Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení EU-Turecko, pokud jde o nahrazení protokolu č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce novým protokolem, který, pokud jde o pravidla původu, odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu /* COM/2015/023 final - 2015/0015 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[1] (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami. EU podepsala úmluvu dne 15. června 2011 a Turecko dne 4. listopadu 2011. EU uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012 a Turecko dne 4. prosince 2013. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 uvedené úmluvy vstoupila tato úmluva v platnost pro EU dne 1. května 2012 a pro Turecko dne 1. února 2014. Článek 6 úmluvy stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování úmluvy. Za tímto účelem by Rada přidružení EU-Turecko měla přijmout rozhodnutí nahrazující protokol č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty[2] týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce novým protokolem, který, pokud jde o pravidla původu, odkazuje na úmluvu. Postoj, který má EU zaujmout v rámci Rady přidružení, by měla stanovit Rada. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Členské státy EU byly informovány o předloze rozhodnutí Rady v rámci Výboru pro celní kodex (odboru pro původ) dne 13. května 2013. Smluvní strany úmluvy byly naposled konzultovány na zasedání celoevropsko-středomořské pracovní skupiny ve dnech 22. a 23. října 2014. Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Kromě toho nebylo třeba posuzovat dopady, jelikož navrhované úpravy jsou technického rázu a nevztahují se na podstatu v současnosti platného protokolu o pravidlech původu. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Právním základem rozhodnutí Rady je čl. 207 odst. 4 první pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy. Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady. 2015/0015 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení EU-Turecko, pokud jde o nahrazení protokolu č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce novým protokolem, který, pokud jde o pravidla původu, odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Protokol 3 k rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty[3] se týká definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce (dále jen „protokol č. 3“). (2) Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[4] (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami. (3) Unie podepsala úmluvu dne 15. června 2011 a Turecko dne 4. listopadu 2011. (4) Unie uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012 a Turecko dne 4. prosince 2013. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 uvedené úmluvy vstoupila tato úmluva v platnost pro Unii dne 1. května 2012 a pro Turecko dne 1. února 2014. (5) Článek 6 úmluvy stanoví, že každá smluvní strana má přijmout vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování úmluvy. Za tímto účelem by Rada přidružení měla přijmout rozhodnutí nahrazující protokol č. 3 novým protokolem, který, pokud jde o pravidla původu, odkazuje na úmluvu. (6) Postoj Unie v Radě přidružení EU-Turecko by proto měl vycházet z připojené předlohy rozhodnutí, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení EU-Turecko, pokud jde o nahrazení protokolu č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce novým protokolem, který, pokud jde o pravidla původu, odkazuje na Regionální úmluvu o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu, vychází z předlohy rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko připojené k tomuto rozhodnutí. Zástupci Unie v Radě přidružení EU-Turecko mohou schválit menší změny v předloze rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko bez dalšího rozhodnutí Rady. Článek 2 Rozhodnutí Rady přidružení EU-Turecko se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie. Článek 3 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4. [2] Úř. věst. L 86, 20.3.1998, s. 1. [3] Úř. věst. L 86, 20.3.1998, s. 1. [4] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4. Předloha ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU-TURECKO č. … ze dne …, kterým se nahrazuje protokol č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce RADA PŘIDRUŽENÍ EU-TURECKO, S ohledem na rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty[1], a zejména na článek 4 uvedeného rozhodnutí, s ohledem na protokol č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 4 rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty (dále jen „rozhodnutí“) odkazuje na protokol 3 k rozhodnutí (dále jen „protokol č. 3“), kterým se určují pravidla původu a stanoví kumulace původu mezi EU, Tureckem a dalšími smluvními stranami úmluvy. (2) Článek 39 protokolu č. 3 stanoví, že Rada přidružení EU-Turecko může rozhodnout o změnách v ustanoveních tohoto protokolu. (3) Cílem Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[2] (dále jen „úmluva“) je nahradit protokoly o pravidlech původu, které jsou v současné době platné mezi zeměmi celoevropsko-středomořské oblasti, jediným právním aktem. (4) Evropská unie podepsala úmluvu dne 15. června 2011 a Turecko dne 4. listopadu 2011. (5) Evropská unie uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012 a Turecko dne 4. prosince 2013. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 uvedené úmluvy vstoupila tato úmluva v platnost pro Evropskou unii dne 1. května 2012 a pro Turecko dne 1. února 2014. (6) Úmluva zahrnuje účastníky procesu stabilizace a přidružení do celoevropsko-středomořské oblasti kumulace původu. (7) Protokol č. 3 by proto měl být nahrazen novým protokolem, který odkazuje na úmluvu, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Protokol č. 3 k rozhodnutí Rady přidružení ES-Turecko č. 1/98 o obchodním režimu pro zemědělské produkty týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce se nahrazuje zněním stanoveným v příloze tohoto rozhodnutí. Článek 2 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. Použije se ode dne … V … dne … Za Radu přidružení EU-Turecko předseda Příloha Protokol č. 3 týkající se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce Článek 1 Použitelná pravidla původu 1. Pro účely provádění tohoto rozhodnutí se použijí dodatek I a příslušná ustanovení dodatku II Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[3] (dále jen „úmluva“). 2. Všechny odkazy na „příslušnou dohodu“ v dodatku I a v příslušných ustanoveních dodatku II Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu se považují za odkazy na toto rozhodnutí. Článek 2 Řešení sporů 1. Spory, které vyvstanou při ověřování podle článku 32 dodatku I úmluvy a které není možné vyřešit mezi celními orgány žádajícími o ověření a celními orgány příslušnými k tomuto ověření, se předkládají Radě přidružení EU-Turecko. 2. Ve všech případech se řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu řídí právními předpisy země dovozu. Článek 3 Změny protokolu Rada přidružení EU-Turecko může rozhodnout o změnách tohoto protokolu. Článek 4 Odstoupení od úmluvy 1. Pokud Evropská unie nebo Turecko depozitáři úmluvy písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 úmluvy, zahájí Evropská unie a Turecko neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění tohoto rozhodnutí. 2. Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu v platnost se budou na toto rozhodnutí i nadále vztahovat pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II úmluvy platná v okamžiku odstoupení. Nicméně od okamžiku odstoupení je třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II úmluvy vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi Evropskou unií a Tureckem. Článek 5 Přechodná ustanovení – kumulace Bez ohledu na čl. 16 odst. 5 a čl. 21 odst. 3 dodatku I úmluvy, pokud se kumulace týká pouze států ESVO, Faerských ostrovů, Evropské unie, Turecka a zemí zapojených do procesu stabilizace a přidružení, může být původ prokázán průvodním osvědčením EUR.1 nebo prohlášením o původu. [1] Úř. věst. L 86, 20.3.1998, s. 1. [2] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4. [3] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.