Rozsah povinnosti Komise podávat zprávy stanoví čl. 49 odst. 3 nařízení o TEN-T. Komise by měla analyzovat rozvoj transevropské dopravní sítě na základě informací o dosaženém pokroku při provádění projektů, které jí předají členské státy, zejména prostřednictvím interaktivního systému geografických a technických informací pro transevropskou dopravní síť (TENtec). Od Komise se kromě toho požaduje, aby zpřístupnila informace o využívání různých forem finanční pomoci pro všechny druhy dopravy a pro další prvky hlavní a globální sítě v každém členském státě. Zpráva by rovněž měla v hlavních rysech popsat způsob, jakým Komise koordinuje všechny formy finanční pomoci s cílem podpořit soudržné uplatňování nařízení o TEN-T v souladu s jeho cíli a prioritami.

Vnitrozemské vodní cesty vyhovují téměř úplně, pokud jde o zavádění služeb RIS (98 %) a požadavek na třídu IV CEMT nebo vyšší (97 %). Přípustný ponor 2,5 m nebo více i povolená podjezdná výška mostů 5,25 m nebo více mají již vysokou míru plnění – 85 %. To by však nemělo zakrývat skutečnost, že i při formálním splnění požadavků existují výjimky u krátkých vzdáleností, které však mají závažný dopad na splavnost širšího úseku. Takovým případem je například situace na Dunaji.

Klíčem k udržitelnější, plynulejší a inteligentnější evropské dopravní síti je tak provádění cílů a norem stanovených v hlavních směrech pro rozvoj transevropské dopravní sítě (nařízení (EU) č. 1315/2013, dále jen „nařízení o TEN-T“ ) z roku 2013. Hlavní směry pro TEN-T totiž zavádějí globální síť a hlavní síť s cílem podpořit lepší přístup všech regionů na evropské a světové trhy na jedné straně, a zajistit silné zaměření na infrastrukturu strategického významu na straně druhé. Jak hlavní, tak globální síť se zaměřují na modální integraci, interoperabilitu a na koordinovaný rozvoj infrastruktury, zejména v přeshraničních úsecích, za účelem přemostění chybějících spojení a odstranění úzkých míst. Politika TEN-T rovněž připravuje podmínky pro budoucnost dopravního systému, zejména prostřednictvím zařízení, jež podporují nízkoemisní řešení, koncepcí služeb nové generace a dalších oblastí technologických inovací. Nařízení o TEN-T tak stanoví jasné lhůty pro dokončení hlavní sítě (do roku 2030) a globální sítě (do roku 2050).

Dále tato zpráva informuje o vnitrostátních rozpočtech a spolufinancování a financování z různých zdrojů EU u investic do infrastruktury sítě TEN-T v období 2016 a 2017, zejména z EFRR, FS, Nástroje pro propojení Evropy a úvěrů EIB. Zatímco ve zprávě za období 2014 a 2015 vzhledem k omezení analytické a metodické základny ještě nebyly uvedeny žádné údaje o rozpočtu členských států investovaném do sítě TEN-T, v této zprávě jsou poprvé uvedeny jejich uskutečněné investice. Tyto údaje poskytly přímo členské státy prostřednictvím jednotného průzkumu.

Kromě toho, a jak je již uvedeno výše, odráží současná zpráva situaci čistě z hlediska souladu infrastruktury s normami TEN-T definovanými v nařízení o TEN-T. Plný soulad nemusí nutně zaručovat, že se v praxi nevyskytnou provozní nedostatky nebo kapacitní úzká místa. Proto Evropská komise provádí u všech devíti koridorů hlavní sítě, jakož i u dvou horizontálních priorit podrobné studie, které analyzují infrastrukturu mnohem podrobněji, tj. nejen z hlediska statistického dodržení standardů, ale také na základě kvalitativního posouzení z širšího hlediska sítě. Na základě této analýzy se nedostatky a úzká místa promítají do odpovídajících pracovních plánů koridorů, jakož i do systému ERTMS a realizačních plánů evropských koordinátorů na mořské dálnice.

Obrázek 1: Splnění požadavků v % u sítě koridorů hlavní sítě (CNC)

