P9_TA(2022)0278

Směrem ke společným evropským opatřením v oblasti péče

Usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. července 2022 Směrem ke společným evropským opatřením v oblasti péče (2021/2253(INI))

(2023/C 47/04)

Evropský parlament,

— s ohledem na články 2 a 3 Smlouvy o Evropské unii (SEU),

— s ohledem na cíle stanovené v článku 3 SEU, zejména na boj proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci, na podporu sociální spravedlnosti, rovnosti žen a mužů, mezigenerační solidarity a ochrany práv dítěte, jakož i na hospodářskou, sociální a územní soudržnost,

— s ohledem na článek 8 o začleňování hlediska rovnosti žen a mužů, který zakotvuje cíl EU o odstranění nerovností a podpoře rovnosti žen a mužů, a na horizontální sociální doložku v článku 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU),

— s ohledem na cíle sociální politiky stanovené v článcích 151 a 153 SFEU,

— s ohledem na revidovanou Evropskou sociální chartu, zejména na její článek 15 o právu osob se zdravotním postižením na nezávislost, sociální integraci a účast a článek 23 o právu starších osob na sociální ochranu,

— s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), a zejména na její článek 25 o právu starších osob vést nezávislý a důstojný život a článek 26 o začlenění osob se zdravotním postižením, a na Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod uvedenou v článku 6 SEU,

— s ohledem na zásady evropského pilíře sociálních práv, zejména na zásadu 17 o začleňování osob se zdravotním postižením a zásadu 18 o právu na dlouhodobou péči,

— s ohledem na Desetiletí OSN pro zdravé stárnutí (2021–2030) a na rámec WHO, v souladu s nímž mají země dosáhnout integrovaného nepřetržitého poskytování dlouhodobé péče (1),

— s ohledem na akční plán pro evropský pilíř sociálních práv a jeho hlavní cíle do roku 2030,

— s ohledem na cíle udržitelného rozvoje OSN, zejména na cíl č. 3 „Zdraví a kvalitní život“, č. 5 „Rovnost žen a mužů“, č. 8 „Důstojná práce a ekonomický růst“ a č. 10 „Méně nerovností“,

— s ohledem na tematickou zprávu nezávislé odbornice OSN pověřené problematikou požívání veškerých lidských práv staršími osobami ze dne 22. července 2020 o dopadu onemocnění způsobeného koronavirem (COVID-19) na požívání veškerých lidských práv staršími osobami (A/75/2020) (2) a na její prohlášení o autonomii starších osob a péči o ně na 30. zasedání Rady OSN pro lidská práva (3),

— s ohledem na úmluvy a doporučení Mezinárodní organizace práce (MOP), a zejména na Úmluvu o ošetřovatelských pracovnících (C149) z roku 1977 a k ní připojené doporučení č. 157, C183 o ochraně mateřství z roku 2000 a k ní připojené doporučení č. 191, C189 o pracovnících v cizí domácnosti z roku 2011 a k ní připojené doporučení č. 201, C190 o násilí a obtěžování z roku 2019 a k ní připojené doporučení č. 206 a doporučení č. 202 o minimální úrovni sociální ochrany,

— s ohledem na zprávu MOP ze dne 19. prosince 2019 nazvanou „Dopad plnění cílů udržitelného rozvoje na tvorbu pracovních míst v oblasti péče o děti v raném věku, vzdělávání, zdraví a dlouhodobé péče ve 45 zemích“,

— s ohledem na usnesení MOP o globální výzvě k přijetí opatření zaměřených na člověka po krizi COVID-19, která budou inkluzivní, udržitelná a odolná, přijaté na 109. zasedání Mezinárodní konference práce v červnu 2021,

— s ohledem na zprávu MOP ze dne 7. března 2022 nazvanou „Péče na pracovišti: Investice do pečovatelské dovolené a služeb v zájmu rovnějšího postavení žen a mužů ve světě práce“,

— s ohledem na Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením,

— s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen,

— s ohledem na Úmluvu OSN o právech dítěte,

— s ohledem na politické směry předsedkyně Komise Ursuly von der Leyenové,

— s ohledem na pracovní program Komise na rok 2022,

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1057 ze dne 24. června 2021, kterým se zřizuje Evropský sociální fond plus (ESF+) (4),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost (5),

— s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/2221 ze dne 23. prosince 2020, kterým se mění nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud jde o dodatečné zdroje a prováděcí opatření na pomoc při podpoře zotavení z krize v souvislosti s pandemií COVID-19 a jejími sociálními dopady a při přípravě zeleného, digitálního a odolného oživení hospodářství (REACT-EU) (6),

— s ohledem na nařízení (EU) 2021/522, kterým se zavádí program činnosti Unie v oblasti zdraví (program EU pro zdraví) („EU4Health“) na období 2021–2027 (7),

— s ohledem na společnou iniciativu OECD a Evropské komise nazvanou „Zdravotní stav“,

— s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1158 ze dne 20. června 2019 o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem rodičů a pečujících osob a o zrušení směrnice Rady 2010/18/EU (8),

— s ohledem na směrnici Rady 2000/43/ES ze dne 29. června 2000, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s osobami bez ohledu na jejich rasu nebo etnický původ (9),

— s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (10),

— s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2022/431 ze dne 9. března 2022, kterou se mění směrnice 2004/37/ES o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (11),

— s ohledem na doporučení Rady (EU) 2021/1004 ze dne 14. června 2021, kterým se zavádí evropská záruka pro děti (12),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. března 2020 nazvané „Unie rovnosti: strategie pro rovnost žen a mužů na období 2020–2025“ (COM(2020)0152),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. dubna 2017 nazvané „Iniciativa na podporu rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem pracujících rodičů a pečujících osob“ (COM(2017)0252),

— s ohledem na akční plán Komise na podporu sociální ekonomiky a vytváření pracovních míst ze dne 9. prosince 2021,

— s ohledem na zelenou knihu Komise o stárnutí ze dne 27. ledna 2021 (COM(2021)0050),

— s ohledem na sdělení Komise z roku 2021 nazvané „Dlouhodobá vize pro venkovské oblasti“,

— s ohledem na ministerské prohlášení přijaté na čtvrté ministerské konferenci Evropské hospodářské komise OSN o stárnutí v Lisabonu dne 22. září 2017 nazvané „Udržitelná společnost pro všechny věkové skupiny: využití potenciálu delšího života“,

— s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se posiluje uplatňování zásady stejné odměny mužů a žen za stejnou nebo rovnocennou práci prostřednictvím transparentnosti odměňování a mechanismů prosazování, který předložila Komise dne 4. března 2021 (COM(2021)0093),

— s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o přiměřených minimálních mzdách v Evropské unii, který předložila Komise dne 28. října 2020 (COM(2020)0682),

— s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV) SOC/687-EESC-2021 ze dne 19. ledna 2022 nazvané „Na cestě k novému modelu péče o seniory: poučení z pandemie COVID-19“,

— s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (EHSV) SOC/535- EESC-2016 ze dne 21. září 2012 nazvané „Práva stálých domácích pečovatelů“,

— s ohledem na zprávu o dlouhodobé péči nazvanou „Trendy, výzvy a příležitosti ve stárnoucí společnosti“ z roku 2021, kterou vypracovaly Výbor pro sociální ochranu a Evropská komise (GŘ EMPL),

— s ohledem na stanovisko skupiny odborníků ze dne 23. června 2021 zabývajících se účinnými způsoby investování do zdraví nazvané „Podpora duševního zdraví pracovníků ve zdravotnictví a dalších nezbytných pracovníků“,

— s ohledem na závěry Rady pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a ochranu spotřebitele ze dne 14. června 2021 o socioekonomickém dopadu COVID-19 na genderovou rovnost (ST/8884-21),

— s ohledem na své usnesení ze dne 15. listopadu 2018 o pečovatelských službách v EU pro větší rovnost žen a mužů (13),

— s ohledem na své usnesení ze dne 21. ledna 2021 o genderové perspektivě koronavirové krize a pokrizového období (14),

— s ohledem na své usnesení ze dne 21. ledna 2021 o strategii EU pro rovnost žen a mužů (15),

— s ohledem na své usnesení ze dne 10. března 2022 o Akčním plánu EU pro rovnost žen a mužů III (16),

— s ohledem na své usnesení ze dne 21. ledna 2021 o přístupu k důstojnému a dostupnému bydlení pro všechny (17),

— s ohledem na doporučení Rady ze dne 22. května 2019 o vysoce kvalitních systémech předškolního vzdělávání a péče (18),

— s ohledem na své usnesení ze dne 11. března 2021 o právech dítěte s ohledem na strategii EU pro práva dítěte (19),

— s ohledem na své usnesení ze dne 10. července 2020 o strategii EU v oblasti veřejného zdraví po skončení pandemie COVID-19 (20),

— s ohledem na své usnesení ze dne 16. února 2022 o posilování Evropy v boji proti rakovině – směrem ke komplexní a koordinované strategii (21),

— s ohledem na své usnesení ze dne 17. prosince 2020 o silné sociální Evropě pro spravedlivou transformaci (22),

— s ohledem na své usnesení ze dne 7. července 2021 o stárnutí starého kontinentu: možnosti a výzvy spojené s politikou zaměřenou na stárnutí po roce 2020 (23),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2021 nazvané „Unie rovnosti: Strategie práv osob se zdravotním postižením na období 2021–2030“ (COM(2021)0101),

— s ohledem na své usnesení ze dne 18. června 2020 o Evropské strategii pro pomoc osobám se zdravotním postižením na období po roce 2020 (24),

— s ohledem na své usnesení ze dne 29. listopadu 2018 o situaci zdravotně postižených žen (25),

— s ohledem na sdělení Komise ze dne 28. června 2021 nazvané „Strategický rámec EU pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období 2021–2027 – Bezpečnost a ochrana zdraví při práci v měnícím se světě práce“ (COM(2021)0323),

— s ohledem na své usnesení ze dne 10. března 2022 o novém strategickém rámci EU pro bezpečnost a ochranu zdraví při práci na období po roce 2020 (včetně lepší ochrany pracovníků před expozicí škodlivým látkám, stresem v práci a poškozeními z opakovaného namáhání) (26),

— s ohledem na zprávu ETUI/EPSU o transparentnosti odměňování a úloze genderově neutrálního hodnocení práce a klasifikace pracovních míst ve veřejných službách,

— s ohledem na doporučení Rady ze dne 8. listopadu 2019 o přístupu pracovníků a osob samostatně výdělečně činných k sociální ochraně (27),

— s ohledem na činnost Evropského orgánu pro pracovní záležitosti, a zejména na jeho spolupráci s členskými státy při řešení problematiky nehlášené práce,

— s ohledem na index rovnosti žen a mužů Evropského institutu pro rovnost žen a mužů (EIGE) za rok 2021 a jeho tematické zaměření na zdraví,

— s ohledem na článek 54 jednacího řádu,

— s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A9-0189/2022),

A. vzhledem k tomu, že sociální práva jsou součástí lidských a ústavních práv a práva žen jsou základními lidskými právy, a vzhledem k tomu, že Benátská komise Rady Evropy, Evropský soud pro lidská práva a Listina zdůrazňují, že lidská práva jsou součástí právního státu; vzhledem k tomu, že akční plán pro evropský pilíř sociálních práv stanoví konkrétní iniciativy pro provádění zásad, které jsou nezbytné pro budování silnější sociální Evropy za účelem spravedlivé transformace a oživení, jako je rovnost žen a mužů, rovné příležitosti, rovnováha mezi pracovním a soukromým životem, péče o děti a podpora dětí, začleňování osob se zdravotním postižením a dlouhodobá péče; vzhledem k tomu, že předpokladem pro provádění těchto iniciativ, včetně těch, které se konkrétně týkají zásad 17 a 18, bude rozšíření a posílení hodnoty a práv pečovatelských pracovníků; vzhledem k tomu, že evropský semestr a srovnávací přehled sociálních ukazatelů by měly být využívány k posílení spravedlivější, rovné, udržitelné a odolné společnosti; vzhledem k tomu, že požívání nejvyšší dosažitelné úrovně zdraví je základním právem a že vysoká úroveň ochrany zdraví musí být zajištěna a prováděna prostřednictvím všech politik a činností Unie; vzhledem k tomu, že přístup ke kvalitním veřejným službám je rozhodujícím faktorem kvality života v rámci strategie v oblasti péče a zvýšených investic do tohoto odvětví;

B. vzhledem k tomu, že děti tvoří 18,3 % obyvatelstva EU (28); vzhledem k tomu, že v roce 2020 bylo v EU 47,5 % domácností, v nichž žilo alespoň jedno dítě, a 14 % domácností představovaly děti s rodičem samoživitelem (29), z nichž většinu tvořily ženy;

C. vzhledem k tomu, že velká většina pečovatelů a poskytovatelů péče, formální i neformální, placené i neplacené, jsou ženy; vzhledem k tomu, že pečovatelské povinnosti v domácnosti určují schopnost žen vykonávat placenou práci během celého jejich pracovního života, jakož i dobu trvání a druh této práce, což ovlivňuje jejich účast na společenském, hospodářském, kulturním a politickém životě; vzhledem k tomu, že stereotypy, podle kterých jsou ženy lepšími pečovatelkami, a vnímání neplacené péče a práce v domácnosti jako „ženské práce“ posilují model „muž živitel rodiny – žena pečovatelka“, který i nadále formuje přístup k sociálním právům, a má tudíž dopad na ekonomickou nezávislost žen a přispívá k podhodnocování a ekonomické neviditelnosti péče, zejména příspěvku pečovatelů z řad rodinných příslušníků, jakož i k podhodnocování pečovatelských pracovníků v soukromých a veřejných institucích;

