[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 8.2.2006

KOM(2006) 48 v konecném znení

SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ

Zpráva o působení přechodných ustanovení stanovených ve smlouvě o přistoupení z roku 2003 (období od 1. května 2004 do 30. dubna 2006)

OBSAH

1. Účel této zprávy 3

2. Přechodná ustanovení 3

3. Konzultace s členskými státy a sociálními partnery 5

4. Statistické údaje o mobilitě pracovníků před rozšířením a po něm 6

4.1 Mobilita pracovníků v rozšířené Evropské unii 6

4.2 Výsledky pracovních trhů podle zemí a státních příslušníků EU: míry zaměstnanosti 10

4.3. Složení pracovní síly EU-10 v členských státech EU-15 podle odvětví a úrovně kvalifikace: doplňování či nahrazování? 11

5. Závěry a doporučení 13

ANNEX I: STATISTICAL ANNEX 16

ANNEX II: BIBLIOGRAPHY 20

SDĚLENÍ KOMISE RADĚ, EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ

Zpráva o působení přechodných ustanovení stanovených ve smlouvě o přistoupení z roku 2003 (období od 1. května 2004 do 30. dubna 2006) (Text s významem pro EHP)

1. ÚčEL TÉTO ZPRÁVY

1. Komise předkládá tuto zprávu Radě v souladu s čl. 3 odst. 2 přechodných ustanovení týkajících se volného pohybu osob[1], jež jsou uvedena v příloze smlouvy o přistoupení z roku 2003[2]. Podle těchto přechodných ustanovení může být zavedení některých právních předpisů Společenství týkajících se volného pohybu pracovníků v rozšířené EU odloženo o maximálně 7 let [3].

2. Přechodné období se podle vzorce „2 + 3 + 2“ dělí na tři různé fáze. V každé z těchto fází platí jiné podmínky. První fáze přechodných ustanovení (dále jen „PU“) začala dne 1. května 2004 a skončí dne 30. dubna 2006 .

3. Ve smlouvě o přistoupení se stanoví, že před koncem této fáze musí Rada přezkoumat na základě zprávy Komise působení přechodných ustanovení . Po dokončení tohoto přezkoumání a nejpozději do konce období dvou let po dni přistoupení musí členské státy EU-15 oznámit Komisi, jak hodlají postupovat ve druhé etapě PU[4]. Nebude-li takové oznámení učiněno, budou se právní předpisy Společenství týkající se volného pohybu pracovníků uplatňovat od 1. května 2006 .

2. Přechodná ustanovení

4. Volný pohyb osob je jednou z nejzákladnějších svobod, které právo Společenství zaručuje. Tato svoboda zahrnuje právo státních příslušníků EU přestěhovat se do jiného členského státu EU za účelem zaměstnání a usadit se v hostitelském státě se svými rodinnými příslušníky. Členské státy EU nesmějí migrující pracovníky a jejich rodiny přímo ani nepřímo diskriminovat na základě jejich státní příslušnosti. Migrující pracovníci v EU a jejich rodiny mají nárok na rovné zacházení , a to nejenom v otázkách souvisejících se zaměstnáním, ale také, pokud jde o obecní bydlení, daňové výhody a sociální výhody[5]. Odstranění překážek bránících mobilitě mezi členskými státy a v nich je též ústředním tématem obnovené lisabonské agendy.

5. Přechodná ustanovení obsažená ve smlouvě o přistoupení z roku 2003 umožňují během přechodného období, které definitivně končí dne 30. dubna 2011, mírné odchylky od zásad uvedených v předchozím odstavci. Kromě migrujících pracovníků se tato omezení nemohou týkat žádné jiné kategorie občanů EU. Dále lze omezení uplatňovat pouze pro účely získání vstupu na trh práce a lze jimi omezovat pouze přístup k zaměstnání v konkrétním členském státě. Jakmile pracovník získá přístup na trh práce určitého členského státu, uplatňují se ve věci odměny, ostatních otázek souvisejících se zaměstnáním a přístupu k sociálním a daňovým výhodám právní předpisy Společenství o rovném zacházení . Jinými slovy, mezi legálně zaměstnanými pracovníky není dovolena žádná diskriminace na základě státní příslušnosti bez ohledu na to, zda zaměstnanci pocházejí z členských států EU-15 či z členských států EU-10. Na uplatňování právních předpisů Společenství o koordinaci systémů sociálního zabezpečení [6] se nevztahují žádná přechodná ustanovení.

6. Komise vypracovala několik dokumentů, ve kterých vysvětluje právní rámec PU[7]. Ve smlouvě o přistoupení se stanoví, že po dobu prvních dvou let PU budou členské státy EU-15 za účelem regulace přístupu státních příslušníků EU-8 na své pracovní trhy uplatňovat národní opatření či opatření plynoucí z dvoustranných dohod. Výsledkem různých národních opatření, jež byla přijata v první fázi PU, byl vznik rozdílných právních režimů pro přístup na trhy práce EU-25. Švédsko a Irsko se rozhodly, že státním příslušníkům EU-8 nebudou přístup na své trhy práce nijak omezovat. Spojené království rovněž nemá žádná ex-ante omezení, ale má systém pro registraci pracovníků (Workers Registration Scheme)[8]. Všechny ostatní země EU-15 zachovaly systém pracovních povolení, v některých případech v kombinaci s kvótami. Na Kypr se nevztahují žádná PU. Malta vydává pracovní povolení pro účely monitoringu. Polsko, Slovinsko a Maďarsko uplatňují reciproční omezení vůči státním příslušníkům těch členských států EU-15, které zavedly omezení. Všechny členské státy EU-10 otevřely své pracovní trhy pro pracovníky z členských států EU-10[9].

