CS    CS CS 
 
CS    CS  EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 26.10.2010 
SEK(2010) 1243 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SHRNUTÍ POSOUZENÍ DOPAD Ů 
 
 
Příloha dokumentu  
 
Na cestě k důraznější evropské reakci na katast rofy: úloha civilní ochrany a 
humanitární pomoci  
 
 
COM(2010) 600 
SEC(2010) 1242  
 
 
 
 
CS 2   CS PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SHRNUTÍ POSOUZENÍ DOPAD Ů 
  
Příloha dokumentu  
 
Na cestě k důraznější evropské reakci na katastrofy: úloha civilní ochrany a humanitární 
pomoci   
 
CS 3   CS A. Úvod 
Cílem zprávy o posouzení dopad ů je poskytnout Komisi informace pot řebné 
k přípravě sdělení o schopnosti EU reagovat na katastrofy, které má být p řijato 
v listopadu 2010. Zpráva má zejména inform ovat Komisi o životaschopnosti celé 
řady možností politiky, které lze dále zkoumat pro ú čely rozvoje reakce Evropské 
unie na katastrofy uvnit ř i vně EU. 
Posouzení provedené ve zpráv ě není zamýšleno jako vy čerpávající. Naopak, 
provedená analýza je úm ěrná požadovaným cíl ům. Vzhledem k tomu, že Komise ve 
sdělení nebude navrhovat řešení, ale bude pouze p ředkládat možnosti pro další 
rozvoj schopnosti Evropské unie reagovat na katastrofy s p řípadným ozna čením 
upřednostňované možnosti, nezdá se být obsáhlé posouzení dopad ů nutné či žádoucí. 
Až budou p ředloženy konkrétní legisl ativní návrhy, budou-li p ředloženy, bude t řeba 
k nim přiložit podrobn ější posouzení dopad ů zvolených možností. 
Zpráva se soust řeďuje zejména na ty prvky sd ělení, u nichž lze ur čit konkrétní 
dopady a které tedy vyžadují posouzení dopad ů, tj. nové možnosti politiky a r ůzné 
způsoby organizace a strukturování spolupráce  v oblasti civilní ochrany v EU. Je 
třeba upozornit, že nadcházející sd ělení se bude zabývat i sy nergiemi s humanitární 
pomocí, avšak vzhledem k tomu, že z této  oblasti vzejdou pouze politická prohlášení 
o potřebě posílit stávající postupy a politiku EU, nezdá se být zvláštní posouzení 
dopadů v této oblasti nezbytné. 
B. Vymezení problému a cíle 
i. Vymezení problému 
Hodnota stávajícího mechanismu civilní ochrany EU je obecn ě uznávána. Systém 
v praxi fungoval dob ře, zcela naplnil sv ůj mandát a p řinesl výsledky, které p řesáhly 
očekávání. P řitom série vn ějších činitelů vyvolala obavy ohledn ě toho, zda a jak by 
měl být sou časný mandát rozší řen s cílem čelit budoucím náro čným úkol ům 
nákladově efektivním zp ůsobem a sou časně zajistit ú činnější, rychlejší a 
předvídateln ější koordinaci. Celosv ětová finan ční situace a rozpo čtová omezení 
například zdůrazňují potřebu co nejvyšší nákladové efektivnosti všech provád ěných 
opatření. Krom ě toho jsme na úrovni EU a na celosv ětové úrovni sv ědky nárůstu 
četnosti p řírodních a člověkem zp ůsobených (tj. technologických a 
environmentálních) katastrof, což vede k v ětšímu počtu operací EU v oblasti civilní 
ochrany v rámci mechanismu. Roste i intenzita a závažnost katastrof, z řejmě 
ovlivněná činiteli, jako jsou zm ěna klimatu, terorismus, urbanizace a intenzifikace 
průmyslové činnosti. Abychom se vyhnuli zv ětšování propasti mezi pot řebami a 
kapacitou, je nutné, aby EU maximalizovala ú činnost své reakce, čehož lze podle 
dosavadních zkušeností dosáhnout s omezenými mimo řádnými zdroji. 
Klíčový nedostatek mechanismu civilní ochrany EU spo čívá v tom, že tento systém, 
který byl z řízen k podpo ře a koordinaci, a proto závisí na dobrovolných a ad hoc  
nabídkách pomoci členských stát ů, není schopen zaru čit dostupnost pomoci 
v případě velké katastrofy. Z ad hoc  povahy stávajícího systému nezbytn ě vyplývá, 
že mechanismus civilní ochrany EU má spíš e reaktivní než proaktivní ráz. Jelikož 
nelze přesně předvídat, jaká pomoc a v jakém množství bude v p řípadě mimořádné 
události nabídnuta, monitorovací a informa ční středisko (MIC) není schopno 
připravovat pohotovostní plány, což nevyhnuteln ě vede k jisté mí ře improvizace ve 
fázi bezprost řední reakce, což má nep říznivé důsledky pro celkovou účinnost . 
 
