Pokud jde o otázku ochrany náhradních dílů, za nejpřiměřenější způsob dotvoření jednotného trhu na základě zásady liberalizace se považuje vložení ustanovení o opravách v rámci upřednostňované možnosti č. 1.2. Takové opatření na úrovni EU nezpůsobuje žádné bezprostřední náklady. Liberalizace trhu s náhradními díly vyžaduje právní akty pouze v těch členských státech, které v současné době poskytují náhradním dílům ochranu, a to za účelem zrušení této ochrany. Vede tak k nejnižším administrativním nákladům ze všech zvažovaných možností. Dále díky stanovení přechodného období deseti let, během něhož budou stávající práva k (průmyslovým) vzorům i nadále chráněna, bude výrobcům vozidel umožněno přizpůsobit jejich chování na trhu s minimálními riziky nebo narušeními pro investice a inovace. Tato možnost je rovněž dostatečně obezřetná, pokud jde o otázku základních práv a mezinárodních závazků (viz oddíl 8.1 posouzení dopadů).

Díky opatřením na úrovni EU by se celkově systém ochrany (průmyslových) vzorů v Evropě stal pro podniky (zejména pro malé a střední podniky a jednotlivé původce (průmyslových) vzorů) podstatně dostupnějším a účinnějším. Pomohl by odstranit zbývající mezery na jednotném trhu s náhradními díly pro opravy, což by mělo značný přínos pro spotřebitele, kteří by si mohli vybírat mezi konkurenčními díly za nižší ceny.

V této souvislosti je třeba vzít v úvahu, že systém (průmyslových) vzorů Společenství je začleněn do evropského systému (průmyslových) vzorů, který je založen na zásadě koexistence a doplňkovosti vnitrostátní a celounijní ochrany (průmyslových) vzorů. Zatímco nařízení představuje kompletní systém, který upravuje veškeré otázky hmotného a procesního práva, současná úroveň sbližování právních předpisů reflektovaná ve směrnici je omezena pouze na vybraná hmotněprávní ustanovení. Pro zajištění účinné a udržitelné koexistence a doplňkovosti mezi zahrnutými prvky je nezbytné v Evropě vytvořit celkově harmonizovaný systém ochrany (průmyslových) vzorů s podobnými hmotněprávními pravidly a alespoň základními procesními ustanoveními, jež jsou kompatibilní. Pokud jde konkrétně o otázku ochrany (průmyslových) vzorů náhradních dílů, je třeba dodat, že dotvoření vnitřního trhu s náhradními díly lze dosáhnout pouze na úrovni EU. Během více než 20 let zkušeností s ustanovením o zmrazení obsaženým ve směrnici se neprokázalo, že by existoval silný trend k dobrovolné harmonizaci ani mezi členskými státy (přestože byla v několika dalších členských státech zavedena ustanovení o opravách), ani samoregulací v tomto odvětví.

Problémy zjištěné při konzultacích byly v návrhu zohledněny a pojednány.

•Sběr a využití výsledků odborných konzultací

Posouzení dopadů revize směrnice 98/71/ES a nařízení (ES) č. 6/2002 vycházelo ze dvou hlavních externích studií, které se zabývaly jak ekonomickými, tak právními aspekty fungování systémů ochrany (průmyslových) vzorů v EU. Kromě toho, pokud jde konkrétně o otázku ochrany náhradních dílů, bylo posouzení dopadů podpořeno dvěma dalšími studiemi o vlivu ochrany na ceny a rozptyl cen a na strukturu trhu s náhradními díly pro motorová vozidla v EU. Další podpůrné informace byly získány z úzké spolupráce s Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) a z několika studií a zpráv úřadu EUIPO, jakož i z dalších dostupných studií a databází údajů vypracovaných vnitrostátními a mezinárodními veřejnými orgány, včetně vnitrostátních úřadů pro duševní vlastnictví, akademických pracovníků či dalších zúčastněných stran.

•Posouzení dopadů

Vzhledem k tomu, že tento návrh je předkládán v balíčku spolu s návrhem na revizi nařízení (ES) č. 6/2002, provedla Komise společné posouzení dopadů jak pro tento návrh, tak pro souběžný návrh na změnu nařízení (ES) č. 6/2002. Posouzení dopadů bylo dne 27. října předloženo Výboru pro kontrolu regulace a dne 26. listopadu 2021 obdrželo kladné stanovisko uvedeného výboru. Konečné posouzení dopadů zohledňuje připomínky obsažené v uvedeném stanovisku.

V posouzení dopadů se Komise zabývala dvěma hlavními problémy:

1. Narušení obchodu uvnitř EU a překážky hospodářské soutěže v některých členských státech, pokud jde o náhradní díly pro opravy.

2. Nechuť podniků, zejména malých a středních podniků, a jednotlivých původců (průmyslových) vzorů k tomu, aby žádali o ochranu zapsaných (průmyslových) vzorů na úrovni EU nebo na vnitrostátní úrovni, a to kvůli vysokým nákladům, zátěži a zpožděním při získávání ochrany a související omezené předvídatelnosti.

Některé aspekty druhého problému (zastaralé postupy pro zápis (průmyslových) vzorů Společenství a neoptimální poplatky, které se mají za zapsané (průmyslové) vzory Společenství platit) mají být řešeny v rámci paralelní revize nařízení (ES) č. 6/2002, ale otázka náhradních dílů (první problém) a otázka rozdílných (procesních) ustanovení musí být řešeny v rámci revize směrnice 98/71/ES.