7. Dne 1. května 2006 začíná druhá fáze přechodného období. Ve smlouvě o přistoupení se v každém případě stanoví, že členské státy, které se k 1. květnu 2006 rozhodnou odstranit omezení, budou mít po zbývající období možnost omezení opět zavést prostřednictvím ochranného postupu stanoveného ve smlouvě o přistoupení, pokud by jejich trh práce byl vážně narušen nebo se předvídalo jeho narušení.Smlouva o přistoupení rovněž stanoví že, bez ohledu na to, zda členské státy omezení uplatňují, musí upřednostňovat v přístupu na svůj trh práce pracovníky, kteří jsou státními příslušníky členských států EU-8, před pracovníky, kteří jsou státními příslušníky třetích zemí[10].

3. Konzultace s členskými státy a sociálními partnery

8. Komise svolala schůzi skupiny na vysoké úrovni pro volný pohyb osob . Dne 16. září 2005 se tato skupina sešla, aby projednala působení PU. Kromě zástupců členských států Komise přizvala i zástupce evropských a národních sociálních partnerů. Na schůzi řada členských států EU-15 uvedla, že zahájily proces interních konzultací, jejichž cílem je formulace postojů ke druhé fázi. Všechny státy se shodly na tom, že se taková rozhodnutí musí opírat o spolehlivé údaje . Státy, které rozhodly, že v první fázi nebudou uplatňovat žádná omezení, byly obecně přesvědčeny o kladném vlivu tohoto rozhodnutí na své pracovní trhy, přičemž zdůraznily pozitivní přínos pracovníků z EU-8 pro své národní ekonomiky.

9. Některé členské státy EU-15, které omezení uplatňují, uvedly, že dotyčná opatření jim umožňují řídit migraci z členských států EU-8, jež s nimi sousedí. Dva členské státy s ohledem na národní absorpční kapacitu, potřebu začlenit všechny přistěhovalce včetně přistěhovalců ze zemí, které nejsou členy EU, a dopracovat vnitřní strukturální reformy, považovaly tato opatření za nutná i v blízké budoucnosti. Bylo však uznáno, že omezení pravděpodobně povzbudila státní příslušníky EU-8 k tomu, aby hledali jiné způsobu výkonu ekonomické aktivity v členských státech EU-15, což se projevilo výrazně vysokým přílivem vyslaných pracovníků nebo pracovníků prohlašujících se za samostatně výdělečně činné osoby.

10. Prakticky všechny členské státy EU-8 požadovaly, aby byla omezení zrušena . Zdůrazňovaly zásadní význam práva svých občanů na volný pohyb v EU-25 a poukazovaly na statistické údaje, které dokazují, že jejich občané ve skutečnosti pracovní trhy EU-15 nijak nezaplavili ani v členských státech EU-15 nezpůsobili prudké zvýšení výdajů na sociální zabezpečení. Taktéž vyzdvihly úlohu svých občanů při zmírňování problémů způsobených stárnutím pracovních sil v EU-15.

11. Sociální partneři vyzvali své národní orgány, aby s nimi projednaly postoje k druhému období. Řada z nich zdůraznila, že omezení mohla být důvodem pro odklad nezbytných strukturálních reforem, a to jak na pracovních trzích v EU-15, tak v EU-8. Sociální partneři uznali, že migrační toky z členských států EU-8 do států EU-15 byly mírné, a patřičně zdůraznili, že je třeba zabránit narušování pracovních norem a „sociálnímu dumpingu“. Rovněž poukázali na skutečnost, že se v důsledku omezení legální práce začala rozšiřovat práce načerno, předstíraná samostatná výdělečná činnost a fiktivní poskytování služeb a subdodavatelství. Taktéž upozorňovali na nedostatky v prosazování stávajících právních předpisů Společenství a zejména směrnice o vyslaných pracovnících. Převážná většina sociálních partnerů – s výjimkou partnerů zastupujících malé a střední podniky a/nebo odborové svazy v několika zemích – se vyslovila pro odstranění omezení a pro vytvoření rovných podmínek.

4. Statistické údaje o mobilitě pracovníků před rozšířením a po něm

12. Aby mohla Komise zhodnotit působení PU, byly členské státy vyzvány, aby prostřednictvím EUROSTATU poskytly národní údaje o povoleních k pobytu vydaných jiným státním příslušníkům EU za účelem sloučení rodiny, zaměstnání, studia a z jiných důvodů rozdělené podle občanství, pohlaví a věku. Národní údaje, jež Komise obdržela v reakci na tento požadavek, se týkají povolení k pobytu, pracovních povolení a počtu pracovníků z jiných zdrojů administrativních údajů, jakými jsou registry sociálního zabezpečení, v závislosti na vnitrostátních systémech a institucionálním uspořádání. Ačkoli byly národní údaje v této zprávě v mezích možností harmonizovány, je třeba mít na paměti, že zcela harmonizovány nejsou ani je nelze mezi jednotlivými zeměmi plně porovnávat a že se úroveň jejich podrobnosti mezi zeměmi liší. Rovněž je třeba poznamenat, že podle některých údajů, jež jsou k dispozici ve veřejné sféře, se migrační toky některých zemí mohou lišit od toků uváděných v této zprávě. To lze vysvětlit tím, že ne všechny údaje, jež jsou k dispozici ve veřejné sféře, byly podrobeny stejně přísné analýze jako údaje uvedené v této zprávě[11]. Dále mohou být skutečné migrační toky v rozšířené EU větší, než jak vyplývá z údajů uvedených v této zprávě, neboť v oficiálních statistikách není plně podchycena nehlášená práce.

13. Kromě výše uvedených administrativních údajů budou údaje vyplývající z šetření pracovních sil[12] taktéž zahrnuty do této zprávy[13]. Hodnocení nezohledňuje vztah mezi působením PU a jinými změnami v ekonomické a/nebo politické sféře. Působení PU bylo rovněž hodnoceno ve zprávách různých členských států a jiných zúčastněných stran a údaje v nich obsažené byly v případě, že to bylo vhodné, použity.