CS 4   CS Rovněž z toho vyplývá, že rozhodnutí o využití klí čové pomoci jsou n ěkdy opožd ěná 
a že reak ční časy závisí na reak čních časech členských stát ů, které mohou nebo 
nemusí pomoc nabídnout v čas. Možnosti, jak systém u činit předvídateln ějším a 
schopným lépe koordinovat pomoc členských stát ů, by jistě byly přínosné. 
Během let také za čalo být zjevné, že systém, kterým členské státy nabízejí v ěcnou 
pomoc, rovn ěž vede k ur čitému rozt říštění. Vzhledem k tomu, že členské státy 
nabízejí pomoc v reakci na konkrétní mimo řádnou situaci, aniž by nezbytn ě braly 
v úvahu celkové úsilí EU v oblasti reak ce, mohou obdržené nabídky postrádat 
soudržnost . Ve skute čnosti není nepravd ěpodobné, že MIC zjistí, že pomoc 
poskytovaná členskými státy bohat ě naplňuje některé z pot řeb státu, který požádal o 
poskytnutí pomoci, zatímco jiné jeho pot řeby přehlíží. Siln ější systém, který by 
zajišťoval sladěnou reakci EU a maximalizoval synergie jednotlivých zú častněných 
subjektů, by bezpochyby zajistil p řínos ve smyslu jednotnosti a nákladové 
efektivnosti. 
ii. Cíle 
Obecným cílem je rozvoj a posílení schopnosti EU reagovat na katastrofy 
prostřednictvím využití všech dostupných nástroj ů, kapacit a odborných zkušeností a 
maximalizace synergií a navzájem se dopl ňujících prvk ů. Navrhované možnosti se 
snaží vytvo řit silnější a odoln ější systém schopný zajistit lepší ochranu osob, 
životního prost ředí a majetku bezprost ředně po mimo řádných událostech. 
Významným aspektem v této souvislos ti jsou i možnosti vyplývající z Lisabonské 
smlouvy. Článek 196 Smlouvy o fungování Evropské unie zajiš ťuje Unii výslovný 
právní základ v oblasti civilní ochrany, mimo jiné pro podporu a dopl ňování činností 
členských stát ů na celostátní, regionál ní a místní úrovni v p řípadě přírodních nebo 
člověkem způsobených pohrom uvnit ř Unie. Doložka solidarity zakotvená v článku 
222 Smlouvy o fungování Evropské unie,  která stanoví právní závazek členských 
států poskytnout si navzájem pomoc a povi nnost Evropské unie uvést do pohotovosti 
veškeré prost ředky, které má k dispozici, pro reakci na mimo řádnou událost, dále 
zdůrazňuje nutnost usilovat o posílení sc hopnosti reagovat na katastrofy. 
Obecného cíle bude dosaženo spln ěním následujících konkrétních cíl ů: 
• zlepšení ú činnosti reakce EU na katastrofy v četně nákladové efektivnosti, 
• posílení soudržnosti reakce EU na katastrofy, 
• lepší zviditeln ění. 
Tyto cíle nevyžadují z řízení žádných nových mechanism ů, předpokládají spíše 
nutnost rozvíjet a využívat ná stroje již ex istující. P řípadné dodate čné náklady tak 
pravděpodobně budou p řiměřené a neúm ěrně nepřekročí náklady, které vznikají 
v současnosti. 
C. Subsidiarita 
Zvládání katastrof je odpov ědností zejména členských stát ů. Úloha Unie v oblasti 
civilní ochrany je stanovena v čl. 196 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, 
podle něhož Unie mimo jiné  podporuje a dopl ňuje činnosti členských stát ů na 
celostátní, regionální a místní úr ovni, které se týkají zásahu v p řípadě přírodních 
nebo člověkem způsobených pohrom uvnit ř Unie, a napomáhá soudržnosti akcí 
podnikaných v oblasti civilní ochrany na  mezinárodní úrovni. Z toho vyplývá, že 
reakce civilní ochrany na katastrofy je z řejmě oblastí podp ůrné/doplňkové pravomoci, 
pro kterou platí zásada subsidiarity. 
 
