Podíl úvěrů se selháním ve třetím čtvrtletí roku 2018 nadále klesal. Z nejnovějších údajů vyplývá, že hrubý podíl úvěrů se selháním u všech bank EU se dále snížil na 3,3 % (3. čtvrtletí 2018), meziročně o 1,1 procentního bodu (viz graf 1). To navazovalo na celkový trend zlepšování od 4. čtvrtletí 2014 a potvrdilo jej. Podíl úvěrů se selháním se tedy, pokud jde o průměr EU, opět blíží své úrovni před krizí (viz obrázek 2). Míra opravných položek a rezerv se také rovněž zvýšila a činila 59,4 % (3. čtvrtletí roku 2018).

·Zadruhé, spolunormotvůrci se dohodli na směrnici o rámcích pro preventivní restrukturalizaci, druhé šanci a opatřeních ke zvýšení účinnosti postupů restrukturalizace, insolvence a oddlužení, které jsou založeny na systémech, které již v členských státech dobře fungují . Podpoří tím životaschopné podniky ve včasné restrukturalizaci v zájmu lepšího zachování hodnoty a záchrany co největšího počtu pracovních míst. Čestným podnikatelům se tak rovněž poskytne druhá šance zahájit nové podnikání, aniž by byli postihováni za neúspěch při podnikání. To znamená, že byl učiněn rozhodující krok, jelikož účinná pravidla pro restrukturalizaci a insolvenci mají pro předcházení úvěrům se selháním a jejich snižování zásadní význam.

V posledním desetiletí Unie a její členské státy vyvinuly značné úsilí zaměřené na snížení rizika v bankovním sektoru . Řada opatření přijatých od finanční krize: 1) výrazně v praxi upevnila solventnost bank, jejich pozice využívající pákový efekt a jejich likviditu, 2) podstatně zlepšila správu v rámci bankovního sektoru a dohled nad ním a 3) významně posílila schopnost bank obstát v krizích. Průměrný kapitálový poměr tier 1 bank eurozóny pod přímým dohledem jednotného mechanismu dohledu zůstal stabilní a činil 15,54 % ve 4. čtvrtletí 2018 oproti 15,63 % ve 4. čtvrtletí 2017. Tyto silnější kapitálové pozice se odrážejí také ve vyšším pákovém poměru. Průměrný pákový poměr nadále značně převyšuje požadavek 3 %. Ve 4. čtvrtletí 2018 činil 5,28 %, zatímco ve 4. čtvrtletí 2017 to bylo 5,41 %. Banky eurozóny si udržely také svou odolnost vůči likviditním šokům vzhledem k tomu, že ukazatel krytí likvidity byl ve 4. čtvrtletí 2018 vysoký a činil 145,61 % oproti 143,56 % ve 4. čtvrtletí 2017. To vše svědčí o rozhodném postupu s cílem snížit riziko v celé eurozóně.

Požadavky krytí pro banky se postupně zvyšují až na 100 %, a to po třech letech u nezajištěných nevýkonných expozic, po 9 letech u nevýkonných expozic zajištěných nemovitostmi a po 7 letech u nevýkonných expozic zajištěných jiným způsobilým zajištěním úvěrového rizika. Tento přístup odráží zvýšené riziko vyplývající ze starších nevýkonných expozic, i když jsou zajištěné: čím déle zůstávají nevýkonné expozice v rozvahách bank, tím jsou banky méně úspěšné při získávání svých peněz zpět. Cílem opatření je motivovat banky k proaktivnímu a včasnému řízení jejich nevýkonných expozic. To je důležité, neboť k úspěšnému zpětnému získávání prostředků a životaschopným úlevám dochází obvykle v prvních letech po klasifikaci expozice jako nevýkonné.

Stejně důležitým faktorem je udržitelný růst sekundárních trhů s úvěry se selháním. Společné úsilí členských států a orgánů EU by nemělo ztratit ze zřetele dosud nevyužitý potenciál dobře fungujícího sekundárního trhu nejen s ohledem na řešení stávajícího objemu úvěrů se selháním, ale rovněž jako poskytnutí ventilu budoucích toků, jelikož takový trh může značně přispět k tomu, aby se zabránilo novému hromadění úvěrů se selháním v rozvahách bank. Příslušná politická opatření (viz rovněž níže) by měla být neustále směrována do rozvoje sekundárního trhu za účelem stimulace a zachování stávající dynamiky v několika členských státech.

Z rozdílů v podílech úvěrů se selháním v členských státech vyplývá, že finanční krize neměla ve všech členských státech stejně silný dopad. Navzdory tomuto povzbudivému pokroku úvěry se selháním nadále představují riziko (i když klesající) pro životaschopnost nejvíce ohrožených bank a hospodářský růst a finanční stabilitu v některých členských státech. Dalším snížením úvěrů se selháním by mohlo být dosaženo větší konvergence mezi členskými státy. Celkový objem úvěrů v selhání v celé Unii je nyní na úrovni zhruba 786 miliard EUR . Stálá pozornost by měla být věnována procesům restrukturalizace dluhů, insolventnosti a vymáhání pohledávek, které by v mnoha případech mohly výrazně těžit z dalších reforem. Efektivní a předvídatelné rámce pro vymáhání pohledávek a insolvenci jsou klíčovými prvky, které bankám pomáhají řešit objemy úvěrů se selháním a zabránit jejich vzniku v budoucnu. Účinné řešení této důležité otázky by bylo silným impulsem pro další podporu snižování úvěrů se selháním. Vzhledem k úzkým vazbám na různé oblasti práva, které spadají do vnitrostátní pravomoci, a na politická rozhodnutí, která přesahují rámec problematiky úvěrů se selháním, je harmonizace právní úpravy v této oblasti složitá.

Celkově obezřetnostní jištění sníží rizika ohrožující finanční stabilitu vyplývající z vysokých úrovní nedostatečně krytých nevýkonných expozic tím, že se zabrání nahromadění či zvyšování těchto nevýkonných expozic s potenciálem přelévání, zejména při napjaté situaci na trhu. Na druhé straně to rovněž pomůže zajistit, aby instituce měly dostatečné krytí ztrát z nevýkonných expozic, čímž si v době ztížených podmínek ochrání svou rentabilitu, kapitál a náklady na financování. To by zase přispělo k poskytování stabilního, méně procyklického financování domácnostem a podnikům.

3.2.Směrnice o obsluhovatelích úvěrů, kupcích úvěrů a vymáhání kolaterálu

Navrhovaná směrnice by bankám umožnila účinněji řešit úvěry, z nichž se stanou úvěry se selháním, zlepšením podmínek buď: 1) pro prodej úvěru třetím stranám na sekundárním trhu, nebo 2) pro vymáhání kolaterálu použitého pro zajištění úvěru.

Jedním z ústředních cílů návrhu je posílit rozvoj sekundárních trhů, kde banky mohou prodávat úvěry se selháním jak na vnitrostátní úrovni, tak i v ostatních členských státech při zachování vysoké úrovně ochrany dlužníků. Za účelem dosažení tohoto cíle směrnice zavádí harmonizovaný a méně restriktivní režim pro kupce a obsluhovatele úvěrů a odstraňuje zbytečné překážky v přeshraniční činnosti. Stimuloval by se tak další vývoj dobře fungujícího sekundárního trhu, a tím by se značně přispělo ke snížení stávajících objemů úvěrů se selháním.

Za účelem dosažení druhého hlavního cíle Komise navrhla doplňkový mechanismus pro urychlené mimosoudní vymáhání kolaterálu. Mechanismus by bankám a obchodním vypůjčovatelům (nikoliv spotřebitelům) umožnil dohodnout se předem formou smlouvy na metodě rychlého vymáhání kolaterálu věřitelem v případě, že obchodní vypůjčovatel nesplácí. Tento mechanismus by zvýšil šance zajištěných věřitelů na zpětné získání hodnoty a měl by pomoci zabránit nahromadění úvěrů se selháním v budoucnu.

