, které je způsobeno vážným nedostatkem tohoto paliva či plynu, by měl mít příslušný orgán možnost udělit dočasné výjimky, jimiž by se povolilo, aby emise z dotyčných spalovacích zařízení přesáhly mezní hodnoty emisí stanovené v této směrnici. (21) Za účelem omezení nepříznivých vlivů znečištění na životní prostředí by dotyčný provozovatel neměl spalovací zařízení provozovat déle než 24 hodin poté, co dojde ke špatné funkci nebo poruše čisticího zařízení, a délka provozu bez čisticího zařízení nesmí za žádných okolností ve dvanáctiměsíčním období překročit 120 hodin. Pokud však nepřevažuje potřeba zachovat dodávky energie nebo je nutno zabránit celkovému zvýšení emisí z důvodu provozu jiného spalovacího zařízení, měly by mít příslušné orgány možnost udělit z těchto lhůt výjimku. (22) K zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí a lidského zdraví a pro účely zamezení pohybu odpadu přes hranice do zařízení provozovaných podle nižších norem v oblasti životního prostředí je nutno stanovit a dodržovat přísné provozní podmínky, technické požadavky a mezní hodnoty emisí pro zařízení spalující nebo spoluspalující odpady ve Společenství. (23) Používání organických rozpouštědel při některých činnostech a v některých zařízeních vede k emisím organických sloučenin do ovzduší, které přispívají k tvorbě fotochemických oxidantů v místním rozsahu i v rozsahu překračujícím hranice států, což poškozuje přírodní zdroje a má škodlivé účinky na lidské zdraví. Proti používání organických rozpouštědel je proto třeba učinit preventivní opatření a stanovit požadavek na dodržování mezních hodnot emisí u organických sloučenin, jakož i vhodné provozní podmínky. Provozovatelům by mělo být možné udělit výjimku z povinnosti dodržovat mezní hodnoty emisí, je-li možné dosáhnout rovnocenného snížení emisí pomocí jiných opatření, jako například používáním produktů nebo postupů s nízkým nebo nulovým obsahem rozpouštědel. (24) Ovzduší a vodu mohou významně znečišťovat zařízení, která vyrábějí oxid titaničitý. Aby se tyto dopady snížily, je třeba na úrovni Společenství stanovit pro některé znečišťující látky přísnější mezní hodnoty emisí. (25) Opatření nezbytná pro provedení této směrnice by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [21]. (26) Komisi by měla být zejména svěřena pravomoc ke stanovení kritérií pro udělování výjimek k úrovním emisí souvisejícím s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT, a kritérií pro stanovení frekvence pravidelného monitorování a obsahu základní zprávy, jakož i kritérií, která se použijí pro posouzení rizik v oblasti životního prostředí. Komisi by měla být rovněž svěřena pravomoc k přijetí opatření k vývoji a používání nově vznikajících technik, v určitých případech ke stanovení průměrné mezní hodnoty emisí oxidu siřičitého, ke stanovení data, od kterého budou nepřetržitě měřeny emise těžkých kovů, dioxinů a furanů do ovzduší, k určení druhu a typu informací o provádění této směrnice, které členské státy zpřístupní Komisi, jakož i pravomoc k přizpůsobení příloh V až VIII vědeckému a technickému pokroku. V případě zařízení na spalování odpadu a zařízení na spoluspalování odpadu to může zahrnovat i stanovení kritérií, která by umožnila výjimky z nepřetržitého monitorování celkových emisí tuhých znečišťujících látek. Jelikož jde o opatření obecného významu, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků této směrnice nebo její doplnění o nové jiné než podstatné prvky, musí se tato opatření přijmout podle regulativního postupu s kontrolou uvedeného v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES. (27) Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce za porušení této směrnice a zajistit jejich provádění. Tyto sankce měly být účinné, přiměřené a odrazující. (28) Aby měla stávající zařízení dost času se technicky přizpůsobit novým požadavkům této směrnice, do určité pevně stanovené lhůty od data použitelnosti této směrnice by se na tato zařízení měly vztahovat některé nové požadavky. Je třeba, aby byl spalovacím zařízením dán dostatek času na zavedení nezbytných opatření na snižování emisí za účelem splnění mezních hodnot emisí stanovených v příloze V. (29) Jelikož cíle opatření, která mají být učiněna za účelem zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí a zlepšení kvality tohoto prostředí, nemohou členské státy dostatečně splňovat, a mohou těchto cílů z důvodu přeshraničního charakteru znečišťování z průmyslových činností lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanovena v uvedeném článku, tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné. (30) Tato směrnice uznává základní práva a dodržuje zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie. Cílem této směrnice je především podpořit uplatňování článku 37 Listiny základních práv Evropské unie. (31) Povinnost provést tuto směrnici do vnitrostátního práva by se měla omezovat na ustanovení, která v porovnání s předchozími směrnicemi představují podstatnou změnu. Povinnost provést ve vnitrostátním právu nezměněná ustanovení totiž vyplývá z předchozích směrnic. (32) Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic uvedených v příloze IX části B ve vnitrostátním právu. 96/61/ES (přizpůsobený) PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: KAPITOLA I Společná ustanovení Článek 1 Účel a oblast působnosti Předmět Účelem tTéato směrnice je docílit stanoví pravidla týkající se integrované prevence a omezování znečištění vznikajícího v důsledku průmyslových činností, které jsou uvedeny v příloze I. Směrnice rovněž stanoví opatření pravidla , která mají vyloučit anebo, pokud to není možné, snížit emise z výše zmíněných činností do ovzduší, vody a půdy, včetně opatření týkajících se a předcházet vzniku odpadu, v zájmu dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku, aniž je dotčena směrnice 85/337/EHS a další příslušná ustanovení Společenství. nový Článek 2 Oblast působnosti 1. Tato směrnice se vztahuje na průmyslové činnosti, které způsobují znečištění, uvedené v kapitolách II až VI. 2. Tato směrnice se nevztahuje na výzkum, vývoj a zkoušení nových výrobků a postupů. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 2 3 Definice Pro účely této směrnice se použijí tyto definice : 1)1. „látkou“ se rozumí jakýkoli chemický prvek a jeho sloučeniny, s výjimkou těchto látek: a) radioaktivních látek ve smyslu definovaných ve směrnicei Rady 80/836/Euratom 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření [22]; a b) geneticky modifikovaných organismů ve smyslu mikroorganismů definovaných ve směrnicei Rady 90/219/EHS ze dne 23. dubna 1990 o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy [23]; a c) geneticky modifikovaných organismů definovaných ve směrnicei 90/220/EHS [24] Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS [25]; 2)2. .„znečištěním“ se rozumí lidskou činností přímo či nepřímo způsobené vniknutí látek, vibrací, tepla nebo hluku do ovzduší, vody nebo půdy, které může být škodlivé lidskému zdraví nebo může nepříznivě ovlivnit kvalitu životního prostředí, které může vést ke škodám na hmotném majetku anebo omezit či narušit harmonii životního prostředí a další jiné zákonné způsoby využití životního prostředí; 3)3. .