[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 6.11.2009

KOM(2009) 623 v konečném znění

SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ

Složky nového partnerství mezi EU a zámořskými zeměmi a územími

1. Úvod

Zámořské země a území[1] (ZZÚ) jsou k Evropskému společenství přidruženy prostřednictvím režimu, který vychází z ustanovení části IV Smlouvy o ES a podrobných pravidel a postupů, jež jsou v současné době stanoveny v rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území ze dne 27. listopadu 2001[2]. Toto rozhodnutí Rady z roku 2001 však vychází z analogie se spoluprací mezi EU a státy AKT, a to přesto, že jsou mezi státy AKT a dnešními zámořskými zeměmi a územími významné rozdíly. Komise dne 25. června 2008 přijala zelenou knihu o budoucích vztazích mezi EU a zámořskými zeměmi a územími[3], díky které budou zahájeny debaty o možnosti nahrazení tohoto postoje postojem zohledňujícím konkrétní potřeby zámořských zemí a území, jejich potenciál a jejich jedinečný vztah s EU.

Toto sdělení podává přehled o výsledku veřejných konzultací zahájených na základě této zelené knihy a vytyčuje stanovisko Komise ohledně základních složek nového partnerství mezi EU a zámořskými zeměmi a územími, kterým se bude řídit další práce (v roce 2011–2012) o nahrazení stávajícího rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území po vypršení jeho platnosti dne 31. prosince 2013.

Podle názoru Komise by se zvláštní vztah mezi EU a ZZÚ měl přesunout od klasického přístupu rozvojové spolupráce k recipročnímu partnerství, jež by podporovalo udržitelný rozvoj zámořských zemí a území a prosazovalo hodnoty a normy EU v okolním světě. Komise bude brát ohled na reakce obdržené v důsledku veřejných konzultací, zvláště ze ZZÚ a ze čtyř členských států, s nimiž jsou spojeny (Dánsko, Francie, Nizozemsko a Spojené království), a věří, že pozornost by se měla soustředit na konkurenceschopnost a odolnost ZZÚ, jakož i na spolupráci s dalšími partnery, přičemž v úvahu bude brána různorodost ZZÚ.

2. Veřejné konzultace o budoucích vztazích mezi EU a ZZÚ

Zelená kniha zahájila veřejné konzultace, které probíhaly od 1. července do 17. října 2008[4], a Komise dne 3. října 2008 zorganizovala v Bruselu konferenci zainteresovaných stran[5], na níž prezentovala otázky, kterými se zelená kniha zabývala. Komise, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, kromě toho o zelené knize diskutovaly dne 28. a 29. listopadu 2008 na každoročním fóru ZZÚ[6].

Příspěvky obdržené v reakci na zelenou knihu, debaty během konference zainteresovaných stran a fórum ZZÚ 2008 odhalily mezi přímo dotčenými stranami v řadě obecných otázek velkou shodu[7] Obecným názorem je, že současné zaměření vztahů mezi EU a ZZÚ na boj proti chudobě již neodpovídá skutečnosti a mělo by být nahrazeno novým postojem. Jedinečný vztah mezi ZZÚ a EU by měl být základním kamenem tohoto nového přístupu. Ten by měl brát v úvahu zvláštnosti ZZÚ, především pak jejich hospodářský a sociální rozvoj, různorodost a zranitelnost, jakož i jejich důležitost z hlediska životního prostředí. Měl by se také zaměřovat na posílení jejich odolnosti a konkurenceschopnosti, zvláště v regionech, ve kterých se nacházejí. Jedním klíčovým sdělením je, že ZZÚ jako vzdálení představitelé Evropy na celém světě by měly být EU považovány za přínos, ne za přítěž.

