7. vyzývá Komisi, aby neprodleně vypracovala hodnocení uplatňování směrnice o 75/129/EHS a aby před-
ložila návrhy, jak zajistit její dodržování;
8. vítá budoucí fond pro přizpůsobení se globalizaci, který bude poskytovat podporu pracovníkům
a zlepšovat sociální a vzdělávací infrastrukturu, pokud jde o hromadná propouštění, a vyzývá Radu, aby conejdříve po prvním čtení v Parlamentu přijala svůj společný postoj a aby zajistila, že fond bude moci být
použit i se zpětnou účinností tam, kde důsledky uzavírání podniků, k nimž v současné době dochází, zasa-
hují do roku 2007;
9. vyjadřuje svou solidaritu se všemi propuštěnými pracovníky, jejich rodinami a komunitami;10. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě , Komisi, vládám a parlamentům členských
států, Konfederaci evropských odborů a Průmyslové konfederaci v Evropě.
P6_TA(2006)0316
Domnělé využití evropských zemí ze strany CIA pro převoz a nezákonné zadržo-
vání vězňů
Usnesení Evropského parlamentu o domnělém využití evropských zemí ze strany CIA pro převoz
a nezákonné zadržování vězňů, podle průběžného výsledku práce dočasného výboru
(2006/2027 (INI))
Evropský parlament,
—s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 2005 o údajném využívání evropských zemí agenturou
CIA k přepravě a nelegálnímu zadržování zajatců (1),
—s ohledem na své rozhodnutí ze dne 18. ledna 2006 o vytvoření dočasného výboru pro prošetření
domnělého využívání evropských zemí k přepravě a protiprávnímu zadržování vězňů zpravodajskou
službou CIA (2),
—s ohledem na článek 175 jednacího řádu,
—s ohledem na zprávu dočasného výboru k domnělému využití evropských zemí ze strany CIA pro
převoz a nezákonné zadržování vězňů (A6-0213/2006),
A. vzhledem k tomu, že hlavním cílem práce dočasného výboru je stanovit, zda činnost Evropské unie
a jejích členských států dodržuje v rámci zjištěných faktů základní zásady uvedené v článku 6 Smlouvy
o Evropské unii, a zejména, zda zajišťuje ochranu základních práv stanovených mj. Úmluvou o ochranělidských práv a základních svobod, kterou přijala Rada Evropy dne 4. listopadu 1950 (dále jen „EULP“),13.12.2006 C 303 E/833 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
(1)Přijaté texty , P6_TA(2005)0529.
(2)Přijaté texty , P6_TA(2006)0012.
B. vzhledem k tomu, že Listina základních práv Evropské unie (1), vyhlášená Parlamentem, Radou a Komisí
na Evropské radě v Nice dne 7. prosince 2000 a uváděná i v části II Smouvy o Ústavě pro Evropu před-
stavuje pro evropský kontinent jeden z textů, na něž se odvolává nejen Soudní dvůr Evropských spole-
čenství, ale i ústavní soudy a ostatní soudy členských států,
C. vzhledem k tomu, že boj proti terorismu nelze vyhrát obětováním týchž zásad, které terorismus chce
zničit, a nesmí tedy nikdy dojít k tomu, že by nebyla respektována základní práva; vzhledem k tomu, že
se proti terorismu musí bojovat právními prostředky a musí být poražen při dodržování mezinárodníhoa vnitrostátního práva a s odpovědným postojem vlád a stejně i veřejného mínění,
D. vzhledem k tomu, že v článku 1 této listiny je uvedena zásada nedotknutelnosti lidské důstojnosti, která
zahrnuje veškerá ostatní základní práva, a zejména právo na život (článek 2), zákaz mučení a nelidského
či ponižujícího zacházení (článek 4), právo na ochranu v případě vystěhování, vyhoštění a vydání
(článek 19), právo na účinné právní prostředky a spravedlivý proces (článek 47) a vzhledem k tomu, že
tato zásada nemůže být omezována, ani z bezpečnostních důvodů, a to jak v době míru, tak v době
války,
E. vzhledem k tomu, žečlenské státy mají podle mezinárodních norem v oblasti lidských práv, stanovených
například ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN, v Mezinárodní smlouvě o občanských a politických
právech a v jejích souvisejících nástrojích, a zejména podle Evropské úmluvy o ochraně lidských práv
povinnost zajistit, aby každá osoba spadající pod jejich jurisdikci požívala mezinárodně přiznávaných
základních práv včetně zákazu deportace v případě, že hrozí nebezpečí mučení nebo jiného krutého,
nelidského či ponižujícího zacházení či trestání,
F. vzhledem k tomu, že evropské a mezinárodní právo o lidských právech zakazuje vynucené zmizení,
včetně tajného zadržování –kdy je jednotlivec držen v izolaci a bez informací o svém osudu, aniž je jeho
rodině či veřejnosti sdělena informace o tom, kde se nachází, a mimo rámec jakéhokoli právního
procesu,
G. vzhledem k tomu, že kromě ustanovení EULP mohou i zjištěná fakta vést k tomu, žečlenské státy
ponesou odpovědnost jako smluvní strany:
—Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení nebo trestání, kterou
přijalo Valné shromáždění OSN dne 10. prosince 1984,
—Mezinárodní úmluvy o občanských a politických právech, kterou přijalo Valné shromáždění OSN
dne 16. prosince 1966,
—Chicagské konvence o mezinárodním civilním letectví ze dne 7. prosince 1944, zejména článků 3, 4
a 6 této konvence,
H. vzhledem k tomu, že pro boj proti terorismu je nutná co nejužší možná spolupráce mezi evropskými
vládami, americkou vládou a všemi vládami na světě v této věci,
I. vzhledem k tomu, že mezi dočasným výborem, Radou Evropy, vysokým komisařem OSN pro lidská
práva a orgány členských států, zejména národními parlamenty, musí existovat co nejužší koordinace
a spolupráce,13.12.2006 C 303 E/834 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
(1) Úř. věst. C 364, 18.12.2000, s. 1.