D. vzhledem k tomu, že 80 % veškeré dlouhodobé péče v Evropě poskytují neformální pečovatelé (30), převážně ženy, a to bez nároku na spravedlivé pracovní podmínky a většinou bez finanční odměny nebo odpovídající sociální podpory, což z péče činí extrémně genderovou otázku; vzhledem k tomu, že poskytování neformální péče je spojeno s nedostatkem práv, jako je pracovní neschopnost nebo dovolená za kalendářní rok, jakož i se snížením míry zaměstnanosti v souvislosti s mateřskou, otcovskou a rodičovskou dovolenou, zvýšením míry chudoby a sociálního vyloučení, horším duševním zdravím a zvýšeným pocitem sociální izolace a osamělosti, což má negativní dopad na fyzické a duševní zdraví, dobré životní podmínky a sociální začlenění pečovatelů; vzhledem k tomu, že podle odhadů přispívají ženy neplacenou pečovatelskou prací k celosvětové ekonomice každoročně 11 biliony USD (31), což odpovídá 9 % celosvětového HDP (32);

E. vzhledem k tomu, že se v této situaci nachází 15,4 % mladých lidí, kteří nejsou zaměstnaní ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (NEET), protože pečují o děti nebo nezpůsobilé dospělé osoby nebo mají jiné rodinné povinnosti; vzhledem k tomu, že 88 % těchto osob NEET tvoří ženy (33);

F. vzhledem k tomu, že je třeba vzít na vědomí, že na péči jsou odkázáni všichni lidé, a to v různé míře mimo jiné v závislosti na věku, sociálně-ekonomickém postavení, fyzických dispozicích a osobním zázemí od dětství až po stáří; vzhledem k tomu, že péče by měla být odlišována od podpory poskytované osobám se zdravotním postižením nebo onemocněním; vzhledem k tomu, že společenská a ekonomická hodnota pečovatelské práce, placené i neplacené, není oceňována a uznávána a je třeba ji opětovně posoudit a učinit ji ústředním bodem hospodářských politik; vzhledem k tomu, že je třeba naléhavě řešit dopady osob s pečovatelskými povinnostmi na sociální oblast, rovnost žen a mužů a ekonomiku, zejména vzhledem k demografickým změnám;

G. vzhledem k tomu, že všechny členské státy a EU jsou vázány Úmluvou Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (UNCRPD), včetně jejího článku 19 o přijetí účinných a vhodných opatření zaručujících rovné právo všech osob se zdravotním postižením na nezávislý život, účast na společenském životě a sociální začlenění; vzhledem k tomu, že základním předpokladem pro nezávislý život osob se zdravotním postižením, jejich účast na společenském životě a sociální začlenění je rovný a účinný přístup k cenově dostupným kvalitním pečovatelským a podpůrným službám;

H. vzhledem k tomu, že péče zahrnuje všechny služby podporující autonomii a nezávislost osob, které potřebují péči, jakož i fyzické, psychické, emocionální, sociální a osobní potřeby i potřeby spojené s péčí o domácnost jednotlivců a skupin ve zranitelném postavení; vzhledem k tomu, že péče by měla být uznána jako právo, které zaručuje rovné požívání práv, důstojnost, autonomii, začlenění a dobré životní podmínky osob potřebujících péči; vzhledem k tomu, že Evropská unie může doplňovat a podporovat opatření členských států, pokud jde o zlepšování pečovatelských služeb jak pro ty, o něž je pečováno, tak pro ty, kdo péči poskytují;

I. vzhledem k tomu, že pečovatelskou činností se rozumí řada služeb poskytovaných jednotlivci, rodinami, komunitami, poskytovateli placených služeb, veřejnými organizacemi a státními institucemi v různém prostředí, od institucí až po domácnosti;

J. vzhledem k tomu, že Komise definuje osobní služby a služby pro domácnost jako „širokou škálu činností, které přispívají k dobrým domácím životním podmínkám rodin a jednotlivců, včetně péče o děti, dlouhodobé péče a péče o osoby se zdravotním postižením, domácích prací, doučování, domácích oprav, péče o zahradu a podpory IKT“; vzhledem k tomu, že k osobním službám a službám pro domácnost patří pečovatelské i jiné služby, přímé i nepřímé; vzhledem k tomu, že na celosvětové úrovni jsou osobní služby a služby pro domácnost obvykle označovány termínem práce v domácnosti; vzhledem k tomu, že začlenění pracovníků v cizí domácnosti mezi pečovatelské pracovníky proto uznává, že poskytování péče nezahrnuje jen osobní péči, ale také nerelační nepřímou péči, která je nezbytným předpokladem pro poskytování osobní péče; vzhledem k tomu, že v oblasti osobních služeb a služeb pro domácnost jsou pečovatelské a jiné než pečovatelské činnosti velice úzce propojeny a velká část pracovníků vykonává obojí, čímž se řadí mezi pečovatelské pracovníky;

K. vzhledem k tomu, že pro delší, zdravý a aktivní život je zásadní přístup ke kvalitní péči a vytváření prostředí vstřícného vůči starším osobám; vzhledem k tomu, že se předpokládá, že počet osob v EU, které potřebují dlouhodobou péči, vzroste z 30,8 milionu v roce 2019 na 38,1 milionu v roce 2050 (34); vzhledem k tomu, že několik členských států se již potýká s nedostatkem pracovních sil v odvětví dlouhodobé péče, který se s rostoucí poptávkou po tomto druhu péče bude pravděpodobně jen zhoršovat, a vzhledem k tomu, že tato situace vyžaduje investice do pracovní síly a důstojné zaměstnanecké a pracovní podmínky;

L. vzhledem k tomu, že krize COVID-19 vyzdvihla klíčovou úlohu pracovníků v osobních službách a službách pro domácnost v naší společnosti a ukázala, že je naléhavě nutné zajistit plné uznání těchto pracovníků ve všech členských státech spolu s právy na kolektivní vyjednávání, sociální zabezpečení a sociální ochranu; vzhledem k tomu, že kvůli přetrvávajícímu nedostatečnému uznání těchto pracovníků v několika členských státech přišli mnozí z nich během pandemie COVID-19 o práci, aniž by mohli využívat státní náhrady mezd a programy pro zachování pracovních míst; vzhledem k tomu, že pandemie vedla u mnoha pracovníků v oblasti osobních služeb a služeb pro domácnost ke ztrátě ubytování a vystavila je násilí a obtěžování na pracovišti;

M. vzhledem k tomu, že ačkoli každý jednotlivec přebírá v průběhu života alespoň jednou úlohu pečovatele a příjemce péče, jsou závislost na druhých, fyzické nebo duševní postižení, onemocnění, tělesná slabost a potřeba péče a podpory spojeny se stigmatizací a stereotypy, jež se prolínají s jinými důvody diskriminace, zejména s diskriminací na základě pohlaví, sexuální orientace, věku, zdravotního postižení, státní příslušnosti, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických rysů, jakož i sociálně-ekonomického nebo přistěhovaleckého či jinak znevýhodněného původu, což zvyšuje riziko chudoby nebo sociálního vyloučení;

N. vzhledem k tomu, že obyvatelstvo EU stárne, přičemž v roce 2018 bylo 19 % občanů EU starší 65 let (35); vzhledem k tomu, že v oblasti péče v Evropě jsou stále problémem diskriminace na základě věku a nenaplněné, neviděné a neuznané potřeby; vzhledem k tomu, že s věkem se zvyšuje počet lidí, kteří jsou závislí na pomoci druhých nebo potřebují zdravotní a dlouhodobou péči;

O. vzhledem k tomu, že revmatická a muskuloskeletální onemocnění patří mezi nejvíce rozšířená, hendikepující a zatěžující nepřenosná onemocnění na světě, která postihují více než 100 milionů Evropanů a představují více než 50 % let života s postižením v Evropě; vzhledem k tomu, že vzhledem k rozšířenosti revmatických a muskuloskeletálních onemocnění, jejich hendikepujícím důsledkům a vysokému výskytu komorbidit jsou osoby trpícími těmito onemocněními významným zdrojem poptávky po dlouhodobé formální i neformální péči v Evropě;

P. vzhledem k tomu, že mnozí pečovatelé a pracovníci v cizí domácnosti jsou příslušníci etnické menšiny nebo migranti (36), kteří se nacházejí ve velmi nejisté situaci a čelí diskriminaci z důvodu příslušnosti ke dvěma či více skupinám kvůli své rase nebo etnickému původu, pohlaví, socioekonomického postavení a státní příslušnosti a poskytují stálou domácí pečovatelskou práci s často neomezenou pracovní dobou, což porušuje právní předpisy týkající se pracovní doby ve formální i neformální ekonomice; vzhledem k tomu, že těmito pracovníky jsou většinou ženy, které nemají oficiální pracovní smlouvu, a jsou tak více ohroženy vykořisťováním a často bez přístupu ke svým právům, zejména k právům na důstojnou práci a sociální ochranu;

Q. vzhledem k tomu, že ve všech členských státech, včetně venkovských regionů, které jsou obzvláště postiženy stárnutím obyvatelstva, chybí vysoce kvalitní, přístupné, dostupné a finančně dosažitelné pečovatelské služby; vzhledem k tomu, že monitorování formální a neformální péče, jakož i formy a způsobu stávajících pečovatelských služeb je ztěžováno nedostatkem údajů, včetně rozčleněných údajů, chybějícími ukazateli kvality, jako je harmonizované evropské šetření o využití času (ETUS) zaměřené na hodnocení a monitorování poskytovaných služeb, plány pro provádění a nedostatečnými znalostmi poskytovatelů zdravotní péče o dočasně hendikepujících onemocněních;

R. vzhledem k tomu, že jedním z nejzákladnějších práv v oblasti péče a podpory je právo zvolit si druh a místo služby; vzhledem k tomu, že právo zvolit si druh péče je často oslabováno nedostatečnou dostupností domácí podpory a osobní asistence; vzhledem k tomu, že členské státy osobní asistenci velice zřídka dostatečně podporují a pro příliš mnoho lidí zůstává tato asistence finančně nedosažitelná; vzhledem k tomu, že až 75 % starších osob, které potřebují dlouhodobou péči, uvádí, že by se ocitly pod hranicí rizika chudoby, pokud by byly nuceny platit za služby domácí péče plnou tržní cenu (37); vzhledem k tomu, že i ve většině hospodářsky nejrozvinutějších zemí hradí systémy sociální ochrany méně než 40 % celkových nákladů na dlouhodobou péči o osoby se středně velkými potřebami (38); vzhledem k tomu, že členské státy musí zajistit poskytování kvalitních a náležitě financovaných a fungujících pečovatelských služeb a systémů sociální ochrany, do nichž musí být lépe začleněna kvalitní dlouhodobá péče, což má zásadní význam pro zlepšení sociální spravedlnosti a přispěje k rovnosti žen a mužů;

S. vzhledem k tomu, že pandemie COVID-19 prohloubila a zviditelnila stávající nerovnosti a výzvy, které poukazují na řadu strukturálních problémů zakořeněných v evropském systému sociální péče, jako jsou např. pečovatelská zařízení a systémy zdravotní péče, jimž chybí zdroje, nebo nedostatek investic, pokud jde o přístup k formální péči a službám v domácnosti, včetně včasné, cenově dostupné a vysoce kvalitní lékařské péče, a upozornila na již existující krize v odvětví péče v důsledku výrazně zvýšené pracovní zátěže v tomto odvětví, nedostatku pečovatelských pracovníků, nedostatečně financovaných systémů zdravotní péče s chybějící kapacitou a nadměrného spoléhání se na neformální neplacenou péči nebo na nehlášenou práci; vzhledem k tomu, že tato situace zvyšuje psychosociální rizika, jimž čelí pečovatelé, kteří v odvětví zůstávají, což jsou většinou ženy; vzhledem k tomu, že problémy spojené s pandemií měly za následek osamělost a sociální izolaci a zvýšily riziko zneužívání, zanedbávání a zhoršení fyzického a duševního zdraví osob, které potřebují péči, jakož i obecných životních podmínek všech generací v celé EU, zejména tam, kde byly investice do péče před pandemií nižší (39); vzhledem k tomu, že dlouhodobé dopady na zdraví a dobré životní podmínky jednotlivců, jakož i sociální a hospodářské důsledky je ještě třeba plně posoudit a začlenit do příslušných oblastí politiky;

T. vzhledem k tomu, že potřeby neformálních pečovatelů nejsou v Evropě uspokojovány a pandemie COVID-19 poukázala na obtíže neformálních pečovatelů a osob, jimž je neformální péče poskytována, a odhalila nepřiměřenou závislost na ženách a dívkách (40); vzhledem k tomu, že nedostatečné uznání pracovníků poskytujících osobní služby a služby pro domácnost nebo chybná klasifikace jejich zaměstnaneckého statusu vedly k tomu, že mnozí z nich, kteří přišli během pandemie COVID-19 o zaměstnání, neměli přístup k opatřením sociální ochrany;

