Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis /* KOM/2010/0624 konecném znení - COD 2010/0312 */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 16.11.2010 KOM(2010) 624 v konečném znění 2010/0312 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti návrhu - Odůvodnění a cíle návrhu Cílem navrhovaného nařízení je vytvořit právní rámec pro hodnocení správného uplatňování schengenského acquis . Tento hodnotící mechanismus má pomoci zachovat vzájemnou důvěru mezi členskými státy, pokud jde o jejich schopnost účinně a účelně uplatňovat doprovodná opatření, která umožňují zachovat prostor bez vnitřních hranic. Celkovým cílem nového mechanismu by mělo být zajistit transparentní, účinné a jednotné provádění schengenského acquis a přitom rovněž reagovat na změny právní situace po začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie. Haagský program z roku 2004 – víceletý program pro spravedlnost a vnitřní věci – vyzval Komisi, aby „ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí“ . V návaznosti na tento požadavek a s cílem začlenit schengenský hodnotící mechanismus do právního systému ES a napravit zjištěné nedostatky stávajícího systému přijala Komise v březnu 2009 dva návrhy[1] týkající se přepracovaného schengenského hodnotícího mechanismu. Ke komplexnímu pokrytí celé oblasti schengenské spolupráce byly potřebné dva samostatné právní nástroje (nařízení na základě prvního pilíře a rozhodnutí na základě třetího pilíře). V říjnu 2009 Evropský parlament tyto návrhy zamítl s odůvodněním, že jej Komise měla zapojit do procesu přijímání návrhů formou spolurozhodování. Vstoupením Lisabonské smlouvy v platnost je návrh na základě třetího pilíře nyní zastaralý a byl vzat zpět v rámci souhrnného sdělení z prosince 2009[2]. Stockholmský program[3] přijatý Evropskou radou v prosinci 2009 „se domnívá, že význam hodnocení schengenského prostoru zůstane i nadále zásadní, a mělo by proto dojít k zlepšení tohoto hodnocení prostřednictvím posílení úlohy agentury Frontex v této oblasti“. Proto je předkládán tento nový návrh. Zároveň je vzat zpět druhý předcházející návrh (nařízení na základě prvního pilíře). Tento nový návrh zohledňuje jednání v Radě týkající se návrhů z března 2009. Zejména se navrhuje posílit úlohu členských států v hodnotícím mechanismu s cílem udržovat vzájemnou důvěru a zlepšit flexibilitu při jeho provádění. Je navrhován legislativní proces spolurozhodování, v rámci nějž je Evropský parlament (EP) v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí plnohodnotný účastník. Pro zvýšení transparentnosti se navrhuje pravidelné podávání zpráv Radě a EP o uskutečněných hodnoceních, závěrech vyplývajících z těchto hodnocení a následných opatřeních dotyčných členských států. - Obecné souvislosti Prostor bez vnitřních hranic, jak je stanoven schengenským acquis – schengenský prostor –vytvořily v mezivládním rámci na konci 80. let a na začátku 90. let členské státy, které byly ochotny zrušit kontroly na vnitřních hranicích a provést za tímto účelem doprovodná opatření, jako jsou společná pravidla pro kontroly na vnějších hranicích, společná vízová politika, policejní a justiční spolupráce a vytvoření Schengenského informačního systému (SIS). Zrušit kontroly na vnitřních hranicích nebylo možné pomocí rámce Společenství, protože se členské státy nedohodly na potřebě jejich zrušení za účelem dosažení cíle volného pohybu osob (článek 14 Smlouvy o ES). V průběhu let se však všechny státy, které byly v té době členy, s výjimkou Spojeného království a Irska, připojily k schengenskému prostoru. Schengenské acquis se stalo součástí rámce Evropské unie vstupem Amsterdamské smlouvy v platnost v roce 1999[4]. Schengenský prostor je založen na vzájemné důvěře mezi členskými státy, pokud jde o jejich schopnost plně provádět doprovodná opatření k odstranění kontrol na vnitřních hranicích: kontroly na vnějších hranicích například provádí členské státy nejen proto, aby chránily vlastní zájmy, ale také jménem všech ostatních členských států, do kterých mohou lidé přicestovat, jakmile překročí vnější hranice schengenského prostoru. Aby bylo možné získat a udržovat tuto vzájemnou důvěru, vytvořily členské státy schengenského prostoru v roce 1998 stálý výbor. Jeho mandát je stanoven v rozhodnutí schengenského výkonného výboru (SCH/Com-ex (98) 26 def) a sestává ze dvou samostatných úkolů: 1. ověřovat, zda členské státy, které chtějí přistoupit k schengenskému prostoru, splnily všechny podmínky uplatňování schengenského acquis (tj. odstranění hraničních kontrol) („zavádění“); 2. ověřovat, zda členské státy, které uplatňují acquis , provádí řádně schengenské acquis („provádění“). Tento mechanismus tedy rozlišuje mezi „zaváděním“ a „prováděním“. Nejprve je tedy třeba provést kontrolu, aby se určilo, zda jsou splněny všechny podmínky vzájemné důvěry ještě předtím, než může být acquis zavedeno. Za druhé je poté třeba vzájemnou důvěru udržovat prostřednictvím kontroly řádného provádění acquis . V době, kdy byl schengenský prostor v mezivládní fázi, bylo zapotřebí zvláštních ustanovení k ověření řádného provádění. Schengenské acquis bylo začleněno do rámce Evropské unie, aniž by bylo znovu upraveno. Stálý výbor a jeho mandát z roku 1998 byly tedy převzaty beze změny s výjimkou toho, že se stálý výbor přeměnil na pracovní skupinu pro hodnocení Schengenu (SCH-EVAL) v Radě. Vzhledem k mezivládnímu základu hodnocení Schengenu bylo a stále je zcela v rukou členských států, přičemž Komise se ho účastní v roli pozorovatele. To je stále logický přístup, pokud jde o první část mandátu, protože v oblasti acquis EU pro spravedlnost a vnitřní věci neexistuje podobný případ s rozlišováním mezi „zaváděním“ a „uplatňováním“. Navíc při rozšiřování v letech 2004 a 2007 byl v přístupových smlouvách, tj. v primárním právu, stanoven rozhodovací postup při odstraňování kontrol na vnitřních hranicích a plné uplatňování schengenského acquis . V souladu s akty o přistoupení je po konzultaci s Evropským parlamentem třeba přijmout rozhodnutí Rady. Není zde stanoveno právo iniciativy Komise. Tento přístup je však méně logický pro druhou část mandátu. Komise proto vydala již v době začlenění acquis prohlášení, ve kterém uvedla, že „se domnívá, že začlenění rozhodnutí výkonného výboru, kterým se zřizuje stálý výbor Schengenské úmluvy (SCH/Com-ex (98) 26 def ze dne 16. září 1998), do rámce Unie se žádným způsobem nedotýká pravomocí svěřených jí Smlouvami, a zejména její povinnosti „strážce Smluv“.