ZPRÁVA KOMISE o provádění makrofinanční pomoci třetím zemím v roce 2012 /* COM/2013/0426 final */





OBSAH 1........... Úvod.............................................................................................................................. 1 2........... Souvislosti...................................................................................................................... 1 2.1.... Vývoj v posledních letech............................................................................................... 1 2.2.... Rámcové nařízení o makrofinanční pomoci...................................................................... 2 3........... Operace makrofinanční pomoci v roce 2012................................................................... 4 3.1.... Přehled........................................................................................................................... 4 3.2.... Jednotlivé operace v přijímajících zemích v roce 2012..................................................... 4 ......... 3.2.1. Bosna a Hercegovina............................................................................................ 4 ......... 3.2.2. Arménie............................................................................................................... 5 .......... 3.2.3. Gruzie.................................................................................................................. 5 .......... 3.2.4. Moldavská republika ........................................................................................... 6 ......... 3.2.5. Ukrajina............................................................................................................... 7 ......... 3.2.6. Kyrgyzská republika............................................................................................. 7 4........... Zajištění řádného využívání finančních prostředků makrofinanční pomoci: operativní hodnocení a hodnocení ex-post ...................................................................................................................................... 8 4.1.... Operativní hodnocení...................................................................................................... 8 4.2.... Hodnocení ex-post ........................................................................................................ 8 5........... Žádosti o pomoc a další návrhy Komise, rozpočtová situace............................................ 9 ZPRÁVA KOMISE o provádění makrofinanční pomoci třetím zemím v roce 2012 1. Úvod Tato zpráva podává obecný přehled o provádění makrofinanční pomoci EU třetím zemím v roce 2012. Makrofinanční pomoc je nástrojem vytvořeným pro země geograficky, hospodářsky a politicky blízké EU, který je coby součást rámce vnější pomoci EU zaměřen na výjimečné potřeby vnějšího financování ve formě podpory platební bilance. Cílem je posílit makroekonomickou a finanční stabilitu kandidátských a potenciálních kandidátských zemí a zemí politiky sousedství a zároveň podpořit provádění příslušných strukturálních reforem. Je doplňkem ozdravného a reformního programu dohodnutého s MMF a zároveň je jím podmíněna. Makrofinanční pomoc je poskytována buď formou úvěrů, na něž si Komise na kapitálových trzích půjčí nezbytné prostředky a které následně zapůjčí přijímající zemi, nebo, za určitých okolností, formou grantů financovaných z rozpočtu EU. Rok 2012 byl ve znamení průběžného provádění stávajících operací makrofinanční pomoci, přičemž oba spoluzákonodarci, Rada a Parlament, žádné nové operace makrofinanční pomoci neschválili. Zároveň spoluzákonodárci dále diskutovali o novém rámcovém nařízení o makrofinanční pomoci, které Komise předložila v červenci 2011, aniž by však dosáhli dohody. Nakonec se Komise v květnu 2013 rozhodla svůj návrh stáhnout, protože nově vznikající dohoda mezi oběma zákonodárnými orgány znamenala, že cílů, které Komise stanovila ve svém návrhu, by nebylo dosaženo. Tato zpráva je vypracována v souladu s jednotlivými rozhodnutími Rady a společnými rozhodnutími Evropského parlamentu a Rady, která se týkají operací makrofinanční pomoci. Navazuje na zprávy předložené v minulých letech. Je doplněna pracovním dokumentem útvarů Komise, v němž jsou obsaženy podrobnější informace o makroekonomických souvislostech a provádění jednotlivých operací makroekonomické pomoci a příslušné analýzy. 