ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Byly posouzeny čtyři hlavní možnosti politiky: zachování současného stavu (možnost 1), možnost právně nevynutitelných předpisů (možnost 2) a dvě regulační možnosti politiky (možnost 3 a 4). Zachování současného stavu by zahrnovalo nepřijetí žádného opatření na úrovni EU, zatímco ostatní tři alternativní možnosti politiky v různé míře zlepší schopnost zabavit a zkonfiskovat výnosy z trestné činnosti na přeshraničním základě. Možnost 2 (nelegislativní opatření/právně nevynutitelné předpisy) by podpořila vzájemné uznávání příkazů k zajištění a konfiskaci, například odbornou přípravou a šířením osvědčených postupů a podporou používání mezinárodních nástrojů pro napomáhání přeshraničnímu zabavení a konfiskaci. Její očekávaný dopad by však byl poměrně malý a některé členské státy by ještě byly vyloučeny z možnosti jednat ve věci určitých žádostí z jiných členských států. Možnosti 3 a 4 (legislativní opatření, které předpokládá povinnosti na minimální až maximální úrovni) by měly za následek povinnost uznat a vykonat řadu příkazů k zajištění a konfiskaci majetku z trestné činnosti. Možnost 3 by vyžadovala uznání pouze těch příkazů k zajištění a konfiskaci, které jsou stanoveny ve směrnici 2014/42/EU. Možnost 4 by vyžadovala uznání příkazů nezaložených na rozsudku. Dílčí možnost 4a (střední možnost) by překračovala rámec možnosti 3 a zahrnovala by všechny druhy konfiskace majetku z trestné činnosti; včetně konfiskace majetku z trestné činnosti nezaložené na rozsudku. Dílčí možnost 4b (maximální možnost) by zahrnovala také občanskoprávní nebo správní formy konfiskace majetku nezaložené na rozsudku. Upřednostňovanou možností je dílčí možnost 4a, neboť předpokládá nový nástroj vzájemného uznávání s rozšířenou oblastí působnosti, která zahrnuje všechny druhy příkazů k zajištění a konfiskaci vydaných v souvislosti s trestním řízením. Doplňuje tím harmonizační opatření zavedená směrnicí 2014/42/EU. Bude rovněž předvídat konkrétní pravidla pro ochranu práv oběti v přeshraničních případech.
EVROPSKÁ KOMISE

V Bruselu dne30.1.2018

SWD(2017) 477 final/2

CORRIGENDUM :

Document SWD(2017) 477 final of 19.12.2017 is corrected in all language versions except EN.

The words "lawfully marketed in another Member State" were missing in the title.

The text shall read as follows:



PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE

SOUHRNNÁ ZPRÁVA O KONZULTACI SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI

Průvodní dokument k

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady

o vzájemném uznávání zboží uvedeného v souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě

{COM(2017) 796 final}



{SWD(2017) 471 final}



{SWD(2017) 472 final}



{SWD(2017) 475 final}



{SWD(2017) 476 final}
EVROPSKÁ KOMISE

V Bruselu dne30.1.2018

SWD(2017) 472 final/2

CORRIGENDUM :

Document SWD(2017) 472 final of 19.12.2017 is corrected in all language versions except EN.

The words "lawfully marketed in another Member State" were missing in the title.

The text shall read as follows:



PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE



SOUHRN POSOUZENÍ DOPADŮ



Průvodní dokument k

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady

o vzájemném uznávání zboží uvedeného v souladu s právními předpisy na trh v jiném členském státě

{COM(2017) 796 final}



{SWD(2017) 471 final}



{SWD(2017) 475 final}



{SWD(2017) 476 final}



{SWD(2017) 477 final}
Vzhledem k tomu, že elektronické komunikace, zejména ty založené na internetových protokolech, mají globální dosah, rozměr tohoto problému dalece přesahuje území jednotlivých členských států. Oblast působnosti a obsah vnitrostátních předpisů o důvěrnosti komunikací se značně liší. I když by tedy členské státy mohly přijmout politiky zajišťující, aby toto právo nebylo porušováno, nebylo by možné toho dosáhnout jednotně, pokud by neexistovala společná pravidla na úrovni EU, a byly by omezeny přeshraniční toky osobních údajů souvisejících se službami elektronických komunikací do jiných členských států, které nesplňují stejné normy ochrany údajů.

—Práva občanů jsou dotčena úrovní ochrany důvěrnosti jejich komunikace. Občané by upřednostňovali možnosti posilující jejich práva, jako jsou možnosti č. 2, 3 a 4. —Vnitrostátní orgány a EIOÚ by podpořily možnosti vedoucí k větší a konzistentnější ochraně soukromí, jako jsou možnosti č. 2, 3 a 4. —Hlavními adresáty povinností stanovených směrnicí o soukromí a elektronických komunikacích jsou poskytovatelé služeb elektronických komunikací. Ti by silně upřednostňovali možnost č. 5. Jako druhou nejlepší volbu by mohli přijmout možnosti č. 2 a 3, které zajišťují, že konkurenční služby OTT budou podléhat stejným pravidlům. —Poskytovatelé služeb OTT (Over-the-Top) by rovněž upřednostňovali možnosti č. 1 a 5, jelikož by zpravidla raději nepodléhali přísnějším regulačním požadavkům. Po těchto dvou možnostech by byla nejpřijatelnější možnost č. 3, vzhledem k míře pružnosti, kterou zajišťuje. —Provozovatelé internetových stránek a subjekty zajišťující internetovou behaviorálně cílenou reklamu by ze stejných důvodů jako poskytovatelé služeb elektronických komunikací a služeb OTT jasně upřednostňovali možnost č. 5. —Poskytovatelé internetových prohlížečů by v rámci možnosti č. 3 podléhali zvláštním povinnostem. Možnosti č. 3 a 4 by proto nepodpořili. —Malé a střední podniky by obecně podpořily možnosti č. 1 a 5. Pokud patří k poskytovatelům služeb elektronických komunikací, podpořily by možnosti č. 2 a 3, a to z důvodu rovných podmínek s poskytovateli služeb OTT. Pokud patří k poskytovatelům služeb OTT, upřednostňovaly by možnosti č. 1 a 5, přičemž další nejpřijatelnější možností by byla možnost č. 3.
Tato zpráva posuzuje, jak nejlépe řešit čtyři problémy, které byly zjištěny v rámci působnosti směrnice 2011/65/EU (RoHS 2): 1) okamžité zastavení (hard-stop) operací na sekundárním trhu s elektrickými a elektronickými zařízeními (EEZ), která spadají do působnosti směrnice RoHS 2, ale nikoliv do působnosti směrnice RoHS 1 (směrnice 2002/95/ES); 2) účinky směrnice RoHS 2, pokud jde o náhradní díly k některým EEZ, která nespadají do působnosti směrnice RoHS 1; 3) zastavení uvádění píšťalových varhan na trh v důsledku směrnice RoHS 2; 4) narušení trhu s nesilničními pojízdnými stroji s kabelovým napájením v důsledku směrnice RoHS 2.
Posílení postavení vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž poskytnutím minimálních prostředků a nástrojů tak, aby mohly účinněji prosazovat pravidla, by vedlo k účinnějšímu prosazování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže a dalšímu šíření kultury hospodářské soutěže v Evropě. To by mělo za následek otevřenější konkurenční trhy, na nichž by společnosti soutěžily spravedlivěji na základě svých zásluh, takže by mohly vytvářet bohatství a pracovní místa a staly se přitažlivějšími pro investory. Větší hospodářská soutěž podporuje produktivitu – klíčový faktor hospodářského růstu. Účinnější prosazování hospodářské soutěže chrání evropské spotřebitele před obchodními praktikami, které udržují ceny zboží a služeb na uměle vysoké úrovni, a rozšiřuje výběr inovativních výrobků a služeb za dostupné ceny. Společné minimální standardy týkající se nástrojů pro šetření a ukládání sankcí by omezily rozdílné výsledky pro společnosti a zajistily, aby bylo uplatňování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže ze strany vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž předvídatelnější. Orgány pro hospodářskou soutěž v EU by byly s to lépe vzájemně spolupracovat. Náklady podniků vykonávajících přeshraniční činnost spojené s přizpůsobením se různým právním rámcům by se snížily, či dokonce úplně odpadly. Tuto možnost podporuje většina zúčastněných stran. Posouzení přínosů upřednostňované možnosti z kvalitativního i kvantitativního hlediska (např. pozitivní dopad na růst souhrnné produktivity výrobních faktorů – hlavní složky HDP) prokazuje, že přínosy značně převýší náklady na provedení.
Kromě zmíněných kvalitativních výhod má možnost C4 potenciál snížit zatížení poskytovatelů údajů (snížení zátěže o 13,5 %) a zároveň zajišťovat vysokou kvalitu produkovaných statistik. Racionalizovaný a zjednodušený právní rámec by splňoval cíle programu REFIT a vytvořil lepší flexibilitu. To by zase bylo přínosné pro uživatele údajů – včetně producentů makroekonomických ukazatelů, jako je HDP – jelikož by se zvýšila včasnost, schopnost reakce a kvalita údajů a byla by zajištěna konzistentnost podnikových statistik také v dlouhodobém horizontu. Produkční procesy vnitrostátních sestavovatelů údajů by těžily z lepšího přístupu k administrativním a jiným zdrojům údajů, a také z možnosti používat a vyměňovat si mikrodata. Integrovanější procesy by jim také přinesly úspory celkových nákladů v dlouhodobém horizontu.
Veřejná konzultace ukázala, že většina podniků upřednostňuje možnost sdílet informace dobrovolně, a upřednostňuje tedy nelegislativní možnost. Uvádějí, že bude-li nástroj pro zjišťování informací o jednotném trhu proveden, měl by zajišťovat důvěrnost údajů a měl by se používat pouze jako krajní opatření. Měly by být požadovány pouze snadno dostupné informace. Z deseti členských států, které odpověděly, čtyři nástroj pro zjišťování informací o jednotném trhu podporují a dva nikoliv. Orgány dvou členských států by upřednostnily, aby žádosti o informace koordinovala Komise, zatímco dva členské státy by byly raději, kdyby jim pravomoc požadovat informace od podniků v jakémkoliv členském státě byla dána přímo, bez zapojení Komise. Všechny spotřebitelské organizace podporují používání nástroje pro zjišťování informací o jednotném trhu, jsou-li tyto informace nezbytné pro vyřešení porušení práv spotřebitelů nebo podniků. Polovina spotřebitelských organizací podporuje používání nástroje pro zjišťování informací o jednotném trhu k přípravě nových pravidel EU.

Výpočet nákladů a přínosů nástroje pro zjišťování informací o jednotném trhu (možnost 4) je založen na předpokladu, že bude ročně použit pro čtyři malé žádosti zahrnující maximálně pět podniků a pro jednu velkou žádost zahrnující maximálně 50 podniků. Větší množství informací o špatném fungování jednotného trhu by Komisi a vnitrostátním orgánům umožnilo zajistit větší soulad s právem týkajícím se jednotného trhu a lépe navrhovat politiky EU. To by posílilo důvěru spotřebitelů v jednotný trh a přispělo k naplnění jeho potenciálu. Lepší přístup k informacím by měl vést k cílenějšímu prosazování jednotného trhu na vnitrostátní úrovni a k omezení počtu řízení o nesplnění povinnosti proti členským státům. Ve dvou nedávných řízeních bylo vymoženo až 50 milionů EUR nezaplacených daní poté, co vyšetřovací orgány v oblasti státní podpory Komisi umožnily přístup ke klíčovým informacím na úrovni podniků. V oblasti jednotného trhu možné úspory z jednoho případu zadávání zakázek v oblasti infrastruktury překročily 3 miliardy EUR. Použije-li se nástroj pro získávání informací o jednotném trhu k řešení případů špatného fungování jednotného trhu v těchto oblastech, může to přinést nepřímé sociální přínosy a přínosy pro životní prostředí.
Komise si prostřednictvím dvou veřejných konzultací vyžádala k fungování EMIR zpětnou vazbu od zúčastněných stran. Během konzultace byla nadnesena řada specifických otázek, avšak nebyla zdůrazněna žádná konkrétní možnost politiky, kterou by bylo možno zvažovat. Všechny skupiny zúčastněných stran vyslovily širokou podporu tomu, aby byla posílena proporcionalita nařízení. Hodně pozornosti bylo věnováno oznamování obchodů. Respondenti, zejména podniky a oborová sdružení, se dožadovali, aby v případě nefinančních smluvních stran byly související požadavky sníženy. Velká část respondentů pocházejících z různých skupin zúčastněných stran vyslovila názor, že oznamovací povinnost platná pro obě strany by měla být nahrazena povinností jednostrannou. Tato možnost byla zvážena, avšak v tomto posouzení dopadů byla zamítnuta. Respondenti dále upozornili na potřebu zavést výjimku z požadavků na clearing a maržových požadavků v případě smluvních stran, jež nejsou systémově významné.

Zaprvé, navrhované změny sníží náklady na dodržování předpisů i zátěž, jíž jsou účastníci trhu vystaveni, aniž by současně nepříznivě dopadaly na finanční stabilitu. Větší akcent na proporcionalitu při uplatňování clearingových pravidel prospěje nefinančním smluvním stranám, jejichž podmínky se vlivem zamýšlených opatření více narovnají. Bude totiž navýšen limit k provádění clearingu, čímž se požadavky na clearing nově uplatní jen na největší smluvní strany v této kategorii. Nově budou nastaveny definiční znaky, jimiž se vyznačují malé finanční smluvní strany povinné clearing provádět. Těmto (velmi) malým smluvním stranám, v jejichž případě není ekonomicky proveditelný centrální clearing, tak bude možné snížit zátěž, jíž jsou vystaveny. Složky penzijního systému budou profitovat z nové přechodné výjimky z provádění clearingu, která je odůvodněna skutečností, že se do dnešního dne nepodařilo pro clearing v jejich případě nalézt schůdné technické řešení. Všem smluvním stranám situaci ulehčí uvolnění některých oznamovacích požadavků. Jedná se například o zrušení povinnosti vykazovat údaje o obchodech z minulosti. Zadruhé, budou-li zprůhledněny pozice v OTC derivátech a související expozice, budou orgány s to zjišťovat potenciální problémy dříve a přijímat včas opatření proti případným rizikům, což zase prospěje odolnosti finančních trhů. Zatřetí, díky širšímu přístupu ke clearingu bude mít více účastníků trhu možnost řídit a zajišťovat svá rizika. V důsledku nižší pravděpodobnosti náhlých šoků a případů narušení obchodních procesů klesne i volatilita podnikatelského prostředí a vzroste jistota práce zaměstnanců těchto subjektů.
Varianty politiky se liší mírou zásahu – od relativně mírného až po výrazný. Nejdůležitějšími opatřeními první varianty politiky jsou zjednodušení stávajících ustanovení a rozšíření oblasti působnosti na autobusy a autokary a – v případě ustanovení o nediskriminaci – na lehká vozidla. Druhá varianta politiky vychází z první varianty a zavádí rozlišení poplatků podle emisí CO2 a postupné rušení vinět u těžkých nákladních vozidel (včetně autobusů a autokarů) spolu s pobídkami k zavedení poplatků za ujetou vzdálenost. Třetí varianta politiky obsahuje dvě alternativy a zahrnuje navíc opatření pro osobní automobily a dodávky, která omezují meziměstskou kongesci (varianty 3a i 3b) a emise CO2 a látek znečišťujících prostředí, tím že rozlišují mýtné a poplatky za užívání lehkých vozidel (varianta 3b). Čtvrtá varianta počítá s postupným rušením silničních známek u všech vozidel a nařizuje u těžkých nákladních vozidel poplatky za externí náklady. Upřednostňovanou možností je třetí varianta. Čtvrtá varianta by byla účinnější při dosahování cílů, obnáší však vyšší náklady. Na základě politického rozhodnutí by jistá opatření ze čtvrté varianty mohla být zařazena do varianty 3b, pokud by se ponechalo dostatečně dlouhé zaváděcí období pro postupné přizpůsobení a rozložení nákladů.
Možnost č. 3 by: ·do roku 2030 snížila náklady způsobené přetížením dopravy o 9 miliard EUR, přinesla dodatečné příjmy z mýtného ve výši 10 miliard EUR ročně a pomohla zvýšit investice do silnic o 25 %, ·výrazně snížila emise CO2, NOx a částic, ·zlepšila veřejné zdraví a snížila náklady způsobené znečištěním ovzduší a nehodami (0,37 miliardy EUR do roku 2030), ·umožnila vytvořit až 208 000 nových pracovních míst a vygenerovala další přínosy ve výši 0,19 % HDP a ·přispěla k rovnému zacházení s občany EU tím, že by snížila cenu krátkodobých dálničních známek na polovinu.
Sledování a vykazování specifické spotřeby paliva a emisí CO2 u těžkých vozidel by překonala selhání trhu, čímž by se zvýšila transparentnost a díky spolehlivým a srovnatelným údajům by byl odstraněn znalostní nedostatek. Umožnila by dobře informovaná rozhodnutí o nákupu a stimulovala by konkurenceschopnost a rozvoj rozumných politik, a tím by byl podpořen zájem o palivově účinná vozidla.
Odstranění omezení týkajících se užívání vozidel najatých pro přepravu zboží pro vlastní potřebu (která jsou v současné době uplatňována pouze v Řecku, Itálii, Španělsku a Portugalsku) by mělo do roku 2030 vést k vytvoření přibližně 75 milionů EUR ročních úspor pro podnikatele provozující dopravu pro vlastní potřebu v těchto zemích. Kromě toho by umožnění užívání vozidel najatých v jiném členském státě EU na dobu tří až čtyř měsíců mělo vést k úspoře nákladů ve výši zhruba 83 milionů EUR. Možnost 1c by proto mohla snížit provozní náklady o částku v celkové výši 158 milionů EUR ročně. Mimoto se očekává, že ziskovost odvětví najímání vozidel vzroste o 81 milionů EUR, takže celkový hospodářský přínos bude zhruba 240 milionů EUR ročně do roku 2030. Možnost 1c povede k vytvoření téměř 5 000 dalších pracovních míst, 2 900 v odvětví pronájmu vozidel a 1 700 v odvětví silniční přepravy zboží. Bezpečnost silničního provozu by se měla mírně zvýšit, neboť jsou používána novější a lépe udržovaná vozidla. Účinky na životní prostředí jsou pozitivní (nižší emise díky vyšší palivové účinnosti), i když ne výrazně vzhledem k poměrně malé velikosti odvětví.
Nedostatek transparentnosti usnadňuje činnosti některých zprostředkovatelů, kteří jsou zapojeni do podpory a prodeje systémů agresivního daňového plánování. V důsledku toho členské státy trpí přesouváním zisků, které by se jinak vytvářely a byly by zdanitelné na jejich území, do jurisdikcí s nízkým zdaněním a často pociťují erozi svých základů daně. Základní zjištěný problém spočívá v tom, že některé systémy daňového plánování navrhují a podporují zprostředkovatelé a využívají je daňoví poplatníci za účelem vyhýbání se daňovým povinnostem a daňových úniků.

