CS   CS 
 
 
 EVROPSKÁ  
KOMISE   
V Bruselu dne 2.2.2022  
COM(2022) 30 final  
 
Normalizační balíček  
ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ  
o provádění nařízení (EU) č. 1025/2012 v letech 2016 až 2020   
 
1 
 1 Úvod  
Nařízení (EU) č.  1025/20121 (dále jen „nařízení“) stanoví právní rámec, který Komisi 
umožňuje požádat evropské normalizační organizace2 o vypracování norem a produktů 
normalizace pro zboží a služby na podporu politik EU a práva EU, poskytuje podporu EU pro 
fungování evropského systému normalizace a vymezuje klíčová kritéria pro fungování 
evropského systému normalizace.  
Podle čl.  24 odst.  3 nařízení podává Komise každých pět let zprávu o jeho provádění. První 
zpráva byla zveřejněna v roce 2016 a týkala se období 2013 –20153. Tato zpráva zahrnuje 
zejména období 2016 –2020, přičemž některé údaje byly k dispozici pouze do roku 2019, ale 
tam, kde je to možné, zahrnuje rovněž aktualizovaná fakta a údaje do roku 2021. Ustanovení 
čl. 24 odst.  1 a 2 nařízení vyžadují, aby evropské normalizační organizace a další organizace, 
které čerpají finanční prostředky EU, předkládaly výroční zprávy o své č innosti. Zmíněné 
zprávy byly při přípravě této zprávy zohledněny. Na podporu sběru údajů byla zadána 
nezávislá studie4. 
2  Provádění nařízení  
Komise zahájila řadu iniciativ a opatření s cílem podpořit provádění nařízení. Na podporu 
strategie pro jednotný trh  z roku 20155 a v rámci normalizačního balíčku z roku 20166 zahájila 
společnou iniciativu v oblasti normalizace. Tato iniciativa se v rámci přístupu zahrnujícího 
více zúčastněných stran a partnerství zaměřila na modernizaci evropského systému 
normalizace s  cílem zachovat jeho atraktivitu, účinnost a účelnost. Iniciativa byla rozdělena 
na 15 různých dílčích opatření a  dokumenty jsou veřejně dostupné7. Zpráva o pokroku byla 
předložena v lednu 20188. I s přihlédnutím k těmto iniciativám a akcím lze současné 
provádění nařízení shrnout následovně.  
2.1 Transparentnost mezi normalizačními orgány (článek 4)  
Článek 4 nařízení stanoví požadavky, které se týkají transparentnosti norem mezi evropskými 
normalizačními organizacemi a národními normalizačními orgány a mezi těmito subjekty a 
Komisí.  
                                                           
1 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 ze dne 25. října 2012 o  evropské normalizaci, 
změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 
95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES,  2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší 
rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č.  1673/2006/ES (Úř. věst. L 316, 
14.11.2012, s. 12).  
2 Třemi evropskými normalizačními organizacemi ve smyslu nařízení jsou Evropský výbor pro normalizaci 
(CEN), Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) a Evropský ústav pro telekomunikační 
normy (ETSI).  
3 COM(2016) 212 final.  
4 Studie o provádění nařízení (EU) č. 1025/2012 (článek 24) https://doi.org/10.2873/504681  a 
https://doi.org/10.2873/593923   
5 COM(2015) 550 final.  
6 COM(2016) 358 final.  
7 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#jis   
8 https://eur -lex.europa.eu/legal -content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A52018SC0015   
 
