Mimoto usiluje o zavedení mechanismu spolupráce mezi členskými státy a Komisí, v jehož rámci by se vzájemně informovaly o přímých zahraničních investicích, které mohou ohrozit bezpečnost nebo veřejný pořádek, a vyměňovaly si v tomto ohledu informace. Tento mechanismus spolupráce by též umožnil podrobnou diskusi mezi členskými státy a Komisí a lepší koordinaci veškerých rozhodnutí o prověření přijatých dotčeným členským státem či členskými státy. Mechanismus spolupráce by též zvýšil informovanost členských států a Komise o plánovaných nebo uskutečněných přímých zahraničních investicích, které mohou mít vliv na bezpečnost nebo veřejný pořádek.

Navrhovaný podpůrný rámec bere v úvahu stávající rozdíly mezi členskými státy v souvislosti s prověřováním přímých zahraničních investic. V dnešní době má prověřovací mechanismy zavedeny téměř polovina členských států, zatímco zbývající členské státy takové mechanismy nemají. Stávající prověřovací mechanismy mají navíc rozdílnou oblast působnosti a postup: ex ante / ex post, dobrovolné/povinné oznámení, obecné/odvětvové pokrytí, společnosti/aktiva, použitelnost na investice z jiných členských států a třetích zemí nebo pouze z třetích zemí apod.

Seznam kritických surovin by měl pomoci stimulovat evropskou produkci kritických surovin a usnadnit zahájení nových těžařských a recyklačních činností. Komise seznam kritických surovin v posledních letech zohledňuje prostřednictvím široké škály opatření v oblasti obchodu, mezinárodních vztahů, výzkumu a inovací, znalostní základny a oběhového hospodářství. EU podporuje doplňující politické iniciativy členských států, které se též zapojují do přípravy seznamu kritických surovin.

V průběhu let přijala Unie právní předpisy pro zlepšení bezpečnosti dodávek v oblasti energetiky Unie a jejích členských států. Podle směrnice o kritické infrastruktuře musí členské státy určit evropskou kritickou infrastrukturu a připravit plány bezpečnosti. Směrnice o elektřině a plynu z tzv. třetího energetického balíčku (směrnice 2009/72/ES o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou; směrnice 2009/73/ES o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem) obsahují ustanovení vyžadující posouzení důsledků bezpečnosti dodávek pro dotčený členský stát, ale též pro EU jako celek, v případě, že je přepravní soustava plynu nebo elektřiny členského státu řízena provozovatelem z třetí země. Kromě toho se nařízení o bezpečnosti dodávek zemního plynu zaměřuje konkrétně na obavy o bezpečnost dodávek a požaduje, aby členské státy prováděly posouzení rizik na vnitrostátní a regionální úrovni, při němž posoudí všechna možná rizika pro plynárenskou soustavu, včetně rizik spojených s řízením infrastruktury, která je významná pro bezpečnost dodávek subjekty z třetích zemí, a aby vypracovaly komplexní preventivní akční plány a havarijní plány s opatřeními ke snížení těchto rizik. Ve stejném duchu obsahuje podobná ustanovení návrh o rizikové připravenosti pro odvětví elektřiny. Energetické subjekty jsou výslovně zahrnuty do směrnice o bezpečnosti síťové infrastruktury jako základní služby.

Přímé zahraniční investice mohou mít formu fúze, nabytí nebo společných podniků, které vytvářejí spojení spadající do oblasti působnosti nařízení EU o spojování. V souvislosti s takovými spojeními umožňuje čl. 21 odst. 4 nařízení EU o spojování členským státům přijmout přiměřená opatření k ochraně oprávněných zájmů, jsou-li slučitelná s obecnými zásadami a jinými ustanoveními práva Unie. Za tímto účelem čl. 21 odst. 4 druhý pododstavec výslovně uznává za oprávněné zájmy ochranu veřejné bezpečnosti, plurality médií a pravidel obezřetnostního dohledu. Rozhodnutí o prověření přijatá podle navrhovaného nařízení za účelem ochrany těchto zájmů nemusí být podle čl. 21 odst. 4 třetího pododstavce sdělena Komisi, pokud jsou slučitelná s obecnými zásadami a jinými ustanoveními práva Unie. Pokud však má členský stát v úmyslu přijmout rozhodnutí o prověřování podle navrhovaného nařízení na ochranu dalších veřejných zájmů, musí to podle čl. 21 odst. 4 třetího pododstavce sdělit Komisi, pokud se rozhodnutí týká spojení, které spadá do oblasti působnosti nařízení EU o spojování. Komise zajistí soulad při uplatňování navrhovaného nařízení a čl. 21 odst. 4. Pokud se příslušné oblasti působnosti obou nařízení překrývají, měly by být důvody pro prověření stanovené v článku 1 navrhovaného nařízení a pojem oprávněných zájmů ve smyslu čl. 21 odst. 4 třetího pododstavce nařízení EU o spojování vykládány soudržně, aniž by bylo dotčeno posouzení slučitelnosti vnitrostátních opatření zaměřených na ochranu těchto zájmů s obecnými zásadami a jinými ustanoveními práva Unie.