J. vzhledem k tomu, že tato koordinace a spolupráce musí zohlednit již uskute čněné aktivity a vyšetřování,
zejména pak:
—závěre čné zprávy švédského veřejného ochránce práv (1), ústavní komise švédského parlamentu (2)
a stále očekávané zprávy od Výboru OSN proti mučení (3), které se mimo jiné týkají vydání Muham-
meda Al Zeryho a Ahmeda Agizy do Egypta,
—informační memoranda senátora Dicka Martyho, předsedy a zpravodaje Výboru pro právní věci
a lidská práva Parlamentního shromáždění Rady Evropy, ze dne 22. listopadu 2005 a ze dne22. ledna 2006 o „Údajném tajném zadržování vězňů včlenských státech Rady Evropy“,
—soudní vyšetřování probíhající v několika členských státech, zejména závěry, ke kterým v Itálii dospěl
zástupce milánského prokurátora (
4) v rámci vyšetřování případu protiprávního únosu a vydání
egyptského státního příslušníka Abu Omara do Egypta, a pokračující vyšetřování v Německu namnichovském státním zastupitelství o údajném únosu a zadržování německého občana KhaledaEl-Masriho,
—probíhající nebo již ukončená vyšetřování vedená parlamenty některých členských států
a přistupujících zemí,
—prohlášení orgánů několika členských států, zejména Německa, Spojeného království, Španělska
a Irska o přistání civilních letadel užívaných Central Intelligence Agency (CIA), která byla potvrzena
na jejich území,
K. vzhledem k tomu, že ze stejného důvodu je nutno věnovat zvláštní pozornost průběžné zprávě generál-
ního tajemníka Rady Evropy (
5) vypracované v rámci vyšetřování vedeného podle článku 52 EULP, i
vzhledem k prohlášením generálního tajemníka na tiskové konferenci dne 12. dubna 2006, jež jsou
odpovědí na podrobné otázky předložené členskými státy Rady Evropy (6), mezi nimiž jsou i členské
státy Evropské unie; že generální tajemník prohlásil, vzhledem k tomu, že je jasné, že se uskute čnily lety
za účelem přepravy vězňů aže prakticky žádný z našich členských států nedisponuje vhodnými legisla-
tivními a správními opatřeními, která by mohla účinně chránit osoby před porušováním lidských práv,
jehož se dopustili agenti tajných bezpečnostních služeb spřátelených států působící na jejich území, a že
obdržel odpověď, která oficiálně přiznává, že osoby byly „předány“ zahraničním agentům s použitím
postupů, které nejsou v souladu s normami a bezpečnostními opatřeními uloženými Evropskouúmluvou o lidských právech a ostatními právními nástroji Rady Evropy (
7),
L. vzhledem k tomu, že první fáze práce dočasného výboru umožnila shromáždit soubor informací odvo-
zených zejména:
—ze slyšení advokátů, novinářů, zástupců nevládních organizací, domnělých obětí mimořádného vydá-
vání, zástupců veřejných orgánů členských států a zástupců evropských orgánů ve dnech
13. a 23. února, 6., 13., 21. a 23. března, 20. a 25. dubna a 2. května 2006,13.12.2006 C 303 E/835 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
(1) Parlamentní veřejný ochránce práv, „A review of the enforcement by the Security Police of a Government decision to
expel two Egyptian citizens“, zn. č.° 2169-2004 (22. května 2005).
