[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 8.1.2009 KOM(2009) 4 v konečném znění Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomoc, a návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Lotyšsku poskytuje střednědobá finanční pomoc Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomoc, a návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Lotyšsku poskytuje střednědobá finanční pomoc DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. ÚVOD V posledních letech vznikla v lotyšském hospodářství značná nerovnováha pramenící z rychlého růstu, který byl přes varování Komise a Rady, zejména ve stanoviscích k jednotlivým konvergenčním programům Lotyšska, podněcován příznivými úvěrovými podmínkami a příliš expanzivním zaměřením fiskální politiky. Tento stav dále prohloubila celosvětová krize finančních trhů a obecné zhoršení tržních nálad ve vztahu k novým trhům, a přístup k úvěrům je tak stále obtížnější a dražší. Lotyšské kapitálové a finanční trhy jsou od října pod tlakem v důsledku obav o udržitelnost hospodářské a finanční situace v zemi. Znepokojení vyvolal především stav bankovního sektoru, zejména otázka životaschopnosti největší banky v lotyšském vlastnictví (Parex), vysokou měrou závislé na vnějším financování, která následně přešla do vlastnictví státu a pod jeho dohled. Celkově tedy lze říci, že Lotyšsko zasáhla náhlá a hluboká krize bankovního sektoru a vnějšího financování. S ohledem na tento vývoj se orgány Lotyšska obrátily na EU a MMF se žádostí o finanční pomoc. Komise a předsednictví Rady dne 22. listopadu oznámily, že EU je připravena se spolu s MMF účastnit na koordinovaném finančním balíčku na podporu udržitelnosti lotyšské platební bilance. Bylo nicméně zdůrazněno, že balíček finanční pomoci bude poskytnut, pouze pokud orgány Lotyšska přijmou jasný závazek k realizaci důsledného a důvěryhodného programu úpravy hospodářství. Na základě jednání s Komisí a MMF přijal lotyšský parlament dne 12. prosince návrh „Programu hospodářské stabilizace a znovunastolení růstu“ (dále jen „program“), který vypracovaly orgány Lotyšska. Hlavním cílem programu je uchovat domácí a mezinárodní důvěru ve finanční systém, přímo i nepřímo přispět k tomu, že se prostřednictvím snížení nákladů na mzdy ve veřejném sektoru jakožto klíčového prvku zdrženlivější fiskální politiky podaří zastavit a zvrátit zhoršující se trend v konkurenceschopnosti nákladů a inflaci, a zesílit růstový potenciál hospodářství celou řadou strukturálních reforem. 2. POSLEDNÍ MAKROEKONOMICKÝ VÝVOJ Po období trvalého růstu od konce devadesátých let, založeném především na domácí poptávce, se v období 2005–2007 reálný HDP Lotyšska zvýšil na dvoucifernou hodnotu. Růst byl zejména důsledkem značného nárůstu úvěrů, který zvýšil soukromou spotřebu a investice do nemovitostí, nicméně v polovině roku 2007 byl tento vývoj přerušen, protože nadhodnocenost nemovitostí již nebylo možné udržet. Během těchto let se struktura hospodářství přesunula z odvětví produktů určených k uvedení na trh k odvětvím produktů, které k uvedení na trh určeny nejsou, což oslabilo vnější udržitelnost hospodářství, které se v důsledku přehřátí dostalo pod tlak. Během prvních tří čtvrtletí roku 2008 růst HDP prudce poklesl a tento trend bude zřejmě pokračovat, protože se omezila soukromá spotřeba a soukromé investice. Na soukromou spotřebu působí vysoká inflace, pokles cen nemovitostí, zvýšené platby za obsluhu dluhu, nízká dostupnost úvěrů a horší perspektivy, pokud jde o zaměstnanost a příjmy. S koncem konjunktury na trhu nemovitostí nastává pokles fixních investic ve stavebnictví a investice do zařízení klesají, neboť se očekává slabá domácí i zahraniční poptávka. Podniky mají výrazné problémy s náklady, protože rostou náklady na práci, ale dostupnost finančních prostředků se omezuje. Dopad poklesu ostatní investic se poněkud zmírní díky projektům financovaným EU a díky obecně veřejným projektům. HDP však zřejmě bude po značnou dobu klesat vzhledem k tomu, že velmi slabou domácí poptávku nebude možné vyvážit pouhým zvýšením čistého vývozu. Podmínky na trhu práce se začínají uvolňovat teprve nyní, významná však bude reakce trhu na pokles domácí poptávky. Nezaměstnanost již ze 6,3 % v druhém čtvrtletí roku 2008 vzrostla na 7,2 % ve třetím čtvrtletí a nominální růst mezd, který dosahoval vysokých hodnot, se zmírňuje. Lotyšský trh práce se pokládá za velmi flexibilní, což by mělo omezit náklady na produkci a zaměstnávání, které s sebou ponese přizpůsobení mezd produktivitě. Inflace vyjádřená indexem HISC dosáhla svého maxima v květnu 2008 (17,7 %), v listopadu klesla na 11,8 %. Jádrová inflace[1] (v listopadu 11,0 %) a inflace cen služeb se soustavně snižují s tím, jak polevuje tlak poptávky. Vzhledem k tomu, že zřejmě dojde k propadu domácí poptávky, že se sníží mzdy ve veřejném sektoru (viz oddíl 6), což povede i k nižším mzdám v soukromém