Mnoho příspěvků zdůrazňovalo, že solidarita mezi EU a ZZÚ by měla být založena na skutečnosti, že všichni obyvatelé ZZÚ jsou v principu[8] občany EU (jakožto státní příslušníci členských států s nimi spojenými a na základě úzkých vazeb plynoucích ze společné historie a ústavních tradic). Uvádějí, že nové přidružení by se raději než na boj s chudobou mělo zaměřit na potenciál ZZÚ a mělo by se zabývat jejich zranitelností. Podle některých příspěvků to také znamená, že by si ZZÚ neměly v budoucnu pohoršit, pokud jde o finanční pomoc Společenství, a že obecně by přístup ZZÚ k financování měl být usnadněn.

Veřejné konzultace dále potvrdily problémy, se kterými se ZZÚ potýkají, jejich potenciál, pokud jde o životní prostředí, a společné zájmy EU a ZZÚ v této oblasti. Mnoho příspěvků poukazuje na důležitost ZZÚ a jejich bohaté biologické rozmanitosti jakožto globálního přírodního dědictví. Navrhují také, že by ZZÚ mohly být považovány za jakési laboratoře pro zkoumání změny klimatu nebo jako testovací prostředí pro pilotní projekty v oblasti životního prostředí. Velký počet zúčastněných stran navrhl uvolnění konkrétních – a dodatečných – zdrojů na ochranu životního prostředí v ZZÚ, na boj proti změně klimatu a na snižování rizika katastrof.

Obecně je požadováno více „partnerství“ mezi EU a ZZÚ, ale jen pár příspěvků poskytlo představu o reálných odpovědnostech, které by z toho pro samotné ZZÚ měly plynout. Na druhou stranu se v mnoha reakcích objevoval požadavek na to, aby ZZÚ byly více brány v úvahu a dokonce se více přímo zapojovaly do vypracovávání evropských politik v oblastech, které se jich pravděpodobně budou dotýkat.

Několik příspěvků upozorňuje na potřebu podpořit ZZÚ v jejich konkurenceschopnosti, například prostřednictvím vytváření středisek excelence, posílení regionální spolupráce a integrace, posílení úlohy, kterou by ZZÚ mohly hrát ve funkci vzdálených představitelů EU ve svých příslušných regionech, zjednodušení pravidel původu a hygienických a rostlinolékařských požadavků na dovoz do Společenství atd. Nehledě na důležitost spojenou s regionální spoluprací se zdá, že míra účasti v integračních procesech v regionu závisí, podle možnosti, na skutečných výhodách, jež by to každému z partnerů přineslo.

Téměř všechny příspěvky žádají nový rámec, který by bral v úvahu různorodost ZZÚ. Jsou zdůrazněny různé situace, v nichž se ZZÚ nacházejí, především pokud jde o záležitosti týkající se obchodu. V důsledku toho existuje silná poptávka po větší flexibilitě, s níž by byly řešeny specifické problémy ZZÚ. Několik příspěvků žádajících větší různorodost však zároveň zdůrazňuje udržení soudržného celkového rámce pro všechny ZZÚ.

3. Nové partnerství mezi EU a ZZÚ

V souladu s účelem přidružení ZZÚ k Evropskému společenství podle článku 182 Smlouvy o ES musí nyní být podstata rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území z roku 2001 nahrazena daleko modernějším přístupem; na zřetel by měla být brána hlavně shoda v ZZÚ a členských státech ohledně názoru, že solidarita mezi EU a ZZÚ by měla být založena na jejich jedinečném vztahu a na skutečnosti, že patří k téže „evropské rodině“.

V této souvislosti zastává Komise názor, že obecným principem přidružení by mělo být zajištění udržitelného rozvoje ZZÚ a pomoc při prosazování hodnot a norem EU v okolním světě. Na jednu stranu nezbytná solidarita EU vůči obyvatelům ZZÚ – v podstatě evropským občanům, neboť jsou státními příslušníky členských států – předpokládá, že by EU měla podporovat udržitelný rozvoj ZZÚ, a to v oblasti hospodářství, v sociální oblasti a v ekologii. Na druhou stranu tento zvláštní vztah, stejně jako poloha ZZÚ, které se nacházejí na celém světě, mohou také z jejich přidružení k EU učinit vhodný rámec pro propagaci hodnot a norem EU na co největším zeměpisném území. Komise tudíž věří, že budoucí vztah by měl být recipročnější a že by měl být založen na společných zájmech.