4.1 Mobilita pracovníků v rozšířené Evropské unii

14. Počet pracovníků z EU-10 se od rozšíření v členských státech EU-15 zvýšil. I přes tento nárůst je však relativní dopad, vyjádřený jako poměr mezi počtem povolení vydaných pro účely zaměstnání a obyvatelstvem hostitelské země v produktivním věku, poměrně malý (viz tabulka níže). Počet povolení k pobytu a pracovních povolení vydaných v určité době nadhodnocuje skutečný počet státních příslušníků EU-10, kteří se usadili v hostitelské zemi, neboť zde nejsou zohledněny osoby vracející se do své země původu (tj. odtoky) a délka pracovního povolení. Totéž platí s ohledem na skutečnost, že údaje mohou odrážet dočasné faktory, jakými je legalizace nelegálních přistěhovalců, kteří se přistěhovali do členských států EU-15 během několika let.

15. V Rakousku představuje podíl pracovních povolení vydaných v roce 2004, z nichž většina je krátkodobých[14], 1,2 % veškerého obyvatelstva v produktivním věku, ale roční průměrný počet zaměstnaných osob v roce 2004 činí 0,7 % obyvatelstva v produktivním věku (viz tabulka níže). Dále je třeba uvést, že po prvním adaptačním období se počet státních příslušníků EU-8 v Rakousku, vyjádřený jako průměrný počet za rok, v roce 2005 stabilizoval (viz tabulka A1 ve statistické příloze). Ačkoli pracovní povolení vydaná v Německu v roce 2004 odpovídají 0,9 % obyvatelstva v produktivním věku, při zohlednění délky pracovního povolení poklesl počet zaměstnanců ze zemí EU-8 (zejména těch, kteří jsou povinni platit příspěvky na sociální zabezpečení) na 0,2 % obyvatelstva v produktivním věku[15].

16. V Irsku představují osobní čísla (Personal Public Service Numbers – PPS) vydaná státním příslušníkům EU-10 od května do prosince 2004 1,9 % obyvatelstva v produktivním věku. Toto číslo však není plně srovnatelné s čísly v níže uvedené tabulce, neboť irské orgány vydávají čísla PPS jednotlivcům nejenom pro účely zaměstnání. PPS čísla jsou specifická referenční čísla vydávaná i pro jiné účely, např. i za účelem přístupu k informacím, sociální péči, zdravotnické péči a jiným veřejným službám, a to nejenom migrujícím pracovníků, ale také jejich rodinným příslušníkům. Počet čísel PPS vydaných v roce 2005 se v období od ledna do listopadu 2005 zvýšil na 3,8 %, ale nezdá se, že by tato skutečnost destabilizovala irský pracovní trh (viz tabulky A4 a A5 ve statistické příloze).

Státní příslušníci EU-10 a EU-15 vyjádření jako procentní podíl obyvatelstva cílové země v produktivním věku (OPV), věk 15–64 – rok 2004 |

Cílová země | Typ údajů | % OPV |

Státní příslušnost |

EU-101 | EU-15 |

Belgie2 | Povolení k pobytu | 0,2 | 2,7 |

Česká republika | Počet cizích pracovníků | 1,0 | 0,1 |

Dánsko | Povolení k pobytu | 0,1 | 0,2 |

Německo | Počet cizích pracovníků | 0,2 | 1,0 |

Pracovní povolení | 0,9 | : |

Estonsko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,1 |

Řecko | Povolení k pobytu | 0,1 | : |

Španělsko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,1 |

Francie | Pracovní povolení | 0,0 | : |

Irsko3 4 | Osobní čísla | 1,9 | : |

Itálie | Žádosti o pracovní povolení | 0,1 | : |

Lotyšsko4 | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Litva | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Maďarsko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Malta | Povolení k pobytu | 0,1 | 0,8 |

Nizozemsko | Pracovní povolení | 0,2 | : |

Rakousko | Průměrný počet za rok | 0,7 | : |

Pracovní povolení | 1,2 | : |

Polsko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Portugalsko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Slovinsko | Registrace pracovníků | 0,0 | 0,0 |

Slovensko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Finsko | Povolení k pobytu | 0,0 | 0,0 |

Švédsko4 | Povolení k pobytu | 0,1 | 0,0 |

Spojené království4 | Žadatelé zaregistrovaní ve WRS | 0,4 | : |

Zdroj: Administrativní údaje získané od členských států. |

Poznámky: % OPV = procentní podíl obyvatelstva v produktivním věku (15–64) v cílové zemi. „:“ znamená, že údaje nejsou relevantní nebo nejsou k dispozici. Veškerá čísla udávají počet žadatelů / žádostí / registrací / vydaných povolení (toků). Výjimkou je Česká republika, kde čísla udávají počet pracovníků, a Německo, kde je v prvním řádku uveden počet pracovníků, a Rakousko, kde je v prvním řádku uveden průměrný roční počet zaměstnanců. Čísla týkající se povolení pobytu udávají s výjimkou Belgie počet povolení vydaných pouze pro účely zaměstnání. V případě některých členských států byly získány údaje za rok 2005 (viz tabulka A1 ve statistické příloze). 1Čísla za Francii, Itálii, Rakousko a počty pracovních povolení v případě Německa se týkají EU-8. 2Číslo za Belgii se týká povolení k pobytu vydaných z jakéhokoli důvodu. 3Číslo za Irsko udává počet čísel PPS, která byla vydána nejenom z důvodu zaměstnání, ale rovněž i pro účely sociálních, zdravotnických a jiných veřejných služeb. 4Referenční období 2004 květen–prosinec. Údaje za Kypr a Lucembursko Komise neobdržela. |

17. Jsou-li zohledněny rozdíly v definicích a obdobích[16], jsou údaje vyplývající z šetření pracovních sil srovnatelné s údaji vycházejícími z jiných administrativních zdrojů. Čísla, jež jsou výsledkem šetření pracovních sil, ve skutečnosti zobrazují čistý dopad přílivu a odlivu pracovníků, a podávají tudíž lepší obrázek o skutečném počtu státních příslušníků EU-10, kteří se usadili v zemích EU-15. V prvním čtvrtletí roku 2005 byl podíl obyvatelstva z EU-10 v produktivním věku v EU-15 docela malý, a to v rozmezí od 0,1 % ve Francii a v Nizozemsku a po 1,4 % v Rakousku a 2 % v Irsku[17].