2 
 Jak požaduje článek 4, online nástroje usnadnily přístup k návrhům n orem a transparentnost 
norem pro ostatní evropské normalizační organizace, národní normalizační orgány a Komisi. 
Přístup k návrhům norem a transparentnost norem podle článku 4 nařízení na evropské úrovni 
usnadnily online nástroje zřízené evropskými normali začními organizacemi v roce 2015, 
neboť zavedly mechanismus, který poskytuje členům evropských normalizačních organizací / 
zapojeným zúčastněným stranám, Komisi a Evropskému sdružení volného obchodu (ESVO) 
přímý online přístup k návrhům evropských norem a produktů normalizace. Pokud jde o 
národní normalizační orgány, přibližně 70  % jich v roce 2019 mělo online nástroje 
usnadňující přístup příslušných zúčastněných stran k návrhům národních norem. Nicméně na 
základě zpráv organizací občanské společnosti a mal ých a středních podniků je přístup k 
činnostem národních normalizačních orgánů i nadále problematický.  
2.1.1 Pokyny  
Jako další krok k podpoře transparentnosti vypracovala Komise v roce 2015 ve spolupráci s 
evropskými normalizačními organizacemi Vademecum9, kter é poskytuje zástupcům 
evropských normalizačních organizací, úředníkům Komise, členským státům EU a 
zúčastněným stranám pokyny ohledně úlohy žádostí Komise o normalizaci10 a ohledně toho, 
jak žádosti o normalizaci připravovat a schvalovat11 a jak je vyřizovat12. V roce 201613 
Komise rovněž vydala obecný kontrolní seznam  pro evropské normalizační organizace, 
aby mohly samy provádět hodnocení  při přípravě a dodávání harmonizovaných norem na 
podporu práva EU, s cílem zvýšit kvalitu norem a produktů normalizace a na pomoci 
úspěšnému zveřejňování odkazů v Úředním věstníku EU. V některých případech14 byl 
kontrolní seznam v určitých oblastech politiky přizpůsoben specifikům právních předpisů a 
dalším odvětvovým požadavkům.  
V rámci komplexních pokynů Komise k provádění pr avidel EU pro výrobky obsahuje  
„modrá příručka“15 zvláštní oddíl týkající se norem (oddíl 4.1.2 a příloha VI).  
2.2 Inkluzivnost a zapojení zúčastněných stran, včetně výzkumných subjektů 
(články 5 a 9)  
Článek 5 nařízení vyžaduje, aby evropské normalizační organizace podporovaly a 
umožňovaly přiměřené zastoupení a účinné zapojení všech příslušných zúčastněných stran, 
včetně malých a středních podniků, spotřebitelských organizací, zúčastněných stran v obla sti 
životního prostředí a zúčastněných společenských subjektů, do normalizační činnosti. 
Určenými organizacemi zúčastněných stran, které jsou v současné době oprávněné čerpat 
finanční prostředky EU (rovněž známé jako „organizace uvedené v příloze III“), js ou 
organizace Normy pro malé podniky (Small Business Standards, SBS), zastupující zájmy 
malých a středních podniků, Evropská asociace pro koordinaci zastoupení spotřebitelů při 
normalizaci (ANEC), zastupující zájmy spotřebitelů, Environmentální koalice pro  normy 
                                                           
9 SWD(2015) 205 final ze dne 27. října 2015.  
10 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/13507/attachments/1/translations   
11 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/13508/attachments/1/translations   
12 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/13509/attachments/1/translations   
13 Ares(2016)6548298 ze dne 22. listopadu 2016.  
14 Např. směrnice 2014/30/EU a 2014/53/EU.  
15 https://ec.europa.eu/growth/single -market/goods/building -blocks_en#blue -guide   
 
3 
 (Environmental Coalition on Standards, dříve Evropská občanská organizace ochránců 
životního prostředí pro normalizaci), hájící zájmy životního prostředí, a Evropská 
konfederace odborových svazů (EKOS), jež zastupuje zájmy pracovníků.  
Na evropské ú rovni  (čl. 5 odst. 1 nařízení) jsou organizace uvedené v příloze III způsobilé k 
účasti na politické úrovni v řídicích orgánech všech evropských normalizačních organizací a 
na technické úrovni v technických orgánech výborů CEN -CENELEC a v technických 
výbor ech ústavu ETSI. Od poslední zprávy byly přijaty nové iniciativy, které měly za cíl 
začlenění a účinné zapojení uvedených organizací dále zlepšit.  
V roce 2017 provedly výbory CEN a CENELEC změnu, v jejímž rámci mohou neprůmyslové 
organizace uvedené v přílo ze III (ANEC, EKOS a Environmentální koalice pro normy) 
předkládat formální stanoviska k návrhům norem (tzv. „právo na stanovisko“). V případě 
nesouhlasného stanoviska vezme technický výbor, který je odpovědný za vypracování návrhu 
dané normy, v úvahu před ložené odůvodnění stanoviska a poskytne zpětnou vazbu. Může 
rovněž dojít k revizím návrhu normy. Celkově bylo 76 % všech formálních stanovisek, která 
poskytly zúčastněné společenské subjekty, souhlasných.  
V roce 2017 zahájil ústav ETSI „program 3SI“, jeho ž cílem je spolupráce s organizacemi 
uvedenými v příloze III. Tento program zahrnuje diskuse u kulatého stolu s úředníky ústavu 
ETSI a se zástupcem zúčastněných stran v rámci ústavu ETSI (dále jen „obhájce v programu 
3SI“), při nichž jsou probírány otázky inkluzivnosti. Ústav ETSI nezavedl žádné mechanismy 
podobné mechanismům výborů CEN a CENELEC, které by neprůmyslovým organizacím 
uvedeným v příloze III přisuzovaly strukturovanější úlohu v procesu tvorby norem, jako je 
například formální právo na stanovisk o. Organizace SBS vyjádřila v létě 2021 v rámci veřejné 
konzultace o plánu16 budoucí strategie pro normalizaci připravované Komisí svoji 
nespokojenost s inkluzivností ETSI a uvedla, že „ ETSI na zvýšení své inkluzivnosti dosud 
nevyčlenil dostatečné zdroje a rozpočet “17, a podobně se vyjádřilo i jiné sdružení malých a 
středních podniků18. Podobná stanoviska byla v rámci příslušného podávání zpráv podle 
článku 24 předložena i dalšími organizacemi financovanými podle nařízení. Například ve 
zprávě ANEC za rok 201919 se uvádí: „ ETSI se zdráhá prohloubit svá ustanovení o 
inkluzivnosti a domnívá se, že nařízení dodržuje. Organizace uvedené v příloze III se však 
domnívají, že ETSI nařízení nedodržuje .“ Podobně se vyjádřila i Environmentální koalice pro 
normy20: „Zapojení organizací uvedených v příloze III v rámci ETSI zůstává ve srovnání s 
dalšími dvěma evropskými normalizačními organizacemi složitější “. Poukazují například na 
to, že inkluzivnost procesu nelze oddělit od hlasovacích práv, protože v ETSI jsou hlasovací 
práva zúčastněných stran z průmyslu vyšší než kombinovaná hlasovací práva jakékoli jiné 
kategorie zúčastněných stran nebo orgánu. V rámci ETSI činí podíl hlasovacích práv 
národních normalizačních orgánů pocházejících z členských států EU přibližně 2  %. 
                                                           
