CS Úřední věstník Evropské unie C 251/7

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Úloha družstevních záložen a spořitelen v územní soudržnosti – návrhy na upravený rámec finanční regulace

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2015/C 251/02)

Zpravodaj: Carlos TRIAS PINTÓ

Dne 10. července 2014 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Úloha družstevních záložen a spořitelen v územní soudržnosti – návrhy na upravený rámec finanční regulace.

Specializovaná sekce Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 3. února 2015.

Na 505. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 18. a 19. února 2015 (jednání dne 18. února), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 153 hlasy pro, 2 hlasy byly proti a 10 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1. EHSV považuje za nezbytné, aby byla při přechodu na nové modely bankovního (new banking business models) a nebankovního podnikání v oblasti financí zachována „biologická rozmanitost“ finančního systému, aniž by to znamenalo svévolné uplatňování práva (1).

1.2. Banky typu shareholders-value (SHV) se musí efektivně doplňovat s bankami typu stakeholder-value (STV), a to prostřednictvím svých korporátních, retailových a investičních aktivit. Jen tak bude možné dosáhnout stabilního a efektivního finančního ekosystému, jenž by plně přispíval k rozvoji reálné ekonomiky.

1.3. EHSV rozhodně podporuje úsilí vyvinuté Evropskou komisí při zohlednění specifické povahy družstevních záložen a spořitelen v rámci nové finanční regulace, čímž se zamezí nežádoucím důsledkům jednotného uplatňování obezřetnostních pravidel a případné nadměrné administrativní zátěži.

1.4. Nicméně hlavním problémem je i nadále vhodné uplatňování zásady proporcionality v rámci nové bankovní regulace (zejména co se týče směrnice o kapitálových požadavcích – CRD IV a nařízení o kapitálových požadavcích – CRR), kterou Basilejský výbor navrhl používat úměrně v souladu se Smlouvami Evropské unie. To znamená, že by se měly uplatňovat přísnější požadavky na celosvětové banky, striktní požadavky pro celoevropské banky (systémově v Evropě) a flexibilnější požadavky na národní a místní banky (které zajišťují náležitou úroveň ochrany spotřebitele).

1.5. Nejedná se o neopodstatněné udělení výsadních práv určitým segmentům finančního sektoru. EHSV vždy prosazoval rovné soutěžní podmínky, a proto navrhuje, aby byly používány objektivní parametry, které by ospravedlnily specifický typ regulace pro každý obchodní model. Těmito parametry jsou ekonomické a finanční výsledky, přínos pro reálnou ekonomiku, řízení rizik a správa. EHSV navrhuje finančním orgánům, aby vytvářely pobídky pro subjekty, kteří nejlépe splňují tyto podmínky.

1.6. Záměrem EHSV je upozornit na význam modelu bankovnictví, jejž představují družstevní záložny a spořitelny, zdůraznit svůj odmítavý postoj vůči jistým jednáním finančního sektoru včetně některých subjektů tohoto sektoru, a zasadit se o posílení etických norem a kodexů řádné správy napříč finančním odvětvím coby základního předpokladu pro znovunabytí ztracené důvěry.

1.7. EHSV zdůrazňuje, že pokračující stagnace a zdražování úvěrů pro malé a střední podniky a rodiny mohou mít dramatické důsledky pro budoucnost Evropské unie. Rovněž vyjadřuje souhlas s nedávnou kritikou ze strany Evropského parlamentu k postoji Basilejského výboru ohledně specifických evropských nástrojů pro financování malých a středních podniků.

1.8. Pokud chce Evropa úspěšně čelit budoucím výzvám a být hybatelem změn (a nikoliv změny pasivně trpět), musí bezodkladně přijmout celou řadu různých opatření finančního rázu, jež by vedla k účinnému naplnění strategie Evropa 2020, Aktů o jednotném trhu I a II, iniciativy Small Business Act, programu Cosme, iniciativy pro sociální podnikání atd. Posílení úlohy spořitelen a družstevních záložen v evropském finančním systému bude mít pro splnění těchto cílů klíčový význam.

2. Družstevní záložny a spořitelny v evropském finančním kontextu

2.1. Spořitelny a družstevní záložny plní tradičně klíčovou úlohu při rozvoji hospodářství, zejména v podpoře zemědělství, průmyslové malovýroby a obchodu. Nyní představují přibližně 40 % finančního sektoru Evropské unie (ve Francii dosahují 70 % podílu a v Německu podílu 60 %), přičemž jejich uspořádání se v různých zemích významně liší. Pokud jde o spořitelny, je odvětvová koncentrace ve Španělsku či Finsku v kontrastu se silnou atomizací v Německu či Rakousku.