2. Souvislosti 2.1. Vývoj v posledních letech Celosvětová hospodářská a finanční krize z let 2008–2009, která hluboce zasáhla rozvíjející se ekonomiky zemí politiky sousedství, vedla k nárůstu žádostí o finanční pomoc EU, včetně pomoci makrofinanční. O čtyřech takových programech ve prospěch Bosny a Hercegoviny, Srbska, Arménie a Gruzie rozhodla Rada ministrů EU na konci roku 2009 a již dříve schválená makrofinanční pomoc pro Kosovo[1] byla v roce 2009 prodloužena o jeden rok. V roce 2010 rozhodli spoluzákonodárci EU o dalších dvou programech ve prospěch Ukrajiny a Moldavska – tentokrát tak vzhledem k vstupu Lisabonské smlouvy v platnost učinila Rada společně s Parlamentem. Operace pro Gruzii a Kosovo byly ukončeny v roce 2010. V roce 2011 a na počátku roku 2012 završila Komise provádění programů makrofinanční pomoci pro Srbsko, Arménii a Moldavsko a pokračovala v přípravách na provádění programů pro Bosnu a Hercegovinu a Ukrajinu. Celková ekonomická situace se v roce 2010 a na počátku roku 2011 výrazně zlepšila a poněkud zmírnila tlak na stav platební bilance zemí způsobilých pro makrofinanční pomoc. Proto Komise v roce 2011 přijala pouze dva nové návrhy: jeden v lednu 2011 týkající se Gruzie a jeden v prosinci 2011 pro Kyrgyzskou republiku. Avšak přijetí rozhodnutí o těchto návrzích bylo odloženo kvůli neshodám mezi Parlamentem a Radou ohledně postupů, které mají být použity pro jejich provádění. Konkrétněji, oba zákonodárné orgány se nemohou shodnout na postupu, který má být použit pro přijetí memoranda o porozumění (dále jen „memorandum“), které pro každou operaci makrofinanční pomoci stanoví opatření hospodářské politiky, jež má země jako příjemce makrofinanční pomoci přijmout (viz oddíl 2.3). Od druhé poloviny roku 2011 se podmínky financování na globálních kapitálových trzích výrazně zhoršily, což částečně odráželo dopad dluhové krize eurozóny. Kromě toho arabské jaro a z něj plynoucí politické a ekonomické změny v arabských středomořských partnerských zemích[2] vystupňovaly tlak na rozpočty a pozice těchto ekonomik vůči zahraničí. Tento vývoj vedl v roce 2012 ke zvýšené poptávce po makrofinanční pomoci. Prvním případem byla žádost egyptské vlády o makrofinanční pomoc ve výši 500 milionů EUR, původně předaná v červnu 2011 a opětovně podaná v únoru a listopadu 2012. Ve druhém případě se jednalo o žádost jordánských orgánů o makrofinanční pomoc ve formě úvěrů až do výše 200 milionů EUR v prosinci 2012. Po odhadu zbývajících potřeb Jordánska, pokud jde o zahraniční financování, provedeném společně s MMF, přijala Komise v dubnu 2013 návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o poskytnutí makrofinanční pomoci Jordánsku ve výši až 180 milionů EUR ve formě úvěrů, která má být vyplacena během let 2013–14. Kromě toho v únoru 2013 zaslaly i arménské orgány žádost o novou makrofinanční pomoc, kterou se Komise zabývala, s možností přijetí návrhu v průběhu roku 2013. 2.2. Rámcové nařízení o makrofinanční pomoci Již v roce 2003 Evropský parlament označil zdlouhavý rozhodovací proces – rozhodnutí o jednotlivých operacích makrofinanční pomoci přijímala Rada pro jednotlivé případy po konzultaci s Parlamentem – za jeden z hlavních nedostatků makrofinanční pomoci. Parlament rovněž zdůraznil, že je zapotřebí mít transparentní právní základ pro nástroj makrofinanční pomoci jako celek. Od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 přijímají rozhodnutí o jednotlivých operacích makrofinanční pomoci Parlament a Rada v rámci řádného legislativního postupu (spolurozhodování), v důsledku čehož je rozhodovací proces ještě delší. Vzhledem k této situaci zesílilo volání po zjednodušení postupu pro přijímání rozhodnutí o makrofinanční pomoci. Jak ukázala finanční a dluhová krize, účinné řešení naléhavých makroekonomických a finančních situací vyžaduje nástroj reagující na krize, který lze použít rychle a efektivně. V odpovědi na tento vývoj přijala Komise dne 4. července 2011 návrh rámcového nařízení o obecných ustanoveních pro makrofinanční pomoc třetím