CS 5   CS Pro řešení problém ů uvedených v posouzení dopad ů jsou nutné kroky a koordinace 
v rámci EU. A čkoli prvo řadou odpov ědnost za reakci na katastrofy nesou členské 
státy, minulá praxe v rámci mechanismu ukázala, že je reáln ě možné, aby zdroje 
vnitrostátní civiln í ochrany byly p řetíženy jen samotným rozsahem katastrof. 
V takových p řípadech je nutná pomoc z jiných členských stát ů. Kroky EU v této 
oblasti zjevn ě zahrnují zvládání situací se silným mezinárodním/nadnárodním 
prvkem, kdy existuje pot řeba celkové koordinace a spole čného postupu na vyšší než 
vnitrostátní úrovni. Čistě vnitrostátní akce nemohou zaru čit soudržnou, ú činnou a efektivní reakci EU na 
katastrofy. Zlepšování p ředvídatelnosti, ú činnosti a zviditeln ění mechanismu civilní 
ochrany EU vyžaduje p řijetí opatření na úrovni Evropské unie v souladu s cíli a 
legislativním postupem zakotvenými v článku 196 Smlouvy o fungování Evropské 
unie. Tento výklad potvrzuje dol ožka solidarity zakotvená v článku 222 Smlouvy o 
fungování Evropské unie.  S ohledem na výše uvedené je nutné konstat ovat, že zásada subsid iarity je dodržena, 
protože projednávaných cíl ů politiky nem ůže být dosaženo členskými státy 
samotnými, ale je nutná ú čast všech členských stát ů prostřednictvím opat ření na 
úrovni Evropské unie. 
D. Určené možnosti a podrobn ě posouzené možnosti 
i. Určené možnosti politiky 
Komise ur čila tyto možnosti politiky: 
• 
Možnost č. 1: ukon čení stávajících politik  
Ukončení stávajících politik v oblasti reak ce EU na katastrofy by znamenalo 
odstranění nyní existujících nástroj ů a současně uzavření všech souvisejících činností. 
Tato možnost by znamenala i nutnost znovu promyslet budoucí p řístup v této oblasti.
   