Mohlo by se očekávat, že požadavek na podávání zpráv na základě režimu povinného zveřejňování informací odradí zprostředkovatele od zapojení se do agresivních daňových režimů. Daňoví poplatníci budou podobně méně inklinovat k vytváření nebo používání takových systémů, pokud budou vědět, že by se o nich musely podávat zprávy na základě režimu povinného zveřejňování informací. V současné době mají daňové orgány omezené znalosti o zahraničních systémech daňového plánování a takové údaje by jim mohly poskytnou včasné informace, aby byly schopny rychle reagovat provozními opatřeními a legislativními a/nebo regulačními změnami. Kromě toho by se tyto informace mohly použít pro účely hodnocení rizika a auditu.
Co se týče souladu opatření dohledu nad ústředními protistranami usazenými v EU, upřednostňovaná možnost, která zahrnuje vytvoření nového evropského mechanismu dohledu nad ústředními protistranami, by neměla žádný dopad na rozpočet EU, neboť všechny dodatečné náklady by byly pokryty poplatky za dohled vybíranými od ústředních protistran EU. Ty by však byly úměrné jejich činnosti a představovaly by pouze zanedbatelný zlomek jejich obratu. Neočekává se tedy, že by upřednostňovaná možnost měla výrazný dopad na náklady clearingu, ať už pro členy clearingového systému, nebo jejich klienty a nepřímé klienty.

