Článek 73 směrnice o průmyslových emisích Komisi ukládá povinnost do 7. ledna 2016 a poté každé tři roky předložit Radě a Evropskému parlamentu zprávu o počáteční fázi provádění. Zpráva o počáteční fázi provádění byla uveřejněna v roce 2017. Tato zpráva shrnuje údaje shromážděné členskými státy v období provádění 2013–2018 a zahrnuje jak postup učiněný od vylepšení systému podávání zpráv v roce 2018 (viz oddíl 2), tak posouzení směrnice o průmyslových emisích z roku 2020 (viz oddíl 5). Zpráva také popisuje další opatření na úrovni EU, která byla vykonána na podporu provádění směrnice o průmyslových emisích.

Směrnice o průmyslových emisích je hlavní právní nástroj EU, jenž reguluje emise, které vytváří asi 52 000 zařízení zemědělského zpracovatelského průmyslu v celé EU. Patří mezi ně mimo jiné: elektrárny, rafinérie, výroba oceli, neželezných kovů, cementu, vápna, skla, chemických látek, buničiny a papíru, potravin a nápojů, úprava a spalování odpadu a intenzivní chov drůbeže nebo prasat. Jejím cílem je dosáhnout významných přínosů pro životní prostředí a lidské zdraví, zejména prostřednictvím povinného uplatňování nejlepších dostupných technik (BAT). Odvětví uvedená ve směrnici o průmyslových emisích mají v rámci Evropy významný podíl na emisích do ovzduší a vody, jakož i na vzniku průmyslového odpadu. Odhaduje se, že vytvářejí až 23 % hmotnostních všech emisí do ovzduší EU a přibližně 40 % všech emisí skleníkových plynů EU.

Podle vykázaných informací bylo v souladu se závěry o BAT povoleno 133 výjimek u 98 zařízení v 15 členských státech (Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Německo, Maďarsko, Irsko, Itálie, Portugalsko, Rumunsko, Španělsko a Švédsko) a největší množství výjimek udělilo Švédsko, Česká republika a Itálie. Největší množství výjimek bylo uděleno zařízením, která spadají pod závěry o BAT pro výrobu skla, a za nimi následovala zařízení, pro něž platí závěry o BAT pro výrobu buničiny, papíru a lepenky. Více výjimek bylo uděleno v případě emisí do ovzduší (pro 59 úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami z celkových 811 v závěrech o BAT) než emisí do vody (pro 24 úrovní emisí spojených s nejlepšími dostupnými technikami z celkových 252 v závěrech o BAT).

Francie, Německo, Itálie a Švédsko nahlásily 22 případů, u nichž jsou mezní hodnoty emisí v podmínkách povolení přísnější než úrovně emisí spojené s nejlepšími dostupnými technikami. V této souvislosti je vhodné poznamenat, že přísnější podmínky povolení byly hlášeny podle čl. 14 odst. 4 směrnice o průmyslových emisích (s cílem dosáhnout větších snížení emisí, než jsou snížení dosažitelná použitím nejlepších dostupných technik obsažených v přijatých závěrech o BAT) v šestnácti případech a podle článku 18 (s cílem splnit normy kvality životního prostředí v případě ovzduší a vody) v pěti případech. V jednom případě ohlášeném Německem byly stanoveny přísnější podmínky povolení v souladu s oběma články – čl. 14 odst. 4 a článkem 18 směrnice o průmyslových emisích. Přísnější podmínky povolení byly zpravidla stanoveny pro zařízení, která spadají do sklářského průmyslu. To však může být pouze ovlivněno skutečností, že závěry o BAT pro toto odvětví byly jedny z prvních, které byly přijaty podle směrnice o průmyslových emisích, a od dané doby došlo v oblasti technik snižování emisí k technologickému pokroku.

Článek 32 – zařízení zařazená do přechodného národního plánu členského státu podléhají celkovému emisnímu stropu, který se od roku 2016 do poloviny roku 2020 lineárně snižoval

Směrnice o průmyslových emisích vedla k podstatnému omezení znečišťujících emisí do ovzduší (a souvisejících nákladů na škody, jak ukazuje obrázek 3 ) a v menší míře i emisí do vody. Omezené údaje naznačují, že emise do půdy ze zařízení spadajících pod směrnici o průmyslových emisích byly omezeny na nejmenší možnou míru. V případě některých dalších hledisek, jako je přínos k účinnému využívání zdrojů a oběhovému hospodářství, jakož i k méně toxickému způsobu výroby, je mnohem obtížnější stanovit jednoznačné závěry; existují však známky toho, že je směrnice o průmyslových emisích přínosná, i když v podstatně menším rozsahu.

Efektivita

Směrnice o průmyslových emisích je celkově vzato efektivní nástroj, který zjednodušil acquis EU. Celkové přínosy provádění závěrů o BAT významně převažují náklady. Žádná část směrnice o průmyslových emisích nevykazuje nepřiměřeně vysoké náklady, a nebyly zjištěny žádné zbytečné administrativní náklady. Na konkurenceschopnost EU má smíšené dopady, nejsou však k dispozici žádné důkazy o tom, že by tyto dopady byly významné.

