CS    CS CS 
 
CS 1   CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 15.10.2008 
SEK(2008) 2631 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
Návrh sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se m ění směrnice 2002/15/ES 
o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silni ční doprav ě 
{COM(2008)650} 
{SEC(2008)2632} 
 
CS 2   CS 1. Ú VOD 
Tento souhrn zprávy o posouzení dopad ů popisuje problémy, které se  vyskytly s ohledem na 
oblast působnosti a prosazování právních p ředpisů týkajících se osob vykonávajících mobilní 
činnosti v silni ční doprav ě, a analyzuje r ůzné možnosti politiky pro řešení těchto problém ů. 
Směrnice 2002/15/ES1 stanoví minimální požadavky týkající se pracovní doby mobilních 
pracovník ů v silniční doprav ě s cílem zlepšit ochranu zdraví a bezpe čnost, zvýšit bezpe čnost 
silničního provozu a dále sblížit podmínky hospodá řské soutěže. Tato sm ěrnice dopl ňuje 
nařízení (ES) č. 561/20062, kterým se stanoví pravidla týkající se dob řízení a dob odpo činku 
pro řidiče. 
Jako součást smírčí dohody by se ustanovení sm ěrnice použila ode dne 23. b řezna 2009 na 
samostatn ě výdělečně činné řidiče, až Komise p ředloží zprávu a na ní založený následný 
návrh právního p ředpisu (čl. 2 odst. 1 sm ěrnice). 
Dne 23. kv ětna 2007 byla p ředložena zpráva Komise3, která se zabývá potenciálními 
důsledky vylou čení samostatn ě výdělečně činných řidičů a posuzuje ustanovení týkající se 
noční doby. 
Zpráva potvrzuje, že celkový pom ěr výhod a nevýhod zahrnutí nebo nezahrnutí samostatn ě 
výdělečně činných řidičů do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice je smíšený a nazna čuje potřebu 
důkladného posouzení dopad ů této otázky. Zpráva dále odhaluje problém ú činného 
a spravedlivého prosazování p ředpisů. 
2. P ROCEDURÁLNÍ OTÁZKY  
Posouzení dopad ů se zakládá na r ůzných studiích a pr ůzkumech provedených b ěhem let 
2003–2008, v četně dvou konzultací se zú častněnými stranami, a zárove ň na pravidelných 
kontaktech s členskými státy a sociálními partnery. Odráží p řipomínky zú častněných stran 
a příspěvky řídící skupiny pro koordinaci mezi útvary z řízené pro ú čely tohoto posouzení 
dopadů. 
Většina zúčastněných stran vidí negativní a pozitivní dopady. Na jedné stran ě jsou předpisy 
týkající se pracovní doby považovány za po zitivní pro ochranu zdraví a bezpe čnost, pracovní 
podmínky a podmínky hospodá řské soutěže, ovšem na druhé stran ě přinášejí mnohé negativní 
vedlejší ú činky, jako jsou ušlá mzda, nedostatek řidičů a zvýšení náklad ů. 
Zúčastněné strany zd ůraznily problémy týkající se prosazování p ředpisů týkajících se 
pracovní doby a nazna čily, že stávající slabý systém kontrol nezajiš ťuje jejich plné 
dodržování, p řičemž prosazují jasnou oblast p ůsobnosti sm ěrnice, účinné prosazování, lepší 
spolupráci mezi vnitrostátními orgány a zamezení jevu „nepravých“ samostatn ě výdělečně 
činných řidičů. 
                                                 
1 Ú ř. věst. L 80, 23.3.2002, s. 35. 
2 Ú ř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 1. 
3 KOM(2007) 266 v kone čném znění. 
 
CS 3   CS Výbor pro posouzení dopad ů se na svém zasedání dne 16. dubna 2008 zabýval návrhem 
posouzení dopad ů a předložil připomínky ke zlepšení jeho text u ve svých stanoviscích ze dne 
22. dubna 2008 a 26. června 2008 poté, co bylo posouzení dopad ů znovu předloženo. Hlavní 
připomínky se týkaly nedostate čného objasn ění vztahu konkrétní sm ěrnice o pracovní dob ě 
k ostatním použitelným nástroj ům, potřeby prohloubit definici problému, skute čnosti, že 
původně nebyla vybrána žádná z posuzovaných možností, a rovn ěž potřeby je přesněji 
definovat a neúplnosti analýzy sociálních dopad ů. S ohledem na tyto p řipomínky je objasn ěn 
vztah mezi r ůznými právními akty, definice problému byla up řesněna, možnosti politiky byly 
revidovány a sociální dopady byly pro k aždou možnost posouzeny kvalitativním zp ůsobem. 