U. vzhledem k tomu, že pandemie COVID-19 zhoršila stávající nerovnosti mezi ženami a muži, zejména pokud jde o nárůst neplacené pečovatelské práce a nerovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, a vedla ke dvojí zátěži pro mnoho žen, které měly delší pracovní směny a dodatečnou povinnost neformální péče doma; vzhledem k tomu, že před pandemií COVID-19 (41) denně o děti, starší osoby nebo osoby se zdravotním postižením v EU pečovalo 37,5 % žen, ovšem jen 24,7 % mužů; vzhledem k tomu, že v důsledku pandemie přibylo ženám v průměru dalších přibližně 13 hodin neplacené práce týdně (42); vzhledem k tomu, že ženy, které pracují z domova nebo na částečný úvazek nebo jsou nezaměstnané, byly vystaveny ještě většímu tlaku, neboť nadále vykonávaly většinu rodinných pečovatelských povinností a práce v domácnosti (43); vzhledem k tomu, že všechny dopady pandemie COVID-19 ještě nejsou plně známy a její socioekonomický dopad na ženy bude i nadále pociťován;

V. vzhledem k tomu, že podle Světové zdravotnické organizace až polovina úmrtí v souvislosti s onemocněním COVID-19 v Evropě byla úmrtí, k nimž došlo v zařízeních dlouhodobé péče (44); vzhledem k tomu, že více než 70 % sociálních a zdravotnických pracovníků, kteří onemocnění COVID-19 čelili v první linii, tvořily ženy, z nichž se mnohé potýkaly s účinky, mj. dlouhodobými účinky, infekce COVID-19, byly izolovány a čelily nebývalému množství stresu, úzkostí, depresí, sebevražd a dokonce posttraumatických stresových poruch; vzhledem k tomu, že v roce 2021 opustilo toto povolání v EU 30 % zdravotních sester a ošetřovatelů (45); vzhledem k tomu, že vysoká míra výskytu onemocnění COVID-19 a úmrtnosti v důsledku tohoto onemocnění v zařízeních dlouhodobé péče, a to i kvůli nedostatečnému přístupu k ochranným pomůckám, testování a lékařské péči, poukázala na systémové nedostatky související s příliš pomalým přechodem od ústavní péče k rodinné a komunitní péči, s nedostatkem pracovníků způsobeným obtížemi při získávání a udržení pracovníků, špatnými zaměstnaneckými a pracovními podmínkami, nedostatkem možností profesního rozvoje pro pracovníky v odvětví péče, potížemi přeshraničních pečovatelů a nedostatečnou podporou neformálních pečovatelů;

W. vzhledem k tomu, že kromě neuspokojených léčebných potřeb měla pandemie COVID-19 dramatický negativní dopad na přístup ke vzdělání, důstojnému bydlení a službám, které jsou nezbytné pro životní pohodu a rozvoj dětí, a přidávala další zátěž v oblasti péče a vzdělávacích povinností všem rodičům, zejména ženám a rodičům samoživitelům (46); vzhledem k tomu, že empirické důkazy potvrzují, že omezení pečovatelských služeb a zvýšení neplacené pečovatelské práce vykonávané ženami během pandemie COVID-19 obnovilo a posílilo nerovnosti mezi ženami a muži;

X. vzhledem k tomu, že poskytování kvalitní péče závisí na existenci dostatečně velké, dobře vyškolené, motivované a specializované pracovní síly, na vytváření atraktivních a důstojných pracovních podmínek prostřednictvím sociálního dialogu a kolektivního vyjednávání, na přiměřených a spravedlivých mzdách, jakož i na integrovaných službách a přiměřeném veřejném financování; vzhledem k tomu, že odvětví péče se již dlouho potýká s nedostatkem pracovních sil a v letech 2019 a 2020 opustilo odvětví rezidenční péče 421 000 pracovníků; (47); vzhledem k tomu, že kvalitní pečovatelská práce je kvalifikovaným povoláním, které vyžaduje odbornou přípravu a zkušenosti, a poptávka po kvalifikovaných pečovatelích se bude v nadcházejících letech jen zvyšovat; vzhledem k tomu, že zaměstnanost a průběžná odborná příprava na pracovišti prostřednictvím profesionalizace odvětví mohou přispět ke zvýšení kvality poskytovaných pečovatelských služeb; vzhledem k tomu, že v souvislosti s delšími postupy péče a vývojem postupů a technologií získávají pečovatelé odborné znalosti, které je třeba uznávat; vzhledem k tomu, že směrnice o nabytých právech (2001/23/ES) musí být uplatňována vždy, když jsou pracovní smlouvy zaměstnanců převedeny na poskytovatele péče, jenž nabývá příslušných práv;

Y. vzhledem k tomu, že v Evropské unii je nejméně 3,1 milionu pracovníků osobních služeb a služeb v domácnostech zaměstnáno tak, že nejsou hlášeni a postrádají uznání a základní práva pracovníků, jako je kolektivní vyjednávání, sociální zabezpečení a sociální ochrana (48); vzhledem k tomu, že nehlášená práce vede k nižší ochraně pracovníků, usnadňuje pracovní vykořisťování a zneužívání a zároveň představuje pro členské státy ztrátu příjmů; vzhledem k tomu, že podmínky státních příslušníků třetích zemí bez dokladů, kteří pracují v pečovatelském sektoru, jsou obzvláště náročné z hlediska zajištění jejich sociálních práv a důstojných pracovních podmínek;

Z. vzhledem k tomu, že evropská platforma pro řešení problematiky nehlášené práce se stala stálou pracovní skupinou Evropského orgánu pro pracovní záležitosti (ELA) s cílem posílit spolupráci s orgány členských států při řešení problematiky nehlášené práce;

AA. vzhledem k tomu, že studie ukazují, že více než 90 % starších osob by v pokročilém věku chtělo žít ve svých domovech; avšak pouze 20 % tráví poslední roky svého života ve svém soukromém bydlení a mnoho z nich žije v zařízeních ústavní péče (49); vzhledem k tomu, že chybí pečovatelské služby přizpůsobené individuálním potřebám a preferencím; vzhledem k tomu, že za tímto účelem je třeba (50) změnit struktury péče z centralizovaných institucí na péči zaměřenou na pacienta a na rodinnou a komunitní péči, aby bylo možné více podporovat autonomii osob, které potřebují péči a podporu, zajistit hmatatelný hospodářský a sociální přínos a zvyšovat životní pohodu příjemců péče; vzhledem k tomu, že rezidenční péče často nesplňuje normy týkající se podpory nezávislosti osob, které tyto služby využívají, a je často spíše místem spojeným s koncem života než místem pro důstojný život, pro další rozvoj a účast na společenském a kulturním životě; vzhledem k tomu, že k této změně nedochází nebo je příliš pomalá, postrádá zdroje a musí zohledňovat různé potřeby a citlivá místa komunit, například příjmové a jiné nerovnosti; vzhledem k tomu, že investice členských států by měly směřovat do této oblasti;

AB. vzhledem k tomu, že je důležité zjistit více faktů ohledně zneužívání při všech formách péče, informovat o faktorech vedoucích k těmto praktikám, podporovat informovanost, odbornou přípravu, odhalování a boj proti zneužívání u všech profesí zapojených do péče a vytvořit veřejné platformy pro oznamování takových praktik;

AC. vzhledem k tomu, že trh práce bývá obvykle genderově segregován a podhodnocuje odvětví, v nichž ženy představují většinu pracovní síly; vzhledem k tomu, že v roce 2020 byly hrubé hodinové výdělky žen v EU v průměru o 13,0 % nižší než výdělky mužů (51);

AD. vzhledem k tomu, že péče je často podceňována, nedostává se jí uznání a neformálním pečovatelům je poskytována nedostatečná finanční náhrada a často jim není poskytována žádná náhrada; vzhledem k tomu, že podhodnocování, pokud jde o mzdy a pracovní podmínky, jakož i nedostatečné zviditelnění péče a práce v domácnosti úzce souvisí s převládajícími genderovými rolemi a normami, podle nichž mají být ženy pečovatelkami a muži živiteli, a se začarovaným kruhem „dvojí devalvace“, kdy je péče kvůli nedostatku ocenění odsunována do nejvíce znevýhodněných skupin společnosti, a v důsledku toho je péče devalvována, protože ji vykonávají nejvíce znevýhodněné skupiny, a domácí péče a další osobní služby a služby pro domácnost jsou navíc poskytovány za zavřenými dveřmi;

AE. vzhledem k tomu, že feminizace pečovatelského sektoru prohlubuje rozdíly v zaměstnanosti, platech a důchodech žen a mužů v důsledku podílu žen pracujících ve formální a neformální péči a může vést k vyššímu riziku chudoby a k nižším daním odváděným členským státům, čímž se v Evropě ročně přijde o 370 miliard EUR na HDP (52);

AF. vzhledem k tomu, že v odvětví péče převládají ženy a migranti, zejména mobilní pracovníci z EU a ze zemí mimo EU, přičemž ženy tvoří 76 % ze 49 milionů zaregistrovaných pracovníků v odvětví péče v EU (53) a více než 85 % pracovníků neplacené péče ve všech členských státech, pokud zohledníme denní i týdenní práci (54);

AG. vzhledem k tomu, že v oblasti dlouhodobé péče pracuje 6,3 milionu odborníků, mezi nimiž jsou nadměrně zastoupeny ženy (81 %), a vzhledem k tomu, že roste počet pracovníků ve věku nad 50 let, pracovníků na částečný úvazek, pracovníků s nejistým zaměstnáním, pracovníků platforem, jakož i migrujících, neformálních a mobilních pracovníků, včetně stálých domácích pečovatelů (přibližně 8 % těchto pracovníků jsou cizinci); vzhledem k tomu, že v roce 2020 představovali migrující a mobilní pracovníci 28 % pracovníků osobní péče (55); vzhledem k tomu, že nedostatek pečovatelů je v některých regionech EU zesílen tímto „odlivem péče“ a fenoménem globálních řetězců pečovatelských služeb; vzhledem k tomu, že je tudíž nemožné uvažovat o péči pouze v rámci hranic jednoho státu; vzhledem k tomu, že stále existují překážky, které brání bezplatnému poskytování pečovatelských služeb v EU; vzhledem k tomu, že tito pracovníci mají pro naši společnost zásadní význam jak z hlediska veřejného zdraví, tak z hlediska sociálního začlenění příjemců péče, kteří jsou někdy izolováni;

AH. vzhledem k tomu, že ve všech členských státech je plat v odvětví péče a domácích prací výrazně nižší než průměrná mzda a nižší než plat, který pracovníci dostávají za stejné zaměstnání v jiných odvětvích, zejména ve zdravotnictví (56); vzhledem k tomu, že je to způsobeno neformálním charakterem práce, nižším rozsahem kolektivního vyjednávání v těchto odvětvích a podhodnocováním odvětví, v nichž převažují ženy, jako je pečovatelský sektor; vzhledem k tomu, že zaměstnanci, kteří pracují v ziskovém a neziskovém sektoru, často nemají přístup ke sdružením zastupujícím zájmy pracovníků a ke kolektivnímu vyjednávání; vzhledem k tomu, že v členských státech s kolektivními smlouvami pro některé části odvětví je rozdíl ve srovnání s průměrnou mzdou nejmenší (57); vzhledem k tomu, že zastoupení pracovníků, včetně odborů, a kolektivní vyjednávání hrají zásadní roli při zastupování práv a zájmů pracovníků ve všech oblastech péče, jakož i při zvyšování a udržování standardů v celém tomto odvětví;

AI. vzhledem k tomu, že krize COVID-19 poukázala na různé problémy, pokud jde o podmínky zaměstnávání pracovníků dlouhodobé péče; vzhledem k tomu, že pracovníci dlouhodobé péče byli vystaveni ještě většímu riziku nákazy onemocněním COVID-19 než zdravotnický personál v nemocnicích, a to z důvodu nedostatku osobních ochranných prostředků a vhodného školení pro uplatňování infekčních protokolů a dalších preventivních činností;

AJ. vzhledem k tomu, že ačkoli je péče emocionálně uspokojivou činností pro velkou většinu pečovatelů, má často negativní dopad na fyzické a duševní zdraví pečovatelů a způsobuje potíže, pokud jde o sladění péče s placenou prací, což je obzvláště patrné v případě pečovatelek (58); vzhledem k tomu, že duševní zdraví formálních a neformálních pečovatelů během koronavirové pandemie neúměrně utrpělo: vzhledem k tomu, že během pandemie došlo k nárůstu duševních problémů, což zvýšilo zátěž v oblasti péče; vzhledem k tomu, že pečovatelská práce je často spojena s prací na směny, s prací, k níž jsou pracovníci vyzváni v krátkém časovém předstihu, a s dlouhou pracovní dobou; vzhledem k tomu, že zdravotní rizika a nevýhodná pracovní doba jsou hlavními příčinami relativně vysokého počtu absencí v odvětví dlouhodobé péče; vzhledem k tomu, že 38 % pečovatelů se domnívá, že v důsledku nepříznivých dopadů své práce nebudou moci v této práci pokračovat do věku 60 let (59);

AK. vzhledem k tomu, že 33 % pracovníků dlouhodobé péče se v Evropě potýká s některým druhem nepříznivého sociálního chování (včetně verbálního zneužívání, hrozeb a ponižujícího chování) a pouze 22 % pracovníků dlouhodobé péče je velmi spokojeno se svými pracovními podmínkami (60);

AL. vzhledem k tomu, že existují různé formy zaměstnávání formálních stálých domácích pečovatelů, například prostřednictvím pečovatelských společností nebo agentur pro dočasnou práci a zprostředkovatelů;

AM. vzhledem k tomu, že ženy představují většinu osob, kterým je poskytována péče, a 44 miliony lidí v EU poskytují neformální dlouhodobou péči rodinným příslušníkům, sousedům nebo přátelům (61), z nichž většinu tvoří ženy, a že 12 % žen a 7 % mužů poskytuje neformální dlouhodobou péči více než 40 hodin týdně (62); vzhledem k tomu, že téměř 30 % osob starších 65 let trpí dvěma nebo více nepřenosnými nemocemi; vzhledem k tomu, že nepřenosné nemoci představují značnou a rostoucí zátěž pro pacienty, pečovatele, společnost a systémy zdravotní péče;

