Některá opatření týkající se fungování systému trestního soudnictví přijatá během pandemie COVID-19 byla zrušena. Ústavní rada prohlásila automatické prodloužení délky vazby zavedené nařízením ze dne 25. března 2020 a uplatňované během omezení pohybu do 11. května 2020 za protiústavní, a to kvůli jeho automatické povaze a absenci systematického soudního přezkumu nutnosti prodloužení v krátké lhůtě s ohledem na právo na osobní svobodu. V rozhodnutí ze dne 5. března 2021 Státní rada rovněž konstatovala, že toto automatické prodloužení bylo v rozporu s právem na svobodu zakotveným v článku 5 Evropské úmluvy o lidských právech (EÚLP) a že možnost, aby soudce trestních soudů nižšího stupně uložil použití videokonference nebo telefonické komunikace, porušuje právo na spravedlivý proces chráněné článkem 6 EÚLP. Nařízením ze dne 27. listopadu 2020 již Státní rada pozastavila využívání videokonferencí bez souhlasu obviněného, pokud jde o jednání před trestními soudy vyššího stupně, z důvodu, že to představuje závažný a zjevný protiprávní zásah do práv na obhajobu a práva na spravedlivý proces.

Prostředky určené na systém soudnictví dále výrazně v roce 2021 narůstaly . Podle zákona o rozpočtu na rok 2021 je ministerstvu spravedlnosti přidělen rozpočet ve výši 12,1 miliardy EUR, což jsou zhruba 2 % celkových veřejných výdajů. To představuje nárůst o 8 % ve srovnání s předchozím rokem (nejvyšší meziroční nárůst za více než 20 let), včetně dalších 127 milionů EUR přidělených na náklady řízení. Zákon o rozpočtu rovněž vytvořil 2 450 pozic v rámci systému soudnictví, což představuje nárůst o přibližně 3 % z celkem asi 90 000 pozic. Rozpočet na právní pomoc dosáhl v roce 2021 585 milionů EUR, což představuje 10% nárůst umožňující zlepšit odměňování advokátů v rámci tohoto režimu, zejména u některých úkonů v trestních věcech a mediace. Rovněž byla vytvořena nová záruka pro odměňování advokátů bez ohledu na neúspěch žadatele o právní pomoc. Advokátní komory se domnívají, že náhrady za právní pomoc advokátům jsou i nadále do značné míry nedostatečné a náklady advokátů nepokrývají.

Probíhá několik projektů s cílem dalšího rozvoje digitalizace soudnictví. Navzdory úsilí o zlepšení úrovně digitalizace systému soudnictví stále existuje prostor pro zlepšení, pokud jde o procesní pravidla umožňující digitální technologii u soudů, používání digitální technologie a nástrojů elektronické komunikace u soudů a státních zastupitelství, jakož i digitální řešení, pokud jde o zahájení, vedení a sledování řízení. V trestních věcech pokračuje projekt nazvaný „digitální trestní řízení“. Jeho cílem je digitalizovat všechny kroky řízení, od záznamu trestního oznámení nebo odhalení trestného činu až po vynesení rozsudku a registraci soudního rozhodnutí, a usnadnit účastníkům a odborníkům v oblasti práva přístup ke spisu. Realizace různých nástrojů za účelem digitalizace komunikace mezi všemi účastníky trestního řízení a všech dokumentů ve spisu byla na zkoušku zahájena v roce 2019 u dvou soudů a bude postupně rozšířena na všechny soudy. V občanskoprávních věcech si program PORTALIS klade za cíl nahradit všech osm stávajících aplikací používaných u soudů za jediný digitální nástroj a v konečném důsledku dosáhnout úplné digitalizace občanskoprávního řízení pro účastníky řízení i justiční odborníky od podání žaloby po doručení soudního rozhodnutí na zabezpečeném portálu. Prvního kroku bylo dosaženo spuštěním internetové stránky zaměřené na účastníky řízení, která jim v některých občanskoprávních věcech od 4. ledna 2021 umožňuje jejím prostřednictvím podat žalobu. Podobně se očekává, že možnost podat žádosti o právní pomoc on-line, která byla spuštěna u pilotních soudů v březnu 2021 a bude postupně rozšiřována až na celostátní úroveň, v kombinaci s novými harmonizovanými pravidly pro výpočet zdrojů žalobce, významně zkrátí dobu nezbytnou pro zpracování těchto žádostí. Nástroj PORTALIS bude uveden do provozu v roce 2021 v rámci pracovních soudů, poté bude do roku 2022 rozšířen na další soudy.