(2)Švédský parlament, „The Swedish Government's handling of matters relating to expulsion to Egypt“, Scrutiny report
2005/06.KU2,
http://www.riksdagen.se/templates/R_PageExtended_7639.aspx
(3) Rozhodnutí Výboru proti mučení, sdělení č.° 233/2003, p. Ahmed Hussein Kamil Agiza/Švédsko (20. května 2005),
http://www.unhchr.ch/tbs/doc.nsf/MasterFrameView/3ef42bcd48fe9d9bc1257020005533ca?Opendocument
(4) Milánský soud, Sezione Giudice per le indagini preliminari, zn. č.° 10838/05 R.G.N.R a č.° 1966/05 R.G.GIP.
(5) Zpráva generálního tajemníka podle článku 52 Evropské úmluvy o lidských právech o tajném zadržování a přeprav ě
zadržených osob podezřelých ze spáchání teroristických činů, zejména prostřednictvím či na popud zahraničních
tajných služeb.https://wcd.coe.int/ViewDoc.jsp?Ref=SG/Inf%282006%295&Sector=secPrivateOffice&Language=lanEnglish&Ver=origi-
nal&BackColorInternet=9999CC&BackColorIntranet=FFBB55&BackColorLogged=FFAC75
(
6) http://www.coe.int/T/E/Com/Files/Events/2006-cia/annexes.asp
(7) Poznámky k tiskové konferenci Terryho Davise, generálního tajemníka Rady Evropy ve středu 12. dubna 2006,
http://www.coe.int/T/E/Com/Files/PA-Sessions/April-2006/20060412_Speaking-notes_sg.asp
—z písemných příspěvků pozvaných řečníků i z oficiálních a ostatních dokumentů, ke kterým měl
výbor doposud přístup,
—z prohlášení představitelů vlády Spojených států, kteří přiznávají praxi vydávání, zároveň však popí-
rají používání nebo využívání mučení,
M. vzhledem k tomu, že při absenci kvazisoudních vyšetřovacích pravomocí a vzhledem k tomu, že údajnou
činnost zpravodajských služeb drží vnitrostátním orgány v tajnosti, dočasný výbor získal informace
potvrzující, že na evropském území docházelo k určité nezákonné činnosti mající vliv na evropské
občany a rezidenty, a tudíž přesunout na evropské vlády břemeno průkazu, zda byly skutečně splněny
závazky v oblasti lidských práv podle článku 6 Smlouvy o Evropské unii a Evropské úmluvy o ochraně
lidských práv,
N. vzhledem k tomu, že práce vykonaná až doposud dočasným výborem potvrzuje opodstatněnost rozhod-
nutí Parlamentu ze dne 18. ledna 2006 o jeho zřízení, ukazuje však rovněž na nutnost provést další
ověření a získat doplňkové informace, a v důsledku toho by měl výbor pokračovat ve své práci tak, aby
mohl zcela naplnit poslání, které mu bylo svěřeno,
O. vzhledem k tomu, že rozhodnutí ze dne 18. ledna 2006 v odstavci 3 stanoví, že dočasný výbor musí
Parlamentu předložit průběžnou zprávu doplněnou o podrobné návrhy týkající se jeho další práce,
P. vzhledem k tomu, že v současném usnesení by měly být „evropské země“ chápány jako členské státy
a přistupující, kandidátské a přidružené země, jak je uvedeno v mandátu dočasného výboru přijatém dne
18. ledna 2006,
Q. vzhledem k tomu, že toto usnesení zahrnuje tři různé režimy, které Spojené státy, jak se zdá, mají:
—mimořádné vydání, kdy jsou jednotlivci předáni jiné vládě k výslechu;
—tajné zadržování, kdy jsou jednotlivci převáženi na místa pod kontrolou Spojených států a
—zástupné zadržování, kdy jsou jednotlivci převáženi do vazby v třetí zemi, kde jsou zadržováni na
příkaz Spojených států; ačkoli neexistuje žádný veřejný záznam o evropské zemi, která zadržuje jed-
notlivce na příkaz Spojených států, je velmi pravděpodobné, že jednotlivci mohli být na místo tako-
vého zadržení převezeni přes evropské země,
Pokud jde o prvky, které má dočasný výbor v tomto stadiu k dispozici
1. souhlasí se závěry generálního tajemníka Rady Evropy, které vyplývají z vyšetřování vedeného podle
článku 52 EULP;
2. v této souvislosti rovněž bere na vědomí stanovisko č. 363/2005 Evropské komise demokracie pro-
střednictvím práva (tzv. „benátské“) (1) Parlamentního shromáždění Rady Evropy, a zejména tyto prvky:
—členský stát Rady Evropy, který aktivně a pasivně spolupracuje na prosazování a uskutečňování tajného
zadržování, se stává podle EULP odpovědným,13.12.2006 C 303 E/836 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
(1) http://www.venice.coe.int/docs/2006/CDL-AD%282006%29009-e.asp#_Toc130704767.