„zařízením“ se rozumí stacionární technická jednotka, ve které probíhá jedna či více činností uvedených v příloze I nebo v příloze VII části 1 I, a jakékoli další s tím přímo spojené činnosti na tomtéž místě , které po technické stránce souvisejí s činnostmi probíhajícími v dotyčném místě uvedenými v daných přílohách a mohly by ovlivnit emise a znečištění; 4. „stávajícím zařízením“ rozumí zařízení, které je v provozu, nebo zařízení, které bylo uvedeno do provozu podle právních předpisů platných přede dnem použitelnosti této směrnice anebo je předmětem žádosti o vydání povolení řádně podané u příslušného orgánu za předpokladu, že dotyčné zařízení není uvedeno do provozu později než jeden rok ode dne použitelnosti této směrnice; 4)5. „emisemi“ se rozumí přímé nebo nepřímé uvolňování látek, vibrací, tepla nebo hluku z bodových nebo difúzních zdrojů v zařízení do ovzduší, vody či půdy; 5)6. „mezními hodnotami emisí“ se rozumí objem vyjádřený pomocí určitých specifických parametrů, koncentrace nebo hladiny určité emise, která nemá být během jednoho či několika časových období překročena; mezní hodnoty emisí mohou být též stanoveny pro určité skupiny, druhy či kategorie látek, zejména pro ty, které jsou uvedeny v příloze III. Mezní hodnoty emisí pro látky se za normálních okolností vztahují k bodu, kde emise zařízení opouštějí, bez ohledu na jakékoli zředění při jejich zjišťování; v případě nepřímých výpustí do vody může být při určování mezních hodnot emisí pro příslušné zařízení vzat v úvahu čisticí efekt úpravny vody za předpokladu, že je zaručena odpovídající úroveň ochrany životního prostředí jako celku a že výsledkem není vyšší stupeň znečištění životního prostředí, a to aniž by byla dotčena směrnice 76/464/EHS nebo další směrnice, které ustanovení zmíněné směrnice provádějí; 6)7. „normou kvality životního prostředí“ se rozumí souhrn požadavků, které musí životní prostředí nebo jeho určitá část v daném čase splňovat a které jsou stanoveny právními předpisy Společenství; 8. .„příslušným orgánem“ rozumí orgán či orgány nebo instituce, které jsou podle zákonných ustanovení členských států odpovědné za plnění závazků vyplývajících z této směrnice; 7)9. .„povolením“ se rozumí část nebo celé znění písemného rozhodnutí (nebo několik takových rozhodnutí), které uděluje oprávnění k provozu celého zařízení nebo jeho části nebo spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu za předpokladu splnění určitých podmínek, jež zaručují, že zařízení vyhovuje požadavkům této směrnice; povolení se může vztahovat na jedno či několik zařízení anebo části zařízení, pokud jsou na stejném místě a provozované stejným provozovatelem; 8)10. a)„změnou provozu“ rozumí změna v povaze, funkci či rozsahu funkce zařízení, která může mít důsledky pro životní prostředí; b) „podstatnou změnou“ se rozumí změna provozu v povaze, funkci či rozsahu zařízení či spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu , která může mít podle názoru příslušného orgánu významné nepříznivé účinky na člověka nebo životní prostředí. Pro účely této definice se každá změna nebo rozšíření provozu považují za podstatné, pokud změna nebo rozšíření samy o sobě dosahují prahových hodnot případně stanovených v příloze I; 9)11. „nejlepšími dostupnouými technikouami“ se rozumí nejúčinnější a nejpokročilejší stadium vývoje činností a jejich provozních metod dokládající praktickou vhodnost určité techniky jako základu pro stanovení mezních hodnot emisí a dalších podmínek povolení , jejichž smyslem je předejít vzniku emisí, a pokud to není možné, alespoň tyto emise omezit a zabránit tak nepříznivým dopadům na životní prostředí jako celek: a) „technikouami“ se rozumí jak používaná technologie, tak způsob, jakým je zařízení navrženo, budováno, udržováno, provozováno a vyřazováno z činnosti,; b) „dostupnouými“ technikouami se rozumí technikay, kteráé bylay vyvinutay v měřítku umožňujícím její zavedení v příslušném průmyslovém odvětví za ekonomicky a technicky přijatelných podmínek s ohledem na náklady a přínosy, ať již tatoyto technikay jesou nebo neníjsou v příslušném členském státě používánay či vyráběnay, pokud jesou provozovateli za rozumných podmínek dostupnáé,; c) „nejlepšími“ technikouami se rozumí nejúčinnější technikay z hlediska dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku. Při určování nejlepší dostupné techniky je třeba věnovat zvláštní pozornost hlediskům uvedeným v příloze IV; 10)12. .„provozovatelem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která zařízení nebo spalovací zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu provozuje nebo řídí, nebo, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy, na kterou byla přenesena rozhodující hospodářská pravomoc nad technickou funkcí zařízení nebo spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu ; 2003/35/ES čl. 4 bod 1 písm. b) (přizpůsobený) 11)13. „veřejností“ se rozumí jedna nebo více fyzických nebo právnických osob a jejich sdružení, organizace nebo skupiny v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi; 12)14. „dotčenou veřejností“ se rozumí veřejnost, která je nebo by mohla být ovlivněna rozhodováním ohledně udělení nebo aktualizace povolení nebo podmínek povolení, nebo která má na tomto rozhodování určitý zájem; pro účely této definice se předpokládá, že nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a splňující požadavky vnitrostátních právních předpisů mají na tomto rozhodování zájem. nový 13) „nově vznikající technikou“ se rozumí novátorská technika pro průmyslovou činnost, která by mohla, v případě, že byla vyvinuta ke komerčním účelům, poskytovat vyšší obecnou úroveň ochrany životního prostředí nebo vyšší úspory nákladů než stávající nejlepší dostupné techniky; 14) „nebezpečnými látkami“ se rozumí nebezpečné látky nebo přípravky ve smyslu definice ve směrnici Rady 67/548/ES ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek [26] a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES ze dne 31. května 1999 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků [27]; 15) „základní zprávou“ se rozumí kvantifikované informace o stavu kontaminace půdy a podzemních vod nebezpečnými látkami; 16) „běžnou inspekcí“ se rozumí inspekce v oblasti životního prostředí, provedená v rámci plánovaného programu inspekce; 17) „mimořádnou inspekcí“ se rozumí inspekce v oblasti životního prostředí, provedené na základě stížností nebo v rámci vyšetřování havárií, nehod a případů nedodržování požadavků; 2001/80/ES článek 2 (přizpůsobený) 18)6. „palivem“ se rozumí jakýkoli tuhý, kapalný nebo plynný spalitelný materiál používaný ke spalování ve spalovacím zařízení s výjimkou odpadu, na který se vztahuje směrnice Rady 89/369/EHS ze dne 8. června 1989 o předcházení znečišťování ovzduší z nových spaloven komunálního odpadu [28], směrnice Rady 89/429/EHS ze dne 21. června 1989 o snížení znečišťování ovzduší ze stávajících spaloven komunálního odpadu [29] a směrnice Rady 94/67/ES ze dne 16. prosince 1994 o spalování nebezpečných odpadů [30] nebo jakýkoli následný akt Společenství, kterým se zrušuje nebo nahrazuje jedna nebo více z uvedených směrnic; 19) 7. „spalovacím zařízením“ se rozumí jakékoli technické zařízení, v němž se paliva oxidují za účelem využití takto vyrobeného tepla; 20)(11) „biomasou“ se rozumějí: a) produkty, které sestávají zcela nebo z části z rostlinného materiálu pocházejícího ze zemědělství nebo lesnictví a které lze použít jako palivo za účelem získání jeho energetického obsahu,; a dále b) následující odpad použitý jako palivo: ai) rostlinný odpad ze zemědělství nebo lesnictví; bii) rostlinný odpad z potravinářského průmyslu, pokud se znovu využije vyrobené teplo; ciii) rostlinný odpad z výroby čerstvé vlákniny a z výroby papíru z buničiny, pokud se spoluspaluje v místě výroby a vzniklé teplo se využije; div) korkový odpad; ev) dřevný odpad s výjimkou dřevného odpadu, který může obsahovat halogenované organické sloučeniny nebo těžké kovy v důsledku ošetření látkami na ochranu dřeva nebo nátěrovými hmotami, včetně dřevného odpadu ze stavebnictví a z demolic; 21)8. „ spalovacím zařízením ke spalování více druhů paliv“ se rozumí jakékoli spalovací zařízení, v němž se mohou současně nebo střídavě spalovat dva nebo více druhů paliv; 22)12. „plynovou turbínou“ se rozumí jakýkoli rotující stroj, který přeměňuje tepelnou energii v mechanickou práci a který se skládá především z kompresoru, tepelného zařízení, ve kterém se palivo oxiduje za účelem ohřátí pracovní kapaliny, a turbíny; 2000/76/ES článek 3 (přizpůsobený) 1.23) „odpadem“ se rozumí tuhý nebo kapalný odpad definovaný v čl. 3 písm. a) 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 20../…/ES o odpadech [31] 75/442/EHS; 2.24) „nebezpečným odpadem“ se rozumí tuhý nebo kapalný nebezpečný odpad definovaný v čl. 