3. Z JIŠTĚNÉ PROBLÉMY  
Hlavním problémem je oblast p ůsobnosti sm ěrnice stanovená v jejím čl. 2 odst. 1, a to 
zejména, zda by do ní m ěli být zahrnuti samostatn ě výdělečně činní řidiči, a pokud ano, za 
jakých podmínek. Pracovní doba samostatn ě výdělečně činných osob obvykle není omezena, 
jelikož by to znamenalo omezování jejich svobody podnikání. Pokud jde o tento hlavní problém, posouzení dopad ů se zabývá ekonomickými a sociálními dopady a rovn ěž dopady 
na životní prost ředí a správními dopady r ůzných scéná řů vyloučení samostatn ě výdělečně 
činných řidičů z oblasti p ůsobnosti sm ěrnice nebo jejich zahrnutí. 
Doprovodným problémem je nízká úrove ň dodržování skupinou mobilních pracovník ů, tzv. 
„nepravých“ samostatn ě výdělečně činných řidičů, jež má n ěkolik základních p říčin: zpoždění 
provedení do vnitrostátn ího práva, neochota n ěkterých dopravních spole č
ností, nesprávný 
výklad některých ustanovení a nedostate čné prosazování. 
Směrnice neobsahuje žádná konkrétní ustanove ní týkající se kontroly jejího uplat ňování. Tato 
situace se liší od kontroly dob řízení a dob odpo činku, kde sm ěrnice 2006/22/ES kvalitativn ě 
a kvantitativn ě předepisuje kontroly, které členské státy musí provád ět na silnicích i v 
provozovnách dopravc ů. Komise p ůvodně navrhla, aby p ředpisy týkající se pracovní doby 
byly kontrolovány podle sm ěrnice 2006/22/ES, avšak zákonodárný orgán tento p řístup 
nepřijal. 
Nízká úrove ň dodržování a nedostate čné prosazování se týká p ředevším „nepravých“ 
samostatn ě výdělečně činných řidičů. Do této kategorie pat ří řidiči, kteří jsou formáln ě 
samostatn ě výdělečně činní, ale kte ří mají pravidelnou pracovní dobu v téže provozovn ě, aniž 
by měli volnost poskytovat služby jiným stranám. Není to sice výslovn ě vymezeno ve 
směrnici, ovšem vzhledem k tomu, že tito řidiči nesplňují kritéria „samostatn ě výdělečně 
činného řidiče“, měly by pro n ě platit stejné závazky a výhody jako pro mobilní pracovníky. 
Řada řidičů a provozoven však tento rozdíl správn ě neuplatňuje. 
Obavám o bezpe čnost silni čního provozu plynoucím z únavy řidičů je zamezeno p řísným 
prosazováním p ředpisů týkajících se dob řízení a dob odpo činku, které se vztahují na všechny 
řidiče bez ohledu na jejich zam ěstnanecký status. Dodate čný účinek směrnice o pracovní dob ě 
proto není pro bezpe čnost silničního provozu významný. 
Všechny tyto problémy narušují právní p ředpisy Spole čenství a ohrožují dosažení klí čových 
cílů politiky sm ěrnice. 
 
CS 4   CS 4. C ÍLE  
Obecným cílem, který od ůvodňuje opatření EU, je p řezkum oblasti p ůsobnosti sm ěrnice 
a dodržování p ředpisů. Toho bude dosaženo následujícím zp ůsobem:  
• vyjasněním oblasti p ůsobnosti sm ěrnice, pokud jde o samostatn ě výdělečně činné řidiče, 
• upřesněním rozdílu mezi samostatn ě výdělečně činnými řidiči a řidiči, se kterými by pro 
účely této sm ěrnice mělo být zacházeno jako se zam ěstnanými mobilními pracovníky, 
• účinnějším prosazováním, 
• posílením spolupráce mezi členskými státy za ú čelem zajišt ění společného uplat ňování 
předpisů. 
5. M OŽNOSTI POLITIKY  
Byly vymezeny čtyři možnosti politiky: t ři z nich se zabývají oblastí p ůsobnosti sm ěrnice 
a jedna prosazováním. 
Možnost A: „Nepodnikat žádné kroky“. Tato možnost nezahrnuje žádná opat ření 
Evropského parlamentu a Rady, ov šem neznamenala by zachování sou časného stavu. Pouze 
provedení podmínek stanovených v čl. 2 odst. 1 sm ěrnice, a to p řijetí zprávy Komisí 
a následného návrhu právního p ředpisu, by vyústilo v automatické zahrnutí samostatn ě 
výdělečně činných řidičů do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice ode dne 23. b řezna 2009.  
