ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
m)

Přechodná ustanovení (článek 23 a 29. bod odůvodnění) – nevyřízená žádost podaná podle článku 4 nařízení (ES) č. 258/97 se zpracuje podle tohoto nařízení pouze v případě, že původní posouzení bylo poskytnuto podle čl. 6 odst. 3 a nevyžaduje se žádné dodatečné posouzení ani nebyly vzneseny žádné námitky členskými státy. To je v souladu se změnou 88 a 89. Kromě výše uvedených změn společný postoj zapracovává změny 7, 42, 44, 45, které jsou technické/redakční povahy a mají za cíl učinit text jasnějším. Vzhledem ke vstupu Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost dne 1. prosince 2009 musela Rada přizpůsobit ustanovení návrhu Komise související s regulativním postupem s kontrolou znění SFEU. Rada se dohodla, že následující ustanovení by měla Komisi svěřit prováděcí pravomoci (čl. 291 odst. 2 SFEU): — čl. 3 odst. 4: přijetí dalších kritérií pro upřesnění definic v čl. 3 odst. 2 písm. a) bodech i) až iv) a písm. c), d) a e), která by mohla být přijata; — čl. 11 odst. 5: aktualizace seznamu tradičních potravin ze třetích zemí; — čl. 16 odst. 5: aktualizace seznamu Unie v případě ochrany údajů před uplynutím doby pěti let na ochranu údajů; — čl. 27 odst. 2: přechodná ustanovení k čl. 27 odst. 1, která by mohla být přijata; — čl. 9: aktualizace seznamu nových potravin Unie. Pro tento účel bude nutné provést změnu nařízení (ES) č. 1331/2008 (viz 28. bod postoje Rady). Jak již bylo uvedeno výše v písmeni c), Rada se dohodla, že pravomoc přijmout kritéria pro posouzení, zda se potravina používala ve významné míře k lidské spotřebě v Unii před 15. květnem 1997 k datu použitelnosti tohoto nařízení (tedy 24 měsíců po jeho vstupu v platnost), by měla být přenesena na Komisi v souladu s článkem 290 SFEU.
8.6.

Studie genotoxicity in vivo Posouzení této sledované vlastnosti zahrnuje tyto postupné kroky: — Je-li výsledek některé ze studií genotoxicity in vitro pozitivní a nejsou-li ještě k dispozici výsledky studie in vivo, navrhne/provede žadatel odpovídající studii genotoxicity na somatických buňkách in vivo. — Je-li je jedna nebo druhá ze zkoušek na genové mutace in vitro pozitivní, musí být provedena zkouška in vivo pro zjištění neplánované syntézy DNA. — Může být nutné provést druhou zkoušku na somatických buňkách in vivo podle výsledků, kvality a relevance všech dostupných údajů. — Je-li k dispozici pozitivní výsledek studie na somatických buňkách in vivo, měla by se na základě všech dostupných údajů, včetně toxikokinetických důkazů, zvážit mutagenita v zárodečných buňkách na prokázání toho, že se látka dostala ke zkoušenému orgánu. Není-li možné učinit jasný závěr ohledně mutagenity v zárodečných buňkách, zváží se další zkoumání.
—

Rada se rozhodla nevkládat do znění návrhu definici „napodobených potravin“ s cílem vyvarovat se nebezpečí, že by z definice mohly být vyloučeny případy, které by mohly být považovány za „napodobeniny potravin“, jež by měly podléhat stejnému režimu; změna 63 nebyla přijata.
(5)

Opatření finanční pomoci, která by měla být v rámci tohoto programu přijata, by měla mít za cíl zlepšit životní úroveň a životní podmínky obyvatelstva v pěstitelských oblastech, které žije z hodnotového řetězce trhu s banány, zejména drobných zemědělců a malých subjektů, zajistit dodržování zdravotních a bezpečnostních norem práce a norem v oblasti životního prostředí, zejména norem týkajících se používání pesticidů a expozice těmto látkám. Opatření by rovněž měla podpořit úpravu, a to případně včetně restrukturalizace, oblastí závislých na vývozu banánů prostřednictvím odvětvově specifické rozpočtové podpory nebo odvětvově specifických intervencí. Tato opatření by měla mít za cíl zajistit politiky sociální stabilizace, hospodářskou diverzifikaci nebo investice do zlepšování konkurenceschopnosti, pokud jsou udržitelná, a měla by zohledňovat výsledky a zkušenosti získané prostřednictvím zvláštního systému pomoci tradičním dodavatelům banánů ze zemí AKT v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2686/94 (3) a zvláštního rámce pomoci tradičním dodavatelům banánů ze zemí AKT v souladu s nařízením Rady (ES) č. 856/1999 (4) a nařízením Komise (ES) č. 1609/1999 (5). Unie uznává význam podpory spravedlivějšího rozdělování příjmů v odvětví pěstování banánů.
(6)