Trvale usazené obyvatelstvo v produktivním věku podle státní příslušnosti – roky 2003–2005 – v procentech (buňky) |

Státní příslušnost |

Cílová země | EU-15 | EU-10 |

Poznámky: ':' znamená, že údaje nejsou k dispozici nebo nejsou vzhledem k malé velikosti výběrového souboru spolehlivé. Itálie je vyloučena, neboť údaje nejsou rozčleněny podle státní příslušnosti. Úhrn za EU-15 a EU-25 je bez Itálie, úhrny za EU-15 a EU-25 bez Německa a Irska v letech 2003–2004 pro státní příslušníky EU-10. Úhrn za EU-10 je bez Polska. |

18. V porovnání se dvěma lety před rozšířením , tj. s prvním čtvrtletím 2003 a prvním čtvrtletím 2004, jsou tato čísla stabilní. Došlo pouze k mírnému nárůstu o 0,1 procentního bodu v každém roce ve Spojeném království a k výraznějšímu nárůstu v Rakousku, kde se čísla zdvojnásobila na 1,4 %. Za zmínku rovněž stojí, že podíl státních příslušníků zemí, které nejsou členy EU, v členských státech EU-15 je podstatně vyšší než podíl státních příslušníků EU-10 (viz tabulka A2 v příloze). Tuto skutečnost lze taktéž vysvětlit historickými důvody a tím, že přistěhovalectví z EU-10 je poměrně nedávnou záležitostí. To naznačuje, že přistěhovalectví ze zemí, které nejsou členy EU, je mnohem významnějším jevem než mobilita v rámci EU , a to jak v EU-15, tak v EU-25.

19. Pokud jde o PU, ani údaje z administrativních zdrojů ani údaje vyplývající z šetření nedokazují přímý vztah mezi velikostí mobility z členských států EU-10 a platnými PU . Zejména toky do Spojeného království a Švédska, což jsou členské státy, které vůči pracovníků z EU-8 neuplatňují žádná omezení, jsou srovnatelné, ne-li nižší než v případě zemí uplatňujících PU[18]. Potvrzují to zkušenosti severských zemí, které mají srovnatelné trhy práce a ekonomické výsledky[19]. Toky mobility jsou v neposlední řadě ovlivňovány faktory souvisejícími s podmínkami nabídky a poptávky. PU navíc pouze oddálí úpravy trhu práce, čímž hrozí, že dojde k vytvoření zkreslených obrazů na ještě trvalejším základě.

20. Na obecnější úrovni mohou omezení bránící v přístupu na trh práce vést ke zvýšení podílu nehlášené práce . Doprovází-li je nedostatečné prosazování již platných právních předpisů Společenství, vznikají nežádoucí sociální důsledky, a to jak pro nehlášené pracovníky, tak pro řádnou pracovní sílu.

21. Pokud jde o délku trvání povolení, údaje ukazují, že významné procento povolení k pobytu a pracovních povolení je udělováno na krátkou dobu nebo sezónním pracovníkům . Takto je tomu například v případě těchto zemí:

- V Rakousku bylo ze všech povolení udělených v roce 2004 státním příslušníkům EU-8 87 % vydáno na dobu kratší než 6 měsíců (85 % v první polovině roku 2005), 12 % (14 % v roce 2005) na dobu v rozmezí od 6 měsíců do jednoho roku a 2 % (0 % v roce 2005) na dobu delší než jeden rok.

- V Německu bylo 95 % z přibližně 500 000 pracovních povolení vydáno s časovým či jiným omezením. K 30. červnu 2004 činil počet zaměstnaných státních příslušníků EU-10, kteří byli v Německu po jinou než velmi omezenou dobu a kteří byli tudíž povinni platit příspěvky na sociální zabezpečení, přibližně jen 100 000, tedy 0,2 % obyvatelstva v produktivním věku.

- V Nizozemsku bylo v roce 2004 vydáno přibližně 24 400 povolení. Vzhledem k velkému počtu sezónních pracovníků to však odpovídá pouze přibližně 13 000 odpracovaným rokům.

- V Itálii bylo v roce 2004 vydáno 76 % pracovních povolení sezónním pracovníkům; v roce 2005 to bylo 71 %.

- Ve Francii bylo z pracovních povolení vydaných v roce 2004 74 % uděleno sezónním pracovníkům, 11 % dočasným pracovníkům, 5 % stálým pracovníků a 10 % jiným příjemcům[20].

22. Od rozšíření se trh práce v EU-8 vyvíjí pozitivně a míra nezaměstnanosti výrazně poklesla v téměř všech zemích (viz tabulky A4 a A5 v příloze). To naznačuje, že není důvod očekávat zvýšení tlaku na pohyb ven ze zemí EU-8, neboť vyhlídky ekonomického růstu jsou nadále slibné a výrazně navýšené strukturální fondy a fondy pro rozvoj venkova začínají přinášet výsledky a podporují ekonomický růst a vytváření pracovních míst.

4.2 Výsledky pracovních trhů podle zemí a státních příslušníků EU: míry zaměstnanosti

23. Hlavním aspektem, který je třeba sledovat, jsou výsledky, kterých dosáhli státní příslušníci z EU-10 na pracovních trzích v členských státech EU-15. U těch členských států EU-15, u kterých jsou k dispozici statisticky významné informace (viz tabulka níže), je z klíčového ukazatele trhu práce, kterým je míra zaměstnanosti, patrné, že státní příslušníci EU-10 dosahují v jednotlivých zemích mír zaměstnanosti, které jsou srovnatelné s mírami zaměstnanosti státních příslušníků této země a jiných zemí EU-15. Obecně jsou pak tyto míry vyšší než v případě státních příslušníků zemí, které nejsou členy EU. V Irsku, Španělsku a Spojeném království mají státní příslušníci EU-10 dokonce vyšší míru zaměstnanosti než státní příslušníci daných zemí. Z toho vyplývá, že státní příslušníci EU-10 ve všech členských státech pozitivně přispívají k celkovým výsledkům trhu práce, k udržitelnému ekonomickému růstu a ke stavu veřejných financí.