2.2. Obecně lze říci, že bankovní restrukturalizace vedla k tomu, že struktura sektoru obecně zeštíhlela, je zdravější, ale méně inkluzivní, neboť v posledních letech bylo omezeno financování malých a středních podniků a rodin, což přineslo postupné snižování počtu regionálních zastoupení a rušení četných pracovních míst. Tato tendence se může zvýšit, pokud budou z trhu vyloučeny místní banky.

2.3. Coby podnikatelský model retailového bankovnictví nesou družstevní záložny a spořitelny prvky, kterými se významně odlišují: napojení na místní výrobní strukturu, územní zakořenění, hustota obchodních sítí, blízkost ke klientům, financování specifických sektorů, blízkost místním zájmům a sociálním subjektům a solidární charakter.

2.4. Díky svému strukturálnímu uspořádání mají spořitelny a družstevní záložny obvykle zdravou vlastnickou strukturu a riziko podstupují v rozumné míře, přičemž své investiční a kapitalizační procesy uzpůsobují vnitřnímu územnímu rozvoji.

2.5. Z hlediska pojmů je vhodné stanovit rozdíly mezi družstevními záložnami a spořitelnami: — družstevní záložny mají soukromý charakter a dvojí charakter: jsou to družstevní společnosti a úvěrové instituce, jejichž hlavním účelem je poskytování finančních služeb jejich podílníkům/vlastníkům a klientům. Jejich správa je založena na družstevních principech, tedy demokratickém rozhodování a účasti (jedna osoba jeden hlas), a významná část jejich výnosu jde do rezervních fondů a do sociálních fondů povinných dotací; — spořitelny mají soukromý nadační charakter a dvojí základní poslání: finanční aktivity a sociální činnost. Výjimečnost tohoto modelu spočívá v tom, že zde nejsou výslovní majitelé, ačkoliv současně existují také další konfigurace, jako jsou veřejnoprávní společnosti nebo společnosti akciové. V případě nadací rozhoduje o správních orgánech valná hromada, na níž jsou zastoupeny místní a regionální orgány a v závislosti na jednotlivých zemích také klienti, zakládající subjekty a zaměstnanci. Zisky jsou rozděleny mezi rezervy a veřejně prospěšnou činnost.

2.6. Údaje týkající se družstevních záložen hovoří v době krize samy za sebe – v EU nevyhlásila úpadek žádná z nich. Mají přibližně 20 % podíl na trhu se vklady a v zemích, jako je Itálie, Francie, Německo nebo Nizozemsko, financují mezi 25 % a 45 % úvěrů pro malé a střední podniky, přičemž jejich podíl vkladů za posledních několik let stabilně rostl, což je významným ukazatelem důvěry v tento druh subjektu.

2.7. Spořitelny si zase zachovaly vysoký podíl na finančním sektoru EU. V Německu dosahují 43 % podílu na trhu s vklady a 39 % podílu na trhu s úvěry a ve Španělsku činí tyto podíly 41 % v případě vkladů a 42 % v případě úvěrů.

2.8. Taktéž Mezinárodní měnový fond (2) podtrhuje zásadní úlohu družstevních záložen. Tyto subjekty, jež nejsou tolik závislé na očekávání akcionářů, spolehlivě a bezpečně uspokojují úvěrové potřeby malých a středních podniků a mnohých domácností.

2.9. Přesto se vyskytly výjimky, kdy se některé spořitelny a družstevní záložny vzdaly vlastních cílů, pustily se do spekulativních aktivit a rozhodly se neúměrným způsobem expandovat na jiná území, což vedlo ke ztrátě dobré pověsti a v některých zemích k zavedení regulačních opatření, jež určitým způsobem zdeformovaly tento model bankovnictví.

2.10. Stručně řečeno, posílení kapitálu, dosažení adekvátních rozměrů a zachování územního charakteru i vysoké míry ochrany spotřebitelů musí jít ruku v ruce se zachováním základních prvků jedinečného podnikatelského modelu. EHSV v tomto procesu žádá o uznání a podporu institucí Evropské unie.