V důsledku rozšíření zeměpisné působnosti nařízení (ES) č. 1934/2006 spadají dotčené rozvojové země do dvou odlišných finančních nástrojů pro vnější činnost. Mělo by být zajištěno, aby oba finanční nástroje zůstaly od sebe přísně odděleny. V rámci nařízení (ES) č. 1905/2006 budou financována opatření, která splňují kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc, zatímco nařízení (ES) č. 1934/2006 se použije výlučně pro opatření, která tato kritéria v zásadě nesplňují. Kromě toho by mělo být zajištěno, aby země, na které se dosud vztahovalo nařízení (ES) č. 1934/2006, tedy průmyslové země a jiné země a území s vysokými příjmy, nebyly rozšířením zeměpisné působnosti uvedeného nařízení znevýhodněny, zejména z finančního hlediska.
(3)

Za tímto účelem jsou konkrétní společné priority Unie na rok 2013 v oblasti znovuusídlování, jež jsou uvedeny v příloze, která se tímto rozhodnutím doplňuje do rozhodnutí č. 573/2007/ES, vytvořeny na základě dvou kategorií, z nichž první by měla zahrnovat osoby, které patří do zvláštní kategorie a na něž se vztahují kritéria znovuusídlení vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, a druhá by měla zahrnovat osoby ze země či regionu, jež byly určeny v roční prognóze znovuusídlení vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a u nichž by společné opatření Unie mělo významný dopad na řešení potřeb ochrany.
(7)

Členské státy jsou proto v souladu s čl. 2 odst. 2 Smlouvy o fungování EU oprávněny během postupu povolování nebo později rozhodnout o omezení nebo zákazu pěstování GMO na svém území s tím, že na základě tohoto rozhodnutí dojde k vyloučení pěstování konkrétního GMO na celém území tohoto členského státu nebo na jeho části. V této souvislosti se jeví vhodné udělit členským státům v souladu se zásadou subsidiarity větší flexibilitu při rozhodování o tom, zda chtějí na svém území pěstovat geneticky modifikované plodiny, či nikoli, aniž by to ovlivnilo hodnocení rizik prováděné v rámci systému Unie pro povolování GMO, a to v průběhu postupu povolování nebo později, a nezávisle na opatřeních, která členské státy mohou přijmout při uplatňování směrnice 2001/18/ES k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v jiných produktech. Poskytnutí této možnosti členským státům by mělo usnadnit rozhodovací proces v oblasti GMO. Současně by měla být zachována možnost volby spotřebitelů, zemědělců a provozovatelů podniků a zároveň zajištěna jasnější situace pro příslušné zúčastněné strany, pokud jde o pěstování GMO v Unii. Tato směrnice by proto měla napomoci k hladkému fungování vnitřního trhu.
(14)

Ukázalo se, že dvoufázové výběrové řízení na základě chronologického seznamu členských států, zajišťované porotou složenou z nezávislých odborníků je spravedlivé a transparentní. Městům zařazeným do užšího výběru umožnilo doplnit přihlášky na základě odborných stanovisek, která obdržela od uvedené poroty, a zajistilo rovnoměrné rozložení titulů mezi všechny členské státy. Obměna odborníků by dále měla probíhat postupně, aby byla zajištěna kontinuita akce Evropská města kultury a předešlo se ztrátě zkušeností a know-how, k níž by došlo, pokud by všichni odborníci byli nahrazeni současně.
(6)