AN. vzhledem k tomu, že vysoký počet příjemců péče, kteří potřebují neformální péči, přímo souvisí s nedostatkem, nepřístupností a cenovou nedostupností kvalitních odborných služeb vyhovujících jejich potřebám, jakož i s automatickým rozhodnutím mnoha členských států využívat neplacenou neformální péči jako hlavní zdroj péče (63); vzhledem k tomu, že poskytování neformální péče by mělo být otázkou volby a nikoli nutnosti kvůli nedostatku dostupných pečovatelských služeb;

AO. vzhledem k tomu, že významná část odvětví formální stálé domácí péče působí v šedé zóně, což má nepříznivý dopad na kvalitu domácí péče; vzhledem k tomu, že chybí údaje, které by umožnily přesně určit počet pečovatelů působících v šedé zóně;

AP. vzhledem k tomu, že ženy v EU vykonávají o 13 hodin týdně více neplacené péče a práce v domácnosti než muži (64); vzhledem k tomu, že přístup k cenově dostupné a kvalitní formální dlouhodobé péči o závislé rodinné příslušníky a nerovné rozdělení neplacené péče a práce v domácnosti mezi muži a ženami jsou zásadními faktory určujícími, zda ženy nastoupí do zaměstnání a budou v něm pokračovat, a taktéž určujícími kvalitu pracovních míst žen; vzhledem k tomu, že 7,7 milionu žen v EU je mimo trh práce kvůli neformálním pečovatelským povinnostem, ovšem totéž se týká pouze 450 000 mužů, a že 29 % žen zaměstnaných na částečný úvazek označuje za hlavní důvod faktu, že pracují na částečný úvazek, pečovatelské povinnosti (65); vzhledem k tomu, že pouze 6 % mužů (oproti 29 % žen) uvádí, že hlavním důvodem jejich práce na částečný úvazek jsou pečovatelské povinnosti, a pouze 64 % otců v EU poskytuje denně péči (66);

AQ. vzhledem k tomu, že ženy rovněž častěji přerušují profesní dráhu, bývají zaměstnány na menší počet hodin a častěji pracují na částečný úvazek a v nejistém nebo dočasném zaměstnání; vzhledem k tomu, že odvětvová segregace, nerovné rozdělení neplacené péče a práce v domácnosti jsou hlavními příčinami přetrvávajících rozdílů v zaměstnanosti, mzdách a důchodech, jakož i většího rizika chudoby a sociálního vyloučení žen; vzhledem k tomu, že rozdíl ve výši důchodů žen a mužů činil v roce 2020 v průměru 27 % (67); vzhledem k tomu, že rovnoměrné rozdělení neplacené péče a práce v domácnosti, tedy rovnoměrné zapojení mužů do těchto činností, má jasný pozitivní dopad na podíl žen v placeném zaměstnání a na snižování rozdílů v odměňování žen a mužů; vzhledem k tomu, že povinnosti týkající se péče o děti jsou příčinou změny v zaměstnanosti u 60 % žen ve srovnání se 17 % zaměstnaných mužů a vedou ke zkrácení pracovní doby u 18 % zaměstnaných žen a jen u 3 % mužů (68); vzhledem k tomu, že existence, přístupnost a cenová dostupnost vysoce kvalitních zařízení péče o děti mají zásadní význam pro to, aby se lidé, zejména ženy s pečovatelskými povinnostmi, mohli zapojit na trh práce; vzhledem k tomu, že problémy v oblasti veřejného zdraví, jako jsou migrény, jsou u žen častější (69) a na velké části takto trpících žen leží stále hlavní břímě péče o děti a domácích prací;

AR. vzhledem k tomu, že tyto nesrovnalosti jsou potvrzeny na celosvětové úrovni, kdy ženy věnují neplacené pečovatelské práci v průměru 3,2 krát (201 pracovních dnů v roce) více času než muži (63 pracovních dnů), a jsou nejvýraznější v případě dívek a žen v zemích se středními příjmy, které mají horší výsledky ve vzdělávání, žijí ve venkovských oblastech a mají děti ve školním věku (70);

AS. vzhledem k tomu, že ženy naprosto převládají mezi kritickými pracovníky (4 z 16 profesních kategorií považovaných za kritické mají mezi svými pracovníky v EU více než 50 % žen) (71), což jsou např. pečovatelky, jejichž úkoly nelze do velké míry vykonávat jako práci na dálku, a ženy převládají také v odvětvích, která byla pandemií nejvíce zasažena, a byly tedy vystaveny vysokému riziku nákazy, velké pracovní zátěži, narušení rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem a ztrátě zaměstnání; vzhledem k tomu, že pracovní a životní podmínky se obzvláště zhoršily pro ženy s malými dětmi v placeném zaměstnání (72);

AT. vzhledem k tomu, že péče je i nadále jednou z hlavních oblastí opakování genderových archetypů, které jsou ještě zesíleny nedostatečnými investicemi do kvalitních služeb a genderovými stereotypy v jiných politikách, jež neúměrně ovlivňují sebeurčení žen ve společenském a profesním životě, jako je systém daňových zvýhodnění;

AU. vzhledem k tomu, že podniky sociální ekonomiky mohou mít významný potenciál a mohou přispět k usnadnění opětovného začlenění pečovatelů na trh práce;

AV. vzhledem k tomu, že několik členských států a regionů v EU stále neplní cíl, kterým je zajistit péči o děti pro 90 % dětí ve věku od tří let do věku povinné školní docházky a pro 33 % dětí ve věku do tří let; vzhledem k tomu, že nedostatek infrastruktury, která by všem občanům nabízela kvalitní a dostupnou péči o děti, zejména v raném dětství, má dopad zejména na děti ze znevýhodněných rodin, což se odráží v tom, že míra dětí navštěvujících zařízení péče v raném věku, které jsou zdravotně postižené, jsou z romské či jiné menšinové komunity, jsou z rodin migrantů, žijí v chudobě anebo jsou z jiných znevýhodněných skupin, tj. dětí, které by měly největší prospěch z péče v raném věku, zůstává hluboko pod průměrem (73);

AW. vzhledem k tomu, že v roce 2020 bylo 24,2 % dětí v EU (tedy téměř 18 milionů) ohroženo chudobou či sociálním vyloučením; vzhledem k tomu, že děti z rodin s nízkými příjmy, děti bez domova, děti se zdravotním postižením, děti z přistěhovaleckého prostředí, děti z etnických menšin, zejména romské děti, děti v ústavní péči, děti v nejisté rodinné situaci, z rodin samoživitelů, rodin LGBTIQ+ a rodin, v nichž jsou rodiče vzdáleni kvůli práci v zahraničí, čelí vážným potížím, jako je závažná deprivace v oblasti bydlení či přeplněné bydlení nebo překážky v přístupu k základním službám; vzhledem k tomu, že u dětí se zdravotním postižením v EU je nepřiměřeně větší pravděpodobnost, že budou umístěny do ústavní péče, než u dětí bez zdravotního postižení, a zdá se, že je mnohem méně pravděpodobné, že budou těžit z úsilí o přechod od ústavní péče k péči komunitní a rodinné (74); vzhledem k tomu, že evropská záruka pro děti je nástroj EU, jehož cílem je předcházet chudobě a sociálnímu vyloučení a bojovat proti nim tím, že dětem v nouzi zaručí bezplatný a účinný přístup ke klíčovým pečovatelským službám, jako je předškolní vzdělávání a péče, vzdělávací a školní aktivity, zdravotní péče a alespoň jedno zdravé jídlo denně ve škole, jakož i účinný přístup všech těchto dětí ke zdravé výživě a přiměřenému bydlení (75); vzhledem k tomu, že přístup k cenově dostupné kvalitní péči o děti a vzdělávání má zásadní význam pro osobní rozvoj a dobré životní podmínky dětí; vzhledem k tomu, že existuje jednoznačná pozitivní korelace mezi přístupem ke službám péče o děti na jedné straně a zaměstnaností a příjmy mužů a zejména žen na straně druhé (76);

AX. vzhledem k tomu, že přístup ke kvalitním pečovatelským službám, zejména k dlouhodobé péči, je stále více podmíněn osobními a rodinnými příjmy, místem bydliště, dostupností služeb a schopností poskytovat služby, geografickou dostupností a volnými kapacitami poskytovatelů; vzhledem k tomu, že se odhaduje, že dvě ze tří osob, které potřebují péči, nemají přístup k pečovatelským službám, zejména proto, že tyto služby nejsou k dispozici a nejsou cenově dostupné (77); vzhledem k tomu, že domácnosti s nízkými příjmy, domácnosti s nižším vzděláním a domácnosti migrantů se potýkají s největšími obtížemi při přístupu k formálním domácím službám dlouhodobé péče; vzhledem k tomu, že v celé EU jedna třetina domácností uvádí, že potřebují profesionální služby dlouhodobé péče, ale z finančních důvodů k nim nemají přístup, a v pěti členských státech je to dokonce více než polovina domácností (78); vzhledem k tomu, že přístup ke zdravotní péči a k obecné péči by měl být univerzální a efektivní, a to bez ohledu na ekonomické možnosti dotčené osoby nebo její administrativní postavení či status; vzhledem k tomu, že osoby s nižšími příjmy jsou rovněž skupinou, v níž jsou potřeby péče častější (79);

AY. vzhledem k tomu, že digitální technologie mají potenciál pomáhat formálním i neformálním pečovatelům a snížit zátěž, s níž se potýkají, například při převozu pacientů na konzultace, které by se mohly konat on-line; vzhledem k tomu, že průzkum organizace Eurocarers z roku 2021 naznačuje, že 78 % neformálních pečovatelů nikdy nepoužilo technologie související s péčí (80); vzhledem k tomu, že v odvětví péče je třeba zohlednit digitalizaci a internet věcí, ale neměly by zcela nahradit nenahraditelnou lidskou interakci související s péčí; vzhledem k tomu, že by měly být podporovány výzkumné a pilotní projekty, které by otestovaly proveditelnost a účinnost digitálních služeb; vzhledem k tomu, že pro seniory, zejména pro ty, kterým je poskytována péče, je obtížné zajistit si přístup k digitálním službám; vzhledem k tomu, že přístup k digitálním službám, včetně přístupu k digitální gramotnosti, by měl být považován za právo příjemců péče; vzhledem k tomu, že drastický přechod na práci na dálku ukázal, že je nutné lépe prosazovat, přezkoumávat a aktualizovat právní předpisy týkající se pracovních podmínek v digitálním prostředí a využívání umělé inteligence v pracovním životě;

AZ. vzhledem k tomu, že ženy, které čelí diskriminaci z důvodu příslušnosti ke dvěma či více skupinám, čelí přídavným překážkám v přístupu ke zdravotní péči a pečovatelským službám a že je třeba věnovat zvláštní pozornost dopadu implicitních předsudků na přístup k soukromým a veřejným službám, tj. předsudků, které vznikají v důsledku přetrvávajících stereotypů a nedostatečného zastoupení některých skupin v těchto institucích;

BA. vzhledem k tomu, že je třeba věnovat zvláštní pozornost lidem ve velmi vysokém věku, aby bylo možné v případě potřeby pomoci lidem, kteří již nejsou samostatní, a zabránit tomu, aby se ocitli v izolaci;

BB. vzhledem k tomu, že je třeba náležitě zohlednit význam prevence a geriatrické rehabilitace pro zdravé a důstojné stárnutí;

BC. vzhledem k tomu, že je třeba reformovat ošetřovatelskou péči tak, že v možných případech bude poskytována bezplatná nebo cenově dostupná domácí ošetřovatelská péče;

BD. vzhledem k tomu, že vyšší investice do sociálních služeb v souladu s cíli udržitelného rozvoje by do roku 2035 celosvětově vedly ke vzniku téměř 300 milionů nových pracovních míst (81); jednalo by se o 96 milionů přímých pracovních míst v oblasti péče o děti, 136 milionů přímých pracovních míst v oblasti dlouhodobé péče a 67 milionů nepřímých pracovních míst v odvětvích mimo péči; vzhledem k tomu, že tato úroveň vytváření pracovních míst by vyžadovala investice ve výši 3,2 % celosvětového HDP s přihlédnutím k celkovým nákladům minus daňové příjmy (82); vzhledem k tomu, že Evropská komise odhaduje, že do roku 2030 se v EU očekává vznik 8 milionů nových pracovních míst v odvětví péče (83);

BE. vzhledem k tomu, že demografické změny a s nimi související stárnutí obyvatelstva zvýší poptávku po pečovatelských službách; vzhledem k tomu, že není pravděpodobné, že by práce v oblasti péče byly nahrazeny nebo jejich rozsah snížen díky automatizaci; vzhledem k tomu, že by to mělo EU a členské státy motivovat k investicím do sociálních služeb jakožto slibného odvětví vytvářejícího pracovní místa v rámci digitální transformace s cílem zvýšit počet kvalifikovaných pracovníků a přilákat do tohoto odvětví více lidí;

BF. vzhledem k tomu, že normy pro kvalitu péče, zejména v oblasti služeb sociální péče, stále chybí nebo jsou nedostatečné;