16 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/13099 -Standardisation -strategy_cs   
17 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/13099 -Standardisation -
strategy/F2665680_cs  
18 https://ec.europa.eu/info/law/better -regulation/have -your-say/initiatives/13099 -Standardisation -
Strategy/F2665677_cs  
19 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44748   
20 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44749   
 
4 
 Hlasova cí práva ostatních neprůmyslových zúčastněných stran (občanská společnost, 
akademická obec, výzkum) mají v případě hlasování sotva znatelnou váhu.  
Tyto obavy vyjádřily i určité kategorie zúčastněných stran, zejména v případě přístupnosti, 
kdy pro některé z ástupce osob se zdravotním postižením bylo obtížné vnímat tento proces 
jako inkluzivní a museli se opírat o spolupráci se sdruženími spotřebitelů. Taková spolupráce 
prostřednictvím sdružení spotřebitelů sice přísně vzato není v rozporu s nařízením, avšak 
obavy různých kategorií zúčastněných stran vyvolávají pochybnosti ohledně toho, zda je 
inkluzivnosti věnována dostatečná pozornost.  
2.2.1 Výzkumné subjekty  
Pokud jde o provádění čl.  5 odst.  2 a článku 9 nařízení, zprávy evropských normalizačních 
organizací21 zdůrazňují, že výzkumné organizace byly zapojeny do různých činností. Zprávy 
však nepodávají zcela jasný obrázek o účinnosti těchto činností, např.  o jejich dopadech na 
přijímání konkrétních norem nebo zvýšené zapojení.  
V rámci souvisejícího vývoje podepsaly  v říjnu 2016 CEN, CENELEC a Společné výzkumné 
středisko Evropské komise (JRC) dohodu o spolupráci, která byla obnovena v říjnu 202122 a 
jejímž cílem bylo propojit výzkum a inovace s normalizací, pomoci předvídat potřeby v 
oblasti normalizace a dosáhnout so uladu se strategickými prioritami.  
JRC rovněž prostřednictvím společné iniciativy v oblasti normalizace spolupracovalo se 
sdružením COST na zvyšování povědomí a odborné přípravě týkající se přínosů normalizace 
pro výzkum a inovace prováděné v rámci projektů COST. Prostřednictvím tohoto spojení 
poskytly výbory CEN -CENELEC od roku 2019 několik modulů odborné přípravy.  
2.2.2 Nástroje IKT  
Evropské normalizační organizace podaly zprávy o investicích a využívání nástrojů IKT za 
účelem zlepšení účinnosti evropské ho systému normalizace a usnadnění normalizační činnosti 
(jako je spolupráce mezi členy, schůze, vypracovávání návrhů, přístup k pracovním 
dokumentům a produktům normalizace a dálková komunikace a dálková schvalování) .  
2.3 Spolupráce mezi národními normalizač ními orgány a evropskými 
normalizačními organizacemi  
Národní normalizační orgány a evropské normalizační organizace zavedly mechanismy, 
jejichž účelem je usnadnění výměny osvědčených postupů, jako jsou například poradní 
skupiny, monitorovací výbory, schůz e a pokyny. Všechny tři evropské normalizační 
organizace využívají řadu nástrojů k usnadnění a zlepšení výměny osvědčených postupů mezi 
sebou navzájem i mezi národními delegacemi (například prostřednictvím schůzí vedoucích 
národních delegací, které pořádá ETSI). Evropské normalizační organizace rovněž 
spolupracují na činnostech, mezi které patří vzdělávání, odborná příprava a výzkum a vývoj v 
                                                           