Míry zaměstnanosti podle státní příslušnosti – rok 2005 – v procentech (buňky) |

2004 | 2005 |

Cílová země | Státní příslušnost |

EU-10 | Státní příslušník | EU-15 | EU-10 | Země, které nejsou členy EU |

Belgie | 64 | 62 | 60 | 55 | 35 |

Německo | : | 67 | 68 | 51 | 48 |

Řecko | 47 | 60 | 53 | 47 | 71 |

Španělsko | 68 | 62 | 64 | 78 | 71 |

Francie | 61 | 64 | 69 | 62 | 44 |

Irsko | : | 67 | 69 | 85 | 57 |

Nizozemsko | 63 | 74 | 76 | 64 | 41 |

Rakousko | 58 | 69 | 72 | 66 | 60 |

Finsko | 67 | 69 | 67 | 55 | 45 |

Švédsko | 62 | 74 | 73 | 62 | 45 |

Spojené království | 72 | 72 | 69 | 75 | 58 |

EU-15 | 59 | 67 | 68 | 62 | 55 |

EU-10 | : | 57 | 59 | 68 | 63 |

EU-25 | 59 | 65 | 67 | 62 | 55 |

Zdroj: Eurostat, šetření pracovních sil, 2004 - 2005 Q2. |

Poznámky: ':' znamená, že údaje nejsou k dispozici nebo nejsou vzhledem k malé velikosti výběrového souboru spolehlivé. Itálie je vyloučena, neboť údaje nejsou rozčleněny podle státní příslušnosti. Dánsko, Lucembursko a Portugalsko jsou vzhledem k malé velikosti výběrového vzorku vyloučeny. Úhrny za EU-15 a EU-10 v roce 2004 vycházejí z údajů za Německo a Irsko v 2005 Q2. |

24. Zajímavá je skutečnost, že v několika členských státech EU-15, mezi něž patří Španělsko, Francie, Nizozemsko, Rakousko a Spojené království, se od rozšíření míra zaměstnanosti státních příslušníků EU-10 zvýšila, a to v některých případech vcelku významně. Může to být spojeno se dvěma fakty.

25. Rozšířením se jednak patrně dostala na světlo část stínové ekonomiky představované pracovníky z EU-10, kteří byli dříve zaměstnáni načerno, což s sebou nese všeobecně známé pozitivní dopady, jako je větší soulad se zákonnými pracovními normami, lepší sociální soudržnost díky nižší míře rizika marginalizace osob, kterých se tento problém dotýká, a vyšší příjmy státu z daní a z příspěvků na sociální zabezpečení. Rovněž z toho vyplývá, že nárůst mobility práce ze strany členských států EU-10 vzniklý v důsledku rozšíření může být ve skutečnosti menší, než jak vyplývá z údajů[21].

26. Zadruhé, skutečné zlepšení míry zaměstnanosti státních příslušníků EU-10 po rozšíření mohlo nastat v důsledku změny postojů zaměstnavatelů, díky větším možnostem zakládání soukromých podniků, lepším informacím a lepší právní úpravě.

4.3. Složení pracovní síly EU-10 v členských státech EU-15 podle odvětví a úrovně kvalifikace: doplňování či nahrazování?

27. Vzhledem k tomu, že je počet pracovníků z EU-10 malý, je obtížené vytvořit podrobný a zároveň statisticky spolehlivý obrázek o pracovní síle těchto států. Dále uvedená analýza proto zohledňuje celou EU-15. Klíčovým faktorem mobility pracovníků není pouze její rozsah, ale i to, zda pracovníci z EU-10 nahrazují stávající pracovníky v zemi a zda se ucházejí o stejná pracovní místa nebo zda mají doplňující úlohu.

EU-15 – zaměstnané obyvatelstvo podle státní příslušnosti a odvětví – rok 2005 – v procentech (sloupce) |

Odvětví | Státní příslušnost |

Státní příslušník | EU-15 | EU-10 |

Zemědělství/rybolov | 4 | (2) | (3) |

Průmysl | 18 | 19 | 18 |

Stavebnictví | 8 | 8 | 15 |

Maloobch. prodej; hotely/restaurace; doprava | 25 | 28 | 28 |

Finanční služby a realitní služby | 13 | 16 | 14 |

Veřejná správa; vzdělávání; zdravotnictví; ostatní | 32 | 27 | 23 |

Zdroj: Eurostat, šetření pracovních sil, 2005 Q1, Francie a Rakousko 2005 Q2. |

Poznámky: údaje v závorkách nejsou vzhledem k malé velikosti výběrového souboru spolehlivé. |

28. Z rozložení pracovní síly v jednotlivých odvětvích vyplývá, že zde v letech 2003, 2004 a 2005 nedošlo k významným změnám v rozložení národní pracovní síly, což dokazuje, že mírný příliv pracovníků z členských států EU-10 nezpůsobil vytlačení národní pracovníků , tedy alespoň ne na této úrovni úhrnu[22]. Vlastní státní příslušníci jsou poměrně více soustředěni v odvětví služeb a především ve veřejné správě, vzdělávání, zdravotnictví a jiných oblastech (v prvním čtvrtletí roku 2005 to bylo 32 %) a pracovníci z členských států EU-10 jsou poměrně lépe zastoupení v odvětví stavebnictví (15 % státních příslušníků EU-10 oproti 8 % vlastních státních příslušníků)[23].

29. Stanovisko, že státní příslušníci EU-10 do národních ekonomik přispívají doplňkovým způsobem , podporuje rovněž rozložení pracovní síly EU-10 podle úrovně kvalifikace . Podíl státních příslušníků EU-10 s nízkou kvalifikací v členských státech EU-15 je menší než v případě státních příslušníků dotyčných zemí (21 % oproti 31 %), jiných státních příslušníků EU-15 a státních příslušníků zemí, které nejsou členy EU. To se projevuje vyšším podílem osob se střední kvalifikací (57 % oproti 46 %). Podíl vysoce kvalifikovaných osob je zhruba stejný. Pod střední kvalifikaci patří vyšší středoškolské vzdělání a specializované odborné vzdělání, což je úroveň, která je v řadě členských státech obvykle nedostatečně zastoupena a způsobuje tak kvalifikační překážky v řadě odvětví hospodářství[24].