—členský stát Rady Evropy se stává odpovědným i v případě, kdy jeho zaměstnanci (policie, bezpečnostní
síly atd.) překračují stanovené pravomoci, spolupracují se zahraničními úřady nebo nezabrání zatčení či
tajnému zadržování, o kterém vláda nebyla informována.
3. vyjadřuje politování nad skutečností, že pravidla upravující činnost tajných služeb jsou v některých člen-
ských státech zřejmě nejsou předmětem demokratické kontroly, takže je nutno přikročit k lepší kontrole, ze-
jména pokud se týče činnosti zahraničních tajných služeb na jejich územích a domnívá se, že by na evropské
úrovni měla být naléhavě přijata legislativní opatření s cílem dosáhnout větší kontroly nad činností tajných
služeb;
4. vyjadřuje politování nad tím, že Severoatlantická aliance (NATO) odepřela dočasnému výboru přístup k
úplnému znění rozhodnutí Rady NATO ze dne 4. října 2001 o provádění článku 5 Washingtonské smlouvy;
naléhavě vyzývá NATO k tomu, aby za účelem vyjasnění této záležitosti poskytlo přístup k úplnému znění
rozhodnutí;
5. chápe význam úzké spolupráce mezi zpravodajskými službami členských států a zpravodajskými služ-
bami jejích spojenců, ale zdůrazňuje, že by taková spolupráce neměla být zaměňována se zřeknutím se suve-
renity evropského území a vzdušného prostoru;
6. zohledňuje příspěvky, se kterými vystoupili koordinátor EU pro boj proti terorismu pan de Vries
a vysoký zástupce pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku pan Solana a ve kterých oba uvedli, že
nebyli informováni o žádném porušení vnitrostátního, evropského a mezinárodního práva ze strany člen-
ských států, jež spolupracovaly se CIA, zároveň však oba dodali, že podle evropského práva nejsou příslušní
k tomu, aby si od členských států vyžádali příslušné informace;
Pokud jde o nezákonná zadržení, odstranění osob, únosy, mimořádné vydávání vězňů a tajná zadržování
prováděná CIA, jinými orgány nebo službami USA nebo jinými bezpečnostními službami třetích zemí
7. je zneklidněn tím, že podle informací již získaných členskými státy, Radou Evropy i podle zjištění
dočasného výboru od 11. září 2001 a v rámci nezbytného boje proti terorismu měla být již několikrát
vážně a nepřípustným způsobem porušena základní práva, zejména v případě EULP, Úmluvy Spojených
národů proti mučení a Listiny základních práv Evropské unie;
8. na základě důkazů předložených dočasnému výboru se kloní k názoru, že v některých případech byly
CIA nebo jiné služby USA přímo odpovědné za nezákonná zadržení, odstranění, únosy a zadržování osob
podezřelých z terorismu na území členských států a přistupujících a kandidátských zemí i za mimořádná
vydání, mimo jiné evropských státních příslušníků nebo rezidentů; odsuzuje tyto činy jako odporující uzná-
vaným zásadám mezinárodního práva a jako hrubé porušení základních lidských práv;
9. lituje, že dohody o porozumění mezi USA a evropskými zeměmi nebyly dočasnému výboru
zpřístupněny;
10. odsuzuje praxi v případě mimořádného vydávání vězňů, jehož účelem má být to, aby podezřelí nebyli
postaveni před soud, ale byli převezeni do třetích zemí, aby tam byli vyslýchání a kde by mohli být mučenia zadržováni v zařízeních pod kontrolou Spojených států nebo místních úřadů; jak je též uvedeno v závěrech
vypracovaných Manfredem Nowakem, zvláštním zpravodajem OSN pro mučení, považuje za nepřijatelnéjednání některých vlád, jež chtějí omezit svou odpovědnost a žádají diplomatické záruky od zemí, kde
existují podstatné důvody pro domněnku, že praktikují mučení, považuje dále mimořádná vydávání na
místa, kde je mučení velmi rozšířené, za porušení zásady „nevypovězení“ podle článku 3 Úmluvy OSN proti
mučení;13.12.2006 C 303 E/837 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
