Zvláštní zpráva Programy eradikace, 
tlumení a sledování, které 
mají bránit šíření nákaz 
zvířatCS 2016  č. 06
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR
EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Lucemburk  
LUCEMBURSKO
Tel. +352 4398-1
Dotazy: eca.europa.eu/cs/Pages/ContactForm.aspx
Internetová stránka: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.  
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa ( http://europa.eu ).
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2016
Print ISBN 978-92-872-4497-0 ISSN 1831-0788 doi:10.2865/553706 QJ-AB-16-006-CS-C
PDF ISBN 978-92-872-4434-5 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/66003 QJ-AB-16-006-CS-N
EPUB ISBN 978-92-872-4460-4 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/736909 QJ-AB-16-006-CS-E
© Evropská unie, 2016
Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.
Programy eradikace, 
tlumení a sledování, které 
mají bránit šíření nákaz 
zvířat
(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy 
o fungování EU )Zvláštní zprávaCS 2016  č. 06
02
 Auditní tým
Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměře -
ných na konkrétní oblasti rozpočtu či témata z oblasti řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby byl jejich 
dopad co nejvyšší, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a zajištění souladu s předpisy, objem příslušných příjmů či 
výdajů, očekávaný vývoj, politické zájmy a zájem veřejnosti.
Tento audit výkonnosti provedl auditní senát I, jemuž předsedá člen EÚD Augustyn Kubik a který se zaměřuje na výda -
jovou oblast ochrany přírodních zdrojů a hospodaření hospodaření s nimi. Audit vedla členka EÚD Bettina Jakobsenová  
a podporu jí poskytovali vedoucí kabinetu Katja Mattfolková, tajemník kabinetu Kim Storup, vyšší manažer Colm Friel, 
úkolový vedoucí Armando do Jogo a auditoři Xavier Demarche, Manuel Dias, Andreas Dürrwanger, Oana  
Dumitrescuová, Laure Gatterová, Mary Kerriganová, Joanna Kokotová, Michela Lanzuttiová, Joachim Otto, Lucia Roscaová 
a Anna Zalegaová.
Zleva doprava : K. Mattfolková, A. do Jogo, C. Friel, B. Jakobsenová, X. Demarche.

03
 Obsah
Body
 Glosář a zkratky
I–X Shrnutí
1–17  Úvod
1–2 Léčba nákaz zvířat
3–4 Strategie EU v oblasti zdraví zvířat
5–9 Programy eradikace, tlumení a sledování nákaz zvířat
10–12  Spolupráce se zeměmi mimo EU
13–17  Hlavní úlohy a povinnosti
18–23  Rozsah a koncepce auditu
24–60  Připomínky
26–33  I když přístup Komise k eradikaci, tlumení a sledování nákaz zvířat byl obecně dobrý
34–36  A programy členských států byly obecně dobře koncipovány i realizovány,
37–47  Nákladová efektivnost programu se stanovuje těžko
48–60 A je zde prostor pro zlepšení
61–72  Závěry a doporučení
 Příloha I — Informace o nákazách zvířat
 Příloha II — Hlavní povinnosti
 Odpověď Komise
04
 Glosář a zkratky
ADNS : Oznamovací systém pro choroby zvířat (Animal Disease Notification System)
BSE : Bovinní spongiformní encefalopatie (Bovine spongiform encephalopathy)
BT: Katarální horečka ovcí ( Bluetongue )
CAC : Komise pro Codex Alimentarius (Codex Alimentarius Commission)
ECDC : Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (European Centre for Disease Prevention and Control)
EFSA : Evropský úřad pro bezpečnost potravin (European Food Safety Authority)
FAO : Organizace spojených národů pro výživu a zemědělství (Food and Agriculture Organization of the United 
Nations)
FVO : Potravinový a veterinární úřad (Food and Veterinary Office)
Incidence a prevalence : Incidencí nákazy se rozumí její výskyt v definované populaci po stanovené období (počet 
nových případů). Prevalencí nákazy se rozumí její přítomnost v definované populaci po stanovené období (skutečný 
počet případů).
OIE : Světová organizace pro zdraví zvířat
PAFF : Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva
TB: Tuberkulóza skotu
TRACES : Obchodní řídicí a expertní systém ( TRAde Control and Expert System )
TSE : Přenosné spongiformní encefalopatie ( Transmissible spongiform encephalopathies )
WAHIS : Světový informační systém pro zdraví zvířat ( World Animal Health Information System )
WHO : Světová zdravotnická organizace (World Health Organization)
Zoonóza : Nákaza nebo infekce, která je přímo či nepřímo přenosná ze zvířat na člověka.
05
 Shrnutí
I
Zdraví zvířat má přímý dopad na veřejné zdraví: jednak kvůli bezpečnosti potravin, jednak proto, že některá one -
mocnění zvířat jsou přenosná na člověka. Propuknutí nákazy zvířat může vést ke vzniku významných ekonomic -
kých nákladů plynoucích ze ztráty vnitřních a vnějších exportních trhů EU a ke vzniku přímých nákladů na kontrolu 
nákazy na vrub rozpočtu EU a rozpočtů členských států.
II
Nákazy zvířat se mohou šířit rychle a překračovat státní hranice. EU má aktivní politiku pro zdraví zvířat a financuje 
programy členských států pro eradikaci, tlumení a sledování určitých nákaz zvířat. Do těchto programů směřovaly 
na opatření jako očkování zvířat, testování a odškodnění za poražená zvířata mezi lety 2009 a 2014 finanční pro -
středky ve výši 1,3 miliardy EUR. Eradikace je složitý proces, který se mění v závislosti na typu nákazy a může trvat 
několik let. Na úrovni EU je proto nutno zajistit přiměřenou koncepci, přičemž vhodné programy provádějí členské 
státy.
III
Účetní dvůr zkoumal, zda programy pro eradikaci, tlumení a sledování nákaz adekvátně bránily šíření nákaz zvířat. 
Posuzoval přitom přístup Komise a koncepce programů členských států a jejich realizaci. Auditoři rovněž prověřo -
vali, zda se patřičně brala v úvahu nákladová efektivita projektů.
IV
Účetní dvůr došel k závěru, že programy pro nákazy zvířat, které kontroloval, vhodným způsobem bránily šíření 
nákaz zvířat. Jelikož však může k propuknutí nákazy dojít kdykoliv, Komise i členské státy musí být bdělé.
V
Dospěli jsme k závěru, že přístup Komise byl obecně dobrý a že se opíral o technické poradenství, analýzu rizika 
a při používání zdrojů uplatňoval mechanismus pro určování priorit. Komise poskytla pokyny, pomáhala členským 
státům koordinovat jejich snahy a stanovila kritéria pro minimální výkonnost, která musí programy členských států 
splňovat. Bylo dosaženo některých pozoruhodných úspěchů, došlo například ke snížení počtu případů bovinní 
spongiformní encefalopatie (BSE) u dobytka, salmonely u drůbeže a vztekliny u volně žijících zvířat.
VI
Dospěli jsme k závěru, že programy členských států, které jsme prověřovali, byly obecně dobře koncipovány i reali -
zovány a že členské státy disponovaly adekvátními systémy umožňujícími identifikovat ohniska nákaz zvířat a při -
spět k jejich eradikaci.
06 Shrnutí 
VII
Nákladovou efektivnost programů lze nicméně stanovit jen obtížně, neboť pro 
takovou analýzu neexistují modely. Byly odhaleny případy, kdy členské státy 
programy dostatečně nekontrolovaly, a nepřiměřeně vysoké náklady. V Itálii 
v některých případech stimulovala výplata odškodnění zemědělcům a snížení 
plateb uložená Komisí účinná opatření v oblasti biologické bezpečnosti a plnění 
nápravných opatření jen zčásti.
VIII
Byly zjištěny určité konkrétní oblasti, které lze zlepšit. Příslušné informační sys -
témy by mohly poskytovat lepší podporu epizootologických informací a snadný 
přístup k historickým výsledkům. Na zdokonalení systému se nyní pracuje. Při 
auditu bylo rovněž zjištěno, že některé programy by měly lépe specifikovat opat -
ření a kontroly, které budou realizovány.
IX
Zatímco realizaci konkrétních veterinárních programů jsme hodnotili obecně 
pozitivně, eradikace brucelózy a tuberkulózy skotu a brucelózy ovcí a koz zůstává 
v některých členských státech výzvou. Zjistili jsme také, že přístup EU k nákazám 
volně žijících živočichů by měl být doplněn, zejména v případě tuberkulózy, a že 
nedostatek některých vakcín může mít negativní dopad na účinnost programů.
X
Účetní dvůr Komisi doporučuje, aby:
a) podpořila výměnu epizootologických informací mezi členskými státy;
b) prověřila, zda by neměl být stávající soubor ukazatelů aktualizován, aby po -
skytoval lepší informace o veterinárních kontrolních činnostech a nákladové 
efektivnosti programů;
c) v relevantních případech do veterinárních programů systematicky začleňova -
la aspekty týkající se volně žijících zvířat;
d) podpořila dostupnost vakcín pro členské státy, je-li z epidemiologického 
hlediska opodstatněná.
07
 Úvod
Léčba nákaz zvířat
01 
Zdraví zvířat má přímý dopad na veřejné zdraví, neboť u některých onemocnění 
zvířat může dojít k jejich přenosu na člověka a rovněž kvůli problematice bez -
pečnosti potravin. Dobrý zdravotní stav zvířat je také základním požadavkem pro 
potravinářský průmysl EU. EU tedy již po mnoho let uplatňuje rozsáhlý soubor 
opatření na ochranu zdraví zvířat. Náklady na řešení mimořádných situací a ná -
kaz, pokud stávající opatření nefungují správně, mohou být významné a zna -
menat ztrátu vnitřního trhu EU nebo jejích exportních trhů, náklady na kontrolu 
nákazy jdoucí na vrub rozpočtu EU a členských států a náklady pro systémy 
zdravotní péče členských států v souvislosti s léčbou zoonotických onemocnění 
(onemocnění přenosná na člověka). Odhaduje se, že náklady související s propuk -
nutím nákazy slintavky a kulhavky v roce 2001, která se objevila ve Spojeném krá -
lovství a odtud se rozšířila do dalších zemí, dosáhly až 12 miliard EUR. Krize okolo 
bovinní spongiformní encefalopatie v devadesátých letech, která se soustředila 
do Spojeného království, způsobila jen ve Spojeném království škody přesahující 
3 miliardy EUR a výrazně snížila objemy a ceny hovězího vyváženého z EU. V po -
sledních letech se žádné ohnisko nákazy, které by si vyžádalo takto významné 
náklady, neobjevilo.
02 
Typ a incidence onemocnění zvířat se v různých zemích EU liší v závislosti na 
faktorech, jako je klima, typ hospodářského podniku, veterinární praxe a pohyby 
zvířat. Některá hlavní onemocnění zvířat popisuje příloha I . Nadto se nedávné 
epidemie afrického moru prasat (Estonsko, Litva, Lotyšsko a Polsko), ptačí chřipky 
(Německo a Nizozemsko) nebo katarální horečky ovcí (které se rozšířila ze severní 
Afriky a zasáhla především Itálii, Portugalsko, Řecko a Španělsko) všechny rychle 
šířily přes státní hranice. Některá onemocnění zvířat se mohou šířit rychle (viz pří -
klad případ katarální horečky ovcí v  grafu 1 ), pokud nejsou rychle zjištěny účinně 
léčeny. Účinná veterinární opatření přispívají k prevenci takto vysoce nakažlivých 
onemocnění a předcházejí nutnosti zavádět mimořádná opatření.
Strategie EU v oblasti zdraví zvířat
03 
Legislativní rámec EU pro zdraví zvířat je složitý. Sestává ze stovek legislativních 
dokumentů, z nichž některé se datují až do roku 1964. EU poprvé uplatnila syste -
matickou koncepci eradikace, tlumení a sledování některých nákaz v roce 19771. 
Od roku 2009 stanoví rámec pro tyto programy rozhodnutí Rady2 o výdajích ve 
veterinární oblasti, které bylo nahrazeno v roce 20143. Strategie EU v oblasti zdra -
ví zvířat4 stanoví cíle týkající se zdraví, ekonomických otázek a hospodářských 
postupů i akční plán jejich realizace. Podrobněji viz rámeček 1 .1 Směrnice Rady 77/391/EHS ze 
dne 17. května 1977, kterou se 
zavádějí opatření Společenství 
pro eradikaci brucelózy, 
tuberkulózy a leukózy u skotu 
(Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 44).
2 Rozhodnutí Rady 2009/470/ES 
ze dne 25. května 2009 
o některých výdajích ve 
veterinární oblasti 
(Úř. věst. L 155, 18.6.2009, 
s. 30).
3 Nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU) 
č. 652/2014 ze dne 
15. května 2014, kterým se 
stanoví pravidla pro řízení 
výdajů v oblasti 
potravinového řetězce, zdraví 
a dobrých životních podmínek 
zvířat a zdraví rostlin 
a rozmnožovacího materiálu 
rostlin, kterým se mění 
směrnice Rady 98/56/ES, 
2000/29/ES a 2008/90/ES, 
nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (ES) 
č. 178/2002, (ES) č. 882/2004 
a (ES) č. 396/2005, směrnice 
Evropského parlamentu 
a Rady 2009/128/ES a nařízení 
Evropského parlamentu 
a Rady (ES) č. 1107/2009 
a kterým se zrušují rozhodnutí 
Rady 66/399/EHS, 76/894/EHS 
a 2009/470/ES (Úř. věst. L 189, 
27.6.2014, s. 1).
4 KOM(2007) 539 v konečném 
znění ze dne 19. září 2007 
„Sdělení o nové strategii 
Evropské unie v oblasti zdraví 
zvířat (2007–2013) podle 
zásady ‚Prevence je lepší než 
léčba‘ “.
08 Úvod 
Strategie EU v oblasti zdraví zvířat
Strategie EU pro oblast zdraví zvířat na období 2007–2013 definuje cíle a opatření EU. Má čtyři hlavní cíle:
1. zajistit vysokou úroveň veřejného zdraví a bezpečnosti potravin snížením výskytu biologických a chemic -
kých rizik pro člověka na minimum;
2. zlepšovat zdraví zvířat předcházením/snižováním incidence nákaz zvířat, a tím podporovat zemědělskou 
činnost a hospodářství venkova;
3. zvyšovat hospodářský růst / soudržnost / konkurenceschopnost zajištěním volného pohybu zboží a při -
měřeného přemísťování zvířat;
4. podporovat takové zemědělské postupy a dobré životní podmínky zvířat, které předcházejí hrozbám 
v souvislosti se zdravím zvířat a které minimalizují dopad na životní prostředí, a tím podporují strategii EU 
pro udržitelný rozvoj.
Tyto cíle se realizovaly akčním plánem o čtyřech pilířích:
1. stanovení priorit pro zásahy ze strany EU,
2. rámec EU pro zdraví zvířat,
3. prevence, dohled a připravenost,
4. věda, inovace a výzkum.Rámeček 1 Graf 1Počet ohnisek nákazy sérotypu BTV-1 katarální horečky ovcí v EU
2014 2013 2012 2011 2010 20097 000
6 000
5 000
4 000
3 000
2 000
1 000
01 3266 002
121 8 96564
Zdroj : Evropská komise, GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin.
