Tato zpráva za rok 2016 poskytuje posouzení pokroku učiněného do roku 2014 k dosažení 20% cíle energetické účinnosti pro rok 2020 a provádění směrnice o energetické účinnosti. Zpráva zahrnuje několik doporučení pro členské státy. Vychází ze zprávy o pokroku v oblasti energetické účinnosti za rok 2015 a je založena především na výročních zprávách členských států za rok 2016 a nejnovějších údajích Eurostatu za rok 2014.

Dopad strukturálních změn a změn ve skladbě paliv je na druhé straně pro EU-28 zanedbatelný. Strukturální účinek dosáhl +25 Mtoe. To lze připsat relativnímu růstu vnitrostátních hospodářství s vyšší spotřebou energie ve srovnání s vnitrostátními hospodářstvími s nižší spotřebou energie. Byl zaznamenán velmi malý negativní účinek skladby paliv (–0,5 Mtoe), což naznačuje mírný přechod na čistší paliva. To naznačuje, že v uplynulém desetiletí byla provedena významná zlepšení energetické účinnosti.

První dekompoziční analýza byla provedena s cílem posoudit na základě údajů Eurostatu dopad různých faktorů na historické trendy spotřeby primární energie na úrovni EU v průběhu uplynulého desetiletí (2005–2014). Analýza posoudila relativní příspěvek hospodářské činnosti, struktury, skladby paliv a energetické náročnosti k celkovému snížení spotřeby primární energie v průběhu tohoto období (206 Mtoe). K nárůstu spotřeby energie o 123 Mtoe vedl zejména účinek činnosti. To však bylo vyváženo téměř trojnásobným snížením (–353 Mtoe) v důsledku významných snížení energetické náročnosti.

Největšího snížení spotřeby primární energie od roku 2013 do roku 2014 dosáhly Belgie (8 %), Dánsko (7 %) a Spojené království (7 %). Nizozemsko dosáhlo největšího snížení (8 %) konečné spotřeby energie; po něm následovaly Francie (7 %) a Belgie (6 %). Pouze v Nizozemsku a Lucembursku se konečná spotřeba energie snížila ve všech odvětvích. Největší nárůst konečné spotřeby energie byl zaznamenán na Maltě (3 %), v Bulharsku (3 %) a v Litvě (2 %).

Většina členských států snížila svou spotřebu primární energie a konečnou spotřebu energie mezi roky 2005 a 2014 tempem, které – pokud bude udržováno – je dostatečné k tomu, aby do roku 2020 splnily své cíle spotřeby primární energie a konečné spotřeby energie. U spotřeby primární energie jsou v tomto výjimkou Estonsko, Malta a Švédsko. U konečné spotřeby energie jsou výjimkou Belgie, Malta, Litva, Německo, Rakousko a Slovensko.

Členské státy stanovily v roce 2013 své národní orientační cíle v oblasti energetické účinnosti do roku 2020. V roce 2014 již byla konečná spotřeba energie 17 členských států nižší než jejich orientační konečný energetický cíl pro rok 2020. Obdobně dosáhlo 19 členských států již v roce 2014 spotřeby primární energie nižší než jejich orientační cíl primární energie pro rok 2020.

Většina členských států by měla dále zlepšovat energetickou účinnost v odvětví dopravy, aby využila zbývající možnosti úspor energie.

Je nutné pokračovat v úsilí o renovaci stávajících budov za účelem úspory energie a snížení nákladů spotřebitelů na energii. Proto je třeba dále zlepšovat podmínky financování u investic do energetické účinnosti v členských státech. Informační a komunikační technologie mohou v tomto ohledu hrát významnou úlohu tím, že spotřebitelům poskytnou užitečné nástroje pro zlepšení jejich informovanosti a pro inteligentní řízení jejich spotřeby energie.

Dekompoziční analýza provedená pro EU-28 ukazuje, že snížení spotřeby primární energie od roku 2005 do roku 2014 bylo způsobeno především zlepšením energetické náročnosti. Pokles hospodářství, změny ve skladbě paliv a strukturální změny hrály poměrně nevýznamnou roli.

Zdroj: Analýza Společného výzkumného střediska

První dekompoziční analýza konečné spotřeby energie byla provedena na úrovni členských států za období 2005–2014 v oblasti výrobních odvětví hospodářství. Předběžné výsledky ukazují negativní účinky činnosti v Řecku, Chorvatsku, Itálii a Portugalsku. To vedlo ke snížení konečné spotřeby energie, která odráží hospodářský útlum v těchto zemích. Strukturální účinek byl negativní ve většině členských států, což naznačuje zvýšenou činnost v méně energeticky náročných odvětvích. Pouze Estonsko, Polsko, Maďarsko a Rakousko zaznamenaly mírný posun k energeticky náročnějším odvětvím. To mělo za následek vyšší spotřebu energie v tomto období, než by tomu bylo v opačném případě.

Negativní účinky energetické náročnosti, které odrážejí zlepšení energetické náročnosti, byly zaznamenány ve všech členských státech kromě Lotyšska a Kypru. Významných zlepšení energetické náročnosti, která vedla ke snížením spotřeby energie, bylo dosaženo v Bulharsku, České republice, Rumunsku a na Slovensku. Komise se domnívá, že veřejná politika byla a je klíčovou hybnou silou zlepšení energetické účinnosti. Toto zjištění nedávno potvrdila Mezinárodní energetická agentura a dekompoziční analýza Odyssee-Mure.

4.1.Průmysl

Konečná spotřeba energie v průmyslu se v absolutních hodnotách snížila z 328 Mtoe v roce 2005 na 275 Mtoe v roce 2014 (16 %).