sektoru, a že klesají i celosvětové ceny komodit, inflace velmi pravděpodobně dále silně poklesne. Vinou neudržitelného růstu vnějších závazků nastala značná vnější nerovnováha, nicméně v roce 2008 se v důsledku nižšího domácího využití finančních prostředků podstatně zmenšily vnější výpůjčky. Platební bilanci a stavu vnějších investic se věnuje oddíl 5 níže. 3. VEřEJNÉ FINANCE Význam veřejných financí je v Lotyšsku vyšší, protože v rámci režimu kvazifixního směnného kurzu[2] lze uskutečňovat jen omezenou měnovou politiku. Lotyšsko nicméně během konjunktury domácí poptávky v letech 2005–2007 uskutečňovalo procyklickou fiskální politiku, a to i přes zlepšení v celkovém plnění rozpočtu a navzdory opakovanému varování ve stanoviscích Rady k jednotlivým aktualizacím konvergenčního programu Lotyšska. Neočekávané příjmy byly většinou utraceny během roku prostřednictvím dodatkových rozpočtů a na nepříznivější období se nevytvářely žádné rezervy. Mzdový růst ve veřejném sektoru hnal nahoru mzdy v soukromém sektoru, protože srovnatelné mzdy byly ve veřejném sektoru vyšší. V Lotyšsku pracuje více než 30 % zaměstnanců ve veřejném sektoru a odpovídajícím způsobem je rozvinut i sektor služeb, který vytváří asi 75 % HPH, a tak má nastavení mezd ve veřejném sektoru výrazný vliv na mzdy v soukromém sektoru. Během prvních desíti měsíců roku 2008 se výrazně snížily příjmy z DPH (o 3 % meziročně), což souviselo s propadem soukromé spotřeby. Příjmy z ostatních hlavních kategorií daní, ovlivňované vysokou inflací, dosahovaly poměrně dobré úrovně, nicméně i tyto příznivé účinky začaly ustupovat. Podle odhadů lotyšského ministerstva financí může schodek konsolidovaného státního rozpočtu za rok 2008, zahrnující rozpočet ústřední vlády a fondů sociálního zabezpečení, dosáhnout přibližně 2,5 až 2,75 % HDP[3]. S ohledem na to, že za současných podmínek může mít místní samospráva malý schodek (navzdory omezením, jež měla za cíl vyrovnaný rozpočet nebo přebytek v tomto pododvětví), bude celkový schodek veřejných financí pravděpodobně blízko 3 % HDP. Rozpočet na rok 2009 je ve znění, které parlament schválil 14. listopadu, sestaven s konsolidovaným schodkem ústřední vlády ve výši 1,5 % HDP, vychází však z nereálného, pouze 1% snížení produkce. Počítá s podstatným snížením přímých daní a se zvýšením výdajů. Už ve zmíněné době bylo jasné, že produkce poklesne daleko více a že bez kompenzačních opatření hrozí výrazně vysoký schodek. Při započtení velmi malého schodku místní samosprávy předpokládají lotyšské orgány, že celkový schodek veřejných financí dosáhne 1,8 % HDP a primární schodek 1,1 % HDP. S ohledem na údaje o výběru daní v posledních měsících roku 2008 a zhoršující se hospodářské perspektivy roku 2009 je odhad salda veřejných financí podstatně horší než podzimní prognóza útvarů Komise uvádějící schodek 5,6 % HDP. Zadluženost veřejných financí na konci roku 2007 ve výši 9,5 % byla přitom jedna z nejnižších v EU. 4. FINANčNÍ TRHY Lotyšskému finančnímu systému téměř zcela dominuje bankovní sektor, který se za posledních deset let velmi rychle rozvinul. Lze jej rozdělit do dvou částí. Na jedné straně stojí banky v zahraničním vlastnictví, které jsou především financovány přímo prostřednictvím úvěrů od mateřských společností a které na trhu zaujímají 70 %. Na druhé straně jsou banky v domácím vlastnictví, financované především prostřednictvím zahraničních syndikovaných úvěrů a vkladů nerezidentů. Obzvláště důležitým rysem je právě význam vkladů nerezidentů, protože na začátku listopadu 2008 tvořily 43,5 % všech vkladů s výjimkou vkladů od měnových a finančních institucí. Lotyšský finanční systém tedy hlavně spočívá na vnějším financování, ať už pochází z mateřských společností, vkladů nerezidentů nebo ze zahraničních syndikovaných úvěrů. Z toho vyplývá velmi vysoká a stále rostoucí úroveň zahraničních závazků, oproti níž stojí půjčky rezidentům, převážně v zahraniční měně (téměř 90 % všech půjček). Domácí úvěr vzrostl s 10 % HDP v roce 1997 na 90 % v roce 2007. Zdá se proto, že dvěma hlavními riziky, které ovlivňují lotyšský bankovní systém, jsou riziko likvidity a úvěrové riziko. Riziko likvidity se již naplnilo v podobě trvalých tlaků na likviditu, které vznikly v říjnu 2008. Vzhledem k očekávaným obtížím se splácením oznámily dva zahraniční syndikáty, že budou pravděpodobně požadovat předčasné splacení úvěrů poskytnutých Parex Bank v celkové výši 0,8 miliardy EUR v únoru a červnu 2009. To vedlo k částečnému znárodnění banky 10. listopadu 2008. Byly poskytnuty veřejné záruky na úvěry, které však byly považovány za nedostatečné, a proto byla banka Parex na začátku prosince úplně znárodněna a byl zaveden limit pro výběr vkladu (50 000 EUR za měsíc pro fyzické osoby). I přes tato opatření dosáhly výběru vkladů Parexu a domácích bank s podobným obchodním modelem velmi významných hodnot a jen malá část těchto výběrů byla znovu vložena do