Lepší koordinace a podpora strukturálních reforem

Členské státy usilují o modernizaci svých ekonomik a řešení makroekonomické nerovnováhy, jež byla zjištěna v předchozích letech. Přetrvávají však důvody ke znepokojení a vyvstávají nové problémy. Vyplývá to ze zprávy mechanismu varování na rok 2016, která je zveřejňována spolu s roční analýzou růstu a která k hloubkovému přezkumu v rámci postupu při makroekonomické nerovnováze vybírá řadu zemí.

Navzdory opětovnému nastartování konvergence se výkon členských států v některých oblastech, jež jsou zásadní z hlediska produktivity a konvergence, významně liší. Komise plánuje zahájit s členskými státy a hlavními zúčastněnými stranami diskusi o problémech, jimž čelíme, a o optimálních politických řešeních. Za tímto účelem by měla být podpořena konvergence orientovaná podle úrovně členských států, jež dosahují nejlepších výsledků. Referenční srovnávání, tj. vzájemné hodnocení podle určité referenční hodnoty ukazatelů hospodářské a sociální výkonnosti a politik v jednotlivých členských státech, může být užitečné k tomu, aby byla již v rané fázi odhalena nedostatečná výkonnost a potřeba jednat, aby byl monitorován pokrok a aby byly účinně sdělovány výsledky politických opatření. Může přispět ke zvýšení pocitu odpovědnosti členských států za strukturální reformy a při zajišťování jejich realizace.

Komise postupně navrhne rozpracování referenčních hodnot a výměnu osvědčených postupů v jednotlivých oblastech politiky; vycházet přitom bude z tematické analýzy, kterou zpracovala s členskými státy v rámci různých grémií. Jak vyplývá ze zprávy pěti předsedů pod názvem „Dokončení evropské hospodářské a měnové unie“, mohou společné standardy posloužit v konvergenčním procesu, který směřuje k vyšší odolnosti ekonomických struktur. Podle zprávy by se tyto společné standardy měly primárně zaměřit na trhy práce, konkurenceschopnost, podnikatelské prostředí, veřejnou správu a některé aspekty daňové politiky.

Zásadní roli v podpoře realizace reforem a investic přímo do reálné ekonomiky může sehrát i financování z prostředků EU, bude-li promyšleně cíleno a účinně uplatňováno. V této souvislosti byly do plánů pro evropské strukturální a investiční fondy na období 2014–2020 promítnuty priority, jež byly vytyčeny v nedávno vydaných doporučeních pro jednotlivé země. V zájmu podpory strukturálních reforem bude Komise usilovat o lepší využívání evropských strukturálních a investičních fondů, které by pomohlo plnit doporučení pro jednotlivé země, a to i prostřednictvím opatření, která účinnost fondů váží na řádnou správu ekonomických záležitostí. Členské státy by měly vynaložit veškeré úsilí o to, aby bylo při vynakládání prostředků EU dosaženo jejich plného potenciálu. Realizace reforem bude mezitím podporována relevantními programy financování EU v příslušných oblastech politiky a postupným zaváděním technické pomoci, kterou nabízí Útvar Komise na podporu strukturální reformy. Spolu s touto roční analýzou růstu je předkládán návrh na financování technické pomoci členským státům.

Podpora zaměstnanosti a inkluzivní sociální politiky

Hlavní pozornost reformního úsilí se musí nadále soustředit na tvorbu pracovních míst. V situaci postupného hospodářského oživení začala klesat nezaměstnanost. V tomto příznivém vývoji se promítly nápomocné makroekonomické politiky a dopad strukturálních reforem. Avšak najít si práci zůstává pro příliš mnoho uchazečů o zaměstnání obtížné, neboť poptávka je stále nízká a jejich dovednosti nemusí odpovídat požadavkům, jež volná pracovní místa kladou.

Jak zdůrazňuje návrh společné zprávy o zaměstnanosti , zůstává nezaměstnanost příliš vysoká, s tím, že v srpnu 2015 bylo bez práce 23 milionů Evropanů. Mimoto zhruba polovina nezaměstnaných je bez práce více než rok. Dlouhodobá nezaměstnanost se od roku 2008 téměř zdvojnásobila , přičemž její míra se v jednotlivých členských státech značně liší. Mezi mladými lidmi nezaměstnanost sice celkově klesá, avšak zůstává velmi vysoká a ve většině členských států přesahuje její míra 20 %. Práci na snižování nezaměstnanosti mladých musí celostátní, regionální i místní orgány zintenzivnit v souladu se zárukami pro mladé lidi, a to prostřednictvím systémových změn přechodu ze školy do zaměstnání, aktivačních politik a dobře fungující veřejné služby zaměstnanosti.

Přetrvávající dlouhodobá nezaměstnanost dopadá na společnost jako celek, má závažné sociální důsledky pro dotčené osoby a nepříznivě ovlivňuje hospodářský růst a veřejné finance. Dlouhodobá nezaměstnanost je jedním z faktorů, které jsou navázány na růst chudoby v EU od počátku krize. V roce 2014 byla v EU rizikem chudoby či sociálního vyloučení ohrožena čtvrtina obyvatel.

Členské státy by měly úsilí v boji proti dlouhodobé nezaměstnanosti zintenzivnit v souladu s pokyny, jež navrhlo doporučení o začleňování dlouhodobě nezaměstnaných na trhu práce . Zejména by měly zavádět dohody o pracovní integraci a jednotná kontaktní místa, tak aby se dlouhodobě nezaměstnaným dostalo výhody individualizovaného a zjednodušeného přístupu a transparentnější podpory.

