Dočasná ochrana by členským státům umožnila poradit si s aktuálním a blížícím se přílivem vysídlených osob z Ukrajiny, které budou žádat o mezinárodní ochranu. Členské státy by tímto mohly řešit také situaci Ukrajinců, kteří mají bezvízový styk a po uplynutí 90 dnů oprávněného pobytu v Unii budou usilovat o jiný status. Na základě zkušeností z roku 2014 lze očekávat, že mnoho z nich bude za jedinou alternativu považovat žádost o mezinárodní ochranu. Tento návrh tudíž reaguje rovněž na výzvu Evropské rady, aby Komise pracovala v oblasti pohotovosti a připravenosti, a je součástí reakce Unie na migrační tlak vyvolaný ruským vojenským vpádem na Ukrajinu.

Zavedení dočasné ochrany bude prospěšné i pro členské státy dotčené hromadným přílivem, protože práva spojená s dočasnou ochranou by měla omezit potřebu těchto vysídlených osob okamžitě žádat o mezinárodní ochranu, čímž by se zamezilo přetížení azylových systémů členských států a formality by se z důvodu naléhavosti situace omezily na minimum. Opatření obsažená ve směrnici o dočasné ochraně a ve vnitrostátních prováděcích opatřeních by tudíž členským státům umožnila zvládnout příliv vysídlených osob kontrolovaným a účinným způsobem a plně přitom dodržet základní práva a mezinárodní závazky.

Dočasná ochrana je v současné situaci vhodným nástrojem. Vzhledem k mimořádné a výjimečné povaze vojenské invaze Ruska na Ukrajinu a rozsahu hromadného přílivu osob by dočasná ochrana měla vysídleným osobám rychle umožnit požívat v celé Unii harmonizovaných práv, která poskytují přiměřenou úroveň ochrany, včetně povolení k pobytu, možnosti výkonu zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, přístupu k přiměřenému ubytování, nezbytné pomoci v podobě sociálních dávek, zdravotní či jiné péče a prostředků na živobytí. Nezletilým osobám bez doprovodu by dočasná ochrana měla rovněž umožnit požívat zákonného opatrovnictví. Osoby mladší 18 let by také měly mít přístup ke vzdělání.

·rodinní příslušníci dvou výše uvedených kategorií osob, jestliže rodina existovala již na Ukrajině v době okolností souvisejících s hromadným přílivem osob, bez ohledu na to, zda se rodinný příslušník mohl za bezpečných a trvalých podmínek vrátit do své země původu. V souladu se směrnicí Rady 2001/55 se rodinnými příslušníky rozumějí manžel nebo manželka osoby spadající do jedné ze dvou výše uvedených kategorií osob nebo její druh nebo družka, se kterým (kterou) žije v trvalém vztahu, v případě, že platné právní předpisy nebo praxe dotčeného členského státu přistupují k nesezdaným párům obdobně jako k párům sezdaným v rámci jeho právních předpisů o cizincích; nezletilé svobodné děti osoby spadající do jedné ze dvou výše uvedených kategorií osob nebo nezletilé svobodné děti jejího manžela nebo manželky bez ohledu na to, zda se jedná o manželské, nemanželské či osvojené děti; jiní blízcí příbuzní, kteří v době okolností souvisejících s hromadným přílivem osob žili jako rodina a tvořili její součást a kteří byli zcela či z větší části závislí na osobě spadající do jedné ze dvou výše uvedených kategorií osob.

·státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti s oprávněným pobytem na Ukrajině, kteří jsou vysídleni ode dne 24. února 2022, kdy byla zahájena vojenská invaze ruských ozbrojených sil, a kteří se nemohou za bezpečných a trvalých podmínek vrátit do své země nebo oblasti původu vzhledem k situaci, která v uvedené zemi panuje. Tato kategorie by mohla zahrnovat osoby, které v době událostí vedoucích k hromadnému přílivu byly na Ukrajině v postavení uprchlíka nebo požívaly rovnocenné ochrany nebo byly žadateli o azyl. Na státní příslušníky třetích zemí, kteří v době událostí vedoucích k hromadnému přílivu osob měli na Ukrajině oprávnění k dlouhodobému pobytu, by se dočasná ochrana měla vztahovat bez ohledu na to, zda se mohli za bezpečných a trvalých podmínek vrátit do své země nebo oblasti původu, a