Možnost B:  Rozšíření oblasti p ůsobnosti sm ěrnice zahrnutím všech samostatn ě 
výdělečně činných řidičů s výjimkou samostatn ě výdělečně činných řidičů, kteří 
provozují pouze vnitrostátní p řepravu.  Tato možnost nabízí zahrnutí pouze samostatn ě 
výdělečně činných řidičů provozujících mezinárodní p řepravu do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice. 
Tato možnost by vyžadovala revizi sm ěrnice, pokud jde o její oblast p ůsobnosti. Všechna 
ostatní ustanovení by z ůstala beze zm ěn. 
Možnost C: Posílené prosazování sm ěrnice s podmínkami, které zajistí zahrnutí 
„nepravých samostatn ě výdělečně činných“ do oblasti p ůsobnosti a pominou ve sm ěrnici 
řádné samostatn ě výdělečně činné pracovníky. Tato možnost nabízí zahrnutí tzv. 
„nepravých samostatn ě výdělečně činných“ do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice tím, že vyjasní 
některá ustanovení a p řidá kontrolní požadavky. 
Zvažovaly se t ři dílčí možnosti: 
C.1: Právní vyjasn ění v rámci sm ěrnice. Tato dílčí možnost p ředpokládá vyjasn ění 
definice mobilního pracovníka, která zahrnuje „nepravé“ samostatn ě výdělečně činné řidiče 
tak, aby nebyl ponechán prostor jinému výkl adu. Tato možnost by také mohla zahrnovat 
zveřejnění pokynů, aby se zajistil harmonizovaný výklad definic. 
C.2: Správní opat ření, která ukládají úplné  prosazování spolu s vyjasn ěním kategorií 
„samostatn ě výdělečně činný řidič“ a „mobilní pracovník“.  Tato díl čí možnost 
předpokládá zavedení správních opat ření za ú čelem posílení ú činnosti a efektivity 
prosazování. Tato možnos t by vyžadovala revizi sm ěrnice s cílem zm ěnit definici „mobilního 
 
CS 5   CS pracovníka“ jako v p řípadě možnosti C.1 a zavést požadavky týkající se spolupráce, aby se 
zajistilo spravedlivé uplat ňování předpisů a jejich plné dodržování v celém Spole čenství. 
C.3: „Postupné zahrnování“ „nepravých“ samostatn ě výdělečně činných. Tato dílčí 
možnost p ředpokládá podmínky pro zahrnutí „nepravých“ samostatn ě výdělečně činných 
pracovník ů v první fázi (v letech 2009–2011) vyjasn ěním definice mobilního pracovníka 
a zavedením kontrolních požadavk ů od roku 2011. To by znamenalo revizi sm ěrnice jako 
v případě možnosti C.2 s časovým harmonogramem pro provedení. 
Možnost D: Úplné vylou čení samostatn ě výdělečně činných řidičů. Tato možnost 
politiky p ředstavuje úplné vylou čení samostatn ě výdělečně činných z oblasti p ůsobnosti 
směrnice. Odráží stávající situaci, kdy jsou samostatn ě výdělečně činní řidiči alespoň dočasně 
vyloučeni, a nep ředstavuje žádné zm ěny, pokud jde o dopady v souvislosti se sou časnou 
situací. Tato možnost se tudíž ozna čuje jako výchozí scéná ř, s nímž byly porovnány ostatní 
možnosti. 
Je nutné mít na pam ěti, že bez ohledu na rozhodnutí o zahrnutí či nezahrnutí samostatn ě 
výdělečně činných řidičů do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice se samostatn ě výdělečně činní řidiči 
řídí předpisy týkajícími se dob řízení, přestávek v řízení a dob odpo činku stanovenými 
nařízením (ES) č. 561/2006. 
Dopady možností politiky A, B a C byl y analyzovány ve srovnání se sou časnou situací 
v možnosti D. Byly analyzovány ekonomické a sociální dopady, dopady na životní prost ředí 
a správní dopady čtyř hlavních možností politiky ve vztahu k cíl ům politiky týkajícím se 
hospodářské soutěže, sociálních podmínek a dodržování p ředpisů. 
6. P OROVNÁNÍ MOŽNOSTÍ A ZÁV ĚRY 
Možnost D 
Tato možnost nebyla vybrána kv ůli problému nízké úrovn ě dodržování p ředpisů „nepravými“ 
samostatn ě výdělečně činnými řidiči. Tento problém by byl zachován a dokonce by se zhoršil 
vzhledem k nedostate čnému prosazování, rozdíl ům v uplat ňování předpisů a přetrvávajícímu 
nedostatku jasného rozdílu mezi skute čnými samostatn ě výdělečně činnými, kte ří jsou 
vyloučeni z předpisů, a „nepravými“ samostatn ě výdělečně činnými, na n ěž se vztahuje oblast 
působnosti sm ěrnice. To by dále vedlo k ohrožení cíl ů politiky. 
Možnost A 
Tato možnost by p ředstavovala rovné podmínk y, pokud jde o sociální p ředpisy pro všechny 
osoby vykonávající mobilní činnosti v silni ční doprav ě. Neznamenalo by to však posílení 
spravedlivé sout ěže, neboť by velká v ětšina samostatn ě výdělečně činných řidičů nemohla 
pokračovat ve své hospodá řské činnosti kv ůli zkrácení pracovní doby a následnému snížení 
příjmů. To by m ělo rušivé ú činky na rozvoj p odnikatelství a rovn ěž na postavení odv ětví 
v zemích s vysokým podílem samostatn ě výdělečně činných. Velké podniky by získaly 
konkuren ční výhodu a p řevzaly podíly na trhu, jelikož jsou lépe uzp ůsobeny zvládat 
zkrácenou pracovní dobu úsporami z rozsahu, p řičemž malé a st řední podniky by neobstály. 
Ti samostatn ě výdělečně činní, kteří by pokra čovali v hospodá řské činnosti, by se mohli 
pokusit najít si další práci, aby vyrovnali ušlou mzdu, nebo pracovat intenzivn ěji, aby si 
udrželi alespo ň většinu sou časného obratu. To by m ělo za následek v ětší pracovní stres 
 
CS 6   CS a únavu. Jev „nepravých“ samostatn ě výdělečně činných by se stal bezp ředmětným, ovšem 
míra dodržování by se nezvýšila, spíše by se snížila vzhledem k po četnější skupin ě, které se 
předpisy týkají, a k nedostate čnému prosazování a obecn ě malé ukázn ěnosti dodržování 
předpisů „nepravými“ samostatn ě výdělečně činnými řidiči. Podniky by také zvýšily své 
provozní a administrativní náklady z d ůvodu náboru dalších řidičů, aby zachovaly stejnou 
úroveň služeb nákladní dopravy.  Zvýšená poptávka po řidičích by také mohla vést 
k nedostatku profesionálních řidičů a následn ě k neuspokojené poptávce trhu po službách 
nákladní dopravy. Prosaz ování by se stalo obtížn ějším s ohledem na kontrolu pracovní doby 
samostatn ě výdělečně činných řidičů, jelikož nezaznamenávají pracovní dobu pro mzdové 
účely. 
Možnost B 
Zahrnutí samostatn ě výdělečně činných řidičů provozujících mezinárodní  dopravu by zajistilo 
rovné podmínky mezi mezinárodními dopravci, ovš em nevedlo by ke znatelnému zlepšení 
míry dodržování nebo snížení po čtu „nepravých“ samostatn ě výdělečně činných; rovn ěž 
nezvyšuje ú činnost při dosahování cíl ů politiky s nevýraznými dopady. 
Možnost C.1 
Lepším stanovením rozdílu mezi řidiči zahrnutými do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice 
(zaměstnanými mobilními pracovníky a „nepravými“ samostatn ě výdělečně činnými) 
a nezahrnutými do oblasti p ůsobnosti sm ěrnice (řádnými samostatn ě výdělečně činnými), by 
možnost C.1 p řispěla ke snížení jevu „nepravých“ samostatn ě výdělečně činných, ovšem to 
by bylo omezeno na po čet těch řidičů, kteří se neřídí předpisy z d ůvodu špatného výkladu, 
a nevylou čila by ty „nepravé“ samostatn ě výdělečně činné, kteří úmyslně přehlížejí p ředpisy 
a spoléhají na nízkou ú činnost kontrolních mechanism ů. Dopad na zlepšení míry dodržování 
předpisů a dosažení cíl ů politiky je minimální. 