Ustanovení v tomto návrhu se omezují na to, co je nezbytné pro dosažení cílů nařízení, a jsou tudíž v souladu se zásadami proporcionality.

Sdělení Komise, které doprovází návrh nařízení, oznamuje hloubkovou analýzu toků investic do EU, zejména pak investic do strategických odvětví nebo aktiv, které mohou vzbuzovat obavy z hlediska bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Analýza bude zahrnovat sběr údajů, analýzu trendů a posouzení dopadů, a to i pomocí případových studií. Její výsledky přispějí do rozhodovacího procesu.

V poslední době došlo k řadě převzetí evropských společností, na nichž se podíleli zahraniční investoři se silnými vazbami na své domovské vlády, jejichž strategií je zaměřit se na nákup evropských společností, které vyvíjejí technologie nebo provozují infrastrukturu zásadní pro výkon kritických funkcí ve společnosti a hospodářství. Největším rizikem je to, že taková investice by mohla ohrozit bezpečnost a veřejný pořádek Unie nebo jejích členských států. Kombinace tohoto vývoje vyvolala obavy evropských občanů, společností a členských států. Tyto obavy vyžadují pečlivou analýzu a patřičné kroky, jak Komise oznámila v diskusním dokumentu o využití potenciálu globalizace vydaném dne 10. května 2017.

Vzhledem k zásadní oblasti působnosti návrhu nařízení Komise a zejména k jeho cíli, jímž je mimo jiné zajistit koordinaci EU pro prověřování přímých zahraničních investic plynoucích do Evropské unie z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku, vedla Komise konzultace s členskými státy, které v této oblasti politiky aktivně usilují o zásah EU, a též s některými dalšími členskými státy bez ohledu na to, zda mají či nemají vnitrostátní mechanismy pro prověřování investic.

Komise by měla být též informována o přímých zahraničních investicích, které jsou z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku prověřovány v rámci prověřovacího mechanismu členského státu. Komise by měla mít též možnost poskytnout v přiměřeném časovém rámci připomínky (ve formě stanoviska) členskému státu, v němž prověřování probíhá nebo v němž je investice plánována nebo byla uskutečněna. Aby byly připomínky členských států vzaty v úvahu, měla by mít Komise dalších 25 pracovních dnů na to, aby určila, zda má pro členské státy, v nichž je investice plánována nebo byla uskutečněna, vydat takové stanovisko.

Prověřující členský stát by měl umožnit jiným členským státům poskytnout připomínky v přiměřeném časovém rámci v délce 25 pracovních dnů. Prověřující členské státy by měly ve svém prověřovacím mechanismu poskytnout dostatek času na řádné zohlednění připomínek jiných členských států, ale měly by si v souvislosti s prověřovanou přímou zahraniční investicí ponechat konečnou rozhodovací pravomoc.

Členské státy prověřující přímé zahraniční investice by měly o probíhajícím prověřování informovat ostatní členské státy. To by mělo těmto členským státům umožnit přijímat v raném stadiu připomínky od jiných členských států a brát je prakticky v úvahu v prověřovacím procesu. Dále to umožní dalším členským státům zvážit, zda související přímá zahraniční investice, která je na jejich území též plánována nebo byla uskutečněna, může vyžadovat prověření v rámci jejich vlastního prověřovacího mechanismu.