Oba způsoby řešení úvěrů se selháním pro banky, které tato směrnice umožňuje, by se vzájemně posilovaly. Zkrácená doba řešení a zvýšená zpětně získaná hodnota zvyšují hodnotu úvěrů se selháním, jakož i nabídkové ceny v možných transakcích s úvěry se selháním. Bylo by rovněž snazší ocenit kolateralizovaný úvěr se selháním než nezajištěný úvěr na sekundárních trzích, neboť hodnota kolaterálu stanoví minimální hodnotu úvěru se selháním. Pro kupce úvěrů by se to rovněž mohlo stát důvodem, aby úvěry se selháním s možností urychleného mimosoudního vymáhání kolaterálu upřednostňovali. Úvěrovým institucím by to pak poskytlo další pobídky, aby tuto možnost při vytváření nových úvěrů využívaly. Harmonizace dosažená urychleným mimosoudním vymáháním kolaterálu by navíc posílila vznik celoevropských investorů do úvěrů se selháním, což by dále zlepšilo likviditu trhu.

Rada dosáhla částečného obecného přístupu, pokud jde o sekundární trhy, a probíhají i jednání o vymáhání kolaterálu. Po ustavení nového Parlamentu by projednávání obou aspektů v Evropském parlamentu mělo být prioritou. Rychlé uzavření této věci, která je součástí akčního plánu Rady, má mimořádný význam v oblasti podpory úsilí EU o úspěšné řešení otázky úvěrů se selháním v celé Evropě. Proto Komise vyzývá spolunormotvůrce, aby o tomto důležitém návrhu dosáhli rychle dohody.

3.3.Srovnávací hodnocení vnitrostátních insolvenčních režimů

Pro správu úvěrů se selháním by byly přínosné efektivnější a předvídatelnější rámce pro vymáhání pohledávek a insolvenci. Útvary Komise proto nyní provádějí srovnávací analýzu vnitrostátních režimů pro vymáhání úvěrů, jež zahrnují individuální vymáhání i společné vymáhání nebo insolvenční řízení. Cílem je získat spolehlivý obraz o prodleních a míře zpětného získání hodnoty, jimž banky čelí, jsou-li vystaveny selháním dlužníků. Tyto výsledky jsou silně ovlivněny soudní kapacitou v příslušných členských státech. Dosavadní zjištění ze srovnávací analýzy byla předložena a projednána s členskými státy na různých zasedáních, z nichž poslední se konala 13. února a 10. dubna 2019, včetně problému nedostatečného přístupu k smysluplným údajům. V lednu 2019 útvary Komise požádaly Evropský orgán pro bankovnictví o radu ohledně shromažďování a analýzy údajů bank o mírách zpětně získaných prostředků a rychlosti v různých jurisdikcích. To by mělo být podpořeno kvalitativními údaji o hlavních charakteristikách vnitrostátních režimů vymáhání úvěrů a insolvenčních režimů. Útvary Komise požádaly o poskytnutí kvalitativních údajů členské státy.

3.4.Technický plán pro vnitrostátní společnosti spravující aktiva

Jako součást balíčku opatření pro úvěry se selháním poskytla Komise členským státům plán pro společnosti spravující aktiva. Tento dokument obsahuje nezávazné a praktické pokyny k tomu, jak mohou v případě zájmu zřizovat vnitrostátní společnosti spravující aktiva, a to v plném souladu s právními předpisy EU. V přiměřené míře vychází z osvědčených postupů z minulých zkušeností v členských státech. Plán podrobněji zpracovává několik hlavních zásad, jako jsou okruhy aktiv a účastníků, prahové hodnoty z hlediska velikosti aktiv, pravidla oceňování aktiv, vhodné kapitálové struktury a správa a mechanismy fungování společností spravujících aktiva. Očividně bude třeba případně přizpůsobit některé návrhy plánu situaci v jednotlivých zemích.

Komise bere na vědomí, že od vydání tohoto plánu dosud žádný členský stát zřízení společnosti spravující aktiva v souladu se zásadami popsanými v tomto plánu na vnitrostátní úrovni neinicioval. Z neformálních diskuzí s některými členskými státy však vyplynulo, že tyto formy jsou pečlivě zvažovány. V každém případě je bezpodmínečně nutné mít na paměti, že společnosti spravující aktiva mohou být úspěšné pouze tehdy, pokud budou podpořeny 1) vhodným právním a správním rámcem, např. rámcem usnadňujícím vymáhání dluhů a přístup ke kolaterálu, a 2) zdravými makrofinančními politikami podporujícími hospodářské oživění. Dále je důležité zopakovat, že plán objasňuje přípustnou koncepci společností spravujících aktiva s prvkem státní podpory (kterou je třeba chápat jako výjimečné řešení), a to v plném souladu s právním rámcem EU, zejména směrnicí o ozdravných postupech a řešení krize bank, nařízením o jednotném mechanismu pro řešení krizí a pravidly státní podpory.