EU-15 – trvale usazené obyvatelstvo v produktivním věku podle státní příslušnosti a úrovně vzdělání – rok 2005 – v procentech (sloupce) |

Úroveň dosaženého vzdělání | Státní příslušnost |

Střední | 46 | 39 | 57 | 35 |

Vysoká | 23 | 25 | 22 | 17 |

Zdroj: Eurostat, šetření pracovních sil, 2005 Q1, Francie a Rakousko 2005 Q2. |

Poznámky: Úroveň vzdělání: nízká (ISCED 0–2: nižší středoškolské), střední (ISCED 3–4: vyšší středoškolské), vysoká (ISCED 5–6: vysokoškolské). |

30. Z údajů tudíž vyplývá, že mobilita z členských států EU-10 do EU-15 může mít na trhy práce pozitivní účinky , protože zmírňuje nedostatek pracovních sil v některých oblastech. Lze vytvářet nová pracovní místa např. ve stavebnictví a v domácích službách a v pohostinství, kde by jinak v některých zemích hrozilo, že tato místa nebudou obsazena. Vysoce kvalifikovaní pracovníci z členských států EU-10 mohou být prospěšní při zakládání podniků a prostřednictvím kumulace lidského kapitálu mohou přispívat k dlouhodobému růstu. Podpora lidského kapitálu a celoživotního vzdělávání je totiž jednou z nejdůležitějších dimenzí politiky EU v oblasti zaměstnanosti a soudržnosti. Tento typ trvalého rozvíjení lidského kapitálu podporují programy EU, jakými jsou např. evropská strategie zaměstnanosti, Evropský sociální fond a program celoživotního vzdělávání. Může se rovněž zvýšit efektivita trhu práce, neboť zahraniční pracovníci obvykle lépe reagují na regionální rozdíly v ekonomických možnostech.

5. Závěry a doporučení

31. Krátce před začátkem druhé fáze PU se přístup na trhy práce EU-25 řídí celou řadou různých právních úprav. Země, které již své trhy práce plně otevřely, jsou v otázce výsledků tohoto rozhodnutí jednoznačně optimistické, zatímco některé země, které zachovaly omezení, se snaží zdůraznit jejich užitečnost a poukazují zejména na vnitrostátní okolnosti.

32. Členské státy by se měly více zasadit o řádné prosazování stávajících právních předpisů ES, pracovních norem a především ustanovení směrnice o vyslaných pracovnících a v odůvodněných případech vhodně posílit administrativní spolupráci. Nedostatečné prosazování stávajících právních předpisů Společenství a vnitrostátních právních předpisů ze strany národních orgánů může v některých zemích vyvolat v otázce rozšíření a výhod volného pohybu skutečně nepříznivý a špatný dojem.

33. Ze statistické analýzy národních údajů, které byly získány a použity pro účely této zprávy, lze vyvodit tyto závěry:

- Pohyb pracovníků mezi EU-10 a EU-15 je velmi omezený a nedosahuje velikosti, která by obecně ovlivňovala trh práce v EU. Toky z členských států EU-15 do států EU-10 a mezi státy EU-10 jsou kromě toho obecně zanedbatelné (viz tabulka A1).

- Procentní podíl státních příslušníků EU-10 na trvale usazeném obyvatelstvu v jednotlivých členských státech EU-15 byl před přistoupením i po něm poměrně stabilní . Došlo k nárůstu v Spojeném království a k výraznějšímu zvýšení v Rakousku a Irsku[25]. V případě Rakouska však z údajů vyplývá, že se počet státních příslušníků EU-8 v roce 2005 stabilizoval.

- Údaje nedokazují přímý vztah mezi velikostí mobility z členských států EU-10 a platnými PU . Toky mobility jsou rovněž ovlivňovány faktory souvisejícími s podmínkami nabídky a poptávky. PU navíc pouze oddálí úpravy trhu práce, čímž hrozí, že dojde k vytvoření zkreslených obrazů na ještě trvalejším základě.

- Míra zaměstnanosti státních příslušníků EU-10 v členských státech EU-15 odpovídá míře zaměstnanosti vlastních státních příslušníků, přičemž v Irsku, Španělsku a Spojeném království je dokonce vyšší.

- Migrační toky po rozšíření mají pozitivní účinky na ekonomiky členských států EU-15: státní příslušníci EU-10 pozitivně přispívají k celkovým výsledkům trhu práce, k udržitelnému ekonomickému růstu a ke zlepšování veřejných financí.

- V některých zemích se od rozšíření míra zaměstnanosti zvýšila . Rozšíření napomohlo při řešení problému stínové ekonomiky, představované pracovníky z EU-10, kteří byli dříve zaměstnáni načerno, což s sebou nese všeobecně známé pozitivní dopady, jako je větší soulad se zákonnými pracovními normami, lepší sociální soudržnost díky nižší míře rizika marginalizace osob, kterých se tento problém dotýká, a vyšší příjmy státu z daní a z příspěvků na sociální zabezpečení. V důsledku změny postoje zaměstnavatelů, díky větším možnostem zakládání soukromých podniků, lepším informacím a lepší právní úpravě se rovněž zlepšilo začlenění státních příslušníků EU-10.

- Rozložení národní pracovní síly v EU-15 v jednotlivých odvětvích od rozšíření nevykazuje výrazné změny a nic nenasvědčuje tomu, že by byly vlastní pracovníci vytlačování omezeným přílivem pracovníků z členských států EU-10 [26]. Státní příslušníci EU-10 hrají doplňující úlohu .

- Státní příslušníci EU-10 v členských státech EU-15 zmírňují problémy s kvalifikací a prostřednictvím kumulace lidského kapitálu přispívají k dlouhodobému růstu.