jiných bank v Lotyšsku. Systémový tlak na likviditu vedl lotyšskou centrální banku k tomu, aby 13. listopadu oznámila další snížení podílu povinných rezerv ze 7 % na 5 % v případě krátkodobých závazků a z 5 % na 3 % v případě závazků se splatností nad 2 roky, čímž likviditu uvolnila (realizace těchto rozhodnutí proběhla ve dvou 1% krocích 24. listopadu a 24. prosince). V čerpání rezerv se však pokračovalo a od začátku října do konce roku 2008 se stav čistých mezinárodních investic lotyšské centrální banky ztenčil o 0,9 miliardy EUR. V témže období se zvýšily vklady rezidentů a nerezidentů do bank v zahraničním vlastnictví, a zásadní bylo, že byla podle všeho zajištěna podpora likvidity ze strany mateřských společností. Úvěrové riziko se ještě příliš neprojevilo, v nadcházejících měsících však zřejmě vzroste. Zatímco včas nesplacené úvěry již rostou, nesplácené úvěry tvoří dosud méně než 1 % veškerých úvěru, z části v důsledku probíhající restrukturalizace problémových úvěrů. Nicméně negativní dopad očekávané dlouhé recese na příjmy rezidentů, a tudíž na jejich schopnost splácet dluhy, se nepochybně zvýší. Ukazatele kapitálové přiměřenosti poklesnou, a mohou se přiblížit povinnému minimu a v takovém případě budou zřejmě potřeba kapitálové vklady. Současný a budoucí stav bankovního sektoru závisí nejen na objektivních faktorech, ale i na tom, jak důvěryhodný bude a jak bude vnímána jeho spolehlivost. V současné době je klíčové zajistit důvěru, aby se stabilizovaly vklady a uvolnily tlaky na likviditu. Vzhledem k omezeným veřejným finančním prostředkům by znovunastolení důvěry ve finančním sektoru bylo důvěryhodné, pouze pokud by s ním byla spojena silná mezinárodní finanční pomoc. 5. PLATEBNÍ BILANCE A POTřEBA EXTERNÍHO FINANCOVÁNÍ Hospodářskou konjunkturu Lotyšska do roku 2007 charakterizovala velká vnější nerovnováha a neudržitelný nárůst vnějších závazků. Hrubý vnější dluh přesáhl na konci roku 2007 135 % HDP (čistý vnější dluh 52 % HDP). Stav čistých mezinárodních investic na konci roku 2007 klesl a čisté závazky dosáhly 79 % HDP a na konci druhého čtvrtletí byla jejich výše odhadována na 82 % HDP. V roce 2008 objem zahraničních půjček podstatně klesl v důsledku nižšího domácího využití finančních prostředků. Podle předběžných odhadů lotyšské centrální banky se deficit běžného účtu ve třetím čtvrtletí roku 2008 snížil na 12,5 % HDP (z maxima ve čtvrtém čtvrtletí roku 2006, které činilo více než 27 % HDP). V roce 2009 by měl schodek bilance obchodu se zbožím zůstat přibližně na 10 % HDP (jako v posledních měsících roku 2008), avšak vzhledem k pozitivní bilanci v oblasti služeb a lepšícímu se stavu příjmového účtu by byl deficit běžného účtu nižší. Aby se zajistilo, že se základ růstu HDP přesune od snižující se domácí poptávky na rostoucí vývoz, je potřeba, aby mzdy více odpovídaly produktivitě a aby se pokročilo v strukturálních reformách, které v rámci hospodářství posilují oblast poptávky. Korigovat neudržitelnou úroveň deficitu běžného účtu z posledních let sice představuje klíčový prvek pro obnovu vyrovnaného stavu platební bilance, samo o sobě to však nebude stačit k dosažení vnější udržitelnosti vzhledem ke značnému, především krátkodobému dluhu Lotyšska. Vnější financování bude zřejmě ještě po určitou dobu pod značným tlakem v důsledku nižší dosažitelnosti zahraničních úvěrů, možných výběrů z vkladů nerezidentů i rezidentů, a horších perspektiv, pokud jde o zahraniční investice. Kdyby se dále čerpalo ze zahraničních měnových rezerv (od začátku října do začátku prosince 2008 nastal 25% pokles), byla by ohrožena účinnost zavěšení lotyšského směnného kurzu. Vzhledem k uvedeným skutečnostem je vnější finanční pomoc, opírající se o silný politický program, nutná k tomu, aby se rychle odstranila omezení likvidity a aby se zároveň podpořila řádná vnější úprava ve střednědobém horizontu. S ohledem na výše uvedené skutečnosti zastává Komise názor, že lotyšská platební bilance je vážně ohrožena. Komise proto doporučuje Radě, aby rozhodla o poskytnutí vzájemné pomoci. 6. LOTYšSKÝ „PROGRAM HOSPODÁřSKÉ STABILIZACE A ZNOVUNASTOLENÍ RůSTU“: MAKROEKONOMICKÁ OPATřENÍ A PODPORA FINANčNÍHO SYSTÉMU Výsledkem probíhajících jednání mezi lotyšskými orgány a potenciálními přispěvateli do koordinovaného balíčku mezinárodní finanční pomoci je přijetí ambiciózního politického programu (byl předložen parlamentu, který jej schválil 12. prosince). Základem programu je zachování stávajícího zavěšení latsu, které bude i nadále klíčovým bodem politiky. Cílem programu je odstranit zranitelnost finančního sektoru, dosáhnout nápravy fiskálních nerovnováh a zvýšit konkurenceschopnost při současném udržení směnného kurzu v úzkém rozpětí. Program zahrnuje okamžitou a vytrvalou fiskální konsolidaci, komplexní strategii řešení problémů v bankovním sektoru, rozsáhlejší pravomoci regulačních orgánů pro řešení krizí, komplexní strukturální