09 Úvod 
04 
Za řízení rizika v oblasti nákaz zvířat odpovídá Komise (GŘ pro zdraví a bezpeč -
nost potravin). Za vyhodnocování rizik odpovídají členské státy a specializované 
agentury EU: Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA) a Evropské středisko 
pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC). Od roku 1982 disponuje EU oznamovacím 
systémem pro prevenci šíření některých nakažlivých nemocí. Členské státy jsou 
povinny Komisi hlásit výskyt chorob zvířat prostřednictvím oznamovacího systé -
mu pro choroby zvířat5 (ADNS), jakož i eradikaci některých nakažlivých onemoc -
nění, aby se tak zabránilo jejich šíření mezi hospodářskými zvířaty v EU.
Programy eradikace, tlumení a sledování nákaz zvířat
05 
Náklady na řešení ohnisek nákazy spolu s rizikem vzniku takových ohnisek u již 
existujících či v budoucnu nově vzniklých nákaz jsou dokladem významu veteri -
nárních opatření EU. EU v rámci prvního pilíře strategie pro zdraví zvířat financuje 
veterinární programy členských států pro řadu nákaz zvířat a zoonóz (viz ráme -
ček 2 ). Cílem programů je:
— postupně eliminovat nákazy zvířat a realizovat opatření pro monitorování 
nákaz zvířat v členských státech a EU jako celku,
— zajistit vysokou úroveň zdraví zvířat, veřejného zdraví a ochrany spotřebitelů,
— zajistit vysokou míru ochrany jak zdraví zvířat, tak veřejného zdraví, podpo -
rovat zlepšování produktivity odvětí živočišné výroby a přispívat k hospodář -
ské udržitelnosti odvětví přímo či nepřímo postižených vypuknutím nákazy 
zvířat.5 Zavedeného směrnicí Rady 
82/894/EHS ze dne 
21. prosince 1982 o hlášení 
chorob zvířat ve Společenství 
(Úř. věst. L 378, 31.12.1982, 
s. 58).
Eradikační, kontrolní a monitorovací programy
Programy eradikace:  Cílem je biologické vyhubení nákazy zvířat nebo zoonóz, která v konečném důsledku 
povede k získání statusu území prostého nebo úředně prostého nákazy (např. tuberkulózy skotu) v souladu 
s právními předpisy Unie.
Programy tlumení:  Cílem je zachovat hygienicky přijatelnou úroveň výskytu nákazy zvířat nebo zoonózy 
(např. salmonely).
Dohled/sledování:  Cílem je shromažďovat a vykazovat údaje v definovaných základních souborech s cílem 
posoudit epidemiologický vývoj nákazy (např. ptačí chřipky).
Zdroj : Rozhodnutí Komise 2008/341/ES.Rámeček 2
10 Úvod 
06 
Tyto programy jsou kategorizovány jako programy eradikace, tlumení a sledování 
a zahrnují celou řadu opatření, včetně očkování, testování zvířat a kompenzací za 
porážku nebo utracení.
07 
V období 2009–2014 byly v rozpočtu EU na tyto programy, na něž připadá většina 
výdajů z rozpočtu EU na bezpečnost potravin, vyhrazeny prostředky ve výši 
1,3 miliardy EUR (viz tabulka 1 ). Finanční příspěvek EU obvykle činí 50 % nákladů, 
do určité maximální výše, vzniklých členským státům. Nákazy zvířat a zoonózy, 
které jsou způsobilé pro finanční příspěvek EU, uvádí příloha I rozhodnutí Rady 
a od roku 2014 příloha II nařízení (EU) č. 652/2014. Tabulka 1Závazky EU vůči programovým nákladům na období 2009–2014 podle nákazy 
(v milionech EUR)
Program 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2009–2014 %
Africký mor prasat 0,1 0,1 0,2 0,9 1,1 0,1 2,3 0,2 %
Aujeszkyho choroba 2,8 2,3 0,0 0,0 0,0 0,0 5,2 0,4 %
Ptačí chřipka 4,9 4,9 3,5 2,7 2,7 2,6 21,3 1,6 %
Katarální horečka ovcí 112,0 68,2 13,4 3,7 2,5 3,8 203,5 15,4  %
Brucelóza skotu 11,8 8,6 10,1 8,0 7, 3 10,3 56,0 4,2 %
Tuberkulóza skotu 26,3 53,4 67,9 70,7 63,9 64,2 346,4 26,2  %
Brucelóza (Brucellosis melitensis) 9,0 7,7 15,9 15,4 15,3 16,2 79,4 6,0 %
Klasický mor prasat 5,1 4,3 3,7 3,4 3,0 2,6 22,1 1,7 %
Leukóza (EBL) 3,0 2,4 0,0 0,0 0,0 0,0 5,3 0,4 %
Vzteklina 11,7 15,7 20,9 23,4 19,9 20,4 112,0 8,5 %
Salmonelóza 18,6 24,4 25,1 19,2 19,2 21,2 127, 8 9,7 %
Vezikulární choroba prasat 0,5 0,3 0,7 0,9 1,1 0,8 4,3 0,3 %
TSE, BSE a klusavka 61,5 81,8 74,6 54,3 38,9 24,0 335,0 25,4  %
Celkem 267,4 274,1 236,0 202,3 174,9 166,1 1 320,8 100,0  %
Roční rozpočet jako procento 
celkového rozpočtu na dané období20,2  % 20,8  % 17,9  % 15,3 % 13,2  % 12,6  % 100,0  %
Zdroj:  GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin.
11 Úvod 
08 
Více než 50 % nákladů je soustředěno do čtyř zemí (Španělska, Francie, Itálie 
a Spojeného království (viz obrázek 2 ).
09 
Eradikace nákaz zvířat může být v praxi velmi obtížná. Například tuberkulózu 
a brucelózu skotu se doposud v řadě členských států nepodařilo vymýtit, i když 
snahy o jejich kontrolu a eradikace začaly před více než 50 lety. EU zahájila finan -
cování programů eradikace těchto nákaz v sedmdesátých letech, přičemž v té 
době již některé členské státy měly řadu let své vlastní národní programy. Z  ta-
bulky 2  vyplývá, že získat status „území úředně prostého nákazy“ může navzdory 
úsilí členských států i Komise a trvalému vědeckému a technickému pokroku 
trvat i několik desetiletí. Některé země však pokročily rychleji než jiné. Trvalý 
výskyt takových nákaz vede k opakovaným výdajům z rozpočtu EU na eradikační 
programy. Obrázek 2Míra programových nákladů v období 2009–2014 podle 
členských států
Polsko; 7 %
Irsko; 8 %Německo; 6 %Všechny ostatní země; 25 %
Itálie; 10 %UK; 14 %Francie; 14 %Španělsko; 17 %
Zdroj:  GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin.
12 Úvod 
Spolupráce se zeměmi mimo EU
10 
Světová organizace pro zdraví zvířat (OIE) ve svých pokynech k tlumení nákaz 
zvířat zdůrazňuje význam mezinárodní spolupráce a uvádí, že při harmonizaci 
programů tlumení nákaz by země měly jednat, pokud možno, na regionálním 
základě. Tato spolupráce je důležitá, protože nákazy mohou prostřednictvím 
živočichů žijících ve volné přírodě překračovat státní hranice. Nařízení neuvá -
dějí žádná ustanovení, která by Komise nařizovala přímo financovat veterinární 
programy mimo EU. Členské státy se však mohou se sousedními zeměmi, které 
nejsou členy EU, na veterinárních opatřeních (jako očkování v příhraniční oblasti) 
dohodnout přímo a zahrnout související náklady jako dílčí programy svých veteri -
nárních programů financovaných Komisí. Tabulka 2Eradikace nákaz je dlouhodobý proces
Tuberkulóza skotu Brucelóza skotu
Členský státPrvní program 
financovaný EUUznání statusu 
území úředně 
prostého nákazyPočet let 
nutných pro 
získání statusu 
území úředně 
prostého 
nákazy(a)První program 
financovaný EUUznaní statusu 
území úředně 
prostého nákazyPočet let 
nutných pro 
získání statusu 
území úředně 
prostého 
nákazy(a)
Irsko 1978(b)Stále není prosté nákazy 1978 2009 31
Španělsko 1987 Stále není prosté nákazy 1987 Stále není prosté nákazy
Francie 1978 2001 23 1978 2005 27
Itálie 1980 Stále není prostá nákazy(c)1980 Stále není prosté nákazy(c)
Polsko 2004 2009 5(d)2004 2009 5(d)
RumunskoBez programů finan -
covaných EUStále není prosté nákazy(e) Bez programů financovaných EU, získalo status území prostého 
nákazy v roce 2014
Spojené 
království2000(f)Stále není prosté nákazy 1978 2015 37
(a) Nezahrnuje dřívější národní programy, které se ve většině zemí prováděly po desetiletí, než země začaly dostávat finanční prostředky EU.
(b) EU poprvé financovala takový program v roce 1978, financování bylo ale ukončeno v roce 2004 a opětovně zahájeno až v roce 2009. (c) Řada 
regionů je nyní úředně prostá nákazy.
(d) Když EU zahájila v roce 2004 spolufinancování programů, míra výskytu ve stádech činila u TB pouze 0,052 % a u brucelózy skotu 0,005 %.
(e) Míra výskytu ve stádech je nevýznamná.
(f) EU poprvé financovala takový program v roce 2000, financování bylo ale ukončeno v roce 2004 a znovu zahájeno v roce 2010.
Zdroj:  Rozhodnutí Komise financovat eradikační programy a uznávat status území úředně prostého nákazy v souvislosti s kontrolovanými člen -
skými státy.
13 Úvod 
11 
Pokud jde o programy týkající se vztekliny, v roce 2015 fungovaly v nečlenských 
zemích EU čtyři dílčí programy: Rusko (součást finského programu), Bělorusko 
(součást lotyšského a litevského programu) a Ukrajina (od roku 2012 součást 
polského programu). Dalších pět bylo ve fázi přípravy: Rusko (jako součást eston -
ského programu), Ukrajina (jako součást maďarského programu), Moldavsko (jako 
součást rumunského programu), Bosna a Hercegovina (jako součást chorvatského 
programu) a Bělorusko (jako součást polského programu). Vzhledem ke složitosti 
různých bilaterálních vztahů může být zajištění účinné realizace dílčích programů 
mimo EU výzvou.
12 
Komise přijala jiná opatření k harmonizaci programů tlumení nákaz s nečlenský -
mi zeměmi EU. GŘ pro rozšíření a GŘ pro zdraví a bezpečnosti potravin zahájila 
v roce 2011 projekt nástroje předvstupní pomoci  s cílem podporovat tlumení 
a eradikaci nákaz zvířat (např. vztekliny a klasického moru prasat) v sedmi přijí -
majících zemích západního Balkánu: Albánii, Bosně a Hercegovině, Chorvatsku, 
Bývalé jugoslávské republice Makedonii, Černé Hoře, Srbsku a Kosovu. Na tento 
projekt bylo vyčleněno přibližně 100 milionů EUR.
Hlavní úlohy a povinnosti
13 
Komise (GŘ pro zdraví a bezpečnosti potravin) řídí ADNS, koordinuje mimořádná 
opatření v případě propuknutí nákazy infekčním onemocněním zvířat a provádí 
výdaje veterinárního programu v rámci přímého řízení. Potravinový a veterinární 
úřad GŘ pro zdraví a bezpečnost (FVO) ověřuje, zda jsou požadavky EU na bez -
pečnost a kvalitu potravin a veterinární opatření plněny.
14 
Kritéria pro členské státy, jimiž je podmíněno schválení financování ze strany EU, 
vymezuje rozhodnutí Komise z roku 20086, které stanoví, že programy v člen -
ských státech jsou pod kontrolou ústředního veterinárního orgánu. Programy by 
měly obsahovat cíle a roční průběžné cíle, jde-li o víceletý program, a měly by být 
stanoveny a vykazovány vhodné ukazatele (např. ukazatele incidence a preva -
lence). Za jednotlivosti realizace a řízení programů, včetně sdílení odpovědnosti 
mezi veřejným a soukromým sektorem, odpovídají členské státy.6 Rozhodnutí Komise 2008/341/
ES ze dne 25. dubna 2008, 
kterým se stanoví kritéria 
Společenství pro vnitrostátní 
programy eradikace, tlumení 
a sledování některých nákaz 
zvířat a zoonóz (Úř. věst. L 115, 
29.4.2008, s. 44).
14 Úvod 
15 
Členské státy mohou Komisi předkládat návrhy programů do 31. května7 předcho -
zího roku. Tyto programy mohou být ustaveny jako roční nebo víceleté. Většinu 
tvoří roční programy.
16 
Komise posuzuje kvalitu programů navrhovaných členskými státy podle stanove -
ných kritérií, a je-li to epidemiologicky opodstatněné, podporuje koordinaci mezi 
sousedícími členskými státy. Od roku 2013 využívá Komise při tomto hodnocení 
odbornou pomoc. Seznam programů se předkládá členským státům zastoupe -
ným ve stálém výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva (PAFF). Příděly 
finančních prostředků určené na různé nákazy a pro členské státy Komise každo -
ročně upravuje podle toho, jak posoudí vývoje potřeb. O případných změnách 
diskutuje se členskými státy prostřednictvím PAFF. Posouzení Komise vychází 
z údajů předložených členskými státy, zpráv FVO, zpráv o finančním auditu 
a výsledků zvláštní pracovní skupiny složené z odborníků členských států. Další 
informace o hlavních povinnostech naleznete v  příloze II .
17 
Rozhodnutí Komise z roku 20088 stanoví standardní požadavky na výkaznictví, 
včetně šablon a harmonogramu výkazů a zpráv, které mají členské státy při před -
kládání těchto výkazů a zpráv Komisi používat. V průběhu realizace programu 
zasílají členské státy průběžnou zprávu, kterou posuzuje Komise a která může 
vést k úpravě programových cílů a nákladů a přerozdělení finančních zdrojů mezi 
programy. Závěrečnou zprávu a žádosti o platbu je nutno Komisi předložit do 
30. dubna následujícího roku, a to včetně posouzení dosažených výsledků a po -
drobného popisu vzniklých výdajů.7 Článek 12 nařízení (EU) 
č. 652/2014.
8 Rozhodnutí Komise 2008/940/
ES ze dne 21. října 2008, 
kterým se stanoví standardní 
požadavky na zprávy 
o vnitrostátních programech 
eradikace, tlumení a sledování 
určitých nákaz zvířat a zoonóz 
spolufinancovaných 
Společenstvím (Úř. věst. L 335, 
13.12.2008, s. 61).
15
 Rozsah a koncepce auditu
18 
V rámci auditu se zkoumalo, zda programy eradikace, tlumení a sledování nákaz 
zvířat vhodným způsobem brání šíření těchto nákaz.
19 
Byly položeny tyto konkrétní otázky:
i) Zvolila Komise vhodnou koncepci eradikace, tlumení a sledování nákaz 
zvířat?
ii) Koncipovaly a realizovaly členské státy vhodné programy eradikace, tlumení 
a sledování nákaz zvířat?
iii) Braly tyto programy náležitě v úvahu nákladovou efektivnost?