Příloha II nařízení (ES) č. 428/2009 stanoví všeobecná vývozní povolení Unie, která jsou v současnosti platná v Unii. Vzhledem k povaze těchto všeobecných vývozních povolení Unie by mohlo být namístě vyjmout z oblasti působnosti těchto povolení některá místa určení, zejména tehdy, jestliže měnící se okolnosti ukáží, že pro určité místo určení by již neměly být povoleny zjednodušené vývozní transakce v rámci všeobecného vývozního povolení Unie. Toto vyjmutí místa určení z působnosti všeobecného vývozního povolení Unie by nemělo bránit vývozci, aby mohl požádat o jiný druh vývozního povolení v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 428/2009.
(15)

Povinným vybavením vozidel palubním systémem eCall využívajícím linku tísňového volání 112 by nemělo být dotčeno právo všech zúčastněných stran, jako jsou výrobci automobilů a nezávislé hospodářské subjekty, nabízet dodatečné záchranné služby nebo služby s přidanou hodnotou, souběžně nebo v návaznosti na palubní systém eCall využívající linku tísňového volání 112. Veškeré doplňkové služby by však měly být navrženy tak, aby řidiče více nerozptylovaly či aby neovlivňovaly správné fungování palubního systému eCall využívajícího linku tísňového volání 112 a nebránily centrům tísňového volání v efektivní práci. Palubní systém eCall využívající linku tísňového volání 112 a systém poskytující soukromé služby či služby s přidanou hodnotou by měly být navrženy tak, aby výměna osobních údajů mezi nimi nebyla možná. Pokud jsou takovéto služby poskytovány, měly by být v souladu s platnými právními předpisy v oblasti bezpečnosti a ochrany údajů a měly by být pro spotřebitele vždy dobrovolné.
(12)

V zájmu zajištění nenarušené hospodářské soutěže mezi podnikateli v silniční dopravě a účinnějšího odhalování porušení předpisů by členské státy měly do … (6) přijmout zvláštní opatření pro identifikaci vozidel nebo souprav vozidel v provozu, v jejichž případě pravděpodobně došlo k překročení příslušných omezení hmotnosti, a u nichž by tudíž měla být provedena kontrola. Tuto identifikaci lze provádět pomocí váhových mechanismů zabudovaných do silniční infrastruktury nebo pomocí palubních senzorů umístěných ve vozidlech, které zasílají dálkově údaje příslušným orgánům. Každý členský stát by měl každoročně provést odpovídající počet kontrol hmotnosti vozidel. Počet těchto kontrol by měl být přiměřený celkovému počtu vozidel, která jsou v dotčeném členském státě každoročně kontrolována.
—

Rada souhlasí, že držitelé ochranné známky by měli být oprávněni zabránit třetím osobám dovážet ze třetích zemí výrobky, které bez povolení nesou ochrannou známku v zásadě totožnou s ochrannou známkou zapsanou pro tyto výrobky, do členského státu, v němž je ochranná známka zapsána, bez ohledu na to, zda jsou propuštěny do volného oběhu, avšak uvádí, že tento nárok zanikne, jestliže deklarant nebo držitel daných výrobků prokáže, že držitel ochranné známky není oprávněn zakázat jejich uvádění na trh v zemi konečného určení;
—

uvedení nařízení do souladu s článkem 290 SFEU, přičemž preferovaným řešením je zahrnutí co největšího počtu ustanovení do základního aktu, mimo jiné i ustanovení o výši poplatků.
Zatřetí by mohla být opatření jdoucí nad rámec opatření přiměřeného řízení provozu rovněž nezbytná,aby se zabránilo hrozícímu přetížení sítě, tedy v situacích, kdy má k přetížení právě dojít, a aby se zmírnily účinky přetížení sítě, pokud k takovému přetížení dochází pouze dočasně či za výjimečných okolností. Zásada proporcionality vyžaduje, aby opatření řízení provozu založená na této výjimce nakládala s rovnocennými kategoriemi provozu stejně. Za dočasné přetížení by se měly považovat konkrétní krátkodobé situace, kdy náhlý nárůst počtu uživatelů nad rámec pravidelných uživatelů nebo náhlý nárůst poptávky po určitém obsahu, aplikacích či službáchmohou překročit přenosovou kapacitu některých prvků sítě, a zpomalit tak reakce zbytku sítě. K dočasnému přetížení může dojít zejména u mobilních sítí, které podléhají proměnlivějším podmínkám, jako jsou fyzické překážky, nižší pokrytí ve vnitřních prostorách či proměnlivý počet aktivních uživatelů měnících polohu. I když lze předvídat, že k takovému dočasnému přetížení na určitých bodech sítě může občas dojít, takže je nelze považovat za výjimečné –nemělo by k němu docházet tak často a po tak dlouhou dobu, že by to ekonomicky odůvodňovalo rozšíření kapacity sítě. Za výjimečné přetížení by se měly považovat nepředvídatelné a nevyhnutelné situace přetížení mobilních i pevných sítí.