11. považuje diplomatické záruky, pokud vyžadují výjimku z normy, za tiché uznání existence mučení ve
třetích zemích, a tudíž za neplnění povinností EU v souladu s „Pokyny pro politiku EU vůči třetím zemím
o mučení a jiném krutém, nelidském nebo ponižujícím zacházení či trestání“, které přijala Rada dne 9. dubna
2001;
12. je znepokojen svědectvím kanadského občana Mahera Arara pro dočasný výbor, který byl orgány USA
uvězněn, převezen CIA přes evropské letiště a 12 měsíců zadržen v Sýrii, kde byl mučen; zároveň zohled-
ňuje prohlášení amerického právního poradce Johna Bellingera, který během návštěvy delegace dočasnéhovýboru v USA prohlásil, že případ Arar byl projednáván podle amerického imigračního a celního práva a že
nesouvisí s údajnými případy vydávání vězňů;
13. je hluboce znepokojen tím, že jak vyplývá z veškeré dosavadní činnosti dočasného výboru, byl
evropský vzdušný prostor a evropská letiště zřejmě využity letadly, která vlastní CIA nebo která si CIA
pronajala od fiktivních společností, aby obešla zákonné povinnosti státního letectva stanovené v Chicagskéúmluvě, a tak umožnila, aby osoby podezřívané z terorismu byly nezákonně zadrženy a předány CIA nebo
armádě USA nebo jiným zemím (např. Egyptu, Jordánsku, Sýrii a Afghánistánu), které často při výslechu
používají mučení, jak přiznává i samotná vláda Spojených států (
1);
14. uvádí, že práce dočasného výboru doposud nepřinesla žádný důkaz o existenci tajných věznic na
území EU, nicméně se domnívá, že během následujících měsíců se práce dočasného výboru více zaměří na
tuto otázku;
15. vítá rychlou a účinnou reakci Kongresu USA, který uplatnil McCainův dodatek, jehož cílem je zajistit
lepší ochranu domnělých teroristů před nezákonným zacházením ze strany státních orgánů;
Pokud jde o to, zda mohou být členské státy a přistupující a kandidátské země prostřednictvím činů nebo
opomenutí zapojeny do nezákonných zadržení, odstranění, únosů, vypovězení, mimořádného předávánívězňů a jejich zadržování nebo se stát spoluviníky
16. na základě výpovědí svědků a dokumentace, která byla až doposud shromážděna, považuje za neprav-
děpodobné, že by některé evropské vlády nevěděly o činnostech spojených s mimořádným předáváním
vězňů, ke kterému došlo na jejich území; zejména zastává názor, že je zcela nepravděpodobné, aby několik
stovek letů vzdušným prostorem některých členských států a podobný počet přesunů na evropská letiště
a z nich mohlo proběhnout bez vědomí bezpečnostních či zpravodajských služeb, a aniž by odpovědní čini-
telé těchto služeb alespoň pomýšleli na spojení mezi těmito lety a praxí mimořádného předávání; pozname-
nává, že tento předpoklad je podporován faktem, že zástupci vyšších úředníků státní správy USA vždy
tvrdili, že jednali bez narušení státní suverenity evropských zemí;
17. vzhledem k výsledkům soudního vyšetřování a pátrání novinářů a výpovědím svědků a prozkoumané
dokumentaci odsuzuje skutečnost, že egyptský občan Abu Omar byl unesen agenty CIA v Miláně dne
17. února 2003 a následně převezen do Aviana a později do Ramsteinu a že operace byla zorganizována
a provedena aniž by předtím byly informovány italské orgány nebo bezpečnostní služby;
18. protože předpokládá, že podmínky, které ji vedly k původnímu rozhodnutí již neplatí, vyzývá italskou
vládu, aby hledala možnosti, jak vydat 22 agentů CIA zapojených do únosu Abu Omara, aby se tito agenti
mohli zúčastnit probíhajícího soudního řízení a pomohli nalézt pravdu o této události;13.12.2006 C 303 E/838 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
(1) Viz její zprávy o lidských právech US Department of State country reports on human rights practices (2003).