34. Komise věří, že tato zpráva poskytne členským státům informace, které potřebují k tomu, aby přezkoumaly své postoje k druhé fázi PU. S ohledem na problémy při získávání národních statistik týkajících se migračních toků občanů EU Komise nicméně vyzvala členské státy, aby učinily nezbytná administrativní opatření a na národní úrovni shromáždily požadované údaje a včas je poskytly EUROSTATU. Do budoucna hodlá Komise požadovat, aby členské státy ve spolupráci s EUROSTATEM poskytovaly zprávy o mobilitě pracovníků v EU jednou za rok.

35. Na schůzi skupiny na vysoké úrovni, která se konala dne 16. září 2005, se většina sociálních partnerů vyjádřila pro to, aby byla omezení bránící vstupu na trhy práce odstraněna. Komise ví, že většina členských států chce otázku zachování omezení ve druhé fázi přehodnotit. Členské státy by též měly vest vzájemné konzultace a na jejich základě formulovat své postoje k druhé fázi přechodných ustanovení.

36. Komise členské státy vybízí k tomu, aby při přípravě a vydávání oznámení o záměrech v souvislosti s druhou fází zohlednily nejenom statistické údaje, ale též aby svým občanům v otázce budoucnosti volného pohybu v Evropské unii zaslaly pozitivní vzkaz. Komise rovněž doporučuje, aby byli do přípravy těchto rozhodnutí plně zapojeni sociální partneři.

37. Členské státy, které nejsou schopny odstranit omezení, budou pravděpodobně nadále muset hledat jiné způsoby, jak zmírnit nedostatek pracovních sil, a to např. prostřednictvím uzavírání dvoustranných dohod. Komise znovu opakuje, že je třeba zabránit nepřímým negativním vlivům, které vznikají zachováním omezení. Kromě toho by členské státy měly řešit problém pracovníků, kteří se při obcházení vnitrostátních právních předpisů vydávají za osoby samostatně výdělečně činné.

38. Komise připomíná, že volný pohyb pracovníků představuje jednu ze základních svobod podle Smlouvy o ES. I přes obavy vyjádřené u příležitosti jednotlivých rozšíření volný pohyb pracovníků nenarušil národní trhy práce. Je tudíž zcela v pořádku, že členské státy EU-15 u příležitosti podpisu smlouvy o přistoupení slavnostně prohlásily, že co nejrychleji zajistí plné uplatňování acquis v této oblasti. Komise připomíná právo členských států stanovené ve smlouvě o přistoupení z roku 2003 zachovat na základě přechodných ustanovení určitá omezení a doporučuje, aby členské státy pečlivě zvážily, zda je s ohledem na situaci na jejich trzích práce a na důkazy uvedené v této zprávě další zachování těchto omezení nutné.

39. Členské státy se bez ohledu na to, jaké rozhodnutí v této fázi učiní, musí připravit na otevření svých trhů práce, aby splnily závazky plynoucí ze smluv. Přechodná opatření jim mají dát možnost, aby se co nejrychleji připravily na splnění tohoto definitivního a neodvolatelného cíle. S ohledem na to Komise vítá pozitivní zkušenosti členských států, které z úspěšného otevření pracovních trhů státním příslušníkům EU-8 již během první fáze přechodných ustanovení sklízejí ovoce.

ANNEX I: STATISTICAL ANNEX

TABLE A1

[pic]

TABLE A2

[pic]

TABLE A3

[pic]

TABLE A4

[pic]

TABLE A5

[pic]

ANNEX II: BIBLIOGRAPHY

Free Movement of Workers to and from the new Member States- how will it work in practice? (Commission publication available in 20 Community languages)

http://europa.eu.int/comm/employment_social/free_movement/docs_en.htm

Guide for National Administrations- The transitional arrangements for the free movement of workers from the new Member States following the enlargement of the European Union on 1 May 2004 (Document available in 20 Community languages)

http://europa.eu.int/comm/employment_social/free_movement/docs_en.htm

''Where can I go for work? Information on the transitional rules governing the free movement of workers from, to and between the new Member states.'' (Commission's Eures website)

http://europa.eu.int/eures/home.jsp?lang=en

UK, Accession Monitoring Reports , joint online reports by the Home Office, the Department for Work and Pensions, the HM Revenue and Customs and the Office of the Deputy Prime Minister (UK)

The Netherlands, Ministerie van Sociale Zaken en Werkgelegenheid, Evaluatie Werknemersverkeer MOE-landen , 20 May 2005 (Netherlands)

J. Portes and S. French, The Impact of Free Movement of Workers from Central and Eastern Europe on the UK labour market: early evidence , Working Paper No 18., for the UK Department for Work and Pensions (UK)

J. Le Guen, Etude comparé eau niveau européen de l'impact de la concurrence sur l'emploi dans le secteur agricole , Mission parlementaire de Jacques Le Guen, député du Finistère, Assemblée nationale française, auprès de Dominique Buisserau, ministre français de l'agriculture, de l'alimentation, de la pêche et de la ruralité, avril 2005 (France)

P. Weil, A Flexible Framework for a Plural Europe , Discussion paper prepared for the UK Presidency, October 2005, CRNS, Paris (France and EU)

J. E. Dǿlvik & L. Eldgring, Mobility of labour and Services after EU enlargement: Nordic differences and commonalities , Final Report from a Working Group under the Nordic Council of Ministers, August 2005 (Nordic countries)

Katholieke Universiteit Leuven and Idea Consult, The Effects of the EU Enlargement on the Flemish Labour Market , January 2005, Research on behalf of the Flemish Minister of Employment, Education and Training (Flanders, Belgium)

Ramboll Management, Analyse af EU-udvidelsens betydning for det danske arbejdsmarked, November 2005 (Denmark)

ECAS, Report on the Free Movement of Workers in EU-25. Who's afraid of EU enlargement ?, August 2005

T. Boeri & H Brücker, Migration , Co-ordination Failures and EU Enlargement , May 2005

K. Ward, N. Coe & J. Johns, University of Manchester, The role of temporary staffing agencies in facilitating labour mobility in Central and Eastern Europe , study performed for Vedior, January 2005

Manpower, EU enlargement- one year on. A Manpower Update, May 2005

[1] Volný pohyb pracovníků (článek 39 Smlouvy o ES) musí být z právnického hlediska odlišován od svobody usazování (článek 43 Smlouvy o ES) a volného pohybu služeb (článek 49 Smlouvy o ES). Na směrnici o vyslaných pracovnících, která souvisí s volným pohybem služeb, se přechodná opatření nevztahují, ačkoli jak je stanoveno v odstavci 13 smlouvy o přistoupení, Německo a Rakousko může omezit nadnárodní poskytování služeb v určitých citlivých odvětvích služeb zahrnujících dočasné vysílání pracovníků.