3 písm. b) čl. 1 odst. 4 směrnice 20../…/ES 91/689/EHS ze dne 12. prosince 1991 o nebezpečných odpadech; 25)3. „smíšeným komunálním odpadem“ se rozumí odpad z domácností stejně jako živnostenský, průmyslový odpad a odpad z úřadů, který je svou charakteristikou a složením podobný odpadu z domácností, ale s výjimkou frakcí uvedených v příloze k rozhodnutí 94/3/ES pod číslem 20 01 v příloze rozhodnutí Komise 2000/532/ES ze dne 3. května 2000, kterým se stanoví evropský seznam odpadů [32], které jsou sbírány odděleně u zdroje a s výjimkou dalších odpadů uvedených v této příloze pod číslem 20 02; 26)4. „spalovacím zařízením na spalování odpadu “ se rozumí stacionární nebo mobilní technická jednotka a zařízení určené k tepelnému zpracování odpadů, s využitím tepla vzniklého spalováním nebo bez něho. , prostřednictvím To zahrnuje spalování oxidacií odpadu stejně jako dalšími způsoby tepelného zpracování, jako je např. pyrolýza, zplynování nebo plazmové procesy, pokud jsou látky tímto zpracováním vzniklé následně spáleny.; 27)5. „spoluspalovacím zařízením na spoluspalování odpadu “ se rozumí stacionární nebo mobilní zařízení technická jednotka , jehožjímž hlavním účelem je výroba energie nebo hmotných produktů a kteréá využívá odpad jako normální nebo přídavné palivo; nebo ve kterém je odpad tepelně zpracován za účelem jeho odstranění prostřednictvím spalování oxidací odpadu stejně jako dalšími způsoby tepelného zpracování, pokud jsou látky tímto zpracováním vzniklé následně spáleny ; 28)7. „jmenovitou kapacitou“ se rozumí součet kapacit spalování všech pecí, z nichž se spalovací zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu skládá, jak je uvedl výrobce a potvrdil provozovatel, přičemž bylo vzato v úvahu zejména spalné teplo odpadu vyjádřené jako množství odpadu spálené za hodinu; 29)10. „dioxiny a furany“ se rozumí polychlorované p-dibenzodioxiny a dibenzofurany uvedené v příloze I příloze VI části 2; 30)13. „zbytkem“ se rozumí jakýkoli kapalný nebo tuhý materiál pevný odpad (včetně zbytkového popela a strusky, létavého popílku a kotelního prachu, reakčních produktů z čištění plynů, kalu z čištění odpadních vod, upotřebených katalyzátorů a upotřebeného aktivního uhlí) definovaný jako odpad v čl. 1 písm. a) směrnice 75/442/EHS, který vzniká při procesu spalování nebo spoluspalování, čištění spalin nebo odpadních vod nebo při jiných procesech probíhajících v zařízení na spalování odpadu nebo v zařízení na spoluspalování odpadu .; 1999/13/ES článek 2 (přizpůsobený) 1631) „organickou sloučeninou“ se rozumí jakákoli sloučenina obsahující přinejmenším uhlík a jeden nebo více z těchto prvků: vodík, halogeny, kyslík, síra, fosfor, křemík nebo dusík, s výjimkou oxidů uhlíku a anorganických uhličitanů a hydrogenuhličitanů; 32)17. „těkavou organickou sloučeninou“ se rozumí jakákoli organická sloučenina , jakož i frakce kreosotu, která má při teplotě 293,15 K tlak par 0,01 kPa nebo vyšší nebo která za konkrétních podmínek použití vykazuje odpovídající těkavost. Pro účely této směrnice se za těkavou organickou sloučeninu považuje i frakce kreosotu, která překračuje uvedenou hodnotu tlaku par při teplotě 293,15 K; 33)18. „organickým rozpouštědlem“ se rozumí jakákoli těkavá organická sloučenina, která se používá: a) samostatně nebo ve spojení s jinými látkami, aniž by přitom prošla chemickou změnou, k rozpouštění surovin, produktů nebo odpadů; b) nebo která se používá jako čisticí prostředek k rozpouštění znečišťujících látek,; c) jako odmašťovací prostředek,; d) jako dispergační činidlo,; e) jako prostředek používaný k úpravě viskozity; f) či jako prostředek používaný k úpravě povrchového napětí,; g) jako plastifikátor; h) nebo jako konzervant; 34)20. „nátěrovou hmotou“ se rozumí jakýkoli přípravek, včetně všech organických rozpouštědel nebo přípravků obsahujících organická rozpouštědla nezbytná pro jejich správné použití, který se používá k dosažení dekoračního, ochranného nebo jiného funkčního účinku na určitém povrchu nátěrová hmota ve smyslu definice v čl. 2 bodě 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/42/ES ze dne 21. dubna 2004 o omezování emisí těkavých organických sloučenin vznikajících při používání organických rozpouštědel v některých barvách a lacích a výrobcích pro opravy nátěru vozidel ; Článek 5 Požadavky pro udělení povolení pro stávající zařízení 1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, že se příslušné orgány na základě povolení podle článků 6 a 8 nebo na základě přezkoumání, případně aktualizace podmínek postarají, aby stávající zařízení bylo provozováno v souladu s požadavky článků 3, 7, 9, 10, 13, čl. 14 první a druhé odrážky a čl. 15 odst. 2, a to nejpozději do osmi let ode dne použitelnosti této směrnice, aniž jsou dotčeny zvláštní předpisy Společenství. 2. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby se ustanovení článků 1, 2, 11, 12, čl. 14 třetí odrážky, čl. 15 odst. 1, 3 a 4, článků 16 a 17 a čl. 18 odst. 2 používala na stávající zařízení, počínaje dnem použitelnosti této směrnice. 96/61/ES článek 4 (přizpůsobený) Článek 4 Povolení pro nová zařízení Povinnost být držitelem povolení 1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, že žádné nové zařízení nebo spalovací zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu nebude provozováno bez povolení uděleného v souladu s touto směrnicí, aniž jsou dotčeny výjimky uvedené ve směrnici Rady 88/609/EHS ze dne 24. listopadu 1988 o omezení emisí některých znečišťujících látek z velkých spalovacích zařízení do ovzduší [33]. 1999/13/ES článek 3 (přizpůsobený) Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy stanovit postup pro registraci zařízení, na které se vztahuje pouze kapitola V. 1999/13/ES článek 2 (přizpůsobený) 8. registrací pPostup pro registraci je popsaný v závazném právním předpisu a zahrnujícíe přinejmenším oznámení provozovatele příslušnému orgánu o záměru provozovat zařízení nebo provádět činnost z oblasti působnosti této směrnice; . 96/61/ES čl. 2 bod 9 (přizpůsobený) 2. pPovolení se může vztahovat na jedno či několik dvě či více zařízení anebo části zařízení, pokud jsou na stejném místě a provozované stejným provozovatelem; na stejném místě či na různých místech . nový Vztahuje-li se jedno povolení na dvě či více zařízení, musí požadavky této směrnice splňovat každé zařízení. Článek 5 Provozovatelé Společným provozovatelem zařízení nebo spalovacího zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu nebo provozovateli různých částí takových zařízení mohou být dvě fyzické nebo právnické osoby či jejich větší počet. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 68 Rozhodnutí Udělení povolení 1. Aniž jsou dotčeny požadavky stanovené předpisy jednotlivých členských států či Společenství, udělí pPříslušný orgán udělí povolení obsahující podmínky, jejichž splnění zaručí, že , pokud zařízení vyhovuje požadavkům této směrnice; pokud tyto podmínky splněny nejsou, orgán odmítne povolení vydat. Veškerá udělená povolení i povolení pozměněná musí obsahovat podrobné údaje o opatřeních učiněných na ochranu ovzduší, vody a půdy, jak ukládá tato směrnice. Článek 7 Integrovaný přístup k vydávání povolení 2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k tomu, aby v případě, že se povolovacíhoch řízení účastní více než jeden příslušný orgán nebo více než jeden provozovatel nebo je vydáno víc než jedno povolení , byly podmínky pro udělení povolení a povolovací řízení plně zkoordinovány, aby byl zaručen účinný integrovaný přístup všech orgánů, které jsou pro toto řízení příslušné. 96/61/ES článek 9 (přizpůsobený) 3.2. V případě nového zařízení nebo podstatné změny zařízení, na které se vztahuje článek 4 směrnice 85/337/EHS, je pro udělení povolení nutno vzít v úvahu přezkoumat a použít i veškeré takto získané příslušné informace či závěry učiněné podle článků 5, 6 a 7 a 9 uvedené směrnice. Článek 7 Obecně závazná pravidla 8. Aniž je dotčena povinnost udělit být držitelem povolení podle této směrnice, mohou členské státy předepsat zařadit určité požadavky pro určité kategorie zařízení, spalovacích zařízení, zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu formou do obecně závazných pravidel místo zařazení těchto požadavků do podmínek jednotlivých povolení, a to za předpokladu, že bude zajištěn integrovaný přístup a odpovídající vysoká úroveň ochrany životního prostředí jako celku. 