19. odsuzuje únos německého státního občana Khaleda el Masriho zpravodajskou službou CIA, který byl
držen v Afghánistánu od ledna do května 2004 a podroben ponižujícímu a nelidskému zacházení; dále
konstatuje, že dosud nebylo rozptýleno podezření, že Khaled el Masri byl předtím od 31. prosince 2003 do
23. ledna 2004 nelegálně držen v Bývalé jugoslávské republice Makedonii a že odtamtud byl ve dnech
23.–24. ledna 2004 převezen do Afghánistánu; považuje opatření, která byla podle tvrzení Bývalé jugo-slávské republiky Makedonie podniknuta pro vyšetření této záležitosti, za neadekvátní;
20. vítá parlamentní vyšetřování v německém Bundestagu a čeká na konečné výsledky jeho vyšetřovacího
výboru;
21. zdůrazňuje potřebu demokratičtějšího a soudního přezkoumání protiteroristických opatření EU; je
toho názoru, že by se pracovní skupina Rady pro boj proti terorismu měla na svých jednáních systematicky
zabývat ochranou lidských práv a měla by o této záležitosti zveřejňovat každý rok zprávu;
22. vyzývá budoucí agenturu pro základní práva, aby věnovala zvláštní pozornost případům, v jejichž
rámci dochází k vydávání osob podezřelých z terorismu z členských států do třetích zemí;
23. vyslovuje politování nad tím, že se švédský stát vzdal dne 18. prosince 2001 na letišti Bromma
kontroly nad prosazováním práva při výkonu vládního rozhodnutí o vypovězení dvou egyptských občanů,Mohammeda Al Zaryho a Ahmeda Agizy, a že agentům USA umožnil, aby na švédském území uplatnili
veřejnou moc, což je podle švédského hlavního parlamentního ochránce veřejných práv v rozporu se švéd-
ským právem;
24. vyslovuje politování nad tím, že se vypovězení egyptských státních příslušníků Mohammeda Al
Zaryho a Ahmeda Agizy v prosinci 2001 ze Švédska opíralo výhradně o diplomatické záruky ze strany
egyptské vlády, což však nezajistilo účinnou ochranu před mučením;
25. nabádá k tomu, aby vyšetřování pokračovala, aby se vyjasnila úloha vojáků USA, kte ří byli součástí sil
SFOR vedených NATO při únosu a převozu šesti bosenských státních příslušníků nebo rezidentů alžírského
původu do věznice v Guantánamo Bay v rozporu se závzným předběžným rozhodnutím bosenskéhoNejvyššího soudu o propuštění podezřelých, jak dosvědčil Manfred Nowak, který byl v té době členemKomory pro lidská práva pro Bosnu a Hercegovinu; vyzývá k tomu, aby byla dále prověřena možná úlohabosenské vlády v tomto případě; zdůrazňuje, že je třeba více informací o možném zapojení NATO
a mezinárodních policejních sil OSN (IPTF) do této záležitosti;
26. nabádá k tomu, aby vyšetřování pokračovala, aby se vyjasnila údajná existence tajného vězeňského
zařízení v Kosovu a možné zapojení sil KFOR do nezákonného zadržování osob podezřelých z terorismu;
27. navrhuje, aby byl generální tajemník NATO pozván na zasedání dočasného výboru, aby se mimo jiné
vyjasnilo možné zapojení sil SFOR a KFOR do nezákonného zatýkání, předávání a zadržování osob podezře-
lých z terorismu;
28. připomíná členským státům, že podle precedenčního práva Evropského soudu pro lidská práva mají
státy podle hmotného i procesního práva v oblasti lidských práv platné závazky a že musí přijmout právní
opatření, která zabrání porušování lidských práv na jejich území, a musí též vyšetřit případy, kdy k takovým
porušením došlo a potrestat odpovědné osoby; dále poznamenává, že v případě porušení EULP mohou být
tyto osoby volány k odpovědnosti za neplnění těchto platných závazků; v důsledku toho zdůrazňuje, že
členské státy mají povinnost provést vyšetřování, aby zjistily, zda jejich území a jejich vzdušný prostornebyly využity pro porušení lidských práv jimi samými nebo třetími zeměmi s jejich nezbytnou přímou či
nepřímou spoluprací, a že musí rovněž přijmout veškerá právní opatření nutná pro to, aby se zabránilo
opakování takových porušení;13.12.2006 C 303 E/839 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
Pokud jde o používání mučení
29. zdůrazňuje, že zákaz mučení nebo krutého, nelidského a ponižujícího zacházení tak, jak je stanoven
včlánku 1 Úmluvy OSN proti mučení, platí naprosto a bez výhrady, ať užse jedná o válečný stav nebo
hrozbu války, vnitřní politickou nestabilitu nebo jakýkoliv jiný výjimečný stav; připomíná, že případy
tajného zadržování, únosy a mimořádné předávání vězňů lze podle mezinárodního práva rovněž považovat
za porušování základních práv, zejména článků 3 a 5 EULP, hlavně pokud jsou tyto činy synonymem pro
mučení nebo nelidské a ponižující zacházení;
30. připomíná, že informace nebo doznání vynucená mučením nebo prostřednictvím krutého, nelidského