Nařízení stanoví mechanismus umožňující členským státům spolupracovat a vzájemně si pomáhat, pokud přímé zahraniční investice mohou mít vliv na jejich bezpečnost nebo veřejný pořádek. Potenciálně dotčené členské státy by měly mít možnost poskytnout připomínky členským státům, v nichž je investice plánována nebo byla uskutečněna, bez ohledu na to, zda některý z dotčených členských států má prověřovací mechanismus nebo investici prověřuje. Díky této spolupráci by členské státy měly mít možnost vyměňovat si informace a pokud možno koordinovat svou případnou reakci na přímou zahraniční investici.

Aby byla zajištěna účinnost jejich prověřovacích mechanismů a rozhodnutí, měly by členské státy být schopny zachovávat, měnit nebo přijímat opatření nezbytná k prevenci obcházení opatření. K takovým opatřením může patřit prověřování, v souladu s právem EU, přímých investic prováděných podnikem, který vznikl podle práva členského státu a který vlastní nebo ovládá zahraniční investor, pokud je investice uskutečňována na základě umělých ujednání v EU, která neodrážejí ekonomickou realitu a obcházejí prověřovací mechanismy. Neměla by však ovlivnit základní svobody zavedené podle SFEU.

Aby měly členské státy a Komise při uplatňování nařízení vodítko jak postupovat, stanoví článek 4 nevyčerpávající seznam faktorů, které lze brát v úvahu při prověřování přímých zahraničních investic z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Tento seznam faktorů má též objasnit situaci investorům, kteří zvažují přímé zahraniční investice v Unii nebo je již uskutečnili. Při rozhodování o tom, zda přímá zahraniční investice může ovlivnit bezpečnost nebo veřejný pořádek, by členské státy a Komise měly vzít v úvahu všechny příslušné faktory, včetně účinků na kritickou infrastrukturu, technologie, včetně klíčových základních technologií, a vstupů, které jsou zásadní pro bezpečnost nebo zachování veřejného pořádku. V tomto ohledu by členské státy a Komise měly být schopné zohlednit, zda zahraničního investora ovládá přímo či nepřímo vláda třetí země, a to i prostřednictvím financování ve významné výši.

Jak je uvedeno ve sdělení Komise doprovázejícím tento návrh, zřídí Komise v souvislosti s prověřováním přímých zahraničních investic též koordinační skupinu složenou ze zástupců členských států a Komise. Skupina by se scházela pravidelně, aby posoudila otázky týkající se přímých zahraničních investic plynoucích do EU, včetně otázek vyplývajících z provádění nařízení. Tato skupina by mohla představovat fórum pro výměnu informací mezi členskými státy mimo jiné o tocích a trendech přímých zahraničních investic, jakož i pro výměnu osvědčených postupů pro prověřování přímých zahraničních investic.

Aby byla usnadněna spolupráce s jinými členskými státy a prověřování přímých zahraničních investic ze strany Komise, ukládá článek 10 všem členským státům povinnost zajistit bez ohledu na to, zda mají prověřovací mechanismus, minimální míru informací o přímých zahraničních investicích spadajících do oblasti působnosti nařízení. Taková minimální míra informací o přímých zahraničních investicích by měla být členským státem zpřístupněna na žádost jiného členského státu nebo Komise. Příslušné informace zahrnují takové aspekty, jako je vlastnická struktura zahraničního investora a financování plánované nebo uskutečněné investice, včetně informací o dotacích udělených třetími zeměmi, jsou-li k dispozici.

Dotčené členské státy musí stanovisko Komise v maximální míře zohlednit a v případě, že se jejím stanoviskem neřídí, musí Komisi poskytnout vysvětlení. Ty členské státy, jimž je stanovisko určeno a které prověřují přímé zahraniční investice v rámci svých prověřovacích mechanismů, zařadí stanovisko Komise do svého prověřovacího procesu. Ty členské státy, jimž je stanovisko určeno a které prověřování neprovádějí, by měly zvážit způsoby, jak ho zohlednit, a to v rámci svého prověřovacího mechanismu nebo v případě jeho neexistence, při tvorbě širší politiky.