V roce 2014 zaznamenalo třináct členských států pokles konečné spotřeby energie v průmyslu ve srovnání s úrovněmi roku 2013. Země s největším nárůstem spotřeby energie v průmyslu byly Kypr (19 %), Řecko (9 %) a Maďarsko (6 %). Hlavními důvody růstu od roku 2013 do roku 2014, které některé členské státy uváděly, byl nárůst přidané hodnoty průmyslu a zvýšená spotřeba cementáren a podniků vyrábějících dřevěné štěpky.

Z hlediska konečné energetické náročnosti průmyslu existuje významný rozdíl mezi energeticky nejnáročnějším členským státem, Bulharskem, a členskými státy s nejnižší energetickou náročností, kterými jsou Dánsko a Irsko. Ačkoli je to ovlivněno podílem energeticky náročných odvětví, energetická náročnost v průmyslu se ve většině členských států v roce 2014 ve srovnání s rokem 2005 snížila, přičemž výjimkou jsou Kypr, Řecko, Maďarsko a Lotyšsko. V Rakousku a Finsku nedošlo k téměř žádným dalším zlepšením energetické náročnosti.

4.2.Domácnosti

Absolutní konečná spotřeba energie sektoru domácností klesla o 15 % z 309 Mtoe v roce 2005 na 263 Mtoe v roce 2014 z několika důvodů, k nimž patří větší energetická účinnost spotřebičů a snížení energetické náročnosti fondu budov v důsledku postupného provádění směrnice o energetické náročnosti budov a minimálních norem pro ekodesign. K tomuto pozitivnímu trendu přispěly také informace poskytované spotřebitelům prostřednictvím certifikátů energetické náročnosti pro budovy a měření spotřeby energie, neboť spotřebitelům poskytly užitečné nástroje ke zlepšení jejich informovanosti o jejich spotřebě energie.

Žádný členský stát neoznámil nárůst konečné spotřeby energie sektoru domácností od roku 2013 do roku 2014. Významné 20% snížení bylo zaznamenáno v Nizozemsku, po kterém následovala Belgie s 18 %.

Rok 2014 byl neobvykle teplý, což by mělo vést k nižší potřebě vytápění. Nicméně přestože byl rok 2014 teplejší než rok 2013, údaje o spotřebě energie domácností opravené o klimatický korekční faktor však odhalují v 17 členských státech rostoucí trendy spotřeby v roce 2014 ve srovnání s rokem 2013. Jedním z důvodů, proč tomu tak je, může být, že klimatické korekce neberou v úvahu chladicí denostupně. V budoucích analýzách by proto měly být posuzovány, zejména proto, že chlazení bude mít stále větší úlohu v energetických potřebách jižních zemí.

Konečná spotřeba energie na osobu opravená o klimatický korekční faktor rovněž snížila roční průměr mezi roky 2005 a 2014 o 0,7 %. Největších zlepšení bylo v tomto období dosaženo v Belgii, Irsku a Spojeném království. Spotřeba energie na metr čtvereční se mezi roky 2005 a 2014 rovněž ve všech členských státech zlepšila. Největší snížení byla zaznamenána na Kypru, v Lotyšsku a Portugalsku.

4.3.Odvětví služeb

V odvětví služeb se konečná spotřeba energie v roce 2014 snížila o 2 % ze 144 Mtoe v roce 2005 na 141 Mtoe. Toto značné snížení o 6 % v roce 2014 ve srovnání s rokem 2013 lze částečně vysvětlit mírnou zimou v roce 2014, neboť se odhaduje, že vytápění představuje v odvětví služeb 62 % konečné spotřeby energie.

Všechny země s výjimkou Estonska, Lotyšska, Malty, Portugalska a Švédska zaznamenaly v roce 2014 ve svém odvětví služeb klesající nebo stabilní absolutní spotřebu energie ve srovnání s rokem 2013. Rostoucí nebo stabilní trendy byly Kyprem a Maltou vysvětlovány nárůstem cestovního ruchu a klimatickými výkyvy, což přineslo vyšší spotřebu energie na vytápění, větrání a klimatizaci. Lotyšsko spojovalo nárůst spotřeby s nárůstem hrubé přidané hodnoty služeb, zatímco Portugalsko uvádělo jako možný důvod prodloužení pracovní doby ve veřejném sektoru.

Konečná energetická náročnost v odvětví služeb se v období 2005–2014 každoročně zlepšila v průměru o 1 %. Největších zlepšení dosáhly v tomto období Maďarsko, Irsko a Slovensko. Estonsko, Finsko, Kypr, Itálie a Řecko zaznamenaly v tomto období stabilní nebo rostoucí konečnou energetickou náročnost. Tyto členské státy by se měly zaměřit na odvětví služeb s cílem zvýšit energetickou účinnost. To pomůže zlepšit konkurenceschopnost tohoto odvětví, které by podle očekávání mělo v budoucnosti růst.

4.4.Veřejný sektor

Podle článku 5 směrnice o energetické účinnosti musí členské státy renovovat 3 % celkové podlahové plochy vytápěných nebo chlazených budov ve vlastnictví a v užívání ústředních vládních institucí, které nesplňují minimální požadavky na energetickou náročnost směrnice o energetické náročnosti budov. Alternativou je použití jiných opatření pro dosažení rovnocenných úspor. S cílem provést požadavky článku 5 přijme osmnáct členských států alternativní opatření, tj. opatření, která vytvářejí pobídky ke změně chování uživatelů. Ostatní členské státy se rozhodly pro standardní přístup spočívající v renovaci 3 % celkové podlahové plochy.