reformy, jakož i další důležitá opatření. Počítá s makroekonomickým scénářem, kdy se HDP sníží o 5 % v roce 2009 a v roce 2010 o další 3 %, a poté dojde v roce 2011 ke slabému 2% růstu. Cílem fiskální strategie je celkový deficit veřejných financí maximálně 3 % HDP do roku 2011, aby bylo v roce 2011 splněno maastrichtské kritérium rozpočtového schodku. Jednání o finanční pomoci s EU, MMF a dalšími stranami, které se týkalo především velkých rozpočtových schodků, ke kterým dojde v budoucnu, vedlo k tomu, že vláda přijala pozměněný návrh rozpočtu na rok 2009. Parlament návrh schválil 12. prosince spolu s nouzovým programem stabilizace hospodářství. Změna rozpočtu vycházející z revidovaného odhadu HDP, podle něhož má v roce 2009 dojít ke snížení o 5 %, zohledňuje nedávné zhoršení hospodářského výhledu a jejím cílem je, aby celkový schodek veřejných financí nepřekročil 5 % HDP[4], což představuje pouze malou strukturální úpravu ve srovnání s odhadem plnění za rok 2008 (nicméně mnohem větší úpravu oproti rozpočtu schválenému v listopadu). Navíc by do března 2009 měl být v souladu s prosincovým návrhem rozpočtu přijat plnohodnotný zákon o dodatkovém rozpočtu. Pokud jde o výdaje, konsolidace se soustřeďuje na rozsáhlé snížení mezd ve veřejném sektoru (snížit odměňování v průměru o 15 % v porovnání s původním návrhem rozpočtu z 14. listopadu 2008, které však jen částečně koriguje velká reálná zvýšení odměn, k nimž došlo v posledních letech) a další snižování stavů; navíc se plánuje významné snížení běžných nákladů mimo nákladů na zaměstnance. Snížení dotací (kromě sociální podpory) a výdajů na zboží a služby a omezení výdajů místních samospráv patří k ostatním významným plánovaným opatřením. Vnitrostátní spolufinancování projektů za finanční prostředky EU bude v souvislosti s tím pokračovat na plánované úrovni a napomůže tomu, aby se v hospodářství výrazněji uplatnila odvětví produktů určených k uvedení na trh. Na straně příjmů se počítá s 3% zvýšením standardní sazby DPH na 21 %, zvýšením snížené sazby DPH z 5 % na 10 %, přičemž bude možno tuto sazbu uplatnit na mnohem omezenější daňový základ (hlavně léky), s vyšší spotřební daní z pohonných hmot (dosáhne úrovně stanovené v acquis communautaire ) a částečným vyvážením v podobě 2% snížení daně z příjmů fyzických osob. Další fiskální konsolidace se plánuje na rok 2010 a střednědobý fiskální rámec se opírá o cíl, jímž je celkový schodek veřejných financí maximálně ve výši 3 % HDP, v souladu s maastrichtským fiskálním konvergenčním kritériem. Další omezení výdajů bude zavedeno v roce 2010 a zavedena bude rovněž daň z kapitálového příjmu (10 %); další konsolidace nastane toho roku následkem zvýšení daně z nemovitosti a majetku zrušením výjimek s cílem rozšířit daňový základ. Navíc budou v podobě nového fiskálního rámce a zákona o rozpočtové reformě přijata opatření s cílem posílit tvorbu a provádění rozpočtového procesu. Mimo výše uvedený balíček se jako předběžná podmínka veškeré vnější finanční pomoci hledá řešení pro Parex Bank, v jehož rámci již stávající akcionáři nebudou držiteli vlastnických podílů. Po prvním auditu již vláda převzala více než 85 % vlastního kapitálu banky. Došlo k výměně vedení. Nové vedení pracuje na plánu řešení problémů banky, který má na zřeteli minimalizaci ztrát státu. Bude usilovat o to, aby se v blízké budoucnosti vnější strany jasně zavázaly k obnově syndikovaného financování Parexu. Cílem dalších opatření je zaručit širší stabilitu bankovního sektoru ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Prvním krokem bude úsilí orgánů o obnovu důvěry v bankovní systém. Bankovní systém bude procházet cílenými prověrkami, aby se zajistilo, že jsou veškeré banky solventní a dostatečně kapitalizované. Životaschopné banky, které potřebují kapitálová navýšení, budou muset usilovat o soukromou restrukturalizaci za pomoci vnějších investorů či prostřednictvím fúzí nebo pomocí kapitálové podpory mateřských bank. Téměř všechen současný vnější dluh představuje dluh soukromého sektoru. Aby úrovně dluhu nebránily udržitelnému rozvoji v budoucnu, tvoří vedle opatření v oblasti dohledu, obezřetnostních opatření a opatření monetární politiky důležitou součást programu restrukturalizace dluhu. Příslušný právní základ pro splatnostní a měnovou restrukturalizaci stávajícího dluhu bude posílen. Prioritou rovněž bude snazší insolvenční řízení a urychlené provedení plánů obnovy. Program hospodářské politiky rovněž zahrnuje strukturální reformy podporované v souvislosti s lisabonskou strategií, jako je aktivní politika pracovního trhu a politika celoživotního vzdělávání, větší zapojení soukromého sektoru ve výzkumných, vývojových a inovačních činnostech, opatření na podporu vývozu a odstranění administrativních překážek podnikům. 