20 
Auditní práce probíhaly v Komisi (GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin) a v sedmi 
členských státech (Irsku, Španělsku, Francii, Itálii, Polsku9, Rumunsku a ve Spo -
jeném království), na něž dohromady připadá 72 % celkových výdajů a jichž se 
dotýká řada různých nákaz10. Získali jsme rovněž stanoviska organizací hlavních 
zainteresovaných skupin (zemědělců, veterinárních služeb a laboratoří), jakož 
i skupiny odborníků vytvořené Účetním dvorem.
21 
V rámci auditu se prověřovaly postupy Komise uplatněné při formulaci strate -
gie a schvalování ročních a víceletých vnitrostátních programů předkládaných 
členskými státy. Součástí šetření byla i prověrka příslušných stanovisek a sdělení 
útvarů Komise (včetně FVO), regulačních výborů (PAFF, pracovní skupina), agen -
tur (EFSA) a odborných přezkumů iniciovaných Komisí.
22 
Kromě výše uvedených programů EU rovněž financuje mimořádná opatření pro 
boj se závažnými ohnisky nákazy zvířat. Těmito opatřeními se audit nezabýval, 
jelikož tyto výdaje představují přibližně 10 % výdajů na programy eradikace, 
tlumení a sledování.9 V Polsku se na auditní práci 
podílela polská nejvyšší 
kontrolní instituce.
10 Prověřovaly se programy 
24 členských států v souvislosti 
s těmito onemocněními: 
tuberkulóza skotu, brucelóza 
skotu, brucelóza ovcí a koz, 
přenosná spongiformní 
encefalopatie, katarální 
horečka ovcí, vzteklina, 
klasický a africký mor prasat, 
ptačí chřipka a zoonotická 
salmonela. Obecné informace 
o těchto nákazách uvádí 
příloha I .
16 Rozsah a koncepce auditu 
23 
Na úrovni členských států auditoři prověřovali národní strategie pro eradikaci, 
tlumení a sledování nákaz zvířat, kritéria uplatňovaná členskými státy pro vývoj 
programů a to, jak jsou tyto programy realizovány v praxi. Proběhly návštěvy 
u příslušných veterinárních i regionálních orgánů. Součástí auditu bylo i testování 
detailních údajů, jehož cílem bylo ověřit, zda byla financovaná opatření provede -
na podle plánu a s přiměřenými náklady.
17
 Připomínky
24 
Podle OIE11 by měl být žádoucí cíl programu tlumení nákazy definován od samé -
ho začátku. I když tradičně byla cílem mnoha programů tlumení nákaz eradikace, 
ne vždy je možné jí dosáhnout. Měly by být stanoveny konkrétní cíle a ukazatele, 
které povedou k úspěchu programu. Obrázek 3  prezentuje kroky ustavení pro -
gramu tlumení nákazy.11 OIE, „Pokyny pro tlumení 
nákaz zvířat“, 2014.Obrázek 3Jednotlivé kroky ustavení programu tlumení nákazy
Plánování 
programuStrategické cíle Odůvodnění
Sledování, hodnocení a přezkumProvádění
Zdroj:  OIE, Guidelines for Animial Disease Control  (Pokyny pro tlumení nákaz zvířat), 2014.
25 
Vzhledem k tomu, že situace kolem nákaz zvířat v EU je složitá a různorodá, je 
důležité, aby Komise uplatňovala řádný rámec pro stanovování priorit svých snah 
v oblasti financování, koordinovala činnost členských států a poskytovala pokyny 
a napomáhala šíření osvědčených postupů. Součástí jejích aktivit by mělo být 
i vykazování výkonnosti.
18 Připomínky 
I když přístup Komise k eradikaci, tlumení a sledování 
nákaz zvířat byl obecně dobrý
26 
Při auditu bylo zjištěno, že přístup Komise k eradikaci, tlumení a sledování zoonóz 
a jiných nákaz zvířat byl obecně dobrý a při řešení vyvíjejících se rizik a ohnisek 
nákaz se opíral o technické poradenství a analýzu rizika.
27 
Politika EU týkající se zdraví zvířat je propracovaná a disponuje pravidly pro iden -
tifikaci, sledovatelnost, dobré životní podmínky, ohniska nákazy a sanitární vy -
šetření. Tyto skutečnosti jsou rovněž důležité pro obchod. Stávající právní rámec 
v oblasti zdraví zvířat nicméně zahrnuje téměř 50 základních směrnic a nařízení 
a kolem 400 právních norem sekundárního práva, z nichž některé byly přijaty 
již v roce 1964. Tato složitá mozaika právních předpisů má být konsolidována 
a nahrazena novým právním rámcem pro zdraví zvířat12; politické dohody o tom -
to rámci bylo dosaženo v červnu 2015. Od roku 2007 byly programy eradikace, 
sledování a tlumení nákaz součástí strategie EU pro zdraví zvířat, jejíž platnost vy -
pršela v roce 2013 a dosud nebyla v očekávání schválení nového právního rámce 
pro zdraví zvířat nahrazena.
28 
Obecně máme za to, že přístup Komise založený na financování prioritních pro -
gramů eradikace, tlumení a sledování nákaz na úrovni členských států, je přimě -
řený. Rámec pro směrování zdrojů na programy týkající se nákaz zvířat vychází 
z ročních hodnocení priorit financování prováděných Komisí (s ohledem na 
otázky dopadu na veřejné zdraví, výrobní ztráty a obchodní faktory), které byly 
prodiskutovány s odborníky členských států. Komise má rovněž dobrý systém 
pro posuzování kvality programů navrhovaných členskými státy. Jeho součástí 
je využití ucelených kritérií hodnocení, které pokrývají aspekty, jako je jasnost 
cílů programu a jeho řízení, historický vývoj cílených nákaz, vědecká zdůvodnění 
a efektivnost navrhovaných opatření. Kritéria pro stanovování priorit při alokaci 
zdrojů na nákazy nebyla u kontrolovaných programů dostatečně rozvinutá. S při -
jetím koncepce víceletých pracovních programů na období 2016–2017 a souvise -
jícími pokyny Komise se však situace v tomto ohledu postupně zlepšuje.12 COM(2013) 260 final ze dne 
6. května 2013 „Návrh 
rozhodnutí Evropského 
parlamentu a Rady o zdraví 
zvířat“. Návrh zahrnuje 
suchozemské a vodní 
živočichy a sestává 
z doporučení týkajících se 
prevence nákaz, povědomí 
o nákazách, biologické 
bezpečnosti, sledovatelnosti 
zvířat, dohledu a tlumení 
nákaz a jejich eradikace 
a mimořádných opatření. 
Předpokládá přezkum 
aktuálně platných pravidel pro 
identifikaci koní a jiných 
druhů, na něž se v současné 
době nevztahují žádné 
konkrétní požadavky. Rovněž 
předpokládá ucelenou 
politiku očkování v EU 
s rámcem pro antigenové, 
vakcínové a diagnostické 
banky na úrovni EU. Dne 
1. června 2015 bylo mezi 
Evropským parlamentem 
a Radou dosaženo politické 
dohody o tomto návrhu.
19 Připomínky 
29 
Nákazy zvířat nejsou nijak omezeny státními hranicemi. Mohou se šířit pohyby 
hospodářských a volně žijících zvířat i prostřednictvím další přenašečů. Programy 
by proto pozvedla dobrá koordinace mezi zeměmi v epidemiologicky opodstat -
něných případech. Právní předpisy však nestanoví členským státům povinnost 
předkládat koordinované programy ani spolupracovat při jejich plnění.
30 
Zjistili jsme, že Komise obecně poskytuje členským státům vhodné pokyny a pod -
poruje jejich vzájemnou spolupráci:
— Komise a členské státy jsou v pravidelném kontaktu prostřednictvím stálého 
výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva13 a jednání vedoucích předsta -
vitelů veterinárních služeb členských států.
— Odborníci členských států na konkrétní nákazy jsou sdruženi do pracovních 
skupin14, které vydávají doporučení ke zlepšení veterinárních programů.
— Komise využívá při přezkumech navrhovaných programů externí odborníky.
— Potravinový a veterinární úřad Komise provádí audity v členských státech.
— Oznamovací systém pro choroby zvířat umožňuje rychle informovat o pro -
puknutí nákazy.
— Referenční laboratoře EU15 pracují na standardizaci a zlepšení metodik.
— Komise zajišťuje školení16 pro úředníky členských států.
— Od roku 2014 poskytovalo Generální ředitelství pro zdraví a bezpečnost po -
travin pokyny k používání nové internetové aplikace a standardní formáty, jež 
mají členské státy v souladu s nařízeními používat, zajišťují určitou harmoni -
zaci a kvalitu.13 Stálý výbor pro rostliny, 
zvířata, potraviny a krmiva 
(výbor PAFF) zasedá 
minimálně jednou měsíčně 
a členské státy a Komise zde 
diskutují o veterinární 
problematice, včetně dopadu 
veterinárních programů.
14 Plenární zasedání pracovní 
skupiny pro eradikaci nákaz 
zvířat se koná jednou ročně 
a k účasti na zasedání jsou 
vyzvány všechny členské státy. 
Pravidelně se organizují další 
specifické pracovní skupiny 
pro konkrétní nákazy a tyto 
skupiny se scházejí několikrát 
ročně (např. podskupina pro 
salmonelu).
15 Úkolem referenčních 
laboratoří EU je standardizovat 
metodiky na úrovni EU, 
koordinovat diagnostické 
metody s členskými státy 
a organizovat srovnávací testy 
a výroční semináře pro 
národní referenční laboratoře, 
kde odborníci členských států 
mohou navazovat kontakty, 
získávat nejaktuálnější 
poznatky a vyměňovat si 
informace a osvědčené 
postupy.
16 Zlepšení školení pro zvýšení 
bezpečnosti potravin (BTSF).
20 Připomínky 
31 
Existence sítě pro spolufinancování ze strany EU poskytla členským státům další 
pobídky k eradikaci nákaz zvířat, včetně zoonóz, a bylo dosaženo znatelných 
úspěchů. Projevil se i pozitivní dopad na stav lidského zdraví s příslušnými úspo -
rami nákladů. Agentura EFSA například v roce 2012 odhadla17, že celková eko -
nomická zátěž výskytu salmonelózy u lidí by mohla dosáhnout až 3 miliard EUR 
ročně. V uplynulých letech se počet případů významně snížil, jak vyplývá z  ob-
rázku 4.  EFSA dospěla k závěru18, že toto snížení je především výsledkem úspěš -
ných programů pro tlumení nákazy salmonelou u drůbeže ( Gallus gallus ), čímž 
došlo ke snížení výskytu salmonely ve vejcích.17 Zdroj:  informativní přehled 
EFSA k salmonele.
18 Souhrnná zpráva EFSA / ECDC 
EU o zoonózách, jejich 
původcích a ohniscích nákazy, 
jejichž původcem jsou 
potraviny, 2012. Částka 
3 miliardy  EUR je horní hranicí 
odhadu.Obrázek 4Zoonotická salmonela – Počet případů u lidí v EU 
a v kontrolovaných členských státech
Případy v kontrolovaných členských státechPřípady v EU
2013 2012 2011 2010 2009120 000
100 000
80 000
60 000
40 000
20 000
020 000
18 000
16 000
14 000
12 000
10 000
8 000
6 000
4 000
2 000
083 94890 88396 682101 589110 179
EU
IrskoFrancie
Španělsko
ItáliePolsko
RumunskoSpojené království
Zdroj:  GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin.
21 Připomínky 
32 
Dalším příkladem je vzteklina, u níž mezi lety 2005 a 2014 velmi významně klesl 
celkový počet případů na úrovni EU: z 3 708 na 305 v EU-28.
33 
Zvláště úspěšná byla opatření zavedená Komisí k eradikaci BSE v EU. Počet přípa -
dů BSE se snížil z 2 000 v roce 2001 na 10 v roce 2014, jak uvádí obrázek 5 . K hlav -
ním přijatým opatřením patřila eliminace konkrétního rizikového materiálu19 z po -
travinových a krmných řetězců, zákaz používat jako krmivo skotu, ovcí a koz maso 
savců a masokostní moučku a každoroční testování milionů kusů skotu. Časté 
úpravy právních předpisů z posledních let i financování výzkumu vedly k ome -
zenějšímu a lépe cílenému testování na BSE. Koordinace Komise na mezinárodní 
úrovni v souvislosti s kategorizací členských států z hlediska geografické míry 
rizika BSE je dobrá, zejména s OIE. I programy eradikace tuberkulózy skotu mají 
stejnou dlouhodobou koncepci, s klesajícím trendem prevalence nákaz ve většině 
členských států. Na tato dvě onemocnění připadá přibližně polovina výdajů na 
programy EU (viz tabulka 1 ).19 Jde o zvířecí tkáně nejvíce 
náchylné přechovávat 
původce nákazy, například 
mozek a páteř. Další podrobné 
údaje o BSE naleznete 
v příloze I .Graf 5Počet případů BSE v EU
2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 2002 20012 500
2 000
1 500
1 000
500
010 7 11 28 45 67 125 1753205618641 3762 137 2 175
Zdroj:  GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin.
22 Připomínky 
A programy členských států byly obecně dobře 
koncipovány i realizovány,
34 
Za přípravu programů eradikace, tlumení a sledování nákaz, které na základě 
vhodných ukazatelů řeší konkrétní priority v oblasti zdraví zvířat, odpovídají 
členské státy. Ve většině případů mají členské státy léta zkušeností s tím, jak 
s různými nákazami zvířat nakládat. Komise může členské státy požádat o předlo -
žení návrhů i o změnu strategie, ale nemůže je k tomu nutit. Dále pokud se objeví 
ohnisko nákazy s rizikem přeshraničního šíření infekce, jsou členské státy povinny 
zavést konkrétní opatření stanovená odvětvovou legislativou, ať už jde o opatření 
spolufinancovaná EU, či nikoliv.
35 
Aby byly programy členských států způsobilé pro financování, musí splňovat 
minimální kritéria stanovená20 Komisí. V souladu s těmito kritérii musí programy 
obsahovat, mimo jiné, informace o cílech, délce, záměrech, ukazatelích (např. 
incidence a prevalence), testování zvířat, očkovaní a správě. Složitost programů 
úzce souvisí s epidemiologickým charakterem příslušného onemocnění. Pro -
gramy mohou zahrnovat širokou škálu opatření, jako ucelený dohledový režim, 
odebírání vzorků krve, konkrétní opatření pro identifikaci reaktorů21, pitvy, labo -
ratorní analýzy, kompenzační režimy pro zemědělce, sledování volně žijící zvěře 
a počítačové systémy pro testování a zvládání nákaz.
36 
Účetní dvůr zjistil, že programy členských států, které byly předmětem přezkumu, 
jsou obecně dobře koncipovány a přizpůsobeny epidemiologické situaci. Schvá -
lené programy byly v souladu se stanovenými kritérii, obvykle dobře popisovaly 
opatření, jež je nutno přijmout, držely se standardních šablon Komise a celkově 
vedly k pozitivním výsledkům (viz rámeček 3 ). Členské státy zavedly náležité sys -
témy pro identifikaci ohnisek nákaz u hospodářských zvířat i pro eradikaci těchto 
nákaz. Obchodní řídicí a expertní systém EU (TRACES) pro identifikaci zvířat 
a kontrolu jejich pohybu je dobře propracovaný a je při tlumení nákaz přínosem.20 Rozhodnutí Komise 2008/341/
ES.