zemím[3]. Hlavními cíli návrhu jsou: i) zefektivnit makrofinanční pomoc prostřednictvím pohotovějšího a účinnějšího rozhodovacího procesu; ii) přizpůsobit rozhodovací proces rozhodovacím procesům jiných nástrojů, především těm, jež se týkají vnějších vztahů; iii) formalizovat pravidla pro tento nástroj a poskytnout Evropskému parlamentu spoluzodpovědnost za tato pravidla a iv) aktualizovat a zjednodušit některá pravidla. Od svého předložení Komisí v červenci 2011 bylo navrhované rámcové nařízení podrobně projednáváno v Radě i v Parlamentu. Přijetí rámcového nařízení oběma spoluzákonodárci však bylo odloženo kvůli neshodám ohledně procedurálních otázek. Parlament a Rada trvaly u rozhodnutí o jednotlivých operacích makrofinanční pomoci na zachování řádného legislativního postupu. Z pohledu Komise to znamenalo, že by nebylo dosaženo žádného z hlavních cílů návrhů Komise. Rozhodování by zejména bylo pomalejší, náročnější a hůře předvídatelné namísto toho, aby bylo rychlejší, efektivnější a transparentnější. Rovněž by nebyl k dispozici žádný komplexní soubor pravidel, protože spoluzákonodárci by se mohli v následných rozhodnutích o makrofinanční pomoci kdykoli odchýlit od rámcového nařízení. Komise byla rovněž vážně znepokojena otázkami ústavní povahy. Dne 8. května 2013 se proto Komise rozhodla svůj návrh stáhnout. 2.3 Vyřešení patové situace při schvalování nových operací makrofinanční pomoci Od chvíle, kdy dne 1. března 2011 vstoupilo v platnost nové „nařízení o postupu projednávání ve výborech“[4], jsou Evropský parlament a Rada ve sporu ohledně návrhů Komise na poskytnutí makrofinanční pomoci Gruzii a Kyrgyzské republice. Ačkoli existuje celková dohoda o podstatě návrhů, oba orgány mají různé názory na postup projednávání ve výborech týkající se přijetí memoranda o porozumění. Memorandum o porozumění stanoví opatření hospodářské politiky, která budou dohodnuta mezi Komisí a přijímající zemí pro provádění makrofinanční pomoci. Parlament trvá na použití poradního postupu (nezávazné stanovisko členských států), zatímco Rada tvrdí, že se musí použít přezkumný postup (závazné stanovisko členských států). Komise navrhla různé varianty kompromisu a obě strany pokročily směrem k řešení vycházejícímu z varianty prahové hodnoty. Diskuse se týkaly jak kontextu rámcového nařízení o makrofinanční pomoci, tak dohodovacího řízení o makrofinanční pomoci Gruzii. Lze očekávat, že Parlament a Rada se na této otázce shodnou ve druhém čtvrtletí roku 2013, což by vytvořilo prostor pro rozhodnutí o makrofinanční pomoci Gruzii a Kyrgyzské republice, jakož i dalších připravovaných operacích makrofinanční pomoci. 3. Operace makrofinanční pomoci v roce 2012 3.1. Přehled V roce 2012 byla ukončena operace makrofinanční pomoci pro Arménii přijatá v roce 2009. V únoru 2012 byl arménským orgánům vyplacen úvěr ve výši 39 milionů EUR jako součást druhé a poslední tranše. První tranše a grantová část druhé tranše byly vyplaceny v roce 2011. Tím byla uzavřena operace makrofinanční pomoci ve výši 100 milionů EUR skládající se z úvěrů ve výši 65 milionů EUR a 35 milionů EUR ve formě grantů. Pokud jde o makrofinanční pomoc Moldavsku sestávající z 90 milionů EUR ve formě grantů, uvolnila Komise třetí a poslední tranši (30 milionů EUR) v dubnu 2012. Provádění makrofinanční pomoci Ukrajině schválené v roce 2010, která společně s prostředky, jež jsou k dispozici z předchozí operace schválené v roce 2002, dosahuje výše 610 milionů EUR ve formě úvěrů, se v roce 2012 dále opozdilo kvůli nutnosti vyjednat s ukrajinskými orgány některé podmínky obsažené v memorandu o porozumění, jakož i skutečnosti, že program MMF nabral zpoždění a poté jeho platnost v prosinci 2012 vypršela. Dohody o memorandu o porozumění bylo dosaženo v polovině roku 2012 a toto memorandum bylo podepsáno v rámci vrcholné schůzky Ukrajiny a EU v únoru 2013. Nicméně uvolnění první části této makrofinanční pomoci nadále závisí na schválení nového programu finanční pomoci ukrajinskými orgány a MMF. Co se týče makrofinanční pomoci Bosně a Hercegovině schválené v roce 2009 (v celkové výši 100 milionů EUR v podobě úvěrů), byla platnost memoranda o porozumění a dohody o úvěru prodloužena o jeden rok, a sice do listopadu 2013. První tranše v rámci této operace ve výši 50 milionů EUR byla vyplacena v únoru 2013. V roce 2012 Evropský parlament a Rada projednávaly dva legislativní návrhy týkající se operací makrofinanční pomoci, které Komise schválila v roce 2011: návrh na rozšíření makrofinanční pomoci Gruzii poskytnutím 23 milionů EUR ve formě úvěrů a 23 milionů EUR ve formě grantů a návrh na rozšíření výjimečné[5] makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice poskytnutím 15 milionů EUR ve formě úvěrů a 15 milionů ve formě grantů. Přijetí rozhodnutí o těchto návrzích bylo odloženo kvůli sporu o procesní otázce, jak je uvedeno v oddíle 2.3. 3.2. Jednotlivé operace v přijímajících zemích v roce 2012 3.2.1. Bosna a Hercegovina Makrofinanční pomoc Bosně a Hercegovině až do výše 100 milionů EUR ve formě úvěrů byla schválena Radou již v roce 2009[6]. Příslušné memorandum o porozumění a dohoda o úvěru byly podepsány v listopadu 2010, nicméně dohodu o úvěru ratifikovalo předsednictvo Bosny a Hercegoviny – částečně kvůli zdlouhavému sestavování vlády po parlamentních volbách v říjnu 2010 – až v srpnu 2011. V roce 2012 nebyly vyplaceny žádné prostředky makrofinanční pomoci kvůli tomu, že orgány nedodržely podmíněnost dohodnutou v memorandu o porozumění. Na základě dohody o novém pohotovostním úvěru s MMF a kroků orgánů ke zlepšení udržitelnosti veřejných financí prodloužila Evropská komise období dostupnosti makrofinanční pomoci Bosně a Hercegovině o další rok, a to do dne 7. listopadu 2013. K čerpání první části makrofinanční pomoci ve výši 50 milionů EUR došlo v únoru 2013. Uvolnění druhé části se očekává v druhé polovině roku 2013 za předpokladu, že bude prováděn program MMF a budou splněny všechny podmínky politik uvedené v memorandu o porozumění. Po mírném zotavení z prvních dopadů celosvětové hospodářské krize (v roce 2010 a 2011 činil růst HDP 1 %) se v roce 2012 dostala ekonomika znovu do záporných čísel, když se reálný HDP snížil o 0,7 %, jelikož byl negativně ovlivněn zhoršenou zahraniční situací. Vnější nerovnováhy opětovně narůstají a stávající schodek běžného účtu dosahuje 9,4 % HDP. Na základě rostoucí makroekonomické nerovnováhy a zvyšujících se obav o makroekonomickou stabilitu se orgány v září 2012 dohodly s MMF na novém pohotovostním úvěru ve výši přibližně 400 milionů EUR. 3.2.2. Arménie Počátkem roku 2012 Komise dokončila realizaci programu makrofinanční pomoci Arménii, o kterém bylo rozhodnuto koncem roku 2009[7]. V rámci tohoto programu EU podpořila Arménii celkem 100 miliony EUR (35 milionů EUR ve formě grantů a 65 milionů EUR jako úvěry), které byly vyplaceny ve dvou tranších. Pomoc byla rozšířena v souvislosti s programem hospodářských reforem podporovaným dohodou s MMF o tříletém financování v rámci rozšířené finanční facility a rozšířené úvěrové facility, kterou výkonná rada MMF schválila v červnu 2010. První část makrofinanční pomoci ve výši 40 milionů EUR byla uvolněna v červnu 2011, zatímco k uvolnění druhé části ve výši 60 milionů EUR došlo v prosinci 2011 pro grantovou část a v únoru 2012 pro úvěrovou část[8]. V roce 2012 arménská ekonomika nadále rostla. Míra růstu HDP v roce 2012 dosáhla 7,2 %, přičemž v roce 2011 činila 4,7 %. Posílení růstu v roce 2012 bylo způsobeno zejména zvýšením soukromé spotřeby (+10,2 % v roce 2012 ve srovnání s 2,4 % v roce 2011) a čistým vývozem. Příznivé klimatické podmínky rovněž přispěly ke zvyšující se zemědělské produkci. Negativní stránkou je, že domácí i zahraniční investice nadále oslabovaly, což ukazuje na slabé růstové vyhlídky pro Arménii. S ohledem na nepříznivější ekonomický výhled předložily arménské orgány Komisi v únoru 2013 žádost o nový program makrofinanční pomoci. Pomoc by byla určena k doplnění prostředků poskytnutých v rámci nové připravované dohody s MMF o financování. Komise žádost v současnosti zvažuje. 3.2.3. Gruzie Po vojenském konfliktu s Ruskem v srpnu 2008 přislíbila EU na dárcovské konferenci komplexní balíček až do výše 500 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou obnovu Gruzie. To zahrnovalo dva možné programy makrofinanční pomoci, každý z nich v hodnotě 46 milionů EUR. První program byl úspěšně dokončen v období 2009–2010. Pokud jde o druhou část, návrh Komise schválila v lednu 2011. Avšak přijetí legislativního rozhodnutí o tomto programu bylo odloženo kvůli neshodám mezi Evropským parlamentem a Radou ohledně postupu, který má být použit pro přijetí memoranda o porozumění (viz oddíl 2.3). Hlavními cíli návrhu makrofinanční pomoci ve výši 46 milionů EUR (která má být poskytnuta jako úvěry a granty) jsou pokrýt potřeby Gruzie, pokud jde o zahraniční financování, a zmírnit tlak na rozpočtové zdroje a zároveň podpořit fiskální konsolidaci země a snahu o vnější stabilizaci a motivovat ke strukturálním reformám. Přestože Gruzie zaznamenala rok 2012 jako další rok silného hospodářského růstu (předběžně 6,1 %)[9], její vnější zranitelnost zůstává vysoká, což dokládá dvouciferný poměr schodku běžného účtu k HDP, vysoký hrubý zahraniční dluh a klesající přímé zahraniční investice. Tato slabá místa společně s nejistou celosvětovou situací přiměla orgány země, aby požádaly o další program MMF. Proto byla v dubnu 2012 schválena dvouletá dohoda s fondem — kombinace pohotovostního úvěru a pohotovostní úvěrové facility. Předběžná povaha dohody znamená, že program makrofinanční pomoci může být aktivován, pouze pokud by Gruzie skutečně čerpala program MMF. 3.2.4. Moldavská republika V roce 2012 Komise ukončila provádění programu makrofinanční pomoci pro Moldavskou republiku, který schválil Evropský parlament a Rada v říjnu 2010[10]. V rámci tohoto programu poskytla EU Moldavsku makrofinanční pomoc ve výši 90 milionů EUR ve formě grantů, jež měly být vyplaceny ve třech tranších. Pomoc byla rozšířena v souvislosti s ekonomickým programem, který byl podpořen tříletou dohodou o financování na základě rozšířené finanční facility a rozšířené úvěrové facility, jež schválila výkonná rada MMF v lednu 2010. První dvě tranše ve výši 40 a 20 milionů EUR byly vyplaceny v prosinci 2010 a v září 2011. Vyplacení třetí tranše makrofinanční pomoci (30 milionů EUR) proběhlo v dubnu 2012[11]. V roce 2012 hospodářský růst výrazně zpomalil kvůli negativním vnějším šokům, včetně slabší poptávky po vývozu do EU a nepříznivým povětrnostním podmínkám, což je případ velkého zimního a letního sucha, které postihly rozsáhlý sektor zemědělství. V roce 2012 byl zaznamenán propad HDP ve výši –0,8 %[12], který ukazuje, že došlo k výraznému zpomalení oproti 6,8 % v roce 2011. Co se týče vnějších vztahů, schodek běžného účtu se mírně snížil, což částečně odráží pokles dovozu z důvodu oslabení domácí poptávky, ale také rostoucí přebytek v oblasti transferů čistých příjmů a čistých jednostranných transferů, což je odrazem nadále probíhajících remitencí. Přes tento pozitivní vývoj je schodek běžného účtu stále vysoký a v roce 2013 bude i nadále hlavním zdrojem zranitelnosti. Dalším zdrojem zranitelnosti je vysoká a rostoucí zadluženost vůči zahraničí, která v roce 2012 narostla na 84,5 % HDP z 77,6 % na konci roku 2011. Tato vnější rizika byla poněkud zmírněna tržními intervencemi centrální banky ve druhém a třetím čtvrtletí s cílem doplnit oficiální rezervy. Konečný přezkum programu v souvislosti s dohodou o financování v rámci rozšířené finanční facility a rozšířené úvěrové facility s MMF původně plánovaný na leden 2013 a později odložený na duben 2013 nemohl být dokončen kvůli politické krizi, která začala pádem koaliční vlády v únoru 2013, a byl odložen na červenec 2013. Vyhlídky na novou dohodu nebyly v době zveřejnění jasné. 3.2.5. Ukrajina S ohledem na přetrvávající potřeby financování ze zahraničí a s cílem podpořit ekonomické reformy v zemi přijala EU v červenci 2010 rozhodnutí o poskytnutí 500 až milionů EUR makrofinanční pomoci Ukrajině[13]. V kombinaci se 110 miliony EUR dostupnými na základě rozhodnutí o makrofinanční pomoci, které bylo přijato v roce 2002[14], to představovalo makrofinanční pomoc až do výše 610 milionů EUR. Memorandum o porozumění (dále jen „memorandum“), kterým se stanoví podmínky pro čerpání pomoci a dohoda o úvěru byly podepsány v březnu 2013. Memorandum o porozumění obsahuje opatření politik v klíčových oblastech správy veřejných financí, obchodu a daní, reformy energetiky a harmonizace finančních předpisů. Vyplácení makrofinanční pomoci je v roce 2013 podmíněno tím, že Ukrajina bude opětovně čerpat finanční prostředky na základě nové dohody o podpoře s MMF, kterou ukrajinské orgány s MMF vyjednávají poté, co v prosinci 2012 skončila platnost předchozího pohotovostního úvěru ve výši 15,4 miliardy USD. Vyplacení druhé a třetí tranše bude kromě toho podmíněno uspokojivým pokrokem při realizaci podmínek strukturální politiky stanovených v memorandu o porozumění. V roce 2012 zpomalil na Ukrajině růst reálného HDP na 0,2 % oproti 5,2 % v roce 2011, především v důsledku zhoršující se zahraniční situace, nižší poptávky po ukrajinském vývozu kovů i nízké úrovni investic. Navzdory zpomalení růstu a tendenci k deflaci byla měnová politika Ukrajinské národní banky restriktivní ve snaze zabránit devalvačním tlakům na místní měnu. Schodek vládního sektoru se v roce 2012 zvýšil na přibližně 6 % HDP, přičemž v roce 2011 činil 4,2 %, a to zejména v důsledku rozpočtového uvolnění před parlamentními volbami a zvyšujících se dotací na energie. Vnější zranitelnost narůstá, jelikož se schodek běžného účtu zvýšil na 8,4 % HDP a devizové rezervy v roce 2012 poklesly o téměř jednu čtvrtinu. Strukturální reformy pokročily nejednoznačně, k určitému pokroku došlo v oblasti energetické politiky, zatímco reforma správy veřejných financí se zastavila a systém zadávání veřejných zakázek stále není transparentní. 3.2.6. Kyrgyzská republika V důsledku etnického a politického násilí, které vedlo k prudkému poklesu hospodářské aktivity a značnému nedostatku zahraničního financování, přislíbila EU na mezinárodní dárcovské konferenci v Biškeku v červenci 2010, že podpoří zotavení Kyrgyzské republiky. To vedlo k návrhu rozhodnutí poskytnout Kyrgyzské republice makrofinanční pomoc až do výše 30 milionů EUR (15 milionů EUR ve formě úvěrů a 15 milionů EUR ve formě grantů), schváleného Komisí dne 20. prosince 2011. Tato výjimečná operace makrofinanční pomoci, tzn. operace mimo obvyklou geografickou oblast poskytování makrofinanční pomoci, byla odůvodněná silou prodemokratických politických a ekonomických reforem v zemi a postavením země v regionu, jenž je pro EU ekonomicky i politicky významný. Současně se MMF v červnu 2011 s kyrgyzskými orgány dohodl na tříletém programu, který byl podpořen dohodou o rozšířené úvěrové facilitě. Avšak přijetí rozhodnutí o poskytnutí makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice bylo odloženo kvůli neshodám mezi oběma legislativními orgány ohledně postupu, který má být použit pro přijetí memoranda o porozumění (viz oddíl 2.3). V roce 2012 činil hospodářský růst Kyrgyzské republiky pouze 0,9 %, což bylo podstatně méně, než odhadovaly dřívější prognózy, protože se kvůli geologickým problémům prudce snížila produkce v odvětví těžby zlata. Nepočítáme-li odvětví těžby zlata, dosáhl v roce 2012 růst přibližně 4,8 %, na čemž se podílel především zpracovatelský průmysl, stavebnictví a služby, a postupně se zotavuje z prudkého zpomalení v roce 2009 a 2010 způsobeného celosvětovou recesí a vnitřními politickými a etnickými konflikty. Schodek běžného účtu vzrostl v roce 2012 na přibližně 9 % HDP, což je odrazem poklesu exportu zlata a vyšších cen ropy. Navzdory restriktivní měnové politice dosáhla inflace koncem roku 2012 výše 7,5 %, a to z důvodu rostoucích mezinárodních cen paliv a potravin. Celkový schodek vládního sektoru poklesl na přibližně 5,3 % HDP (s vyloučením projektů energetické infrastruktury), zejména díky vyššímu výběru daňových příjmů. Pokrok při realizaci programu podporovaného rozšířenou úvěrovou facilitou se dosud podařilo udržet. Kyrgyzstán splnil všechny kvantitativní cíle programu a všechna strukturální měřítka, kromě jednoho, stanovená ke konci června 2012. 4. Zajištění řádného využívání finančních prostředků makrofinanční pomoci: operativní hodnocení a hodnocení ex post 4.1. Operativní hodnocení V souladu s požadavky finančního nařízení EU provádí Komise za pomoci externích poradců operativní hodnocení s cílem získat přiměřenou jistotu o fungování správních postupů a oběhu finančních prostředků v přijímajících zemích. Operativní hodnocení se zaměřují na systémy správy veřejných financí, především pak na postupy a organizaci ministerstva financí a centrální banky a konkrétněji na správu účtů, na něž jsou vypláceny finanční prostředky EU. Zvláštní pozornost je navíc věnována fungování externích auditorských subjektů, jejich nezávislosti, programu činnosti a efektivnosti jejich kontrol. Při posledních operativních hodnoceních byla rovněž provedena analýza stávajících postupů úřadů pro zadávání veřejných zakázek. V roce 2012 Komise dokončila operativní hodnocení v Kyrgyzské republice. Vzhledem k možným novým operacím makrofinanční pomoci v Egyptě a Jordánsku bylo v těchto dvou zemích provedeno operativní hodnocení v únoru a dubnu 2013. 4.2. Hodnocení ex post V souladu s finančním nařízením EU provádí Komise následné hodnocení (ex post) programů makrofinanční pomoci, aby posoudila dopad této pomoci. Hlavními cíli těchto hodnocení ex post jsou: i) analyzovat ekonomický dopad makrofinanční pomoci na ekonomiku přijímající země a zejména na udržitelnost její zahraniční pozice a ii) posoudit přidanou hodnotu zásahu EU. Závěry těchto hodnocení jsou využity k posílení postupů řízení makrofinanční pomoci. Obě hodnocení ex post, která byla zahájena v roce 2011 k hodnocení operací makrofinanční pomoci pro Libanon a Gruzii, byla dokončena v roce 2012. Nové hodnocení ex post makrofinanční pomoci Kosovu byla zahájeno a dokončeno v roce 2012[15]. Hodnocení ex post programu makrofinanční pomoci pro Libanon došlo k závěru, že ačkoli cíl makroekonomické stabilizace země byl ve velké míře splněn, dopad na strukturální reformy byl omezený v důsledku obzvláště složitého a nestabilního politického prostředí. Pokud jde o dopad programu makrofinanční pomoci pro Gruzii v oblasti strukturálních reforem, z hodnocení ex post vyplynulo, že přes významný pokrok, jehož bylo dosaženo v oblasti sestavování a plnění rozpočtu, je třeba učinit více v oblasti interní kontroly, auditu a obecně v oblasti transparentnosti a odpovědnosti. Závěrem hodnocení ex post programu makrofinanční pomoci pro Kosovo bylo, že jeho největší přínos byl dvojí: i) poskytl kosovským orgánům doplňkový nástroj, aby se zasadily o přijetí kriticky důležitých reforem v zemi, a ii) propůjčil vládě Kosova v jejích začátcích mezinárodní důvěryhodnost. Hodnocení ex post pro tři operace makrofinanční pomoci (Srbsko, Moldavsko a Arménii), které byly v nedávné době ukončeny, budou provedena v roce 2013. 5. Žádosti o pomoc a další návrhy Komise, rozpočtová situace Operace makrofinanční pomoci na rok 2013 tvoří: i) dva probíhající programy (Bosna a Hercegovina a Ukrajina); ii) dva programy, které Komise navrhla v roce 2011, jejichž provádění bude zahájeno v návaznosti na očekávané přijetí rozhodnutí spoluzákonodárci (Gruzie a Kyrgyzská republika), a iii) až tři nové programy na základě dosud obdržených žádostí od zemí v rámci evropské politiky sousedství (Egypt, Jordánsko, Arménie). Pokud jde o provádění stávajících operací makrofinanční pomoci, uvolnění poslední části v rámci programu pro Bosnu a Hercegovinu, pokud by byla potvrzena, se uskuteční nejpozději v listopadu. Skutečné vyplácení, včetně uvolnění první části, podléhá u programu pro Ukrajinu schválení nové dohody o financování ze strany MMF, i plnění podmínek politik v memorandu o porozumění. Komise má rovněž v plánu v roce 2013 zahájit vyplácení v rámci programů makrofinanční pomoci pro Gruzii a Kyrgyzskou republiku v návaznosti na očekávané přijetí odpovídajících legislativních rozhodnutí v Evropském parlamentu a v Radě. Podle současného plánu má dojít k uvolnění prvních částek v rámci programů v roce 2013 a druhých částek v roce 2014. Jak bylo uvedeno, v případě Gruzie bude uvolnění makrofinanční pomoci možné, pouze pokud by Gruzie skutečně podepsala dohodu s MMF o pohotovostním úvěru/pohotovostní úvěrové facilitě, tedy dohodu, která je v současnosti pouze předběžná. Jak bylo uvedeno výše, v listopadu 2012 Egypt znovu požádal o makrofinanční pomoc ve výši 500 milionů EUR. Komise zvažuje přijetí návrhu makrofinanční pomoci, který by byl podmíněn dohodou mezi MMF a egyptskými orgány o programu MMF. Makrofinanční pomoc se pravděpodobně bude skládat z úvěru ve výši 450 milionů EUR a z grantu ve výši 50 milionů EUR. Makrofinanční pomoc by pomohla podpořit platební bilanci Egypta a posílit reformní úsilí během období nesnadné politické