·známky pro těžká vozidla se v hlavní transevropské dopravní síti (TEN-T) do 8 let postupně zruší

Rada doplnila možnost zpoplatnit také náklady na emise CO2, a sice jakožto alternativu k rozlišení poplatků za infrastrukturu pro těžká vozidla na základě emisí CO2 nebo (nebo v kombinaci s tímto rozlišením) (srov. oddíl 3.2). I když to představuje další jasné zvýšení ambicí, povede to k duplicitě ve stanovování cen uhlíku, pokud platná vnitrostátní daň z pohonných hmot již zahrnuje složku CO2 a pokud jsou paliva v silniční dopravě zahrnuta do obchodování s emisemi, jak navrhla Komise v červenci. Jak je uvedeno v oddíle 3.2, ustanovení o přezkumu by měla poskytovat záruky pro minimalizaci tohoto rizika. Jedno takové ustanovení o přezkumu ukládá Komisi povinnost upravit částky účtovatelné za emise CO2 s ohledem na skutečnou cenu uhlíku platnou pro paliva v silniční dopravě v EU. Komise se domnívá, že ochranná opatření jsou dostatečná, a podporuje možnost účtovat poplatky za náklady spojené s emisemi CO2, pokud to není plně pokryto vhodnějším nástrojem, jako je obchodování s emisemi nebo zdanění pohonných hmot.

Podle postoje Rady budou členské státy muset, je-li to technicky proveditelné, od roku 2026 rozlišovat mýtné a roční poplatky za užívání dodávkových vozidel (podmnožiny lehkých užitkových vozidel) a minibusů podle vlivu vozidla na životní prostředí. Systém stanovený v článku 7gb a příloze VII, založený na nejnovějších emisních normách, by byl orientační. Členské státy, které se rozhodnou používat jiný systém (např. pokud jde o kritéria výkonnosti z hlediska emisí, rozsah rozlišení nebo případně i jiná kritéria), by musely svou volbu odůvodnit a oznámit Komisi. Členské státy se však mohou rozhodnout, že snížení uplatní pouze na vozidla s nulovými emisemi, aniž by rozlišovaly poplatky pro jiná vozidla a informovaly Komisi.

Komise by upřednostnila postupné rušení známek na celé síti TEN-T pro všechna těžká vozidla. Oblast působnosti kombinovaného systému poplatků by se rovněž mohla přesněji odrazit v příslušném právním ustanovení. Zároveň je třeba toto ustanovení vykládat v kontextu směrnice a jejích bodů odůvodnění a jeho uplatňování je omezeno v současnosti již zavedenými systémy výběru mýtného. Vzhledem k poměrně omezenému dopadu na infrastrukturu a externí náklady menších těžkých vozidel (které v současné době v několika členských státech nepodléhají mýtnému) a s ohledem na dostupné záruky (tj. předchozí oznámení Komise) v případě odůvodněných výjimek a zavedení kombinovaných systémů poplatků může Komise kompromis přijmout.

3.4.Poplatky za přetížení dopravy

Postoj Rady k možnosti zpoplatnění přetížení dopravy je z velké části v souladu s návrhem Komise: Členské státy mohou zavést poplatek za přetížení dopravy na jakémkoli úseku své silniční sítě, který je takovému přetížení vystaven, a tento poplatek se nediskriminačním způsobem musí vztahovat na všechny kategorie vozidel. Rada nahradila maximální zpoplatnitelné náklady referenčními hodnotami, které mohou být za určitých podmínek překročeny, s výhradou oznámení Komisi. Rovněž doplnila jednu výjimku v souladu s postojem Evropského parlamentu, tj. členské státy mohou částečně nebo zcela vyjmout minibusy, autobusy a autokary. Komise tyto změny podporuje.

3.5.Přirážka

Jak navrhuje Komise, přirážky by mohly být uplatňovány v jakékoli citlivé oblasti (nejen v horských oblastech) a příjmy plynoucí z přirážky musí být investovány do financování rozvoje dopravních služeb nebo do výstavby či údržby dopravní infrastruktury hlavní transevropské sítě.

Podle postoje Rady by přirážka mohla překročit stávající maximum 25 %, avšak pouze pokud s tím souhlasí všechny zúčastněné členské státy, v kterémžto případě by mohla činit až 50 %. Ani to není v rozporu s návrhem Komise.

3.6.Využití příjmů a podávání zpráv

Jak navrhuje Komise, postoj Rady vyžaduje, aby členské státy kromě vyčleňování příjmů z přirážek využívaly alespoň finanční zdroje odpovídající příjmům z případných nepovinných poplatků za přetížení dopravy na snížení problému přetížení dopravy nebo ve prospěch udržitelné dopravy.

Pokud jde o podávání zpráv, Rada nemohla souhlasit s požadavkem Komise na hodnocení kvality zpoplatněné silniční sítě. Pokud jde o další aspekty, postoje Rady a Evropského parlamentu byly dobře sladěny a zahrnují různé poplatky, rozlišení podle kategorií vozidel, vybrané příjmy, jejich používání a vývoj environmentálního profilu vozidel používajících zpoplatněné silnice.

Komise tato zlepšení podporuje.

3.7.Výjimky

Rada chce zachovat možnost osvobodit stávající koncesní smlouvy od povinnosti měnit poplatky nebo uplatňovat poplatky za externí náklady, což Komise může akceptovat. Nové, obnovené nebo podstatně pozměněné koncese by nebyly vyňaty. Za tímto účelem byla na základě návrhu Komise vypracována definice podstatně pozměněného režimu výběru mýtného.

Možnost udělit výjimku pro vozidla s hmotností nižší než 12 tun by byla zrušena, jak navrhuje Komise, nejpozději po pěti letech.

Postoj Rady umožňuje výjimku pro

·vozidla do 7,5 tuny používaná pro živnostenské účely

·vozidla používaná zdravotně postiženými osobami

·historická vozidla

Ačkoli politika Komise spočívala v omezení počtu výjimek, není pravděpodobné, že by zachovávané výjimky způsobovaly významné narušení, a neměly by významný dopad na environmentální cíle návrhu. Je tomu tak proto, že by se týkaly pouze relativně malého segmentu nákladních vozidel do 7,5 tun používaných pro živnostenské účely, historických vozidel a vozidel používaných zdravotně postiženými osobami, z nichž všechny jezdí ve srovnání s jinými vozidly pouze na zanedbatelné vzdálenosti, a to zejména na zpoplatněných silnicích. Komise proto může tyto výjimky přijmout.

4.Závěr

Navzdory určitému snížení úrovně ambicí v určitých aspektech (postupné rušení časových poplatků, rozdíly v poplatcích za lehká vozidla, výjimky) zvyšuje postoj Rady ambice v řadě dalších stejně důležitých bodů. Jde o:

·zpřísnění ustanovení o zpoplatnění na základě emisí CO2, zejména jeho rozšířením na všechny zbývající systémy dálničních známek