Zdroj: TENtec

Železnice

Požadavek na elektrifikaci železnice je podle údajů z roku 2017 splněn již na celých 89 %. Pro některé izolované sítě zejména v Irsku, Spojeném království, v pobaltských státech, ve Španělsku a Portugalsku platí výjimka. Požadavek na rozchod koleje je podle údajů z roku 2017 splněn již na celých 86 %. Zde jsou výjimkami iberský rozchod koleje, který stále převažuje na Pyrenejském poloostrově, irský rozchod koleje, který je stále jediným rozchodem v Irsku, a široký rozchod, který je stále téměř jediným rozchodem v pobaltských státech a ve Finsku. Od údajů za rok 2017 se situace zlepšila a vývoj u kolejových vozidel s proměnným rozchodem kol poněkud snížil význam tohoto parametru pro interoperabilitu železnic. I toto bude zřejmě muset řešit revize nařízení o TEN-T. Požadavek na zavedení (traťového) systému ERTMS je podle údajů z roku 2017 splněn na pouhých 11 %. Z parametrů s pomalejším než předpokládaným a žádoucím pokrokem představuje největší výzvu zavádění systému ERTMS. Existují plány na řešení této situace. Systém ERTMS je zaveden zejména v částech španělské, francouzské, belgické, lucemburské, nizozemské, slovinské a polské sítě. I zde se situace oproti údajům z roku 2017 zlepšila, což se projeví v další zprávě; například Německo nedávno oznámilo ambiciózní investice do systému ERTMS a také ostatní členské státy výrazně zvýšily své úsilí. U požadavku na traťovou rychlost na nákladních tratích je parametr 100 nebo více km/h splněn podle údajů z roku 2017 již na celých 86 %. Výpadky jsou zejména v pobaltských státech, Polsku a Bulharsku. U požadavku na hmotnost na nápravu u nákladních tratí je parametr 22,5 nebo více tun na nápravu splněn podle údajů z roku 2017 již na celých 81%. Výpadky jsou zejména v Rumunsku, Maďarsku, Polsku a Irsku. A konečně u požadavku na délku nákladních vlaků je podle údajů z roku 2017 parametr délky manipulačních tratí a vleček pro vlaky dlouhé 740 m nebo více splněn v průměru na 43 %. Tento parametr je splněn zejména ve Francii, zemích Beneluxu, v Německu a Dánsku. To je však třeba vnímat s již uvedenými výhradami, že situace se od roku 2017 dále zlepšuje a že se místy objevují rozdíly mezi formálním splněním a skutečnými provozními možnostmi. Například trať sice může být vhodná pro vlak o délce 740 m, nemá ale dostatek manipulačních tratí a vleček, aby byla tato možnost skutečně využitelná.

Silnice

V oblasti silnic je hlavním počítaným ukazatelem celkový počet kilometrů vyhovujících typům silnic dálnice / rychlostní silnice. Výsledky ukazují, že požadavek je splněn na 100 %. V systému TENtec v současnosti nejsou k dispozici úplné informace o dostupnosti čistých paliv. Očekává se, že podrobnější informace budou uvedeny v třetí zprávě o pokroku za období 2018–2019.

Přístavy

Požadavek na napojení námořních přístavů na železnici je podle údajů z roku 2017 splněn již na 89 %. Výpadky se týkají pouze 14 přístavů, z nichž více než polovina se nachází v jižních členských státech včetně Itálie a Řecka. Je však třeba ještě jednou zdůraznit, že norma TEN-T se týká pouze napojení na železnici, ale neříká nic o kvalitě tohoto napojení na železnici. Proto mohou stále existovat omezení, např. pokud jde o poslední úseku před přístavem, i když z formálního hlediska takový přístav splňuje normu TEN-T.

Vnitrozemské vodní cesty

Pokud jde o realizaci RIS, požadavek je podle údajů z roku 2017 splněn již na celých na 98 %. Poslední výpadky jsou ve Francii a Itálii. Také parametr CEMT třída IV nebo vyšší je do velké míry splněn, a to na 97 % podle údajů z roku 2017. Hlavní výpadek je v Chorvatsku na řece Sáva. Požadavek na minimálně 5,25 m povolené podjezdné výšky mostů je podle údajů z roku 2017 splněn na 85 %. Výpadky jsou zejména v Německu. Také požadavek na minimálně 2,5 m přípustného ponoru je do velké míry splněn, a to na 85 % podle údajů z roku 2017. Výpadky jsou zejména v Německu, České republice a Chorvatsku.

Letiště

Co se týká letišť, v nařízení o TEN-T je uvedeno, že povinnost stanovená v čl. 41 odst. 3, tj. napojení letišť na železniční a silniční dopravní infrastrukturu transevropské dopravní sítě do roku 2050 (s výjimkou případů, kdy tomu brání fyzické překážky), a pokud možno integrace letišť do vysokorychlostní železniční sítě, s ohledem na potenciální intenzitu dopravy, se vztahuje pouze na letiště hlavní sítě, která jsou v příloze 2 uvedeného nařízení označena hvězdičkou (tj. 38 letišť). V tomto smyslu dosahuje míra plnění podle údajů z roku 2017 povzbudivých 67 %. Letiště, která ještě tento požadavek nesplňují, se nacházejí po celé EU, což poukazuje na společnou potřebu dosáhnout u letišť plné konektivity.

3.Stav realizace sítě TEN-T: pokrok ve finančních investicích do sítě TEN-T v letech 2016 a 2017