21 Reaktorem se rozumí 
nakažené zvíře, u něhož byla 
nákaza prokázána pozitivním 
testem.
23 Připomínky 
Nákladová efektivnost programu se stanovuje těžko
37 
Rozhodnutí Rady22 o některých výdajích ve veterinární oblasti stanoví Komisi 
povinnost předkládat každé čtyři roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu 
o stavu v oblasti zdraví zvířat a o nákladové efektivnosti provádění veterinárních 
programů.
38 
Pokyny OIE23 stanoví, že rozhodnutí o nejvhodnějších variantách intervence by 
měla zohledňovat náklady a přínosy i zoonotický potenciál a pravděpodobnost 
úspěchu konkrétního souboru opatření na tlumení nákazy.22 Článek 41 rozhodnutí Rady 
2009/470/ES.
23 OIE, Guidelines for Animial 
Disease Control  (Pokyny pro 
tlumení nákaz zvířat), 2014.Dobrá výkonnost programu členského státu
EU provádí a financuje programy pro TSE ve všech členských státech; v kontrolovaném období na ně připadala 
velká část financování EU pro veterinární programy (viz tabulka 1 ).
V Irsku bylo na tento program od roku 2009 do roku 2014 vyčleněno 17 milionů EUR. I když došlo ke snížení 
objemu prostředků EU ze 4,7 milionu EUR v roce 2010 na 0,8 milionu EUR v roce 2014, byla dosažená výkon -
nost programu dobrá, zejména díky:
 οaktivním a pasivním dohledovým systémům, jejichž úkolem je odhalovat případy BSE;
 οprovádění epidemiologických šetření a porážce zvířata z téže kohorty a potomků těchto zvířat, je-li zjištěn 
případ nákazy;
 οzákazu krmit hospodářská zvířata produkty živočišného původu.
V roce 2014 se v Irsku nevyskytly žádné případy BSE. Oproti tomu v letech 2012 a 2011 se objevily dva případy, 
nákaza vrcholila v devadesátých letech s více než 400 případy.Rámeček 3
24 Připomínky 
39 
Jak se uvádí v  tabulce 1 , roční přímé náklady na veterinární programy hrazené 
z rozpočtu EU se pohybují v řádu 200 milionů EUR ročně. Členské státy navíc vy -
dávají ještě vyšší částku jak na pokrytí svého podílu na nákladech financovaných 
programů, tak na další veterinární opatření, která vyhodnotí jako nutná. Země -
dělci a potravinářský průmysl dále nesou náklady spojené s veterinárními výdaji, 
náhradou stád, omezenou produkcí, omezením pohybu zvířat a ztrátou trhů. 
Potenciální přínosy programů lze rozdělit do dvou hlavních kategorií24:
— zlepšení veřejného zdraví a zdraví zvířat: omezení incidence/prevalence 
nákaz, ochrana veřejného zdraví (v případě zoonóz) a plnění jejich úlohy jako 
klíčového nástroje prevence/zvládání nákaz v kontextu strategie EU pro zdra -
ví zvířat,
— hospodářské přínosy pro EU jako celek: ochrana hodnoty odvětví, přispění ke 
stabilitě trhu, zajištění bezpečného obchodu, zvýšení objemu obchodu mimo 
EU a snížení nákladů na lidské zdraví.
40 
Při plnění rozpočtu EU musí Komise dodržovat zásady řádného finančního řízení25 
a financovaná opatření by měla být hospodárná, efektivní a účinná. To znamená, 
že výsledky programů by měly být v poměru k souvisejícím nákladům opodstat -
něné. Účetní dvůr si je vědom toho, že v praxi je velmi obtížné monetizovat zdra -
votní přínosy, které plynou z politiky v oblasti zdraví zvířat, zejména u zoonóz, 
kde je hlavním přínosem bránění přenosu infekce na člověka a v některých 
případech záchrana životů.
Nejsou k dispozici modely pro hodnocení nákladové 
efektivnosti programů eradikace
41 
Při auditu bylo zjištěno, že chybí modely a hospodářské ukazatele, které by 
Komisi umožnily analyzovat nákladovou efektivnost navrhovaných programů, 
a že Komise proto takové analýzy neprovádí. Komise poskytla informace o nákla -
dech a výsledcích ve své poslední zprávě (2014) o stavu zdraví zvířat a nákladové 
efektivnosti veterinárních programů, vypracované podle příslušného rozhodnutí 
Rady. Komise v této zprávě uznala, že nákladovou efektivnost veterinárních výda -
jů je nutno lépe prokazovat.24 Ze závěrů zprávy Komise 
z roku 2014 o výsledcích 
programů spolufinancovaných 
EU, určené Evropskému 
parlamentu a Radě.
25 Článek 30 nařízení Evropského 
parlamentu a Rady 
(EU, Euratom) č. 966/2012 ze 
dne 25. ríjna 2012, kterým se 
stanoví finanční pravidla 
o souhrnném rozpočtu Unie 
a o zrušení nařízení Rady 
(ES, Euratom) č. 1605/2002 
(Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).
25 Připomínky 
42 
V praxi údaje uvedené ve schválených programech a následných zprávách 
o provádění obsahují podrobné informace o nákladech a ukazatelích týkajících se 
činností a výkonnosti. I když většina nákladů (odběr vzorků, laboratorní analýza, 
platy veterinářů, náklady na kompenzace atd.) a kvalitativní přínosy (veřejné 
zdraví, posílení exportních příležitostí atd.) byly v programech uvedeny, progra -
my neobsahovaly modely a informace, které by umožnily vyhodnotit nákladovou 
efektivnost financovaných činností. Například reakce EU na krizi kolem BSE za -
chránila životy lidí, přispěla k větší bezpečnosti potravin, zlepšila kvalitu kontrol 
a obnovila důvěru spotřebitelů, nákladovou efektivnost programů však není 
možné posoudit.
43 
Rovněž jsme zkoumali, zda existují důkazní informace o tom, že náklady na kon -
trolované programy byly přiměřené. Při auditu jsme se setkali s určitými případy, 
již dříve zjištěnými Komisí, kdy byly některé náklady nepřiměřeně vysoké nebo 
nepodléhaly dostatečné kontrole ze strany členských států, jak je uvedeno na 
příkladech v  rámečku 4 . Komise v těchto případech přijala nápravná opatření.
Nedostatečně kontrolovaná opatření nebo vysoké náklady
1. V Polsku se vakcíny používané v ročních programech eradikace vztekliny nakupovaly regionálně. Mezi 
lety 2002 a 2009 se počet zjištěných případů vztekliny v populaci lišek výrazně snížil: z 884 na šest. 
V letech 2010 a 2011 však počet zjištěných případů opět rapidně vzrostl: 117 případů v roce 2010 a v roce 
následujícím 103 případy. Tyto případy byly soustředěny v Malopolském a v Podkarpatském vojvodství. 
Průměrná cena jedné z vakcín zakoupené v Polsku na očkování divokých lišek v letech 2011 až 2013 byla 
výrazně vyšší než průměrná cena v EU, i když objemy vakcín dodaných do Polska byly největší v Evropě 
(každoročně více než 10 milionů dávek). Vzhledem k úsporám z rozsahu se tento stav nezdá být logický. 
Komise uplatnila finanční snížení a požádala polské orgány, aby podnikly kroky ke snížení cen vakcín, a to 
především zajištěním jednotného národního nabídkového řízení.
2. V Rumunsku vnitrostátní orgány neprováděly správnou kontrolu plnění zakázek na leteckou distribuci 
vakcín proti vzteklině, které měly být v roce 2013 použity pro divoké lišky, a vakcíny nebyly distribuo -
vány v dostatečném množství. Vnitrostátní orgány dále neodebraly dostatečné vzorky pro testování 
účinnosti očkovací kampaně (v roce 2014 se postupy zlepšily). Komise proto náklady na očkovací kampaň 
neproplatila.Rámeček 4
26 Připomínky 
V některých případech měly částky vyplácené jako 
kompenzace nebo snížení plateb jen omezený pobídkový 
efekt
44 
V souladu s právními předpisy nemá odškodnění zemědělců za zvířata utracená 
v rámci eradikačních programů přesáhnout tržní hodnotu, kterou by tato zvířa -
ta měla, kdyby nebyla postižena nákazou26. Cílem je stanovit spravedlivou míru 
odškodnění, odrazovat od podvodů a podporovat účast zemědělců v programu. 
Právní předpisy EU nicméně nespecifikují, jak by se podle tržních cen měla určo -
vat výše odškodnění. To stanoví členské státy v konkrétních právních předpisech. 
Členské státy například nejsou při stanovování odškodnění povinny vycházet 
z klasifikační stupnice Společenství pro jatečně upravená těla zvířat a jejich pří -
slušných cen27. Nadměrná odškodnění mohou odrazovat od účinného zavádění 
opatření v oblasti biologické bezpečnosti.
45 
V Itálii byla míra kompenzace vyplácené za zvířata utracená v rámci veterinárních 
programů někdy vyšší než tržní ceny zdravých zvířat. V roce 2012 zemědělci na -
příklad v rámci eradikačních programů obdrželi náhradu v průměrné výši 87 EUR 
a až 111 EUR za každou utracenou ovci. Průměrná tržní cena za jatečně upravená 
těla poražených zdravých ovcí však činila v té době méně než 60 EUR28. V přípa -
dech, kdy kompenzace přesahují tržní cenu, lze zjištění nákazy v zemědělském 
podniku považovat za nečekaně dobrou příležitost obnovit stádo. Zemědělci, 
kteří by si jinak statusu „prostý nákazy“ vážili, tak mohou být od realizace účin -
ných opatření v oblasti biologické bezpečnosti odrazeni.
46 
Pokud jde o Spojené království, odškodnění vyplácené za skot v Anglii vychá -
zí z průměrných tržních cen v předcházejícím měsíci. Odškodnění za dobytek 
v Severním Irsku a ve Walesu vychází z individuálních ocenění, která obvykle 
vedou k vyššímu odškodnění než v Anglii a která mohou zemědělce odrazovat od 
zavádění účinných opatření v oblasti biologické bezpečnosti.
47 
Po negativním posouzení technických výsledků programů eradikace bruceló -
zy skotu a ovcí v jednom Italském regionu (Sicílie) navrhla Komise snížit platby 
za roky 2005–2012 o 7 milionů EUR. V roce 2011 byl celý sicilský program pro 
brucelózu pro neprovedení očkovacího plánu prohlášen za nezpůsobilý. Kvůli 
vnitrostátnímu systému alokace zdrojů mezi regiony nepostihly italské orgány 
odpovídající mírou snížení prostředků regionální orgány na Sicílii, ale rozdělily ji 
mezi všechny italské regiony (z nichž většina provedla programy eradikace řád -
ně). Sicilské orgány byly tedy ke zlepšení veterinárních opatření stimulovány jen 
v omezené míře.26 Článek 11 nařízení (EU) 
č. 652/2014.
27 Nařízení Komise (ES) 
č. 1249/2008 ze dne 
10. prosince 2008, kterým se 
stanoví prováděcí pravidla pro 
zavádění klasifikačních stupnic 
Společenství pro jatečně 
upravená těla skotu, prasat 
a ovcí a pro ohlašování jejich 
cen (Úř. věst. L 337, 16.12.2008, 
s. 3).
28 Evropská Komise (GŘ pro 
zemědělství a rozvoj venkova, 
Statistické údaje 
o zemědělských trzích 2014: 
http://ec.europa.eu/
agriculture/markets-and-
prices/market-statistics/
index_en.htm ).
27 Připomínky 
A je zde prostor pro zlepšení
48 
V následujících bodech uvádíme oblasti, v nichž podle našeho názoru existuje 
prostor pro zlepšení přístupu Komise i programů členských států.
Oznamování nákaz zvířat a výměna souvisejících informací
49 
Evropský oznamovací systém pro choroby zvířat (ADNS) je koncipován tak, aby 
zajišťoval sdělení standardních informací o propuknutí nákazy. Součásti jeho 
koncepce nebyly prvky pro zvládání epidemií, historické informace ani dato -
vá analýza. Ve srovnání se světovým informačním systémem pro zdraví zvířat 
(WAHIS), který musí používat všechny členské státy, tedy poskytuje jen omeze -
nou přidanou hodnotu. Oba tyto systémy poskytují informace jak o počtu, tak 
o lokalizaci nových ohnisek nákazy, ale nemají žádné společné rozhraní, které by 
umožňovalo automatickou vzájemnou výměnu informací. Aby byly schopny lépe 
zvládat případná ohrožení dobrého zdravotního stavu zvířat, vyvinuly členské 
státy vlastní informační systém pro nakládání s epizootologickými údaji. Spo -
lečný systém pro výměnu informací a lepší koordinaci činností v oblasti tlumení 
nákaz mezi členskými státy nicméně neexistuje.
50 
Od roku 2012 se v rámci společného projektu Komise a OIE pracuje na propojení 
systémů ADNS a WAHIS se společným rozhraním nazvaným informační systém 
pro nákazy zvířat (ADIS)29.29 Zpráva o analýze ADNS 
(verze 1.4) v rámci rozvoje 
prototypu informačního 
systému pro nákazy zvířat 
(ADIS) pro Evropskou unii 
propojeného s rozhraním 
OIE-WAHIS/WAHID: „Pro 
podrobnější analýzu chybí 
referenční údaje jako počet 
podniků a zvířat, jež se 
v regionu nacházejí. Pro 
podrobnější prostorovou 
a časovou analýzu by byly 
nutné další údaje jako 
umístění všech 
epizootologických jednotek. 
Aby se systém mohl stát 
relevantnějším nástrojem pro 
zvládání nákaz či nástrojem 
rozhodování, bylo by potřeba 
dalších informací o opatřeních 
na zvládání nákaz… Seznam 
„druhů“ v ADNS zahrnuje 
hlavní druhy hospodářských 
zvířat a pouze obecné 
pojmenování „volně žijící 
druhy“. Jako přiměřené se jeví 
rozšířit požadované údaje 
o diagnostické metodě na 
všechny nákazy…“.
28 Připomínky 
Informace o výkonnosti a řízení
51 
Ukazatele výstupů, jež jsou členské státy povinny vykazovat, stanoví rozhodnutí 
Komise z roku 200830. Komise dále zavedla metodiku pro stanovování ukazate -
lů výkonnosti, která členské státy ve stanoveném období zavazuje ke zlepšení 
výkonosti v oblasti prevalence a incidence o určitý minimální procentní podíl. 
Komise dále vytvořila rozsáhlý soubor ukazatelů31 (více než 100), které by členské 
státy měly používat. Patří k nim ukazatele související s výstupy či činnostmi, jako 
například počet naočkovaných zvířat a provedené testy, a dále ukazatele souvise -
jící s výsledky, jako změny v mírách incidence nebo prevalence. I když se používá 
celá řada ukazatelů, máme za to, že je zde prostor pro další zlepšení, zejména 
u technického provádění programů32. Neuplatňují se žádné hospodářské ukazate -
le, které by umožnily analýzu nákladové efektivnosti navrhovaných programů (viz 
body 41 a 42).