V těchto specifických případech může Komise adresovat stanovisko členským státům, v nichž je investice plánována nebo byla uskutečněna, pokud se domnívá, že investice může ohrozit bezpečnost nebo veřejný pořádek. Důvody pro prověření jsou vždy bezpečnost a veřejný pořádek a Komise by měla mít možnost zvážit řadu faktorů, včetně faktorů vyjmenovaných v článku 4. Při svém prověřování by Komise měla též zvážit existenci specifických právních předpisů na úrovni EU.

v souladu s řádným legislativním postupem,

vzhledem k těmto důvodům:

(1)Přímé zahraniční investice přispívají k růstu Unie tím, že zlepšují její konkurenceschopnost, vytvářejí pracovní místa a úspory z rozsahu, přinášejí kapitál, technologie, inovace a odborné poznatky a otevírají nové trhy pro vývoz z Unie. Podporují cíle investičního plánu pro Evropu vypracovaného Komisí a přispívají k dalším unijním projektům a programům.

(2)Unie a členské státy mají otevřené investiční prostředí, které je zakotveno ve Smlouvě o fungování Evropské unie („SFEU“) a zahrnuto do mezinárodních závazků Unie a jejích členských států v souvislosti s přímými zahraničními investicemi.

(3)V souladu s mezinárodními závazky přijatými v rámci Světové obchodní organizace, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a v obchodních a investičních dohodách uzavřených se třetími zeměmi mohou Unie a členské státy s výhradou určitých požadavků přijímat z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku restriktivní opatření týkající se přímých zahraničních investic.

(4)Několik členských států zavedlo opatření, podle nichž mohou z důvodu veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti omezit pohyb kapitálu mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi. Tato opatření odrážejí cíle a obavy členských států v souvislosti s přímými zahraničními investicemi a vedou k řadě různých opatření jak z hlediska rozsahu, tak postupu. Jiné členské státy takové mechanismy nemají.

(5)V současnosti není na úrovni EU žádný komplexní rámec pro prověřování přímých zahraničních investic z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku.

(6)Přímé zahraniční investice spadají do společné obchodní politiky. V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. e) SFEU má Evropská unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky.

(7)Je důležité poskytnout právní jistotu a zajistit rozsáhlou koordinaci a spolupráci v EU stanovením rámce pro prověřování přímých zahraničních investic v Unii z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Není tím dotčena výhradní odpovědnost členských států udržovat vnitrostátní bezpečnost.

(8)Rámec pro prověřování přímých zahraničních investic by měl členským státům a Komisi poskytnout prostředek ke komplexnímu řešení rizik pro bezpečnost nebo veřejný pořádek a přizpůsobení se měnícím se okolnostem, přičemž se současně zachová nezbytná flexibilita členských států při prověřování přímých zahraničních investic z důvodu bezpečnosti a veřejného pořádku s přihlédnutím k jejich individuální situaci a vnitrostátním okolnostem.

(9)Měla by být zahrnuta široká škála investic, které vytvářejí nebo zachovávají dlouhodobé a přímé vztahy mezi investory z třetích zemí a podniky vykonávajícími ekonomickou činnost v některém členském státě.

(10)Členské státy by měly být schopny přijímat v souladu s právem Unie opatření nezbytná k prevenci obcházení jejich prověřovacích mechanismů a rozhodnutí o ochraně bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Sem by měly být zařazeny investice v Unii pomocí umělých ujednání, která neodrážejí ekonomickou realitu a obcházejí prověřovací mechanismy a rozhodnutí o prověření, pokud je investor zcela vlastněn nebo ovládán fyzickou osobou nebo podnikem třetí země. Není tím dotčena svoboda usazování a volný pohyb kapitálu, které jsou zakotveny v SFEU.

(11)Aby měly členské státy a Komise při uplatňování nařízení vodítko jak postupovat, je vhodné poskytnout seznam faktorů, které lze zohlednit při prověřování přímých zahraničních investic z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Tento seznam zlepší také transparentnost procesu prověřování pro investory, kteří zvažují nebo již uskutečnili přímé zahraniční investice v Unii. Tento seznam faktorů, které mohou ovlivnit bezpečnost nebo veřejný pořádek, by měl zůstat otevřený.

(12)Při rozhodování, zda přímá zahraniční investice může mít vliv na bezpečnost nebo veřejný pořádek, by členské státy a Komise měly mít možnost posoudit všechny relevantní faktory, včetně účinků na kritickou infrastrukturu, technologie, včetně klíčových základních technologií, a vstupů, které jsou zásadní pro bezpečnost nebo zachování veřejného pořádku, a narušení, ztráty nebo zničení, které by měly v členském státě nebo v Unii zásadní dopad. V tomto ohledu by členské státy a Komise měly mít možnost zohlednit, zda zahraničního investora ovládá přímo či nepřímo (např. pomocí významného financování, včetně dotací) vláda třetí země.