a ponižujícího zacházení nemůže být za žádných okolností, jak se stanoví v Úmluvě OSN proti mučení
považovány za platný důkaz, ani nemohou být jakkoli jinak využívány, připojuje se k obecnému skepticismuohledně důvěryhodnosti doznání vynucených mučením a jejich příspěvku k prevenci terorismu a k boji proti
němu, jak dosvědčil i bývalý britský velvyslanec v Uzbekistánu, Craig Murray, během slyšení před dočasným
výborem;
31. naléhavě žádá členské státy a přistupující a kandidátské země, aby přísně dodržovaly článek 3 Úmluvy
OSN proti mučení, a zejména zásadu nevydávání, podle níž „žádný stát, jež úmluvu podepsal, nevyhostí,
neodmítne ani nevydá osobu jinému státu, u něhož existují závažné důvody k domněnce, že by daná osoba
mohla být podrobena mučení“. kromě jiného vyzývá členské státy, aby přehodnotily svůj výklad zásady
nevydávání vyjádřené v článku 3 uvedené úmluvy;
32. vyzývá členské státy, aby zcela odmítly využívání diplomatických záruk proti mučení, jak doporučuje
Manfred Nowak;
33. vyzývá Radu, aby přijala společný postoj proti tomu, aby členské státy používaly diplomatické záruky
z třetích zemí, u nichž existuje důvodné podezření, že jednotlivce podrobují mučení nebo špatnému
zacházení;
Pokud jde o využívání evropského vzdušného prostoru a evropských letišť ze strany CIA
34. domnívá se, že mnoho letů uskutečněných nebo pronajatých CIA využívajících vzdušný prostor
a letiště členských států a přistupujících a kandidátských zemí porušilo opakovaně chicagskou konvenci,
neboť nebyla splněna povinnost obdržet povolení podle článku 3 této konvence pro přelety států;
35. lituje skutečnosti, žežádný členský stát nebo přistupující či kandidátská země nepřijaly postupy,
pomocí nichž by ověřovaly, zda civilní letadla neslouží k cílům neslučitelným s mezinárodně uznávanými
normami v oblasti lidských práv;
36. považuje evropské právní předpisy o „jednotném evropském nebi“, využívání, řízení a správě vnitro-
státního leteckého prostoru a letišť členských států a evropských přepravců za naprosto nepostačující; zdůra-
zňuje nutnost stanovení nových vnitrostátních, evropských a mezinárodních norem; vyzývá Komisi, aby jižnyní zlepšila právní předpisy tím, že předloží směrnici pro dosažení harmonizace vnitrostátních právních
předpisů o dohledu nad nekomerčním civilním letectvím;
37. vyzývá Komisi, aby členským státům předložila doporučení na zlepšení norem sledování činnosti
soukromě pronajímaných letadel, která využívají letiště a letecký prostor EU;
38. pokládá za nezbytné osvětlit skutečnou podstatu dohody, týkající se nové transatlantické agendy pode-
psané v Aténách dne 22. ledna 2003, která mluví o „zvýšeném využívání evropských tranzitních zařízení na
podporu návratu zahraničních zločinců/nepřípustných cizinců“;
39. pokládá za nezbytné zjistit, jak tajné služby USA vzdušný prostor, civilní a vojenská letiště a základny
NATO a USA vlastně využívaly;13.12.2006 C 303 E/840 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
40. pokládá za nezbytné zjistit, zda existují nějaké důkazy pro potvrzení, že v některých evropských
zemích fungují tajné věznice, jak v některých pátráních tvrdí novináři a spolehlivé nevládní organizace;
Pokud jde o návštěvy oficiálních delegací doposud vyslaných dočasným výborem
41. zastává názor, že obě oficiální delegace pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii a Spojených
států amerických byly zdrojem zásadních informací pro práci dočasného výboru a umožnila přímé zjištění
verzí událostí obou politických orgánů a názoru občanské společnosti;
42. odsuzuje skutečnost, že německý státní příslušník Khalid El-Masri byl v roce 2004 déle než čtyři
měsíce nezákonně držen v Afghánistánu; vyslovuje politování nad neochotou úřadů Bývalé jugoslávské re-
publiky Makedonie potvrdit, že El-Masri byl ve Skopje a že tam byl pravděpodobně držen před převozem do
Afghánistánu agenty CIA;
43. lituje velmi restriktivní interpretace úmluvy OSN proti mučení ze strany vlády USA, a zejména inter-
pretace zákazu jakýchkoli vydávání, které mohou vést k tomu, že vydaní vězni budou podrobeni mučení
nebo krutému, nelidskému nebo ponižujícímu zacházení;
Pokud jde o budoucí činnost dočasného výboru
44. konstatuje, že je nezbytné pokračovat v činnosti dočasného výboru a zpřesnit hodnocení příslušných
událostí, aby bylo možno potvrdit, že jeden nebo několik států porušily článek 6 Smlouvy o Evropské unii;
zdůrazňuje rovněž, že je vhodné rozšířit pátrání na události a země, které v tomto usnesení nejsou výslovně
zmíněny;
45. rozhodl tedy, že dočasný výbor bude pokračovat ve své činnosti po zbývající dobu řádného ročního