Cílem dvou nových návrhů zákonů je zvýšit důvěru v systém soudnictví. Dne 14. dubna 2021 ministr spravedlnosti předložil Radě ministrů dva návrhy zákonů na posílení důvěry v systém soudnictví, které by zejména zlepšily ochranu profesního tajemství obhájců, vytvořily národní kárné soudy pro odborníky v oblasti práva, které by také měly za úkol vypracovat etický kodex a rozšířit možnost natáčet a vysílat jednání na podporu porozumění systému soudnictví u široké veřejnosti.

Ústavní reforma s dlouhodobým dopadem, jejímž cílem je posílit pravomoci Nejvyšší soudní rady, nepokročila. Ústavní reforma by zejména učinila pro výkonnou moc stanovisko Nejvyšší soudní rady ke jmenování kandidátů na státní zástupce závazným, dále by Nejvyšší soudní rada měla pravomoc rozhodovat o disciplinárních opatřeních týkajících se státních zástupců, odňala by bývalým prezidentům právo stát se po skončení výkonu funkce členy Ústavní rady a byl by rovněž zrušen Státní soudní dvůr. Zpráva o překážkách nezávislosti soudnictví vypracovaná parlamentní vyšetřovací komisí dne 2. září 2020 zdůraznila význam provedení této ústavní reformy. V této zprávě se navrhuje ještě více posílit úlohu Nejvyšší soudní rady, zejména prostřednictvím úplného sladění disciplinárních pravidel a pravidel pro jmenování státních zástupců s pravidly platnými pro soudce a udělení Nejvyšší radě pravomoci jednat z vlastního podnětu v jakékoli záležitosti související s nezávislostí soudnictví. Aby mohl návrh ústavního zákona pokročit směrem k přijetí, musel by prezident svolat obě komory parlamentu, aby ve formě Kongresu o něm hlasovaly, což vyžaduje kvalifikovanou většinu tří pětin odevzdaných hlasů. Potřeba posílit kárné pravomoci Nejvyšší rady byla dále zdůrazněna v souvislosti se správními vyšetřováními, která nařídil ministr spravedlnosti proti třem státním zástupcům z úřadu národního finančního státního zástupce a která v současné době probíhají a mohla by vést ke kárnému řízení. Tři odbory soudců z povolání a státních zástupců podaly stížnost na ministra spravedlnosti s odvoláním na střet zájmů související s jeho předchozí činností jako advokáta. Státní soudní dvůr prohlásil stížnost za přípustnou a dne 13. ledna 2021 zahájil soudní vyšetřování. Dne 23. února 2021 předložil prezident republiky Nejvyšší soudní radě žádost o stanovisko týkající se odpovědnosti i ochrany soudců z povolání a státních zástupců. Jedním z cílů je zefektivnění systému stížností podaných jednou ze stran soudního sporu tak, aby lépe řešil případy profesních nedostatků soudců z povolání a státních zástupců.