Ukrajina má s EU bezvízový styk. Držitelé ukrajinských biometrických pasů jsou proto při cestách do EU osvobozeni od vízové povinnosti. Podle zkušeností získaných po nezákonné ruské anexi Autonomní republiky Krym a města Sevastopol a válce na východě Ukrajiny lze očekávat, že polovina Ukrajinců přicházejících do Evropské unie, kteří využívají bezvízového styku, se připojí ke svým rodinným příslušníkům nebo budou v Evropské unii hledat zaměstnání, zatímco druhá polovina možná požádá o mezinárodní ochranu. V závislosti na vývoji konfliktu bude EU pravděpodobně muset přijmout značný počet osob. Odhady počtu osob vysídlených v důsledku ozbrojeného konfliktu se pohybují mezi 2,5 a 6,5 milionu, z nichž 1,2 až 3,2 milionu osob možná požádá o mezinárodní ochranu. Vysoký komisař OSN pro uprchlíky odhaduje, že podle nejhoršího možného scénáře by z Ukrajiny mohly uprchnout až čtyři miliony lidí.

Válkou na svých vnějších hranicích je Evropská unie přímo zasažena zejména ve formě narůstajícího migračního tlaku v důsledku snahy mnoha tisíců osob hledat ochranu v členských státech EU. Do začátku března činil počet vysídlených osob, které během několika dnů přicestovaly do Evropské unie přes Polsko, Slovensko, Maďarsko a Rumunsko, více než 650 000. Předpokládá se, že tento počet bude dále narůstat. OSN vydala naléhavou humanitární žádost o pokrytí potřeb v oblasti ochrany a pomoci pro Ukrajinu a přijala regionální plán reakce na uprchlickou vlnu z této země, v němž jsou uvedeny podrobnosti o počtu osob v nouzi a lidech, na něž se má pomoc zaměřit.

Všechny prvky opatření navržených k řešení specifické situace hromadného přílivu vysídlených Ukrajinců do Evropské unie jsou ve směrnici o dočasné ochraně jasně popsány a jsou omezeny na to, co je nezbytné k zajištění toho, aby členské státy mohly situaci řešit řádným a účinným způsobem a zároveň aby bylo zaručeno rovné zacházení, pokud jde o práva a záruky pro dotčené osoby. V souladu s požadavky uvedenými ve směrnici o dočasné ochraně je trvání těchto opatření také časově omezeno a je nezbytné k tomu, aby dotčené členské státy mohly řešit situaci na východních vnějších hranicích Evropské unie, která ohrožuje její bezpečnost a stabilitu. Směrnice umožňuje členským státům uplatňovat příznivější ustanovení.

Tento návrh je plně v souladu s potřebou zachovat silné vnější hranice, neboť umožňuje členským státům, aby v případě hromadného přílivu vysídlených Ukrajinců vyřizovaly případné žádosti o mezinárodní ochranu řádným způsobem, aniž by došlo k přehlcení jejich azylových systémů; tím se zabrání problémům na hraničních přechodech na východních vnějších hranicích Evropské unie. Je rovněž v souladu s vnější činností Unie, jako jsou sankce a další omezující opatření EU, a měl by být používán souběžně s ní. Tento návrh je součástí komplexního souboru opatření, jimiž EU reaguje na ruský vojenský útok na Ukrajinu.

Prováděcí rozhodnutí Rady umožní Evropské unii koordinovat a bedlivě monitorovat kapacitu pro přijetí osob v členských státech, aby mohla být podle potřeby přijata opatření a poskytnuta další pomoc. V zájmu snazšího poskytování dočasné ochrany vyžaduje směrnice, aby členské státy v součinnosti s Komisí spolupracovaly a vyměňovaly si informace. To by mělo probíhat prostřednictvím „Platformy solidarity“, v jejímž rámci si členské státy vyměňují informace o svých kapacitách pro přijetí a počtech osob, které na jejich území požívají dočasné ochrany. Za tímto účelem návrh zahrnuje koordinační úlohu Komise. V posledních letech byly navíc pro zajištění spolupráce mezi členskými státy zřízeny různé platformy. Z těchto platforem návrh počítá s využitím sítě pro připravenost na migraci a pro řešení migračních krizí (v souladu s doporučením Komise (EU) 2020/1366 ze dne 23. září 2020 o mechanismu EU pro připravenost a řešení krizí v souvislosti s migrací) jako nejvhodnějšího fóra pro účely správní spolupráce podle směrnice 2001/55/ES.