“ Protože hodnocení před zavedením acquis má pro členské státy zásadní význam z důvodu nutnosti získání vzájemné důvěry, jeví se rozumným, aby toto hodnocení zůstalo odpovědností členských států. Komise se bude i nadále těchto hodnocení plně účastnit v roli pozorovatele. Tyto různé odpovědnosti však nevedou k různým normám hodnocení, ale pouze odrážejí různé situace v jednotlivých orgánech. Rada se může rovněž rozhodnout použít navrhovanou strukturu k hodnocení členských států před zrušením kontrol na vnitřních hranicích. - Nutnost zlepšit hodnocení řádného uplatňování acquis Od roku 1999 proběhla řada diskuzí mezi členskými státy a Komisí o tom, jak zefektivnit schengenský hodnotící mechanismus, zejména pokud jde o druhou část mandátu, a sice ověřování řádného uplatňování acquis po odstranění kontrol na vnitřních hranicích. Byly zjištěny tyto hlavní nedostatky: 1. Stávající hodnotící mechanismus je nedostačující. Pravidla týkající se konzistentnosti a frekvence hodnocení jsou nejasná. Neprovádějí se žádné neohlášené kontroly na místě. 2. Je třeba vytvořit metodu pro stanovování priorit na základě analýzy rizika. 3. Je třeba zajistit, aby hodnocení prováděli vysoce kvalitní odborníci. Odborníci účastnící se hodnocení by měli mít odpovídající úroveň znalostí v oblasti práva a praktické zkušenosti. Vysílání odborníků z každého členského státu na každou kontrolu na místě by mohlo snížit účinnost hodnocení. Je třeba určit vhodný počet odborníků účastnících se kontrol. 4. Je třeba zlepšit mechanismus hodnocení ex post pro posouzení následných činností navazujících na doporučení učiněná po kontrole na místě, protože opatření přijatá k odstranění nedostatků i časový rámec, v kterém je třeba nedostatky odstranit, se v jednotlivých členských státech liší. 5. Odpovědnost Komise jakožto „strážce Smluv“ není ve stávajícím hodnotícím mechanismu zohledněna. V následujících bodech jsou uvedeny slabé stránky stávajícího mechanismu: Metoda hodnocení a úloha agentury Frontex Tento návrh zavádí víceleté a roční programy pro ohlášené i neohlášené kontroly na místě. Členské státy budou i nadále pravidelně hodnoceny, aby se zajistilo celkové řádné uplatňování acquis . Hodnoceny mohou být všechny součásti schengenského acquis . Toto hodnocení může být založeno na odpovědích na dotazníky, kontrolách na místě nebo na kombinací obou metod. V posledních letech členské státy nepociťovaly potřebu provádět hodnocení na místě, pokud jde o justiční spolupráci v trestních věcech nebo věcech týkajících se zbraní a drog. Ochrana osobních údajů také nebyla vždy předmětem kontrol na místě. Kontroly na místě však nejsou omezeny na oblast vnějších hranic a víz, ale mohou zahrnovat všechny součásti schengenského acquis , včetně ustanovení o odstranění kontrol na vnitřních hranicích. Pokud jde o zbraně, při začleňování acquis do rámce EU však byla příslušná ustanovení schengenského acquis nahrazena směrnicí Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní[5]. V souladu se Smlouvou byla Komise pověřena ověřením, zda došlo k správnému provedení této směrnice. Jelikož členské státy nikdy nepociťovaly potřebu provádět hodnocení na místě, není nutné zahrnout ověřování správného provedení směrnice do tohoto návrhu. Navíc pokud stávající právo EU konkrétní druh hodnocení již upravuje, není třeba další hodnocení v souvislosti s tímto mechanismem, ale jen pro uplatňování schengenského acquis . Zejména v případě ochrany údajů, která se, i když je součástí schengenského acquis , použije horizontálně pro všechny oblasti politiky, by se mělo hodnocení zaměřit na ty aspekty ochrany údajů, jež souvisejí se SIS a jsou prováděny v souvislosti s hodnocením v rámci SIS s cílem využít stávajících synergií. Komise stanoví konkrétní potřebu kontrol na místě po poradě s členskými státy a zohlední změny v právních předpisech, postupech nebo organizaci dotyčného členského státu, společně s analýzou rizika týkající se vnějších hranic a víz zpracovanou agenturou Frontex. Pokud to bude nezbytné, mohou být do ročního programu navíc zahrnuta také tematická nebo regionální hodnocení. Nad rámec těchto pravidelných hodnocení lze provést neohlášené kontroly na místě na základě analýzy rizika zpracované agenturou Frontex nebo jiného zdroje naznačujícího, že je potřeba provést neohlášenou kontrolu. Jak víceleté, tak i roční programy lze v případě potřeby upravovat. Odborníci z členských států Odborníci členských států se rovněž účastní ověřování správného uplatňování v dalších oblastech práva EU, např. v oblasti letecké a námořní bezpečnosti. Protože řádné provádění doprovodných opatření umožňujících odstranění kontrol na vnitřních hranicích je zásadní pro vnitřní bezpečnost členských států, odborníci z členských států budou mít i nadále klíčovou úlohu v procesu hodnocení. Budou se účastnit ohlášených i neohlášených kontrol a budou zapojeni do přípravy víceletých a ročních programů hodnocení a také do kontrol na místě, podávání zpráv a sledování v rámci postupu projednávání ve výborech. Aby se zajistila vysoká kvalita odbornosti, musí členské státy zajistit, aby odborníci měli příslušnou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech zahrnutých do hodnocení a rovněž příslušnou znalost zásad, postupů a technik týkajících se kontrol na místě. Příslušné subjekty (např. agentura Frontex) by měly poskytnout odpovídající odborná školení a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení v rámci schengenského acquis (např. odborná příprava o prioritách pro opatření Unie schválená podle pravidel pro Fond pro vnější hranice)[6]. Vzhledem k nutnosti omezit počet zúčastněných odborníků, aby se zajistilo účinné hodnocení na místě, by se měl počet odborníků účastnících se ohlášené kontroly omezit na osm osob. Jelikož může být složitější v krátkém termínu uvolnit odborníky na neohlášenou kontrolu, počet odborníků účastnících se neohlášené kontroly by se měl omezit na šest osob. Vzhledem k tomu, že správné provádění opatření k zajištění volného pohybu osob v souladu s článkem 26 Smlouvy o Evropské unii nemá vliv na vnitřní bezpečnost ostatních členských států, lze hodnocení odstranění kontrol na vnitřních hranicích plně svěřit Komisi. Je vhodné dodat, že se na ověření odstranění kontrol na vnitřních hranicích nevztahuje mezivládní mandát. Kroky navazující na hodnocení Aby se účinně vyřešily zjištěné nedostatky a nesrovnalosti, mělo by se každé zjištění uvedené ve zprávě zařadit do jedné ze tří kategorií: vyhovující, vyhovující s nutností zlepšení nebo nevyhovující. Dotyčný členský stát by měl do dvou týdnů předložit své připomínky ke zprávě a do jednoho měsíce od přijetí zprávy akční plán pro nápravu nedostatků. Členský stát bude mít také povinnost