96/61/ES (přizpůsobený) Přijmou-li se obecně závazná pravidla, může povolení jednoduše zahrnovat odkaz na tato pravidla. nový Článek 8 Podávání zpráv o dodržování podmínek povolení Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho: 1) aby operátor podal příslušnému orgánu alespoň každých dvanáct měsíců zprávu o dodržování podmínek povolení; 96/61/ES článek 14 (přizpůsobený) 2) aby provozovatel pravidelně neprodleně informoval příslušný orgán o výsledcích monitorování výpustí a neprodleně oznámil o jakouékoli události nebo nehoduě, která významně postihuje životní prostředí,. Článek 914 Nedodržení podmínek povolení Dodržování podmínek povolení 1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění, aby provozovatel při provozu zařízení byly dodržovalány podmínky povolení,. 1999/13/ES článek10 (přizpůsobený) nový 2. Členské státy přijmou vhodná opatření k tomu, aby vV případě zjištěného porušení požadavků této směrnice, členské státy zajistí : a) aby provozovatel neprodleně informoval příslušný orgán; a b) aby provozovatel a příslušný orgán přijal přijali opatření, která zajistí nápravu v nejkratší možné době.; b) zZpůsobí-li nesplnění porušení požadavků této směrnice bezprostřední ohrožení lidského zdraví nebo životního prostředí a není-li zjednána náprava za podmínek uvedených v písmenu a) podle prvního pododstavce písm. b), bylo provozování zařízení nebo spalovacího zařízení,zařízení na spalování odpadu nebo zařízení na spoluspalování odpadu činnosti pozastaveno. 2003/87/ES článek 26 (přizpůsobený) Článek 10 Emise skleníkových plynů 1. Pokud jsou emise skleníkových plynů ze zařízení uvedeny v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ve vztahu k činnosti prováděné v uvedeném zařízení, povolení neobsahuje mezní hodnoty emisí pro přímé emise uvedeného plynu, ledaže je to nezbytné pro zajištění toho, že se nezpůsobí žádné podstatné místní znečištění životního prostředí. 2. Členské státy se mohou rozhodnout, že pro činnosti uvedené v příloze I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES [34] nestanoví požadavky týkající se energetické účinnosti s ohledem na spalovací jednotky nebo jiné jednotky emitující oxid uhličitý v místě, kde se zařízení nachází. 3. Pokud je to nezbytné, příslušné orgány patřičně pozmění povolení. 4. Tři předchozí pododstavce Odstavce 1 až 3 se neuplatňují na zařízení dočasně vyňatá ze systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství v souladu s článkem 27 směrnice 2003/87/ES. 96/61/ES (přizpůsobený) KAPITOLA II Zvláštní ustanovení pro činnosti uvedené v příloze I nový Článek 11 Oblast působnosti Tato kapitola se vztahuje na činnosti stanovené v příloze I, a případně na činnosti, které překračují prahové hodnoty v kapacitách, jež jsou uvedeny v dané příloze. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 123 Obecné zásady základních povinností provozovatele Členské státy přijmou nezbytná opatření k tomu, aby příslušné orgány zajistily provoz zařízení byla provozována v souladu s těmito zásadami takovým způsobem, aby: 1)a) byla učiněna všechna vhodná preventivní opatření proti znečišťování,; 2) zejména využitím byly použity nejlepší dostupné techniky; 3)b) nedocházelo k významnému znečišťování; 4)c) se předcházelo se vzniku odpadů v souladu se směrnicí 20../../ES směrnicí Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech; 5) jestliže odpady vznikají, jsou využívány, anebo, pokud využití není technicky a ekonomicky možné, jsou odstraněny s vyloučením či omezením jakýchkoli dopadů na životní prostředí; 6)d) byla energie využívána účinně; 7)e) byla přijata nezbytná opatření, která mají předcházet výskytu havárií a omezovat jejich následky; 8)f) byla přijata nezbytná opatření, aby po úplném ukončení činností bylo možné zabránit jakémukoli riziku znečištění a bylo možné místo ukončeného provozu navrátit zpět do uspokojivého stavu. stavu definovaného v souladu s čl. 23 odst. 2 a 3 . Ke splnění ustanovení tohoto článku postačí, jestliže členské státy zajistí, aby příslušné orgány vzaly při stanovení podmínek pro udělení povolení v úvahu obecné zásady uvedené v tomto článku. Článek 136 Žádosti o povolení 1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby žádost o povolení podaná u příslušného orgánu obsahovala popis: a) zařízení a jeho činností,; b) surovin a pomocných materiálů, dalších látek a energie, která je v zařízení používána anebo jím produkována,; c) zdrojů emisí ze zařízení,; d) podmínek staveniště místa zařízení,; nový e) případně základní zprávy; 96/61/ES f) charakteru a množství předpokládaných emisí ze zařízení do jednotlivých složek prostředí, jakož i významných účinků těchto emisí na životní prostředí,; g) navrhované technologie a dalších metod určených pro předcházení nebo, pokud to není možné, ke snížení emisí ze zařízení,; h) opatření, je-li to nutné, k předcházení vzniku odpadů a k využití odpadů, které v zařízení vznikají,; i) dalších opatření plánovaných k dodržování obecných pravidel základních povinností provozovatele podle ustanovení článku 312,; j) opatření plánovaných k monitorování emisí do životního prostředí,; 2003/35/ES čl. 4 bod 2 (přizpůsobený) k) hlavních náhradních řešení navrhované technologie, technik a opatření , jsou-li taková, prověřených žadatelem, ve formě přehledu. 96/61/ES Žádost o povolení musí též obsahovat shrnutí údajů, bez technických podrobností a odborných termínů, které jsou uvedeny v prvním pododstavci výše pod jednotlivými odrážkami. 2. Pokud informace podanáé v souladu s požadavky směrnice Rady 85/337/EHS nebo bezpečnostní zpráva vypracovaná v souladu se směrnicí 96/82/ES 82/501/EHS ze dne 24. června 1982 o nebezpečí závažných havárií při určitých průmyslových činnostech nebo informace poskytnutáé v souladu s jiným právním předpisem splňujeí některý z požadavků odstavce 1 tohoto článku, je možné tuyto informacie do žádosti zahrnout nebo jie k žádosti přiložit. nový Článek 14 Referenční dokumenty k BAT 1. Komise přijme referenční dokumenty k BAT na základě výsledků výměny informací uvedených v článku 29. 2. Referenční dokumenty k BAT popisují zejména nejlepší dostupné techniky, související úrovně emisí a související monitorování, monitorování půdy a podzemních vod a sanaci místa, jakož i nově vznikající techniky, přičemž se zvláště přihlédne ke kritériím uvedeným v příloze III. Komise případně referenční dokumenty k BAT přezkoumá a aktualizuje. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 159 Podmínky povolení 1. Členské státy zajistí, aby v povolení byla uvedena veškerá opatření nutná ke splnění požadavků pro udělení povolení podle článků 312 a 1019, jejichž smyslem je dosažení vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku prostřednictvím ochrany ovzduší, vody a půdy. 2. V případě nového zařízení nebo podstatné změny zařízení, na které se vztahuje článek 4 směrnice 85/337/EHS, je pro udělení povolení nutno vzít v úvahu i veškeré takto získané příslušné informace či závěry učiněné podle článků 5, 6 a 7 uvedené směrnice. 