Možnost C.2 
Tato možnost by zkombinovala lepší stanovení rozdílu mezi řidiči, jak je uvedeno v možnosti 
C.1, s požadavky na prosazování p ředpisů harmonizovaným zp ůsobem. Představovala by pro 
členské státy ur čité správní náklady související s ú činným prosazováním. Tyto náklady by 
byly vyváženy výhodami vyplývajícími ze zvýšené míry dodržování p ředpisů a efektivn ějšího 
dosahování cíl ů politiky. Pro podniky by to znamenal o mírné zvýšení správních náklad ů 
z důvodu náboru dalších řidičů souvisejícího s vylou čením „nepravých“ samostatn ě 
výdělečně činných řidičů. Externí zajiš ťování (outsourcing ) u velkých podnik ů by vedlo 
k častějšímu střídání řádných samostatn ě výdělečně činných řidičů, což by zvýšilo p řitažlivost 
tohoto povolání a podnítilo zakládání nových podnik ů. Bylo by zamezeno narušování 
hospodářské soutěže mezi zam ěstnanými řidiči, kteří dodržují p ředpisy, a řidiči, kteří nejsou 
v zaměstnaneckém pom ěru („nepravými“ samostatn ě výdělečně činnými), kte ří porušují 
zákon. Konkuren ční postavení řádných samostatn ě výdělečně činných by nebylo ohroženo 
„nepravými“ samostatn ě výdělečně činnými, kte ří v současné době těží z neomezené pracovní 
doby (se všemi jejími následky), ovšem nenesou odpov ědnost a rizika související 
s provozováním vlastního podniku. Ú činné snižování jevu „nepravých“ samostatn ě výdělečně 
činných a následné vy řešení problému dodržování p ředpisů je nejlepší ze všech možností. 
Možnost C.3 
 
CS 7   CS Tato možnost kombinuje opat ření navrhovaná v p ředchozích díl čích možnostech C.1 a C.2 
s časovým harmonogramem a její dopady (pozi tivní i negativní) jsou velmi podobné dopad ům 
možnosti C.2, p řičemž některé údaje jsou nevýrazn ě vyšší či nižší. O čekává se, že by se 
výsledky projevily pozd ěji než u možnosti C.2 a taktéž problémy by byly vy řešeny pozd ěji. 
Srovnání náklad ů na dodržování p ředpisů 
Výsledky analýzy náklad ů a přínosů ukazují, že možnost A je nejnákladn ější a představuje 
pro členské státy nejvyšší nákla dy související s prosazováním a pro soukromý sektor náklady 
související se zaznamenáváním a p ředáváním údaj ů o pracovní dob ě. Možnost A je také 
nejobtížněji vymahatelná, jelikož je tém ěř nemožné ov ěřit spolehlivost záznam ů o pracovní 
době provedených samostatn ě výdělečně činnými řidiči, neboť pracovní doba se 
nezaznamenává pro mzdové ú čely. Je tedy možné, že náklady vynaložené na zlepšení úrovn ě 
dodržování p ředpisů nebudou p řiměřené dosaženým výsledk ům. Nejmén ě nákladná je 
možnost D, jelikož nep ředstavuje žádná nová opat ření. Tato možnost ovšem vede k vysokým 
nákladům z důvodu nedodržování p ředpisů, jelikož ne řeší problém dodržování p ředpisů 
„nepravými“ samostatn ě výdělečně činnými řidiči. Možnost B je nemén ě nákladná, pokud jde 
o správní náklady podnik ů, a téměř stejně nákladná jako možnosti C, pokud jde o náklady na 
prosazování. Výrazn ě ovšem nelepší situaci s ohledem na jev „nepravých“ samostatn ě 
výdělečně činných. Možnost C.2 je mén ě nákladná než možnost A a mírn ě nákladnější než 
možnost B. Její ú činnost při snižování jevu „nepravých“ samostatn ě výdělečně činných 
a zlepšování dodržování p ředpisů v této oblasti je ovšem nejvyšší. 
Závěry  
Pokud posoudíme dopady r ůzných možností politiky a rovn ěž náklady na jejich dodržování, 
je možné dosp ět k závěru, že možnost C.2 je optimální. Možnosti A, B a C.1, které se 
zabývají oblastí p ůsobnosti sm ěrnice, ne řeší problém dodržování p ředpisů a nevedou 
k efektivn ějšímu dosažení cíl ů politiky, zatímco možnost C.3 pozd ěji vede k výsledk ům 
možnosti C.2. Možnost C.2, která se zam ěřuje jak na definici a opat ření týkající se 
prosazování, je nejú činnější pro řešení problém ů a dosahování cíl ů politiky. 
Návrh přímo řeší základní p říčiny problému nízké úrovn ě dodržování p ředpisů tak, že 
zahrnuje „nepravé samostatn ě výdělečně činné“ a zajiš ťuje efektivn ější prosazování. Byl 
proto učiněn závěr, že současné předpisy týkající se pracovní doby zkombinované s jasn ěji 
vymezenou oblastí p ůsobnosti sm ěrnice a dopln ěné o jasná provád ěcí pravidla sníží narušení 
hospodářské soutěže a umožní lepší sociál ní ochranu pracovník ů a obdobných skupin osob.