3. Výzvy stojící před rozvojem podnikání v oblasti retailového bankovnictví

3.1. Spořitelny a družstevní záložny mají specifické rysy obchodního modelu retailového bankovnictví: blízkost ke klientům, územní zakořenění, spolupráce, sociální činnost atd. Rozvoj jejich možností samozřejmě určují různé faktory (3): — v důsledku rostoucí konkurence se postupně snižují marže v oblasti finančních zprostředkovatelských služeb; — distribuce prostřednictvím více kanálů vyžaduje značné investice do technologií; — nedostatečný objem v určitých případech vyžaduje uzavírání strategických aliancí mezi různými institucemi nebo jejich fúze; — fenomény koncentrace nejsou oproštěny od rizika a mohou přivodit ztráty z rozsahu; — místní bankovnictví je těžké skloubit s geografickou diverzifikací na mezinárodních trzích.

3.2. Nehledě na výše uvedené plní družstevní záložny a spořitelny i nadále velmi důležitou úlohu při naplňování strategie Evropa 2020, a to prostřednictvím své finanční, sociální a územní funkce, a doplňují nebankovní financování (skupinové financování, rizikový kapitál, business angels atd.), jež vzniklo v důsledku výrazného omezení bankovních úvěrů (zamrznutí úvěrového trhu) a vysokých požadovaných záruk.

3.3. EHSV se domnívá, že úřady působící v hospodářské a měnové oblasti musí posílit opatření zaměřená na usnadnění přístupu malých a středních podniků k finančním prostředkům, stimulovat dlouhodobé financování a posilovat různorodost forem podnikání (4) a rozložení rizik v odvětví finančních služeb.

4. Sociální funkce v zájmu místních ekonomik

4.1. V družstevních záložnách a spořitelnách jsou finanční a sociální funkce pevně provázány v zájmu dosažení území soudržnosti. Angažovanost v sociální oblasti a zájem o komunitu jsou rysy, které nejsnáze zaznamená veřejnost (5).

4.2. Získaný přebytek se rozděluje do oblasti kultury a sociální a zdravotní péče, vzdělávání a výzkumu, ochrany historického uměleckého dědictví, udržitelnosti z hlediska životního prostředí atd. a v případě spořitelen představuje sociální dividenda několik milionů eur ročně.

4.3. S ohledem na to, že je nezbytné vytvářet pro místní ekonomiky hodnoty, stává se přístup stakeholder value (STV) čím dál tím důležitějším. Sociální bankovnictví konkrétně usnadňuje finanční začlenění a územní soudržnost a podporuje podnikání a realizaci projektů v oblasti mikrofinancování a sociálně odpovědného investování.

4.4. Družstevní záložny a spořitelny plní významnou roli jako zprostředkující subjekty nástrojů a programů EU. EHSV se zasazuje o to, aby byla těm nejmenším družstevním bankám usnadněna úloha zprostředkujících subjektů pro finanční nástroje Evropské investiční banky (EIB) a Evropského investičního fondu (EIF), a to formou zjednodušení administrativních požadavků, což je klíčový prvek realizace Junckerova plánu. Dále je nezbytné, aby měly možnost posílit svou úlohu v realizaci iniciativy pro sociální podnikání.

5. Důsledky restrukturalizace pro odvětví sociálního bankovnictví

5.1. V Evropě podstoupily spořitelny v poslední době intenzivní restrukturalizaci, v jejímž důsledku se v některých zemích změnil jejich charakter nadace.

5.2. Později došlo z důvodu globální finanční krize k procesům záchrany a ozdravování, k fúzím a akvizicím, znárodňování a dokonce k přeměně španělských spořitelen na banky.

5.3. Problémy s řízením podniků, vysoké požadavky nové finanční regulace a potřeba přizpůsobit rozměry odvětví zmenšujícímu se trhu s sebou přinesly určité jevy spojené s bankovní koncentrací. S ohledem na potíže spojené s internacionalizací těchto institucí za účelem zvýšení objemu upozorňuje EHSV na to, že v nadnárodních skupinách bývá míra podstupování rizika větší.

5.4. Na druhou stranu vydala Komise na základě zprávy skupiny Liikanen z roku 2012 a s ohledem na to, jaké problémy znamenají pro kapsu daňových poplatníků banky, „jejichž velikost nedovoluje jejich selhání“, nařízení týkající se strukturálních opatření zaměřených na zvýšení odolnosti úvěrových společností v EU, k němuž již Výbor předložil stanovisko (6) s podporou velké většiny hlasů.

5.5. V určitých článcích tohoto návrhu nařízení jsou stanoveny výjimky z kapitálových požadavků a hlasovací právo v případě družstevních záložen a spořitelen, neboť tyto instituce mají velmi specifickou ekonomickou a vlastnickou strukturu.