předložit do šesti měsíců zprávu o provádění svého akčního plánu. V závislosti na zjištěných nedostatcích mohou být naplánovány ohlášené či neohlášené kontroly na místě s cílem ověřit řádné provádění akčního plánu. V případě závažných nedostatků musí Komise neprodleně informovat Radu. Tím není ovlivněna pravomoc Komise zahájit v jakékoliv fázi hodnocení řízení pro nesplnění povinnosti. Členský stát může porušovat acquis , například zamezením vstupu osobě, jež je držitelem platného schengenského víza vydaného jiným členským státem. V těchto případech není ohrožena vnitřní bezpečnost členského státu, nicméně dochází k porušení práva Unie. Začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie Vzhledem k povinnostem Komise podle Smlouvy je zásadní, aby Komise přejala vedení v schengenském hodnotícím procesu a posuzovala správné uplatňování acquis po odstranění kontrol na vnitřních hranicích. Odborný příspěvek členských států je však rovněž důležitý, aby bylo možné ověřit provádění na místě a udržet vzájemnou důvěru mezi členskými státy. Náklady na účast odborníků z členských států budou hrazeny z rozpočtu EU. - Stávající předpisy vztahující se na oblast návrhu Rozhodnutí výkonného výboru, kterým se zřizuje stálý výbor Schengenské úmluvy (SCH/Com-ex (98) 26 def ze dne 16. září 1998) - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Tento návrh je v souladu se stávajícími politikami a cíli Evropské unie, zejména s cílem vytvoření a zachovávání prostoru svobody, bezpečnosti a práva. 2. Konzultace zúčastněných stran Od roku 1999 proběhlo několik diskuzí v rámci pracovní skupiny Rady pro schengenské hodnocení s cílem zefektivnit schengenský hodnotící mechanismus. Skupina se například dohodla na tom, že se omezí počet odborníků účastnících se hodnocení. Nicméně tato dohoda není právně závazná a každý členský stát má i nadále právo vyslat na hodnotící kontroly svého odborníka, což někdy ztěžuje zajištění hladkého průběhu těchto kontrol. Také se diskutovalo o frekvenci a metodě hodnocení. V dubnu 2008 Komise zorganizovala zasedání odborníků. Členské státy souhlasily s hodnocením nedostatků, které zjistila Komise. Členské státy uznaly, že je třeba změnit stávající mechanismus, některé však vyjádřily své pochybnosti o institucionální úloze Komise v novém schengenském hodnotícím mechanismu. V březnu 2009 návrhy projednala příslušná pracovní skupina v Radě v průběhu třech jednání o obecném zaměření a třech jednání o podstatě problému[7]. Evropský parlament zamítl návrhy dne 20. října 2009[8] s tím, že do přijímání návrhů by měla být formou spolurozhodování zapojena Komise. Skupina pro schengenské hodnocení mezitím pracovala na dalším zlepšování stávajících pracovních metod. Tento nový návrh zohledňuje jednání v Radě a Evropském parlamentu týkající se návrhů z března 2009. 3. Právní stránka návrhu - Shrnutí navrhovaného opatření Tento nástroj stanoví nový schengenský hodnotící mechanismus, jehož cílem je zajištění transparentního, účinného a jednotného provádění schengenského acquis . Odráží také změny právní situace po začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie. - Právní základ - Ustanovení čl. 77 odst. 2 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).Článek 77 upravuje zrušení vnitřních hraničních kontrol jako konečný cíl oblasti volného pohybu osob v Evropské unii, jak stanoví článek 26 Smlouvy o fungování EU. Zrušení kontrol na vnitřních hranicích musí doprovázet opatření týkající se vnějších hranic, vízové politiky, Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech a drogových politik. Správné uplatňování těchto opatření umožňuje zachovat oblast bez kontrol na vnitřních hranicích. Hodnocení správného uplatňování těchto opatření proto sleduje hlavní politických cíl zachovat oblast bez kontrol na vnitřních hranicích. - Subsidiarita a proporcionalita V souladu se zásadou subsidiarity může být dosaženo cíle navrhovaného nařízení, a sice zefektivnění stávajícího schengenského hodnotícího mechanismu, který je v současnosti v odpovědnosti Rady, pouze na úrovni EU. Tento návrh zůstává v současném rámci, přičemž omezuje počet odborníků účastnících se hodnocení a zvyšuje efektivitu. Tento návrh nepřekračuje míru nezbytnou k dosažení svého cíle. - Volba právního nástroje Ze své podstaty hodnotící mechanismus zajišťující správné uplatňování práva EU nemůže od členských států požadovat kroky směřující k jeho provedení do vnitrostátního práva. Z tohoto důvodu bylo zvoleno jako právní nástroj nařízení. 4. Rozpočtové důsledky Přílohou tohoto návrhu je finanční výkaz. Komisi bude třeba přidělit přiměřené lidské a finanční zdroje, protože bude za nový schengenský hodnotící mechanismus odpovědná. Rovněž budou hrazeny náklady vzniklé odborníkům členských států. 5. Další informace Důsledky protokolů připojených ke Smlouvám a dohod o přidružení uzavřených se zeměmi, které nejsou členy EU Právním základem tohoto návrhu je třetí část hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie. Proto se použije systém „proměnné geometrie“ upravený v protokolech o postavení Spojeného království, Irska a Dánska a v schengenském protokolu. Tento návrh vychází ze schengenského acquis . U jednotlivých protokolů je tedy třeba vzít v úvahu tyto důsledky: Spojené království a Irsko: Tento návrh upravuje hodnotící mechanismus s cílem zachovat oblast bez kontrol na vnitřních hranicích, kterých se neúčastní Spojené království a Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis , a s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis . Spojené království a Irsko se proto nebude účastnit přijímání tohoto nařízení a není pro ně závazné ani použitelné. Dánsko: Podle Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastní přijímání opatření Rady podle části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, s výjimkou „opatření k určení těch třetích zemí, jejichž státní příslušníci při překračování vnějších hranic členských států musí mít vízum, a na opatření o jednotném vzoru víz“. Tento návrh navazuje na schengenské acquis . Podle článku 4 protokolu uvádí, že se Dánsko musí rozhodnout „do šesti měsíců poté, co Rada přijala návrh nebo iniciativu k doplnění schengenského acquis [podle ustanovení hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie], zda toto rozhodnutí Rady provede ve svém vnitrostátním právu“. Důsledky dvoustupňového postupu pro uplatňování předpisů plynoucích ze schengenského acquis pro Bulharsko, Kypr a Rumunsko Ustanovení čl. 3 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2003[9] a v čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2005[10] stanoví, že