21 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#article24   
22 https://www.cencenelec.eu/news -and-events/news/2021/pressrelease/2021 -10-21-jrc-cen-cenelec -renewed -
cooperation/   
 
5 
 různých oblastech, jež souvisejí s normalizací, například na společných činnostech odborné 
přípravy v oblasti normal izace, které provádějí CEN -CENELEC.  
Závěrem roku 2021 vyjádřily některé národní normalizační orgány obavy ohledně své úlohy v 
rámci ETSI. Mezi ETSI a některými evropskými národními normalizačními orgány probíhají 
diskuse o jejich uznání za strategické part nery v oblasti normalizace.  
2.4 Přístup malých a středních podniků k normám (článek 6)  
Podle čl.  6 odst.  3 nařízení vypracují národní normalizační orgány výroční zprávu o svých 
činnostech s cílem podpořit a usnadnit přístup malých a středních podniků k normám  a k 
postupům tvorby norem. To zahrnuje rovněž podávání zpráv o výměně osvědčených postupů, 
jejichž cílem je zvýšit účast malých a středních podniků (tj.  čl. 6 odst.  2 nařízení). Studie, 
která poskytla podklady pro tuto zprávu, přináší přesné statistické ú daje o tomto tématu23 a 
uvádí počet národních normalizačních orgánů, které umožňují zastoupení příslušné kategorie 
zúčastněných stran, jak je zachyceno v tabulce níže. Kupříkladu první hodnota tabulky 
(29/33) znamená, že zastoupení malých a středních podnik ů ve výboru CEN umožnilo 29 z 33 
národních normalizačních orgánů, které byly k uvedené evropské normalizační organizaci 
přidruženy.  
Zúčastn
ěné 
strany / 
evropsk
á 
normali
zační 
organiz
ace / 
rok CEN  CENELEC  ETSI  
2016  2017  2018  2019  2016  2017  2018  2019  2016  2017  2018  2019  
Malé a 
střední 
podniky  29/33  30/34  31/34  31/34  29/33  30/34  31/34  31/34  28/39  29/39  29/39  30/39  
Spotřeb
itelé 25/33  24/34  25/34  25/34  20/33  20/34  22/34  22/34  26/39  27/39  27/39  27/39  
Zúčastn
ěné 
strany v 
oblasti 
životníh
o 
prostře
dí 24/33  24/34  26/34  26/34  18/33  20/34  23/34  23/34  22/39  23/39  23/39  23/39  
Zúčastn
ěné 
strany v 
sociální 
oblasti  21/33  20/34  23/34  22/34  17/33  18/34  20/34  20/34  19/39  20/39  20/39  20/39  
 
Stojí za zmínku, že v některých případech je celkový počet přidružených národních 
normalizačních orgánů mnohem vyšší než počet zemí EU a EHP. Důvodem je skutečnost, že 
evropské normalizační organizace zahrnují do svých procesů tvorby norem národní 
normalizační orgány ze zemí mimo EU a ze zemí mimo EHP.   
                                                           
