Tímto směrem se musí vydat i celá Evropa. Navzdory opatřením v oblasti diverzifikace a vnitřní energetické bezpečnosti, která byla přijata po plynové krizi v roce 2009, je Evropa stále příliš závislá na dodavateli, který je ochoten používat energii jako zbraň. Za účelem překonání této zranitelnosti předložila Evropská komise dne 8. března 2022 sdělení o plánu REPowerEU, které obsahuje návrh na ukončení dovozu fosilních paliv z Ruska, a to výrazně dříve než v roce 2030. K tomu je nezbytná diverzifikace dodávek energie do EU, zvýšení úspor energie a energetické účinnosti a urychlení ekologické transformace energetiky.

Ekologická transformace energetiky je jediný způsob, jak pro celý svět zajistit zároveň udržitelnou, bezpečnou a cenově dostupnou energii. Proto chce EU vytrvat ve svém úsilí a aktivně zapojovat partnery po celém světě do podpory partnerských zemí při posilování jejich ambic v oblasti klimatu a při vymezování jejich cesty ke klimatické neutralitě, ale také při navazování dlouhodobých oboustranně přínosných vztahů, a to zejména v oblasti energetiky.

Zároveň platí, že Rusko svou nevyprovokovanou a neoprávněnou válečnou agresí proti Ukrajině pošlapalo mezinárodní pravidla. Výrazně narušilo trhy s energií a potravinami, a vyvolalo tak významné výkyvy cen a ztrátu energetické bezpečnosti, a to nejen v zemích v bezprostředním sousedství, ale i na celém světě. To vyžaduje reakci, která vyřeší jak krátkodobé potřeby, tak i dlouhodobé dopady v EU a v jejích partnerských zemích. EU je plně solidární s Ukrajinou a nadále podporuje její energetický systém.

V současné době je Rusko největším dodavatelem zemního plynu do Evropy. Cílem plánu REPowerEU je ukončit naši závislost na ruském zemním plynu co nejdříve. Většina této poptávky po zemním plynu bude nahrazena prostřednictvím obnovitelných zdrojů, nízkouhlíkových zdrojů energie, energetické účinnosti a úspor energie. Zbývající potřeba zemního plynu bude zajištěna diverzifikací dodavatelů.

Aby si EU v nadcházejících letech zajistila potřebné dodávky zemního plynu, musí zvýšit jeho dovoz z jiných než ruských zdrojů: z větší části půjde o zkapalněný zemní plyn (LNG) (+50 miliard krychlových metrů), ale i o zemní plyn přepravovaný plynovodem (+10 miliard krychlových metrů nebo více). Za tímto účelem EU vytvořila energetickou platformu EU, v rámci které se bude sdružovat poptávka, koordinovat využívání infrastruktury a jednat s mezinárodními partnery v zájmu usnadnění společného nákupu zemního plynu a vodíku, jak uvádí úvodní sdělení o plánu REPowerEU.

Navazuje tak na činnost Evropské komise, která je od minulého podzimu v kontaktu s našimi hlavními dodavateli LNG a plynu vedeného potrubím. Výsledkem této snahy jsou rekordní měsíční dodávky LNG ve výši 12,5 miliardy krychlových metrů v dubnu 2022 a 42 miliard krychlových metrů od ledna do dubna 2022. Platforma propojí probíhající úsilí členských států EU o diverzifikaci a bude přístupná pro Ukrajinu, Moldavsko a Gruzii a rovněž pro západní Balkán.

V zájmu podpory úsilí o diverzifikaci se Evropská komise a Spojené státy dohodly, že budou usilovat o dodání dalšího LNG do EU (nejméně 15 miliard krychlových metrů v roce 2022 a přibližně 50 miliard krychlových metrů každý rok alespoň do roku 2030) prostřednictvím vývozu ze Spojených států, ale rovněž ve spolupráci s dalšími mezinárodními partnery. Komise taktéž zřídila specializovanou pracovní skupinu s Kanadou, která se bude zabývat možnými dodávkami LNG a vodíku v příštích letech.

Do letošního léta chce EU uzavřít trojstrannou dohodu s Egyptem a Izraelem o zásobování Evropy zkapalněným plynem. Japonsko a Jižní Korea již přesměrovaly řadu dodávek LGN do Evropy a pracuje se na tom, aby tato možnost byla využívána i v budoucnu. Katar je připraven usnadnit výměny s asijskými zeměmi. Pokud jde o potrubní plyn, Norsko již zvýšilo jeho dodávky do Evropy a Alžírsko i Ázerbájdžán projevily ochotu učinit totéž. EU se bude snažit obnovit dialog o energetice s Alžírskem a zesílí spolupráci s Ázerbájdžánem s ohledem na strategický význam jižního koridoru pro přepravu plynu. Rozšíření kapacity transjadranského plynovodu zvýší dodávku zemního plynu do EU a do zemí západního Balkánu.