BG. vzhledem k tomu, že odvětví péče potřebuje významné investice, zdroje a reformy; vzhledem k tomu, že v roce 2018 činil odhadovaný roční nedostatek investic v oblasti sociální infrastruktury v Evropě 100–150 miliard EUR (84); vzhledem k tomu, že zpráva o stárnutí obyvatelstva z roku 2021 předpokládá, že v roce 2070 se veřejné výdaje potřebné k pokrytí nákladů na dlouhodobou péči a podporu zvýší až na 2,9 % HDP ročně, přičemž v roce 2016 tato hodnota činila 1,7 %, a že zatímco scénář „zdravé stárnutí“ může tyto náklady výrazně snížit, plné pokrytí potřeb dlouhodobé péče je může naopak výrazně zvýšit;

BH. vzhledem k tomu, že je zásadní pochopit souvislost mezi formální a neformální péčí; vzhledem k tomu, že formální pečovatelské služby mohou poskytovat podporu neformálním pečovatelům, například tím, že jim umožní vzít si pracovní volno a poskytnou jim odbornou přípravu; vzhledem k tomu, že chybějící oficiální uznání neformálních pečovatelů a související nedostatek údajů o nich a jejich potřebách této interakci brání;

BI. vzhledem k tomu, že poskytování péče závisí na dobře financovaných a řádně fungujících veřejných službách a systémech sociálního zabezpečení;

BJ. vzhledem k tomu, že neformální pečovatelé jsou velmi rozmanití; vzhledem k tomu, že jejich potřeby se liší v závislosti na sociálně-ekonomickém prostředí, účasti na trhu práce, potřebách příjemců jejich péče a době, kterou tráví péčí o závislé osoby;

BK. vzhledem k tomu, že neurodegenerativní onemocnění, jako je Alzheimerova choroba a další formy onemocnění způsobujících poruchy paměti, ve většině evropských zemí stále nejsou v odpovídající míře diagnostikovány; vzhledem k tomu, že existují jasné náznaky toho, že současný počet 9 milionů osob s demencí se do roku 2050 zdvojnásobí; vzhledem k tomu, že demence nadále neúměrně postihuje ženy (85);

BL. vzhledem k tomu, že v únoru 2021 zahájila evropská veřejná ochránkyně práv šetření z vlastního podnětu týkající se úlohy Komise v procesu deinstitucionalizace v EU, přičemž se zaměřila na plnění povinnosti Komise zajistit, aby členské státy využívaly finanční prostředky EU způsobem, který podporuje přechod od ústavní péče k nezávislému životu a účasti na komunitním životě;

BM. vzhledem k tomu, že mechanismus stanovený směrnicí o dočasné ochraně z roku 2001 byl poprvé aktivován v reakci na hromadný příliv uprchlíků, zejména žen s dětmi a dalšími závislými osobami, které prchají před válkou na Ukrajině, a že tento mechanismus zaručuje vysídleným osobám rovný přístup na trh práce a k bydlení, zdravotní péči a přístup dětí ke vzdělání; vzhledem k tomu, že aktivace výše uvedeného mechanismu bude mít významný přímý dopad na odvětví péče a zvýší počet osob v EU, které potřebují komplexní a personalizované pečovatelské služby, ale také počet neformálních i formálních pečovatelů;

BN. vzhledem k tomu, že údaje o kvalitě pečovatelských služeb jsou téměř výhradně založeny na nestandardních průzkumech spokojenosti klientů;

BO. vzhledem k tomu, že obtíže spojené se zajištěním přiměřeného, důstojného a cenově dostupného bydlení, zejména pro starší osoby, svobodné osoby, osoby se zdravotním postižením, osoby ohrožené chudobou a sociálním vyloučením, rodiny s malými dětmi a rodiče samoživitele, výrazně brání v přístupu ke kvalitním pečovatelským službám;

BP. vzhledem k tomu, že v 11 zemích OECD činí medián mezd pracovníků dlouhodobé péče pouze 9 EUR za hodinu, zatímco mzdy nemocničních pracovníků, z nichž většina jsou muži, činí v průměru 14 EUR za hodinu (86);

BQ. vzhledem k tomu, že více než polovina pečovatelů uvádí, že nevydělávají dost peněz na to, aby pokryli základní potřeby, jako je bydlení a potraviny, a 31 % z nich nemá dostatečný přístup k osobním ochranným prostředkům (87);

BR. vzhledem k tomu, že většina pečovatelů nevydělává dost peněz na to, aby sobě a své rodině zajistila důstojnou životní úroveň (88);

Evropa, která pečuje

1. konstatuje, že je nezbytné zajistit důstojnost, nezávislost, autonomii, dobré životní podmínky a účast na společenském životě prostřednictvím kvalitní péče po celý život, od předškolní péče a vzdělávání až po pečovatelské služby pro starší osoby, a podpory osob se zdravotním postižením, přičemž je třeba mít na paměti, že lidé jsou na sobě závislí a že péči může někdy v životě potřebovat každý;

2. zdůrazňuje význam přístupnosti a dostupnosti veřejné péče a kvalitu, přístupnost, dostupnost, cenovou dostupnost a přiměřenost péče a skutečnost, že všichni lidé, kteří péči potřebují, a jejich pečovatelé by měli mít právo na skutečnou volbu, pokud jde o pečovatelské služby vhodné pro ně a jejich rodinu a o formu péče (rodinnou péči, komunitní péči, péči zaměřenou na pacienta, individualizovanou péči nebo jiné formy péče), místo jejího poskytování a intenzitu, se zvláštním důrazem na poskytování péče osobám žijícím v odlehlých oblastech (433), jako jsou venkovské oblasti nebo nejvzdálenější regiony, a jejich přístup k ní; domnívá se, že investice do poskytování kvalitních veřejných a sociálních služeb jsou zásadním nástrojem, který zabrání tomu, aby se znevýhodnění přenášelo z jedné generace na druhou;

3. konstatuje, že péče a její různé politické přístupy musí být rozvíjeny a přetvářeny podle potřeb jednotlivců, uznává, že modely a vzorce organizace péče se v jednotlivých členských státech různí, a zdůrazňuje, že každý musí mít právo zvolit si co nejlepší kvalitní pečovatelské služby pro svou individuální situaci a že je zapotřebí, aby členské státy toto právo zaručily ve všech svých právních předpisech; konstatuje, že zásada č. 18 evropského pilíře sociálních práv stanoví, že „každý má právo na cenově dostupné kvalitní služby dlouhodobé péče, zejména domácí a komunitní pečovatelské služby“, a zdůrazňuje, že aby se tato zásada naplnila, musí být poskytování péče více rozšířeno;

4. konstatuje, že ženy představují většinu pracovní síly (76 %) v odvětví formální péče a vykonávají velkou část neformální pečovatelské práce a zároveň představují většinu příjemců péče, dále konstatuje, že péče je i nadále podceňovaná, neuznaná a zaručuje nedostatečné nebo často žádné finanční náhrady pro pečovatele a že toto podhodnocení, pokud jde o mzdu, pracovní podmínky a nedostatečnou viditelnost, úzce souvisí s feminizací tohoto odvětví v důsledku vysokého podílu žen pracujících v odvětví formální a neformální péče; zdůrazňuje, že tento genderový aspekt je při navrhování strategií a politických opatření v oblasti péče třeba zohlednit;

5. vyjadřuje znepokojení nad dopadem strukturálních a finančních omezení, pokud jde o typ pečovatelských služeb dostupných jednotlivcům, a uznává, že integrace péče v celé Evropě je omezená kvůli nedostatku vhodných pobídek a struktur;

6. zdůrazňuje význam integrovaného a na právech založeného přístupu ke společným evropským opatřením v oblasti péče, který bude věnovat stejnou pozornost fyzickým, duševním, psychologickým, sociálním a osobním potřebám i potřebám spojeným s péčí o domácnost; zdůrazňuje, že je důležité připravit půdu pro soudržnější přístup ke zdravotním a sociálním systémům a formální a neformální péči a ke koordinaci mezi místní, regionální a vnitrostátní politikou v oblasti péče v rámci členských států EU, spolu s horizontální a odvětvovou integrací;

7. zdůrazňuje, že je nezbytné vypracovat ambiciózní a inkluzivní evropskou strategii v oblasti péče, která zajistí rovný přístup k péči pro všechny se zvláštním důrazem na jednotlivce ve zranitelném postavení a přispěje k sociální spravedlnosti;

8. domnívá se, že zásadní je prevence; vyzývá k tomu, aby primární, sekundární a terciární prevence ( 89 ) , včetně náležitého využívání příslušného vzdělávání a informací, screeningu, včasného odhalování, prevence a odpovídajících následných opatření v případě nepřenosných nemocí, byla jednou ze složek ucelené evropské strategie v oblasti péče; naléhavě vyzývá Komisi, aby k péči zaujala komplexní a celostní přístup;

9. vyzývá Komisi, aby posílila odolnost a budování kapacit EU při zdravotních krizích; vyzývá Komisi, aby podporovala výzkum a inovace tím, že stanoví prioritní oblasti pro budoucí výzkum a vývoj založený na současných a budoucích onemocněních a pro další rozvoj příležitostí souvisejících s odvětvím péče, a to i pro soukromé subjekty;

10. zdůrazňuje, že cílem všech opatření EU v oblasti péče, trhů práce a sociálních služeb by měla být podpora modelu založeného na „stejných příjmech a stejné odpovědnosti za péči“, v němž se muži a ženy zapojují do placené práce na trhu práce a do neplacené práce v oblasti domácích a pečovatelských povinností stejnou měrou; připomíná, že je důležité uplatňovat hledisko rovnosti žen a mužů ve všech politických opatřeních;

11. vyzývá Komisi a členské státy, aby investovaly do odvětví péče, posílily a zajistily udržitelné, vyšší a přiměřené investice a financování s cílem zaručit osobám, které potřebují péči, rovný přístup k cenově dostupné kvalitní péči a službám pro domácnost s dostatečným počtem zaměstnanců, a vyzývá k tomu, aby pečovatelé měli aktivní a naplňující profesní život s přiměřenou mzdou, která jim zajistí důstojné životní a profesní příležitosti v tomto odvětví prostřednictvím certifikace a validace dovedností;

12. vyzývá Komisi a členské státy, aby zlepšily dostupnost finančních prostředků pro všechny typy pečovatelských služeb a co nejlépe využívaly evropské strukturální a investiční fondy pro investice do péče o děti a do péče o starší osoby a další osoby, které potřebují péči, a to prostřednictvím ESF+, InvestEU a dalších finančních nástrojů podporujících sociální investice, a Nástroje pro oživení a odolnost, programu EU pro zdraví a evropských strukturálních a investičních fondů s cílem investovat do státem zaručené péče, usnadnit přístup ke službám pro všechny a zlepšit jejich cenovou dostupnost; vyzývá Komisi, aby měřila a vytvářela synergie s rovností žen a mužů, začleňováním osob ze zranitelných skupin a s normami stanovenými pro investice do digitální a ekologické transformace, například s cílem podpořit ekologizaci péče a projektů v této oblasti, a aby v souladu s hlavními zásadami zahájila iniciativu týkající se environmentálně udržitelné péče, vzhledem k tomu, že infrastruktury péče mají značné negativní dopady na životní prostředí, které je třeba vyřešit a zmírnit; vyzývá Komisi, aby v tomto smyslu pro členské státy vypracovala pokyny a plán pro společné normy; vyzývá Evropskou investiční banku, aby zvážila zahrnutí odvětví péče a sociálních služeb do svého ročního rozpočtu jako součást provádění její vlastní strategie pro rovnost žen a mužů a posílení hospodářského postavení žen;

13. vyzývá k vytvoření zvláštního investičního balíčku na podporu odvětví péče a sociálních služeb v EU a k zajištění koordinace mezi různými programy a iniciativami směřujícími k účinnému provádění strategie; znovu vyzývá k vytvoření nástrojů pro sestavování rozpočtu s ohledem na rovnost žen a mužů ve VFR a k vypracování souvisejících programů, které umožní sledovat konkrétní finanční prostředky přidělené na podporu rovnosti žen a mužů;

14. připomíná povinnosti a závazky EU a členských států týkající se přechodu od segregovaného institucionálního prostředí ke komunitní a rodinné péči a k podpoře různých modelů nezávislého života a podpory; vyzývá členské státy, aby využily dostupné evropské a vnitrostátní fondy k urychlení tohoto přechodu a k podpoře individuální autonomie a nezávislého života podporou způsobů, jak posílit nezávislost, jako je přizpůsobení domova nebo instalace digitálních detekčních systémů a pomocných technologií doma, a to při plném dodržování ustanovení a cílů Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením; vyzývá Komisi, aby přijala účinná opatření s cílem zajistit, aby byly finanční prostředky EU využívány na přechod od ústavní péče k péči komunitní a rodinné, a aby současně zajistila rodinnou péči v celé její rozmanitosti;

15. zdůrazňuje, že v zájmu omezení nehlášené práce ve formální péči je důležité poskytnout veřejné financování skutečným poskytovatelům pečovatelských služeb v rámci systémů sociálního zabezpečení nebo prostřednictvím daňové podpory, díky čemuž bude poskytování legálních a spravedlivých pečovatelských služeb cenově dostupné;

16. vyzývá členské státy, aby zajistily všeobecnou zdravotní péči, zvýšily investice do zdravotní péče a upřednostňovaly financování komunitní a primární péče; vyzývá členské státy, aby urychleně odstranily stávající překážky zdravotní péče pro všechny, včetně migrantů bez dokladů, a se zvláštním důrazem na ženy, které čelí diskriminaci z důvodu příslušnosti ke dvěma či více skupinám; vyzývá k zajištění vyššího a spravedlivého odměňování a důstojných pracovních podmínek pro pečovatele, zdravotnické asistenty a další pomocný personál;