Příčinou těchto situací může být technický nedostatek, jako je výpadek služby kvůli přerušeným kabelům či jiným prvkům infrastruktury, neočekávané přesměrování provozu či rozsáhlé nárůsty provozu v síti následkem nouzových či jiných situací, které poskytovatelé služeb přístupu k internetu nemohou ovlivnit. Taková přetížení pravděpodobně nebudou častá, ale mohou být vážná a nikoliv nutně krátkodobá. Nutnost uplatnit opatření řízení provozu jdoucí nad rámec opatření přiměřeného řízení provozu s cílem předejít dočasnému či výjimečnému přetížení sítě či zmírnit jeho účinky by neměla poskytovatelům služeb přístupu k internetu umožňovat obcházení obecného zákazu blokovat, zpomalovat,měnit, omezovat, narušovat, zhoršovat či diskriminovat konkrétní obsah, aplikace či služby nebo jejich konkrétní kategorie. Tato výjimka by se neměla vztahovat na opakovaná a dlouhodobější přetížení sítě, která nejsou výjimečná ani dočasná, Taková přetížení by se měla řešit spíše rozšířením kapacity sítě.
(8)

V září 2019 by mělo do funkce nastoupit zbývajících devět dodatečných soudců. Za účelem zajištění nákladové efektivnosti by to nemělo vést k náboru dodatečných referendářů či jiného podpůrného personálu. Vnitřní reorganizační opatření v rámci tohoto orgánu by měla zajistit, že budou efektivně využity stávající lidské zdroje.
15.

Náklady reformy, které by byly výsledkem postoje Rady v prvním čtení (viz 10. a 11. bod výše), by znamenaly roční dodatečné náklady ve výši 13,5 milionu EUR v čistých částkách za plného provozu, oproti původnímu návrhu, jenž dospěl k částce 11,2 milionů EUR pro 12 dodatečných soudců a byl již přijat Evropským parlamentem v jeho postoji v prvním čtení. Postoj Rady v prvním čtení tedy představuje zvýšení celkových nákladů na reformu o 20 % ve srovnání s návrhem z roku 2011, přičemž se za stejnou dobu zvýšil počet nových věcí předkládaných za rok Tribunálu o 43 %. Pokud vezmeme v úvahu také náklady v případě neprovedení reformy, zdají se být tyto náklady mírné a odůvodněné.
(56)

Na žádost držitele vozidla by měly příslušné orgány členských států vozidlu přidělit evropské číslo vozidla (EČV) pro účely vysledovatelnosti a z důvodů bezpečnosti. Informace o vozidle by poté měly být zapsány do registru vozidel. Do těchto registrů vozidel by měly mít možnost nahlédnout všechny členské státy a určité významné hospodářské subjekty v Unii. Údaje ve vnitrostátních registrech vozidel by měly mít jednotný formát. Proto by pro ně měly existovat společné provozní a technické specifikace. V zájmu snížení administrativní zátěže a nedůvodných nákladů by Komise měla přijmout specifikace pro evropský registr vozidel, který by zahrnul vnitrostátní registry vozidel, s cílem vytvořit společný nástroj a zároveň umožnit, aby byly na vnitrostátní úrovni zachovány další funkce, které jsou pro konkrétní potřeby členských států relevantní.
(60)

Poskytovatelé digitálních služeb by měli podléhat mírné a reaktivní následné kontrole, odůvodněné povahou jejich služeb a činností. Dotčený příslušný orgán by měl tudíž jednat pouze v případě, že má k dispozici důkazy – například přímo od poskytovatele digitálních služeb, od jiného příslušného orgánu, včetně příslušných orgánů jiného členského státu, nebo od uživatele dané služby, které potvrzují, že některý poskytovatel digitálních služeb nesplňuje požadavky této směrnice, a to zejména poté, co již došlo k incidentu. Příslušný orgán by proto neměl mít obecnou povinnost vykonávat nad poskytovateli digitálních služeb kontrolu.
12.