3. Tato opatření Povolení obsahují alespoň: a) mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky, zejména pro látky uvedené v příloze III, II a další znečišťující látky, které by mohly být emitovány z dotyčného zařízení ve významném množství, se zřetelem k jejich povaze a možnosti přenosu z jedné složky do druhé (vody, ovzduší a půdy). ; b) V případě nutnosti bude povolení obsahovat i odpovídající požadavky na ochranu půdy a podzemní vody, jakož i opatření k nakládání s odpady, které v zařízení vznikají;. Mezní hodnoty mohou být případně doplněny nebo nahrazeny rovnocennými parametry nebo jinými technickými opatřeními. c) 5. Povolení obsahuje vhodné požadavky týkající se monitorování výpustí, s uvedením podrobností metody a frekvence měření, postupu vyhodnocování a povinnosti pravidelně předkládat příslušnému orgánu výsledky monitorování výpustí a další údaje nutné k ověření souladu s povolením;. U zařízení uvedených v příloze I bodu 6.6 mohou být u opatření vztahujících se k tomuto odstavci brány v úvahu i náklady a přínos těchto opatření. nový d) požadavky na pravidelné monitorování v souvislosti s nebezpečnými látkami, které se mohou na daném místě vyskytovat, vzhledem k možnosti kontaminace půdy a podzemních vod v místě zařízení; 96/61/ES (přizpůsobený) e) 6. Povolení obsahuje opatření pro případ situací odlišných od normálních provozních podmínek. Proto tam, kde existuje riziko poškození životního prostředí, musí být učiněna vhodná opatření týkající se spouštění, neúmyslného úniku látek, špatné funkce, krátkodobých přerušení a definitivního ukončení provozu zařízení.; f) Ve všech případech budou podmínky povolení obsahovat ustanovení týkající se minimalizace dálkového přenosu znečištění či znečištění přesahujícího hranice států a zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku. Povolení může též obsahovat dočasné výjimky z požadavků uvedených v odstavci 4, jestliže plán nápravných opatření schválený příslušným orgánem zaručuje splnění těchto požadavků do šesti měsíců a jestliže posuzovaný projekt vede ke snížení znečištění. 7. Povolení může obsahovat další zvláštní podmínky, jejichž splnění v rámci uplatnění této směrnice považuje členský stát či příslušný orgán za vhodné. 2. Pro účely odst. 1 písm. a) mohou být Mmezní hodnoty mohou být případně doplněny nebo nahrazeny rovnocennými parametry nebo jinými technickými opatřeními. U zařízení uvedených v příloze I bodu 6.6 musí stanovení mezních hodnot emisí podle tohoto odstavce brát v úvahu i praktická hlediska provozu zařízení těchto kategorií. nový 3. Při stanovení podmínek povolení je učiněn odkaz na referenční dokumenty k BAT. 4. Nevztahují-li se referenční dokumenty k BAT na zařízení nebo jeho část nebo nezabývají-li se tyto dokumenty všemi možnými dopady činnosti na životní prostředí, příslušný orgán určí pro dotyčné zařízení nebo činnosti nejlepší dostupné techniky na základě kritérií uvedených v příloze III a odpovídajícím způsobem stanoví podmínky povolení. 5. U zařízení uvedených v bodě 6.6 přílohy I se použijí odstavce 1 až 4, aniž jsou dotčeny právní předpisy týkající se dobrých životních podmínek zvířat. 96/61/ES článek 2 (přizpůsobený) Článek 16 Emisní mezní hodnoty, rovnocenné parametry a technická opatření 1.6. Mezní hodnoty emisí pro znečišťující látky se za normálních okolností vztahují k bodu, kde emise zařízení opouštějí, bez ohledu na a žádné jakékoli ředění před uvedeným bodem se při jejich zjišťování těchto hodnot nebere v úvahu ;. vV případě nepřímých výpustí znečišťujících látek do vody může být při určování mezních hodnot emisí pro příslušné dotyčné zařízení vzat v úvahu čisticí efekt úpravny vody za předpokladu, že je zaručena odpovídající úroveň ochrany životního prostředí jako celku a že výsledkem není vyšší stupeň znečištění životního prostředí, a to aniž by byla dotčena směrnice 76/464/EHS nebo další směrnice, které ustanovení zmíněné směrnice provádějí;. 96/61/ES článek 9 (přizpůsobený) 24. Aniž je dotčena platnost článku 19 10, musí mezní hodnoty emisí, rovnocenné parametry a jiná technická opatření uvedená v čl. 15 odst. 1 a 2 odstavci 3 vycházet z nejlepších dostupnéých techniky, se zřetelem k technickým charakteristikám dotyčného zařízení, k jeho zeměpisné poloze a podmínkám životního prostředí v místě, kde se zařízení nachází, aniž by však bylo předepsáno použití jakékoli konkrétní metody či technologie. Ve všech případech budou podmínky povolení obsahovat ustanovení týkající se minimalizace dálkového přenosu znečištění či znečištění přesahujícího hranice států a zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku. nový Příslušný orgán stanoví mezní hodnoty emisí, jež nepřekročí úrovně emisí související s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. 3. Odchylně od odst. 2 druhého pododstavce může příslušný orgán v konkrétních případech na základě posouzení nákladů a přínosů v oblasti životního prostředí a hospodářství a s přihlédnutím k technickým charakteristikám dotyčného zařízení, k jeho zeměpisné poloze a podmínkám životního prostředí v místě, kde se zařízení nachází, stanovit mezní hodnoty emisí, jež překročí úrovně emisí související s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. Tyto mezní hodnoty však nesmí překročit mezní hodnoty emisí stanovené případně v přílohách V až VIII Komise může stanovit kritéria pro udělování výjimek uvedených v tomto odstavci. Tato opatření, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků této směrnice jejím doplněním, se přijmou podle regulativního postupu s kontrolou uvedeného v čl. 69 odst. 2. 4. Odstavce 2 a 3 se vztahují na rozmetávání statkových hnojiv a kejdy mimo místo zařízení uvedeného v bodě 6.6 přílohy I. Členské státy mohou uvedené požadavky zahrnout do jiných opatření, než je povolení. 5. Příslušný orgán může ke zvýšení emisí vznikajících v důsledku zkoušení a použití nově vznikajících technik udělit dočasnou výjimku z požadavků odstavce 2 a čl. 12 prvního pododstavce bodů 1 a 2, je-li do 6 měsíců od udělení výjimky používání uvedených technik buď zastaveno, nebo se při činnosti dosáhne alespoň úrovní emisí souvisejících s nejlepšími dostupnými technikami. Článek 17 Požadavky na monitorování 1. Požadavky na monitorování uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. c) a d) případně vycházejí ze závěrů týkajících se monitorování, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. 2. Frekvenci pravidelného monitorování uvedeného v čl. 15 odst.1 písm. d) stanoví příslušný orgán v povolení pro každé jednotlivé zařízení nebo v obecně závazných pravidlech. Aniž je dotčen první pododstavec, provádí se pravidelné monitorování alespoň jednou za sedm let. Komise může stanovit kritéria pro určování frekvence pravidelného monitorování. Tato opatření, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků této směrnice jejím doplněním, se přijmou podle regulativního postupu s kontrolou uvedeného v čl. 69 odst. 2. Článek 18 Obecně závazná pravidla 96/61/ES čl. 9 odst. 8 (přizpůsobený) 1. Při přijímání Aniž je dotčena povinnost udělit povolení podle této směrnice, mohou členské státy předepsat určité požadavky pro určité kategorie zařízení formou obecně závazných pravidel místo zařazení těchto požadavků do podmínek jednotlivých povolení, a to za předpokladu, že bude zajištěn členské státy zajistí integrovaný přístup a odpovídající vysokáou úroveň ochrany životního prostředí jako celku rovnocennou k úrovni, jíž lze dosáhnout prostřednictvím jednotlivých podmínek povolení . nový 2. Obecně závazná pravidla vycházejí z nejlepších dostupných technik, aniž by předepisovala použití jakékoli metody či konkrétní technologie. Členské státy zajistí, aby obecně závazná pravidla obsahovala mezní hodnoty emisí nebo rovnocenné parametry či technická opatření, jež nepřekročí úrovně emisí související s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. 3. Členské státy zajistí aktualizaci obecně závazných pravidel v návaznosti na vývoj nejlepších dostupných technik. Přijme-li Komise nový nebo aktualizovaný referenční dokument k BAT, členské státy v případě nutnosti do čtyř let od jeho zveřejnění přezkoumají a aktualizují pro dotyčná zařízení obecně závazná pravidla. 4. Obecně závazná pravidla přijatá v souladu s odstavci 1 až 3 musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo takový odkaz musí být učiněn při jejich úředním vyhlášení. 