17. zdůrazňuje, že značná část postupů, služeb a zařízení v oblasti péče je založena na institucionalizovaném zastaralém modelu, který nedosahuje moderních kritérií kvality, a neodpovídá fyzickým, sociálním a psychickým potřebám a přáním příjemců péče; zdůrazňuje, že lidé, kteří potřebují péči, by měli být ústředním bodem plánů péče ve všech fázích navrhování, provádění a hodnocení politických opatření a služeb v oblasti péče, a to prostřednictvím zkoumání inovativních řešení, nových modelů a nástrojů pro poskytování péče, podpory sociálního začleňování a vícegeneračního porozumění individuálním potřebám lidí, kteří potřebují péči, přičemž cílem by měl být přechod od ústavní péče k péči poskytované na úrovni rodin a komunit a podpora různých modelů nezávislého života a podpory;

18. domnívá se, že pro zajištění důstojnosti příjemců péče a jejich pečovatelů a k zajištění jejich plné účasti a začlenění do komunity je nezbytná individuálně přizpůsobená péče; zdůrazňuje, že tento posun směrem k přístupu zaměřenému na člověka vyžaduje větší integraci péče do komplexnějších způsobů péče, aby se zvýšily přínosy pro příjemce péče i kvalita péče;

19. zdůrazňuje, že je třeba plně využívat digitální řešení na podporu osob, které potřebují péči, aby mohly žít nezávislý a autonomní život, že je třeba zlepšit dodržování jejich práva na sebeurčení, rozvíjet autonomii jak pro pečovatele, tak pro příjemce péče, a to prostřednictvím individuálního přístupu k navrhování a sestavování rozpočtu péče, včetně zdravotní péče zaměřené na konkrétní potřeby lidí prostřednictvím vhodných nástrojů, a zároveň zajistit kvalitní mezilidský kontakt pro osoby, které potřebují péči a podporu;

20. je přesvědčen, že rozvoj péče by měl zohledňovat všechny kategorie uživatelů a jejich odlišnosti; konstatuje, že osoby odpovědné za plánování, programování a poskytování pečovatelských služeb si při rozvoji služeb musí být vědomy těchto potřeb, posílení postavení příjemců služeb a významu přístupu založeného na příjemcích péče a že pečovatelské služby pro starší osoby a osoby se zdravotním postižením musí být plánovány a rozvíjeny za účasti příjemců péče;

21. vyzývá členské státy, aby si vyměňovaly informace a osvědčené postupy s cílem vytvořit společný evropský rámec kvality v oblasti formální a neformální péče, který by byl založen na právu na nezávislost, autonomii a dobré životní podmínky a byl by mimo jiné inspirován rámcem WHO na podporu zemí při dosahování integrovaného nepřetržitého poskytování dlouhodobé péče a který by zahrnoval všechna zařízení péče, podněcoval vzestupnou sociální konvergenci, zaručoval rovná práva pro všechny občany a zvyšoval kvalitu života;

22. vyzývá Komisi, aby v souladu s tímto rámcem kvality podporovala členské státy při zlepšování jejich infrastruktur pro shromažďování údajů;

23. dále vyzývá k výměně osvědčených postupů týkajících se nejlepšího způsobu podpory skupin se zvláštními potřebami v oblasti péče (jako jsou rodiče samoživitelé, kterými jsou převážně ženy, či rodiče s dětmi se závažným onemocněním a starší lidé);

24. zdůrazňuje, že zvýšení potřeb v oblasti péče si žádá společný přístup na úrovni EU, a vyzývá k přijetí konkrétní evropské strategie pro preventivní zdravotní péči, která by mohla pomoci řešit rostoucí tlak na systém zdravotní péče; konstatuje, že pečovatelské služby by měly být rozvíjeny tak, aby se posílila kontinuita péče, preventivní zdravotní péče, rehabilitace a nezávislý život, a zdůrazňuje význam programů pro celoživotní podporu zdraví a vzdělávání, prevenci nemocí a pravidelná vyšetření spolu s účinnějšími programy zdravotní péče, jejichž cílem má být stimulovat proces zdravého stárnutí; vyzývá Komisi a členské státy, aby se aktivně zapojily do agendy WHO nazvané „Desetiletí zdravého stárnutí“ a vypracovaly plán zdravého stárnutí v EU, který se bude vztahovat na přístup ke zdravotní péči a pečovatelským službám, ale také na strategie podpory zdraví a prevenci;

25. vyzývá Komisi, aby se ujala vedení v oblasti péče tím, že na úrovni EU stanoví ambiciózní cíle v oblasti financování, přístupu, kvality, účinnosti a udržitelnosti pečovatelských služeb, a to po konzultaci s členskými státy i s příslušnými zúčastněnými stranami, včetně sociálních partnerů, a aby vypracovala harmonizované definice a ukazatele pro posouzení těchto cílů pro děti, starší osoby nebo osoby se zdravotním postižením;

26. zdůrazňuje, že je třeba, aby provádění práva na kvalitní péči ve veřejném, soukromém, formálním a neformálním kontextu monitoroval srovnávací přehled;

27. připomíná, že EU by měla využívat rámec MOP pro důstojnou pečovatelskou práci: uznávat, omezovat a přerozdělovat neplacenou pečovatelskou práci a odměňovat placenou pečovatelskou práci, spolu se zárukou zastoupení pečovatelů, sociálního dialogu a kolektivního vyjednávání;

28. připomíná, že je třeba dosáhnout pokroku, pokud jde o poskytování sociálních služeb, které zaujímají integrovaný, celostní a celoživotní přístup k péči a zohledňují rovnost žen a mužů; zdůrazňuje, že součástí tohoto úsilí by měla být legislativní opatření a investice na úrovni EU s cílem podpořit také důstojné pracovní podmínky a zvýšit přitažlivost práce v odvětví péče;

29. zdůrazňuje, že podle závěrů Konference o budoucnosti Evropy je důležité poukázat na to, že je zapotřebí k péči přistupovat na evropské úrovni, neboť péče je pro budoucnost Evropy velmi důležitým odvětvím;

30. vyzývá Komisi, aby předložila ambiciózní a silnou evropskou strategii v oblasti péče, která obstojí i v budoucnu a bude založena na právu každého na cenově dostupnou, přístupnou a kvalitní péči, jakož i na dalších zásadách stanovených v evropském pilíři sociálních práv a strategických dokumentech EU a na individuálních právech a potřebách příjemců péče i pečovatelů, a která bude zahrnovat celý život, bude se zaměřovat na potřeby osob v kritických obdobích jejich života a reagovat na ně, čímž vytvoří základ pro návaznost pečovatelských služeb v průběhu celého života a podpoří solidaritu mezi generacemi;

31. zdůrazňuje, že tato strategie by měla být založena na spolehlivých, komplexních a srovnatelných veřejně přístupných údajích o situaci a kategoriích pečovatelů i příjemců péče, rozčleněných podle pohlaví, věku, státní příslušnosti, etnického původu ( 90 ) , zdravotního postižení, socioekonomického postavení, dostupnosti a cenové dostupnosti, druhu poskytované nebo přijaté péče a různých pečovatelských zařízení (soukromých nebo veřejných, institucionálních, rodinných nebo komunitních), a měla by zahrnovat konkrétní a progresivní cíle s časovým harmonogramem a ukazateli pro hodnocení pokroku a řešení nerovností s přihlédnutím k potřebám péče v evropských společnostech; opakuje svou výzvu Komisi a členským státům, aby aktualizovaly statistický rámec pro shromažďování spolehlivých, srovnatelných a rozčleněných údajů a zároveň zajistily dodržování veškerých norem v oblasti ochrany soukromí a základních práv; vyzývá Komisi, aby s cílem posoudit hodnotu neplacené práce v členských státech vypracovala centrálně řízené podrobné průzkumy využití času, které by byly rozčleněny podle výše uvedených parametrů;

32. zdůrazňuje, že při vypracovávání evropské strategie v oblasti péče je nutné konzultovat všechny příslušné zúčastněné strany, a to jak na úrovni EU, tak i na úrovni členských států a na místní úrovni, mj. zástupce neformálních pečovatelů a organizace pacientů, s cílem zohlednit různorodost jejich situací a potřeb, a zdůrazňuje, že by strategie měla identifikovat cílové skupiny;

33. vyzývá Komisi, aby do evropské strategie v oblasti péče zahrnula komplexní opatření pro boj proti násilí a obtěžování, zejména s cílem bojovat proti všem formám zneužívání starších osob a zneužívajícímu jednání vůči pečovatelům, a postavila se tak znepokojivým jevům, jako je neposkytnutí pomoci, zanedbávání a neoprávněné používání fyzických nebo chemických omezení, zejména v odvětví dlouhodobé péče a podpory; vyzývá členské státy, aby vypracovaly programy odborné přípravy pro neformální a formální pečovatele s cílem předcházet tomuto zneužívání, zakázat jej a bojovat proti němu a aby vytvořily nezávislé a účinné mechanismy pro hlášení případů tohoto zneužívání a jejich nápravu;

34. vyzývá členské státy k zajištění, aby byly investice vyčleněné na sociální služby zahrnuty do (revidovaných) národních plánů pro oživení a odolnost, fondů soudržnosti a všech dalších příslušných finančních nástrojů EU;

35. zdůrazňuje, že utvářející se stříbrná ekonomika by se mohla stát jednou z hlavních hnacích sil hospodářství, zejména ve venkovských oblastech, a mohla by zajistit příležitosti v odvětví zdravotnictví a dlouhodobé péče v podobě nabídky účinnějšího poskytování kvalitní péče;

36. vyzývá Komisi, aby s cílem zvýšit povědomí o podhodnocení a neviditelnosti péče a pečovatelů v naší společnosti zavedla každý přestupný rok dne 29. února Den rovné péče EU;

37. vyzývá Komisi a členské státy, aby kromě reakce na bezprostřední potřeby v oblasti péče přijaly také politiku a opatření k řešení příčin těchto potřeb, jako je chudoba, sociální vyloučení a další strukturální překážky, které brání všeobecnému a rovnému přístupu ke kvalitní péči, a aby se přitom zaměřily především na řešení problémů souvisejících se zaměstnáním, vzděláváním a odbornou přípravou a s důstojným a cenově dostupným bydlením;

Kvalitní péče o každé dítě

38. vítá plány Komise na revizi barcelonských cílů v rámci balíčku evropské strategie v oblasti péče; vyzývá k podpoře vzestupné konvergence a k větším investicím do kvalitní veřejné péče pro každé dítě v EU, mimo jiné prostřednictvím revize cílů a výrazného zvýšení ambicí, pokud jde o dostupnost kvalitní péče pro všechny děti, včetně dětí mladších tří let, a pro děti, které se potýkají s chudobou, sociálním vyloučením a prolínajícími se formami diskriminace, a aby byly stanoveny lepší specifické ukazatele pro sledování přístupu dětí mladších jednoho roku k zařízením péče o děti; vyzývá Komisi, aby do těchto cílů začlenila nový cíl pro poskytování péče o děti po vyučování; vyzývá členské státy, které zaostávají v plnění barcelonských cílů z roku 2002, aby co nejdříve přijaly veškerá nezbytná opatření k dosažení cíle spočívajícího v zajištění péče o děti pro nejméně 90 % dětí ve věku od 3 let do věku zahájení povinné školní docházky a pro nejméně 33 % dětí mladších 3 let;

39. připomíná, že fondy EU (evropské strukturální a investiční fondy, zejména Evropský sociální fond +, a Nástroj pro oživení a odolnost) by měly v oblasti péče o děti doplňovat investice členských států; vyzývá Komisi, aby při využívání finančních nástrojů EU členskými státy podporovala investice do služeb péče o děti; zdůrazňuje, že veřejné investice, kvalitní zaměstnání a dobré pracovní podmínky pracovníků v odvětví péče o děti mají zásadní význam pro poskytování kvalitní péče o děti;

40. vyzývá členské státy, aby péči o děti, vzdělávání, včetně mimoškolních činností, a další politiku a opatření na podporu všech dětí a jejich rodin navrhly inkluzivním a integrovaným způsobem s využitím přístupu zaměřeného na děti a zvláště se přitom zaměřily na děti ve zranitelném postavení, jako je chudoba a sociální deprivace nebo riziko těchto jevů, a na děti se zdravotním postižením, děti migrantů a děti z menšin, a aby podporovaly rychlé a účinné provádění evropské záruky pro děti, včetně závazku zaručit účinné a bezplatné kvalitní předškolní vzdělávání a péči o děti v nouzi ( 91 ) ; vyzývá členské státy, aby rozvíjely osobní asistenční služby pro děti se zdravotním postižením a zajistily důstojné a kvalitní pracovní podmínky pro pracovníky s dětmi se zdravotním postižením;

41. zdůrazňuje, že krize COVID-19 a příchod uprchlíků po vypuknutí války na Ukrajině mohou dále zhoršit situaci dětí ohrožených chudobou a sociálním vyloučením nebo dětí, které potřebují přístup ke kvalitní péči; připomíná proto, že vyzval ( 92 ) členské státy a Komisi, aby navýšily financování záruky pro děti s vyčleněným rozpočtem ve výši nejméně 20 miliard EUR s cílem bojovat proti chudobě, která postihuje děti a jejich rodiny, a přispět k cíli snížit do roku 2030 počet osob ohrožených chudobou nejméně o 15 milionů, z toho nejméně o 5 milionů dětí ve všech členských státech;