Systém soudnictví se skládá ze dvou samostatných soudních složek: obecných soudů, které jsou příslušné v občanskoprávních a trestních věcech, na straně jedné a správních soudů na straně druhé. Obě složky zahrnují tři stupně soudů, mezi něž patří soudy prvního stupně, odvolací soudy a vrchní soud (kasační soud a případně Státní rada). Státní rada rovněž zahrnuje poradenskou složku, která poskytuje stanoviska k návrhům zákonů a má na starosti řízení správních a odvolacích soudů. Úkolem Ústavní rady je kontrolovat ústavnost zákonů. Při zajišťování nezávislosti soudnictví hraje důležitou roli Nejvyšší soudní rada, která je z poloviny tvořena soudci z povolání a státními zástupci volenými jejich kolegy. Nominuje kandidáty na nejvyšší soudní funkce a vydává závazná stanoviska, pokud jde o jmenování soudců ministrem spravedlnosti . Státní zastupitelství tvoří součást soudního systému a spadá do pravomoci ministra spravedlnosti. Ten může udělovat pokyny týkající se stíhání v obecné rovině, je mu však zapovězeno udělovat pokyny v jednotlivých případech. Francie se zapojila do spolupráce v rámci Úřadu evropského veřejného žalobce. Advokáti jsou sdruženi v různých advokátních komorách po celé Francii.

Orgán CSA doporučil zahájit posouzení rámce vlastnictví sdělovacích prostředků. Dne 22. března 2021 vydal orgán CSA stanovisko, v němž uvedl, že současný rámec zaměřený proti koncentraci je v několika ohledech zastaralý, pokud jde o demografický, hospodářský a technologický vývoj v tomto odvětví. Orgán CSA navrhl, aby vláda iniciovala vytvoření expertní skupiny, která by se touto problematikou zabývala. Francouzský právní systém stanoví povinnost zveřejnění všech přímých a konečných vlastníků sdělovacích prostředků. Přidělování frekvencí pro audiovizuální služby je rovněž závislé na informacích o vlastníkovi služby, který o ně žádá. Koncentraci vlastnictví sdělovacích prostředků kontroluje Úřad pro ochranu hospodářské soutěže, který by měl v případě audiovizuálních médií nebo rozhlasu konzultovat orgán CSA. Nástroj pro sledování plurality sdělovacích prostředků pro rok 2021 uvádí nízké riziko pro transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků, zmiňuje však, že mnohovrstevnatá vlastnická struktura četných mediálních konglomerátů může vytvářet určitou míru neprůhlednosti. Na druhé straně nástroj pro sledování plurality sdělovacích prostředků pro rok 2021 uvádí přetrvávající vysokou úroveň horizontální koncentrace i koncentrace napříč sdělovacími prostředky.

Národní regulační orgán, Conseil supérieur de l'audiovisuel (CSA), projde institucionálními změnami. Vláda nedávno předložila návrh, který umožňuje sloučení orgánu Conseil supérieur de l'audiovisuel (CSA) s Haute Autorité pour la Diffusion des Œuvres et la Protection des Droits sur Internet (HADOPI), úřadem pro ochranu duševního vlastnictví, s cílem vytvořit jediný orgán odpovědný za audiovizuální a digitální komunikaci (ARCOM). To by vedlo k tomu, že by orgánu ARCOM byl přidělen soubor pravomocí týkajících se ochrany nezletilých osob na internetu, dezinformací, nenávistných projevů a pirátství na internetu. Orgán CSA návrh vlády uvítal, nicméně nastínil některé obavy týkající se rozpočtu a složení nového orgánu. Návrh předpokládá, že ARCOM bude podléhat stejným zárukám nezávislosti jako orgány CSA a HADOPI. Stejně jako v roce 2020, i v roce 2021 posoudil nástroj pro sledování plurality sdělovacích prostředků, že rizika ohrožující nezávislost a účinnost francouzského regulačního orgánu pro sdělovací prostředky jsou na nízké úrovni, přičemž zdůraznil, že orgán disponuje autonomním rozpočtem a jeho fungování, včetně jmenování členů, je transparentní.

