Tato zpráva se týká směrnice Rady 2007/43/ES, která stanoví minimální pravidla pro ochranu kuřat chovaných na maso (dále jen „směrnice“), a plní čl. 6 odst. 3 uvedené směrnice, který vyžaduje, aby Komise podala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice a jejím vlivu na dobré životní podmínky kuřat chovaných na maso. Zpráva zohledňuje podmínky produkce, které ovlivňují dobré životní podmínky brojlerů, i společensko-hospodářské a administrativní dopady směrnice, včetně regionálních aspektů. Tato zpráva je též jednou z činností stanovených ve strategii EU v oblasti ochrany a dobrých životních podmínek zvířat pro období 2012–2015 . Strategie EU podporuje přístup založený na výstupních hodnotách dobrých životních podmínek zvířat a to, že by ukazatele pro posuzování dobrých životních podmínek brojlerů a při porážce měly být v budoucnosti používány ve větší míře.

·Obecně platí, že hustota osazení nepřekračuje 33 kg/m2.

·Lze udělit výjimku umožňující zvýšení nad 33 kg/m2 až do 39 kg/m2, pokud jsou pro každou halu zaznamenávány doplňující údaje a hala splňuje určité klimatické parametry. V doprovodné dokumentaci k hejnu převáženému na jatka se dále uvedou údaje o denní míře úmrtnosti a kumulativní denní míře úmrtnosti.

·Další zvýšení nad 39 kg/m2 až do 42 kg/m2 je povoleno v případech, kdy kromě splnění podmínek uvedených v předchozím bodě orgány provádějící sledování potvrdí záznamy o nízké míře úmrtnosti a osvědčené postupy řízení. U těchto nejvyšších hustot osazení směrnice stanoví ukazatel (prostřednictvím vzorce) kumulativní denní míry úmrtnosti, který nesmí být překročen.

Při provádění směrnice ve vnitrostátních právních předpisech se podle studie z roku 2017 Rakousko, Dánsko, Německo, Švédsko a Spojené království rozhodly nevyužít některé či všechny z uvedených výjimek týkajících se hustoty osazení. Německo i Spojené království uvedly, že jejich rozhodnutí je založeno na vědeckých poznatcích, že při vyšších hustotách osazení by mohlo dojít ke zhoršení dobrých životních podmínek. Ve zbývajících 23 členských státech vnitrostátní právní předpisy provádějí směrnici beze změn. V okamžiku vypracování studie z roku 2017 tak existovala skupina členských států, které povolují hustotu osazení do 33 kg/m2, další do 39 kg/m2 a třetí skupina až do maximální hodnoty 42 kg/m2. Celkově jsou téměř tři čtvrtiny brojlerů v EU chovány za hustoty osazení nižší než 39 kg/m2 (viz graf):

Studie z roku 2017 uvedla, že něco přes čtvrtinu produkce v EU pochází z největší hustoty osazení, kde musí chovatelé splnit určité doplňující požadavky stanovené ve směrnici. Více než polovina (55 %) brojlerů chovaných v nejvyšší hustotě osazení pochází z Francie, 18 % z Nizozemska a 9 % z Belgie.

Při namátkových kontrolách se orgány ujistily, že k nadměrnému počtu zvířat nedochází v rizikových obdobích. Jedno z rizikových období je těsně před „probírkou“, postupem používaným v mnoha členských státech k odebrání části ptáků na porážku o několik dní dříve než většina hejna, čímž se vytvoří další prostor v hale. Další období, kdy by hustota osazení mohla být nejvyšší, je bezprostředně před tím, než se ptáci pošlou na porážku, když je produkční cyklus dokončen. Aby bylo možné účinně posoudit dodržování právních požadavků směrnice, musí členské státy stanovit jasná kritéria dodržování, aby jejich inspektoři mohli v praxi posoudit, zda zemědělské podniky uvedený právní předpis dodržují. Většina členských států poskytuje určitou formu pokynů k praktickým krokům, podle nichž se měří hustota osazení, ale málo států poskytuje pokyny inspektorům k posuzování dostatečnosti větrání. Větrání je stěžejní pro zajištění klimatických podmínek v hale, ale pouze v menšině členských států orgány stanovily maximální koncentrace plynů a poskytují vybavení k jejich měření. Namátkové kontroly v zemědělských podnicích se obecně zaměřují na poskytované zdroje spíše než na samotné ptáky, jelikož je obtížné zkoumat jednotlivé živé ptáky mezi několika tisíci kusy v hale na chov drůbeže.

