DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1. SOUVISLOSTI NÁVRHU

• Odůvodnění a cíle návrhu

Eurostat sestavuje evropskou zemědělskou statistiku týkající se zemědělství EU již několik desetiletí. Tato evropská zemědělská statistika v dnešní době zahrnuje následující aspekty: strukturu zemědělských podniků, souhrnný zemědělský účet, živočišnou a rostlinnou výrobu, ekologické zemědělství, ceny zemědělských produktů, pesticidy, živiny a další agroenvironmentální aspekty. Jejím hlavním cílem je monitorovat a hodnotit společnou zemědělskou politiku (SZP) a další důležité politiky EU a podporovat tvorbu politiky.

Při hodnocení těchto shromážděných údajů v roce 2016 byla zjištěna potřeba jejich aktualizace, aby zohledňovaly změny v zemědělství, SZP a dalších souvisejících politikách EU. „Strategie pro zemědělskou statistiku do roku 2020 a na další období“ je hlavním programem pro modernizaci zemědělské statistiky Evropské unie, který provádí Evropská komise v úzké spolupráci s členskými státy. Tuto strategii podporuje Výbor pro Evropský statistický systém a je součástí Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů (REFIT), jehož cílem je zefektivnit a zlepšit Evropský systém zemědělské statistiky (EASS). Tato strategie se rovněž řídí mezinárodními doporučeními, například pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu, které se týkají podávání zpráv o emisích skleníkových plynů, a standardy Organizace OSN pro výživu a zemědělství a provádí globální strategii OSN pro zlepšení statistik v oblasti zemědělství a venkova.

Zemědělství je z ekonomického hlediska relativně malým odvětvím, avšak pokrývá téměř polovinu rozlohy EU a dodává do ní většinu potravin, čímž zajišťuje jak bezpečnost potravin, tak potravinové zabezpečení. Zemědělství má velký dopad na změnu klimatu a životní prostředí a je na něm závislých mnoho venkovských komunit. EU v této oblasti potřebuje co nejpřesnější informace, aby mohla navrhnout politiky, které budou přínosné pro všechny evropské občany. Toho může být dosaženo přidělením odpovídajícího rozpočtu SZP a zacílením souvisejících opatření co nejúčinněji a nejúčelněji do více oblastí. Zemědělství navíc tvoří ústřední bod sdělení Komise týkajícího se Zelené dohody pro Evropu, zejména v její strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“.

Výkonnost odvětví zemědělství jako celku lze posoudit sloučením informací o změnách objemů a cen zemědělského zboží a služeb do struktury soustavy účtů. Pro tyto účely nabízí souhrnný zemědělský účet (SZÚ) soubor srovnatelných údajů, které poskytují důležité makroekonomické informace klíčovým uživatelům, zejména Generálnímu ředitelství Komise pro zemědělství a rozvoj venkova (GŘ AGRI).

SZÚ jako satelitní účet evropského systému účtů (ESA 2010) přísně dodržuje metodiku stanovenou pro národní účty. K jejich sestavení je však zapotřebí vymezit příslušná pravidla a metody. Podle stávající metodiky členské státy poskytují od roku 2000 Eurostatu národní a regionální souhrnný zemědělský účet. V roce 2004 vstoupilo v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 ze dne 5. prosince 2003 o souhrnném zemědělském účtu ve Společenství, které formalizovalo národní úroveň souhrnného účtu. Od té doby již bylo šestkrát změněno. Regionální účty, které nebyly do nařízení zahrnuty, jsou nadále pravidelně předávány téměř všemi členskými státy na základě neformální dohody. Tento postup není optimální, jelikož statistika, na kterou se vztahuje neformální dohoda, netvoří formální součást SZÚ a její poskytování se neopírá o žádné závazné povinnosti ani záruky. Regionální souhrnný zemědělský účet představuje pokročilou a významnou statistiku, která by měla být formalizována tak, že se začlení do nařízení o SZÚ. Jedině tímto způsobem lze zajistit její kvalitu. Tuto otázku zahrnul do své zvláštní zprávy SR 01/2016 Evropský účetní dvůr, který v ní doporučil formalizaci regionálního souhrnného zemědělského účtu. Komise toto zjištění přijala.

V téže zvláštní zprávě SR 01/2016 bylo rovněž zjištěno nedostatečné podávání zpráv o kvalitě SZÚ. Eurostat provádí toto doporučení od roku 2016, přičemž zprávy o kvalitě SZÚ členské státy EU poskytují (s nepatrnými výjimkami) od roku 2019 na základě požadavků obsažených v čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 223/2009. Ustanovení článku 12 však stanoví, že konkrétní požadavky na podávání zpráv o kvalitě mohou být stanoveny také odvětvovými právními předpisy, kterými lze vedle lhůt pro předávání údajů také stanovit formu, strukturu, periodicitu a ukazatele pro hodnocení zpráv o kvalitě. V současné době je proces podávání zpráv o kvalitě pouze neformální, a proto by měl být formalizován v souladu s těmito požadavky obsaženými v nařízení (ES) č. 223/2009.

Členské státy dále v souvislosti se SZÚ předávají v případě národních údajů první odhadované údaje (lhůtou je listopad referenčního roku n), druhé odhadované údaje (lhůtou je leden roku n + 1) a konečné údaje (lhůtou je září roku n + 1). Druhé údaje jsou však předávány po prvních údajích příliš brzy na to, aby se jejich kvalita mohla optimálně zlepšit. Lhůta předání druhých odhadovaných údajů by tedy měla být prodloužena o dva měsíce z konce ledna na konec března roku následujícího po referenčním roce.