Pro vyřešení otázky náhradních dílů a dosažení cíle, kterým je otevření trhu s náhradními díly hospodářské soutěži, byly zváženy tyto možnosti:

·Možnost č. 1.1: Úplná liberalizace pro všechny (průmyslové) vzory, tj. trh s náhradními díly typu „must-match“ by měl být otevřen hospodářské soutěži v celé EU, čímž by se rozšířil na stávající i nové (průmyslové) vzory. Znamenalo by to do směrnice vložit ustanovení o opravách, které je obsaženo v čl. 110 odst. 1 nařízení (ES) č. 6/2002, a povolit identickou reprodukci chráněných částí složených výrobků za účelem opravy. Vložené ustanovení o opravách by mělo právní účinky jak do budoucna, tak do minulosti (tj. vztahovalo by se na (průmyslové) vzory, k nimž byla udělena práva před jeho vstupem v platnost i poté).

·Možnost č. 1.2: Okamžitá úplná liberalizace pro nové (průmyslové) vzory následovaná – po přechodném desetiletém období – úplnou liberalizací pro staré (průmyslové) vzory. Tato možnost by zahrnovala stejné změny jako možnost předchozí až na to, že ustanovení o opravách, které by mělo být vloženo do směrnice, by mělo okamžitý právní účinek pouze do budoucna (tj. bylo by použitelné pouze na (průmyslové) vzory, o jejichž zápis bylo požádáno po jeho vstupu v platnost). (Průmyslové) vzory, k nimž byla udělena práva již před jeho vstupem v platnost, by byly chráněny i nadále – po přechodné období deseti let.

·Možnost č. 1.3: Úplná liberalizace pro nové (průmyslové) vzory. Stejně jako v předchozí možnosti by ustanovení o opravách, které by mělo být vloženo do směrnice, mělo v rámci této možnosti právní účinek pouze do budoucna. Stávající práva k (průmyslovým) vzorům udělená před jeho vstupem v platnost by se nezměnila, a mohla by tedy být chráněna až po dobu 25 let.

Pro vyřešení otázky rozdílných procesních pravidel a posílení doplňkovosti a interoperability mezi systémem (průmyslových) vzorů Společenství a vnitrostátními systémy byly zváženy tyto možnosti:

·Možnost č. 4.1: Částečné další sblížení vnitrostátních právních předpisů a jejich sladění se systémem zapsaných (průmyslových) vzorů Společenství. V rámci této možnosti by do směrnice byla doplněna ustanovení o vybraných aspektech práva v oblasti (průmyslových) vzorů, kterými se směrnice dosud nezabývala a které zúčastněné strany označily za prioritní pro harmonizaci, jako jsou zejména postupy, v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 6/2002. Doplnění základních procesních pravidel do směrnice by mělo být spojeno s dalším sladěním několika vybraných hmotněprávních aspektů (vedle otázky náhradních dílů) v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 6/2002.

·Možnost č. 4.2: Úplné sblížení vnitrostátních právních předpisů a postupů v oblasti (průmyslových) vzorů. Tato možnost by zahrnovala možnost č. 4.1, ale také zbývající aspekty hmotněprávních předpisů a řízení v oblasti (průmyslových) vzorů, které jsou součástí nařízení (ES) č. 6/2002, ale nikoliv směrnice.

V této souvislosti bylo rovněž posouzeno, jak by se tohoto dalšího sblížení dalo dosáhnout: na dobrovolném základě (dílčí možnosti č. 4.1a a 4.2a), nebo na povinném základě, tj. vlivem legislativního opatření EU, které by vyžadovalo, aby členské státy sladily své právní předpisy v oblasti (průmyslových) vzorů (dílčí možnosti č. 4.1b a 4.2b).

Upřednostňovaný soubor možností vycházející z výsledků posouzení dopadů zahrnuje možnost č. 1.2 a možnost č. 4.1b.

Možnost č. 1.2 by díky cenové konkurenci (po skončení desetiletého přechodného období) přinesla spotřebitelům na trzích, kde v současnosti nejsou zavedena ustanovení o opravách, potenciální úspory ve výši 340–544 milionů EUR ročně (v průběhu desetiletého přechodného období se přínosy zvýší o 4 miliony EUR na 13 milionů EUR ročně a v posledním roce o 40 milionů EUR na 130 milionů EUR). Během desetiletého přechodného období bude úplná liberalizace pro nové (průmyslové) vzory podporovat hospodářskou soutěž a vstup na trh pro vnější díly pro nové automobily vystavené riziku poškození při nehodách. Po skončení desetiletého přechodného období budou moci dodavatelé originálních dílů i nezávislí dodavatelé neoriginálních dílů požívat výrazně větší operativní volnosti, díky čemuž budou moci posílit své postavení na trhu a konsolidovat se.

Možnost č. 4.1b zjednoduší a zlevní získávání ochrany (průmyslových) vzorů ve všech členských státech pro podniky a původce (průmyslových) vzorů, zejména díky doplnění základních procesních pravidel do směrnice v souladu s nařízením. Tím se dále zvýší předvídatelnost, sníží náklady na správu nadnárodních portfolií práv duševního vlastnictví a usnadní a zlevní provádění výmazů neplatných (průmyslových) vzorů z rejstříku. Toto další sbližování právních předpisů bude mít rovněž pozitivní dopady na spolupráci mezi úřadem EUIPO a vnitrostátními úřady pro duševní vlastnictví podle stávajícího rámce stanoveného v článku 152 nařízení (EU) 2017/1001 v oblasti ochranné známky Evropské unie.