96/61/ES (přizpůsobený) nový Článek 1910 Nejlepší dostupná technika a nNormy kvality životního prostředí Pokud určitá norma kvality životního prostředí vyžaduje dodržení přísnějších podmínek, než jakých lze dosáhnout použitím nejlepších dostupnéých techniky, je především nutno tato mimořádná opatření v povolení uvést, a to bez dotčení ostatních opatření, která mohou být v zájmu dosažení souladu s normami kvality životního prostředí učiněna. Článek 2011 Vývoj nejlepších dostupnéých techniky Členské státy zajistí, aby příslušný orgán sledoval vývoj nejlepších dostupnéých techniky nebo aby o něm byl informován o tomto vývoji., jakož i o zveřejnění všech nových nebo revidovaných referenčních dokumentů k BAT. Článek 2112 Změny zařízení uskutečňované provozovatelem 1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující to, aby provozovatel vždy uvědomil příslušnéý orgány orgán o jakýchkoli plánovaných změnách v povaze, funkci či rozsahu provozu zařízení, jež by mohly mít následky pro životní prostředí podle čl. 2 odst. 10 písm. a). V případě nutnosti provedoue příslušnéý orgány orgán úpravu povolení anebo podmínek povolení. 2. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby se žádná podstatná změna v provozu zařízení ve smyslu čl. 2 odst. 10 písm. b), kterou provozovatel plánuje, se neuskutečnila bez povolení uděleného v souladu s touto směrnicí. Žádost o povolení a rozhodnutí příslušného orgánu se musí vztahovat vztahuje na části zařízení a hlediska údaje uvedenáé v článku 613, které mohou být takovou touto podstatnou změnou ovlivněny. Příslušná ustanovení článků 3 a 6 až 10 a čl. 15 odst. 1, 2 a 4 se použijí obdobně. 96/61/ES čl. 2 bod 10 písm. b) (přizpůsobený) 3.b) Pro účely této definice se kKaždá změna v povaze, funkci nebo rozšíření provozu zařízení se považujíe za podstatné, pokud změna nebo rozšíření samy o sobě dosahují prahových hodnot ve vztahu ke kapacitě případně stanovených v, které stanoví přílozeha I;. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 2213 Přezkoumání a aktualizace podmínek povolení příslušným orgánem 1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby příslušné orgány příslušný orgán pravidelně přezkoumávaly přezkoumával všechny podmínky povolení a v případě nutnosti pro zajištění souladu s touto směrnicí aktualizovaly tyto podmínky povolení aktualizoval . nový 2. Na žádost příslušného orgánu předloží provozovatel veškeré informace, které jsou nezbytné k přezkoumání podmínek povolení. Příslušný orgán při přezkoumávání podmínek povolení použije všechny informace, které vyplývají z monitorování nebo inspekcí. 3. Přijme-li Komise nový nebo aktualizovaný referenční dokument k BAT, členské státy do čtyř let od jeho zveřejnění zajistí, aby příslušný orgán v případě nutnosti přezkoumal a aktualizoval pro dotyčná zařízení podmínky povolení. První pododstavec se použije na veškeré výjimky udělené v souladu s čl. 16 odst. 3. 96/61/ES (přizpůsobený) nový 42. Přezkoumání je nutno bezpodmínečně provést, jestliže Podmínky povolení se přezkoumají a v případě nutnosti aktualizují alespoň v těchto případech : a) znečištění působené zařízením je tak značné, že je nutné znovu prověřit mezní hodnoty emisí uvedené v povolení anebo do povolení zahrnout mezní hodnoty nové,; b) podstatné změny vývoj v oblasti nejlepších dostupnéých techniky umožňujíe významně snížit významné snížení emiseí bez vynaložení nadměrných nákladů,; c) bezpečnost provozu zařízení nebo některé činnosti s tím spojené vyžadujíe, aby byla použita jiná technika či jiné metody,; d) je nezbytné dodržovat normu kvality životního prostředí v souladu s článkem 19. -vyžadují to nová ustanovení právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů. nový Článek 23 Uzavření místa zařízení a jeho sanace 1. Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/35/ES ze dne 21. dubna 2004 o odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí [35] a směrnice Evropského parlamentu a Rady 20../../ES o zřízení rámce pro ochranu půdy a o změně směrnice 2004/35/ES [36], příslušný orgán zajistí, aby při úplném ukončení činností byly prováděny podmínky povolení uložené za účelem dodržování zásady uvedené v čl. 12 bodě 8. 2. Pokud činnost zahrnuje používání, výrobu a uvolňování nebezpečných látek, provozovatel, vzhledem k možnosti kontaminace půdy a podzemních vod v místě zařízení, vypracuje před zahájením provozu zařízení či před aktualizací povolení pro zařízení základní zprávu. Uvedená zpráva musí obsahovat kvantifikované informace, které jsou zapotřebí k určení původního stavu půdy a podzemních vod. Komise stanoví kritéria pro obsah základní zprávy. Tato opatření, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků této směrnice jejím doplněním, se přijmou podle regulativního postupu s kontrolou uvedeného v čl. 69 odst. 2. 3. Při úplném ukončení činností posoudí provozovatel stav kontaminace půdy a podzemních vod nebezpečnými látkami. Pokud zařízení oproti původnímu stavu uvedenému v základní zprávě podle odstavce 2 způsobilo znečištění půdy nebo podzemních vod nebezpečnými látkami, provozovatel by měl provést sanaci daného místa a uvést jej do daného původního stavu. 4. Pokud se na provozovateli nepožaduje vypracování základní zprávy podle odstavce 2, podnikne provozovatel při úplném ukončení činností nezbytná opatření, která mají zajistit, že dané místo nebude představovat žádná významná rizika pro lidské zdraví a životní prostředí. nový Článek 24 Podávání zpráv o dodržování podmínek povolení Zpráva o dodržování podmínek povolení uvedená v čl. 8 bodě 1 musí obsahovat srovnání provozu zařízení, včetně jeho úrovně emisí, s nejlepšími dostupnými technikami, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT. Článek 25 Inspekce 1. Členské státy stanoví systém pro inspekce zařízení. Uvedený systém musí zahrnovat inspekce na místě. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 14 Dodržování podmínek povolení Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění zajistí , aby: – provozovatel při provozu zařízení dodržoval podmínky povolení, – provozovatel pravidelně informoval příslušný orgán o výsledcích monitorování výpustí a neprodleně oznámil jakoukoli událost nebo nehodu, která významně postihuje životní prostředí, – provozovatelé zařízení poskytovali představitelům příslušnéhoým orgánu orgánům veškerou nezbytnou pomoc při jakékoli inspekci na místě zařízení, při odebírání vzorků a shromažďování veškerých potřebných informací, které jsou pro plnění jejich povinností v rámci této směrnice pro inspektory nezbytné. nový 2. Členské státy zajistí, aby se na všechna zařízení vztahoval plán inspekcí. 3. Každý plán inspekcí musí obsahovat: a) obecné posouzení příslušných významných otázek v oblasti životního prostředí; b) zeměpisnou oblast, na kterou se plán inspekcí vztahuje; c) registr zařízení, na které se vztahuje plán inspekcí, a obecné posouzení stavu dodržování požadavků této směrnice těmito zařízeními; d) ustanovení o revizi plánu inspekcí; e) nástin programu běžných inspekcí podle odstavce 5; f) postupy pro mimořádné inspekce podle odstavce 6; g) je-li to nezbytné, ustanovení o spolupráci mezi různými inspekčními orgány. 4. Příslušný orgán na základě plánů inspekcí pravidelně vypracovává programy inspekcí a určí u různých druhů zařízení frekvenci prohlídek na místě. Součástí těchto programů musí být v každém zařízení alespoň jedna prohlídka na místě každých dvanáct měsíců, kromě případů, kdy tyto programy u jednotlivých dotyčných zařízení vycházejí ze systematického posuzování rizik v oblasti životního prostředí. Komise stanoví kritéria pro posuzování rizik v oblasti životního prostředí. Tato opatření, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků této směrnice jejím doplněním, se přijmou podle regulativního postupu s kontrolou uvedeného v čl. 69 odst. 2. 5. Pro přezkoumání plné šíře příslušných účinků dotyčných zařízení na životní prostředí postačí běžné inspekce. Běžné inspekce zajistí, aby provozovatel dodržoval podmínky povolení. Běžné inspekce rovněž slouží k posouzení účinnosti požadavků povolení. 6. Mimořádné inspekce se provádějí co nejdříve a případně před vydáním, přezkoumáním či aktualizací povolení za účelem prošetření závažných stížností týkajících se životního prostředí, jakož i vyšetření závažných havárií, nehod a případů nedodržování požadavků v oblasti životního prostředí. 