• Možnost č. 2: zachování sou časného stavu  
Zachování sou časného stavu znamená pokra čování stávajících politik EU v oblasti 
reakce EU na katastrofy. Činnosti a nástroje nastín ěné ve zpráv ě o posouzení dopad ů 
by nadále existovaly. Fi nancování by bylo zaru čeno v souladu s finan čním výhledem 
na období 2007–2013. 
• Možnost č. 3: rozvoj schopnosti reakce EU na katastrofy založený na 
dobrovolném sdružení pohotovostn ích kapacit (lidských zdroj ů a prostředků) 
členských stát ů 
Týmy a prost ředky by nadále z ůstaly pod vnitrostátním velením a kontrolou, ale se 
silnějším závazkem členských stát ů připravit je k použití pro okamžitý zásah p ři 
operacích civilní ochrany EU na žádost MIC. Kone čné rozhodnutí o jejich využití by 
zůstalo na členských státech, které mohou pot řebovat zdroje pro reakci na 
vnitrostátní mimo ř
ádné události. Krom ě toho je t řeba upozornit, že pohotovostní 
kapacity by nemusely být nutn ě drženy v záloze nebo ne činně vyčkávat v období 
mezi operacemi EU, protože členské státy by m ěly právo je využít vnitrostátn ě. 
Využití pohotovostních kapacit členských stát ů by tvořilo jádro reakce civilní 
ochrany EU na katastrofy uvnit ř a vně Evropské unie a bylo by dopln ěno dalšími 
nabídkami členských stát ů, které by byly podávány stejným zp ůsobem, jakým je 
pomoc civilní ochrany organizována v sou časnosti. Krom ě toho by bylo možné 
 
CS 6   CS vyvíjet další úsilí o zajišt ění duálního zviditeln ění (vnitrostátního a  evropského) 
prostředků civilní ochrany rozmíst ěných prost řednictvím mechanismu civilní 
ochrany EU, což bylo nedostatkem snah Evropské unie vyvíjených na Haiti. Prostředky vojenské pomoci a dopravy, zejm éna strategické kapacity vzdušné 
přepravy, by bylo možné za členit do souboru dostupných ka pacit, které by mohlo 
zprostředkovávat MIC v souladu s Evropským konsensem o humanitární pomoci a s 
mezinárodními pokyny (zejména zásadami z Osla). 
Vytvoření dobrovolného sdruženého fondu kapacit členských stát ů by bylo t řeba 
podpořit pomocí rozvoje a trvalé snahy o spole čnou odbornou p řípravu, cvi čení a 
práce na základ ě získaných zkušeností. Krom ě toho by bylo nutné vypracovat i 
pohotovostní plány a scéná ře, aby byl využit plný potenciál sdruženého fondu. 
Využívání t ěchto činností by bylo nezbytné pro zaru čení účinnosti a soudržnosti 
systému. 
• Možnost č. 4: rozvoj schopnosti reakce EU  na katastrofy pomocí prost ředků 
na úrovni EU  
Doplňkové prost ředky financované EU by bylo možné vyvíjet pro ur čité konkrétní 
potřeby, u nichž jsou v reakci EU zjišt ěny nedostatky a u nichž by akce na evropské 
úrovni byla považována za nákladov ě efektivnější. Zvláštní pozornost by m ěla být 
věnována prost ředkům, které plní horizontální úkoly, jako je posuzování (moduly 
rychlého posouzení dopad ů na životní prost ředí), logistika a koordinace (zejména 
týmy pro technickou pomoc a podporu (Tec hnical Assistance and Support Teams, 
TAST) a telekomunika ční vybavení). Tento p řístup by bylo možné dále rozvinout do 
zastřešujícího koordina čního střediska EU v dané oblasti, které by rovn ěž 
poskytovalo své služby OSN. Podobn ě by bylo možné zvážit vývoj dopl ňkových 
prostředků financovaných Evropskou unií pro specializované prost ředky reakce 
s vysokou hodnotou, u nichž spole čné zdroje a sdílení zát ěže mohou vést k zisk ům 
v oblasti ú činnosti a u nichž vnitrostátn í zdroje obvykle nedosta čují. 
Ačkoli jsou financovány Unií, byly by ka pacity na úrovni Evropské unie sv ěřeny 
zúčastněným členským stát ům na základ ě delegovaného řízení. Jejich dostupnost pro 
operace EU by byla zaru čena, ale v dob ě, kdy by nebyly využity, by byly k dispozici 
pro vnitrostátní ú čely členským stát ům pověřeným jejich řízením. Velikost 
sdružených kapacit na úrovni EU by se mohla pohybovat od malých, tzn. 
zaměřených na vypln ění nejdůležitějších mezer, až po velké, tzn. zahrnující velký 
počet prostředků v klíčových oblastech, což by členským stát ům umožnilo zmenšit 
vnitrostátní prost ředky a sou časně zvýšit nákladovou efektivnost reakce EU. 
• Možnost č. 5: vývoj jednotky civilní ochrany EU  
Vývoj nezávislé evropské jednotky civ ilní ochrany s vlastními kapacitami, 
prostředky, silami a koordinací, spojený s organizací p řipravenosti a sdružování 
stávajících zdroj ů, by jistě zajistil soulad a efektivnost reakce EU na katastrofy. 
Evropská jednotka založená na takových zásadách by musela být zmocn ěna 
k přístupu k p ředem určeným zdroj ům členských stát ů a měla by mít také možnost 
získat další zdroje, b ez ohledu na to, zda ve schopnosti reakce EU skute čně existují 
nějaké předem zjišt ěné nedostatky. Tato otázka by byla na dobrovolném základ ě 
svěřena členským stát ům, aby ji řídily na základ ě delegování pravomoci podle 
systému vysv ětleného u možnosti č. 4. 
Pro vybudování d ůvěryhodné organizace p řipravenosti by evropská jednotka 
vyžadovala i z řízení opera čního střediska k p řípravě scénářů a protokol ů a svého 
vlastního vzd ělávacího st řediska pro civilní ochranu a humanitární pomoc, které by 
 
