V této rozpravě projevila Komise ochotu spolupracovat s Parlamentem a s Radou při sledování počátečních fází uplatňování nových pravidel. Dne 15. června 2017 přijal Parlament usnesení, v němž Komisi vyzval, aby co nejdříve navrhla revizi stávajícího právního rámce s cílem odstranit jeho nedostatky, zejména co se týká úrovně požadovaného spolufinancování a možnosti členství poslanců Evropského parlamentu ve více stranách.

Účelové změny by měly být zavedeny před evropskými volbami v roce 2019. Tyto změny pomohou odstranit problémy, které Komise zjistila v souvislosti s evropskými volbami v roce 2014, zejména co se týká přidružení vnitrostátních politických stran ke stranám evropským a větší politické odpovědnosti.

•Konkrétní řešené problémy

Stávající pravidla jsou v prvé řadě náchylná k zneužití, pokud jde o otázku, kdo může podpořit registraci evropské politické strany, jelikož umožňují, aby bylo požadované úrovně zastoupení (tj. v sedmi členských státech) dosaženo i) podporou členských stran zastoupených v regionálních parlamentech, vnitrostátním parlamentu nebo Evropském parlamentu; ii) podporou jednotlivých členů těchto parlamentů, nebo iii) kombinací obou způsobů. V prvních letech po zavedení financování evropských politických stran byla většina příjemců spojenectvími tvořenými vnitrostátními stranami pocházejícími ze stejné politické rodiny. Několik evropských politických stran založených v posledních letech se však skládá převážně z jednotlivých politiků a/nebo v nich silně dominuje jedna či dvě vnitrostátní politické strany. Existuje několik případů, kdy jednotliví členové jedné vnitrostátní strany podporují více než jednu evropskou politickou stranu; v některých extrémních případech podporuje týž člen více než jednu stranu. Úřad se setkává rovněž s praktickými problémy související s členstvím ve více stranách. Často není jasné, jak zamezit dvojímu započítávání pro účely zastupování, jak nakládat s předchozím členstvím a jak zajistit souvislost mezi kritérii zastoupení a financování – včetně otázky započítávání člena Evropského parlamentu do různých evropských politických stran s ohledem na registraci na straně jedné a na financování na straně druhé.

Druhá záležitost se týká poměrnosti financování z EU, které bylo obdrženo, podle zastoupení v Evropském parlamentu. V současnosti mohou evropské politické strany požádat o financování v případě, že je v Evropském parlamentu zastupuje nejméně jeden člen. Řada evropských politických stran a rovněž správa Evropského parlamentu požádaly o zvýšení prahové hodnoty pro zastoupení na tři členy, aby se zabránilo zneužití veřejných prostředků prostřednictvím „stran s jedním členem“.

Praktické dopady této změny by však byly minimální, jelikož v současnosti mají i nejméně zastoupené evropské politické strany způsobilé pro financování tři členy (viz graf). Důležitější je, že by tato změna vyvolala vážné právní pochybnosti v souvislosti se základními právy týkajícími se svobody sdružování a rovných příležitostí stran, které navrhnou kandidáty pro volby, a nepatřičně by omezila pluralitní charakter evropských politik.

Existuje jiný způsob odstranění této obavy, a to změna klíče pro rozdělování finančních prostředků způsobilým evropským politickým stranám a evropským politickým nadacím. V současnosti je 15 % celkové dostupné částky rozděleno všem stranám, které splňují požadavek na jednoho člena, rovným dílem a zbývajících 85 % se rozdělí mezi strany poměrně podle podílu zvolených členů (stejný způsob rozdělování se používá pro nadace). To má za následek poměrně nevyvážený odraz volebního zastoupení v Parlamentu. Níže uvedené tabulky, které poskytla správa Evropského parlamentu, ukazují dopad změny pevného podílu financování v porovnání s podílem spojeným s úrovní zastoupení v Parlamentu. Snížení vyčleněné částky na 5 % by mohlo pomoci obnovit náležitější rovnováhu, a vedlo by tudíž k spravedlivějšímu a lepšímu zohlednění volebního zastoupení v Parlamentu.

Třetím problémem, kromě otázek týkajících se zneužití a poměrnosti, jsou potíže evropských politických stran a (ve větší míře) politických nadací při plnění stávající prahové hodnoty spolufinancování ve výši 15 %. Oddělení Evropského parlamentu se rovněž setkala s některými pochybnými praktikami v tomto ohledu, některé strany se například snaží splnit požadavek na spolufinancování prostřednictvím cyklických finančních toků. Co se týká finanční způsobilosti, v rozpočtovém roce 2015 vyslovil externí auditor Parlamentu pochybnosti u 8 z celkem 28 zpráv. To naznačuje, že vlastní zdroje příjemců nejsou dostatečné.

V mnoha případech lze schodek ve vlastních zdrojích z členských příspěvků a darů vyrovnat pouze použitím nepeněžních příspěvků. V roce 2015 obdržely strany nepeněžní příspěvky ve výši 238 009 EUR a nadace ve výši 283 649 EUR. Objektivní ocenění těchto příspěvků způsobuje značné problémy. V řadě případů nebyla správa Parlamentu schopna toto ocenění podrobně ověřit a zjistit, zda byly příspěvky pro uvedenou činnost skutečně nezbytné a zda s ní přímo souvisely, a určit, zda se předmětné činnosti uskutečnily výhradně v zájmu evropské strany, nebo zda byly případně sdíleny s partnerskou organizací.

Za čtvrté, stávající pravidla nejsou dostatečně jasná a transparentní, pokud jde o kroky, které mají být podniknuty v případě, že určitá strana nebo nadace přestane splňovat kritéria registrace nebo je zjištěno, že byla registrována na základě nesprávných informací.

Za páté, na základě zkušeností správy Parlamentu je nutné rozšířit oblast působnosti případných opatření k zpětnému získání finančních prostředků, které strany a nadace vynaložily nesprávně.

•Soulad s ostatními politikami Unie