S ohledem na tento nový přístup by se budoucí přidružení mělo zaměřit na zvýšení konkurenceschopnosti ZZÚ, posílení jejich odolnosti a podporu spolupráce mezi ZZÚ a dalšími partnery v regionech, ve kterých se nacházejí, ať již v EU nebo mimo ni. K tomu není zapotřebí vztahu, jaký existuje v současné době, tedy vztahu mezi dárcem a partnerem přijímajícím pomoc, ale vyžaduje si nový rámec pro spolupráci.

V tomto ohledu nabízí vnitřní politiky Společenství a zejména jeho regionální politika zajímavé příklady. To neznamená, že by tyto politiky nebo jejich části měly být jako takové použity na ZZÚ, nebo že by ZZÚ měly být do působnosti těchto politik zahrnuty. Místo toho by podrobná pravidla a postupy pro přidružení ZZÚ ke Společenství měly i po roce 2013 vycházet z článku 187 Smlouvy o ES, ale měly by se inspirovat úspěšnými pravidly, jimiž se řídí provádění vnitřních politik Společenství.

V tomto ohledu je velmi významná skutečnost, že regionální politika Společenství se vztahuje na každý z 271 regionů EU v tom smyslu, že představuje jediný rámec politiky, je však schopná zvládat obrovskou různorodost těchto regionů. Mimoto by zvláštní pozornost měla být věnována strategii EU vůči nejvzdálenějším regionům, která je výsledkem globálního a jednotného přístupu ve všech politikách Společenství.

Vývoj stávajícího partnerství mezi dárcem a partnerem přijímajícím pomoc směrem k novému partnerství by měl představovat změnu ve způsobu, jakým ZZÚ budou od roku 2014 získávat finanční pomoc, a to bez ohledu na diskuze ohledně budoucího finančního rámce. V tomto ohledu mohou jako zdroj inspirace posloužit strukturální fondy, zejména strategický přístup politiky soudržnosti a výsledné tematické a finanční zaměření v současném programovém období. Mimoto, jak je v dnešní době běžné, by se finanční pomoc Společenství pro ZZÚ měla na financování programů pouze podílet. Příspěvky samotných ZZÚ či členských států s nimi spojených skutečně zajistí zapojení ZZÚ do těchto programů.

Nehledě na výše uvedené Komise připouští, že udržování současného přístupu zaměřujícího se na boj proti chudobě může být v případě některých ZZÚ oprávněné, když se vezme v úvahu, že některé ZZÚ jsou v současnosti způsobilé k získání oficiální rozvojové pomoci[9]. Skutečné rozvojové potřeby v těchto ZZÚ by však měly být vyhodnoceny ve vztahu k ostatním partnerům přijímacím pomoc EU a podle toho by měl být sestaven seznam. V důsledku toho by Společenství mělo rozvojovou pomoc poskytovat v nejlepším případě pouze velmi omezenému počtu ZZÚ. To by samozřejmě nemělo mít vliv na způsobilost ZZÚ na jiné formy finanční pomoci podporující cíle přidružení ZZÚ k ES.

3.1. Tři hlavní cíle přizpůsobené specifičnosti ZZÚ

3.1.1. Zvyšování konkurenceschopnosti

Podpora konkurenceschopnosti ZZÚ by pro budoucí přidružení ZZÚ k EU měla být jedním z hlavních cílů. Zaměřením se na hnací síly konkurenceschopnosti, jako jsou vzdělávání a odborné vzdělávání, technologický pokrok a inovace, informační a komunikační technologie, makroekonomická stabilita, právní stát, dobrá správa (včetně daňové oblasti), transparentní a dobře fungující instituce a ucelený politický rámec pro podporu malých a středních podniků zejména v oblasti zdrojů v technologii a rozvoje investičních projektů, ale rovněž v udržitelném hospodaření a ve valorizaci přírodního bohatství, by ZZÚ měly zvýšit svůj potenciál a stát se regionálními středisky excelence. Účinná vzájemná spolupráce v podnikatelském sektoru hraje v tomto ohledu důležitou rolu.

3.1.2. Posílení odolnosti

Druhý hlavní cíl by měl spočívat spíše ve snižování zranitelnosti ZZÚ než v boji proti chudobě, jak je tomu nyní. Reakce na zelenou knihu poukázaly na neadekvátnost současného tradičního přístupu rozvojové spolupráce při řešení skutečných problémů, jimž ZZÚ čelí. Je podstatné zvýšit odolnost ZZÚ také z toho důvodu, že díky své zranitelnosti je pro ně obtížné rozvinout svůj potenciál.

Bez ohledu na specifickou situaci těch nejméně vyvinutých ZZÚ by se tudíž budoucí přidružení mělo zaměřovat na zlepšení schopnosti ZZÚ reagovat na hospodářské šoky, energetickou závislost a environmentální výzvy, ale i na svou mimořádnou zranitelnost, pokud jde o následky přírodních katastrof.

3.1.3. Podpora spolupráce

Podpora spolupráce mezi ZZÚ a dalšími partnery by měla být třetím klíčovým cílem, o jehož dosažení by budoucí přidružení mělo usilovat. Taková spolupráce nejenže posiluje udržitelný rozvoj ZZÚ, ale je rovněž mimořádně důležitá, pokud ZZÚ mají přispívat k prosazování hodnot a norem EU v okolním světě, zvláště pokud jde o sousední země.

Zejména na pozadí probíhajících regionálních integračních procesů v regionech AKT a dohod o hospodářském partnerství mezi EU a regiony AKT je integrace ZZÚ na mezinárodních a světových trzích a jejich spolupráce s ostatními partnery, kdykoli je to možné, mimořádně důležitá pro využití jejich udržitelného rozvoje, pro plné využití výhod globalizace a pro minimalizaci negativních dopadů. Zvýšená spolupráce by rovněž mohla zvýšit schopnost ZZÚ řešit svou zranitelnost, např. prostřednictvím úspor z rozsahu, regionálních iniciativ zaměřených na snižování rizika katastrof nebo přeshraniční ochrany životního prostředí. Kromě toho by mohla posílit kulturní výměny a vést k lepšímu vzájemnému porozumění, úctě k rozmanitosti a podpoře základních hodnot. Také by mohlo expertize ZZÚ umožnit hrát roli v podpoře EU pro rozvojové země.

3.2. Principy a osy spolupráce, které odrážejí nový přístup

Komise za účelem dosažení tří výše uvedených cílů, jež se do velké míry prolínají, identifikovala principy a osy spolupráce. Ty nutně nemusí být stejně relevantní pro všechny ZZÚ, ale mělo by na ně být nahlíženo z konkrétní situace jednotlivých ZZÚ. Kromě toho by, bez ohledu na příští finanční rámec, měla být prozkoumána otázka, jak by nejlépe mohla být poskytována technická a finanční pomoc Společenství, aby bylo dosaženo cílů přidružení; náležitá pozornost by přitom měla být věnována koordinaci s finančními nástroji pro sousední nejvzdálenější regiony, státy AKT nebo případné třetí země. Dále by měla být vznesena otázka, zdali pro ZZÚ nemohou být vhodnější horizontální programy Společenství, k nimž obecně mají přístup, podobně jako v některých případech přímé či nepřímé zacílení nejvzdálenějších regionů (např. specifický program „kapacita“ v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum).

Kromě toho, jelikož ZZÚ často zdůrazňují obtíže, na které narážejí kvůli omezeným institucionálním kapacitám způsobených jejich malou velikostí, by si ZZÚ a příslušné členské státy měly dát za prioritu překonání těchto problémů, v případě nutnosti s pomocí EU. Podobně by se ZZÚ (případně příslušné členské státy) měly vybavit kapacitou nezbytnou ke sledování vývoje v politikách EU a ke sběru statistických údajů, což je podstatné pro stanovení konsolidované diagnózy sociální, ekonomické a environmentální situace ZZÚ za účelem následné přípravy vhodných politik a strategií.

3.2.1. Střediska excelence a expertiza

Na základě jasné diagnózy problémů a příležitostí ZZÚ v tomto regionu by budoucí přidružení mělo stimulovat stanovení rámce politiky pro strategii růstu směrem ven, a to po angažované spolupráci mezi veřejnou správou, soukromým odvětvím a občanskou společností.

Jakmile budou komparativní výhody jednotlivých ZZÚ identifikovány, mělo by budoucí přidružení poskytnout ZZÚ způsob, jak tyto výhody přinejmenším na úroveň norem EU dále rozvíjet, a to s ohledem na sdílení dosažených nejlepších postupů a expertizy s ostatními ZZÚ, sousedními zeměmi a zejména rozvojovými zeměmi, jakož i ostatními zainteresovanými partnery. Tyto nejlepší postupy a expertiza by se rovněž daly sdílet s EU, kdykoli to bude relevantní.

3.2.2. Pravidla a normy EU

Kromě propagace ZZÚ jako středisek excelence by budoucí přidružení mělo povzbudit ZZÚ a pomoci jim (finančně nebo jinak) při zdokonalení místní legislativy v příslušných oblastech politik na úroveň acquis Společenství, pokud tomu tak ještě není. Takové zdokonalování by vždy mělo být dobrovolné. Díky tomu by mohly být respektovány vyšší normy v oblasti životního prostředí, zdravějšího podnikatelského prostředí, zvýšené vývozní kapacity (např. prostřednictvím modernizace hygienických a rostlinolékařských norem) atd. S ohledem na hospodářskou spolupráci v oblasti zboží a služeb by aktualizace místní legislativy, jakož i pomoc operátorům přizpůsobit se výslednému novému rámci, snížily regulační nejednotnost a nesazební překážky, normalizovaly celní režimy a zjednodušily regionální a mezinárodní obchod, včetně obchodu s EU. V daňové oblasti se nyní všechny příslušné ZZÚ zavázaly k používání mezinárodních norem ohledně transparentnosti a výměny informací; jejich rychlé zavedení je důležité pro dosažení rovných podmínek v daňové oblasti a pro bezproblémové fungování daňových systémů[10].

Aktualizace místní legislativy by rovněž mohla ze ZZÚ v jejich regionech udělat jakési vzory, což by tudíž v rámci recipročnějšího partnerství přispělo k prosazování hodnot a norem EU. Mělo by se však zdůraznit, že dobrovolné přijetí pravidel a norem EU zámořskými zeměmi a územími v dané oblasti politiky by se nerovnalo integraci ZZÚ do rámce příslušné politiky Společenství jako takové. Kromě toho by se nemělo stát překážkou další regionální integrace, pokud je to součástí politiky příslušné ZZÚ.

I když by budoucí přidružení ZZÚ nemělo představovat přímou použitelnost dané politiky Společenství na ZZÚ, mohla by být prozkoumána otázka, jak by ZZÚ, které v dané oblasti dobrovolně převzalo acquis Společenství, mohlo být nějakým způsobem lépe zapojeno do dialogu o dalším vývoji příslušné politiky Společenství, a to bez ohledu na roli členských států v rozhodovacím procesu. Budoucí přidružení by tudíž mělo zahrnovat nástroje pro politický dialog, jež by vycházely ze stávajících zásad a postupů, které v sobě spojují třístranný vztah mezi Společenstvím, ZZÚ a členskými státy, s nimiž jsou spojeny, stejně jako ze spojení mezi ZZÚ a příslušnými členskými státy.

3.2.3. Životní prostředí a katastrofy

Jedním z cílů environmentální politiky Společenství je podpora opatření, která by řešila regionální nebo celosvětové problémy v oblasti životního prostředí na mezinárodní úrovni. Tato politika již uznává strategickou důležitost ZZÚ v této oblasti: jsou zahrnuty do akčních plánů pro ochranu biologické rozmanitosti nebo pro změnu klimatu. ZZÚ dále nabízejí velký potenciál pro zlepšení celosvětových vědeckých znalostí o biologické rozmanitost a mořském prostředí a zdrojích.

Po reakcích na zelenou knihu a s ohledem na zprávu z ostrova Réunion[11]je Komise ochotná v partnerství se ZZÚ a členskými státy, s nimiž jsou spojeny, a také se zapojením občanské společnosti přezkoumat návrhy, které by ZZÚ mohly pomoci nastoupit na cestu udržitelného rozvoje („ekologizace hospodářství“) a pomoci jim s prováděním opatření v oblasti životního prostředí (jako např. přizpůsobení se změně klimatu, sítě chráněných oblastí, hodnocení životního prostředí, nakládání s odpady a obnovitelné energie).

Snižování rizika katastrof je rovněž jednou z hlavních priorit, které nemůže sama řešit jedna ZZÚ. Reakce jsou daleko účinnější, pokud k nim dochází na regionální nebo rozsáhlejší úrovni. EU by měla, bez ohledu na kroky příslušných členských států, jimiž jsou ZZÚ začleněny do regionálních nebo mezinárodních plánů, ZZÚ pomoci k uznání důležitými regionálními organizacemi nebo k zohlednění v regionálních nebo světových strategiích v této oblasti. Podpora EU v oblasti snižování rizika katastrof v ZZÚ[12] se nezakládá jen na solidaritě se ZZÚ – Evropské unii také umožňuje čerpat ze zkušeností získaných ZZÚ za účelem lepšího snižování rizika katastrof v rámci EU nebo v rozvojových zemích.

3.2.4. Spojení s vnějším světem

Nelze pochybovat o tom, že relativní izolace představuje pro většinu, ne-li pro všechny ZZÚ, velký problém. Pro vzpružení dalšího hospodářského rozvoje a pro konsolidaci konkurenceschopnosti prostřednictvím spolupráce s ostatními partnery v regionech ZZÚ nebo v EU je však podstatné vzájemné propojení. Budoucí přidružení by tedy mělo zvláštní pozornost věnovat povzbuzení ZZÚ, zvláště těch nejizolovanějších, při řešení otázek dostupnosti a při vývoji informačních a komunikačních technologií.

Jakmile se zlepší dostupnost ZZÚ, mohou být prozkoumány způsoby stimulace většího používání vylepšených prostředků vzájemného propojení. Je však třeba se vyvarovat vytváření umělých schémat. Komise je v této souvislosti také ochotna přezkoumat, jak ZZÚ mohou rozvíjet či podpořit používání mořských přístavů a letišť, jakož i infrastrukturu pro překládku a skladování, a to jinak než postupem překládky podle článku 36 stávajícího rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území, jelikož v současné době neexistuje důkaz, že by tento postup měl nějakou skutečnou hodnotu.

Zlepšení dostupnosti ZZÚ je zjevně rovněž zásadní pro stimulaci spolupráce mezi ZZÚ, sousedními zeměmi, EU (včetně nejvzdálenějších regionů) a dalšími případnými partnery. To ZZÚ nejenže pomůže při navrhování řešení společných problémů, ale je to rovněž podstatné pro jejich roli strategických představitelů EU. V tomto ohledu má spolupráce v podnikatelském sektoru velký potenciál pro přenos technologií, např. v oblasti turistiky, obnovitelných energií nebo akvakultury.

3.2.5. Obchodní a hospodářská spolupráce

Budoucí ustanovení o obchodní a hospodářské spolupráci se ZZÚ by měla zachovat stávající nereciproční celní preference uplatňované na ZZÚ. Neměly by tím však být dotčeny jakékoli nezbytné revize, např. s ohledem na postup překládky, pravidla původu zboží a kumulace, zahrnutí ustanovení o vymáhání celních preferencí v případě podvodu či nesrovnalostí[13], nebo následky rozhodnutí jakékoli ZZÚ (za podpory příslušného členského státu) o zahrnutí do zvláštních preferenčních ujednání mezi Společenstvím a ostatními partnery v regionu, do něhož taková ZZÚ náleží, jako např. dohody o hospodářském partnerství[14]. Takové rozhodnutí by také mělo za následek skutečnost, že by se obchodní vztahy mezi ZZÚ a Společenstvím staly recipročními.

Komise chce vzhledem k tomu, že se obchodní prostředí ZZÚ a jejich privilegovaná situace v rámci obchodní politiky v důsledku mnohostranné liberalizace a dohod o hospodářském partnerství s regiony AKT mění, zdůraznit důležitost integrace ZZÚ na regionálních a světových trzích, a to jako doplnění jiných prostředků na posilování konkurenceschopnost ZZÚ a snižování jejich zranitelnosti. ZZÚ v regionu AKT byly proto vyzvány, aby vůči dohodám o hospodářském partnerství zaujaly pozici. O úplnou regionální integraci se zeměmi AKT by se však mělo usilovat pouze v případě, že jsou všichni partneři ochotni k tomu přistoupit. Budoucí přidružení by tudíž mělo být schopno zvládnout rozdíly mezi ZZÚ, které mohou vyplývat z těchto rozhodnutí, nebo, v případě nejizolovanějších ZZÚ, z jejich specifické situace.

V každém případě musí ZZÚ i nadále v oblasti obchodu dodržovat dané závazky uplatňované vůči třetím zemím, jelikož nejsou součástí jednotného trhu. Díky budoucímu přidružení by však pro ZZÚ mělo být jednodušší tyto závazky dodržovat, a to podporou a pomocí při zdokonalování jejich vnitřních standardů.

Kromě toho se Komise pozitivně staví k modernizaci pravidel původu pro ZZÚ. Když se vezme v úvahu probíhající reformní proces a důležitost zjednodušení, transparentnosti a proveditelnosti, mohla by taková modernizace vést ke vzniku pravidel původu, která by byla specifická pro ZZÚ a která by v podstatě byla použitelná na všechny ZZÚ. Některé ZZÚ však mohou místo toho upřednostnit používání pravidel již uplatňovaných v obchodě mezi jejich sousedy v regionech AKT a EU, a to proto, aby byly schopny ve svém regionu udržet možnost kumulace původu ZZÚ–AKT.

4. Závěr

Komise zaujímá pozitivní stanovisko, pokud jde o významné změny v postoji k přidružení ZZÚ k EU. Taková změna by měla odrážet skutečnost, že vztah mezi nimi je jedinečný, a to v tom smyslu, že ZZÚ a EU jsou složitě provázány, i když ZZÚ nejsou součástí EU jako takové. Z toho by mělo vyvstat partnerství založené na společných zájmech, reciprocitě, právech a závazcích. V této souvislosti by solidarita EU vůči ZZÚ měla zajistit jejich udržitelný rozvoj, a to posílením jejich konkurenceschopnosti a snížením jejich zranitelnosti, zatímco ZZÚ by měly přispívat k prosazování evropských hodnot.