7. V návaznosti na každou běžnou i mimořádnou inspekci vypracuje příslušný orgán zprávu, v níž budou popsána zjištění, jak dané zařízení dodržuje požadavky této směrnice, a závěry ohledně případné nutnosti dalších opatření. O zprávě je vyrozuměn dotyčný provozovatel a tato práva je zpřístupněna veřejnosti do dvou měsíců po uskutečnění inspekce. Příslušný orgán zajistí, aby byla v přiměřeném časovém období přijata veškerá nutná opatření, která byla ve zprávě určena. 96/61/ES Článek 2615 Přístup k informacím a účast veřejnosti na povolovacím řízení 2003/35/ES čl. 4 bod 3 (přizpůsobený) 1. Členské státy zajistí, aby dotčená veřejnost dostávala včasné a účinné možnosti účasti na řízeních ohledně: a) vydávání povolení pro nová zařízení,; b) vydávání povolení pro veškeré podstatné změny provozu zařízení,; c) aktualizace povolení nebo podmínek povolení pro zařízení v souladu s čl. 13 odst. 2 první odrážkou čl. 22 odst. 4 písm. a). nový d) přijetí obecně závazných pravidel podle článků 7 a 18. 2003/35/ES čl. 4 bod 3 Pro tuto účast platí postup stanovený v příloze IV V. nový 2. Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nepoužijí v případech, kdy jsou splněny všechny tyto podmínky: a) nové zařízení nebo podstatná změna podléhají směrnici 85/337/EHS; b) obecně závazná pravidla se vztahují na všechny nezbytné podmínky povolení; c) za účelem souladu s článkem 19 není třeba ukládat žádné přísnější požadavky. 2003/35/ES čl. 4 bod 3 (přizpůsobený) 35. Po přijetí rozhodnutí o udělení, přezkoumání či aktualizaci povolení nebo o přijetí či aktualizaci obecných závazných pravidel uvědomí příslušný orgán veřejnost v souladu s příslušnými postupy a zpřístupní jí veřejnosti tyto informace: a) obsah rozhodnutí včetně kopie povolení a podmínek povolení a případných následných aktualizací; a b) po posouzení názorů a obav vyjádřených dotčenou veřejností, důvody a úvahy, na kterých je rozhodnutí založeno, včetně informací o procesu účasti veřejnosti.; nový c) výsledky konzultací konaných před přijetím rozhodnutí a vysvětlení, jakým způsobem byly tyto výsledky zohledněny v daném rozhodnutí; d) název příslušných referenčních dokumentů k BAT pro dotyčné zařízení nebo činnost; e) způsob zohlednění nejlepších dostupných technik a souvisejících úrovní emisí, které jsou popsány v referenčních dokumentech k BAT, v mezních hodnotách emisí uvedených v povolení nebo obecně závazných pravidlech; f) je-li udělena výjimka podle čl. 16 odst. 3, důvody pro tuto výjimku a uložené podmínky; g) výsledek přezkoumání obecně závazných pravidel podle čl. 18 odst. 3 a povolení podle čl. 22 odst. 1, 3 a 4; 96/61/ES (přizpůsobený) h)2. Vvýsledky monitorování výpustí ve smyslu podmínek pro vydání povolení podle článku 9, které jsou v držení příslušného orgánu, musí být rovněž zpřístupněny veřejnosti. 43. Ustanovení odstavců 1, 2 a 3 platí s výhradou omezení stanovených v čl. 4 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí čl. 3 odst. 2 a 3 směrnice 90/313/EHS. 2003/35/ES čl. 4 bod 3 (přizpůsobený) Článek 2715a Přístup k právní ochraně 1. Členské státy zajistí, aby v souladu s příslušnými předpisy vnitrostátního práva příslušníci osoby z řad dotčené veřejnosti měly možnost dosáhnout přezkoumání soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem zřízeným ze zákona a mohly tak napadat hmotnou nebo procesní zákonnost jakýchkoli rozhodnutí, aktů nebo nečinnosti podléhajících ustanovením článku 26, pokud je splněna jedna z těchto podmínek : a) mají dostatečný zájem,; nebo v opačném případě b) namítají porušování práva v případech, kdy to správní řád členského státu požaduje jako předběžnou podmínku,. měli možnost dosáhnout přezkoumání soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem zřízeným ze zákona a mohli tak napadat hmotnou nebo procesní zákonnost jakýchkoli rozhodnutí, aktů nebo nečinnosti podléhajících ustanovením o účasti veřejnosti obsaženým v této směrnici. 2. Členské státy stanoví, v jaké fázi mohou být rozhodnutí, akty nebo nečinnost napadeny. 3. To, co představuje dostatečný zájem a porušování práva, určí členské státy v souladu s cílem poskytnout zúčastněné veřejnosti široký přístup k právní ochraně. K tomuto účelu je zájem jakékoli nevládní organizace, která podporuje ochranu životního prostředí a splňuje veškeré požadavky uvedené v čl. 2 odst. 14 vnitrostátního právního řádu , pokládán pro účely odst. 1 písm.ena a) tohoto článku za dostatečný. Pro účely odst. 1 písm.ena b) tohoto článku se předpokládá, že tyto organizace mají práva, která mohou být porušována. 4. Ustanovení tohoto článku odstavců 1, 2 a 3 nevylučují možnost předběžného přezkoumání správním orgánem a neovlivní požadavek, aby tam, kde to vyžaduje vnitrostátní právní řád, byly před předáním věci k soudnímu přezkoumání vyčerpány postupy správního přezkoumání. Každé takové řízení musí být spravedlivé, nestranné a včasné a nesmí být nepřiměřeně nákladné. 5. K dalšímu zlepšení účinnosti ustanovení tohoto článku čČlenské státy zajistí, aby byly veřejnosti poskytnuty praktické informace o přístupu k postupům správního a soudního přezkoumání. 96/61/ES Článek 2817 Účinky přesahující hranice států 2003/35/ES čl. 4 bod 5 písm. a) (přizpůsobený) 1. Je-li si členský stát vědom, že by provoz určitého zařízení mohl mít závažný nepříznivý vliv na životní prostředí v jiném členském státě, nebo pokud členský stát, který by mohl být významně zasažen, o to požádá, předá členský stát, na jehož území byla podána žádost o povolení podle článku 4 nebo čl. 12 odst. 2 21 odst. 2, druhému členskému státu veškeré informace, které musí sdělit nebo zpřístupnit podle přílohy V IV, a to ve stejnou dobu, kdy je zpřístupní vlastním státním příslušníkům veřejnosti . Tato informace poslouží jako podklad pro jakékoli nezbytné konzultace v rámci dvoustranných vztahů mezi těmito členskými státy na základě vzájemnosti a rovnoprávnosti. 96/61/ES 2. V rámci svých dvoustranných vztahů členské státy zajistí, aby v případech uvedených v odstavci 1 byly žádosti po přiměřenou dobu též zpřístupněny veřejnosti členského státu, který by mohl být znečištěním postižen, aby bylo možno takto využít práva na podání připomínek předtím, než příslušný orgán dospěje k rozhodnutí. 2003/35/ES čl. 4 bod 5 písm. b) (přizpůsobený) 3. Při rozhodování o žádosti o povolení musí bere příslušný orgán brát v úvahu výsledky veškerých konzultací podle odstavců 1 a 2. 4. Příslušný orgán uvědomí každý členský stát, s nímž byly vedeny konzultace podle odstavce 1, o rozhodnutí o žádosti a poskytne mu informace podle čl. 15 odst. 5 26 odst. 3. Tento členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil zpřístupnění těchto informací vhodným způsobem dotčené veřejnosti na svém území. 96/61/ES (přizpůsobený) nový Článek 2916 Výměna informací 1. S cílem umožnit výměnu informací přijmou členské státy nezbytná opatření, aby každé tři roky, poprvé do 18 měsíců ode dne použitelnosti této směrnice, předložily Komisi reprezentativní údaje o mezních hodnotách, které stanovily pro určité kategorie činností podle přílohy I, a případně též informace o nejlepší dostupné technice, z níž byly zmíněné hodnoty odvozeny, především v souladu s ustanoveními článku 9. Navazující další zprávy pak tyto údaje doplní postupy podle odstavce 3 tohoto článku. 2. Mezi Se členskými státy, a odvětvími průmyslu, kteréá přicházejí v úvahu, a nevládními organizacemi, jež podporují ochranu životního prostředí, zorganizuje Komise výměnu informací o nejlepší dostupné technice, s ní souvisejícím monitorování a též o vývoji v obou zmíněných oblastech: nový a) výkonnosti zařízení z hlediska emisí, znečišťování, spotřeby a druhu surovin, využívání energie a vzniku odpadů; 96/61/ES (přizpůsobený) b) používaných technikách nejlepší dostupné technice, s níimi souvisejícím monitorování a též o vývoji v obou zmíněných oblastech. Výsledky této výměny informací Komise každé tři roky zveřejní. 