42. připomíná zásadní význam sociální ochrany a podpory jednotlivců a rodin, se zvláštním zaměřením na skupiny ve zranitelném postavení, jako jsou velké rodiny, rodiny s jedním rodičem nebo rodiny s dítětem se zdravotním postižením, a vyzývá příslušné vnitrostátní orgány, aby zajistily všeobecné, přiměřené a dostupné systémy sociální ochrany pro všechny a integrované systémy na ochranu dětí, aby nikdo nebyl opomenut, přičemž tyto systémy budou zahrnovat účinnou prevenci, včasné zásahy a podporu rodin s cílem zajistit bezpečnost dětí bez rodičovské péče a dětí, kterým hrozí ztráta rodičovské péče, a opatření na podporu přechodu od institucionální ke kvalitní rodinné a komunitní péči; vyzývá členské státy, aby zvýšily investice do systémů na ochranu dětí a služeb sociální péče, které jsou důležitou součástí uplatňování záruky pro děti;

43. vyzývá členské státy, aby rodičům poskytovaly trvalou komplexní a integrovanou podporu, včetně nároků v mateřství a otcovství, rodičovských příspěvků a souvisejících opatření, která se bude odrážet i v důchodových systémech a nízkoprahových sociálních službách, jako je denní péče, poradenství, mediace nebo psychosociální podpora, které podporují významnější úlohu mužů, a zajišťují tak jejich rovné zapojení do neplacené péče a domácích povinností, včetně péče o velmi malé děti a děti se zdravotním postižením; poukazuje na význam odpovídajících přístupných a cenově dostupných pečovatelských struktur a služeb, zejména pro rodiče samoživitele, z nichž většinu tvoří ženy, a pro rodiny s nízkými a nestálými příjmy, jimž hrozí chudoba a sociální vyloučení; vyzývá Komisi a členské státy, aby shromažďovaly standardizované údaje o rovnosti, rozčleněné podle důvodů chráněných směrnicí 2000/43/ES, 2000/78/ES a 2006/54/ES, na základě dobrovolné účasti, důvěrnosti, sebeidentifikace a informovaného souhlasu při současném dodržení klíčových zásad a norem EU v oblasti ochrany údajů a základních práv;

44. zdůrazňuje, že je důležité zajistit přístupnou, dostupnou, cenově dostupnou a inkluzivní kvalitní péči o děti s využitím přístupu zaměřeného na práva a dítě, který splňuje požadavky rodičů během pracovní doby a školních prázdnin a usnadňuje rodičům rovné příležitosti k návratu do práce, zajišťuje rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem, neboť je jedním z hlavních faktorů plné účasti žen na trhu práce; zdůrazňuje, že by měl zároveň reagovat na specifické potřeby dětí a jejich rodičů související např. se zdravotním postižením, nemocemi a prací v určitém odvětví; připomíná, že genderová nerovnováha v oblasti péče a zaměstnanosti má celoživotní negativní důsledky pro mnoho žen z hlediska jejich zapojení do trhu práce a kariérního postupu, což vede k významným nerovnostem mezi důchody žen a mužů a k velkým rozdílům v míře chudoby ve vyšším věku;

Rovný přístup ke kvalitním pečovatelským službám

45. vyzývá členské státy, aby uznaly právo na péči a reformovaly a integrovaly své systémy sociálních služeb a sociální ochrany tak, aby poskytovaly účinný, komplexní, rovný a rychlý přístup k pečovatelským službám a léčbě po celý život, začlenily do svých systémů sociální ochrany řešení, jež zajistí individuální přístup a větší nezávislost uživatelů při výběru toho, které služby a typy modelů zaměstnaneckého vztahu nejlépe vyhovují potřebám příjemců péče a pečovatelů a chrání jejich práva, včetně osobních služeb v domácnosti, osobních asistentů a dalších modelů zaměstnávání pro služby domácí péče, s cílem posílit kontinuitu péče, preventivní zdravotní péči, rehabilitaci, zlepšit prevenci, diagnostiku a léčbu nemocí z povolání, samostatnost, nezávislý život a začlenění do komunity; upozorňuje na to, že je třeba přistupovat k nárokům na péči nezávisle od nároků na jiné sociální dávky a odstranit strukturální překážky, které vedou k tomu, že péče a další podpůrné služby nebudou čerpány nebo budou odloženy; dále poukazuje na potřeby všech pečovatelů, zejména migrujících pracovníků s různým statusem, kteří mohou čelit zvláštním překážkám v přístupu k péči, diskriminaci z důvodu příslušnosti ke dvěma či více skupinám, marginalizaci a chudobě pracujících;

46. konstatuje, že dostupnost péče se odvíjí od kombinace faktorů, jako je dostupnost individualizovaných služeb diverzifikovaného spektra, náklady a flexibilita, ale také odpovídající personální zajištění péče, důstojné pracovní podmínky, čekací doba, zeměpisné vzdálenosti od nejbližšího pečovatelského zařízení, odpovídající veřejná infrastruktura a doprava; domnívá se, že by v tomto ohledu měly být k dispozici, podporovány, oceňovány a uznávány různé formy poskytování pečovatelských služeb, zejména by se měla zvýšit úroveň poskytování péče v rodinách a komunitách a upřednostňovat přechod z ústavní péče na rodinnou a komunitní péči; poukazuje na demografické změny jako na důležitý faktor zvýšené potřeby péče, která bude vyžadovat značné investice ze strany EU a členských států, jakož i identifikaci a odstranění administrativních překážek, které brání včasnému a účinnému přístupu příjemců péče a jejich rodin k odpovídajícím řešením v oblasti péče a podpory;

47. zdůrazňuje dopad zeleného prostředí, každodenního přístupu k různým formám přírody a venkovního prostředí v rámci kvalitních životních podmínek osob, které potřebují péči, konstatuje, že studie ukazují, že přístup k přírodě má značný přínos pro fyzické i duševní zdraví všech lidí, zejména těch, kteří potřebují péči, a zdůrazňuje, že je třeba usnadnit přístup k přírodě a venkovnímu prostředí osobám závislým na péči a podporovat řešení inspirovaná přírodou v odvětví péče;

48. konstatuje, že digitální technologie představují slibný vývoj při podpoře poskytování péče, avšak pouze tehdy, pokud jsou vyvíjeny z perspektivy založené na uživateli a jsou modulární ( 93 ) a přizpůsobené na míru; v tomto ohledu zdůrazňuje, že je třeba, aby Komise a členské státy řešily rozdíly v digitálních dovednostech mezi formálními a neformálními pečovateli i mezi příjemci péče vytvořením konkrétních programů zaměřených na tyto skupiny; zdůrazňuje, že by to měl doplňovat lepší přístup k internetu a zejména uživatelsky vstřícná, přizpůsobitelná digitální řešení přístupná všem příjemcům péče a pečovatelům, aby se podpořil rozvoj digitálních zdravotních a on-line pečovatelských služeb a potenciál technologického rozvoje při snižování nerovností v přístupu ke zdravotním a pečovatelským službám a překážek bránících jejich přeshraničnímu poskytování; vyzývá členské státy, aby využívaly finanční prostředky z programů EU4Health a Digitální Evropa na podporu a zvýšení digitální gramotnosti příjemců péče i pečovatelů;

49. zdůrazňuje, že je třeba zajistit, aby se z péče nestalo zboží;

50. vyzývá Komisi a členské státy, aby vyvinuly nástroje potřebné pro pravidelné hodnocení přístupnosti, dostupnosti a cenové dostupnosti pečovatelských služeb a léčby; zdůrazňuje, že zásada přístupnosti platí stejnou měrou a měla by být důrazně prosazována ve všech pečovatelských a podpůrných službách, aby byla zajištěna lidská důstojnost a nezávislost ve fyzickém i digitálním prostředí; vyzývá Komisi a členské státy, aby upřednostňovaly ukazatele přístupu k péči založené na výsledcích, jako jsou hlášené neuspokojené potřeby péče;

51. zdůrazňuje význam rychlých investic do pečovatelských zařízení, identifikace nedostatků v dovednostech, hodnocení potřeb budoucího personálního obsazení a odborné přípravy na úrovni jednotlivých profesí, odvětví i regionů, se zvláštním zřetelem na hustotu obyvatelstva a potřeby péče, jako způsob, jak zajistit odpovídající a udržitelný počet zaměstnanců a řešit nerovností v přístupu ke službám a péči; vyzývá Komisi a členské státy, aby předložily komplexní normy a ukazatele kvality pro formální i neformální pečovatelské služby, domácí, soukromá a veřejná zařízení, včetně kompetencí pečovatelů a požadavků na jejich odbornou přípravu, jakož i nástroje pro účinné sledování jejich provádění;

52. zdůrazňuje, že služby přeshraniční péče, včetně stálé domácí péče, poskytované jak mobilními pracovníky v rámci EU, tak migrujícími pracovníky ze zemí mimo EU, mají často zásadní význam pro uspokojení rostoucích potřeb v oblasti péče; připomíná, že většinu těchto migrujících pracovníků tvoří ženy a že se jich týkají globální řetězce péče; zdůrazňuje, že volný pohyb osob a pracovníků je jedním z klíčových pilířů EU, ale že problémy v oblasti přeshraniční péče přetrvávají; požaduje ochranu práv na sociální zabezpečení všech pečovatelů a příjemců péče v rámci práva na volný pohyb osob v tomto odvětví a zajištění důstojných pracovních podmínek a vymýcení nehlášené práce; vybízí členské státy, aby rozvíjely přeshraniční odbornou přípravu, zejména v přeshraničních regionech, s cílem usnadnit přeshraniční péči a sdílet osvědčené postupy v oblasti péče, mimo jiné jako prostředek k řešení odlivu pečovatelů a nedostatečného přístupu ke kvalitní péči v regionech nebo zemích, odkud poskytovatelé péče pocházejí;

53. opakuje svou výzvu ke společné definici zdravotního postižení a k vzájemnému uznávání statusu zdravotního postižení v členských státech v souladu se závěrečnými připomínkami Výboru UNCPRD k úvodní zprávě Evropské unie přijaté v roce 2015 s cílem odstranit základní překážku mobility osob se zdravotním postižením v rámci EU a umožnit jim přístup ke zdravotním, pečovatelským a dalším službám, které usnadňují nezávislý život, jakož i rovné příležitosti v oblasti vzdělávání a zaměstnání; požaduje zavedení a rozšíření evropského průkazu osob se zdravotním postižením na všechny členské státy, což připraví půdu pro evropskou definici zdravotního postižení a umožní osobám se zdravotním postižením uplatňovat své právo na volný pohyb v bezbariérové Evropě;

54. požaduje upřednostnění a začlenění duševního zdraví do politik veřejného zdraví a péče na úrovni EU i členských států; vyzývá Komisi, aby předložila evropskou strategii pro duševní zdraví s cílem zajistit dobré duševní zdraví pro všechny, identifikovat problémy související s duševním zdravím všech generací ve všech příslušných kontextech a bojovat proti stereotypům a souvisejícím stigmatům týkajícím se duševního zdraví; zdůrazňuje, že by se tak mělo dít způsobem zohledňujícím genderové aspekty, přičemž by zvláštní pozornost měla být věnována osobám ve zranitelném postavení a sociálně nejslabším skupinám; zdůrazňuje význam kvalitního duševního zdraví a péče v průběhu celého života, což zahrnuje raný věk, vzdělávání, pracovní život, jakož i strategie prevence, detekce a rychlého přístupu k prakticky dostupné, cenově dostupné a odpovídající kvalitní léčbě, která přispívá ke kvalitě života všech dospělých, včetně osob, které potřebují dlouhodobou péči;

55. zdůrazňuje význam emocionální, psychologické, sociální a duchovní péče a podpory, jakož i služeb v oblasti duševního zdraví nad rámec léků při zlepšování kvality života osob, kterým je poskytována paliativní péče; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby urychlily přístup ke službám integrované paliativní péče s cílem zmírnit bolest a nepohodlí a zachovat důstojnost a kvalitu života osob trpících nevyléčitelným onemocněním, jakmile budou všechny prostředky aktivní péče řádně posouzeny a shledány neúčinnými, a zajistit odpovídající podporu jejich pečovatelům;

56. požaduje, aby zdravotní sestry a ošetřovatele měli snazší přístup ke službám nabízejícím podporu v oblasti duševního a tělesného zdraví;

57. vyzývá členské státy, aby osobám požívajícím dočasné ochrany zaručily okamžitý a plný přístup ke kvalitním pečovatelským službám, a to bez jakékoli diskriminace a se zvláštním zřetelem k jejich fyzickým a psychickým potřebám způsobeným válkou a jejich vysídlením, a aby současně zajistily rovné a důstojné pracovní podmínky a podmínky zaměstnávání a spravedlivou odměnu pro osoby požívající dočasné ochrany, které budou hledat zaměstnání v odvětví péče; zdůrazňuje, že pro tento účel jsou nezbytné dodatečné kapacity a investice do odvětví péče;

Kvalitní dlouhodobá péče pro dlouhodobý a kvalitní život

58. vyzývá Komisi, aby vytvořila komplexní, ambiciózní a na právech založený soubor cílů a odpovídajících ukazatelů pro dlouhodobou péči, mechanismus podávání zpráv a nástroje pro rozčleněné údaje o přístupnosti, dostupnosti, cenové dostupnosti a kvalitě péče a služeb, jakož i počtu zaměstnanců, použitelný pro všechny typy zařízení a poskytovatelů, podobný barcelonským cílům v oblasti péče o děti; zdůrazňuje potřebu cílů a ukazatelů pro důstojné pracovní podmínky a trvalou účast žen na trhu práce, které by mohly být použity jako vodítko pro investice, financování a odbornou přípravu s cílem zajistit lepší přístup ke kvalitním službám pro potřebné osoby a trvalou účast žen na trhu práce usnadněnou rovným sdílením pečovatelských povinností;