5.6. EHSV se domnívá, že některá pravidla týkající se oddělení mezi komerčním a investičním bankovnictvím by mohla ohrozit systém fungování menších místních bank a jejich každodenní přítomnost na daném území za účelem podpory reálné ekonomiky, a byla by tudíž nepřiměřená.

5.7. Důsledky těchto změn nejsou z hlediska evropských občanů neutrální – snižuje se instalovaná kapacita (počet poboček a zaměstnanců), což má dopady na zaměstnanost a financování soukromých osob a malých a středních podniků.

5.8. EHSV má zkrátka za to, že bez jisté flexibility, co se týče plnění nových regulačních požadavků, hrozí, že družstevní záložny a spořitelny nabudou bankovních prvků, naprosto se tak změní jejich charakter a společnost přijde o důležité, po staletí budované sociální aktivum.

6. Strategické volby s ohledem na výzvy budoucnosti

6.1. Družstevní záložny a spořitelny přispěly ke stabilitě, solventnosti a konkurenci v rámci evropského bankovního systému. Nové požadavky trhu však přinášejí následující výzvy, jimž je nutné čelit: — upevnit model retailového bankovnictví lokálního charakteru; — prohloubit spolupráci v oblasti podnikání; — zkvalitnit interní systémy řízení rizik; — přizpůsobit se novým opatřením v oblastech regulace, dohledu a odolnosti; — podpořit odbornou zdatnost svých vedoucích pracovníků; — posílit efektivitu řízení; — chránit výši svého kapitálu s cílem předcházet insolventnosti; — podporovat transparentnost a řádnou správu a řízení společností.

6.2. Relační kapitál je nehmotným aktivem se zásadním významem pro bankovní podnikání, a proto musí finanční instituce sociální ekonomiky využívat své sítě kontaktů a interní podpory. Finanční orgány musí při uplatňování obezřetnostních pravidel uznat hodnotu těchto fondů solidarity mezi družstevními záložnami.

6.3. Musí třeba dohlížet na úroveň zpožďování plateb a na situace nejistoty vyplývající z geopolitických rizik a technologických inovací (Digitální agenda), které vytvářejí nový ekosystém pro finanční odvětví, u něhož bude nutné sledovat budoucí interakce čtyř činitelů: tradičních bank, nových digitálních hráčů, regulátora a spotřebitelů.

6.4. Je třeba, aby propojily svou silnou stránku coby model lokálního charakteru (s ohledem na to, že znají lidi a že se angažují v komunitních projektech) s využíváním IKT a mohly tak podpořit iniciativy zaměřené na obnovu reálné ekonomiky.

6.5. Musí zkvalitnit svou správu a řízení tím, že zavedou vhodné struktury pro školení, řízení a kontrolu činnosti. Konkrétně budou muset být stanoveny přísné kodexy chování s cílem zajistit profesionalitu a etiku v rámci širokého zastoupení zájmů ve vládních orgánech.

6.6. EHSV navrhuje, aby byl vytvořen nový model interního dohledu nad spořitelnami a družstevními záložnami, jehož součástí by byli zaměstnanci, zástupci malých a středních podniků a další zájmové skupiny.

6.7. Budou také nuceny čelit nové výzvě v podobě konkurence ze strany nebankovních institucí, aby byly – v reakci na poptávku občanů – schopny paralelně růst a spolupracovat s platformami skupinového financování a aplikacemi podporující spoluspotřebitelství.

7. Zkvalitnění odolnosti a dohledu evropského bankovnictví

7.1. EHSV se zasazuje o doplnění systémů finanční regulace a finančního dohledu a o to, aby měly finanční instituce dostatečnou kapacitu na to, odolat budoucím krizím.

7.2. V této souvislosti vydala Evropská komise nařízení v přenesené pravomoci (7), jež na základě návrhů technických pravidel Evropského orgánu pro bankovnictví reguluje aspekty týkající se vlastních zdrojů s ohledem na to, že kapitálové nástroje družstevních záložen a spořitelen jsou odlišné. Zvláště důležité jsou v případě družstevních záložen otázky související s omezením splácení nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 1.

7.3. Dalším základním pilířem umožňujícím dotvoření bankovní unie je jednotný mechanismus dohledu a správa fondu určeného k úhradě eventuálních akcí na záchranu bank. Dle názoru EHSV posílí tento nástroj reakci bank v rámci budoucích krizí (8).