3.5.Evropská platforma pro úvěry se selháním.

V akčním plánu Rady byly Evropská centrální banka, Evropský orgán pro bankovnictví a Komise vyzvány, aby zvážily zřízení transakčních platforem pro úvěry se selháním s cílem povzbudit rozvoj sekundárních trhů. Na konci listopadu 2018 byl zveřejněn pracovní dokument útvarů Komise o možném zřízení takových platforem, na kterém se podíleli i zaměstnanci Evropské centrální banky a Evropského orgánu pro bankovnictví. Nastiňuje, jak by takový nástroj mohl fungovat v praxi.

Platforma pro transakce s úvěry se selháním s působností pro celou Unii by byla elektronickým tržištěm, kde si držitelé úvěrů se selháním – banky a nebankovní věřitelé – a investoři, kteří mají zájem, mohou vyměňovat informace o portfoliích úvěrů se selháním a obchodovat s nimi. Takové platformy mají potenciál řešit některé stávající zdroje tržního selhání na sekundárním trhu pro úvěry se selháním, včetně informační asymetrie mezi prodávajícími a kupujícími a vysokých transakčních nákladů. V důsledku by mohly usnadnit investorům přístup k trhům s úvěry se selháním a pomoci bankám zvýšit prodeje úvěrů se selháním, a tím jim umožnit zbavit se úvěrů se selháním a rychleji vyčistit své rozvahy, a to za vyšší prodejní ceny, než je možné v současnosti. Takové platformy mohou napomoci obchodu se stávajícím objemem úvěrů se selháním a poskytnout kanál pro účinnou likvidaci budoucích úvěrů se selháním, až se objeví. V tomto smyslu by se mohlo jednat o důležitou, ale nízkonákladovou investici do infrastruktury zabraňující novému nakupení velkého objemu budoucích úvěrů se selháním v rozvahách úvěrových institucí.

V návaznosti na pracovní dokument svých útvarů uspořádala Komise dne 15. ledna kulatý stůl se zúčastněnými stranami z dotčeného odvětví, Evropského orgánu pro bankovnictví a Evropské centrální banky, jehož cílem bylo zahájit práci na vytvoření platforem pro úvěry se selháním pro celou Unii. Zasedání umožnilo užitečnou výměnu informací a názorů se zúčastněnými stranami a mezi nimi. Soukromé zúčastněné strany by se měly dohodnout na konkrétních formách vypracování a vydání odvětvových norem pro evropské platformy pro úvěry se selháním. S ohledem na tento cíl hrají Komise spolu s Evropskou centrální bankou a Evropským orgánem pro bankovnictví při usnadňování konkrétního pokroku směrem ke vzniku platforem pro úvěry se selháním s působností pro celou Unii nadále klíčovou roli. Jako další krok Komise zorganizuje druhý kulatý stůl se zúčastněnými stranami.

4.Závěr

Jak jasně vyplývá z této zprávy o pokroku, snižování rizik v bankovním sektoru EU si zachovává silnou dynamiku z minulých let. Rizika jsou nadále zásadním způsobem a rovnoměrněji řešena v celé Unii, a to na základě hospodářského růstu a příslušných politických opatření. Tato zpráva o pokroku proto představuje důležitý příspěvek k červnovému zasedání Evropské rady.

Jak je popsáno v této zprávě o pokroku, objem úvěrů se selháním v Unii nadále klesá. Spolehlivost tohoto sestupného pohybu by měla motivovat Unii a její členské státy k zachování jejich společného úsilí za účelem přesvědčivého řešení zbývajících objemů úvěrů se selháním a za účelem předcházení jejich nahromadění v budoucnu. Podíly úvěrů se selháním zůstávají zejména v některých členských státech problémem a zaslouží si trvalou pozornost.

Všechny prvky akčního plánu schváleného Radou v červenci 2017 byly buď dokončeny nebo probíhají. Komise vyzývá všechny zúčastněné strany, na vnitrostátní i evropské úrovni, aby zbývající probíhající opatření neprodleně dokončily.