ustanovení schengenského acquis a aktů na něj navazujících nebo s ním jinak souvisejících, uvedená v seznamu v příloze I a II těchto aktů, jsou ode dne přistoupení závazná a použitelná v dotyčných členských státech. Ustanovení schengenského acquis a akty, které nejsou uvedeny v příloze, jsou závazné pro tyto členské státy ode dne přistoupení, avšak jsou v nich použitelné pouze na základě rozhodnutí Rady vydaného za tímto účelem v souladu s těmito články. Jedná se o dvoustupňový prováděcí postup, podle kterého jsou některá ustanovení schengenského acquis závazná a použitelná již ode dne přistoupení k Evropské unii, zatímco jiná ustanovení, která se týkají zejména zrušení kontrol na vnitřních hranicích, jsou pro nové členské státy ode dne přistoupení závazná, jsou však pro ně použitelná až poté, co Rada vydá rozhodnutí s tímto účinkem. Tento nástroj upřesňuje, jak se má zajistit po odstranění kontrol na vnitřních hranicích správné provádění acquis . Norsko a Island: Pokud jde o Norsko a Island, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [11]. Švýcarsko: Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [12]. Lichtenštejnsko: Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí tento návrh ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [13]. 2010/0312 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. e) této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s postupem stanoveným v článku 294 Smlouvy, vzhledem k těmto důvodům: (1) Schengenský prostor bez vnitřních hranic závisí na tom, jak účinně a účelně členské státy uplatňují doprovodná opatření v oblasti vnějších hranic, vízové politiky Schengenského informačního systému, včetně ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech a protidrogových politik. (2) Rozhodnutím výkonného výboru ze dne 16. září 1998[14] byl zřízen Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu. Stálý výbor obdržel mandát za prvé zjistit, zda jsou splněny všechny podmínky nezbytné k odstranění kontrol na vnitřních hranicích kandidátské země, a za druhé zajistit, aby bylo schengenské acquis řádně uplatňováno státy, které již acquis plně provádí. (3) Zvláštní hodnotící mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis je nezbytný vzhledem k nutnosti zajistit vysoký jednotný standard při uplatňování schengenského acquis v praxi a k zachování vysoké úrovně vzájemné důvěry mezi těmi členskými státy, které tvoří součást prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Tento mechanismus by měl být postaven na úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy. (4) Haagský program[15] vyzývá Komisi, aby „ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí“. (5) Stockholmský program[16] „se domnívá, že význam hodnocení schengenského prostoru zůstane i nadále zásadní, a mělo by proto dojít k zlepšení tohoto hodnocení posílením úlohy agentury Frontex v této oblasti“. (6) Hodnotící mechanismus vytvořený v roce 1998 by tedy měl být zrevidován, pokud jde o druhou část mandátu uděleného stálému výboru. První část mandátu uděleného stálému výboru se bude i nadále uplatňovat tak, jak je stanoveno v části I rozhodnutí ze dne 16. září 1998. (7) Zkušenosti získané během předchozích hodnocení ukazují, že je třeba zachovat koherentní hodnotící mechanismus zahrnující všechny oblasti schengenského acquis kromě těch, pro které již existuje v právních předpisech EU konkrétní hodnotící mechanismus. (8) Do procesu hodnocení by měly být úzce zapojeny členské státy. Opatření k provádění tohoto nařízení by měla být přijímána řídícím postupem podle článku 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi. (9) Hodnotící mechanismus by měl stanovit transparentní, účinná a jasná pravidla, pokud jde o metodu uplatňovanou pro hodnocení, využívání vysoce kvalifikovaných odborníků pro kontroly na místě a následná opatření navazující na zjištění těchto hodnocení. Tato metoda by měla zejména upravovat neohlášené kontroly na místě, jež by doplňovaly ohlášené kontroly na místě, především pokud jde o oblast hraničních kontrol a víz. (10) Hodnotící mechanismus by měl rovněž zahrnovat ověřování příslušných právních předpisů o odstranění kontrol na vnitřních hranicích a kontrol uvnitř území států. S ohledem na zvláštní povahu těchto ustanovení, jež nemají vliv na vnitřní bezpečnost členského státu, by příslušné kontroly na místě měly být svěřeny výlučně Komisi. (11) Během hodnocení by měla být věnována pozornost zejména základním právům při uplatňování schengenského acquis . (12) Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie[17] (dále jen „agentura Frontex“) by měla podporovat provádění mechanismu, a to přednostně v oblasti hodnocení rizik, jež se týká vnějších hranic. Mělo by být rovněž možné, aby mechanismus ad hoc využíval odborné znalosti agentury pro kontroly na místě na vnějších hranicích. (13) Členské státy by měly zajistit, aby odborníci, kteří byli vysláni na kontroly na místě, měli nezbytné odborné znalosti a absolvovali za tímto účelem zvláštní odbornou přípravu. Příslušné subjekty (např. agentura Frontex) by měly poskytnout odpovídající odborná školení a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na iniciativy zaměřené na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení schengenského acquis ze stávajících finančních nástrojů a z jejich dalšího rozvoje. (14) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, mělo by se Dánsko rozhodnout v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení, zda jej provede ve svém vnitrostátním právu. (15) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [18]. Spojené království se tudíž nepodílí na přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. (16) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [19]. Irsko se tedy neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné, (17) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [20]. (18) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [21]. (19) Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [22]. (20) Pokud jde o Kypr, toto nařízení představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003. (21) Pokud jde o Bulharsko a Rumunsko, toto nařízení představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005. (22) Odborníci z Kypru, Bulharska a Rumunska by se měli nicméně účastnit hodnocení všech částí schengenského acquis, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Účel a oblast působnosti Tímto nařízením se vytváří hodnotící mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis v členských státech, ve kterých se toto acquis v plném rozsahu použije. Odborníci z členských států, ve kterých se acquis podle příslušného aktu o přistoupení ještě plně nepoužije, se nicméně účastní hodnocení všech částí acquis . Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení: se „schengenským acquis “ rozumí ustanovení schengenského acquis začleněná do rámce Evropské unie protokolem připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a rovněž akty na ně navazující nebo s nimi jinak související. Článek 3 Odpovědnost 1. Komise je odpovědná za provádění hodnotícího mechanismu v úzké spolupráci s členskými státy a za podpory evropských institucí, jak je uvedeno v tomto nařízení. 2. Členské státy spolupracují s Komisí při plnění úkolů, které jí toto nařízení ukládá. Členské státy rovněž spolupracují s Komisí během fáze příprav, kontrol na místě, podávání zpráv a činností navazujících na hodnocení. Článek 4 Hodnocení Hodnocení mohou využívat dotazníky a kontroly na místě. Obě tyto složky mohou být doplněny o prezentace hodnoceného členského státu v oblasti, které se hodnocení týká. Kontroly na místě a dotazníky mohou být používány buď samostatně nebo společně ve vztahu k určitému členskému státu a/nebo k zvláštním oblastem. Je možné provádět ohlášené nebo neohlášené kontroly na místě. Článek 5 Víceletý program 1. Postupem uvedeným v čl. 15 ost. 2 Komise vytvoří víceletý program hodnocení na období pěti let; tento program bude vytvořen nejpozději šest měsíců před začátkem nového pětiletého období. 2. Víceletý program zahrnuje seznam členských států, které budou v každém daném roce hodnoceny. Každý členský stát je během pětiletého období hodnocen nejméně jednou. Pořadí, ve kterém se mají členské státy hodnotit, vychází z analýzy rizika s ohledem na migrační tlak, vnitřní bezpečnost, čas uplynulý od předchozího hodnocení a rovnováhu mezi různými částmi schengenského acquis , jež mají být předmětem hodnocení. 3. Víceletý program lze v případě nutnosti upravit postupem uvedeným v odstavci 1. Článek 6 Analýza rizik 1. Nejpozději do30. září každého roku agentura Frontex předloží Komisi analýzu rizika s ohledem na migrační tlak a s doporučením priorit hodnocení v následujícím roce. Doporučení odkazují na konkrétní úseky vnější hranice a hraniční přechody, jež mají být hodnoceny v následujícím roce v rámci víceletého programu. Komise zpřístupní tuto analýzu rizika členským státům. 2. Ve stejné lhůtě, která je stanovena v odstavci 1, agentura Frontex předloží Komisi samostatnou analýzu rizika s doporučeními priorit hodnocení, jež má být v následujícím roce provedeno formou neohlášených kontrol na místě. Tato doporučení se mohou týkat jakéhokoliv regionu nebo konkrétní oblasti a obsahují seznam nejméně deset konkrétní úseků vnějších hranic a deset konkrétních hraničních přechodů. Článek 7 Dotazník 1. Komise zasílá členským státům do 15. srpna předcházejícího roku standardní dotazník k hodnocení pro příští rok. Standardní dotazníky zahrnují příslušné právní předpisy a organizační a technické prostředky dostupné pro provádění schengenského acquis a statistické údaje pro každou oblast hodnocení. 2. Členské státy poskytnou Komisi své odpovědi na dotazník do šesti týdnů od jeho doručení. Komise zpřístupní tyto odpovědi ostatním členským státům. Článek 8 Roční program 1. S ohledem na analýzu rizika zpracovanou agenturou Frontex v souladu s článkem 6, odpovědi na dotazník podle článku 7 a případně jiné dostupné zdroje vytvoří Komise roční program hodnocení, a to nejpozději do 30. listopadu přecházejícího roku. Program může stanovit hodnocení těchto oblastí: - uplatňování acquis nebo jeho částí jedním členským státem, jak je upřesněno ve víceletém programu, navíc v případě potřeby: - uplatňování konkrétních částí acquis v několika členských státech (tematická hodnocení), - uplatňování acquis skupinou členských států (regionální hodnocení). 2. První část programu, jež má být přijata postupem podle čl. 15 odst. 2, obsahuje seznam členských států, které mají být v souladu s víceletým programem hodnoceny v následujícím roce. Tato část obsahuje seznam oblastí, jež mají být předmětem hodnocení a kontrol na místě. 3. Komise vytvoří druhou část programu, která obsahuje seznam neohlášených kontrol na místě, jež mají být provedeny v následujícím roce. Tato část programu je tajná a nebude členským státům sdělena. 4. Roční program lze v případě nutnosti upravit v souladu s odstavci 2 a 3. Článek 9 Seznam odborníků 1. Pro účast na kontrolách na místě sestaví Komise seznam odborníků určených členskými státy. Tento seznam je sdělen členským státům. 2. Členské státy uvedou oblasti odborných znalostí každého odborníka s odkazem na oblasti vyjmenované v příloze tohoto nařízení. Případné změny oznámí členské státy Komisi co nejdříve. 3. Členské státy uvedou, kteří odborníci jsou k dispozici pro neohlášené kontroly na místě v souladu s požadavky stanovenými v čl. 10 odst. 5. 4. Odborníci by měli mít příslušnou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech zahrnutých do hodnotícího mechanismu, jakož i řádnou znalost hodnotících zásad, postupů a technik hodnocení, a musí být schopni účinně komunikovat ve společném jazyce. 5. Členské státy zajistí, že jimi určení odborníci splňují požadavky uvedené v předchozím odstavci, přičemž uvedou, jakou odbornou přípravu odborníci absolvovali. Členské státy navíc zajistí, aby odborníci byli průběžně proškolováni, aby tyto požadavky neustále splňovali. Článek 10 Týmy odpovědné za kontroly na místě 1. Kontroly na místě provádí týmy jmenované Komisí. Týmy se skládají z odborníků ze seznamu odborníků uvedeného v článku 9 a úředníků Komise. Komise zajistí vyváženost týmů z geografického hlediska a odbornou způsobilost odborníků každého týmu. Odborníci členských států se nesmí účastnit kontroly na místě v členském státu, kde jsou zaměstnaní. 2. Komise může vyzvat Frontex, Europol, Eurojust nebo jinou příslušnou evropskou instituci, aby ustanovila zástupce, který se bude účastnit kontroly týkající se oblasti spadající do jejich oblasti působnosti jako pozorovatel. 3. Počet odborníků účastnících se hodnotící kontroly (včetně pozorovatelů) nesmí překročit osm osob v případě ohlášené kontroly a šest osob v případě neohlášené kontroly. 4. V případě ohlášených kontrol zašle Komise oznámení členským státům, jejichž odborníci byli jmenováni v souladu s odstavcem 1, nejpozději čtyři týdny před stanoveným datem kontroly na místě. Členské státy do jednoho týdne potvrdí, zda jsou tito odborníci k dispozici. 