52 
Komise vyžaduje, aby členské státy používaly při navrhování svých veterinárních 
programů standardní šablonu. Její součástí jsou i informace o vývoji nákazy 
v uplynulých letech. Jedno z kritérií, které Komise používá k hodnocení navrho -
vaných programů (viz bod 28), se týká kvality údajů o vývoji nákazy v uplynulých 
pěti letech. Zjistili jsme, že takové historické údaje byly ve většině případů k dis -
pozici, ale u tří z 24 programů členských států, jichž se tento audit týkal, nezávislí 
hodnotitelé Komise zaznamenali, že návrhy programů z poslední doby neobsahu -
jí dostatek uspokojivých historických informací33. V těchto případech si relevantní 
informace vyžádala Komise a poskytly je příslušné členské státy. V době auditu 
pracovala Komise na vývoji informačního systému, který by jí umožnil vyhledávat 
a analyzovat historické informace z dřívějších programů členských států, a zaved -
la standardní systém elektronického výkaznictví, jehož prostřednictvím jí členské 
státy zasílají klíčové dokumenty34 ke svým veterinárním programům35. Tento 
vývoj by měl v budoucnu analýzu programů usnadnit.30 Rozhodnutí Komise 2008/940/
ES, nahrazené prováděcím 
rozhodnutím Komise 
2014/288/EU ze dne 
12. května 2014 o standardních 
požadavcích na zprávy 
o vnitrostátních programech 
eradikace, tlumení a sledování 
určitých nákaz zvířat a zoonóz 
spolufinancovaných Unií 
a o zrušení rozhodnutí 
2008/940/ES (Úř. věst. L 147, 
17.5.2014, s. 88).
31 Dokument Komise WD 
SANCO/12915/2012.
32 Například časové intervaly 
mezi testováním, podíl 
propuknutých nákaz 
s identifikovaným zdrojem 
nákazy; u brucelózy sledování 
stád, u nichž nebyl proveden 
test stáda, procento 
očkovaných zvířat v rámci 
hospodářského podniku 
a podíl zemědělských 
podniků, kde proběhlo 
očkování; ukazatele související 
se školením, náklady 
a kapacitou veterinárních 
služeb; u brucelózy ovcí a koz 
genotypové výsledky druhu 
brucella .
33 Tak tomu bylo v případě 
programu na rok 2015 pro 
tuberkulózu skotu, 
navrhovaného Spojeným 
královstvím, navrhovaného 
španělského programu pro 
katarální horečku ovcí na rok 
2015 a navrhovaného 
italského programu pro 
katarální horečku ovcí na rok 
2014.
34 Zejména návrhy programů, 
průběžné zprávy, závěrečné 
zprávy a žádosti o platby.
35 Prováděcí rozhodnutí Komise 
2014/288/EU.
29 Připomínky 
Prezentace veterinárních kontrol v programech
53 
Většina programů obecně zdůvodňovala opatření, která měla být přijata, i vý -
sledky, jichž mělo být dosaženo. Domníváme se však, že by bylo lépe, kdyby byla 
veterinární opatření v případě některých programů lépe popsána, stejně jako 
opatření přijatá na základě doporučení FVO a rad pracovní skupiny. Podobné 
připomínky vyjádřili ke dvěma z 24 programů členských států, jichž se tento audit 
týkal, i nezávislí hodnotitelé Komise36.
Programy, u nichž je pokrok pomalý
54 
Programy eradikace u některých nákaz v některých členských státech trvají de -
setiletí (viz bod 9). Prevalence tuberkulózy skotu ve Spojeném království a v Irsku 
je i přesto, že je tato nákaza na ústupu, ve srovnání s ostatními členskými státy 
stále relativně vysoká (viz obrázek 6 )37. Ve Spojeném království vedl od roku 2013 
nárůst frekvence testování na tuberkulózu v oblastech s malým výskytem této 
choroby ze čtyř let na jeden rok k vyššímu počtu zjištěných případů. S progra -
mem eradikace tuberkulózy ve Spojeném království jsou stále spojeny významné 
problémy, přičemž v některých regionech je výskyt této nákazy velmi rozšířen.36 Italský program pro katarální 
horečku ovcí na rok 2014 
a irský program pro 
tuberkulózu skotu na rok 2014.
37 V roce činila prevalence 
tuberkulózy ve stádech skotu 
ve Spojeném království 
9,04 %, v Irsku 3,8 %, ve 
Španělsku 1,72 % a v Itálii 
0,81 %. Francie a Polsko jsou 
úředně prosté této nákazy 
a prevalence v Rumunsku je 
nevýznamná.Graf 6Tuberkulóza skotu v Irsku a ve Spojeném království
2014 2013 2012 2011 201020
15
10
5
03,80 4,07 4,45 4,37 4,849,0410,1116,20
14,05
11,61
Prevalence Spojené
království %
Prevalance Irsko %
Zdroj : GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin.
30 Připomínky 
55 
V Itálii je brucelózu obcí a koz obtížné eradikovat kvůli nedostatkům ve spolu -
práci se zemědělci v některých regionech. Roli může hrát i i štědrý kompenzační 
režim (viz bod 45). Prevalence na národní úrovni nicméně klesá a v roce 2014 se 
dostala na 1,2 %, v roce 2008 to bylo 3,7 %. Za stejné období se prevalence na 
Sicílii snížila z 11,9 % na 3,4 %.
56 
Zaznamenali jsme, že Komise ve své zprávě Evropskému parlamentu a Radě38 
z roku 2014 o výsledcích programů spolufinancovaných EU zmiňuje, že výsledky 
britského programu pro tuberkulózu a italského programu pro brucelózu jsou 
důvodem k obavám. Účetní dvůr také bere na vědomí, že Komise má členské 
státy k tomu, aby v takových případech přijaly opatření formou následné kontroly 
doporučení vyjádřených pracovní skupinou a FVO.
Přístup k volně žijícím zvířatům
57 
Přímé či nepřímé kontakty mezi volně žijícími a hospodářskými zvířaty mohou 
vést k šíření nákaz nebo komplikovat účinné plnění programů nákaz zvířat. 
Například vzteklinu mohou šířit divoké lišky a tuberkulózu skotu jezevci, prasata 
divoká a jelenovití. OIE vydala několik publikací39 o sledování nákaz volně žijící 
zvěře a existuje rovněž související mezinárodní dohoda o oznamování nákaz. 
I když nákup vakcín proti vzteklině je součástí programů členských států, EU 
nemá konkrétní koncepci pro boj s tuberkulózou volně žijících zvířat.
58 
Na evropské úrovni neexistují žádné předpisy týkající se eradikace tuberkulózy 
u jiných zvířat než u skotu (např. u divokých koz a jiných volně žijících zvířat). 
Konkrétně ve Spojeném království jsou jezevci chránění vnitrostátními právními 
předpisy, které mohou účinné plnění programu eradikace tuberkulózy skotu 
komplikovat.38 COM(2014) 115 final ze dne 
5. března 2014 „Zpráva Komise 
Evropskému parlamentu 
a Radě o výsledcích programů 
eradikace, tlumení a sledování 
nákaz zvířat a zoonóz 
spolufinancovaných EU 
během období 2005–2011“, 
oddíl 3.3.
39 OIE, Training Manual on Wildlife 
Diseases and Surveillance  
(Školicí manuál k nákazám 
volně žijící zvěře 
a souvisejícímu dohledu), 
2010.
31 Připomínky 
Dostupnost některých vakcín
59 
Podle OIE40 je snadná dostupnost vhodných veterinárních vakcín a antigenů pro 
programy zdraví zvířat zásadně důležitá41. Existuje řada iniciativ EU a výzkum -
ných projektů, které se zaměřují na detekci výskytu virů a podporu dostupnosti 
vakcín42. V závislosti na typu nákazy ale muže být k použití v EU dostupných jen 
několik málo vhodných vakcín, případně žádné. Očkování je však jeden z nejdů -
ležitějších nástrojů pro realizaci účinného přístupu „prevence je lepší než léčba“. 
Důvody, proč vakcíny nejsou vždy k dispozici, jsou složité. Poslední výzkum po -
ukázal na trend, z něhož vyplývá, že43 kromě technických obtíží, jež vývoj vakcín 
provázejí, nemá farmaceutický průmysl dostatečný finanční zájem, aby o schvá -
lení použití určitých vakcín v EU usiloval. Rámeček 5  ilustruje některé praktické 
obtíže zapříčiněné nedostatkem vhodných vakcín.
60 
Na evropské úrovni neexistuje žádný právní rámec pro společný nákup vakcín ani 
obecná banka se zásobou očkovacích látek. Postup pro nákup vakcín s využitím 
výzev k podání nabídek vydávaných členskými státy může trvat několik měsíců 
a virus se mezitím může ve zvířecí populaci dále šířit. Zaznamenali jsme, že nový 
právní rámec pro zdraví zvířat, o němž nyní legislativní orgány debatují, by rozší -
řil kapacitu Komise pro zřizování bank očkovacích látek.40 OIE, Manual of Diagnostic Tests 
and Vaccines for Terrestrial 
Animals  (Příručka pro 
diagnostické testy a očkovací 
látky pro suchozemská 
zvířata), 2014.
41 OIE, Guidelines for Animial 
Disease Control  (Pokyny pro 
tlumení nákaz zvířat), 2014.
42 Například z fondů EU pro 
výzkum se podporovaly 
projekty vývoje vakcín proti 
tuberkulóze (NEWTBVAC), 
brucelóze (BRU-VAC) 
a klasickému moru prasat 
(CSFV-GODIVA).
43 Videnova, K. a Mackay, DKJ. 
Availability of vaccines against 
major animal diseases in the 
European Union  (Dostupnost 
vakcín proti hlavním nákazám 
zvířat v Evropské unii).
Obtíže způsobené nedostatkem vhodných vakcín
Existuje více než 20 variant (sérotypů) viru katarální horečky ovcí (virové onemocnění přežvýkavců přenášené 
hmyzem).
V Itálii bylo zjištěno šest variant. V EU není úředně registrovaná ani jedna multivalentní vakcína (účinná proti 
několika virovým kmenům). V takové situaci je tedy využití vakcín jen obtížně představitelné.
V době krize kolem katarální horečky ovcí ve Francii v roce 2008 byly zásoby příslušné vakcíny omezené. 
Francouzské orgány si tedy musely urychleně doobjednat další dodávky. To bylo jednak drahé a jednak časově 
náročné. Orgány francouzské státní správy dospěly k závěru, že 520 případům katarální horečky zjištěným v Ile 
et Villaine bylo možno předejít, pokud by byly očkovací látky k dispozici dříve.
V době, kdy ve Španělsku (region Extremadura) poprvé propukla katarální horečka sérotypu S4, nebyl proti 
tomuto typu sérotypu k dispozici dostatek vakcín. Očkovací kampaň byla proto odložena na další rok, aby byla 
nákaza potlačena v době dalšího možného období množení viru.Rámeček 5
32
 Závěry a doporučení
61 
Nákazy zvířat jsou spojeny s významnými hospodářskými náklady a rizikem pro 
zdraví zvířat i člověka. Nákazy se mohou šířit přes státní hranice a propuknutí 
takových nákaz stálo v minulosti miliardy eur. Cílem EU proto je chránit zdraví 
zvířat a financovat programy členských států pro eradikaci, tlumení a sledování 
konkrétních nákaz. Tyto programy se týkají opatření, jako je odběr vzorků, labora -
torní analýzy, kompenzační platby za utracená zvířata a očkovací kampaně. V po -
sledních letech se výdaje EU snižovaly a nedošlo k žádné zásadní krizi srovnatelné 
s propuknutím slintavky a kulhavky v roce 2001. EU však musí být připravená na 
budoucí krize a eradikační programy mohou běžet po mnoho let, než bude dosa -
ženo stavu, kdy budou příslušná území prosta nákazy.
62 
V rámci auditu se zkoumalo, zda programy eradikace, tlumení a sledování nákaz 
zvířat vhodným způsobem brání šíření těchto nákaz. Přitom se prověřovalo, zda 
byla koncepce Komise vhodná, zda členské státy koncipovaly a prováděly vhodné 
programy a zda se řádně zohledňovala nákladová efektivnost programů.
63 
Účetní dvůr došel k závěru, že programy pro nákazy zvířat, které kontroloval, 
vhodným způsobem bránily šíření nákaz zvířat. Protože však k propuknutí nákazy 
může dojít kdykoliv, Komise a členské státy by měly být ostražité.
64 
Strategie Komise týkající se programů pro nákazy zvířat byla obecně přiměřená: 
opatření Komise se opírala o dobré odborné poradenství, existovala koncepčně 
rozvinutá politika pro zdraví zvířat a byl ustaven rámec pro stanovování priorit při 
rozdělování rozpočtových zdrojů mezi prioritní programy. Zvláště úspěšná byla 
koncepce eradikace BSE v Evropě vypracovaná Komisí. K dalším dobrým příkla -
dům patří omezení případů zoonotické salmonely a vztekliny. Příslušná legislativa 
byla i nadále složitá a stanovování priorit při rozdělování finančních zdrojů na 
jednotlivé nákazy se postupně zdokonalovalo (body 26–33).
65 
Zjistili jsme, že programy členských států byly obecně dobře koncipovány i reali -
zovány. Splňovaly požadovaná kritéria a členské státy disponovaly adekvátními 
systémy umožňujícími identifikovat ohniska nákaz zvířat a přispět k jejich eradi -
kaci (body 34–36).
33 Závěry a doporučení 
66 
Zjistili jsme, že i když je Komise povinna podávat o nákladové efektivnosti veteri -
nárních programů zprávy Evropskému parlamentu a Radě, neexistují vhodné mo -
dely, jak při tom postupovat. Schválené programy a následné zprávy o provádění 
uvádí informace o nákladech a výsledcích, ale stanovit nákladovou efektivnost 
programů je i nadále obtížné (body 37–42).
67 
Pokud jde o náklady, v rámci auditu byly zjištěny případy nedostatečně kont -
rolovaných a nepřiměřeně vysokých nákladů, které již dříve odhalila Komise. 
V některých případech v Itálii stimulovaly částky vyplácené jako odškodnění 
zemědělcům či snížení plateb uložená Komisí účinná opatření v oblasti biologické 
bezpečnosti a nápravná opatření jen omezeně (body 43–47).
68 
Při auditu byly zjištěny určité konkrétní oblasti, u nichž existuje prostor pro zlep -
šení. Výměna epizootologických informací mezi členskými státy by mohla mít 
lepší podporu informačních systémů (body 49 a 50).
69 
Komise vypracovala podrobný soubor minimálních ukazatelů pro výstupy pro -
gramů, které mají členské státy uplatňovat. Zjistili jsme, že informace týkající se 
veterinárních opatření, jakož i následných kontrol opatření přijatých na základě 
předchozích doporučení FVO a pracovní skupiny mohly být v programech někte -
rých členských států lépe popsány. V době auditu nebyly vždy aktuálně k dispozi -
ci historické informace o vývoji nákaz. Pracuje se nicméně na vývoji databáze pro 
vykazování technických ukazatelů programů a Komise již zavedla nový elektro -
nický systém pro vykazování a podávání zpráv (body 51–53).