23 https://doi.org/10.2873/504681   
 
6 
 Překvapivou informací, která ze studie vyplynula, je, že národní normalizační orgány ve 
výborech CEN a CENELEC „ poskytovaly v letech 2015 až 2019 stále více zvláštních sazeb 
pro malé a střední podniky k účasti na normalizačních činnostech, zatímco národní 
normalizační orgány v E TSI zaznamenaly, pokud jde o tyto poskytované zvláštní sazby, 
klesající trend “. Zpráva ETSI z roku 201924 k této záležitosti rovněž uvádí: „ETSI nefunguje 
na principu národních delegací, takže jejich účast [malých a středních podniků] na technické 
organizac i a práci ETSI je přímá prostřednictvím jejich členství v ETSI [...]. Tyto zúčastněné 
strany musí předkládat své připomínky prostřednictvím národních normalizačních orgánů v 
ETSI pouze v průběhu veřejného schvalovacího procesu .“ 
2.5 Zapojení veřejných orgánů d o evropské normalizace (článek 7)  
Pokud jde o provádění článku 7 nařízení, zprávy předkládané Komisi poskytují málo 
systematických a oficiálních informací o zapojení veřejných orgánů do normalizačních 
činností. Zprávy evropských normalizačních organizací25 jako na vhodná opatření obvykle 
odkazují na akce 4 a 9 společné iniciativy v oblasti normalizace26. Vzhledem k tomu, že 
přesné údaje nejsou k dispozici, je možné v budoucnu uvažovat o monitorovacím nástroji.  
2.6 Roční pracovní programy Unie  (článek 8)  
V soulad u s článkem 8 přijímala Komise roční pracovní programy Unie pro oblast evropské 
normalizace27. Prostřednictvím ročního pracovního programu Unie poskytuje Komise 
evropským normalizačním organizacím vodítko pro práci na normách a produktech 
normalizace a také  pro to, jak posílit zapojení malých a středních podniků a zúčastněných 
společenských subjektů do tohoto procesu. Tento dokument byl postupně utvářen tak, aby 
stanovil priority ohledně politik EU, a nastínil tak představu o orientaci a očekáváních z 
pohled u tvůrců politik, a rovněž poskytuje lepší pokyny zúčastněným stranám v oblasti 
normalizace, pokud jde o výstupy.   
2.7 Žádosti o normalizaci (článek 10)  
V letech 2015 –2019 vydala Komise 35 žádostí o normalizaci a v roce 2020 dalších devět. Šest 
(13,6  %) z těch to 44 žádostí o normalizaci bylo zamítnuto. Mezi důvody pro zamítnutí, které 
evropské normalizační organizace často uváděly, patřily tyto: nesouhlas s některými 
požadovanými normami; nesouhlas s některými požadavky obsaženými v žádosti o 
normalizaci; nesou hlas s tím, že na podporu konkrétního základního požadavku jsou zapotřebí 
určité požadované technické specifikace; nebo nesouhlas s lhůtami stanovenými pro dodání 
požadovaných norem.  
Zamítnutí žádostí o normalizaci může mít významný dopad na i) provádění spravedlivého a 
účinného vnitřního trhu; ii) konkurenceschopnost průmyslových odvětví; iii) zapojení 
zúčastněných společenských subjektů a iv) technologickou suverenitu Unie. Může to rovněž 
                                                           
24 https://ec.europa.eu/docsroom/documents/44751   
25 https://ec.europa.eu/growth/single -marke t/european -standards/notification -system_en#annual   
26 Akce 4: Zlepšení povědomí o normalizaci na úrovni vnitrostátních veřejných orgánů; akce 9: Inkluzivnost, 
transparentnost a účinné zapojení všech zúčastněných stran do evropského systému normalizace.  
27 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#annual   
 
7 
 vést k využívání norem, které nejsou normami EU a u nichž nemusí b ýt zřejmé, do jaké míry 
byl dodržen inkluzivní proces.  
V souvislosti s prováděním žádostí o normalizaci došlo i k tomu, že ačkoli CEN určitou 
žádost přijal, byla provedena pouze částečně28. 
2.7.1 Podpora Komise při vyřizování žádostí o normalizaci (HAS)  
Před rokem 2018 existovala smlouva o poskytování služeb („konzultanti nového přístupu“), 
která měla evropským normalizačním organizacím pomáhat při ověřování souladu návrhů 
harmonizovaných norem s žádostí Komise. V rámci uvedené smlouvy byla míra úspěšnosti 
produktů normalizace, na něž byl zveřejněn odkaz v Úředním věstníku  EU, omezená a 
shromáždilo se značné množství norem, na něž odkaz zveřejněn nebyl. V březnu 2017 
obsahovala interní databáze Komise 596 harmonizovaných norem předložených evropskými 
normalizač ními organizacemi, které nebyly zpracovány.  Aby zajistila účinnou službu pro 
provádění nařízení, požadovala Komise novou smlouvu o poskytování služeb29 („HAS“). Při 
zavádění nového systému se Komise zaměřila na to, aby byly vyřešeny některé problémy, 
které byly v minulosti zjištěny, a aby se zajistila:  
 dobrovolná povaha služby pro evropské normalizační organizace, rovněž v souladu s 
předchozím systémem konzultantů nového přístupu,  
 jasné rozdělení rolí – konzultanti nevypracovávají návrhy harmonizovaných nore m 
ani nejednají o jejich obsahu, nýbrž se zaměřují na posuzování souladu 
harmonizovaných norem s požadavky práva EU,  
 dostupnost odvětvových služeb, které by poskytovaly orientaci v případě nových 
pochybností, otázek nebo problémů, které mohou při přípravě harmonizovaných 
norem vyvstat, a  
 role Komise při konečném rozhodnutí ohledně zveřejnění odkazu na harmonizované 
normy v Úředním věstníku EU.  
Komise strukturovala práci konzultantů pro harmonizované normy způsobem, který by nevedl 
ke zpožděním produkce harm onizovaných norem.  
Od zavedení systému konzultantů pro harmonizované normy do prosince 2021 se 
nahromaděný počet neposouzených a nezpracovaných harmonizovaných norem, které 
evropské normalizační organizace předložily k uvedení v Úředním věstníku EU, snížil  pouze 
na dvě normy z roku 2018 a pět z roku 2019, které v současné době čekají na rozhodnutí 
Komise.  
K 9. prosinci 2021 obdržel dodavatel Komise, který konzultanty pro harmonizované normy 
řídí, 3  312 žádostí o posouzení návrhů harmonizovaných norem od evr opských 
normalizačních organizací podle 21 právních předpisů EU, přičemž 2  944 z nich bylo 
                                                           