funkčního období, aniž jsou dotčena ustanovení článku 175 jednacího řádu o případném prodloužení
funkčního období;
46. domnívá se, že přípravné legislativní práce na úrovni EU a Rady Evropy je třeba zahájit co nejdříve,
aby bylo možno zajistit přiměřenou právní ochranu osobám, které spadají pod jurisdikci členských států,
a proto, aby byla zajištěna účinná parlamentní kontrola zpravodajských služeb jak na vnitrostátní, tak na
evropské úrovni; za tímto účelem se domnívá, že je zásadní, aby byla zřízena Agentura Evropské unie pro
základní práva a aby byla zprovozněna;
47. lituje jasných rozdílů v dosavadním přístupu mezi americkým a evropským právním modelem týka-
jícím se záležitostí, které spadají do kompetence dočasného výboru; uznává nicméně, že mezinárodní tero-
rismus představuje jednu z klíčových hrozeb pro bezpečnost a stabilitu EU a celé mezinárodní společenství
aže proti této hrozbě lze bojovat pouze právní cestou a za úzké spolupráce s USA,; upozorňuje na nalé-
havou potřebu jasné zakázat mimořádná předávání v mezinárodním právu a na to, aby evropské orgánypřijaly v této věci společný postoj a obrátily se s ním na dotčené třetí země;
48. domnívá se, že dočasný výbor by měl rovněž jako výsledek své činnosti navrhnout zásady, kterých je
třeba se držet, zejména:
—v rámci potřeby interních dohod sledování v EU, aby bylo zajištěno, žečlenské státy budou dodržovat
své závazky v oblasti lidských práv;
—v rámci nových pravidel o výměně informací mezi zpravodajskými službami;
—v rámci dohod se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi pro boj proti terorismu;13.12.2006 C 303 E/841 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS
—v rámci dohod se třetími zeměmi v kontextu evropské politiky sousedství, přičemž by nejdůležitější
základní zásadou vždy mělo být dodržování lidských práv;
49. žádá předsednictvo, aby učinilo nezbytná opatření umožňující dočasnému výboru s ohledem na velmi
specifický charakter jeho činnosti, aby se plně zhostil poslání, které mu bylo svěřeno, a až do ukončení jeho
činnosti mu poskytl vhodnou výjimku z jednacího řádu Parlamentu, zejména v případě:
—počtu odborníků pozvaných na slyšení dočasného výboru, kterým by bylo možno proplácet jejich
náklady,
—počtu povolených pracovních cest a počtu poslanců v rámci oficiálních delegací dočasného výboru;
—vypracování nezkrácené verze zpráv ze slyšení dočasného výboru a překlad těchto zpráv do jazyků těch
států EU, které jsou dotčeny vyšetřováním.
50. vítá činnost Rady Evropy, a zejména zpravodaje jejího Výboru pro právní záležitosti a lidská práva, i
spolupráci mezi Radou Evropy a dočasným výborem;
51. připomíná Radě i všem jejím členům, a zejména jejímu předsednictví, aby poskytli plnou a naprostou
pomoc činnosti dočasného výboru v souladu se zásadami řádné spolupráce stanovené smlouvami
a judikaturou Soudního dvora Evropských společenství;
52. vyzývá členské státy, aby zaujaly jasnější postoj ohledně uzavření vězeňského zařízení v Guantánamo
Bay a aby aktivně usilovaly o nalezení řešení pro zadržované osoby, s nimiž nebudou zahájena soudní řízení
a které se nemohou vrátit do své země původu nebo pobytu, protože se z nich staly osoby bez státní
příslušnosti, nebo které čelí mučení nebo jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení;
53. vyzývá členské státy, aby poskytly všem evropským občanům a všem osobám žijícím v EU, které jsou
v současné době zadržovány na Guantánamu, veškerou nezbytnou podporu a pomoc, zejména právní
pomoc;
54. vyzývá Výbor pro prevenci mučení Rady Evropy, aby se snažil zajistit, žečlenské státy Rady Evropy
splní svůj závazek (1) informovat uvedený výbor o jakémkoli vězeňském zařízení na svém území a umožnit
přístup do těchto zařízení;
55. podporuje Komisi, aby i nadále poskytovala podporu dočasnému výboru při všech krocích, ke kterým
výbor přistoupí;
56. připomíná zásadní důležitost úplné spolupráce s parlamenty členských států, přistupujících zemí,
kandidátských zemí a přidružených zemí, zejména pak s těmi, které pracují na stejném tématu;
*
* *
57. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě , Komisi, vládám a parlamentům členských
států a přistupujících zemí, kandidátských zemí a přidružených zemí i Radě Evropy a vládě a oběma
komorám Kongresu Spojených států amerických.
(1) European Convention for the Prevention of Torture and Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, Ref.:
CPT/Inf/C (2002) 1 [EN] (Part 1) –Strasbourg, 26.XI.1987, Art. 8.13.12.2006 C 303 E/842 Úřední věstník Evropské unie
Čtvrtek, 6. července 2006CS