Některé orgány, zejména v Dánsku, které má nejdéle zavedený systém sledování specifických ukazatelů na jatkách, uvedly, že je účinnější určit problémové zemědělské podniky na základě sledování na jatkách než spoléhat na namátkové kontroly v zemědělských podnicích. Podle těchto orgánů je používání ukazatele orientovaného na zvířata, který lze měřit po porážce a který silně koreluje s klimatickými podmínkami v hale během chovu, nejúčinnějším způsobem organizace kontrol a zjišťování potenciálních problémů týkajících se podmínek prostředí v zemědělském podniku.

Jak odvětví, tak orgány považují požadavek na údaje o denní i kumulativní denní míře úmrtnosti v doprovodné dokumentaci k hejnu k porážce za nadměrnou zátěž. Ve většině členských států doprovodná dokumentace k hejnu předkládaná na jatkách obsahuje pouze údaje o kumulativní denní míře úmrtnosti. Aby bylo možné vyšetřit, kdy k úmrtím dochází, např. před porážkou nebo dříve během chovu, musí orgány posoudit denní míru úmrtnosti v případě hustoty osazení vyšší než 33 kg/m2. V některých členských státech je poskytování těchto údajů jednodušší, jelikož chovatelé zaznamenávají denní míru úmrtnosti přímo do databáze. K těmto údajům mají přístup také úřední veterinární lékaři, kteří musí prošetřit, kdy k úmrtím došlo.

Různé členské státy uplatňují různé maximální hustoty osazení. Přísnější požadavky na řízení a sledování v případě využívání vyšší hustoty osazení zmírňují riziko možných problémů v oblasti dobrých životních podmínek. Odvětví oceňuje požadavek týkající se odborné přípravy chovatelů a některé sekce odvětví také poskytují další odbornou přípravu pro pracovníky organizující přepravu a pro pracovníky provádějící odchyt před přepravou. Kontroly zemědělských podniků obecně poskytují jistotu, že jsou zákonné požadavky plněny, ale členské státy nemají vždy stanovená jasná kritéria dodržování předpisů, aby jejich inspektoři mohli v praxi posuzovat, zda zemědělské podniky splňují právní předpisy, ačkoli existuje několik osvědčených postupů, jako jsou řádně definované maximální koncentrace plynů a dostupné vybavení k jejich měření. Osvědčeným postupem v některých členských státech je automatické sdílení údajů o míře úmrtnosti, které usnadňuje vyšetřování případů v souladu se směrnicí týkajících se možného nadměrného počtu úmrtí.

4Vytvoření ukazatelů dobrých životních podmínek

4.1Povinný ukazatel

Má-li být ukazatel užitečnou součástí programu sledování, musí být jasně definovaný, měřitelný v praxi a nápomocný rozhodování o přijatelnosti podmínek v zemědělském podniku. Takovým ukazatelem je maximální kumulativní denní míra úmrtnosti stanovená ve směrnici pro zemědělské podniky používající nejvyšší hustotu osazení.

Pomocí tohoto ukazatele, který se určí pro každé hejno podle vzorce stanoveného ve směrnici, lze měřit, zda chovatel dokázal zabránit nadměrnému počtu úmrtí během období chovu. Pokud hejno chované při nejvyšší hustotě osazení překročí předepsanou mezní hodnotu, vyzvou orgány chovatele, aby poskytl dostatečné vysvětlení, že nebylo v jeho možnostech ovlivnit příčiny, v opačném případě je povinen chovat sedm po sobě následujících hejn při nižší hustotě osazení. Chovatel je povinen během uvedeného období provozovat chov pod touto mezní hodnotou a teprve poté se může vrátit k vyšší hustotě osazení.

