SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTUpodle čl. 294 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unietýkající se postoje Rady k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o vytvoření víceletého programu politiky rádiového spektra /* KOM/2012/03 v konečném znění - 2010/0252 (COD) */





2010/0252 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 294 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se postoje Rady k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o vytvoření víceletého programu politiky rádiového spektra 1. Souvislosti Datum předání návrhu Evropskému parlamentu a Radě (dokument KOM(2010) 471 v konečném znění – 2010/0252 COD): || 20. září 2010 Datum vydání stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru: || 16. února 2011 Datum přijetí postoje Evropského parlamentu v prvním čtení: || 11. května 2001 Datum předání pozměněného návrhu: || 11. května 2011 SP (2011)5858 Datum přijetí postoje Rady: || 13. prosince 2011 2. Cíl návrhu Komise Navrhovaný program politiky rádiového spektra na základě článku 114 Smlouvy o fungování EU je odpovědí na výzvu Evropského parlamentu a Rady v čl. 8a odst. 3 rámcové směrnice 2002/21/ES pozměněné směrnicí 2009/140/ES, aby Komise předložila legislativní návrh k vytvoření víceletého programu, který stanoví politickou orientaci a cíle pro strategické plánování a harmonizaci využívání rádiového spektra. Program politiky rádiového spektra odráží důležitost dostupnosti a účinného využívání rádiového spektra pro vnitřní trh v oblasti elektronických komunikací a jiných oblastí politiky EU, například v oblasti dopravy, výzkumu, pozorování Země, družicových navigačních systémů, ochrany životního prostředí a boji proti globálnímu oteplování. Program politiky rádiového spektra je součástí iniciativy Komise s názvem Digitální agenda pro Evropu a přispívá k provádění strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, neboť spektrum je nezbytné pro digitální společnost, rychlé bezdrátové služby, hospodářské oživení, růst, vysoce kvalitní pracovní místa a dlouhodobou konkurenceschopnost EU. Akt o jednotném trhu rovněž vyzývá Parlament a Radu, aby návrh bez prodlení přijaly. Program politiky rádiového spektra vytvoří postup, kterým se určí, jak může používání rádiového spektra přispět k cílům EU a optimalizovat sociální, hospodářské a environmentální přínosy. Staví na regulačních zásadách EU pro elektronické komunikace a na rozhodnutí o rádiovém spektru (676/2002/ES), potvrzuje zásady, jež mají být uplatňovány na všechny druhy používání rádiového spektra, stanoví cíle pro iniciativy EU a uvádí seznam opatření, jež mají být zahájena. 3. Připomínky k postoji Rady Postoj Rady v prvním čtení je výsledkem kompromisu dosaženého po neformálních jednáních mezi Radou, Evropským parlamentem a Komisí, která vyvrcholila na neformálním trialogu dne 24. října 2011, a byl potvrzen výměnou dopisů mezi oběma normotvůrci. Tento kompromis zahrnuje: · jasný závazek dokončit do 1. ledna 2013 proces povolování u již harmonizovaného spektra, včetně pásma 800 MHz, · účinný inventarizační mechanismus vycházející z prováděcích opatření Komise a jasné lhůty pro přijetí těchto opatření, · jasný cíl určit do roku 2015 na základě inventarizace minimálně 1 200 MHz spektra pro bezdrátové širokopásmové komunikace, · závazek prozkoumat potřebu dalšího spektra pro bezdrátové širokopásmové připojení na základě požadavků kapacity, · prostředky k zajištění hospodářské soutěže v oblasti využívání spektra, zejména v případě služeb elektronických komunikací, · rozvoj politických iniciativ týkajících se kolektivního a sdíleného využívání spektra, · ustanovení o posílení koordinace ze strany EU při mezinárodních jednáních o spektru, · závazek vypracovat politické iniciativy týkající se požadavků na spektrum v dalších odvětvích vnitřního trhu a politikách EU, včetně úspory energie, pozorování a monitorování Země, bezpečnosti a ochrany veřejnosti, bezdrátových mikrofonů a internetu věcí. Komise proto může postoj Rady přijmout, neboť zohledňuje dosažený kompromis a vzhledem k důležitosti této záležitosti, krátkých lhůt stanovených v návrhu rozhodnutí a potřebě rychlého provedení vyzývá podobně Parlament, aby návrh přijal v co nejkratší době a beze změn. Komise také učinila tři prohlášení (viz níže) k zápisu ze zasedání Rady ze dne 13. prosince 2011, která vysvětlují názor Komise na některá konkrétní ustanovení. 4. Závěr Komise podporuje postoj Rady, k němuž níže uvádí tři prohlášení, a vyzývá Parlament, aby postoj Rady v souladu s kompromisem dosaženým dne 24. října 2011 co nejdříve a beze změny schválil, a umožnil tak včasný vstup rozhodnutí v platnost. 5. Jednostranná prohlášení Komise k zápisu ze zasedání Rady ze dne 13. prosince 2011 1) K vložení odkazu na Skupinu pro politiku rádiového spektra do čl. 9 odst. 2: „Komise bere na vědomí, že na základě čl. 9 odst. 2 musí před přijetím prováděcích aktů týkajících se inventarizace maximálně zohlednit stanoviska Skupiny pro politiku rádiového spektra (RSPG). Komise se domnívá, že pokud jde o prováděcí akty, nevztahují se na ně jiné procedurální náležitosti než ty, které stanoví článek 291 SFEU. Komise vytvořila RSPG, aby mohla využívat jejích doporučení a odborných znalostí, a bude jich využívat i nadále, neboť tato skupina plní významnou poradní funkci a poskytuje cenné informace k politickým otázkám, nicméně rozhodnutí konzultovat tuto skupinu náleží Komisi podle jejího vlastního uvážení.“ 2) K ustanovení čl. 10 odst. 1 týkajícímu se mezinárodních jednání: „Komise potvrzuje svůj výklad odkazů na „pravomoci členských států“ jako na pravomoci, jež nebyly svěřeny Evropské unii. Rovněž upozorňuje, že Smlouvy zůstávají v platnosti v celém svém rozsahu, což případně zahrnuje zejména čl. 218 odst. 9 SFEU.“ 3) K postupu přijímání prováděcích aktů, pokud jde o čl. 13 odst. 2: „Komise zdůrazňuje, že je v rozporu s literou i duchem nařízení č. 182/2011 uplatňovat čl. 5 odst. 4 druhý pododstavec písm. b) systematicky. Toto ustanovení lze uplatnit v případě, kdy existuje konkrétní potřeba odchýlit se od základní zásady, podle níž smí Komise přijmout předlohu prováděcího aktu, neobdrží-li žádné stanovisko. Protože se jedná o výjimku z obecného pravidla stanoveného čl. 5 odst. 4, použití druhého pododstavce písm. b) nelze považovat za rozhodovací pravomoc normotvůrce, ale je nutné ho vykládat restriktivně, a musí tedy být odůvodněno.“ * * *