28V případě směrnice 2014/90/EU o lodní výstroji nepokračoval příslušný technický výbor i přes přijetí žádosti o 
normalizaci M/557 výborem CEN v jejím provedení, pokud jde o hadice.  
29 https://ec.europa.e u/growth/content/technical -assistance -area-harmonised -standards_en   
 
8 
 zpracováno a 368 jich nebylo způsobilých30. Napříč všemi odvětvími byl výsledek posouzení 
harmonizovaných norem kladný pouze v 27,58  %31, a to zejména kvůli nedostateč nému 
souladu s právem EU, což dokládá, že procesu tvorby norem – např.  v rámci technických 
výborů – je třeba věnovat větší úsilí s cílem lépe sladit činnost s politickými a právními 
požadavky.  
2.7.2 Produkce harmonizovaných norem a zveřejňování odkazů na ně  
V letech 2016 a 2017 zúčastněné strany upozorňovaly na problém zpožděného zveřejňování 
odkazů na určité harmonizované normy. V důsledku toho Komise od roku 2018 monitoruje 
různé fáze procesu, přičemž související výsledky jsou zde vykazovány i za rok 2020.  
V letech 2018 –2020 obdržela Komise 1 247 harmonizovaných norem  na podporu právních 
předpisů EU. Ve 238 případech se jednalo o opakovaná předložení stávajících 
harmonizovaných norem podle nových nařízení. Nově předložených norem tudíž bylo 1 009, 
včetně 76 oprav a 267 změn.  
V následující analýze se tato zpráva zaměřuje na nová podání, v členění podle jednotlivých let 
a evropských normalizačních organizací:  
Předložené harmonizované 
normy : 2018  2019  2020  Celkem  
CEN  231  216 129 576  
CENELEC  134  161 104 399  
ETSI  8 11 15 34 
Celkem  373  388 248 1 009  
 
Do 9. prosince 2021 byl v Úředním věstníku EU zveřejněn odkaz na 576 harmonizovaných 
norem, u 17 postup zveřejňování odkazu probíhá, 371 jich nebylo přijato a v případě 45 zatím 
nebylo přijato rozhodnutí.   
Na základě interních databází Komise, které komunikují s nástroji IT evropských 
normalizačních organizací, činí střední doba mezi přijetím harmonizované normy výborem 
CEN či CENELEC nebo ústavem ETSI a jejím formálním dodáním Komisi za účelem 
zveřejnění odkazu v Úředním věstníku EU 100 dnů. To znamená, že před tím, než může 
Komise začít harmonizovanou normu posuzovat a zpracovávat za účelem zveřejnění odkazu 
na ni v Úředním věstníku EU32, může evropským normalizačním organizacím trvat déle než 
tři měsíce, než normu poté, co byla zpřístupněna veřejnosti (tj.  dostupná ke koupi), předloží 
                                                           
30 Např. vzhledem k tomu, že se netýkaly harmonizovaných norem, nebo z důvodu nadbytečných žádostí.  
31 Pozn.: každá norma je posuzována dvakrát až čtyřikrát, přičemž každé takovéto posouzení  se v této statistice 
počítá zvlášť. Uvedené číslo tedy nesvědčí o záporných hodnoceních, k nimž dojde v pozdní fázi.  
32Komise nemůže zahájit vlastní interní zpracování harmonizovaných norem, dokud je evropské normalizační 
organizace Komisi formálně nedoda jí.  
 