Stíhání a posuzování případů korupce vykazuje pozitivní výsledky, včetně případů týkajících se vysoce postavených úředníků. Vnitrostátní právní předpisy kriminalizují všechny formy trestných činů korupce (aktivní, pasivní, domácí a/nebo zahraniční úplatkářství) ve veřejném a soukromém sektoru, a to i v oblasti sportu, a nepřímém úplatkářství ve veřejném sektoru. Ústřední úřad pro boj proti korupci a daňovým trestným činům je speciální policií pro vyšetřování hospodářských trestných činů, včetně korupce a praní peněz. Úřad má 86 úředníků rozdělených do jednotek pro analýzu finančních údajů, výzkum a shromažďování důkazů. V roce 2020 úřad zabavil nezákonně nabytý majetek ve výši 166 milionů EUR . Nábor, školení (někdy až v délce tří let) a udržení vysoce kvalifikovaných lidských zdrojů, zejména analytiků finančních údajů a zkušených vyšetřovatelů, však pro úřad představují výzvu .

IV.Další institucionální otázky týkající se systému brzd a protivah

Francie má poloprezidentský vládní systém, přičemž prezidenta volí lidé přímo a předseda vlády je odpovědný parlamentu. Dvoukomorový parlament se skládá z Národního shromáždění a Senátu. Návrhy zákonů může předkládat vláda nebo členové obou komor parlamentu. Ústavnost zákonů před jejich přijetím nebo po něm kontroluje Ústavní rada. V systému brzd a protivah hrají významnou roli nezávislé orgány.

V rámci legislativního procesu jsou častá posouzení dopadů a konzultace se zúčastněnými stranami, i když ve všech případech nejsou povinná. Počet zveřejněných posouzení dopadů, která byla přílohou k návrhům zákonů předložených vládou, se v roce 2020 zvýšil na 25 z 61 návrhů zákonů, přičemž roční průměr činil devět. Zapojení zúčastněných stran a veřejnosti není při přípravě nových zákonů povinné; podle Státní rady jsou časté neformální konzultace, včetně setkání se zúčastněnými stranami, a konzultace prostřednictvím poradních výborů. Po devíti měsících projednávání předložilo občanské shromáždění zaměřené na otázky klimatu své návrhy vládě, která návrh zákona o klimatu zveřejnila dne 10. února 2021. Prezident se navíc na návrh shromáždění zavázal uspořádat referendum o začlenění ustanovení ohledně klimatu do ústavy.

Výrazně se rozšířilo využívání zrychlených řízení, která jsou určena pro výjimečné případy. Na posledním parlamentním zasedání (2019–2020) bylo 37 z 58 zákonů přijato ve zrychleném řízení. Od začátku volebního období Národního shromáždění bylo tímto postupem projednáno 57 % zákonů. Zrychlený postup, původně koncipovaný jako výjimka, se tak stává normou, a to i u zákonů s významným dopadem na svobody jednotlivce, které by proto vyžadovaly rozsáhlou parlamentní rozpravu.

Nouzový režim zavedený v souvislosti s pandemií COVID-19 byl několikrát prodloužen a skončil dne 1. června 2021. Stav nouze v oblasti zdraví, zavedený na dva měsíce zákonem ze dne 23. března 2020, byl prodloužen do 10. července 2020. Poté byl zákonem ze dne 9. července 2020 od 11. července stanoven přechodný režim, který vládu opravňoval k přijetí mimořádných opatření pro účely řešení epidemie až do 31. října 2020. Od 17. října 2020 byl opět vyhláškou vyhlášen stav nouze v oblasti zdraví a jeho prodloužení bylo povoleno prostřednictvím zákona, a to dvakrát, nejprve do 16. února 2021 a poté do 1. června 2021. To umožnilo vládě vyhláškou přijmout řadu opatření k řešení pandemie. Dne 27. května 2021 přijal parlament zákon o řízení východiska ze zdravotní krize, který vytváří přechodný režim, který bude zaveden po zrušení stavu nouze v oblasti zdraví, a to od 2. června do 30. září 2021. Ústavní rada prohlásila, že několik ustanovení zákona napadených skupinou poslanců je v souladu s ústavou.