CS 7   CS zajišťovalo odbornou p řípravu pro zam ěstnance, pro vnitrostátní a regionální týmy 
tvořící evropskou jednotku a pro hodno tící odborníky pracující pro EU. 
ii. Analyzované možnosti politiky 
Po předběžném prozkoumání možností bylo konst atováno, že sociální, ekonomické a 
politické nevýhody vyplývající z možností č. 1 a 5 jsou neúnosné. Krom ě toho, 
vzhledem k tomu, že možnost č. 2 představuje pokra čování stávajícíc h politik EU, a 
proto odráží základní scéná ř, s nímž je t řeba ostatní možnosti porovnávat, zam ěřila 
se přiměřená analýza dopadu na možnosti č. 3 a 4. 
E. Hlavní hospodá řské, sociální a environmentáln í dopady vybraných možností 
Je třeba upozornit, že všechny možnosti budou vyžadovat posílení monitorovacího a 
informačního střediska Evropské komise z hlediska koordina ční a analytické 
kapacity. K tomuto vývoji dojde bez ohl edu na zvolenou možnost, protože se 
předpokládá, že generální ředitelství pro humanitární pomoc a civilní ochranu a 
krizové kancelá ře MIC budou v blízké budoucnosti slou čeny do skute čného střediska 
reakce, které bude v provozu 24 hodin denn ě a bude odpov ědné za koordinaci reakce 
EU na civilní katastrofy. 
• Hospodá řské dopady 
i. Hospodá řské dopady možnosti č. 3 
Přesun od sou časného stavu k modelu dobrovolného sdružení prost ředků 
pravděpodobně nebude mít významné dopady na ka pitálové náklady. Lze vlastn ě 
bezpečně předpokládat, že členské státy nebudou naklon ěny vkládat do sdruženého 
fondu své vlastní prost ředky, pokud si nebudou jisty, že jsou schopny naplnit své 
vlastní pot řeby v oblasti civilní ochr any. Z toho vyplývá, že dobrovoln ě sdružené 
prostředky by p ředstavovaly pouze malou část toho, co již existuje. Krom ě toho, 
pokud uvážíme, že podmínky upravující vložení prost ředků by výslovn ě dovolovaly 
jejich stažení v dob ě vnitrostátní pot řeby, je jasné, že by členským stát ům nemusely 
vznikat další náklady na vybavení. 
Jakmile bude tento druh uspo řádání pln ě rozvinut a bude funk ční, může omezit 
potřebu dalších investic do nových kapacit reakce na úrovni členských stát ů. Ačkoli 
je každý členský stát odpov ědný za zajišt ění toho, aby byl dostate čně vybaven pro 
reakci na p ředvídatelná nebo opa kující se rizika, m ůže být možné zajistit 
ekonomické zisky prost řednictvím sdružení a sdílení dodate čných rezervních kapacit, 
které doplní základní prost ředky reakce každého členského státu. Udržováním takové 
rezervy na úrovni EU a sdílením celkové zát ěže členskými státy by bylo možné 
dosahovat úspor z rozsahu a zajistit úsporu prost ředků. 
Lze také p ředpokládat, že možnost č. 3 by v zásad ě nezpůsobovala dodate čné 
náklady na rozmíst ění. Ačkoli by vývoj dobrovolného sdruženého fondu jist ě 
zaručoval dostupnost bezprost ředně po katastrof ě, nemělo by to ovlivnit ani náklady 
na přesun prost ředků ani náklady na jejich provoz na míst ě. Naopak by dokonce 
mohly existovat p říležitosti, zejména v oblas ti dopravy, pro využití prost ředků 
nákladově efektivn ějším způsobem, než by jinak bylo mo žné. Kolektivní reakce 
umožněná režimem sdruženého fondu a souvisejícím p ředběžným plánováním by 
zaručovala rychlejší ur čení možností dopravy a umož ňovala by shromáždit a 
společně přepravit vhodn ě rozmístěné prostředky, což by snížilo dobu a náklady 
 
