DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Dne 8. července 2019 přijala Rada mandát, kterým Evropskou komisi zmocňuje k zahájení jednání o obnovení Dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi EU a Mauritánskou islámskou republikou a jejího prováděcího protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek, jehož platnost končí dne 15. listopadu 2019.

Tento mandát stanoví, že v případě, že by jednání o nové dohodě o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu a provádějícím protokolu mezi Evropskou unií a Mauritánskou islámskou republikou trvala déle, než se předpokládá, a bylo by třeba zabránit dlouhému přerušení rybolovných činností, měla by mít Komise možnost se s Mauritánskou islámskou republikou dohodnout na prodloužení platnosti stávajícího protokolu o nejvýše jeden rok a zároveň pokračovat v jednáních směřujících k dosažení nové dohody o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu a nového protokolu v souladu s cíli stanovenými v mandátu.

V prvním kole jednání (2. až 4. září 2019) se vyjednavači Evropské unie a Mauritánské islámské republiky dohodli, že jednání bude muset být kvůli komplexnosti rozloženo do několika kol. Obě strany se proto dohodly na prodloužení stávajícího protokolu na období nejvýše jednoho roku v souladu s mandátem Rady. Toto prodloužení je stanoveno v dohodě ve formě výměny dopisů parafované dne 4. září 2019 v Bruselu.

Aby se zabránilo přerušení rybolovných činností evropských plavidel lovících v mauritánských vodách, je nezbytné, aby rozhodnutí Rady potvrzující tuto dohodu ve formě výměny dopisů bylo přijato včas tak, aby obě strany mohly dohodu podepsat do 15. listopadu 2019, kdy končí platnost stávajícího protokolu.

Komise proto navrhuje, aby Rada schválila podpis a prozatímní provádění výměny dopisů umožňující prodloužení platnosti stávajícího protokolu na období nejvýše jednoho roku.

Cílem protokolu je zajistit rybolovná práva pro plavidla Evropské unie v mezích dostupného přebytku v mauritánských vodách s ohledem na dostupná vědecká hodnocení, zejména hodnocení Výboru pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (COPACE), a v souladu s vědeckými stanovisky a doporučeními Mezinárodní komise pro ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT). Cílem je rovněž posílit spolupráci mezi Evropskou unií a Mauritánskou islámskou republikou za účelem zavedení rámce pro partnerství, jehož cílem je v zájmu obou stran rozvíjet politiku udržitelného rybolovu a odpovědného využívání rybolovných zdrojů v rybolovné oblasti Mauritánské islámské republiky.

Protokol stanoví rybolovná práva v těchto kategoriích:

– Kategorie 1 – Plavidla lovící korýše kromě langust a krabů: 5 000 tun a 25 plavidel,

– Kategorie 2 – Trawlery (bez mrazírenského zařízení) a plavidla pro lov při dně na dlouhou lovnou šňůru zaměřená na lov štikozubce senegalského: 6 000 tun a 6 plavidel,

– Kategorie 2a – Mrazírenské trawlery lovící štikozubce senegalského: 3 500 tun štikozubce obecného, 1 450 tun olihní a 600 tun sépií pro 6 plavidel;

– Kategorie 3 – Plavidla lovící druhy žijící při dně jiné než štikozubec senegalský a vybavená jinými lovnými zařízeními než sítěmi: 3 000 tun a 6 plavidel,

– Kategorie 4 – Plavidla lovící tuňáky vlečnou sítí: 12 500 tun (referenční množství) a 25 plavidel,

– Kategorie 5 – Plavidla lovící tuňáky na pruty a plavidla používající dlouhou lovnou šňůru: 7 500 tun (referenční množství) a 15 plavidel,

– Kategorie 6 – Mrazírenské trawlery pro pelagický rybolov: 225 000 tun a 19 plavidel,

– Kategorie 7 – Plavidla pro pelagický rybolov bez mrazírenského zařízení: 15 000 tun (odečteny od množství kategorie 6, pokud byly využity) a 2 plavidla.