Nejvyšší soudy byly vyzvány, aby přezkoumaly opatření, která se dotýkají základních práv. Ústavní rada přezkoumala platnost zákona, kterým se povoluje prodloužení stavu nouze v oblasti zdraví do 16. února 2021 a zavádějí se opatření k řešení zdravotní krize, a zrušila automatické prodloužení trvání vazby. Od března 2020 do března 2021 rozhodovala Státní rada v naléhavých řízeních o 647 žádostech napadajících vládní řízení pandemie a v 51 případech nařídila opatření nebo pozastavila akty orgánů veřejné moci. Státní rada zejména pozastavila povinné využívání videokonferencí během jednání v trestním řízení, upravila používání dronů policií ke sledování demonstrací a rozhodla, že klienti musí mít možnost konzultovat svého právníka i po zákazu vycházení. V 51 případech, kdy byla žádost formálně zamítnuta, vedly výměny názorů během jednání vládu přesto k přijetí opravných opatření, přičemž Státní rada připomněla státu jeho povinnosti nebo upřesnila jeho povinnosti v přibližně 130 případech. Státní rada vydala i další důležitá rozhodnutí v souvislosti se základními právy, včetně rozsudku o uchovávání údajů, který vyvolává obavy, pokud jde o jeho provázanost s právním řádem Evropské unie. V tomto posledně zmiňovaném rozsudku, ve kterém se odkazuje na závaznou povahu rozhodnutí Soudního dvora, Státní rada nicméně zamítla žádost vlády o posouzení, zda by rozhodnutí Evropského soudního dvora mohlo být v rozporu se zásadou svěření pravomocí a dělbou pravomocí mezi EU a jejími členskými státy.

Nezávislé orgány se aktivně podílely na obraně základních práv v průběhu pandemie COVID-19. V roce 2020 zveřejnila Commission Nationale Consultative des Droits de l’Homme (Národní poradní komise pro lidská práva) 18 stanovisek v rámci výkonu svého mandátu, který spočívá v kontrole dodržování standardů základních práv ze strany orgánů, přičemž ohledně návrhů zákonů, které s ní vláda nekonzultovala, někdy jednala z vlastní iniciativy a vydávala konkrétní doporučení k zajištění dodržování ústavních zásad a osobních svobod. Tento přístup spočívající v prosazování legislativních změn je v souladu s doporučením podvýboru pro akreditaci Globální aliance národních institucí pro lidská práva, který Národní poradní komisi pro lidská práva vyzval, aby pokračovala v rozšiřování okruhu svých činnosti týkajících se mandátu v oblasti ochrany. Veřejný ochránce práv také zachoval kontinuitu své činnosti. V roce 2020 vyřídil celkem 96 894 stížností a 69 705 hovorů, což představuje 10% nárůst oproti předchozímu roku, a vydal 234 doporučení. Ochránce však v zájmu posílení práv osob, které to požadovaly, uznal potřebu zlepšit opatření navazující na jeho doporučení ze strany vnitrostátních orgánů, a konstatoval, že v roce 2019 obdrželo odpověď pouze 56 % z nich, z toho 31 % bylo odmítnutých. Veřejný ochránce rovněž vydal dvě stanoviska k právnímu režimu stavu nouze v oblasti zdraví s cílem zajistit, aby legislativní a regulační opatření přijatá v boji proti pandemii byla v souladu s právy a svobodami jednotlivců a zaručovala rovné zacházení.