Podobně změny předpokládané s cílem snížit rizika, která představují ústřední protistrany ze třetích zemí, by rovněž neměly žádný dopad na rozpočet EU, protože jakékoli dodatečné zdroje pro evropský mechanismus by byly také financovány z výběru poplatků za dohled od ústředních protistran ze třetích zemí. Kromě nákladů spojených s dohledem by se většina nákladů vzniklých pro protistrany, které provádějí clearing (členové clearingového systému a jejich klienti) týkala zavedení politiky umístění ústředních protistran tier 2, které by se provádělo na základě objektivních kritérií.
A) Základní scénář: beze změny stávající politiky. B) Zvýšené mezinárodní globální úsilí o mnohostranný právní rámec pro spravedlivou hospodářskou soutěž v odvětví letectví a začlenění rozšířených ustanovení o spravedlivé hospodářské soutěži do dohod o službách letecké dopravy. C) Podstatné změny režimu stanoveného nařízením (ES) č. 868/2004, jež by bylo nahrazeno novým komplexním a účinným právním nástrojem EU. D) Nahrazení nařízení (ES) č. 868/2004 novým účinnějším právním nástrojem EU v kombinaci se zvýšeným mezinárodním globálním úsilím a začleněním ustanovení o spravedlivé hospodářské soutěži do dohod o službách letecké dopravy (upřednostňovaná varianta).
Návrh se zabývá problémem kulturních statků, které jsou nelegálně odebrány ze svého historického a archeologického kontextu a dováženy do EU, což podporuje organizovanou trestnou činnost, financování terorismu, praní peněz a daňové úniky a pro země původu to znamená ztrátu kulturní identity a dědictví. Tento návrh navazuje na právní předpisy EU zakazující obchod s kulturními statky pocházejícími z Iráku a Sýrie (nařízení č. 1210/2003 a č. 36/2012).

V rámci Evropského programu pro bezpečnost z roku 2015 a akčního plánu pro zesílení boje proti financování terorismu z roku 2016 Komise oznámila, že do konce druhého čtvrtletí 2017 připraví legislativní návrh zabývající se nedovoleným obchodem s kulturními statky.

Čeho by měla tato iniciativa dosáhnout? Maximálně 8 řádků
Dotyčná nařízení lze rovněž považovat za částečně účinná vzhledem k tomu, že náklady na provoz příslušných systémů jsou poměrně nízké:

•Hrubý odhad průměrných ročních nákladů pro Evropskou komisi činí 500 000 EUR u systému EMAS a 1 100 000 EUR u ekoznačky EU. Tyto náklady pokrývají systém 33 skupin výrobků, 2 000 licencí a 44 000 výrobků v případě ekoznačky EU a 4 000 organizací a 7 500 míst v případě systému EMAS.

•Významné rozdíly v míře provádění na úrovni jednotlivých členských států odrážejí rozdílné vyhodnocení poměru nákladů a přínosů. Vzhledem k jejich dobrovolné povaze nelze mít za to, že tyto systémy kladou nepřiměřenou zátěž na členské státy nebo na firmy a organizace, jelikož obě tyto skupiny do nich investují pouze v té míře, v jaké se domnívají, že je to pro ně přínosné. Nízké investice však také vedou k omezenému uplatňování a omezenému dopadu obou systémů.

•U některých organizací registrovaných v systému EMAS – zejména těch, které se zabývají výrobou energií – mohou opatření ke zvýšení energetické účinnosti vést ke značným úsporám (podle hodnoticí studie činí tyto úspory za období dvou let u všech organizací registrovaných v systému EMAS přibližně 1,3 miliardy EUR).
V rámci upřednostňované možnosti by poskytovatelé (včetně pojistitelů, penzijních fondů, investičních podniků, bank a správců aktiv), kteří by získali povolení v rámci odvětvových režimů EU, mohli navrhovat celoevropské osobní penzijní produkty (PEPP) na základě souboru společných prvků. Co se týče retailových investorů, celoevropský osobní penzijní produkt by jim poskytl další možnost doplňkového důchodového spoření. Mobilní pracovníci by měli prospěch ze zlepšené přenositelnosti. Studie odhaduje, že trh s osobními penzijními produkty by se mohl rozvinout ze stávající úrovně – odhadované na přibližně 0,7 bilionu EUR – buď na 1,4 bilionu EUR (což odpovídá základnímu scénáři), nebo na 2,1 bilionu EUR (přičemž dodatečná částka pocházející z celoevropského osobního penzijního produktu vyplývá z předpokladu, že celoevropskému osobnímu penzijnímu produktu by byla přiznána daňová zvýhodnění). Celoevropský osobní penzijní produkt by pak představoval zhruba polovinu potenciálního nárůstu celkového trhu, druhá polovina by pocházela z dynamiky růstu nyní prodávaných vnitrostátních produktů. Větší rozšíření produktů by z dlouhodobého hlediska přispělo k realizaci cíle unie kapitálových trhů.

Tato iniciativa by rovněž měla kladný sociální dopad, jelikož větší rozšíření osobních penzijních produktů by zvýšilo počet lidí s přiměřeným příjmem v důchodu. Zejména samostatně výdělečné činným osobám a mobilním pracovníkům by přinesla nové způsoby, jak spořit na důchod.