9 
 Komisi. Průměrná doba (v tabulce níže v závorkách) je mnohem delší, a to kvůli některým 
extrémním případům33.  
Střední (a průměrná) doba (dny) mezi 
přijetím evropskou normalizační 
organizací a dodáním Komisi  2018  2019  2020  Celkem  
CEN  75 (115)  105 (199)  70 (91)  83 (141)  
CENELEC  218 (424)  189 (1  374) 82 (481)  186 (822)  
ETSI  29 (27)  49 (58)  20 (29)  28 (38)  
Celkem  109 (224)  117 (683)  75 (251)  100 (407)  
 
Pokud jde o zpracování harmonizovaných norem samotnou Komisí, střední (průměrná) doba 
od dodání normy evropskými normalizačními organizacemi Komisi do zveřejnění odkazu v 
Úředním věstníku EU34 se stále zkracovala, jak dokládá tabulka níže. Delší doba, kterou 
Komise na zpracování potřebovala v roce 2019, byla způsobena změnou metody zveřejnění (z 
řady C Úředního věstníku EU na řadu L), což vyžadovalo přechodné adaptační období. Od té 
doby Komise délku svých vlastních postupů podstatně zkrátila. V letech 2020 a 2021 Komis e 
dosáhla lepších výsledků než v roce 2018 (kdy se podle postupů pro zveřejnění v Úředním 
věstníku EU odkazy na harmonizované normy stále zveřejňovaly v jeho řadě C).  
 2018  2019  2020  2021  
Střední (a průměrná) doba (dny) mezi 
dodáním Komisi a zveřejněním 
odkazu v Úředním věstníku EU  238 (298)  292 (322)  228 (231)  108 (121)  
 
2.8 Formální námitky (článek 11)  
V letech 2015 –2019 bylo v souladu s ustanoveními článku 11 nařízení předloženo celkem 20 
formálních námitek proti konkrétním harmonizovaným normám. Další tři byly předloženy v 
roce 202035. Průměrná doba trvání formální námitky (míněno jako doba mezi předložením 
námitky a jejím vyřešením) činí 1  084 dnů, tj.  3 roky.  
2.9 Informování organizací zúčastněných stran (článek 12)  
Za účelem poskytnutí informací podle článku 12 zřídila Komise zvláštní internetové 
stránky36.  
                                                           
33Velký rozdíl v případě výboru CENELEC je způsoben sdruženým předložením určitých starých norem a 
souvisejících novějších změn. Jelikož některé z uvedených starých norem pocházejí z 90. let minulého století, 
zohledňuje průměr zpoždění při předložení, a výsledky jsou tudíž zkreslené. Konkrétně většina norem 
způsobujících tato velká zpoždění může být vázána na produkty normalizace založené na žádostech Komise o 
normalizaci v souvislosti s právními předpisy o ekodesignu.  
34To zahrnuje celou dobu, kterou Ko mise potřebuje k tomu, aby harmonizované normy, které obdržela od 
evropských normalizačních organizací, nejprve vyhodnotila a poté provedla interní postup vedoucí ke zveřejnění 
odkazu na harmonizované normy v Úředním věstníku.  
35 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en#objections   
36 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/notification -system_en  
 
10 
 2.10 Technické specifikace IKT (články 13 a 14)  
Mnoho nejběžnějších technických specifikací IKT vytvořila v poslední době soukromá fóra a 
konsorcia. Článek 13 nařízení umožňuje Komisi určit technické spec ifikace IKT, na něž je 
možné odkazovat při zadávání veřejných zakázek. To umožňuje větší hospodářskou soutěž v 
této oblasti a snižuje riziko závislosti na proprietárních systémech. Vhodný seznam byl 
zveřejněn na internetových stránkách Komise37.  
Kromě toho  existence společných norem IKT zajišťuje interoperabilitu. To je čím dál 
důležitější, neboť mnohem více zařízení je vzájemně propojeno. Ve sdělení o prioritách pro 
normalizaci IKT38 z roku 2016 Komise navrhla zaměřit zdroje a subjekty v oblasti 
stanovování  norem na pět prioritních oblastí. Důležitost norem IKT byla znovu zdůrazněna v 
průmyslové strategii z roku 202039. 
Byla zřízena Evropská platforma pro normalizaci v oblasti IKT složená z mnoha 
zúčastněných stran40, jejímž úkolem je poskytovat Komisi poraden ství v záležitostech 
týkajících se provádění politiky v oblasti normalizace IKT, včetně stanovování priorit, a 
určování specifikací. Bylo určeno více než 150 akcí, které byly seskupeny do tematických 
oblastí.  
3 Financování evropského systému normalizace (články 15, 16 a 17)  
Financování ze strany EU poskytované na činnost evropským normalizačním organizacím a 
organizacím uvedeným v příloze III je vymezeno v článcích 15, 16 a 17 nařízení.  
V letech 2015 až 2019 činily granty EU na normalizační činnosti celke m zhruba 105,3 
milionu EUR (85 milionů EUR bylo přiděleno evropským normalizačním organizacím a 20 
milionů EUR organizacím uvedeným v příloze III). Část nákladů a činností uvedených 
organizací spolufinancují EU a ESVO. Granty jsou poskytovány ve formě gran tů na provozní 
náklady a grantů na akce. Granty na provozní náklady přispívají k provoznímu rozpočtu na 
provádění ročních pracovních programů, v nichž se v souladu s cíli Komise v oblasti 
normalizace stanoví plánované činnosti na každý rok. Granty na provo zní náklady v letech 
2015 –2019 zahrnovaly širokou škálu každodenních činností. Granty na akce financovaly 
konkrétní činnosti na podporu právních předpisů a politik EU. V roce 2019 tvořily granty na 
akce 66 % finančních prostředků EU pro evropské normalizač ní organizace a organizace 
uvedené v příloze III. Komise sleduje provádění financovaných činností prostřednictvím 
zpráv evropských normalizačních organizací.  
Z evropských normalizačních organizací byl hlavním příjemcem výbor CEN, který obdržel 
přibližně 71  % celkových finančních prostředků poskytnutých evropským normalizačním 
organizacím v letech 2015 až 2019, následovaný ústavem ETSI (22 %) a výborem CENELEC 
                                                           