5. V případě neohlášených kontrol zašle Komise oznámení členským státům, jejichž odborníci byli jmenováni v souladu s odstavcem 1, nejpozději jeden týden před stanoveným datem kontroly na místě. Členské státy do 48 hodin potvrdí, zda jsou tito odborníci k dispozici. 6. Hlavním odborníkem je v případě kontrol na místě úředník Komise a odborník z členského státu, kterého vyberou společně členové týmu odborníků před kontrolou na místě. Článek 11 Provádění kontrol na místě 1. Týmy provádějící kontroly na místě provedou všechny nezbytné přípravné činnosti s cílem zajistit efektivitu, přesnost a konzistentnost kontrol na místě. 2. Dotyčný členský stát je informován: - nejméně dva měsíce předtím, než se má konat ohlášená kontrola na místě, - nejméně 48 předtím, než se koná neohlášená kontrola na místě. 3. Členové týmu provádějícího kontrolu na místě mají u sebe průkazy, jež je opravňují k provedení kontroly na místě jménem Evropské unie. 4. Dotyčný členský stát zajistí, aby se tým odborníků mohl přímo obracet na příslušné osoby. Zajistí, aby měl tým přístup do všech oblastí, prostor a ke všem dokumentům potřebným k hodnocení. Zajistí, aby tým mohl provádět výkon svého mandátu s cílem ověřit činnosti v hodnocených oblastech. 5. Dotyčný členský stát napomáhá týmu při plnění jeho úlohy všemi prostředky v rámci svých zákonných pravomocí. 6. V případě ohlášených kontrol na místě poskytne Komise předem dotyčným členským státům jména odborníků v týmu. Dotyčný členský stát určí kontaktní místo pro praktické záležitosti týkající se kontroly na místě. 7. Členské státy jsou odpovědné za nezbytná opatření, pokud jde o dopravu a ubytování svých odborníků. Náklady na dopravu a ubytování odborníků účastnících se kontroly hradí Komise. Článek 12 Ověřování volného pohybu osob na vnitřních hranicích Odchylně od článku 10 jsou tvořeny týmy pro neohlášenou kontrolu na místě k ověření neexistence kontrol na vnitřních hranicích pouze úředníky Komise. Článek 13 Hodnotící zprávy 1. V návaznosti na každé hodnocení se vypracuje zpráva. Zpráva se zakládá na zjištěních učiněných během kontroly na místě, případně na dotazníku. 6. Pokud hodnocení vychází pouze z dotazníku nebo neohlášené kontroly na místě, vypracuje zprávu Komise. 7. V případě ohlášených kontrol na místě vypracuje zprávu tým během kontroly. Úředník Komise má celkovou odpovědnost za vypracování zprávy a zajištění její integrity a kvality. V případě nesouhlasu usiluje tým o dosažení kompromisu. Odlišná stanoviska mohou být zahrnuta do zprávy. 2. Zpráva analyzuje příslušná kvalitativní, kvantitativní, provozní, správní a organizační hlediska a obsahuje výčet nedostatků či slabých stránek zjištěných během hodnocení. Zpráva obsahuje doporučení pro opatření k nápravě a termíny pro jejich splnění. 3. Každý závěr je zařazen do jedné z následujících kategorií: 8. vyhovující; 9. vyhovující s nutnými zlepšeními; 10. nevyhovující. 4. Komise sdělí zprávu dotyčnému členskému státu do šesti týdnů od konání kontroly na místě nebo případně od obdržení odpovědí na dotazník. Dotyčný členský stát předloží do dvou týdnů své připomínky ke zprávě. 5. Odborník Komise předloží zprávu a odpověď členského státu výboru zřízenému podle článku 15. Členské státy jsou vyzvány, aby se vyjádřily k odpovědím na dotazník, ke zprávě a k připomínkám dotyčného členského státu. Komise přijme doporučení týkající se zařazení zjištění do kategorií podle odstavce 3 postupem podle čl. 15 odst. 2. Do jednoho měsíce od přijetí zprávy předloží dotyčný členský stát Komisi akční plán popisující, jak napraví zjištěné nedostatky. Po konzultaci týmu odborníků Komise předloží výboru zřízenému podle článku 15 své zhodnocení vhodnosti akčního plánu. Členské státy jsou vyzvány, aby se vyjádřily k akčnímu plánu. 6. Do šesti měsíců od obdržení zprávy podá dotyčný členský stát Komisi zprávu o provádění akčního plánu a poté podává zprávu každé tři měsíce do doby, než je akční plán zcela proveden. V závislosti na závažnosti zjištěných nedostatků a opatřeních přijatých k jejich odstranění může Komise postupem podle čl. 15 odst. 2 naplánovat ohlášené kontroly k ověření provádění akčního plánu. Komise může rovněž naplánovat neohlášené kontroly na místě. Komise pravidelně informuje o provádění akčního plánu výbor zřízený postupem podle článku 15. 7. Pokud kontrola na místě prokáže závažné nedostatky, které mohou mít podstatný vliv na celkovou úroveň bezpečnosti jednoho nebo více členských států, Komise ze své vlastní iniciativy nebo na žádost členského státu informuje co nejdříve Radu a Evropský parlament. Článek 14 Citlivé informace Týmy považují za důvěrnou jakoukoli informaci, kterou obdrží v průběhu výkonu svých povinností. Zprávy vypracované v návaznosti na kontroly na místě jsou klasifikovány jako důvěrné. Komise po konzultaci dotyčného členského státu rozhodne, která část zprávy může být zveřejněna. Článek 15 Výbor 1. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4, 7 a 8 rozhodnutí 1999/468/ES. Článek 16 Přechodná ustanovení 1. První víceletý plán v souladu s článkem 5 a první roční program v souladu s článkem 8 se vytvoří šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost. Datum začátku obou programů je jeden rok po vstupu tohoto nařízení v platnost. 2. První analýza rizika, jež má provést agentura Frontex v souladu s článkem 6, je předložena Komisi nejpozději tři měsíce po vstupu tohoto nařízení v platnost. 3. Členské státy určí své odborníky v souladu s článkem 9 nejpozději tři měsíce po vstupu tohoto nařízení v platnost. Článek 17 Informování Evropského parlamentu Komise informuje Evropský parlament o doporučeních, které přijala podle čl. 13 odst. 5. Článek 18 Podávání zpráv Evropskému parlamentu a Radě Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o hodnoceních provedených podle tohoto nařízení. Zpráva se zveřejní a zahrnuje informace o: - hodnoceních provedených v minulém roce a - závěrech, které vyplynuly z jednotlivých hodnocení, a o aktuálním stavu, pokud jde o nápravná opatření. Článek 19 Zrušovací ustanovení Část II rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zakládá Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu (SCH/Com-ex (98) 26 def.), nazvaná „Prováděcí výbor pro státy, které úmluvu již uplatňují“, se zrušuje s účinkem od jednoho roku po vstupu tohoto nařízení v platnost. Článek 20 Rada může rozhodnout, že schengenské hodnocení uvedené v aktech o přistoupení uzavřených poté, co toto nařízení vstoupilo v platnost, se provádí v souladu s tímto nařízením. Článek 21 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO NÁVRH S ROZPOČTOVÝM DOPADEM VÝLUČNĚ NA STRANĚ PŘÍJMŮ 1. NÁZEV NÁVRHU Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o vytvoření hodnotícího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis 2. RÁMEC ABM / ABB Oblast politiky: Prostor svobody, bezpečnosti a práva (hlava 18) Aktivity: Solidarita – vnější hranice, návratová, vízová politika a volný pohyb osob (kapitola 18 02) 3. ROZPOČTOVÉ LINIE 3.1. Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex – linie B.A) včetně okruhů V rámci kapitoly 18 02 (Solidarita – Vnější hranice, návratová, vízová politika a volný pohyb osob) vytvoření článku 18 02 07 s názvem „Schengenské hodnocení“* *Rozpočtová linie vytvořená v návrhu rozpočtu na rok 2011 3.2. Doba trvání akce a finančního dopadu Je naplánováno, že akce bude zahájena v roce 2011 nebo 2012. Bude trvalého charakteru. 3.3. Rozpočtové charakteristiky Rozpočtová linie | Druh výdajů | Nové | Příspěvky od zemí přidružených k Schengenu | Příspěvky od kandidátských zemí | Okruh ve finančním výhledu | Viz bod 3.1. | Nepov. | Rozl.[23] | ANO | ANO | NE | č. [3A] | 4. SHRNUTÍ ZDROJŮ 4.1. Finanční zdroje 4.1.1. Shrnutí prostředků na závazky (PZ) a prostředků na platby (PP) v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Druh výdajů | oddíl č. | Rok 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | n + 4 | n + 5 a násl. | Celkem | Operační výdaje[24] | Prostředky na závazky (PZ) | 8.1. | a | p.m | 0,562 | 0,730 | 0,730 | Prostředky na platby (PP) | b | Administrativní výdaje jako součást referenční částky[25] | Technická a administrativní pomoc (NP) | 8.2.4. | c | CELKOVÁ REFERENČNÍ ČÁSTKA | Prostředky na závazky | a+ c | p.m | 0,562 | 0,730 | 0,730 | Prostředky na platby | b+ c | p.m | 0,562 | 0,730 | 0,730 | Administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky[26] | Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 8.2.5. | d | 0,122 | 0,610 | 0,854 | 0,854 | Administrativní náklady, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů, nezahrnuté do referenční částky (NP) | 8.2.6. | e | p.m | 0,065 | 0,097 | 0,097 | Celkové orientační finanční náklady zásahu | PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+ c+ d+ e | 0,122 | 1,237 | 1,681 | 1,681 | PP CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | b+ c+ d+ e | 0,122 | 1,237 | 1,681 | 1,681 | Spoluúčast Pokud financování návrhu předpokládá spoluúčast členského státu či jiných subjektů (uveďte, o které se jedná), je třeba v níže uvedené tabulce vyplnit odhadovanou výši finanční spoluúčasti (pokud se předpokládá finanční spoluúčast jiných subjektů, lze doplnit další řádky): v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Spolufinancující subjekt | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 a násl. | Celkem | …………………… | f | PZ CELKEM včetně spolufinancování | a + c + d + e + f | 4.1.2. Soulad s finančním plánem ( Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánem[27]. V případě nutnosti budou finanční prostředky na rok 2011 uvolněny převodem v kapitole 18 02. ( Návrh si vyžádá změnu plánu a úpravu příslušného okruhu finančního výhledu. ( Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody[28] (tj. nástroje pro flexibilitu nebo revizi finančního rámce). 4.1.3. Finanční dopady na straně příjmů ( Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem: Tento návrh vychází ze schengenského acquis , jak je definováno v rozhodnutí Rady 1999/437/ES. Země, které nejsou členy EU, přidružené k schengenskému acquis , Island a Norsko[29], Švýcarsko[30] a Lichtenštejnsko[31], proto přispívají na náklady. v milionech EUR (zaokrouhleno na 1 desetinné místo) Před akcí (Rok n-1) | Situace po akci | Celkový objem lidských zdrojů | 1 | 5 | 7 | 7 | 5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE 5.1. Potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu Vzhledem k mezivládnímu původu schengenského acquis je současným schengenským hodnotícím mechanismem pověřena Rada. Výdaje vzniklé v průběhu hodnocení nesou národní rozpočty členských států, jejichž odborníci se účastní hodnocení. Po začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie je rovněž nutné stanovit právní rámec, ve kterém lze tato hodnocení provádět. Náklady vzniklé v souvislosti s tímto mechanismem, zejména z účasti odborníků z členských států (náhrady cestovních výdajů a ubytování během kontrol na místě) půjdou tudíž z rozpočtu EU. Denní dávky pro odborníky členských států budou i nadále hrazeny z rozpočtu příslušného členského státu. 5.2. Přidaná hodnota zásahu Unie, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergie Zachování schengenského prostoru coby prostoru volného pohybu bez kontrol na vnitřních hranicích závisí na účinném mechanismu hodnocení doprovodných opatření. Je nezbytné uzpůsobit mezivládní schengenské hodnocení rámci EU, kde Komise jakožto strážce Smluv převezme odpovědnost, přičemž bude zároveň plně zajišťovat účast odborníků členských států, aby zachovala vzájemnou důvěru. 5.3. Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABM Celkovým cílem je správné uplatňování schengenského acquis ve všech oblastech pokrytých doprovodnými opatřeními, při současném zachování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Akce 1: Hodnocení buď prostřednictvím kontrol na místě nebo na základě dotazníků týkajících se těchto oblastí politik: vnější hranice, víza, policejní spolupráce na vnitřních hranicích, Schengenský informační systém, ochrana údajů, drogy a justiční spolupráce v trestních věcech. Ukazatel: Zhodnocení správného uplatňování acquis ve zprávách (zcela vyhovující, vyhovující s nutnými zlepšeními, nevyhovující). Akce 2: Hodnocení prostřednictvím neohlášených kontrol na místě. Ukazatel: Zhodnocení správného uplatňování acquis za účelem nápravy konkrétních nedostatků. Po každé kontrole bude sepsána zpráva týkající se dodržení práva EU. 5.4. Způsob provádění (orientační) ( Centralizované řízení ( přímo ze strany Komise ( nepřímo na základě pověření pro: ( výkonné agentury ( subjekty, které Společenství zřídila, uvedené v článku 185 finančního nařízení ( vnitrostátní veřejné subjekty / subjekty pověřené veřejnou službou ( Sdílené nebo decentralizované řízení ( spolu s členskými státy ( se státy, které nejsou členy EU ( Společné řízení s mezinárodními organizacemi (uveďte s kterými) Příslušné poznámky: 6. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ 6.1. Monitorovací systém Navrhované nařízení upravuje vytvoření hodnotícího mechanismu pro správné uplatňování schengenského acquis . Správné uplatňování acquis bude posuzováno v hodnotících zprávách obsahujících míru souladu. Komise bude předkládat výroční zprávu o provádění tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě. 6.2. Hodnocení 6.2.1. Hodnocení předem (ex-ante) 6.2.2. Opatření přijatá po průběžném / následném hodnocení (ex post) (na základě podobných zkušeností z minulosti) 6.2.3. Podmínky a periodicita budoucího hodnocení 7. Opatření proti podvodům Za účelem boje proti podvodům, korupci a dalším protiprávním aktivitám se na tento mechanismus bude bez omezení vztahovat nařízení (ES) č. 1037/1999. 