Země v subsaharské Africe, a zejména pak v západní Africe, jako je Nigérie (v roce 2021 činily její dodávky LNG již 15 % dovozu EU), Senegal a Angola, rovněž nabízejí nevyužitý potenciál, pokud jde o LNG. Úplné a účinné provádění společného komplexního akčního plánu by mohlo vést k diskusi věnované tomu, zda by se Írán mohl stát spolehlivým dodavatelem zemního plynu do Evropy.

Úkolem EU bude zajistit, aby se dodatečné dodávky zemního plynu od stávajících a nových dodavatelů plynu skloubily s opatřeními zaměřenými na zamezení únikům metanu a na řešení odvětrávání a spalování bez využití, což by vytvořilo dodatečnou likviditu na světových trzích a zároveň zajistilo významné přínosy pro klima. Za tímto účelem bude EU spolupracovat se svými partnerskými dodavateli fosilních paliv na snížení emisí metanu. Každoročně dochází ke ztrátě nejméně 46 miliard krychlových metrů zemního plynu při odvětrávání a spalování bez využití v zemích, které by ho mohly dodávat do EU. Existuje technologie, která by umožnila většinu tohoto metanu (který je hlavní složkou zemního plynu) udržitelným a hospodárným způsobem zachytit. EU je připravena poskytnout partnerským zemím technickou pomoc s cílem vytvořit vzájemně prospěšné systémy založené na principu „Vy zachycujete – my kupujeme“.

EU rovněž svolá schůzku s partnery, jako jsou Evropská investiční banka (EIB), Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Světová banka, s cílem vytvořit pobídky k urychlenému zachycování odpadních fosilních plynů včetně metanu a umožnit zahrnutí těchto ztrát do smysluplných produktů, které bude možné prodávat zahraničním odběratelům.

Snaha EU o diverzifikaci probíhá v situaci, kdy se LNG prodává za vysoké ceny a roste po něm celosvětová poptávka. Tato opatření musí brát v potaz zájmy globálních partnerů.

S ohledem na střednědobý vývoj skladby zdrojů energie v EU a v partnerských zemích EU podpoří širší energetická partnerství a propojí spolupráci v oblasti zemního plynu s dlouhodobou energetickou spoluprací zaměřenou na vodík, plyny z obnovitelných zdrojů (včetně biometanu) a další zdroje zelené energie, aby zabránila uvíznutí aktiv a zajistila ekologickou transformaci.

Energetická politika EU bude mít za cíl rovněž zajistit otevřené, flexibilní, likvidní a dobře fungující globální trhy s LNG, do kterých budou zapojeny hlavní země producentské (USA, Austrálie, Katar, Nigérie, Egypt atd.) i spotřebitelské (Čína, Japonsko, Jižní Korea). K tomu poskytují příležitosti G7, G20, Mezinárodní energetická agentura (IEA) a další mezinárodní fóra.

Klíčová opatření

·rychle zavést do praxe energetickou platformu EU i její regionální platformy,

·v plném rozsahu realizovat společná prohlášení s USA a Kanadou,

·vyjednat politické závazky se stávajícími či novými dodavateli plynu za účelem navýšení dodávek zemního plynu do Evropy,

·zavést systémy zachycování zemního plynu a metanu a obchodování s nimi, jež budou založené na principu „Vy zachycujete – my kupujeme“.

2.2.Příprava EU na obchod s vodíkem z obnovitelných zdrojů

Plán REPowerEU stanoví, že dalších 15 milionů tun vodíku z obnovitelných zdrojů – vedle 5,6 milionu tun již naplánovaných v rámci iniciativy Fit for 55 – může do roku 2030 nahradit přibližně 27 miliard krychlových metrů zemního plynu dovezeného z Ruska. Součástí toho je 10 milionů tun vodíku z dovozu.

Kapacita vyrábět vodík z obnovitelných zdrojů je vzhledem ke zdrojům větrné a solární energie rozmístěna ve světě mnohem rovnoměrněji než zásoby ropy a zemního plynu. Tento trh se však teprve musí rozvinout, což celosvětově vyžaduje významné rozšíření výroby energie z obnovitelných zdrojů a dostupnost vody.

Za účelem zprostředkování dovozu 10 milionů tun vodíku do EU chce Evropská komise uzavřít partnerství pro vodík se spolehlivými partnerskými zeměmi, a zajistit tak otevřený a nenarušený obchod a investiční vztahy zaměřené na paliva z obnovitelných zdrojů a nízkouhlíková paliva. Počítá se třemi hlavními koridory pro dovoz vodíku z oblasti Severního moře (Norsko a Spojené království), jižního Středomoří a Ukrajiny, jakmile to situace dovolí.