transformace. V závislosti na načasování návrhu a rozhodnutí by první tranše mohla být vyplacena v roce 2013 a zbytek makrofinanční pomoci v roce 2014. V prosinci roku 2012 požádaly jordánské orgány o makrofinanční pomoc ve formě úvěrů až do výše 200 milionů EUR. Ve spolupráci s MMF posoudila Komise potřebu zbývajícího vnějšího financování a v roce 2013 zvažuje předložení návrhu podpory ve formě makrofinanční pomoci ve výši 180 milionů EUR v podobě úvěrů. Také v tomto případě může k vyplacení první tranše dojít v roce 2013. Kromě toho lze očekávat novou operaci pro Arménii, protože Komise v únoru 2013 obdržela žádost arménských orgánů o makrofinanční pomoc. Následovala by po programu makrofinanční pomoci, který byl ukončen v roce 2012, a byla by zaměřena na pomoc k pokrytí zbytku chybějících prostředků vnějšího financování, jež se předpokládá pro období 2013–2014, a doplnila by zdroje, které by dal k dispozici MMF v rámci nové dohody o financování (v současné době se připravuje). Stávající výhled operací makrofinanční pomoci na rok 2014 zahrnuje také případný program pro Kosovo, pokud by se jednoznačně prokázal nedostatek prostředků. Po uplynutí předchozího programu v roce 2010 by nová operace odpovídala podmíněnému příslibu, který EU učinila v červnu 2008 na dárcovské konferenci o Kosovu a který dosahuje výše až 100 milionů EUR. Tabulka 1 níže uvádí přehled závazků a plateb grantů v rámci makrofinanční pomoci pro roky 2011, 2012 a 2013 (orientačně). Prognóza na rok 2013 je velmi předběžná a bude záviset na různých faktorech, na které Komise nemá vliv. Výhled grantových operací na rok 2013 je v zásadě v souladu s rozpočtovými stropy pro rok 2013. Pokud jde o úvěry, celková nevyplacená výše úvěrových transakcí v rámci makrofinanční pomoci se na konci roku 2012 rovnala 545 milionům EUR. Tato částka je krytá Záručním fondem pro vnější vztahy[16], jenž je udržován na 9 % nevyplacené částky. Z fondu, jenž je dotován z rozpočtu EU, se nefinancují pouze úvěry makrofinanční pomoci, ale také úvěry Euratomu a Evropské investiční banky třetím zemím. V případě úvěrových operací makrofinanční pomoci plánovaných na rok 2013 by to odpovídalo poskytnutí prostředků pro záruční fond ve výši přibližně 72,3 milionu EUR. [1] Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova. [2] Pro základní informace o ekonomickém vývoji v jižních sousedních zemích viz také „The EU's neighbouring economies: coping with new challenges“, Occasional Papers č. 86/listopad 2011, GŘ pro hospodářské a finanční záležitosti, Evropská komise. Nový Occasional Paper s názvem „The EU’s neighbouring Economies: Managing economic policies amid increased global uncertainty" má být zveřejněn v polovině roku 2013 (http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2011/index_en.htm). [3] Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví obecná ustanovení o makrofinanční pomoci třetím zemím, předložený Komisí – KOM(2011) 396 v konečném znění, 4.7.2011. [4] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011. [5] „Výjimečné“ v tom smyslu, že je poskytována zemi mimo obvyklý zeměpisný rámec pro makrofinanční pomoc, tj. mimo kandidátské země/potenciální kandidátské země a země politiky sousedství. [6] Rozhodnutí Rady 2009/891/ES ze dne 30. listopadu 2009. [7] Rozhodnutí Rady 2009/890/ES ze dne 30. listopadu 2009. [8] Pro podrobný popis provádění programu viz zpráva Komise o provádění makrofinanční pomoci v roce 2011 — COM(2012) 339 final, 28.6.2012. [9] Území Abcházie a Jižní Osetie nejsou do analýzy zahrnuty z důvodu nedostatku spolehlivých údajů. [10] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 938/2010/EU ze dne 20. října 2010. [11] Viz pozn. pod čarou č. 5. [12] Údaje nezahrnují odtržené území Podněstří, pro které nejsou k dispozici žádné spolehlivé údaje. [13] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 646/2010/EU ze dne 7. července 2010. [14] Rozhodnutí Rady 2002/639/ES ze dne 12. července 2012. [15] Všechna hodnocení ex post jsou k dispozici na stránkách GŘ ECFIN: http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm. [16] Pro více informací viz Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o zárukách krytých rozpočtem (vydávána pololetně).