Systémem stanoveným v navrhovaném nařízení by neměla být dotčena možnost, aby osoby, které si to přejí, nadále využívaly jiné systémy osvobození veřejných listin od legalizace nebo podobné formality, které jsou použitelné mezi členskými státy. Toto nařízení by zejména mělo být chápáno jako nástroj, který je ve vztahu k úmluvě o apostile samostatný a autonomní (5).
—

článek 26 odst. 5 písm. c) umožňuje Europolu, aby za velmi přísných podmínek předával veřejně přístupné osobní údaje soukromým subjektům. Předání by mělo být nezbytně nutné ke splnění úkolu stanoveného v čl. 4 odst. 1 písm. m), mělo by se týkat jednotlivých a konkrétních případů a žádná základní práva a svobody dotčených subjektů údajů by neměly převažovat nad veřejným zájmem vyžadujícím předání v daném případě;
(82)

Aby se zajistilo účinné, spolehlivé a soudržné monitorování dodržování a prosazování této směrnice v celé Unii na základě Smlouvy o fungování EU, jak je vykládána Soudním dvorem, měly by mít dozorové úřady v každém členském státě tytéž úkoly a účinné pravomoci, včetně pravomocí provádět šetření, ukládat nápravná opatření a poskytovat poradenství, které jsou nezbytnými prostředky k plnění jejich úkolů. Jejich pravomoci by však neměly být v rozporu se zvláštními pravidly trestního řízení, včetně vyšetřování trestných činů a jejich stíhání, ani s nezávislostí soudů. Aniž jsou dotčeny pravomoci orgánů příslušných podávat obžalobu v trestním řízení podle vnitrostátního práva, měly by mít dozorové úřady rovněž pravomoc upozorňovat justiční orgány na porušení této směrnice nebo se obracet na soud. Pravomoci dozorových úřadů by měly být vykonávány v souladu s vhodnými procesními zárukami stanovenými v právu Unie a členského státu nestranně, spravedlivě a v přiměřených lhůtách. Každé opatření by zejména mělo být vhodné, nezbytné a přiměřené, aby byl s přihlédnutím k okolnostem každého jednotlivého případu zajištěn soulad s touto směrnicí, mělo by respektovat právo všech osob být vyslechnuty dříve, než bude přijato jakékoliv individuální opatření, které by na ně mělo nepříznivý dopad, a nemělo by pro dotčené osoby znamenat zbytečné náklady a přílišné obtíže. Pravomoci provádět šetření, pokud jde o přístup do prostor, by měly být vykonávány v souladu s příslušnými požadavky práva členského státu, jako je například požadavek obstarat si předem soudní povolení. Přijetí právně závazného rozhodnutí by mělo podléhat soudnímu přezkumu v členském státě dozorového úřadu, který rozhodnutí přijal.
(34)

Subjekt odpovědný za údržbu by měl být certifikován pro nákladní vozy. Je-li subjektem odpovědným za údržbu provozovatel infrastruktury, mělo by být získání tohoto osvědčení součástí postupu schvalování z hlediska bezpečnosti. Osvědčení vydané takovému subjektu by mělo zaručovat, že požadavky na údržbu plynoucí z této směrnice jsou splněny u všech nákladních vozů, za něž daný subjekt odpovídá. Toto osvědčení by mělo platit v celé Unii a měl by je vydávat orgán, který je schopný provádět audit systému údržby vytvořeného subjektem. Protože nákladní vozy jsou často používány v mezinárodní dopravě a protože subjekt odpovědný za údržbu může chtít využívat dílny usazené ve více členských státech, měl by být orgán vydávající osvědčení schopen provádět kontroly po celé Unii. Agentura by měla zhodnotit systém udělování osvědčení subjektu odpovědnému za údržbu nákladních vozů a případně by měla doporučit jeho rozšíření na všechna kolejová vozidla.
(4)