70 
Zaznamenali jsme, že u některých programů byl pokrok pomalý, zejména u eradi -
kace tuberkulózy skoku ve Spojeném království a v Irsku a u brucelózy ovcí a koz 
na jihu Itálie (body 54–56).
34 Závěry a doporučení 
71 
Volně žijící zvěř může nakazit hospodářská zvířata (i člověka), a je proto nutno ji 
brát při vytváření koncepce zdraví zvířat a financování programů pro nákazy zví -
řat v úvahu. Zjistili jsme, že koncepci EU pro nákazy volně žijících zvířat je nutno 
doplnit, zejména pokud jde o tuberkulózu (body 57 a 58).
72 
Vakcíny jsou klíčovým nástrojem určitých eradikačních programů. Účetní dvůr 
zjistil, že v závislosti na typu nákazy může být k dispozici jen několik vhodných 
vakcín, popřípadě žádné. Zejména jsme zjistili, že nedostatek vakcín pro léčbu ka -
tarální horečky ovcí má negativní dopad na programy v Itálii, Francii a ve Španěl -
sku. Dále v době auditu neexistoval právní rámec, který by umožnovat společný 
nákup vakcín, ani fungování obecné vakcínové banky na evropské úrovni (body 
59 a 60).
Doporučení
Aby Komise zlepšila eradikaci, tlumení a sledování nákaz zvířat, měla by:
a) usnadnit výměnu epizootologických informací mezi členskými státy;
b) prověřit, zda by neměl být stávající soubor ukazatelů aktualizován, aby po -
skytoval lepší informaci o veterinárních kontrolních činnostech a nákladové 
efektivnosti programů; 
c) v relevantních případech do veterinárních programů systematicky začleňovat 
aspekty týkající se volně žijících zvířat;
d) podpořit dostupnost vakcín pro členské státy, je-li z epidemiologického hle -
diska opodstatněná.
Tuto zprávu přijal senát I, jemuž předsedá Augustyn KUBIK, člen Účetního dvora, 
v Lucemburku na svém zasedání dne 3. února 2016.
 Za Účetní dvůr
 předseda
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

35
 Přílohy Příloha IInformace o nákazách zvířat
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
Ptačí chřipkaPtačí chřipka (AI), 
jejíž příčinou je virus 
chřipky typu A, může 
postihnout řadu druhů 
ptáků chovaných pro 
účely produkce potravin 
(kuřata, krůty, křepelky, 
perličky atd.) a u ně -
kterých kmenů i ptáky 
chované v zájmovém 
chovu a divoké ptactvo; 
má vysokou úmrtnost. 
Virus byl také izolován 
u savčích druhů, včetně 
člověka, krys a myší, 
lasic a fretek, prasat, 
koček, tygrů a psů.K šíření virů AI přispívá řada 
faktorů, mimo jiné globali -
zace a mezinárodní obchod 
(legální i  nelegální), prodejní 
postupy (trhy s živým ptac -
tvem), zemědělské postupy 
a přítomnost viru u volně 
žijících živočichů. Virus AI se 
šíří prostřednictvím přímého 
kontaktu s výměšky nakaže -
ných ptáků, zejména s tru -
sem, nebo prostřednictvím 
kontaminovaného krmiva, 
vody, zařízení a ošacení.I když AI je primárně 
nákazou ptáků, může 
dojít i  k jejímu přenosu 
na člověka. Viry AI jsou 
druhově specifické, 
ale v  ojedinělých 
případech překonaly 
druhovou bariéru 
a nakazily člověka. 
K přenosu viru na 
člověka docházelo 
při úzkém kontaktu 
s nakaženými ptáky 
nebo v silně kontami -
novaném prostředí.V mírné formě se 
příznaky nemoci mohou 
projevit pouze jako 
rozčepýřené peří, sníže -
ná produkce vajec nebo 
mírným účinkem na 
dýchací ústrojí. Při těžké 
formě choroby virus 
napadá nejen dýchací 
ústrojí jako u mírné 
formy, ale i četné 
další orgány a tkáně, což 
může vést k masivnímu 
vnitřnímu krvácení.Na přítomnost viru 
AI lze usuzovat 
z klinických 
příznaků a událostí 
poukazujících na 
toto onemocně -
ní. K potvrzení 
diagnózy jsou nutné 
laboratorní testy.V souladu se standardy 
OIE pro dohled nad AI byla 
celosvětově zavedena dohle -
dová opatření zaměřená na 
zjišťování přítomnosti infekce 
u drůbeže.
Africký mor 
prasatAfrický mor prasat (ASF) 
je vysoce nakažlivé he -
moragické onemocnění 
vepřů, prasat brada -
vičnatých, evropských 
volně žijících kanců 
a amerických prasat 
divokých. Náchylnost 
k tomuto onemocnění je 
u všech věkových skupin 
stejná. U virů s vysokou 
mírou virulence je pro 
ASF typická vysoká 
horečka, ztráta chuti 
k jídlu, krvácení do kůže 
a vnitřních orgánů; smrt 
nastává v průměru do 
2–10 dnů. Úmrtnost 
může být až 100 %.Prasata bradavičnatá mohou 
fungovat jako přirozené ložis -
ko viru, aniž by zvířata jevila 
jakékoliv známky nemoci. 
Nemoc se z tohoto ložiska 
šíří prostřednictvím klíšťáka 
druhu Ornithodoros moubata . 
Klíšťák virus nasaje spolu 
s vypitou krví a posléze, když 
se přisaje na zvíře náchylné 
k této nákaze, jej předá dál. 
K přenosu viru na náchylná 
zvířata může též dojít 
prostřednictvím kousajících 
mušek a klíšťáků, kontami -
novaných prostor, dopravních 
prostředků, vybavení nebo 
ošacení.ASF není pro zdraví 
člověka rizikem.Závažnost a rozšíření 
lézí variuje v  závislosti 
na virulenci viru. Těžké 
případy tohoto one -
mocnění provází vysoká 
horečka a smrt nastává 
v průměru do 2–10 
dnů. Úmrtnost může 
být až 100 %. K dalším 
klinickým příznakům 
patří ztráta chuti k jídlu, 
deprese, zrudlá kůže 
na uších, břiše a nohou, 
dýchací obtíže, zvracení, 
krvácení z nosu a koneč -
níku a někdy průjem. 
První viditelnou udá -
lostí propuknutí nákazy 
může být potrat.Na ASF je možno 
usuzovat na základě 
klinických příznaků. 
Nákaza však musí 
být potvrzena 
předepsanými 
laboratorními testy, 
zejména proto, aby 
se tato nemoc od -
lišila od klasického 
moru prasat (CSF).Na ASF neexistuje žádná 
zveřejněná léčba ani vakcína. 
Součástí všech úspěšných 
eradikačních programů byla 
rychlá diagnóza, porážka 
a likvidace všech zvířat 
v zamořených prostorách, 
důkladný úklid a  dezinfekce, 
dezinsekce, kontroly pohybu 
a dohled.
36 Přílohy 
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
BrucelózaBrucelóza je nakažlivá 
nemoc skotu s význam -
ným hospodářským 
dopadem. Onemoc -
nění způsobují různé 
bakterie rodu brucella , 
které obvykle infikují 
konkrétní zvířecí druh. 
Většina druhů brucelly  
však může infikovat 
i jiné druhy zvířat. Po -
stihuje dobytek, vepře, 
ovce a kozy, velbloudy, 
koňovité a psy. Může 
rovněž nakazit jiné 
přežvýkavce, některé 
mořské savce a člověka.Brucelóza se obvykle šíří při 
potracení nebo narození zví -
řete. V porodních tekutinách 
nakaženého zvířete je obsa -
ženo velké množství bakterií. 
Bakterie mohou přežívat 
mimo tělo zvířete po několik 
měsíců, zejména v chladném 
a vlhkém prostředí. Po tuto 
dobu zůstávají nakažlivé 
pro ostatní zvířata, která 
se nakazí tak, že bakterii 
pozřou. Bakterie rovněž kolo -
nizuje vemeno a  kontaminuje 
mléko. Brucelóza je rovněž 
významnou nemocí volně 
žijících zvířat. Nákaza se šíří 
mezi prasaty divokými, bizo -
ny, losy a evropskými zajíci. 
Snahy o eradikaci onemocně -
ní komplikují ložiska nemoci 
mezi volně žijícími zvířaty.Brucelóza je zoonóza 
a pro člověka je vysoce 
nakažlivá; je příčinou 
nemoci nazývané 
brucelózní horečka 
nebo maltská horečka. 
K příznakům u člověka 
patří: občasná nebo 
nepravidelná horečka, 
bolest hlavy, slabost, 
silné pocení, zimnice, 
úbytek na váze a obec -
ná rozbolavělost. 
Může dojít k infikování 
orgánů, včetně jater 
a sleziny. Vůči této 
infekci jsou zranitelní 
veterináři, zemědělci 
a pracovníci jatek, 
neboť manipulují 
s nakaženými zvířaty, 
potracenými plody či 
placentami. Člověk se 
může nakazit i konzu -
mací nepasterizované -
ho mléka nakažených 
zvířat.Průběh nemoci je ob -
vykle mírný, nakažené 
zvíře má do okamžiku 
potratu jen málo pří -
znaků. U samců se může 
objevit opuchnutí varlat, 
bakterie se také někdy 
shlukuje v kloubech, kde 
způsobuje artritidu. Vý -
znam brucelózy spočívá 
v tom, že má negativní 
dopad na reproduktivní 
výkonnost, a to v podo -
bě potratů, neplodnosti, 
retence placenty, 
porodu mrtvých plodů 
nebo slabých potomků. 
Výsledkem jsou velké 
hospodářské ztráty ze -
mědělců zaměřených na 
produkci mléka a chov 
ovcí, koz a prasat.Na nemoc lze 
usuzovat na základě 
klinických příznaků, 
jako jsou potraty, 
ale potvrzuje se 
sérologickými testy, 
následovanými 
předepsanými 
laboratorními 
testy, jejichž cílem 
je bakterii izolovat 
a identifikovat.K dohledu, jenž může hrát 
důležitou roli v kampani za 
eliminaci této choroby, lze 
využít screening pomocí séro -
logických testů i kroužkových 
testů mléka. Provádí se také 
individuální testování zvířat 
jak pro účely obchodu, tak pro 
účely kontroly nákazy.Příloha  I
37 Přílohy 
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
Katarální 
horečka ovcíKatarální horečka ovcí 
(BT) je nenakažlivé, 
virové onemocnění, 
které postihuje domácí 
zvířata a volně žijící 
přežvýkavce (primárně 
ovce, ale také dobytek, 
kozy, buvoly, antilopy, 
jelenovité, losy a  vel-
bloudy) a které přenáší 
hmyz, zejména pakomá -
ři druhu Culicoides . Vi-
rus, který způsobuje BT, 
patří k rodu Reoviridae . 
Bylo určeno dvacet čtyři 
(24) různých sérotypů, 
přičemž schopnost 
jednotlivých kmenů 
způsobovat nemoc se 
značně liší. U ovcí vysoce 
náchylných k tomuto 
onemocnění může být 
nemocnost až 100  %.Hmyz jako přenašeč je pro 
přenos viru BT mezi zvířaty 
zásadní. Přenašeči patogenu 
jsou infikováni virem BT 
nasátím krve infikovaných 
zvířat. Bez tohoto přenašeče 
se nákaza nemůže mezi 
zvířaty šířit.S BT nejsou spojována 
žádná rizika pro 
veřejné zdraví.U nakažených ovcí se 
klinické příznaky různí. 
Může se objevit horečka, 
krvácení a vředy na 
tlamě a čumáku, silný 
průjem, zvracení, zápal 
plic, „modrý“ jazyk 
jako důsledek cyanózy 
(zřídka), těhotné samice 
mohou potratit.Na BT mohou ukazo -
vat typické klinické 
příznaky a prevalen -
ce nutných hmyzích 
přenašečů, zejména 
v oblastech, kde je 
tato nákaza ende -
mická. K potvrzení 
diagnózy jsou nutné 
laboratorní testy.V endemických oblastech se 
v rámci varovných monitoro -
vacích programů za účelem 
sledování viru aktivně sbírají 
vzorky od zvířat z vybra -
ných stád. Nejúčinnějším 
a nejpraktičtějším opatřením 
k minimalizaci ztrát souvise -
jících s nákazou a nástrojem 
možného přerušení vazby 
mezi nakaženým zvířetem 
a přenašečem patogenu je 
očkování. Je důležité použít 
vakcínu vyvinutou k ochraně 
proti konkrétnímu kmenu 
(nebo kmenům) viru, ohledně 
něhož panují v dané oblasti 
obavy.
Tuberkulóza 
skotuTuberkulóza skotu (TB) 
je chronickým onemoc -
něním zvířat způsobe -
ným bakterií Mycobac -
terium bovis , (M. bovis ), 
která je úzce příbuzná 
s bakterií, která 
způsobuje tuberkulózu 
u člověka a tuberkulózu 
ptáků. Toto onemoc -
nění může postihnout 
prakticky všechny 
savce; způsobuje obecný 
stav nevolnosti, kašel 
a nakonec smrt.Tato nemoc je nakažlivá a šíří 
se kontaktem s nakaženými 
domácími a divokými zvířaty. 
Obvyklou cestou infekce je 
inhalace kapének, které jsou 
vykašlávány z plic. Telata 
a lidé se rovněž mohou naka -
zit požitím syrového mléka 
nakažených krav.Člověk se může naka -
zit jak pitím syrového 
mléka nakaženého 
dobytka, tak vdechnu -
tím infekčních kapek. 
V některých zemích se 
odhaduje, že až 10 % 
případů tuberkulózy 
u člověka je způso -
beno tuberkulózou 
skotu.TB má obvykle vleklý 
průběh a může trvat 
měsíce či roky, než se 
symptomy projeví. 
K obvyklým klinickým 
příznakům patří: sla -
bost, ztráta chuti k jídlu, 
kolísající horečka, ob -
časné záchvaty suchého 
kašle, průjem a  zvětšené 
lymfatické uzliny.Standardní meto -
dou zjišťování TB je 
tuberkulinace, kdy 
se do kůže vstříkne 
malé množství 
antigenu a měří se 
nastalá imunitní 
reakce. Konečná 
diagnóza se provádí 
kultivací bakterie 
v laboratoři; tento 
proces trvá mini -
málně osm týdnů.Ke standardním kontrolním 
opatřením uplatňovaným 
u TB je testování a porážka. 
Při omezování a eliminaci této 
nákazy byly velmi úspěšné 
programy eradikace nákazy, 
jejichž součástí byly prohlídky 
masa po porážce zvířat, 
intenzivní dohled včetně ná -
vštěv zemědělských podniků, 
systematické individuální 
testování dobytka a odstra -
ňování nakažených kusů 
a kusů, které byly s nákazou 
v kontaktu, jakož i kontroly 
pohybu zvířat.