Nedávné právní předpisy vyvolávají obavy ohledně možného dopadu na prostředí občanské společnosti. Francie je stále považována za zemi s omezeným prostředím občanské společnosti a omezení uvalená během pandemie na veřejná shromáždění, zejména jejich provádění místními orgány, vyvolala v tomto ohledu další obavy. Nový zákon o globální bezpečnosti, který parlament přijal dne 15. dubna 2021, se setkal se značnou kritikou ze strany různých zúčastněných stran a nezávislých orgánů kvůli svému potenciálnímu dopadu na svobodu projevu a informací a právo na protest. Poskytuje policejním hlídkám možnost mít u sebe kamery a používat drony k živému přenosu záběrů demonstrantů a přihlížejících osob do řídicího centra a zavedl nový trestný čin spočívající v úmyslném šíření podobizny příslušníků donucovacích orgánů při výkonu jejich služby se zjevným úmyslem poškodit jejich fyzickou nebo psychickou integritu. Tento nový trestný čin byl silně kritizován pro svůj dopad na právo na informace vzhledem k významu zpráv jiných svědků, než jsou profesionální novináři. Předseda vlády se proto rozhodl předložit zákon v plném znění Ústavní radě, aby tyto obavy vyřešila. Ta prohlásila některá ustanovení za protiústavní, včetně článku zakládajícího výše uvedený nový trestný čin, a formulovala výhrady k dalším ustanovením. Návrh zákona o „posílení dodržování zásad republiky“, předložený parlamentu dne 9. prosince 2020, byl rovněž kritizován pro omezení, která by mohl uvalit na svobodu sdružování a svobodu projevu. Zejména ustanovení zavádějící kontrolu zahraničního financování náboženských sdružení nad určitou hranici, rozšíření důvodů pro rozpuštění sdružení, a to i pro činy spáchané jeho členy, jakož i uložení povinnosti podepsat široce definovanou „smlouvu o závazku k republice“, pokud jde o sdružení žádající o dotace, vyvolávají obavy jak na vnitrostátní, tak na evropské úrovni.

Příloha I: Seznam zdrojů v abecedním pořadí*

* Seznam příspěvků obdržených v rámci konzultací ke zprávě o právním státu pro rok 2021 je k dispozici na adrese https://ec.europa.eu/info/policies/justice-and-fundamental-rights/upholding-rule-law/rule-law/rule-law-mechanism/2021-rule-law-report-targeted-stakeholder-consultation .

Agence Française Anticorruption (2020), Zpráva o činnosti ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/RA_AFA_2020_V2_WEB.pdf ).

Agence Française Anticorruption (2020), protikorupční plán na období 2020–2022 ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/RA_AFA_2020_ENG_Version_Finale.pdf ).

Agence Française Anticorruption (2020), pokyny k řízení korupčních rizik v cyklu zadávání veřejných zakázek ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/Guide_maitrise_risque_corruption-Hyperlien.pdf ).

Agence Française Anticorruption (2020), pokyny týkající se rozvoje mechanismů pro oznamovatele ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/Recommandations%20AFA.pdf ).

Agence Française Anticorruption (2020), národní diagnóza protikorupčních systémů ve společnostech ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/Diagnostic%20national%20sur%20les%20dispositifs%20anticorruption%20dans%20les%20entreprises.pdf ).

Agence Française Anticorruption (2020), Praktický průvodce pro společnosti v oblasti darů a pohostinství ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/Guide%20pratique%20politique%20cadeaux%20et%20invitations.pdf ).

Agence Française Anticorruption (2021), doporučení, Úřední věstník ze dne 12. ledna 2021 ( https://www.agence-francaise-anticorruption.gouv.fr/files/files/Recommandations%20AFA.pdf ).

Agence Française Anticorruption, ředitel (2020), jednání se zástupci Národního shromáždění v dubnu 2021 ( video available at http://videos.assemblee-nationale.fr/video.10597957_60656dae755b9.lutte-contre-la-corruption--m-charles-duchaine-directeur-de-l-agence-francaise-anticorruption-1-avril-2021 ).