Pro účely zachování potřebného snížení rybolovné kapacity v oblasti hlubinného rybolovu a v zájmu získání obsáhlejších informací o činnostech v oblasti hlubinného rybolovu a jejich dopadu na mořské prostředí by měl rybolov hlubinných druhů prováděn na základě oprávnění k rybolovu. Ke každé žádosti o oprávnění k rybolovu by měl být připojen podrobný popis zamýšlené rybolovné oblasti, včetně podoblastí, divizí a subdivizí Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF), jakož i údaje o typu lovných zařízení, zamýšleném rozmezí hloubky, zamýšlené četnosti a trvání rybolovné činnosti a rovněž názvy dotčených hlubinných druhů. Systém oprávnění k rybolovu by měl rovněž přispět k omezení kapacity plavidel způsobilých lovit hlubinné druhy. Oprávnění k rybolovu by měla být vydávána podle toho, zda se týkají cílových druhů nebo vedlejších úlovků, v souladu s cílem zaměřit se na opatření pro řízení té části loďstva, která má největší podíl na hlubinném rybolovu. Uplatňování povinnosti vykládky stanovené v nařízení (EU) č. 1380/2013 by nicméně nemělo plavidlům, která loví malé množství hlubinných druhů a v současné době nemusí mít povolení k hlubinnému rybolovu, bránit v tom, aby i nadále provozovala své tradiční rybolovné činnosti.
11.

Rada se domnívá, že přímé uzavření konkrétní smlouvy na základě výkonnosti při poskytování služby je za určitých podmínek odůvodněné, jelikož by to účelně a efektivně splnilo cíle tohoto návrhu. Příslušné orgány by měly mít možnost takovéto smlouvy uzavírat, pokud zajistí transparentnost řízení. V těchto smlouvách by měly být vymezeny cíle v souladu s tímto nařízením a nezbytné ukazatele pro sledování jejich plnění.
10.

Rada se domnívá, že je třeba pokračovat v dalším otevírání trhu vnitrostátní osobní železniční dopravy. V případě ohrožení hospodářské vyváženosti uzavřených smluv o závazcích veřejné služby by nicméně členské státy měly mít možnost přístup omezit. Kromě toho by členské státy sousedící se třetími zeměmi měly mít možnost stanovit další podmínky pro spravedlivý přístup na trh. A konečně, podmínky týkající se provozovatele železniční infrastruktury, zejména pokud jde o jeho nezávislost, nestrannost a finanční transparentnost, by měly být přiměřené situaci na trhu a používané infrastruktuře.
10.

Změna rámce řízení ovlivnila diskusi o změně plánu pro tresku obecnou v zásadě třemi způsoby: — Povinnost vykládky zavedená základním nařízením o SRP (nařízení (EU) č. 1380/2013) zpochybnila přidanou hodnotu režimu intenzity rybolovu stanoveného v plánu pro tresku obecnou, neboť tento režim byl zaveden s cílem omezit tytéž nedostatky (výměty). Vzhledem k tomu, že povinnost vykládky je uplatňována postupně pro jednotlivé druhy rybolovu, nová politika kromě toho vyžaduje od rybářů velkou míru přizpůsobení a flexibility, přičemž této potřebě nelze učinit zadost, jestliže nařízení prostřednictvím režimu intenzity rybolovu omezuje používání zařízení a délku času na moři. — Povinnost vykládky a nutnost přestat uplatňovat v rámci smíšeného rybolovu koncepci řízení zaměřeného na jednotlivé druhy vyžadují nový typ víceletého plánu řízení. Komise připravuje pro plán pro tresku obecnou následné plány, které budou plány řízení pro více druhů založené na jednotlivých oblastech. První z těchto plánů, který se týká Severního moře, byl již mezitím společným normotvůrcům předložen (13). Není proto vhodné do plánu pro tresku obecnou doplňovat nové prvky, které by předjímaly diskusi o víceletých plánech řízení vycházejících z reformy. — Základní nařízení rovněž zavádí koncept regionalizace, která je chápána jako mechanismus na úrovni sekundárních právních předpisů EU, jehož uplatnění je iniciováno prostřednictvím spolupráce členských států na úrovni regionálních mořských oblastí. Jelikož se proces regionalizace v rámci uplatňování základního nařízení průběžně vyvíjí, a to například prostřednictvím plánů výmětů založených na jednotlivých oblastech, je vhodné snížit míru podrobnosti týkající se řízení rybolovu tresky obecné, která je v plánu pro tresku obecnou uvedena.