V neposlední řadě podporují ustanovení nástroje podle směrnice o dočasné ochraně dosažení rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí o zvládnutí důsledků přijetí vysídlených osob z Ukrajiny. Ukrajinští státní příslušníci, kteří cestují bez vízové povinnosti, se budou moci po vstupu na území EU volně pohybovat, a budou se tak moci připojit ke své rodině a přátelům z početných diaspor, které v současnosti existují v celé Evropské unii, čímž se snáze dosáhne rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí. Unii a jejím členským státům by to v době hromadného přílivu osob pomohlo zajistit účinný a kontrolovaný postup při řízení pohybu vysídlených osob z Ukrajiny po území Evropské unie.

•Volba nástroje

Podle článku 5 směrnice Rady 2001/55/ES je pro stanovení toho, že se jedná o případ hromadného přílivu vysídlených osob, a pro zavedení dočasné ochrany vysídlených osob požadováno prováděcí rozhodnutí Rady.

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

•Tvorba politiky založená na faktech

Návrh byl s ohledem na danou situaci vypracován urychleně. Návrh obsahuje ustanovení o spolupráci mezi Komisí, členskými státy a agenturami EU a o povinnosti členských států předávat příslušné údaje a statistiky prostřednictvím sítě EU pro připravenost a řešení krizí v souvislosti s migrací. Faktické odhady možného rozsahu pohybu vysídlených osob vycházejí z nejnovějších údajů sdílených v rámci sítě EU pro připravenost a řešení krizí v souvislosti s migrací, ze scénářů vypracovaných na základě scénářů agentur OSN pro vnitřně vysídlené osoby, z informací shromážděných o pohybu osob po roce 2014 (žadatelé o azyl i legální migrace), jakož i z velikosti a složení obyvatelstva dotčených oblastí (ruské národnosti / jiné než ruské národnosti) zasažených podle různých scénářů. V závislosti na intenzitě ruské intervence na Ukrajině bylo vypracováno pět počátečních scénářů.

Scénář D počítá s vojenskou invazí do velké části Ukrajiny, včetně tří největších měst: Kyjeva, Charkova a Oděsy, jak se právě děje. Scénář E předpokládá dramatický nárůst nepřátelských akcí a napadení celé země. Na základě těchto scénářů lze očekávat, že do Evropské unie přicestuje 2,5 až 6,5 milionu vysídlených osob. Vysoký komisař OSN pro uprchlíky odhaduje, že podle nejhoršího scénáře by z Ukrajiny mohly uprchnout až 4 miliony lidí.

S přihlédnutím k trendům zaznamenaným u povolení k pobytu a žádostí o mezinárodní ochranu po událostech roku 2014 je pravděpodobné, že přibližně polovinu vysídlených osob pojmou rozsáhlé sítě diaspor po celé EU a že tyto osoby využijí možností legální migrace zejména, nikoli však výlučně, v „tradičních“ cílových zemích (Polsko, Česká republika, Německo, Itálie a Španělsko), aniž by vyvíjely tlak na přijímací kapacitu těchto zemí. Druhá polovina, tj. 1,2 až 3,5 milionu osob, by mohla požádat o mezinárodní ochranu na dva roky.

•Konzultace se zúčastněnými stranami a sběr a využití výsledků odborných konzultací

Když se možnost ruského vojenského zásahu na Ukrajině začala jevit jako reálná, aktivovala Komise prostřednictvím sítě pro připravenost a řešení krizí v souvislosti s migrací mechanismus pravidelného monitorování s cílem konzultovat členské státy, Evropskou službu pro vnější činnost a příslušné agentury EU, jakož i sdílet údaje, informace a poznatky, které se pravidelně nahlašují. Komise rovněž konzultovala vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, který situaci posuzuje a poskytl relevantní informace. Vysoký komisař uvítal podporu, kterou vyjádřilo mnoho členských států aktivaci směrnice 2001/55/ES, jež umožňuje poskytnout okamžité a dočasné útočiště v Unii a usnadňuje rozdělení odpovědnosti za osoby prchající z Ukrajiny mezi evropské státy.

•Základní práva

Tento návrh respektuje základní práva a ctí zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie, jakož i povinnosti stanovené v mezinárodním právu včetně Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967.