37 https://ec.europa.eu/growth/single -market/european -standards/ict -standardisation/ict -technical -
specifications_en  
38 https://eur -lex.europa.eu/legal -content/CS/TXT/?uri=CEL EX:52016DC0176  
39 https://ec.europa.eu/growth/industry/policy_en - industrial -strategy -2020  
40 https://ec.europa.eu/transparency/expert -groups -register/screen/expert -
groups/consult?do=groupDetail.groupDetail&groupID=2758   
 
11 
 (7 %). Celkové podíly všech finančních prostředků EU, které byly poskytnuty evropským 
normalizačním  organizacím formou grantů na provozní náklady a grantů na akce, zůstaly 
během vykazovaného období obecně stabilní.  
Cílem finanční podpory pro organizace uvedené v příloze III je zlepšit inkluzivnost jejich 
příslušných zájmových skupin při vypracovávání no rem, přičemž tato podpora se v 
posledních pěti letech celkově zvýšila. Z celkového financování EU, které bylo poskytnuto 
organizacím uvedeným v příloze III v letech 2015 až 2019, obdržely největší podíl organizace 
SBS (42,5 %) a asociace ANEC (34,5 %). Env ironmentální koalice pro normy obdržela 15,7 
% celkového financování a konfederace EKOS 7,3 %.  
Pokud jde o zjednodušení financování evropského systému normalizace a snížení 
administrativní zátěže, zavedla Komise v roce 2015 mechanismus paušálních částek pr o 
financování některých nákladů v rámci svých grantových dohod, například požadovaných 
člověkodnů nebo vzniklých cestovních nákladů. Tento mechanismus pomohl snížit 
administrativní zátěž spojenou s povinností odůvodnit a zaznamenat každý jednotlivý případ 
takových nákladů. Z analýzy však vyplynula přetrvávající nejistota příjemců, pokud jde o 
záznamy potřebné pro případné audity.  
Pokud jde o požadavky na podávání zpráv, zúčastněné strany považují některé z těchto 
činností souvisejících s podáváním zpráv za  zatěžující. Z hlediska času je nejnáročnější 
vypracovávání akčních plánů a zpráv pro grant na provozní náklady, u nichž došlo od roku 
2015 k mírnému nárůstu požadovaných člověkodnů. Ačkoli však vykazované údaje od 
evropských normalizačních organizací dokl ádají, že došlo k prodloužení průměrné doby nutné 
k vypracování návrhů na granty na akce, ukazují i kratší průměrnou dobu pro podávání zpráv 
týkajících se grantů na akce.  
4 Závěry  
Z této druhé zprávy Evropskému parlamentu a Radě o provádění nařízení (EU) č.  1025/2012 
je patrné, že v některých aspektech se evropský systém normalizace zlepšil, např.  pokud jde o 
nové nástroje IT, avšak v jiných oblastech zůstává prostor pro zlepšení. To se týká zejména 
aspektů inkluzivnosti, úlohy národních normalizačních orgánů  v rámci evropského systému 
normalizace a doby dodání harmonizovaných norem Komisi, jak je uvedeno výše.  
Pokud jde o dobu pro zpracování norem a produktů normalizace, musí evropské normalizační 
organizace i Komise dále zintenzívnit své úsilí o vyšší účinno st navzdory nedávným snahám 
Komise o podstatné zkrácení své přijímací lhůty pro zveřejňování harmonizovaných norem.