7. POMOC EU V RÁMCI SYSTÉMU PRO PLATEBNÍ BILANCE JAKOžTO SOUčÁST MEZINÁRODNÍHO ÚSILÍ V souvislosti s vážnými problémy, které má v současné době Lotyšsko s platební bilancí, Komise pod podmínkou, že se orgány Lotyšska pevně zavážou k uskutečnění rozsáhlého programu úpravy hospodářství, a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 12. ledna 2009 doporučuje Radě poskytnout vzájemnou pomoc podle článku 119 Smlouvy. Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dále navrhuje, aby po přijetí výše uvedeného rozhodnutí Rady o poskytnutí vzájemné pomoci Lotyšsku na doporučení Komise, Rada v rámci systému pro pomoc členským státům (zavedeného nařízením Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002) rozhodla o poskytnutí střednědobé finanční pomoci Lotyšsku ve výši až 3,1 miliardy EUR na podporu udržitelnosti jeho platební bilance. Střednědobá finanční pomoc by přišla v okamžiku, kdy se Lotyšsko vážně potýká se ztrátou domácí i zahraniční důvěry v jeho finanční systém, kdy se zhoršuje jeho fiskální situace a kdy bude v nejbližší době čelit značným finančním tlakům. Celkově má pomoc usnadnit nutné vnější a vnitřní úpravy. Celková potřeba finančních prostředků v období do prvního čtvrtletí roku 2011 se odhaduje na 7,5 miliardy EUR. V této částce je zahrnut očekávaný vnější deficit (běžného a kapitálového) účtu, výběry vkladu, neúplná obnova splatných úvěrů, chyby a opomenutí v platební bilanci a mezinárodní rezerva na obezřetnostní úrovni. Pomoc by byla poskytnuta zároveň s pomocí MMF a další vícestrannou a dvojstrannou podporou. Byla by vyplacena v šesti splátkách a vázána podmínkami v oblasti hospodářské politiky. Navrhované rozhodnutí by bylo platné tři roky ode dne vstupu v platnost. Hospodářská politika, jejíž realizace je podmínkou vyplácení úvěru EU, bude stanovena v memorandu o porozumění, které bude s orgány Lotyšska uzavřeno; jejími základními prvky jsou: Rozsáhlá fiskální konsolidace do roku 2011. Podle původního rozpočtu ze 14. listopadu 2008 se na rok 2009 plánovala dalekosáhlá fiskální konsolidace, jejímž cílem byl schodek rozpočtu maximálně 5 % HDP, a další konsolidace v roce 2010. Podpůrná rozpočtová opatření zahrnují: především i) přijmout jasně vytyčený střednědobý fiskální program, jehož účelem je do roku 2011 snížit schodek veřejných financí na úroveň nižší než referenční hodnota 3 % HDP stanovená ve Smlouvě; ii) v rámci střednědobých rozpočtových stropů nominálně snížit průměrnou odměnu ve veřejném sektoru v roce 2009 přibližně o 15 %; zahrnuty by rovněž měly být místní samosprávy, vládní agentury a společnosti ve státním vlastnictví; iii) vyloučit prémie a podobné vyplácené částky; iv) snížit zaměstnanost během roku 2009 nejméně o 5 % ve veřejném sektoru a místní samosprávě; v) snížit dotace (kromě sociální podpory) a výdaje na zboží a služby; vi) provádět projekty financované EU na plánované úrovni. Finanční podmínky, jejichž cílem je zaručit širší stabilitu bankovního sektoru ve střednědobém až dlouhodobém horizontu. Prvním krokem bude úsilí orgánů o obnovu důvěry v bankovní systém. Bankovní systém bude procházet cílenými prověrkami, aby se zajistilo, že jsou veškeré banky solventní a dostatečně kapitalizované. Životaschopné banky, které potřebují kapitálová navýšení, budou muset usilovat o soukromou restrukturalizaci za pomoci vnějších investorů či prostřednictvím fúzí nebo pomocí kapitálové podpory mateřských bank. Důležitým krokem v tomto postupu bylo, že tři hlavní zahraniční mateřské bankovní skupiny 18. prosince 2008 samostatně oznámily svůj závazek setrvat v Lotyšsku a podpořit svou tamější činnost. Restrukturalizace dluhu v soukromém sektoru s cílem snížit jeho zranitelnost způsobenou vysokými dluhy (téměř všechen vnější dluh jde na vrub soukromého sektoru), doprovázená obezřetnostními opatřeními a opatřeními v oblasti dohledu a monetární politiky. Příslušný právní základ pro splatnostní a měnovou restrukturalizaci stávajícího dluhu by měl být posílen. Prioritou se rovněž musí stát snazší insolvenční řízení a urychlené provedení plánů obnovy. To zahrnuje změnu úpadkového práva, aby se usnadnila ujednání mezi životaschopnými podniky a jejich věřiteli, a zdokonalení rámce pro úpadek fyzických osob. Strukturální opatření v oblasti politiky příjmů, fiskální disciplíny a rozpočtového procesu a řízení. Zákon o rozpočtovém a finančním řízení bude pozměněn, aby byla posílena ustanovení o finanční odpovědnosti, transparentnosti a odpovědnosti, a začne platit střednědobý rozpočtový rámec. Bude vytvořen zvláštní výbor, který bude sledovat zmírnění růstu mezd a vydávat doporučení, aby bylo zajištěno, že vývoj mezd nepůjde na úkor konkurenceschopnosti. Strukturální reformy podporované mimo jiné v souvislosti s lisabonskou strategií , jako je aktivní politika pracovního trhu a politika celoživotního vzdělávání, větší zapojení činitelů soukromého sektoru ve výzkumných, vývojových a inovačních činnostech, opatření na podporu vývozu a odstranění administrativních překážek podnikům. Aby byla zaručena nezbytná flexibilita v souvislosti se současným trhem, navrhuje se umožnit využití swapů na úrokové sazby pro úvěrové operace, které financují tuto půjčku. Z důvodu ochrany rozpočtu EU by protistrany potenciálního swapu musely mít nejvyšší úvěrovou kvalitu. Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Lotyšsku poskytuje vzájemná pomoc RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 119 této smlouvy, s ohledem na doporučení Komise vydané po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem, vzhledem k těmto důvodům: (1) S ohledem na velmi vysoké potřeby vnějšího financování jsou v současné době lotyšské kapitálové a finanční trhy pod tlakem, což je spojeno s obecným zhoršením tržních nálad a se zvyšujícími se obavami o dobrý stav lotyšského hospodářství vzhledem k velké nerovnováze plynoucí z hlubokého vnějšího deficitu a značného vnějšího dluhu, slábnoucích veřejných financí a vysokých hodnot inflace nákladů a cen. Bankovní sektor v Lotyšsku čelí vážným problémům, pokud jde o likviditu a důvěru. Výše zahraničních měnových rezerv poklesla v důsledku zásahu centrální banky, jehož cílem bylo zachovat zavěšení měny. (2) Hospodářskou politiku, kterou Lotyšsko uskutečňuje, Rada pravidelně zkoumá především v souvislosti s jeho konvergenčním programem a národním programem reforem, jakož i v souvislosti s konvergenčními zprávami. (3) Podle odhadů Lotyšsko potřebuje do prvního čtvrtletí roku 2011 vnější financování v celkové výši 7,5 miliard EUR. (4) Orgány Lotyšska požádaly o výraznou finanční pomoc EU a dalších mezinárodních finančních institucí a zemí na podporu udržitelnosti platební bilance. (5) Lotyšská platební bilance je vážně ohrožena, což odůvodňuje urychlené poskytnutí vzájemné pomoci ze strany Společenství, společně s MMF a jinými přispěvateli. (6) Balíček finanční pomoci by měl být poskytnut, pokud se orgány Lotyšska jasně zavážou k realizaci programu dalekosáhlých fiskálních reforem, reforem finančního systému a strukturálních reforem s cílem usnadnit vnější a vnitřní úpravy, stabilizovat hospodářství a obnovit důvěryhodnost hospodářské politiky. Ve spolupráci s Hospodářským a finančním výborem bude Komise pravidelně a podrobně zkoumat, zda jsou zcela plněny podmínky hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Jediný článek Společenství poskytne Lotyšsku vzájemnou pomoc. Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne . Za Radu předseda/předsedkyně Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Lotyšsku poskytuje střednědobá finanční pomoc RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států[5], a zejména na čl. 3 odst. 2, s ohledem na návrh Komise vydaný po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Dne [….] Rada rozhodla o poskytnutí vzájemné pomoci Lotyšsku. (2) S ohledem na velmi vysoké potřeby vnějšího financování jsou v současné době lotyšské kapitálové a finanční trhy pod tlakem, což je spojeno s obecným zhoršením tržních nálad a se zvyšujícími se obavami o dobrý stav lotyšského hospodářství vzhledem k velké nerovnováze, pokud jde o hluboký vnější deficit, slábnoucí veřejné finance a vysoké hodnoty inflace nákladů a cen. Bankovní sektor v Lotyšsku čelí vážným problémům, pokud jde o likviditu a důvěru. Výše zahraničních měnových rezerv poklesla v důsledku zásahu centrální banky, jehož cílem bylo zachovat zavěšení měny. (3) Podle odhadů Lotyšsko potřebuje do prvního čtvrtletí roku 2011 vnější financování v celkové výši 7,5 miliardy EUR. (4) Je vhodné Lotyšsku poskytnout podporu Společenství ve výši až 3,1 miliardy EUR v rámci systému střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států zavedeném nařízením (ES) č. 332/2002. Pomoc Společenství by měla být poskytnuta ve spojení s úvěrem od Mezinárodního měnového fondu ve výši 1,5 miliardy SDR (1 200 % kvóty Lotyšska v MMF, přibližně 1,7 miliardy EUR) v rámci dohody o pohotovostním úvěru MMF, jež byla schválena dne 23. prosince 2008. Severské země (Švédsko, Dánsko, Finsko a Norsko) mají přispět celkovou částkou 1,8 miliardy EUR, Světová banka 0,4 miliardy EUR, Evropská banka pro obnovu a rozvoj, Česká republika, Polsko a Estonsko celkem 0,5 miliardy EUR, což v součtu činí 7,5 miliardy EUR během období do prvního čtvrtletí roku 2011. (5) Pomoc Společenství by měla řídit Komise. Konkrétní podmínky hospodářské politiky dojednané s orgány Lotyšska v návaznosti na konzultaci s Hospodářským a finančním výborem by měly stanoveny v memorandu o porozumění. Měly by mimo jiné zahrnovat opatření k odstranění okamžitých tlaků, obnově dlouhodobé stability posílením bankovního sektoru, nápravě fiskální nerovnováhy a přijetí vnitrostátních politik, které zvýší konkurenceschopnost. Opatření by měla zahrnovat okamžitou a trvalou fiskální konsolidaci, komplexní strategii řešení problémů v bankovním sektoru, rozsáhlejší pravomoci regulačních orgánů pro řešení krizí, komplexní strukturální reformy, jakož i