Při překročení míry úmrtnosti k úmrtím často dochází v prvním týdnu produkce a chovatel tvrdí, že je to způsobeno podmínkami v líhni a/nebo v rodičovských hejnech. Orgány taková tvrzení akceptují, avšak neprošetřují podmínky v líhni. Právo Unie nestanoví konkrétní požadavky pro líhně a žádný z členských států, v nichž GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin provedlo audit, neměl stanovena kritéria pro posuzování obecných požadavků směrnice 98/58/ES v souvislosti s těmito podniky.

Používání kumulativní denní míry úmrtnosti ke snižování hustoty osazení u následných hejn je často vnímáno jako trest. Chovatelé, kteří by jinak porazili ptáky z důvodů dobrých životních podmínek zvířat, mohou namísto toho přepravit případně nezpůsobilé ptáky na porážku, aby tito ptáci nebyli zahrnuti do míry úmrtnosti jejich podniku, a podnik tak zůstal pod mezní hodnotou a vyvaroval se snížení hustoty osazení.

Sledování podmínek, jako jsou například abnormální míra kontaktní dermatitidy, parazitární onemocnění a systémová onemocnění, se vyžaduje v rámci rutinních postmortálních vyšetření na jatkách. Směrnice však nestanoví rozsah či závažnost takových podmínek, které představují špatné životní podmínky. Ačkoli je tedy úřední veterinární lékař povinen sdělit výsledky chovateli a příslušnému orgánu v případech, kdy výsledky značí špatné životní podmínky, členský stát může dle svého uvážení dále vymezit měřitelná kritéria a stanovit ukazatel, o který by se toto rozhodnutí mohlo opírat.

4.2Dobrovolné ukazatele

Studie z roku 2017 uvedla, že v osmnácti členských státech vnitrostátní právní předpisy stanoví požadavek týkající se zaznamenávání případů dermatitidy polštářků běháků a v patnácti z nich je tento požadavek navázán na cílená opatření. Dermatitida polštářků běháků je ukazatel, který se sleduje na jatkách a jehož pomocí lze určit problematické zemědělské podniky, kde jsou zapotřebí nápravná opatření k řešení základních problémů. Dermatitida polštářků běháků je forma kontaktní dermatitidy vlivem popálenin způsobených amoniakem, ke kterým dochází při dlouhodobém styku se špatným stelivem s vysokou vlhkostí a vysokým obsahem amoniaku, což vede k chemickému podráždění kůže. Dermatitida polštářků běháků koreluje s ostatními formami kontaktní dermatitidy, jako jsou zapálená místa na hlezenním kloubu a puchýřky na hrudi, které značí nejenom špatné stelivo, ale také možnou chromost či problémy s mobilitou. Odchyt, přeprava ani podmínky při porážce na to nemají vliv, a proto je to dobrý ukazatel dobrých životních podmínek zvířat v zemědělském podniku. Uvedených patnáct členských států, které mají tento ukazatel ze zákona navázaný na cílená opatření, společně se Spojeným královstvím a Španělskem, kde se takové systémy provádějí, aniž by byly stanoveny v právních předpisech, znamená, že téměř 80 % produkce drůbeže v EU podléhá tomuto systému bodového hodnocení.

Švédsko, Dánsko, Nizozemsko a Spojené království tento ukazatel používají v praxi nejdéle a mají třístupňový systém bodového hodnocení, který byl poprvé zaveden ve Švédsku. Jedenáct členských států, které nemají takový systém bodového hodnocení navázaný na cílená opatření, nicméně provádí postmortální vyšetření, jak vyžaduje nařízení (ES) č. 854/2004, ale nepoužívají tyto údaje systematicky k určení zemědělských podniků, kde je potřeba provést kontroly přednostně.