[2] Tato zpráva se zabývá volným pohybem pracovníků v EU, nikoli ekonomickým přistěhovalectvím státních příslušníků zemí, které nejsou členy EU.

[3] Je třeba poznamenat, že tato omezení se nemohou vztahovat na státní příslušníky Malty a Kypru.

[4] V této zprávě se „členskými státy EU-15” rozumějí všechny členské státy, které tvořily EU před 1. květnem 2004. „Členskými státy EU-10“ se rozumějí všechny členské státy, které se k EU připojily dne 1. května 2004 a „členskými státy EU-8“ všechny členské státy EU-10 s výjimkou Malty a Kypru.

[5] Článek 39 Smlouvy o ES, nařízení (EHS) č. 1612/68 a směrnice 68/360/ES. Od 30. dubna 2006 bude použitelná směrnice 2004/38/ES, která nahradí/pozmění předchozí právní předpisy.

[6] To má však nepřímý dopad na článek 69 nařízení (EHS) č. 1408/71.

[7] Viz bibliografie.

[8] Netýká se Gibraltaru, který přijal systém pracovních povolení.

[9] Podrobný přehled národních opatření, které členské státy zavedly v první fázi PU, je k dispozici na portálu pracovní mobility Eures . Stručný obsah těchto opatření lze nalézt na webových stránkách GŘ EMPL uvedených v bibliografii.

[10] Viz příslušná ustanovení odstavce 14 přechodných ustanovení týkající se preferenčního zacházení.

[11] Komise obdržela administrativní údaje od všech členských států s výjimkou Lucemburska a Kypru, které do analýzy nebyly zahrnuty.

[12] Šetření pracovních sil je čtvrtletní šetření, které je harmonizováno na úrovni EU a které pokrývá veškeré trvale usazené obyvatelstvo v každém členském státě a je založeno na vzorku přibližně 1,7 milionů jednotlivců v EU-25.

[13] Informace obsažené v administrativních údajích jsou oproti informacím dostupným na základě šetření pracovních sil omezené a citlivěji reagují na právní rámec týkající se cizích státních příslušníků.

[14] Viz níže.

[15] Podrobnější informace o počtech povolení jsou uvedeny v tabulce A1 ve statistické příloze.

[16] Údaje vyplývající z šetření pracovních sil se vztahují k prvním čtvrtletí jednotlivých let a administrativní údaje se týkají různých období, která jsou upřesněna v příslušných tabulkách. Čísla, která jsou výsledkem šetření pracovních sil, kromě toho udávají „čistý“ počet jednotlivců podle státní příslušnosti v různých časových obdobích, přičemž administrativní údaje týkající se jak počtu pracovníků, tak jejich toků znázorňují počet vydaných nebo požadovaných povolení bez ohledu na skutečnou délku pobytu, návraty do země původu nebo na dříve udělená povolení v případě toků.

[17] Vzhledem k velmi malému počtu jiných státních příslušníků EU v členských státech EU-10 se analýza z důvodů spolehlivosti údajů omezí pouze na státy EU-15.

[18] Toky směřující do Irska jsou větší, ačkoli jak je uvedeno v odstavci 16 nejsou čísla plně srovnatelná.

[19] Migrace z členských států EU-8 do Norska je výrazně vyšší než v případě všech ostatních severských zemí dohromady bez ohledu na to, zda PU uplatňují či nikoli. Švédsko na rozdíl od Norska, Dánska, Finska a Islandu neuplatňuje žádná omezení. Ze zemí uplatňujících omezení je režim v Dánsku a Norsku volnější.

[20] Je však třeba uvést, že podle francouzských orgánů administrativní údaje, které poskytla Francie, nezahrnují pracovní povolení vydaná s dobou trvání kratší než tři měsíce.

[21] Statistické údaje o mobilitě a přistěhovalectví nepředstavují pouze skutečný tok jednotlivců z jedné země do druhé, ale zachycují i skutečnost, že dříve nezdokumentované pracovníky lze snáze zachytit ve statistických zjišťováních, a to buď díky jejich zahrnutí např. do registrů obyvatelstva, které často tvoří základ vzorku, nebo díky větší ochotě jednotlivců účastnit se statistických zjišťování.

[22] Nelze však vyloučit, že v některých případech se může přistěhovalectví z EU-10 projevovat na regionální úrovni nebo ovlivňovat zaměstnanost v některých oblastech.

[23] Administrativní údaje naznačují, že státní příslušníci EU-10 rovněž významně přispívají v odvětví zemědělství, avšak vzhledem k velmi omezenému podílu zemědělství na trhu práce, jeho sezónnímu charakteru a skutečnosti, že se daná čísla týkají zimního čtvrtletí, není toto procento nijak vysoké.

[24] Přílivem pracovníků doplňujících státní příslušníky dané země by se za jinak stejných podmínek zvýšila produktivita vlastních státních příslušníků a jejich mzdy by spíše zvýšily, než snížily.

[25] Viz odstavec 16 výše.

[26] Nelze však vyloučit, že v některých případech se může přistěhovalectví ze států EU-10 projevovat na regionální úrovni nebo ovlivňovat zaměstnanost v některých oblastech.