Rozšíření nákazy na člověka 
brání pasterizace mléka 
nakažených zvířat na teplotu 
dostačující k  likvidaci bakterií.Příloha  I
38 Přílohy 
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
Bovinní 
spongiformní 
encefalopatie 
(BSE)BSE je progresivní, 
smrtelné onemocnění 
nervového systému 
dobytka. Tato choroba 
má dlouhou inkubační 
dobu (tři až pět let) 
a v současné době nee -
xistuje žádná léčba ani 
vakcína. BSE je jedna ze 
skupiny nákaz známých 
jako přenosné spongi -
formní encefalopatie 
(TSE). K dalším nákazám 
TSE patří klusavka ovcí, 
chronické chřadnutí 
(CWD) u jelenovitých 
a losů a Creutzfeldtova -
-Jakobova nemoc u člo -
věka. Pro BSE, jakož i pro 
ostatní onemocnění TSE 
je typická přítomnost 
abnormálního infekč -
ního proteinu zvaného 
prion v nervové tkáni. 
Následná houbovitá 
degenerace mozku vede 
k těžkým a nakonec 
fatálním neurologickým 
příznakům.Vědci se domnívají, že 
příčinou šíření této nákazy 
u dobytka je podávání 
krmiva vyrobeného z jatečně 
upravených těl infikovaného 
dobytka nebo ovcí. Prion je 
rezistentní vůči komerčním 
deaktivačním procesům, 
jako je horko, což znamená, 
že při zpracovávání jatečně 
upravených těl zvířat nemusí 
být zcela zničen.Existují indikace, že 
variantní Creutzfeldto -
va-Jakobova nemoc by 
mohla být způsobena 
konzumací hovězích 
produktů kontami -
novaných nakaženou 
nervovou tkání nebo 
zdravotnickými 
prostředky vyrobený -
mi z nakažené zvířecí 
tkáně.
Mléko a mléčné 
produkty se považují 
za bezpečné.Jelikož se průměrná 
doba mezi nakaže -
ním zvířete prionem 
a prvními klinickými 
příznaky normálně 
pohybuje mezi čtyřmi 
až pěti lety, jsou klinické 
příznaky BSE zjišťovány 
u dospělých zvířat. 
Příznaky mohou trvat 
dva až šest měsíců, než 
zvíře zemře.Na BSE lze usuzovat 
na základě klinic -
kých příznaků. Dia -
gnózu lze potvrdit 
pouze mikrosko -
pickým vyšetřením 
mozkové tkáně.Cílený dohled nad případy 
výskytu klinické neurologické 
nákazy, transparentnost při 
hlášení zjištění případů BSE, 
pojistky při dovozu živých 
přežvýkavců a  souvisejících 
produktů v souladu s Ko -
dexem zdraví suchozemských 
živočichů OIE, odstranění 
konkrétního rizikového 
materiálu (SRM) (mozek, 
mícha) při porážce a zpraco -
vávání mrtvých zvířat, zákaz 
používat konkrétní rizikový 
materiál v krmivu zvířat, čímž 
se potenciálně kontamino -
vaný materiál odstraňuje 
z potravinového řetězce, 
humánní utracení všech zvířat 
s podezřením na nákazu 
a všech k nákaze náchylných 
zvířat, která byla v kontaktu 
s kontaminovaným krmivem, 
vhodná likvidace jatečně 
upravených těl zvířat a všech 
živočišných produktů, identifi -
kace skotu umožňující účinný 
dohled a sledování kusů, 
u nichž existuje podezření na 
nákazu.Příloha  I
39 Přílohy 
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
Klasický mor 
prasatKlasický mor prasat 
(CSF), rovněž známý 
jako prasečí mor, je 
nakažlivým virovým 
onemocněním prasat 
domácích a divokých. 
Způsobuje ho virus 
rodu Pestivirus  čeledi 
Flaviviridae , který je 
úzce příbuzný s viry, 
které u dobytka 
způsobují bovinní virový 
průjem a u ovcí hraniční 
chorobu. Existuje pouze 
jeden sérotyp viru CSF 
(CSFV).Nejběžnější metodou pře -
nosu je přímý kontakt mezi 
zdravými prasaty a prasaty 
nakaženými virem CSF. Virus 
se vylučuje slinami, nazálními 
sekrety, močí a stolicí. Nákaza 
se může šířit i kontaktem 
s kontaminovanými vozidly, 
kotci, krmivem či šatstvem. 
Zvířata, která jsou chronický -
mi přenašeči nákazy (trvale 
nakažená), nemusí mít žádné 
klinické příznaky onemocně -
ní, ale mohou šířit/vylučovat 
virus svými výkaly. Mláďata 
nakažených sviní se mohou 
nakazit v děloze a šířit virus 
po měsíce. Bylo prokázáno, 
že v některých částech Evropy 
může v epizootologii této 
nákazy hrát roli populace 
prasat divokých.Člověka tento virus 
nenapadá. Prasata 
jsou jediným druhem, 
o němž je známo, 
že je k této nákaze 
náchylný.Při akutní formě tohoto 
onemocnění se u všech 
věkových skupin dosta -
vuje horečka, nemocná 
zvířata se choulí, ztráta 
chuti k jídlu, apatie, 
slabost, zánět spojivek, 
zácpa následovaná prů -
jmem a nejistá chůze. 
Několik dní poté, co se 
objeví první klinické 
příznaky, mohou uši, 
břicho a vnitřní část 
stehen zvířat zrudnout. 
Zvířata s akutní formou 
nemoci zemřou v  inter -
valu jednoho až dvou 
týdnů. Těžké případy 
nákazy jeví velkou 
podobnost s africkým 
morem prasat.Protože tyto klinické 
příznaky nejsou 
typické jen pro CSF 
a mohou se značně 
lišit, jsou pro zjištění 
protilátek či samot -
ného viru nutné 
laboratorní testy.Nákaza se neléčí. V oblastech 
s endemickým výskytem 
nákazy může očkování 
zabránit jejímu šíření. Jak se 
nákaza dostane pod kontrolu, 
s očkováním se přestane, 
dohled však trvá.
V oblastech, jež jsou prosty 
nákazy, se uplatňuje politika 
depopulace, jejíž součásti je 
zjištění nákazy v rané fázi, 
kontrola pohybu, řádná 
likvidace jatečně upravených 
těl mrtvých zvířat, čištění 
a dezinfekce. Tato politika 
vedla k eliminaci CSF v Severní 
Americe a ve většině západní 
Evropy.Příloha  I
40 Přílohy 
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
VzteklinaVzteklina je virové 
onemocnění, které 
postihuje centrální 
nervový systém 
teplokrevných živočichů, 
včetně člověka. Má 
dlouhou inkubační dobu 
(šest měsíců) a příznaky 
se mohou objevit až 
několik týdnů po pře -
nosu infekce. Jakmile se 
však příznaky objeví, je 
vzteklina u zvířat vždy 
smrtelná.Vzteklina se přenáší slinami 
nakažených zvířat. Infekce 
se přenáší především po -
kousáním nebo kontaktem 
infikovaných slin s  otevřenou 
ranou nebo sliznicí například 
úst, nosní dutiny či očí. Byl 
zdokumentován i přenos in -
fekce inhalací viru, například 
v prostředí jeskyně hustě 
osídlené netopýry. Virus 
se obvykle nějakou dobu 
zdržuje v místě průniku, než 
se podél nervových vláken 
přesune do mozku. V mozku 
se rychle množí, což vede ke 
klinickým příznakům. Násled -
ně se znovu podél nervových 
vláken přesune do slinných 
žláz. Doba, než se u infikova -
ného zvířete projeví klinické 
příznaky, může záviset na 
typu viru a místě jeho vstupu 
do těla. Je tedy důležité 
uvědomit si, že nákaza se 
může přenést z nakaženého 
zvířete na jiné zvíře nebo 
člověka slinami ještě před 
projevem klinických příznaků 
u nakaženého zvířete.Vzteklina se považuje 
za jednu z  nejdůleži -
tějších zoonotických 
nákaz ve světě (nákaza 
primárně postihuje 
zvířata, ale může 
způsobit onemocnění 
i u lidí). Kdykoliv 
domácí nebo divoké 
zvířete člověka kous -
ne, je nutno provést 
vyšetření. Vzteklá 
divoká zvířata ztrácejí 
svůj přirozený strach 
z lidí, což zvyšuje riziko 
kontaktu. Klinické 
příznaky u zvířat, jako 
nadměrné slinění, 
dávení nebo dušení, 
mohou vést k tomu, 
že člověk nevědomky 
riskuje infekci, když 
prohlíží vnitřek tlamy 
psů a dobytka a hledá 
cizí těleso nebo se 
pokouší podat lék 
bez rukavic. Každé 
kousnutí nebo odha -
lenou kůži vystavenou 
kontaktu je nutno 
ihned omýt mýdlem 
a vodou a nahlásit 
incident lékaři nebo na 
pohotovosti.Klinické příznaky 
vztekliny u zvířat se liší 
v závislosti na účinku 
viru na mozek. K typic -
kým příznakům patří 
náhlé změny chování 
a progresivní paralýza 
vedoucí ke smrti. V ně -
kterých případech může 
zvíře zemřít náhle, aniž 
by se u něj projevily 
významné klinické 
příznaky. U člověka patří 
k raným symptomům 
horečka nebo bolest 
hlavy. Jak se nemoc roz -
víjí, k  projevům nemoci 
se přidává zmatenost, 
deprese, ospalost, 
rozrušení nebo paralýza 
obličeje, hrdla a krku. 
Progresivní paralýza 
obvykle vede ke smrti.Na tuto nemoc lze 
usuzovat z klinic -
kých příznaků, pro 
potvrzení diagnózy 
jsou však nutné 
laboratorní testy. 
Vzorky odebrané 
z mrtvých zvířat je 
nutno zaslat k roz -
boru do kompetent -
ních laboratoří.V zemích, kde je nákaza 
endemická, byla zavedena 
opatření snižující riziko 
infekce u vnímavých populací 
(volně žijící zvěř, zaběhlá a do -
mácí zvířata), která fungují 
jako nárazník mezi zvířaty, jež 
jsou zdrojem nákazy, a lidmi: 
očkovací programy pro domá -
cí zvířata, programy kontroly 
výskytu vztekliny u volně 
žijících zvířat včetně očkování 
(past/vakcína/propuštění 
nebo podání orálních vakcín).Příloha  I
41 Přílohy 
O co se jedná? Jak se šíří?Jaké existuje riziko 
pro veřejné zdraví?Jaké jsou klinické 
příznaky?Jak se 
diagnostikuje?Jak lze nákaze předejít či ji 
utlumit?
SalmonelaSalmonela je bakterie, 
která může u člověka 
způsobit onemocnění 
nazvané salmonelóza.
Salmonela se běžně 
vyskytuje ve střevech 
zdravých ptáků a savců. 
Pokud jde o potravu, 
často se vyskytuje ve 
vejcích a syrovém mase 
prasat, krůt a kuřat.Na člověka se může přenést 
kontaminovanými potra -
vinami. Rizikům spojeným 
s kontaminovanými potravi -
nami lze předejít bezpečným 
nakládáním se syrovým 
masem a jiným syrovými 
potravinovými ingredien -
cemi, důkladnou tepelnou 
úpravou a dobrou hygienou 
v kuchyni.Salmonelóza je 
zoonóza: nákaza nebo 
infekce, která je přímo 
či nepřímo přenosná 
mezi zvířetem a člo -
věkem. Infikuje krevní 
řečiště a může být 
životu nebezpečná.K obvyklým symp -
tomům salmonelózy 
u člověka patří horečka, 
průjem a křeče v břiše.
K příznakům salmonely 
u ptáků patří zcuchané 
peří, žízeň, neochota 
se pohybovat a žlutě 
zbarvený průjem.U ptáků lze na tuto 
nemoc usuzovat 
z klinických přízna -
ků, pro potvrzení 
diagnózy jsou však 
nutné laboratorní 
testyZa pět let (2004–2009) přispěl 
koordinovaný přístup všech 
aktérů v EU v oblasti zoono -
tických nákaz v EU ke snížení 
počtu případů výskytu sal -
monelózy u člověka o téměř 
polovinu. V roce 2003 ustavila 
EU rozsáhlý kontrolní program 
pro zoonózy, v jehož rámci 
byla salmonela prioritou. Ve 
všech členských státech EU 
byly zavedeny posílené pro -
gramy pro tlumení salmonely 
u drůbeže. Byly stanoveny 
cíle pro omezení salmonely 
v drůbežích hejnech (např. 
pro nosnice, brojlery, krůty) 
a prasata. Byl rovněž omezen 
obchod s  produkty z  infikova -
ných hejn.
Zdroj:  OIE a EFSA.Příloha  I
42 Přílohy 
Hlavní povinnosti
01 
Za koordinaci, posuzování a schvalování návrhů národních programů členských států a poskytování finanční 
podpory pro tyto programy v rámci přímého řízení odpovídá Komise (GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin). 
Za veterinární opatření odpovídá ředitelství G – veterinární a mezinárodní záležitosti.
02 
Odbornou podporu při eradikaci nákaz poskytuje členským státům pracovní skupina, která funguje od 
roku 2000. Je složena ze zástupců členských států a Komise a rozdělena do podskupin podle hlavních nákaz 
zvířat. Pracovní skupina a její podskupiny jsou místem, kde odborníci členských států a Komise mají příleži -
tost sdílet osvědčené postupy. Po jednáních podskupin vydává pracovní skupina konkrétní doporučení, jak 
programy členských států zlepšit. Plenární zasedání pracovní skupiny se konají jednou ročně.
03 
GŘ pro zdraví a bezpečnosti potravin řídí ADNS a koordinuje mimořádná opatření v případě propuknutí 
nákazy infekčním onemocněním zvířat. GŘ pro zdraví a bezpečnost potravin dále řídí systém „TRACES“, který 
informuje o dovozu, vývozu a přeshraničním obchodu se zvířaty a určitými produkty živočišného původu 
v rámci EU a tyto operace certifikuje a monitoruje.
04 
ADNS je elektronický oznamovací systém, který registruje a dokumentuje vývoj situace u významných in -
fekčních nákaz zvířat. Jeho cílem je zajistit okamžité oznamování „urgentních“ zpráv a podrobně informovat 
o případech propuknutí nákazy zvířat v členských státech a dalších zemích, které jsou do systému zapojeny. 
Údaje se vkládají na úrovni zemí. Komise údaje uvádí do vzájemných souvislostí a denně předává informace 
o primárních a sekundárních ohniscích nákazy veterinárním orgánům členských států. To veterinárním orgá -
nům členských států umožňuje vyhodnocovat rizika a přijímat nutná opatření.
05 
FVO je ředitelstvím F Generálního ředitelství pro zdraví a bezpečnost potravin. Jeho hlavním úkolem je ově -
řovat, že legislativní požadavky Společenství na bezpečnost a kvalitu potravin a veterinární a fytosanitární 
produkty se dodržují. Provádí audity v 28 členských státech a ve třetích zemích, které vyvážejí nebo si přejí 
vyvážet zboží do EU. Pracují zde odborníci na veterinární oblast a jeho inspekční/auditní úkoly jsou součástí 
ročního pracovního programu, jenž se připravuje na základě analýzy rizika. Součástí jeho práce je i hodno -
cení systémů a testování detailních údajů. Z každého auditu je sepsána zpráva se závěry a doporučeními. 