CS 8   CS přepravy. Navíc by bylo možné provád ět rozdělení prost ředků mezi letadla ú činněji a 
maximalizovat využití letecké p řepravní kapacity a snížit mezní náklady.  
Možnost č. 3 by naopak mohla mít dopad na ro ční provozní náklady, pokud by se 
roční využití kapacit členských stát ů zvýšilo v d ůsledku jejich za řazení do 
sdruženého fondu. Takový vývoj by pro n ěkteré členské státy mohl mít i významné 
důsledky z hlediska personálních náklad ů. Na obecn ější úrovni by n ěkterým 
členským stát ům s určitými organiza čními strukturami mohly vznikat náklady na 
zajištění příslušného organiza čního a právního p řechodu ze sou časného stavu. 
Výše uvedené nep říznivé dopady jsou siln ě ovlivněny způsobem, jakým budou 
prostředky ze sdruženého fondu vybírány, a ve likostí fondu samotného. Dopady na 
členské státy související s požadavky by bylo nap říklad možné zmírnit politikou 
rotačního výběru namísto výb ěru preferen čního. Krom ě toho by v ětší sdružený fond 
pravděpodobně vedl k nižší poptávce po „odvedených“ kapacitách.  
Dopady by dále bylo možné zmírnit zajišt ěním financování EU pro ur čité předem 
definované zp ůsobilé náklady. Výsledkem by byl nový model sdílení zát ěže, 
přesouvající část náklad ů z členských stát ů na Unii. To by nejen umožnilo členským 
státům pokrýt část z celkových ro čních náklad ů vyplývajících z ú časti na 
dobrovolném sdruženém fondu, ale p ůsobilo by to i jako pobídka pro menší členské 
státy ke zvyšování jejich ú časti na činnosti EU v oblasti reak ce na katastrofy. Z toho 
odvozená zvýšená schopnost reakce EU na ka tastrofy by dále zmírnila tlak na ty 
členské státy, které nesou v ětší zátěž reakce na katastrofy, a posílila by schopnost EU 
reagovat na velké mimo řádné události mimo EU.  
ii. Hospodá řské dopady možnosti č. 4 
Nejdůležitějším hospodá řským dopadem této možnosti by bylo vylou čení potřeby 
kapitálových náklad ů ze strany členských stát ů. Zajištění doplňkových prost ředků 
financovaných Evropskou unií a kapacity letecké p řepravy by vlastn ě zaručilo, že by 
členské státy mohly využívat význam né kolektivní kapacity, které d říve na 
vnitrostátní úrovni scházely, aniž by jim vznikaly dodate čné investi ční náklady. Tato 
zaručená dostupnost by byla hlavním p řínosem, který by daleko p řekračoval přínosy 
případně vyplývající z realizace dobr ovolného sdruženého fondu prost ředků. 
Konkrétn ě jednorázová investice na úrovni EU do nákupu dopl ňkových prost ředků, 
které by pak mohly sdílet a užívat všechny členské státy, bude pravd ěpodobně 
spojena s podstatn ě nižší investicí pro EU jako celek, než by činila investice 
v případě, že by každý členský stát po řizoval tyto kapacity samostatn ě. Podobně, 
pokud jde o prost ředky, pro n ěž se předpokládá zvýšení kapacity , zajistila by tato 
možnost obrovské p řínosy z hlediska nákladové efektivnosti a ú činnosti, což by 
snížilo pot řebu členských stát ů investovat na vnit rostátní úrovni.  
Dalším zásadním hospodá řským přínosem možnosti č. 4 je potenciál pro nákladov ě 
efektivnější řešení. Prost ředky na úrovni EU, které by mohly využít všechny členské 
státy, by zna čně zvýšily nákladovou efektivnost reakce na katastrofy tím, že by 
omezily náklady na mobiliz aci (v porovnání s komer čním pronájmem takových 
kapacit) a zvýšily rychlost a ú činnost reakce. Významné zisky v oblasti ú činnosti by 
mohly plynout i ze sdružené dopravy a l ogistiky i dalších úspor z rozsahu. 
 
CS 9   CS Kromě výše uvedeného by nákup dalších prost ředků EU, které by provozovaly 
členské státy, také zvýšil ú činnost využití a nákladovou efektivnost na provozní 
úrovni v podstat ě stejným zp ůsobem, jaký byl uveden u možnosti č. 3. Krom ě toho 
by všechny náklady na pohotovost/využití dopl ňkových financovaných prost ředků 
hradila EU, což by zaru čovalo výše uvedený „nový model sdílení zát ěže“ a 
umožňovalo přesun všech náklad ů na Unii. 
Pokud jde o náklady, bude vývoj kapacit na úrovni EU vyžadovat ur čitou formu 
zadávání ve řejných zakázek a řízení.  
• Sociální dopady 
Možnosti zvažované ve zpráv ě nespustily sociální dopady v tradi čním smyslu, m ěly 
však významné dopady spole čenské. 
Možnost reagovat rychle a d ůrazně prostřednictvím sdruženého fondu prost ředků 
členských stát ů (možnost č. 3) nebo prost ředků na úrovni EU (možnost č. 4) by 
nepochybn ě omezila po čet obětí, zmírnila utrpení a minimalizovala újmu jednotlivc ů 
i celých jednotlivých spole čenství. Pozitivní dopady na spole čnosti postižené 
katastrofami by tedy byly nepopiratelné.  Kromě toho by jednotn
ější a účinnější reakce jist ě zvýšila d ůvěru lidí ve schopnost 
EU reagovat na katastrofy. D ůsledky toho by byly dvojí. Zaprvé by populace 
postižené katastrofami byly ochotn ější ke spolupráci s EU, což by mohlo ovlivnit 
možnost další spolupráce se t řetími zem ěmi. Zadruhé by zvýšená d ůvěra v reakci EU 
na katastrofy pomohla získat podporu ob čanů/politické struktury EU.  
Je třeba upozornit, že vývoj prost ředků EU (možnost č. 4), které by byly na základ ě 
delegování pravomocí sv ěřeny členským stát ům, by byla nejvyšším vyjád řením 
solidarity EU v souladu s článkem 222 Smlouvy o fungování Evropské unie a tužeb a 
očekávání ob čanů EU.  
• Dopady na životní prost ředí 
Jak dobrovolný sdružený fond prost ředků (možnost č. 3), tak prost ředky na úrovni 
EU (možnost č. 4) by Evropské unii umožnily zaru čit dostupnost pomoci 
bezprostředně po katastrof ě. Z toho vyplývající zvýšená soudržnost a ú činnost by 
Evropské unii umožnily rychleji reagovat na mimo řádné události, a tím významn ě 
snížit nep říznivé dopady katastrof na životní prost ředí (např. okamžitá a ú činná 
reakce na lesní požár m ůže podstatn ě omezit škody na životním prost ředí). 
F. Porovnání možností 
K porovnání možností byla použita tato kritéria: 
• účinnost možnosti ve vztahu k cíl ům, 
• nákladová efektivnost možnosti, 
• soudržnost možnosti se spole čnými cíli, strategiemi a prioritami EU. 
Možnosti byly porovnány se základním scéná řem (současný stav – možnost č. 2). Ke 
shrnutí a grafickému znázorn ění závěrů byly použity tabulky a grafy.  
V porovnání se základním scéná řem možnost č. 3 i možnost 4 vykazovaly jasné 
výhody, které p řevažovaly nad nevýhodami sou časného stavu ve vztahu ke všem 
kritériím. Bylo konstatováno, že tyto možnosti by tedy m ěly mít před základním 
scénářem přednost. Porovnání zejména poukázalo na výhody možnosti č. 3 týkající 
 