další důležitá opatření. Podrobné finanční podmínky by měla Komise stanovit v dohodě o úvěru. (6) Pomoc by měla být poskytnuta s ohledem na zastavení okamžitých tlaků na likviditu a podmíněna politikami k obnově dlouhodobé stability posílením bankovního sektoru, nápravě fiskální nerovnováhy a přijetí vnitrostátních politik pro zvýšení konkurenceschopnosti při současném udržení směnného kurzu v úzkém rozpětí na jeho stávajícím středním kurzu, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 1. Společenství poskytne Lotyšsku střednědobý úvěr ve výši maximálně 3,1 miliardy EUR a s průměrnou splatností maximálně pět let. 2. Finanční pomoc Společenství je k dispozici po dobu tří let, a to od prvního dne po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Článek 2 1. Pomoc řídí Komise v souladu se závazky Lotyšska a doporučeními Rady. Tyto podmínky jsou stanoveny v memorandu o porozumění. Podrobné finanční podmínky stanoví Komise v dohodě o úvěru. 2. Ve spolupráci s Hospodářským a finančním výborem Komise v pravidelných intervalech ověřuje plnění podmínek hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor o případném refinancování výpůjček nebo změně finančních podmínek. 3. Lotyšsko je připraveno přijmout a provést doplňková konsolidační opatření za účelem stabilizace hospodářství, jsou-li během programu pomoci taková opatření nezbytná. Před přijetím veškerých těchto doplňkových opatření orgány Lotyšska konzultují Komisi. Článek 3 1. Komise poskytne Lotyšsku finanční pomoc Společenství v maximálně šesti splátkách, jejichž výše bude stanovena v memorandu o porozumění. 2. První splátka se poskytne v závislosti na vstupu dohody o úvěru a memoranda o porozumění v platnost. 3. Pokud je to nutné k financování úvěru, povoluje se obezřetné použití úrokových swapů s protistranami s nejvyšší úvěrovou kvalitou. 4. Komise rozhodne o uvolnění dalších splátek po obdržení stanoviska Hospodářského a finančního výboru. 5. Vyplacení každé další splátky se provádí na základě uspokojivého plnění nového hospodářského programu (Program hospodářské stabilizace a znovunastolení růstu) lotyšské vlády, zahrnutého v konvergenčním programu, a zejména specifických podmínek hospodářské politiky stanovených v memorandu o porozumění. Tato opatření kromě jiného zahrnují: a) Přijetí jasně vytyčeného střednědobého fiskálního programu, jehož účelem je do roku 2011 snížit schodek veřejných financí na úroveň, jež dosahuje nejvýše referenční hodnoty 3 % HDP stanovené ve Smlouvě. b) Plnění rozpočtu na rok 2009 ve znění dodatkového rozpočtu přijatého dne 12. prosince 2008 (a v podrobném znění, k jehož vypracování má dojít během prvního čtvrtletí roku 2009) s cílem dospět k celkovému schodku veřejných financí v maximální hodnotě 5 % HDP. c) Nominální snížení průměrné odměny ve veřejném sektoru v roce 2009 nejméně o 15 % oproti stavu z původního rozpočtu ze dne 14. listopadu 2008 a o další 2 % v letech 2010–2011. d) Snížení zaměstnanosti ve veřejném sektoru a místní samosprávě během roku 2009 nejméně o 5 %. e) Posílení tvorby a provádění rozpočtového procesu přijetím fiskálního rámce a zákona o rozpočtové reformě. f) Zavedení jasného a transparentního systému vyplácení mezd přímým zaměstnancům veřejné správy a vytvoření jednotného systému plánování a řízení lidských zdrojů pro orgány veřejné správy. g) Mechanismy k zajištění větší stability bankovního sektoru ve střednědobém až dlouhodobém výhledu, včetně většího rozsahu opatření v oblasti dohledu, obezřetnostních opatření a opatření monetární politiky. Tato opatření by měla omezit růst úvěrů na udržitelnou úroveň a předejít hluboké závislosti na nezajištěných prostředcích ze zahraničí. V bankovním systému se provádějí cílené prověrky, aby se zajistilo, že jsou veškeré banky solventní a dostatečně kapitalizované. h) Vhodná opatření týkající se restrukturalizace dluhu soukromého sektoru. Příslušný právní základ pro splatnostní a měnovou restrukturalizaci stávajícího dluhu. Prioritou by se rovněž mělo stát snazší insolvenční řízení a urychlené provedení plánů obnovy. i) Zajištění toho, aby zbývající minoritní akcionáři Parex Bank neměli prospěch z vyřešení jejích problémů a z opatření na podporu finanční stability, úplným znárodněním Parex Bank. j) Strukturální reformy podporované v souvislosti s lisabonskou strategií a provedené v lotyšském národním programu reforem, včetně aktivní politiky pracovního trhu a politiky celoživotního vzdělávání, většího zapojení soukromého sektoru ve výzkumných, vývojových a inovačních činnostech, opatření na podporu vývozu a odstranění administrativních překážek podnikům. k) Provádění projektů financovaných EU na plánované úrovni, aby se na hospodářském růstu výrazněji podílelo odvětví produktů určených k uvedení na trh. l) Opatření zlepšující přistup k finančním prostředkům pro společnosti a podnikatele, kteří byli úspěšnými žadateli o prostředky ze strukturálních fondů nebo kteří případně žádost o tyto prostředky plánují. Toto rozhodnutí je určeno Lotyšské republice. Bude vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie . V Bruselu dne . Za Radu předseda/předsedkyně VÝKAZ ROZPOČTOVÉHO DOPADU (srov. článek 16 vnitřních předpisů) OBLAST POLITIKY: HLAVA 01 – HOSPODÁŘSKÉ A FINANČNÍ ZÁLEŽITOSTI AKTIVITA: FINANČNÍ OPERACE A NÁSTROJE NÁZEV OPATŘENÍ: STŘEDNĚDOBÁ FINANČNÍ POMOC EU LOTYŠSKU 1. NÁZEV NÁVRHU: PŘÍSLUŠNÝ ROZPOČTOVÝ OKRUH A NÁZEV 01 04 01 01 Záruka Evropského společenství za půjčky Společenství získané na podporu platební bilance 2. PRÁVNÍ ZÁKLAD: Článek 119 nařízení Rady č. 332/2002 ze dne 18. února 2002. 