Je nutno pokračovat s politickými opatřeními, jež budou odstraňovat překážky v podnikání a tvorbě pracovních míst, které jsou jednotlivým vnitrostátním systémům vlastní. Zejména by mělo být zdanění navázané na systém práce a dávek koncipováno a uplatňováno tak, aby stimulovalo investice a zaměstnanost. V září 2015 vydala Euroskupina společné zásady, jimiž by se mělo řídit úsilí členských států eurozóny o redukci daňového zatížení práce. Euroskupina se dohodla na tom, že daňové zatížení práce v členských státech eurozóny podrobí referenčnímu srovnání na základě průměru EU váženého pomocí HDP. Z probíhajícího referenčního srovnávání v kombinaci s výměnou osvědčených postupů by měl vzejít nový podnět reformě zdanění práce na vnitrostátní úrovni. Podpořeny by tak měly být i členské státy v úsilí redukovat celkové náklady na práci snížením daňového zatížení . Dále by měly členské státy přijmout kroky na podporu činnosti inovativních začínajících podniků a zjednodušovat tvorbu pracovních míst zejména v malých a středních podnicích.

V několika členských státech přetrvává obzvláště velká nerovnost v míře zaměstnanosti žen a mužů. Navzdory skutečnosti, že ženy zpravidla dosahují lepšího vzdělání než muži, jsou na trhu práce i nadále nedostatečně zastoupeny. Členské státy by měly zaujmout komplexní přístup k lepšímu sladění pracovního a osobního života, mj. pomocí zařízení péče o děti, dovolených, opatření umožňujících pružnou pracovní dobu a takových systémů zdanění a dávek, jež nebudou druhé výdělečně činné osoby v domácnostech odrazovat od práce či zvýšení pracovního úvazku. Zvláštní pozornost by měla patřit rodičům samoživitelům a lidem s pečovatelskými povinnostmi.

K dosažení flexibility i zajištění ve světě práce je nutno vyvinout komplexní reformní úsilí, jež se zaměří současně na segmentaci pracovního trhu, přiměřený vývoj mezd, promyšlené systémy podpory příjmu, strategie, jak zjednodušit přechod do nového zaměstnání, jak uchazeče o zaměstnání vybavit požadovanými dovednostmi a jak jejich profil lépe sladit s požadavky volných pracovních míst. Tento přístup bude úspěšný pouze v případě, bude-li se opírat o silnou angažovanost sociálních partnerů .

Má-li být v celé EU zajištěna vysoká míra zaměstnanosti a posílena konvergence, musí se reálné mzdy ve střednědobém horizontu i nadále vyvíjet v souladu s produktivitou. V tomto procesu hrají klíčovou úlohu sociální partneři. Rámce stanovování mezd včetně kolektivních smluv by měly připouštět určitou flexibilitu, pokud jde o diferencovaný růst mezd, ať již v různých odvětvích, či v rámci téhož sektoru, tak aby se reálné mzdy a produktivita vyvíjely v průběhu času vzájemně provázaně. V tomto kontextu je důležité, aby bylo dobře zabezpečeno zastoupení pracovníků a aby byly na jednotlivých úrovních účinně koordinovány podmínky kolektivního vyjednávání.

Členské státy by měly pokračovat s modernizací a zjednodušováním právních předpisů na ochranu zaměstnanosti. Měly by zajišťovat i účinnou ochranu pracovníků a podporovat přechody mezi různými pracovními místy a povoláními na trhu práce. Stabilní a předvídatelné pracovněprávní vztahy, a zejména dlouhodobější smluvní vazby, jsou pro zaměstnavatele i zaměstnance pobídkou, aby více investovali do dovedností a celoživotního učení. Jednotlivci si díky nim mohou plánovat budoucnost, neboť získávají udržitelné vyhlídky na kariérní a platový postup. V posledních letech rostla celková zaměstnanost zejména díky přibývajícím smlouvám na dobu určitou, což v raných fázích hospodářského oživení není neobvyklý jev. Tento obecnější posun na trzích práce k větší pružnosti by měl zjednodušovat tvorbu pracovních míst, ale měl by též umožňovat rozšířenější přechod ke smlouvám na dobu neurčitou. Jeho důsledkem by neměl být nárůst nejistých pracovních míst. S větším úsilím by měly členské státy postupovat i proti nehlášené práci.

K boji proti chudobě a sociálnímu vyloučení je zapotřebí účinnějších systémů sociální ochrany, jež současně zachovají udržitelnost veřejných financí a pobídky k práci. Je žádoucí, aby tento vývoj pokračoval, tak aby výhody poskytované zaměstnancům, dávky v nezaměstnanosti a systémy minimálního příjmu svou koncepcí představovaly pobídku ke vstupu na pracovní trh. Přiměřená a promyšlená podpora příjmu, např. v podobě dávek v nezaměstnanosti či systémů minimálního příjmu, umožňuje nezaměstnaným investovat do hledání práce a odborné přípravy, a tím zvyšuje jejich vyhlídky, že si najdou zaměstnání odpovídající jejich dovednostem.

V neposlední řadě jsou v zájmu lidí vzdálených pracovnímu trhu zapotřebí komplexní integrační opatření, zejména v reakci na nedávný příchod velkého počtu uprchlíků. Integrace migrantů, a zejména uprchlíků, si žádá komplexní přístup, který by jim usnadnil přístup na trh práce a v obecnější rovině pak zapojení do společnosti.

Další zlepšení trhů výrobků a služeb a podnikatelského prostředí