CS 10   CS se její slu čitelnosti se zásadami subsidiarity  a proporcionality a na výhody možnosti 
č. 4 z hlediska ú činnosti a (potenciáln ě) nákladové efektivnosti (zvlášt ě pokud jde o 
kapacity na úrovni Evropské unie plnící  horizontální úkoly a zvláštní prost ředky 
s vysokou hodnotou). Výhody a nevýhody obou možností byly vzájemn ě porovnány 
s cílem navrhnout systém, který by maximalizoval ú činnost a soudržnost a sou časně 
by zajišťoval minimální nep říznivé dopady a náklady. 
Při sloučení dvou nejlákav ějších možností byla p řednost dána možnosti č. 3, jelikož 
prokázala nejvyšší míru slu čitelnosti se zásadami subsidiarity a proporcionality. Byly 
však vzaty v úvahu n ěkteré prvky možnosti č. 4, které zajiš ťovaly významné 
ekonomické zisky pro EU jako celek. 
Relativní silné stránky zvažovaných možností poukázaly na hybridní systém 
obsahující tyto prvky: 
• dobrovolný sdružený fond prost ředků členských stát ů vyčleněných pro 
operace EU.  Ten by m ěl tvořit jádro systému. Velikost a složení fondu budou 
určeny v pozd ější fázi, 
• dodatkové nabídky členských stát ů ad hoc podle stávajícího mechanismu civilní 
ochrany EU,  
• doplňkové prost ředky na úrovni EU  v případech, kdy nákladová efektivnost 
převažuje nad politickými nevýhodami nevyužití prost ředků členských stát ů.  
Tento systém by bylo možné dále pos ílit trvalou podporou pro humanitární 
organizace, které vypracovávají a řídí předrozmísťování pomoci pro mezinárodní 
humanitární operace, a ve zvláštních p řípadech podpo řit vojenskými prost ředky.