Relevance

Všechny skupiny zúčastněných stran se domnívají, že směrnice o průmyslových emisích zůstává nadále relevantní pro potřeby, problémy a otázky EU. Je schopná reagovat na nové nebo vyvstávající otázky v oblasti životního prostředí, přestože v tomto ohledu existují omezení, a to v důsledku povahy a délky postupu přezkumu referenčních dokumentů o BAT.

Soudržnost

Směrnice o průmyslových emisích se vyznačuje vysokou měrou vnitřní soudržnosti. Přesto však existují problémy s výkladem v souvislosti s různými aspekty, což dokládá i množství dotazů, které Komise dostává. Ty sice neodhalují zásadní rozpory a nesrovnalosti, mohly by se však blíže objasnit. Směrnice o průmyslových emisích je z velké části soudržná s ostatními politikami EU a do jisté míry podporuje jejich uplatňování. V některých oblastech, jako je vodní politika, by však bylo možné dosáhnout většího přínosu.

Přidaná hodnota EU

Směrnice o průmyslových emisích má značnou přidanou hodnotu, protože přináší mnoho důležitých výhod. Opatřeními EU byl zajištěn jednotnější přístup při přijímání průmyslových emisních norem účinných s ohledem na životní prostředí a při jejich monitorování a prosazování, přičemž mezi členskými státy existují jen malé odchylky. Samotný postup vypracování referenčních dokumentů o BAT by nebylo možné nahradit jednotlivými opatřeními členských států s podobnými dopady. Bez opatření EU by přinejmenším v mnoha členských státech existovaly méně přísné normy v oblasti životního prostředí. Výsledkem by byl celkově vyšší objem emisí a větší dopady na zdraví a životní prostředí. Navíc kdyby pokračovala původní situace charakterizovaná nejednotnými požadavky v oblasti životního prostředí, prodloužilo by to a možná i zhoršilo narušení vnitřního trhu EU, protože by byla upřednostňována zařízení, která nemusí investovat do technik účinných s ohledem na životní prostředí. Systém nejlepších dostupných technik směrnice o průmyslových emisích vedl do určité míry k opatřením ve třetích zemích po celém světě a byl také začleněn do řady mnohostranných dohod týkajících se životního prostředí. Zásady subsidiarity a proporcionality jsou ve směrnici o průmyslových emisích přiměřeně zohledněny, přičemž dobře fungují také oblasti odpovědnosti členských států a EU i jejich vzájemná spolupráce.

6Závěry

V návaznosti na první zprávu o provádění směrnice vydanou v roce 2017 předkládá Komise v této zprávě druhý přehled stavu provádění směrnice o průmyslových emisích. Komise učinila na základě údajů od členských států za období 2013–2018 několik závěrů, které se do značné míry shodují se závěry z hodnocení směrnice o průmyslových emisích z roku 2020:

·Několik časově omezených ustanovení směrnice o průmyslových emisích, která udělovala výjimky velkým spalovacím zařízením, pozbylo účinnosti (články 32 a 34) nebo jí brzy pozbude (články 33 a 35). Protože velká spalovací zařízení jsou významným zdrojem emisí, a to především do ovzduší, monitoruje Komise systematicky stav po skončení těchto výjimek, aby ověřila, že jsou tato zařízení v souladu s mezními hodnotami emisí.

·Stále existují problémy při provádění, které se týkají například předkládání základních zpráv. Komise několik let poskytuje podporu příslušným orgánům členských států: tyto problémy zdůrazňují potřebu další podpory a komunikace.

·Přestože je dokumentace k povolením v mnoha členských státech veřejně přístupná, stále existuje prostor pro zlepšení, a to i pokud jde o technické otázky (přístupnost online, formát a srozumitelnost a jazyk dokumentů), dohledatelnost dokumentů (zejména pokud se s nimi nepracuje na vnitrostátní úrovni), dostupnost zpráv o prohlídkách na místě a údaje o monitorování. Tento bod je také předmětem šetření při probíhající revizi směrnice o průmyslových emisích.

·Nový systém podávání zpráv do rejstříku EU znatelně zjednodušil podávání zpráv a zlepšil jeho úplnost a jednotnost. Na základě výsledků provedeného posouzení se však bude muset vyřešit několik problémů týkajících se podávání zpráv, např. informace o povoleních, aktualizace povolení a výjimky.

Komise bude v následujících letech nadále zlepšovat kvalitu podávání zpráv a má v úmyslu docílit úspěchů v různých oblastech činností: nadále bude poskytovat podporu při provádění směrnice o průmyslových emisích a posuzovat dodržování souladu.

Komise bude dále analyzovat zjištěné případy, kdy ustanovení směrnice o průmyslových emisích nebyla ve významném rozsahu prováděna. Dojde-li Komise k závěru, že se jedná o důsledky systémových porušení směrnice o průmyslových emisích, přijme vhodná donucovací opatření.

Komise se dále zavázala k revizi směrnice o průmyslových emisích s cílem učinit z ní klíčový právní nástroj, který bude doprovázet přeměnu průmyslu EU potřebnou k tomu, aby EU dostála svým cílům v rámci Zelené dohody pro Evropu.