3. SOUHRNNÉ ÚDAJE PRO ROZPOČTOVÝ ROK (V EURECH) Tento bod tvoří strukturu pro záruky poskytované Evropskou unií. Komise díky němu bude moci obsluhovat dluh (jistina, úroky a další náklady), pokud by dlužník (Lotyšsko) neplnil povinnosti. Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno zaplacení záruky. Předpokládá se, že za normálních okolností nebude zaplacení rozpočtové záruky požadováno. 3a – Běžný rok Nevztahuje se na tento návrh. PZ | Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) | Převody | Dodatečné prostředky | Celkové prostředky | Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem | Dostupný zůstatek | Částka pro navrhované opatření | 3b – Převody do dalšího období Nevztahuje se na tento návrh. PZ | Převody do dalšího období | Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem | Dostupný zůstatek | Částka pro navrhované opatření | 3c – Následující rozpočtový rok Nevztahuje se na tento návrh. PZ | Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) | p.m. | Převody | Dodatečné prostředky | Celkové prostředky | Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem | Dostupný zůstatek | Částka pro navrhované opatření | p.m. | 4. POPIS OPATŘENÍ Navrhovanou střednědobou finanční pomoc Lotyšsku tvoří úvěr Společenství (který se bude financovat z výpůjček Společenství na mezinárodních kapitálových trzích) ve výši 3,1 miliardy EUR. Bude poskytnut v součinnosti s mezinárodním finančním balíčkem, zejména s úvěrem MMF ve výši 1,5 miliardy SDR (přibližně 1,7 miliardy EUR), jež se opírá o pohotovostní facilitu. Severské země přispějí částkou ve výši 1,8 miliardy EUR a Estonsko, Česká republika, Polsko a EBRD uvolnily celkem 0,5 miliardy EUR. Pomoc ukazuje ochotu podpořit Lotyšsko, jehož kapitálové a finanční trhy jsou pod tlakem vinou obecného zhoršení tržních nálad ve vztahu k novým trhům. Střednědobá finanční pomoc Společenství Lotyšsku má za cíl odstranit okamžité tlaky na likviditu, obnovit dlouhodobou stabilitu posílením bankovního sektoru, dosáhnout nápravy fiskální nerovnováhy a přijetí vnitrostátních politik pro zvýšení konkurenceschopnosti při současném udržení směnného kurzu v úzkém rozpětí. Balíček hospodářských politik, který získal podporu, zahrnuje okamžitou a trvalou fiskální konsolidaci, komplexní strategii řešení problémů v bankovním sektoru, rozsáhlejší pravomoci regulačních orgánů pro řešení krizí, komplexní strukturální reformy, jakož i další důležitá opatření. Díky pomoci řízené Komisí po konzultacích s Hospodářským a finančním výborem se zajistí pokračující účast EU na tvorbě hospodářských politik Lotyšska a soulad těchto politik se závazky Lotyšska v rámci EU a s doporučeními Rady, zejména pokud jde o provádění národního programu reforem, jakož i konvergenčního programu. Na výpůjčky Společenství získané na kapitálových trzích nebo od finančních institucí za účelem rozšíření úvěru na Lotyšsko se vztahuje záruka Společenství. Úvěr je získán na kapitálových trzích nebo od finančních institucí. Výše jistiny úvěrů poskytnutých Lotyšsku dosahuje 3,1 miliardy EUR. Struktura záruky poskytnuté Evropskou unií umožní Komisi obsluhovat dluh, pokud by Lotyšsko bylo neplnilo povinnosti. Za účelem splnění svých závazků může Komise pro obsluhu dluhu dočasně čerpat z hotovostních zdrojů. V tomto případě se použije článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2000/597/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1). 5. POUŽITÁ METODA VÝPOČTU Nevztahuje se na tento návrh. 6. ROZPIS PLATEB (V EURECH) Nevztahuje se na tento návrh. Položky | Prostředky | Platby | Rok n | Rok n + 1 | Rok n + 2 | Rok n + 3 | Následující rozpočtové roky | Rok n | Rok n + 1 | Rok n | Rok n + 1 | Celkem | [1] Definovaná jako celkový ukazatel bez cen energií a cen nezpracovaných potravin. [2] Lotyšsko má dlouhou tradici zavěšení směnného kurzu své měnu, latsu, od roku 1994 na SDR a od roku 2005 na euro. V květnu 2005 Lotyšsko vstoupilo do ERM II, kdy jednostranně přijalo fluktuační rozpětí +/- 1 % odchylky od středního kurzu. [3] Údaj podle vnitrostátní metodiky, bez místní samosprávy. [4] Tento program pomoci předpokládá, že se v roce 2009 bude na Lotyšsko vztahovat EDP. [5] Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1.