Z důvodu opožděného provádění směrnic se první uplatnění oznamovací povinnosti uskutečnilo v roce 2018. Zprávy se proto týkaly převážně období mezi 1. lednem 2017 a 31. prosincem 2017 (a to i když členský stát provedl směrnice po 1. lednu 2017) v závislosti na dostupnosti údajů.

Zadání veřejných zakázek zveřejněná na stránkách TED vs. vnitrostátní podávání zpráv

Oznámení o zahájení zadávacího řízení zveřejněná na stránkách TED vs. vnitrostátní podávání zpráv

V několika případech, kdy byly údaje o hodnotách nedosahujících finančních limitů a hodnotách přesahujících finanční limity uváděny samostatně, se vnitrostátní údaje ohledně zakázek přesahujících finanční limit lišily od údajů shromážděných prostřednictvím internetové databáze TED (Tenders Electronic Daily). K tomu mohlo dojít na základě několika faktorů, jako je nedostatečná integrace přenosu údajů a/nebo chybné začlenění do vnitrostátních systémů a databáze TED, což je třeba dále prověřit. Příklady těchto nesrovnalostí jsou uvedeny v tabulce 2.

Jak vyplývá z tabulky 1, poskytnuté informace vykazují několik nesrovnalostí, a to od informačních nedostatků, smíšeného podávání zpráv (například zakázky s hodnotou nedosahující finančního limitu i zakázky s hodnotou přesahující finanční limit jsou uváděny společně), podávání zpráv o různých fázích postupu zadávání veřejných zakázek (například údaje týkající se výzev k podávání nabídek versus zadané zakázky) až po různá období. Zpracování těchto podkladů se stává problematické, pokud se k němu navíc přidají pochybnosti o srovnatelnosti měrných jednotek nebo rozdíly v rozsahu (tj. sledování zakázek s hodnotou nedosahující finančního limitu EU závisí na úrovni vnitrostátních finančních limitů, které se podstatně liší). Informace získané od členských států tudíž byly prezentovány jako takové, včetně zástupných údajů pro chybějící podklady (i když toto bylo částečně zapříčiněno dobrovolnou povahou shromažďování údajů) a na základě přijatých informací nebyly na úrovni EU vyčísleny žádné souhrnné ukazatele.

Komentáře: Dánsko – hodnota nedosahující finančního limitu se týká pouze zakázek s přeshraničním významem, Francie – pouze údaje za rok 2016 s hodnotou vyšší než 90 000 EUR, nejedná-li se o dobrovolné podávání zpráv, Maďarsko – hodnoty se týkají zadaných zakázek, Irsko – údaje se týkají oznámení o výsledku zadávacího řízení, Itálie – přibližné rozdělení na zakázky přesahující finanční limit a zakázky nedosahující finančního limitu v oblasti zboží a služeb na základě hodnoty nižší než 150 000 EUR, Lucembursko – počet řízení se týká zadaných zakázek, Malta – údaje se týkají zadaných zakázek, Nizozemsko – údaje za rok 2015, Rumunsko – období podávání zpráv od 1. ledna 2017 do 28. února 2018, Slovensko – údaje zakázek s hodnotou nedosahující finančního limitu EU se týkají počtu zadaných zakázek a odhadované hodnoty zakázky, Španělsko – shromažďování údajů bylo uzavřeno 15. prosince 2017, Švédsko – údaje za rok 2016.

Kvantitativní ukazatele jsou nezbytné k vymezení trhu s veřejnými zakázkami. Členské státy uvedly různé problémy, se kterými se v průběhu tohoto podávání zpráv setkaly, například neúplné nebo chybějící vstupní údaje nebo nedostatek těchto údajů atd. Zdá se, že samotný úkol byl obtížný a náročný na zdroje do té míry, že se některé členské státy v tomto ohledu rozhodly požádat o dodatečnou pomoc.

·výpočet hodnoty veřejných zakázek – článek 5: veřejný zadavatel uměle rozdělil zakázku, a to buď účelově v protiprávní souvislosti, nebo na základě nesprávného výkladu, čímž mohlo dojít k neúmyslnému umělému rozdělení zakázky,

Co se týče konkrétního uplatňování právních předpisů vnitrostátními veřejnými zadavateli, téměř čtvrtina členských států uvedla tyto problémy:

Některé členské státy, jež měly obtíže s poskytováním údajů, uvedly, že mají v úmyslu do budoucna zavést systémy pro shromažďování údajů.

Zprávy poukazují na to, že vytváření a uplatňování prostředků pro kvantitativní posouzení rizik koluzního jednání v zadávacích řízeních, zejména v podobě ukazatelů rizik, zůstává výzvou.

·přibližně jedna čtvrtina členských států uvádí podrobnější pravidla o vymezení střetu zájmů než ta, která jsou uvedena ve směrnicích. Tato pravidla se obecně vztahují na vyjasnění rodinných a osobních vztahů, které nepochybně spadají do rozsahu zájmu, a také na podílnictví v soukromých společnostech;

·zapojit do zavádění GPP agenturu na ochranu životního prostředí (nebo jiný subjekt vykonávající podobné činnosti).