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Vzhledem k povaze tohoto návrhu není možné předem odhadnout možný dopad na rozpočet. Návrh bude začleněn do rozpočtu stávajících finančních nástrojů EU na období 2014–2020 a 2021–2027 v oblasti migrace, azylu a správy hranic. Komise prozkoumá možnosti, jak v plném rozsahu využít financování z fondů v oblasti vnitřních věcí. Bude-li to výjimečně nutné, když se situace ještě zhorší, mohly by být přerozděleny dostupné prostředky v rámci VFR na období 2021–2027. V případě dalších výjimečných potřeb by mohly být aktivovány mechanismy flexibility v rámci VFR na období 2021–2027.

5.OSTATNÍ PRVKY

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Článek 1 stanoví, že nastal případ hromadného přílivu vysídlených osob, které musely v důsledku ozbrojeného konfliktu opustit Ukrajinu, do Unie.

Článek 2 popisuje skupiny osob, na něž by se dočasná ochrana vztahovala. Zavádí dočasnou ochranu vysídlených ukrajinských státních příslušníků, kteří pobývali na Ukrajině a kteří byli ke dni 24. února 2022 vysídleni v důsledku vojenské invaze ruských ozbrojených sil, k níž v uvedený den došlo. Aby byl zachován duch směrnice 2001/55/ES, článek 2 rovněž zavádí dočasnou ochranu pro státní příslušníky třetích zemí a osoby bez státní příslušnosti oprávněně pobývající na Ukrajině, kteří byli vysídleni ke dni 24. února 2022 a vzhledem k situaci v této se zemi nemohou za bezpečných a trvalých podmínek vrátit do země nebo oblasti původu. To by mohlo zahrnovat osoby, které na Ukrajině v době událostí vedoucích k hromadnému přílivu osob požívaly postavení uprchlíka nebo rovnocenné ochrany nebo byly žadateli o azyl. Státní příslušníci třetích zemí, kteří v době událostí vedoucích k hromadnému přílivu osob dlouhodobě legálně pobývali na Ukrajině, by měli požívat dočasné ochrany bez ohledu na to, zda se mohli za bezpečných a trvalých podmínek vrátit do země nebo oblasti původu.

Protože je rovněž důležité zachovat celistvost rodin a zabránit tomu, aby různí členové téže rodiny měli odlišné postavení, zavádí článek 2 také dočasnou ochranu pro rodinné příslušníky, pokud v době vzniku důvodů souvisejících s hromadným přílivem již rodina na Ukrajině existovala, bez ohledu na to, zda by se daný rodinný příslušník mohl za bezpečných a trvalých podmínek vrátit do země původu. Rodinnými příslušníky se rozumějí manžel nebo manželka osoby požívající dočasné ochrany nebo její druh nebo družka, se kterým žije v trvalém vztahu, v případě, že platné právní předpisy nebo praxe členského státu přistupují k nesezdanému páru obdobně jako k párům sezdaným v rámci jeho právních předpisů o cizincích; nezletilé svobodné děti osoby požívající dočasné ochrany nebo nezletilé svobodné děti jejího manžela nebo manželky bez ohledu na to, zda se jedná o manželské, nemanželské či osvojené děti, a jiní blízcí příbuzní, kteří v době vzniku důvodů souvisejících s hromadným přílivem žili jako rodina a tvořili její součást a kteří byli v dané době na osobě požívající dočasné ochrany zcela či z větší části závislí.

Článek 3 stanoví, že jako hlavní platforma pro zajištění správní spolupráce pro účely článku 27 směrnice Rady 2001/55/ES bude využívána síť pro připravenost a řešení krizí v souvislosti s migrací. Rovněž předpokládá, že by ke společné informovanosti Unie o situaci měly přispívat také členské státy, a to pomocí sdílení relevantních informací prostřednictvím integrované politické reakce na krize a ve vhodných případech prostřednictvím konzultací s Evropskou službou pro vnější činnost. Dále stanoví koordinační úlohu Komise při zajišťování spolupráce a výměny informací mezi členskými státy, zejména pokud jde o monitorování přijímacích kapacit jednotlivých členských států a zjišťování případných potřeb další pomoci. Za tímto účelem bude Komise ve spolupráci s členskými státy, Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž (Frontex), Agenturou Evropské unie pro otázky azylu a Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) situaci trvale sledovat a vyhodnocovat. Uvedené agentury EU by také měly poskytovat podporu členským státům.