7.4. Pokud jde o nutnost vzájemně sdílet rizika, EHSV podporuje návrh, aby byl při určování příspěvků jednotlivých institucí do budoucího Jednotného fondu pro řešení krizí zohledněn jejich model rizik, a požaduje na Komisi, aby ukazatele stanovené směrnicí týkající se ozdravných postupů a řešení krize úvěrových institucí (9) byly vhodně prováděny. EHSV také vítá, že bylo zohledněno členství v institucionálním systému ochrany (10).

7.5. V tomto novém finančním kontextu žádá EHSV, aby byla skutečně stimulována sociální odpovědnost podniků, etika a transparentnost ve finančním odvětví a vyvinuto pedagogické úsilí ze strany orgánů dohledu za účelem zvýšení finanční gramotnosti (11), zejména v souvislosti s různými formami sociální ekonomiky, které jsou zatím velmi neznámé. V této souvislosti je nezbytné udělit důležitější úlohu a viditelnost sítím, které je zastupují: Evropská asociace družstevních bank (EACB – anglická zkratka), Evropská federace evropských etických a alternativních bank (FEBEA) a Evropská skupina spořitelen (ESBG – anglická zkratka).

7.6. EHSV je toho názoru, že je velmi dobře, že jsou vytvářeny nové finanční nástroje za účelem zlepšení současné správy a řízení, ale v jejich regulaci je třeba zohlednit rozmanitost zapojených finančních subjektů a zajistit jejich stabilitu při současném omezení nákladů pro finanční instituce disponující skromnějšími zdroji. Jde zkrátka o zlepšování právní úpravy.

8. Posílení modelu sociálně odpovědného bankovnictví

8.1. Prioritami EU by měla být obnova výrobní struktury, posílení místních ekonomik a řešení sociálních problémů. Z toho důvodu žádá EHSV evropské instituce, aby prostřednictvím fór pro stálý dialog posílily bankovní modely, v nichž je finanční systém pevně zakořeněn v reálné ekonomice, což danému území přináší stabilitu a bohatství.

8.2. Trend neustálého zvětšování bank, jenž je důsledkem restrukturalizačních procesů, vzbuzuje obavy, neboť s sebou nese systémová rizika. Proto vyzýváme k návratu k tradičnímu podnikání (back to basics) formou větší diferenciace institucí specializovaných na obchodní bankovnictví v protikladu k těm, které kombinují svou činnost s investičními bankovními aktivitami. Zkušenosti ukázaly, že rozmanitost, rozptýlení a rozdělení rizik mají pozitivní vliv na evropský finanční systém.

8.3. Vitalita a rozvoj družstevních záložen a spořitelen se zakládají na demokratickém řízení a svobodné a odpovědné volbě umístění svých přebytků. Posílení finanční zprostředkovatelské činnosti ve službách reálné ekonomiky zajistí jejich budoucí kontinuitu v souladu s cíli udržitelného rozvoje OSN do roku 2015 a s deklarací OSN o družstvech z roku 2012.

8.4. Proto si spořitelny a družstevní záložny zaslouží zvláštní zacházení při uplatňování obezřetnostních norem se zohledněním skutečnosti, že tyto instituce představují model bankovnictví požadovaný evropskými občany, založený na odpovědném a solidárním (12) řízení a na zásadách a hodnotách sociální ekonomiky.

V Bruselu dne 18. února 2015. Předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Henri MALOSSE

(1) Úř. věst. C 451, 16.12.2014, s. 45.

(2) Redesigning the Contours of the Future Financial System, IMF staff position note, 16. srpna 2010 (SPN/10/10).

(3) Banco de España: Cooperative and savings banks in Europe: Nature, challenges and perspectives, duben 2011; Evropská asociace družstevních bank: ACB answer to the Green Paper on territorial cohesion turning territorial diversity into strength, únor 2009; WSBI-ESBG: 200 years of savings banks: a strong and lasting business model for responsible, regional retail banking, září 2011; EHSV: Sociální ekonomika v Evropské unii, 2014.

(4) Úř. věst. C 318, 23.12.2009, s. 22.

(5) E. Castelló (2005): El liderazgo social de las cajas de ahorros, FUNCAS, Madrid, 2005.

(6) Úř. věst. C 451, 16.12.2014, s. 45.

(7) Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 241/2014 ze dne 7. ledna 2014.

(8) Úř. věst. C 67, 6.3.2014, s. 58.

(9) Viz směrnice 2014/59/EU.

(10) Viz nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/63.

(11) Úř. věst. C 318, 29.10.2011, s. 24.

(12) Úř. věst. C 100, 30.4.2009, s. 84.