Komise má za účelem vytvoření nové strategie EU vůči ZZÚ v úmyslu před navržením nového rozhodnutí o přidružení zámořských zemí a území podrobně přezkoumat zejména tyto otázky:

- hlavní výzvy a příležitosti pro všechny ZZÚ v jejich regionálním prostředí, stejně jako komparativní výhody všech ZZÚ, strategický potenciál a současnou konkurenceschopnost vzhledem k rozvoji příznivého prostředí pro obchodní spolupráci a budování kapacit;

- míru konvergence mezi místní legislativou ve všech ZZÚ a acquis Společenství v důležitých oblastech politik;

- možné způsoby, jak zlepšit dostupnost ZZÚ, a to i za pomoci informačních a komunikačních technologií;

- dopad a vyhlídky regionální integrace a globalizace pro ZZÚ;

- prosazování užší spolupráce v oblasti životního prostředí, mimo jiné na změně klimatu a biologické rozmanitosti a snižování rizika katastrof v ZZÚ;

- skutečnou potřebu rozvojové pomoci;

- případná pravidla původu specifická pro ZZÚ;

- případné mechanismy financování.

Cílem je během roku 2010 a 2011 v partnerství se ZZÚ a příslušnými členskými státy nad těmito otázkami přemýšlet a tyto úvahy zintenzivňovat. To by mělo připravit cestu pro vypracování konkrétních legislativních návrhů dostatečně dlouho před koncem roku 2013, aby stávající přidružení mohlo být pozměněno.

[1] Výčet těchto zemí a území je uveden v příloze II Smlouvy o ES. Úprava přidružení se však v souladu s přáním bermudské vlády nevztahuje na Bermudy.

[2] Rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001, Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1. Rozhodnutí naposledy pozměněné rozhodnutím Rady 2007/249/ES (Úř. věst. L 109, 26.4.2007, s. 33).

[3] KOM(2008) 383 v konečném znění.

[4] http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=3841

[5] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesocts_en.cfm

[6] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesoctsforum_en.cfm

[7] Aniž jsou dotčeny zvláštnosti každého příspěvku, jež v tomto sdělení nejsou jednotlivě analyzovány.

[8] Podle článku 17 Smlouvy o ES je každá osoba, která má státní příslušnost členského státu, občanem Unie. Všichni státní příslušníci Grónska a francouzských a holandských ZZÚ tudíž mají automaticky i národnost příslušných členských států a jsou tedy občany EU. Od 21. května 2002 jsou občané všech britských ZZÚ také britskými občany, občanství se však mohou vzdát a zůstat pouze občany britských zámořských území.

[9] Anguilla, Mayotte, Montserrat, Svatá Helena, ostrovy Turks a Caicos a Wallis a Futuna.

[10] Viz sdělení Komise ze dne 28. dubna 2009 o podpoře řádné správy v daňové oblasti (KOM(2009) 201 v konečném znění).

[11] Z konference „The European Union and its Overseas Entities: Strategies to counter Climate Change and Biodiversity Loss“ (Evropská unie a její zámoří: Strategie boje proti změně klimatu a ztrátě biologické rozmanitosti), která pod záštitou francouzského předsednictví EU proběhla od 7. do 11. července 2008 na La Réunion.

[12] Viz Strategie EU na podporu snižování rizika katastrof v rozvojových zemích (KOM(2009) 84 v konečném znění), která se vztahuje i na ZZÚ.

[13] Jako ve všeobecném systému preferencí a dohodách o hospodářském partnerství.

[14] Dohoda o hospodářském partnerství CARIFORUM–EU již ZZÚ umožňuje jejich zahrnutí do oblasti působnosti dohody. Pokud by o to ZZÚ a její/jeho členský stát požádaly, Komise by se zahrnutím této ZZÚ do dohody o hospodářském partnerství souhlasila.