· zavedení povinných kritérií GPP nebo cílů GPP do vnitrostátních odvětvových právních předpisů,

Mnoho členských států uvedlo, že údaje o využívání GPP nebyly k dispozici. I když mnoho členských států vydalo pokyny pro zapracování ekologických kritérií do zadávacích řízení, pouze některé z nich zároveň vysvětlily, jak tato kritéria posoudit ve fázích hodnocení.

Členské státy zavedly GPP v různé míře. Hlavním faktorem je, zda mají veřejní zadavatelé zákonnou povinnost začlenit environmentální otázky do svých zadávacích řízení. Přibližně jedna třetina členských států zavedla zákonnou povinnost pro konkrétní odvětví, skupiny výrobků nebo v případech, kdy hodnota zakázky přesahuje určené finanční limity. Ostatní státy zvolily dobrovolné zavedení GPP.

·nedostatečná konkrétní znalost a schopnosti státních úředníků zapojených do zadávacích řízení a skutečnost, že GPP může být vnímána jako překážka hospodářské soutěže, která konkrétně omezuje účast malých a středních podniků na veřejných zakázkách.

Zadávání zelených veřejných zakázek (dále jen „GPP“) je definováno jako „postup, pomocí kterého se veřejné orgány snaží obstarat zboží, služby a práce, jejichž dopad na životní prostřední je po dobu celého jejich životního cyklu nižší než u výrobků, služeb a prací se stejnou prvotní funkcí, které by obstaraly jinak“ .

Kvalita poskytnutých informací byla obecně nedostatečná k jasnému a komplexnímu posouzení tohoto hlediska politiky zadávání veřejných zakázek v členských státech. Vnitrostátní orgány zapojené do přípravy zpráv někdy uvedly informace týkající se pracovního práva a sociálních ustanovení bez uvedení jasné souvislosti s právními předpisy pro zadávání zakázek. Většina členských států tudíž o společensky odpovědném zadávání veřejných zakázek neposkytla téměř žádné údaje.

Členské státy zmínily tyto hlavní problémy týkající se zavádění sociálních kritérií v rámci zadávání zakázek:

·nedostatek jasných pokynů pro správné zavádění,

·obtíže při výpočtu sociálních dopadů a kalkulaci nákladů z hlediska životního cyklu,

·obtíže při propojení sociálních hledisek s předmětem veřejné zakázky,

·neexistence všeobecně přijatelné definice společensky odpovědného zadávání veřejných zakázek.

Přibližně dvě třetiny členských států mají na zavedení společensky odpovědného zadávání veřejných zakázek vnitrostátní právní předpisy nebo strategie. Členské státy, které zmiňují společensky odpovědné zadávání veřejných zakázek ve vnitrostátních právních předpisech, uvedly přesná kritéria týkající se zavedení sociálních hledisek do procesu zadávání zakázek jako technické specifikace, důvody pro vyloučení, zadávací kritéria a podmínky plnění zakázky. To připravuje půdu pro větší právní jistotu ohledně využívání společensky odpovědného zadávání veřejných zakázek a lepší pokyny pro veřejné zadavatele při nakládání s veřejnými výdaji. Některé členské státy zašly ještě o krok dále a do vnitrostátních právních předpisů a pokynů zavedly mechanismy řádného hodnocení nebo pověřily orgán na pomoc veřejným zadavatelům při zavádění společensky odpovědného zadávání veřejných zakázek a posouzení sociálního dopadu nabídek.

V této souvislosti lze poukázat na některé zajímavé postupy:

·vypracování souboru osvědčených postupů pro sociální veřejné zakázky,

·zřízení pracovní skupiny pro sociální aspekty zadávání veřejných zakázek s cílem analyzovat sociální aspekty, které mohou veřejní zadavatelé zohlednit v různých fázích zadávání zakázek, a také příprava a vydání podrobné příručky,

·zřízení meziministerského výboru pro začlenění sociálních kritérií do zadávání veřejných zakázek, jehož cílem bude zajistit koordinaci začleňování sociálních kritérií do zadávání veřejných zakázek a do veřejných zakázek vyhrazených některým subjektům v sociální oblasti,

·vypracování kodexu chování pro dodavatele s cílem zajistit, aby zadané zboží a služby byly dodávány v souladu s udržitelnými a společensky odpovědnými podmínkami.

2.5.3Zadávání zakázek na podporu inovací

Kvalita podávání zpráv o zadávání veřejných zakázek na inovativní řešení se v členských státech výrazně liší. Několik členských států neposkytlo žádné informace o přijatých opatřeních na podporu zadávání veřejných zakázek na inovativní řešení z důvodu chybějících údajů.

Nejčastější překážky, s nimiž se členské státy setkaly, se mnohdy týkaly zdrojů a administrativních kapacit, které jsou pro zavádění zadávání veřejných zakázek na inovativní řešení nezbytné, například:

·chybějící povědomí,

·nedostatečná metodická způsobilost zadavatelů veřejných zakázek,

·nízká tolerance rizik veřejných výdajů,

·nedostatečné nebo neexistující finanční zdroje vyhrazené na inovace veřejných subjektů,

·odpor ke změně, který pramení z organizační kultury.