8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH 8.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnosti Položky závazků v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | Rok 2014 | Rok n+4 | Rok n+5 | Úředníci nebo dočasní zaměstnanci[34] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 4 | 6 | 6 | B*, C*/AST | 1 | 1 | 1 | Zaměstnanci financovaní[35] podle čl. XX 01 02 | Ostatní zaměstnanci[36] financovaní podle čl. XX 01 04/05 | CELKEM | 1 | 5 | 7 | 7 | 8.2.2. Popis úkolů, které vyplývají z akce 8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa) ( Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, který má být nahrazen nebo prodloužen (1) ( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP / PNR na rok 2010 ( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v příštím procesu RSP / PNR (2 v roce 2012 a 1 v roce 2013) ( Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování) (3) ( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP / PNR dotyčného roku. Vzhledem k rozpočtovým omezením v souvislosti se současným závazkem Komise nežádat o nová pracovní místa do roku 2013 budou požadované lidské zdroje naplněny zaměstnanci GŘ, kteří už byli přiděleni na řízení opatření nebo byli přesunuti v rámci GŘ, a dalšími pracovníky, kteří budou přiděleni řídícímu GŘ v rámci postupu pro roční příděly. 8.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté v referenční částce (XX 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení) v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Rozpočtová linie (číslo a okruh) | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM | Další technická a administrativní pomoc | – interní (intra muros) | – externí (extra muros) | Technická a administrativní pomoc celkem | 8.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté v referenční částce v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) Druh lidských zdrojů | Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | Rok 2014 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (XX 01 01) | 1 | 5 | 7 | 7 | Zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 02 (pomocní pracovníci, přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci, atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,122 | 0,610 | 0,854 | 0,854 | Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanci | Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02 | 8.2.6. Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) | Rok 2011 | Rok 2012 | Rok 2013 | Rok 2014 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM | XX 01 02 11 01 – Služební cesty | XX 01 02 11 02 – Schůze a konference | XX 01 02 11 03 Výbory[38](řídící postup) | p.m | 0,065 | 0,097 | 0,097 | XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace | XX 01 02 11 05 – Informační systémy | 2 Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) | p.m | 0,065 | 0,097 | 0,097 | 3 Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte i s odkazem na rozpočtovou linii) | Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | p.m | 0,065 | 0,097 | 0,097 | Výpočet – Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky | Způsob výpočtu: 27 členů (1 na každý členský stát)* 600 EUR/osoba* 4 schůze v prvním roce a 6 jednání v následujících letech. | [1] KOM(2009) 102 a KOM(2009) 105. [2] KOM(2009) 665 v konečném znění. [3] Dokument Rady 17024/09, přijatý Evropskou radou ve dnech 10.–11. prosince 2009. [4] Za tímto účelem bylo nezbytné definovat schengenské acquis (rozhodnutí Rady 1999/435/ES, Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 1) a určit právní základ ve Smlouvách pro každé ustanovení nebo rozhodnutí, jež je součástí tohoto acquis (rozhodnutí Rady 1999/436/ES, Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 17). Ke každému ustanovení acquis byl určen právní základ buď podle prvního nebo třetího pilíře. Mělo se za to, že ustanovení schengenského acquis , pro které nebylo možné určit jediný právní základ (tj. ustanovení o SIS), spadá do třetího pilíře. Všechny změny tohoto acquis musí mít náležitý právní základ v souladu se Smlouvami. [5] Úř. věst. L 256, 13.9.1991, s. 51. [6] Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 22. [7] Dokumenty 11076/09, 11087/09, 13831/1/09 a 13832/09. [8] A7–0034/2009. [9] Úř. věst. L 236, 23.10.2003, s. 33. [10] Úř. věst. L 157, 21.6.2005, s. 29. [11] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [12] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52. [13] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3. [14] Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 138. [15] Úř. věst. C 53, 3.3.2005, s. 1, (bod 1.7.1). [16] Dokument Rady 17024/09, přijatý Evropskou radou ve dnech 10.–11. prosince 2009. [17] Nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2006 (Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1). [18] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [19] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20. [20] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [21] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52. [22] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3. [23] Rozlišené položky, dále jen „RP”. [24] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx 01 hlavy xx. [25] Výdaje v rámci článku xx 01 04 hlavy xx. [26] Výdaje v rámci kapitoly xx 01 kromě článků xx 01 04 a xx 01 05. [27] Hodnotící mechanismus bude stále prováděn po finančním roce 2013. [28] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody. [29] Ustanovení čl. 12 odst. 1 posledního odstavce Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36). [30] Ustanovení čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 50). [31] Článek 3 Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3). [32] V případě potřeby, např. potrvá-li akce déle než šest let, je třeba doplnit další sloupce. [33] Jak je popsáno v bodě 5.3. [34] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce. [35] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce. [36] Tyto náklady jsou zahrnuty do referenční částky. [37] Měl by být uveden odkaz na konkrétní legislativní finanční výkaz dotyčných výkonných agentur. [38] Uveďte přesně druh výboru a skupinu, do níž náleží.