3. Zprávy o provádění této směrnice a o její účinnosti v porovnání s jinými nástroji, které využívá Společenství k ochraně životního prostředí, budou sestavovány v souladu s postupem stanoveným v článku 5 a 6 směrnice 91/692/EHS. První zpráva se bude týkat období tří let od počátku provádění této směrnice podle článku 21. Komise předloží zmíněné zprávy Radě v případě potřeby spolu s dalšími návrhy. 4. Členské státy zřídí nebo určí orgán či orgány odpovědné za výměnu informací podle ustanovení odstavců 1, 2 a 3 a uvědomí o tom Komisi. nový Článek 30 Nově vznikající techniky Členské státy poskytnou provozovatelům pobídky k vývoji a uplatňování nově vznikajících technik. Pro účely prvního pododstavce Komise přijme opatření k určení: a) druhu průmyslových činností, v nichž je upřednostňován vývoj a uplatňování nově vznikajících technik; ; b) směrných cílů pro členské státy v oblasti vývoje a uplatňování nově vznikajících technik; c) nástrojů pro posuzování dosaženého pokroku ve vývoji a uplatňování nově vznikajících technik. Tato opatření, jejichž účelem je změna jiných než podstatných prvků této směrnice jejím doplněním, se přijmou podle regulativního postupu s kontrolou uvedeného v čl. 69 odst. 2. 96/61/ES (přizpůsobený) Článek 18 Mezní hodnoty emisí Společenství 1. Na návrh Komise a v souladu s postupy určenými Smlouvou stanoví Rada mezní hodnoty emisí pro: – kategorie zařízení uvedené v příloze I, s výjimkou skládek spadajících pod kategorie 5.1 a 5.4 zmíněné přílohy, a – znečišťující látky uvedené v příloze III, u nichž byla shledána potřeba opatření na úrovni Společenství, a to zejména na základě výměny informací podle ustanovení článku 16. 2. Pokud neexistují mezní hodnoty emisí Společenství stanovené podle této směrnice, je třeba pro provádění této směrnice za minimální mezní hodnoty emisí pro zařízení vyjmenovaná v příloze I považovat příslušné mezní hodnoty emisí, které jsou uvedeny ve směrnicích vyjmenovaných v příloze II a v dalších právních předpisech Společenství. Aniž jsou dotčeny požadavky této směrnice, stanoví Rada na návrh Komise technické požadavky pro skládky spadající do kategorií 5.1 a 5.4 podle přílohy I, a to v souladu s postupy určenými Smlouvou. 2001/80/ES článek 1 (přizpůsobený) KAPITOLA II Zvláštní ustanovení pro spalovací zařízení Článek 311 Oblast působnosti Tato směrnice Tato kapitola se vztahuje na spalovací zařízení určená k výrobě energie , jejichž jmenovitý tepelný příkon je 50 MW nebo vyšší bez ohledu na typ použitého paliva (tuhé, kapalné nebo plynné). Článek 2 Pro účely této směrnice se: 1.„emisemi“ rozumí uvolňování látek ze spalovacího zařízení do ovzduší; 2.„odpadními plyny“ rozumějí plyny obsahující tuhé, kapalné nebo plynné emise; jejich objemový průtok se vyjadřuje v metrech krychlových za hodinu při standardní teplotě (273 K) a tlaku (101,3 kPa) po korekci na obsah vodní páry a udává se jako „Nm3 h-1“; 3.„mezní hodnotou emisí“ rozumí přípustné množství látky obsažené v odpadních plynech ze spalovacího zařízení, které smí být vypuštěno do ovzduší v daném časovém období. Vypočítá se jako poměr hmotnosti příslušné látky k objemu odpadních plynů vyjádřený v mg/Nm3 za předpokladu, že objemový obsah kyslíku v odpadním plynu je 3 % u kapalných a plynných paliv, 6 % u tuhých paliv a 15 % u plynových turbín; 4.„stupněm odsíření“ rozumí poměr množství síry odloučené v místě spalovacího zařízení v daném časovém úseku k množství síry obsaženému v palivu, které bylo do spalovacího zařízení přivedeno a použito ve stejném časovém úseku; 5.„provozovatelem“ rozumí fyzická nebo právnická osoba, která provozuje spalovací zařízení, nebo která má k tomuto zařízení rozhodující ekonomickou pravomoc nebo na ni byla tato pravomoc převedena; 6.„palivem“ se rozumí jakýkoli tuhý, kapalný nebo plynný spalitelný materiál používaný ke spalování ve spalovacím zařízení s výjimkou odpadu, na který se vztahuje směrnice Rady 89/369/EHS ze dne 8. června 1989 o předcházení znečišťování ovzduší z nových spaloven komunálního odpadu [37], směrnice Rady 89/429/EHS ze dne 21. června 1989 o snížení znečišťování ovzduší ze stávajících spaloven komunálního odpadu [38] a směrnice Rady 94/67/ES ze dne 16. prosince 1994 o spalování nebezpečných odpadů [39] nebo jakýkoli následný akt Společenství, kterým se zrušuje nebo nahrazuje jedna nebo více z uvedených směrnic; 7.„spalovacím zařízením“ rozumí jakékoli technické zařízení, v němž se paliva oxidují za účelem využití takto vyrobeného tepla. Tato směrnice se vztahuje pouze na spalovací zařízení určená k výrobě energie s výjimkou těch, která bezprostředně využívají produkty spalování ve výrobním procesu. Tato směrnice Tato kapitola se nevztahuje na následující spalovací zařízení, zejména: a) zařízení, ve kterých se produkty spalování používají k přímému ohřevu, sušení nebo jakémukoli jinému zpracování předmětů nebo materiálů, např. ohřívací pece a pece pro tepelnou úpravu; b) zařízení k dospalování, tj. technické zařízení určenéá k čištění odpadních plynů spalováním, kteréá nejsou není provozovánoa jako nezávisléá spalovací zařízení; c) zařízení k regeneraci katalyzátorů pro katalytické štěpení; d) zařízení pro přeměnu sirovodíku na síru; e) reaktory používané v chemickém průmyslu; f) koksárenské baterie; g) kaupery; h) jakékoli technické zařízení používané k pohonu vozidla, lodě nebo letadla; i) plynové turbíny používané na těžebních plošinách; j) zařízení, která používají jako palivo tuhý nebo kapalný odpad kromě odpadu podle čl. 38 odst. 2 písm. a). j) plynové turbíny, pro které bylo vydáno povolení před 27. listopadem 2002 nebo na které se podle názoru příslušného orgánu vztahuje povinnost žádat o povolení před 27. listopadem 2002, pokud se zařízení uvede do provozu nejpozději do 27. listopadu 2003, aniž je dotčen čl. 7 odst. 1 a příloha VIII části A a B. Na zařízení vybavená naftovými, benzinovými a plynovými motory se tato směrnice nevztahuje. 8.„zařízením ke spalování více druhů paliv“ rozumí spalovací zařízení, v němž se mohou současně nebo střídavě spalovat dva nebo více druhů paliv; 9.„novým zařízením“ rozumí jakékoli spalovací zařízení, pro které bylo původní stavební povolení nebo v případě nedostatku takového postupu původní povolení k provozu uděleno dne 1. července 1987 nebo později; 10.„stávajícím zařízením“ rozumí zařízení ke spalování paliv, pro které bylo původní stavební povolení nebo v případě nedostatku takového postupu původní povolení k provozu vydáno před 1. červencem 1987; 11.„biomasou“ rozumějí produkty, které sestávají zcela nebo z části z rostlinného materiálu pocházejícího ze zemědělství nebo lesnictví a které lze použít jako palivo za účelem získání jeho energetického obsahu, a dále následující odpad použitý jako palivo: a) rostlinný odpad ze zemědělství nebo lesnictví; b) rostlinný odpad z potravinářského průmyslu, pokud se znovu využije vyrobené teplo; c) rostlinný odpad z výroby čerstvé vlákniny a z výroby papíru z buničiny, pokud se spoluspaluje v místě výroby a vzniklé teplo se využije; d) korkový odpad; e) dřevný odpad s výjimkou dřevného odpadu, který může obsahovat halogenované organické sloučeniny nebo těžké kovy v důsledku ošetření látkami na ochranu dřeva nebo nátěrovými hmotami, včetně dřevného odpadu ze stavebnictví a z demolic; 12.„plynovou turbínou“ rozumí jakýkoli rotující stroj, který přeměňuje tepelnou energii v mechanickou práci a který se skládá především z kompresoru, tepelného zařízení, ve kterém se palivo oxiduje za účelem ohřátí pracovní kapaliny, a turbíny; 13.„vzdálenými oblastmi“ rozumějí francouzské zámořské departementy, portugalské Azory a Madeira a španělské Kanárské ostrovy. nový Článek 32 Agregační pravidla 1. Kde jsou odpadní plyny ze dvou nebo více samostatných spalovacích zařízení odváděny společným komínem, považuje se propojení utvořené v těchto zařízeních za jediné spalovací zařízení a jejich kapacity se sčítají. 2001/80/ES čl. 2 bod 7 (přizpůsobený) 2. Kde jsou umístěna dvě nebo více samostatných spalovacích zařízení, jimž bylo uděleno povolení nebo která předložila úplnou žádost po dnu uvedeném v čl. 72 odst. 2 novýc