59. je přesvědčen, že Komise by měla jako hlavní cíl stanovit rovný a všeobecný přístup ke kvalitním službám dlouhodobé péče pro všechny na základě individuálních potřeb osob, kterým je poskytována péče a podpora, a věnovat zvláštní pozornost odstraňování nerovností a osobám ve zranitelném postavení, jako jsou starší osoby, osoby se zdravotním postižením a ženy vykonávající neformální a nehlášenou pečovatelskou práci; konstatuje, že potřeby dlouhodobé péče se neomezují pouze na starší osoby a že se místo toho rozšiřují na různé skupiny, které potřebují péči během celého života, jako jsou lidé trpící vzácnými onemocněními, z nichž většina začíná v dětství; zdůrazňuje, že rovného, účinného a včasného přístupu k pečovatelským službám a podpoře lze nejlépe dosáhnout zapojením příjemců péče a začleněním dlouhodobé péče do vnitrostátních systémů sociální ochrany v souladu s doporučením Výboru pro sociální ochranu, protože tyto systémy jsou z důvodů spravedlnosti a účinnosti nejlépe schopny zajistit výsledky ( 94 )

60. zdůrazňuje potřebu ukazatelů kvality pro všechny sociální a zdravotní služby, které jsou založeny na právech osob potřebujících péči, na zachování a posílení jejich nezávislosti a autonomie, jakož i na sociálním začlenění, s důrazem na to, co se očekává od dlouhodobé péče, jako je zlepšení pohody a kvality života osob, které potřebují dlouhodobou péči a podporu, vývoj délky života prožitého ve zdraví, a další ukazatele, které staví do středu pozornosti celou zkušenost s péčí; vyzývá komisi a členské státy, aby uznaly přínosy přístupů integrované péče při předcházení úpadku fyzického stavu a kognitivních funkcí a prodlužování samostatnosti příjemců péče; zdůrazňuje, že vyšší věk, zdravotní postižení, vážné onemocnění nebo jiné okolnosti, které vedou k potřebě dlouhodobé péče, nesmí představovat překážku pro aktivní zapojení jednotlivců do života společnosti a komunity; připomíná, že sociální vyloučení osob, které potřebují péči a podporu, je především výsledkem široce rozšířeného negativního vnímání, společensky vytvořeného vlastního obrazu a přetrvávající strukturální diskriminace;

61. vyzývá Komisi, aby uspořádala summit o péči, ze kterého bude moci čerpat skupina na vysoké úrovni pro budoucnost sociální ochrany a sociálního státu v EU a která po summitu uspořádá důkladnou a inkluzivní diskusi se všemi příslušnými zúčastněnými stranami, jako jsou sociální partneři, zájmové skupiny, organizace pacientů, pečovatelské organizace, příjemci péče a jejich zástupci, veřejné orgány, občanská společnost, neziskové organizace, poskytovatelé služeb a další odborníci, o komunitní péči vhodné pro rok 2030, s cílem vytvořit dlouhodobou platformu, navrhnout inovativní řešení v oblasti péče, zajistit systémy péče, které obstojí i v budoucnu, postupně ukončit institucionalizovanou péči a nahradit ji komunitní nebo rodinnou péčí a/nebo využívat individualizované rozpočty a personalizovanou koncepci péče; vyzývá Komisi, aby při využívání finančních nástrojů EU směřovala veřejné investice do služeb dlouhodobé péče a aby předložila rámcovou směrnici o dlouhodobé, formální a neformální péči, která by stanovila základní zásady a stanovila by fakticky podložená kritéria pro dostupnou a integrovanou kvalitní dlouhodobou péči a podpůrné služby v celé EU;

62. vyzývá členské státy, aby vytvořily vnitrostátní, vzájemně uznávané rejstříky poskytovatelů pečovatelských služeb, aby bylo možné sledovat minimální dodržování norem a zákonných požadavků na poskytování pečovatelských služeb; bere na vědomí certifikační systémy nebo mechanismy v některých členských státech, které uznávají kvalifikaci a schopnosti poskytovatelů dlouhodobé péče v konkrétních oblastech poskytování péče; trvá na stěžejní úloze odborné přípravy pro formální a neformální pečovatele, jakož i na přísnějších kontrolách kvality a systémech oznamovatelů pro neziskové a ziskové řetězce péče pro poskytování kvalitní dlouhodobé péče;

63. poukazuje na to, že u starších žen, které představují většinu obyvatel, kteří potřebují dlouhodobou péči, je riziko, že jejich potřeby dlouhodobé péče nebudou uspokojeny, obzvláště vysoké; zdůrazňuje, že ženy mají rovněž největší potíže s pokrytím výdajů na dlouhodobou péči v důsledku přetrvávajících rozdílů v odměňování a důchodech žen a mužů, chudoby žen, horizontální a vertikální segregace trhu práce, většího počtu přestávek a přerušení kariéry kvůli přetrvávajícím tradičním genderovým rolím, kdy ženy nadále přebírají většinu pečovatelských povinností, struktur trhu práce a stereotypů, jako i v důsledku jejich nadměrného zastoupení v nejisté práci nebo práci na částečný úvazek; je znepokojen skutečností, že zejména výběr poskytovatele počáteční péče ze strany příjemců péče a jejich blízkých se obvykle odehrává v kontextu stresu, finančních omezení a omezené dostupnosti služeb ( 95 )

Neformální péče

64. konstatuje, že v celé EU poskytuje 40 až 50 milionů lidí neformální péči pravidelně a 44 milionů dlouhodobou péči nejméně jednou týdně ( 96 ) , z nichž většinu tvoří ženy, včetně žen se zdravotním postižením, které tvoří přibližně 60 % neformálních pečovatelů a poskytují více hodin neformální péče než muži ( 97 ) ; konstatuje dále, že to zpomaluje rovnost žen a mužů a může omezit možnost formálního zaměstnání, zejména v případě mladších pečovatelů;

65. konstatuje, že neformální péče je mimo jiné často důsledkem nedostatečné dostupnosti a přístupnosti odborných služeb, má tendenci trvat dlouhou dobu a může mít dopad na požívání politických, občanských, hospodářských, sociálních a kulturních práv neformálních pečovatelů, včetně menšího počtu kariérních příležitostí nebo přijímání pracovních míst, která nedosahují úrovně jejich dovedností, a může bránit formální účasti na trhu práce nebo ji vyloučit; je obzvláště znepokojen negativním dopadem pečovatelských povinností na finanční nezávislost žen a také zvýšeným rizikem chudoby, sociálního vyloučení a problémů v oblasti duševního a tělesného zdraví;

66. konstatuje, že poskytování neformální péče může vést ke ztrátě příjmů, prohloubení diskriminace na základě pohlaví, jako jsou rozdíly v odměňování a důchodech žen a mužů, chudoba ve stáří a feminizace chudoby; zdůrazňuje, že tyto škodlivé účinky jsou úzce spojeny s intenzitou poskytované péče, a zdůrazňuje, že je třeba lépe sdílet neplacené domácí a pečovatelské práce vykonávané převážně ženami a posílit boj proti genderovým stereotypům a rovněž zavést pracovní uspořádání režimy, které respektují rovnováhu mezi pracovním a soukromým životem;

67. konstatuje, že v EU využívá více než 7 milionů lidí ve věku 65 let a více, tj. 8 %, neformální péči a procento osob ve věku 75 let a více, které jsou závislé na neformální péči, činí 11 % ( 98 ) ; konstatuje, že většinu starších lidí, kteří potřebují péči, tvoří ženy;

68. konstatuje, že aby bylo možné nadále poskytovat péči lidem v jejich domovech, je třeba rozšířit a dále rozvíjet mobilní péči a podporu s cílem ulehčit péči rodinným příslušníkům, zejména ženám, a to nejen prostřednictvím osvětových činností, ale také prostřednictvím odpovídající podpory včetně finanční náhrady, což umožní rodinným příslušníkům poskytujícím péči pokračovat v zaměstnání a pracovat na slučitelnosti péče s placenou prací; zdůrazňuje stěžejní úlohu neformálních pečovatelů a potřebu jejich úzkého zapojení a podpory ze strany pečovatelských profesionálů a zdůrazňuje také, že je nutné posuzovat a řešit potřeby neformálních pečovatelů samostatně, aniž by to bylo podmíněno službami nebo podporou osoby, o niž pečují;

69. konstatuje, že nejméně 8 % všech dětí v Evropě je zapojeno do poskytování neformální dlouhodobé péče, což má negativní dopad na jejich duševní a fyzické zdraví, dosažené vzdělání, sociální začlenění a jejich budoucí účast na trhu práce ( 99 )

70. zdůrazňuje, že je třeba vypracovat společné evropské minimální vymezení neformální péče, závazek členských států a doporučení Rady o neformální péči, včetně vnitrostátních doporučení; zdůrazňuje, že by se v tomto vymezení měl klást důraz na to, že poskytování neformální péče musí být volbou a nesmí vycházet z nutnosti a nedostatku dostupných pečovatelských služeb, a mělo by se do něj začlenit dodržování práva na to, aby osoby přijímající péči mohly samy rozhodnout o formě péče, kterou chtějí dostávat;

71. vyzývá Komisi, aby vypracovala společné evropské pokyny a status neformálních pečovatelů a jejich podporu, protože neformální péče není v současné době dostatečně uznávána a oceňována v celé její rozmanitosti; naléhavě vyzývá členské státy, aby podporovaly aktivní politiky práce a zaměstnanosti zaměřené na neplacené neformální pečovatele, podporovaly jejich opětovné začlenění a postup na trhu práce a uznávaly dovednosti získané v neformálním prostředí;

72. naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila Parlamentu a Radě evropský program pro pečovatele a jako jeho součást evropský program pro neformální pečovatele s balíčkem opatření na úrovni EU v oblasti neformální péče, a v případě, že jsou pravomoci na vnitrostátní úrovni, vyzývá členské státy, aby tuto evropskou strategii podpořily ambiciózními a koordinovanými opatřeními a vnitrostátními programy k určení, uznání a ocenění různých druhů neformální péče poskytované v Evropě a určení rozmanitých potřeb různých skupin pečovatelů, včetně mladých pečovatelů a mobilních pečovatelů, s cílem usnadnit nahlašování zaměstnání a zajistit pojištění a sociální ochranu bez ohledu na jejich různé bydliště nebo administrativní postavení či status;

73. vyzývá členské státy, aby zvážily formalizaci neformální péče a různých možností finanční podpory na základě různých potřeb a podmínek pečovatelů s cílem zaručit jim dobré normy v oblasti práv, finanční podpory a sociální ochrany;

74. připomíná, že výše uvedeného lze dosáhnout například prostřednictvím pečovatelských nebo důchodových kreditů na ochranu osob, které přeruší zaměstnání, aby mohly pečovat o člena rodiny nebo někoho jiného, kdo péči potřebuje, a uznáním hodnoty práce, kterou tito pečovatelé vykonávají pro společnost jako celek, prostřednictvím dalších doplňkových podpůrných služeb (poradenství nebo vzájemná výměna), jasně stanoveného volna pro pečovatele, zdravé rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, dovolené, služeb zastupování v případě nemoci, služeb denní péče, služeb opětovného začlenění do zaměstnání, psychologických a rehabilitačních služeb pro pečovatele a příjemce péče a přístupu ke vzdělání, odborné přípravě a celoživotnímu učení, a zdůrazňuje význam nepřenosné rodičovské dovolené; v této souvislosti vyzývá členské státy, aby zvážily a vyměňovaly si osvědčené postupy týkající se toho, jak zohlednit období strávená pečovatelskými povinnostmi v důchodových systémech, a aby urychleně a plně provedly směrnici (EU) 2019/1158 ze dne 20. června 2019 o rovnováze mezi pracovním a soukromým životem rodičů a pečujících osob, kterou se zavádí dovolená pro pečující osoby a možnost požádat o pružnou úpravu pracovní doby, minimální počet dnů volna za účelem poskytnutí osobní péče nebo podpory rodinnému příslušníkovi nebo osobě, která žije ve stejné domácnosti jako pracovník;

75. vyzývá členské státy, aby prozkoumaly, jak nejlépe formalizovat poskytování neformální péče, a tedy i výběr příjmů v této oblasti ( 100 ) , včetně systémů daňových odpočtů a používání poukázek na služby;

76. zdůrazňuje, že tento balíček opatření v oblasti neformální péče musí zahrnovat legislativní i nelegislativní návrhy a investice potřebné k uznání práce neformálních pečovatelů a práv a povinností s ní souvisejících a zároveň respektovat právo osob, kterým je poskytována péče, na nezávislost a stanovit určitá kritéria pro přístup pečovatelů k sociálním a dalším podpůrným službám (včetně volna a pracovní neschopnosti); připomíná duševní a fyzický stress spojený s péčí a zdůrazňuje, že je důležité zajistit přístup pečovatelů k informacím a poradenství v oblasti péče a rovnováhy mezi pečováním a soukromým životem; zdůrazňuje, že balíček opatření musí navíc stanovit povinnosti členských států v oblasti podávání zpráv, vytvořit jednotná kontaktní místa, kde by mohli neformální pečovatelé získat přístup k nezbytné podpoře ve všech členských státech, a podporovat interoperabilitu mezi systémy zdravotního a sociálního zabezpečení s cílem využít stávající údaje a snížit administrativní zátěž, s níž se potýkají neformální pečovatelé;

77. naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly organizace občanské společnosti a sociální partnery při zajišťování zastoupení neformálních pečovatelů s cílem zohlednit jejich příspěvky při nav