(13)Je vhodné stanovit základní prvky procesního rámce pro prověřování přímých zahraničních investic členskými státy, aby investoři, Komise a ostatní členské státy pochopili, jak budou takové investice pravděpodobně prověřovány, a aby bylo zajištěno, že tyto investice budou prověřovány transparentně a že nebude docházet k diskriminaci některých třetích zemí. K těmto prvkům by mělo patřit alespoň vytvoření časových rámců pro prověřování a možnost zahraničních investorů využít soudní nápravu rozhodnutí o prověření.

(14)Měl by být vytvořen mechanismus, který členským státům umožní spolupracovat a vzájemně si pomáhat v případech, kdy přímá zahraniční investice v jednom členském státě může mít vliv na bezpečnost nebo veřejný pořádek jiného členského státu. Členské státy by měly mít možnost předložit připomínky členskému státu, v němž je investice plánována nebo byla uskutečněna, bez ohledu na to, zda členské státy předkládající připomínky nebo členské státy, v nichž je investice plánována nebo byla uskutečněna, mají prověřovací mechanismus nebo investici prověřují. Připomínky členských států by měly být též postoupeny Komisi. Komise by rovněž měla mít v příslušném případě možnost vydat stanovisko pro členský stát, v němž je investice plánována nebo byla uskutečněna, bez ohledu na to, zda tento členský stát má prověřovací mechanismus nebo investici prověřuje a zda ostatní členské státy předložily připomínky.

(15)Komise by navíc měla mít možnost z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku prověřovat přímé zahraniční investice, které mohou mít vliv na projekty a programy v zájmu Unie. To by Komisi poskytlo nástroj k ochraně projektů a programů, které slouží Unii jako celku a představují důležitý příspěvek k jejímu hospodářskému růstu, zaměstnanosti a konkurenceschopnosti. Měly by sem patřit zejména projekty a programy, které jsou spojeny s podstatným financováním z prostředků EU, nebo ty, které byly zavedeny právními předpisy Unie v souvislosti s kritickou infrastrukturou, kritickými technologiemi nebo kritickými vstupy. Pro větší jasnost by měl být v příloze uveden orientační seznam projektů nebo programů v zájmu Unie, v jejichž souvislosti mohou být přímé zahraniční investice podrobeny prověření ze strany Komise.

(16)Domnívá-li se Komise, že přímá zahraniční investice může mít vliv na projekty či programy v zájmu Unie z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku, měla by mít možnost adresovat členskému státu, v němž je taková investice plánována nebo byla uskutečněna, v přiměřeném časovém rámci stanovisko. Členské státy by měly stanovisko zohlednit v co nejvyšší míře, a pokud se jím neřídí, měly by v souladu se svou povinností loajální spolupráce podle čl. 4 odst. 3 SEU poskytnout Komisi vysvětlení. Komise by měla též mít možnost požadovat od těchto členských států informace nezbytné pro prověření takových investic.

(17)V zájmu zjednodušení spolupráce s jinými členskými státy a prověřování přímých zahraničních investic Komisí by členské státy měly Komisi informovat o svých prověřovacích mechanismech a jakékoli jejich změně a měly by podávat pravidelné zprávy o uplatňování svých prověřovacích mechanismů. Z téhož důvodu by členské státy, které nemají prověřovací mechanismus, měly na základě informací, které mají k dispozici, též podávat zprávy o přímých zahraničních investicích, které byly uskutečněny na jejich území.

(18)Za tímto účelem je důležité zajistit minimální míru informací a koordinaci v souvislosti s přímými zahraničními investicemi spadajícími do oblasti působnosti tohoto nařízení ve všech členských státech. Tyto informace by měly členské státy, v nichž je přímá zahraniční investice plánována nebo byla uskutečněna, zpřístupnit na žádost členských států nebo Komise. Příslušné informace zahrnují takové aspekty, jako je vlastnická struktura zahraničního investora a financování plánované nebo uskutečněné investice, včetně informací o dotacích udělených třetími zeměmi, jsou-li k dispozici.