Kontrolované subjekty jsou vyzvány, aby předložily akční plán řešení všech zjištěných nedostatků. Realizace 
tohoto plánu se hodnotí a sleduje. FVO zveřejňuje své auditní zprávy a souhrnnou auditní zprávu o GŘ pro 
zdraví a bezpečnost potravin na své internetové stránce.Příloha  II
43 Přílohy 
06 
Členské státy provádí vlastní správu programů a fakticky je prostřednictvím příslušného vnitrostátního orgá -
nu realizují. V případě federálních nebo decentralizovaných zemí může být realizace postoupena na místní 
úroveň (např. ve Velké Británii je tato odpovědnost na úrovni hrabství, v Německu ji nesou jednotlivé spolko -
vé země). Každý členský stát předkládá Komisi jednotnou žádost o úhradu a závěrečnou zprávu.
07 
Členské státy odpovídají za řízení svých programů a Komise je oficiálně informována o přijatých opatřeních 
ve výroční zprávě a výkazu nákladů.
08 
Výbor PAFF je složen ze zástupců vlád EU. Mandát výboru zahrnuje obecná rizika pro zdraví zvířat a celý po -
travinový řetězec od zemědělského podniku po konečného spotřebitele. Výboru předsedá zástupce Evrop -
ské komise. Komise může konzultovat opatření, jež hodlá přijmout, s příslušným výborem. Výbor pak může 
vydat stanovisko k práci Komise.
09 
Agentura EFSA odpovídá za hodnocení rizik souvisejících s bezpečností potravin a za hlášení těchto rizik 
Komisi. Neodpovídá za řízení rizika. Úzce spolupracuje s vnitrostátními orgány a poskytuje vědecké pora -
denství v oblasti bezpečnosti potravin. Toto vědecké poradenství je důležitým zdrojem informací o rizicích 
a významným faktorem při koncipování přístupu Komise k řízení rizika. Pokud jde o nákazy zvířat, podílí se 
především na vědeckých studiích o eradikaci nákaz. Dále může být konzultována v případě mimořádných 
opatření při propuknutí závažné nákazy.
10 
Záležitosti související s lidským zdravím i zdravím zvířat posuzují i jiné organizace, zejména ECDC, OIE a Ko -
mise pro Codex Alimentarius (CAC), zřízená Organizací OSN pro výživu a zemědělství (FAO) a Světová zdra -
votnická organizace (WHO).Příloha  II
44 Odpovědi  
Komise
Shrnutí
VII
Komise by ráda poukázala na velké množství důkazů o celkově dobrém poměru mezi náklady a přínosy veterinár -
ních programů, např. pokud jde o zamezení infekcí u lidí a v některých případech záchranu životů. Modely pro 
analýzu nákladové efektivnosti programů nejsou kvůli jejich specifické povaze k dispozici, a to ani na mezinárodní 
úrovni.
Komise souhlasí s tím, že výplata nadměrného odškodnění členským státem může snižovat motivaci k uplatňování 
účinných opatření v oblasti biologické bezpečnosti. Komise se však nedomnívá, že existují důkazy, že se takové 
případy skutečně vyskytly ve velkém rozsahu.
Co se týče snížení plateb uložených Komisí, Komise by ráda objasnila, že rozdělení finančních sankcí uplatňovaných 
Komisí spadá výlučně do pravomoci členského státu, a to na základě vnitrostátních pravidel.
VIII
Komise nadále pracuje na rozvoji svých stávajících IT nástrojů s cílem poskytovat lepší podporu programům člen -
ských států.
IX
Komise používá v případě každé nákazy zvláštní přístup. Volně žijící živočichové jsou do programů zahrnuti, jestliže 
je to epidemiologicky opodstatněné, jak je tomu v případě ptačí chřipky, klasického moru prasat, afrického moru 
prasat či vztekliny. Komise souhlasí s tím, že je třeba věnovat více pozornosti tuberkulóze skotu a přijmout s při -
hlédnutím k životnímu prostředí cílená opatření zaměřená na volně žijící živočichy (např. na populaci jezevců, jež je 
problémem ve Spojeném království, nikoli však na kontinentě); v jiných členských státech mohou být relevantní jiné 
druhy, např. vysoká zvěř.
X a)
Komise toto doporučení přijímá.
X b)
Komise toto doporučení přijímá.
X c)
Komise souhlasí s tím, že zajistí, aby členské státy do svých veterinárních programů systematicky zahrnovaly vždy, 
kdy je to relevantní, aspekt volně žijících živočichů.
X d)
Komise toto doporučení přijímá.
Odpovědi Komise 45
Úvod
05
Od roku 2007 byly veterinární programy EU považovány za jeden z možných politických nástrojů, jež se mají uplat -
ňovat v rámci komplexní strategie EU pro zdraví zvířat.
09
U některých nákaz zvířat může být eradikace zdlouhavý proces kvůli zvláštní povaze dané choroby. Tuberkulózu 
a brucelózu skotu se však ve většině členských států podařilo vymýtit. V členských státech, v nichž se onemocnění 
stále vyskytuje, je několik regionů, které jsou již úředně prosté nákazy. Obtíže při eradikaci některých nákaz zvířat 
vedou k opakovaným výdajům z rozpočtu EU na veterinární programy.
Připomínky
27
Od roku 2007 byly veterinární programy EU považovány za jeden z možných politických nástrojů, jež se mají uplat -
ňovat v rámci komplexní strategie EU pro zdraví zvířat.
41
Komise zdůrazňuje, že modely pro analýzu nákladové efektivnosti opatření nebyly dosud vyvinuty, a to ani na 
mezinárodní úrovni. Komise by zároveň ráda poukázala na velké množství důkazů o celkově dobrém poměru 
mezi náklady a přínosy veterinárních programů, např. pokud jde o zamezení infekcí u lidí a v některých případech 
záchranu životů.
Rámeček 4 – Nedostatečně kontrolovaná opatření nebo vysoké náklady
1. První jednotná národní výzva k podávání nabídek, kterou polské orgány vyhlásily v roce 2015 na žádost Komise, 
vedla k požadovanému účinku: průměrné ceny vakcín klesly o polovinu.
2. Problém v Rumunsku je příkladem situace, kdy Komise zjistila nedodržení pravidel a okamžitě zareagovala tím, 
že odmítla proplatit náklady na program. Komise Rumunsko požádala o přijetí řady nápravných opatření. Aby 
ověřil, že rumunské orgány přijaly vhodná opatření, provedl Potravinový a veterinární úřad (ředitelství GŘ SANTE) 
v Rumunsku audit programu proti vzteklině za rok 2014. Rumunsko poté provedlo nápravná opatření požadovaná 
Komisí.
44
Komise souhlasí s tím, že „členské státy [...] nejsou při stanovování odškodnění povinny vycházet z klasifikační 
stupnice Společenství pro jatečně upravená těla zvířat“. Je tomu tak proto, že tato stupnice se vztahuje pouze na 
masná zvířata určená pro komerční porážku. Zvířata poražená v rámci veterinárních programů jsou poměrně často 
plemenná zvířata nebo zvířata, jež jsou pro komerční porážku příliš mladá. Stupnici tudíž často nelze použít.
Komise zdůrazňuje, že zemědělci čelí celé řadě důsledků, pokud řádně neuplatňují opatření v oblasti biologické bez -
pečnosti. V případě vypuknutí nákazy musí zemědělec nést náklady, které nejsou kompenzovány, včetně ekonomic -
kých nevýhod v důsledku omezení pohybu zvířat, úpadku živočišné výroby, ztráty obchodní pověsti či dodatečných 
nákladů na doplnění stavu zvířat, čištění a dezinfekci. Tyto náklady mohou převýšit možné nadměrné odškodnění.
Odpovědi Komise 46
45
Komise upozorňuje na obtíže při porovnávání tržních cen s výší odškodnění (viz odpověď Komise k bodu 44). V Itálii 
jsou sazby odškodnění v případě nákaz upraveny podrobně zákonem1.
Kromě toho se statistiky pro zemědělské trhy, které cituje Účetní dvůr, netýkají tržních cen zdravých živých zvířat, 
nýbrž tržních cen skopového masa.
Při finančních auditech, které Komise provedla u veterinárních programů v Itálii, se dospělo k závěru, že sazby 
odškodnění jsou v souladu se způsobilou výší.
46
Potravinový a veterinární úřad provedl audit programu eradikace tuberkulózy ve Spojeném království2 a zjistil, že ve 
Walesu jsou v příslušném právním předpisu o tuberkulóze zahrnuta opatření, podle nichž je odškodnění spojeno se 
správnou zemědělskou praxí, včetně vhodných opatření v oblasti biologické bezpečnosti.
47
Komise má za to, že vzhledem ke zjištěným nedostatkům ve vnitrostátním programu byla použita vhodná nápravná 
opatření. Rozdělení finančních sankcí uplatňovaných Komisí spadá výlučně do pravomoci členského státu, a to na 
základě vnitrostátních pravidel.
51
Komise souhlasí a hodlá společně s členskými státy přezkoumat, jaké dodatečné ukazatele by mohly být užitečné 
pro posuzování technické realizace programů. Pokud však jde o nákladovou efektivnost, přezkoumá Komise spolu 
s členskými státy možnost určit vhodné ukazatele pro stanovení nákladové efektivnosti konkrétně u veterinárních 
programů.
55
Komise upozorňuje na své finanční audity provedené u veterinárních programů v Itálii, v nichž se dospělo k závěru, 
že odškodnění vyplacené Itálií bylo způsobilé a že doporučení týkající se míry odškodnění bylo řádně zohledněno 
(viz rovněž odpovědi Komise k bodům 44 a 45). Neexistuje žádný důkaz, že by mezi odškodněním a zpožděním při 
eradikaci v Itálii byla nějaká souvislost.
57
Komise uplatňuje v případě každé nákazy zvláštní strategii pro dohled nad ní, její sledování a tlumení. Volně žijící 
živočichové jsou do programů zahrnuti, jestliže je to epidemiologicky opodstatněné, např. v případě ptačí chřipky, 
klasického moru prasat, afrického moru prasat či vztekliny. Komise souhlasí s tím, že je třeba věnovat více pozornosti 
tuberkulóze  skotu a přijmout s přihlédnutím k životnímu prostředí cílená opatření zaměřená na volně žijící živočichy 
(např. na populaci jezevců, jež je problémem ve Spojeném království, nikoli však na kontinentě); v jiných členských 
státech mohou být relevantní jiné druhy, např.  vysoká zvěř.
1 Odkaz; „art.6 della legge 28 maggio 1981, n. 296 e“ (naposledy změněný výnosem ze dne 11. srpna 2015).
2 GŘ SANTE, auditní zpráva FVO „United Kingdom 2011-6057“ http://ec.europa.eu/food/fvo/audit_reports/index.cfm .
Odpovědi Komise 47
Společná odpověď Komise k bodům 59 a 60
Komise zdůrazňuje, že banky vakcín/antigenů již byly zavedeny pro dvě choroby, konkrétně slintavku a kulhavku 
a klasický mor prasat. Stalo se tak na základě (v případě potřeby) analýzy rizik kmenů, u nichž je největší pravděpo -
dobnost výskytu v Evropě.
Závěry a doporučení
66
Ačkoli nejsou k dispozici modely pro analýzu nákladové efektivnosti programů, a to ani na mezinárodní úrovni, 
Komise by ráda poukázala na velké množství důkazů o celkově dobrém poměru mezi náklady a přínosy veterinár -
ních programů, např. pokud jde o zamezení infekcí u lidí a v některých případech záchranu životů.
67
Komise souhlasí s tím, že výplata nadměrného odškodnění členským státem může snižovat motivaci k uplatňování 
účinných opatření v oblasti biologické bezpečnosti. Komise se však nedomnívá, že existují důkazy, že se takové pří -
pady skutečně vyskytly ve velkém rozsahu. Komise má za to, že vzhledem ke zjištěným nedostatkům ve vnitrostát -
ních programech byla použita vhodná nápravná opatření. Rozdělení finančních sankcí uplatňovaných Komisí spadá 
výlučně do pravomoci členského státu, a to na základě vnitrostátních pravidel.
69
Komise zdůrazňuje, že tyto informace byly před skončením hodnocení Komise k dispozici, jelikož dotyčné tři 
členské státy poskytly chybějící historické informace na žádost Komise. Vzhledem k tomu, že se jednalo pouze o tři 
z 24 členských států, považuje Komise tento případ za ojedinělý.
70
U některých nákaz zvířat může být eradikace zdlouhavý proces kvůli zvláštní povaze dané choroby. Obvykle je to 
případ tuberkulózy a brucelózy.
71
Komise uplatňuje v případě každé nákazy zvláštní strategii pro dohled nad ní, její sledování a tlumení. Volně žijící 
živočichové jsou do programů zahrnuti, jestliže je to epidemiologicky opodstatněné, např. v případě ptačí chřipky, 
klasického moru prasat, afrického moru prasat či vztekliny. Komise souhlasí s tím, že je třeba věnovat více pozornosti 
tuberkulóze skotu a přijmout s přihlédnutím k životnímu prostředí cílená opatření zaměřená na volně žijící živočichy 
(např. na populaci jezevců, jež je problémem ve Spojeném království, nikoli však na kontinentě); v jiných členských 
státech mohou být relevantní jiné druhy, např. vysoká zvěř.
72
Komise zdůrazňuje, že banky vakcín/antigenů již byly zavedeny pro dvě choroby, konkrétně slintavku a kulhavku 
a klasický mor prasat. Stalo se tak na základě (v případě potřeby) analýzy rizik kmenů, u nichž je největší pravděpo -
dobnost výskytu v Evropě.
Odpovědi Komise 48
Doporučení 
a) Komise toto doporučení přijímá.
b) Komise toto doporučení přijímá.
c) Komise souhlasí s tím, že zajistí, aby členské státy do svých veterinárních programů systematicky zahrnovaly vždy, 
kdy je to relevantní, aspekt volně žijících živočichů.
d) Komise toto doporučení přijímá.
JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU
Bezplatné publikace:
  jeden výtisk:  
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
  více výtisků, plakáty či pohlednice:  
na zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm)  
a na delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);  
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm  
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).
(*)  Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty  
nebo hotely však mohou telefonické spojení zpoplatnit).
Placené publikace:
 prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Nákazy zvířat se mohou rychle šířit, a vést tak 
k významným hospodářským nákladům, a  představují 
riziko pro zdraví zvířat i člověka. EU má aktivní politiku pro 
zdraví zvířat a financuje programy členských států pro 
eradikaci, tlumení a  sledování určitých nákaz zvířat. Účetní 
dvůr tyto programy prověřil a dospěl k závěru, že 
koncepce Komise i programy členských států byly obecně 
přiměřené. Bylo dosaženo několika úspěchů, eradikace je 
ale složitý proces a může trvat několik let. Existuje však 
prostor pro zlepšení. Komisi jsme předložili doporučení 
týkající se výměny epizootologických informací mezi 
členskými státy, ukazatelů pro veterinární kontrolní 
činnosti a  nákladové efektivnosti, zacházení s  volně žijícími 
zvířaty a dostupnosti vakcín.
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR