Účelem těchto technických opatření je přispět k dosažení cílů společné rybářské politiky („SRP“) [jak je definuje nařízení 1380/2013 (dále jen „nařízení o SRP“)] a přispět k dosažení dobrého stavu prostředí, jak jej stanoví rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí a příslušná ustanovení směrnic o ochraně volně žijících ptáků a o ochraně přírodních stanovišť . Rybolov na úrovni maximálního udržitelného výnosu s vhodnými technickými opatřeními slouží ke zvyšování výnosu z cílených rybích populací při současném snižování nežádoucích (vedlejších) úlovků a dopadů na citlivá přírodní stanoviště, a to buď prostřednictvím velikostní selektivity (vyhýbání se malým rybám), nebo druhové selektivity (vyhýbání se určitým druhům). Opatření jsou klíčová pro účinné provádění politiky EU v oblasti výmětů a povinnosti vykládky. Členské státy a hospodářské subjekty by měly upřednostňovat lepší lovná zařízení a techniky s cílem co nejvíce zamezit nežádoucím úlovkům nebo je snížit.

Řízení založené na výsledcích v kombinaci s aktivními zúčastněnými stranami a účastí členských států vyžaduje, aby byly výsledky monitorovány, měřeny a aby po nich následovala v průběhu času vyvíjená revidovaná technická opatření. Předchozí předpisy neobsahovaly metriky pro měření dopadů a úspěchu při provádění technických opatření. To znamená, že nebylo možné podrobně určit, jak technická opatření přispěla k výše uvedeným cílům.

Nejnovější vědecká analýza provedená výborem VTHVR naznačuje, že nastupuje pomalý a velmi pozvolný trend odlovu většího podílu větších ryb. Přestože experimentální studie prokázaly, že zlepšené selektivity lze dosáhnout použitím určitých lovných zařízení za kontrolovaných podmínek, ukázalo se, že je obtížné stanovit přímou příčinnou souvislost mezi uplatňováním konkrétních předpisů o lovných zařízeních, změnami používaných lovných zařízení a celkovou velikostní selektivitou rybářského loďstva. Nejsou k dispozici dostatečně podrobná data, která by mohla stanovit takovéto vazby. Kromě toho se má za to, že provozní faktory (volba místa a času lovu a konkrétní zvolená lovná zařízení), které zákonné povinnosti neupravují, mají na selektivitu také zásadní vliv.

Nařízení, které se zaměřuje na přístupy k definici opatření, které jsou více založené na výsledcích, zahrnuje cíle pro technická opatření za účelem:

·omezení nežádoucích úlovků (zejména v případě citlivých druhů),

·optimalizace vzorců využívání zdrojů,

·přispění ke zlepšení výnosů a

·zajištění toho, aby dopady rybolovu na stanoviště na mořském dně byly v souladu s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí.

Potřeba lepších metod pro měření selektivity a jejích účinků je čím dál zjevnější a naléhavější. Účinnost lze posoudit pouze prostřednictvím viditelných výsledků: ochrana nedospělých jedinců a oblastí, kde dochází k výtěru, nižší objem náhodných úlovků citlivých mořských druhů, nižší negativní dopady na životní prostředí a pozitivní příspěvky k naplňování právních předpisů v oblasti životního prostředí. Tyto metody měření slouží dvěma účelům: i) předběžnému hodnocení potenciálních výsledků navrhovaných a vyvíjených opatření a ii) posouzení opatření z hlediska jejich výsledků.

Selektivita je dána jednak druhem používaného lovného zařízení, jednak způsobem, jakým jej velitelé rybolovu a rybáři používají s ohledem na místo, roční období, denní dobu, rychlost a další provozní možnosti. Zlepšení selektivity závisí nejen na uplatňování právních předpisů za účelem změny struktury lovných zařízení, ale také na uplatňování právních předpisů s cílem vytvářet pobídky k používání lepších postupů při využívání těchto zařízení rybáři. To znamená, že jsou zapotřebí lepší metody monitorování selektivity, a to přesnějším měřením množství ulovených malých ryb nebo citlivých druhů. Současné metody monitorování poskytly údaje adekvátní pouze k tomu, aby VTHVR vyhodnotil obecné trendy ve velikostní selektivitě u velkých skupin loďstva. Komise zváží, zda ve svém připravovaném akčním plánu členským státům doporučí dodatečné způsoby shromažďování informací nezbytných k tomu, aby tato politika fungovala.

4.Přínos k dosahování environmentálních cílů EU

Technická opatření musí rovněž přispět k dosažení dobrého stavu prostředí, jak je stanoveno v rámcové směrnici o strategii pro mořské prostředí. Opatření zaměřená na zachování biologických mořských zdrojů v rámci SRP, která rovněž přispívají k ochraně mořského prostředí, spadají do výlučné pravomoci EU. V rámci SRP je vyžadována soudržnost s právními předpisy EU v oblasti životního prostředí a nařízení vychází z cílů v ní stanovených.

Rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí stanoví kvantitativní environmentální cíle, ale většina environmentálních cílů je stále kvalitativních, například „příznivý stav z hlediska ochrany“ uvedený v čl. 1 písm. e) a článku 2 směrnice o ochraně přírodních stanovišť.

Zpětná vazba z konzultací potvrzuje, že na přizpůsobení se nařízení (které konsoliduje a nahrazuje více než 30 předchozích předpisů) a přechod od normativních pravidel k regionálně přizpůsobeným opatřením prostřednictvím procesu regionalizace je zapotřebí dostatek času. Většina členských států, poradních sborů, zúčastněných stran a VTHVR potvrdila, že na měření účinku nařízení je příliš brzy. Většina nevládních organizací se domnívá, že nařízení dosud nepřispělo k dosažení cílů nařízení a nedokázalo zabránit negativním dopadům rybolovu na životní prostředí. Tyto zúčastněné strany také zastávají přístup založený na výsledcích, který je v souladu s cíli Zelené dohody pro Evropu a strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030.

Rybolov je klíčovým tlakem, který ovlivňuje ekosystémy, citlivé druhy a má dopady na mořské dno. Nedávný přezkum provedený Evropským účetním dvorem dospěl k závěru, že ztráta přirozeného prostředí a mořské rozmanitosti je stále problémem. Komise souhlasí s Účetním dvorem, že je zapotřebí přijmout další opatření, a považuje vývoj vhodných technických opatření podle tohoto nařízení za klíčový pro dosažení daného cíle.

Tato zpráva mezi citlivé druhy řadí druhy chráněné podle právních předpisů EU a mezinárodních dohod závazných pro EU, jako jsou delfíni, sviňuchy, mořští ptáci, žraloci a některé druhy ryb a želv, kterým bezprostředně hrozí vyhynutí. Mnoho velkých, pomalu rostoucích ryb a dalších živočichů nyní ve velkých částech svého původního území vyhynulo a další jsou kriticky ohroženi. Rybolov může být pro tyto druhy velkou hrozbou a v některých případech mohou technická opatření pomoci tuto hrozbu zmírnit. Existuje velké množství důkazů o náhodných úlovcích následujících druhů. Například mořští ptáci mohou být zachyceni a utopeni při používání dlouhých lovných šňůr nebo pobřežních tenatových sítí. Sviňuchy obecné a delfíni se také mohou zachytit do tenatových sítí nebo do (pelagických) vlečných sítí. Želvy se chytají do tenatových sítí a mohou být zachyceny povrchovými dlouhými lovnými šňůrami, hlubinní žraloci se zachycují v dlouhých lovných šňůrách a tenatových sítích, velcí pelagičtí žraloci jsou zachycování s použitím dlouhých lovných šňůr na tuňáky. Nedospělí velcí žraloci, manty a rejnoci jsou díky značné velikosti svého těla zachytáváni do vlečných sítí pro lov při dně.

Jsou známy některé zjevné případy druhů, kterým hrozí vyhynutí, ale obecné povědomí o náhodných úlovcích citlivých druhů nepostačuje k přesnému odhadu dopadů těchto úlovků. Výbor VTHVR zjistil, že pobřežní pevné sítě (tenatové a třístěnné tenatové sítě) mají na citlivé druhy největší a nejrozšířenější dopad, přezkoumal metody k omezení těchto náhodných úlovků a identifikoval řadu možných opatření, jako jsou sezónní uzavření, používání akustických odpuzujících zařízení a šňůry plašící ptáky. Nařízení nadále zakazuje tenatové sítě a omezuje používání jiných typů lovných zařízení se známým negativním dopadem na životní prostředí a vychází z opatření, která byla dříve stanovena ve zrušeném nařízení o kytovcích , včetně povinností sledování, které měly doplnit komplexnější sběr údajů podle minulého rámce pro shromažďování údajů (kde jsou údaje o vedlejších úlovcích součástí mnohem rozsáhlejšího komplexního sběru údajů). Toto cílené monitorování kytovců se ukázalo jako obtížné a existují zjevné obavy ohledně jeho účinnosti. Množství vedlejších úlovků zůstává do značné míry neznámé.

Nařízení rovněž poskytuje rámec pro provádění akčního plánu pro snižování náhodných úlovků mořských ptáků lovnými zařízeními a poskytuje členským státům možnosti přijmout opatření pro své vody nebo v regionálním kontextu jako prostředek k účinnému přispění k cílům nařízení.