EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 23.3.2020 COM(2020) 107 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/30/ES ze dne 6. června 2000 o silničních technických kontrolách užitkových vozidel provozovaných ve Společenství členskými státy











Vykazované období 2017-2018



Obsah 1.ÚVOD 2.SMĚRNICE 2000/30/ES 3.ÚDAJE SDĚLENÉ ČLENSKÝMI STÁTY 4.NÁPLŇ KONTROLY 5.STATISTICKÉ ÚDAJE 5.1 Objemy kontrol 5.2 Původ zkontrolovaných vozidel 5.3Objemy zákazů 5.4Původ zkontrolovaných vozidel 5.5Vozidla se zákazem používání podle kategorie a členského státu registrace 5.6Typy závad vykazované členskými státy 6.DRUHY SANKCÍ 7.SOUHRNNÉ ZÁVĚRY 7.1 Kontroly 7.2 Zákazy 7.3 Závady

1.ÚVOD V zájmu bezpečnosti silničního provozu, ochrany životního prostředí a spravedlivé hospodářské soutěže stanoví evropské právní předpisy soubor opatření, jež mají zajistit, aby užitkové vozy provozované na evropských pozemních komunikacích byly v patřičném technickém stavu. Tato opatření zahrnují: ·pravidla týkající se přístupu k povolání, jež vyžadují od dopravců dostatečnou finanční způsobilost pro zabezpečení řádné údržby vozidel (nařízení (ES) č. 1072/2009); ·pravidelné technické prohlídky vozidel, jež mají být prováděny v členských státech u vozidel registrovaných na jejich území, s minimální četností stanovenou na evropské úrovni (směrnice 2009/40/ES); ·silniční technické kontroly, jež jsou předmětem této zprávy a jež zajišťují, aby se užitková vozidla používala, pouze pokud jsou udržována způsobem zajišťujícím vysokou úroveň technické způsobilosti (směrnice 2000/30/ES). Podle směrnice 2000/30/ES podléhají užitková vozidla provozovaná v členských státech silničním technickým kontrolám, tj. kontrolám technické způsobilosti, které mají zlepšit bezpečnost silničního provozu a chránit životní prostředí. Článek 6 stanoví, že členské státy sdělují každé dva roky Komisi údaje shromážděné za předchozí dva roky, které se týkají: ·počtu zkontrolovaných užitkových vozidel rozdělených do sedmi kategorií vozidel a dále podle země registrace; ·položek zkontrolovaných na základě uvedené směrnice a ·zjištěných závad. Směrnice 2000/30/ES rovněž požaduje, aby po provedení sběru těchto údajů Komise předložila Radě zprávu o provádění této směrnice na základě údajů získaných od členských států spolu se souhrnem dosažených výsledků. To je předmětem této zprávy. Směrnice 2000/30/ES též požaduje, aby Komise předala informace získané od členských států podle článku 6 směrnice Evropskému parlamentu. Směrnice 2000/30/ES uvádí v rámci silniční technické kontroly devět různých oblastí. Další podrobnosti obsahuje oddíl 4 níže. Pokud se v průběhu kontroly jednoznačně zjistí, že užitkové vozidlo závažným způsobem ohrožuje své uživatele nebo jiné účastníky silničního provozu, může být používání dotyčného vozidla zakázáno, dokud nebudou všechny zjištěné nebezpečné závady odstraněny. Po provedení kontroly vozidla musí být veškeré zjištěné závady zdokumentovány v protokolu o kontrole, který je předán řidiči. Evropský parlament a Rada v roce 2014 zrevidovaly pravidla a postupy pro silniční technické kontroly užitkových vozidel. Dne 3. dubna 2014 byla přijata směrnice 2014/47/EU (dále jen „směrnice 2014/47/EU“). Uplatňována je od 20. května 2018. Směrnice 2014/47/EU zavedla mimo jiné dva typy kontrol, tj. prvotní kontroly a podrobnější kontroly , a požadavek, aby celkový počet prvotních silničních kontrol v EU za kalendářní rok odpovídal nejméně 5 % celkového počtu daných vozidel registrovaných v členských státech. Aby tohoto cíle dosáhl, musí každý členský stát vyvinout úsilí k provádění patřičného množství silničních kontrol, které by bylo úměrné celkovému počtu uvedených vozidel, jež jsou na jeho území registrována. První povinnost podat zprávu, v níž bude plnění tohoto cíle zkoumáno, bude muset být splněna do 31. března 2021 za období let 2019–2020. 2.SMĚRNICE 2000/30/ES Podle směrnice 2009/40/ES o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel je nutné vozidla používaná pro obchodní účely prohlížet každoročně. Jelikož se však má za to, že každoroční prohlídka neskýtá dostatečnou záruku, že tato vozidla zůstávají ve stavu způsobilém k provozu mezi po sobě jdoucími technickými prohlídkami, je nezbytným opatřením v oblasti bezpečnosti silničního provozu provádět rovněž technické silniční kontroly jako donucovací opatření. Silniční technickou kontrolou se rozumí neohlášená kontrola užitkového vozidla provozovaného na území členského státu. Kontrolu provádí převážně na veřejných komunikacích příslušné orgány nebo jiný subjekt, který jedná pod jejich dohledem. Veškeré silniční technické kontroly musí být prováděny tak, aby nedocházelo k diskriminaci na základě státní příslušnosti řidiče nebo země, v níž je užitkové vozidlo registrováno nebo bylo uvedeno do provozu. Kontrolní činnosti musí být rovněž prováděny tak, aby byly minimalizovány náklady a zpoždění řidičů a dopravců. Výběr užitkových vozidel pro účely silniční technické kontroly by měl být založen na cíleném přístupu přikládajícím zvláštní důležitost vozidlům, jež jsou s největší pravděpodobností špatně udržovaná. Silniční kontroly se zpravidla provádějí postupně. Nejprve se u stojícího vozidla provede vizuální posouzení stavu údržby a zároveň se zkontroluje veškerá dokumentace o jeho případné poslední silniční kontrole a technické prohlídce. Podrobná kontrola nesrovnalostí na základě seznamu položek ve směrnici 2000/30/ES může být rovněž provedena na místě nebo v nejbližší stanici technické kontroly. V případě zevrubné kontroly musí být výsledky zdokumentovány v protokolu o silniční technické kontrole, který je vypracován podle vzoru stanoveného směrnicí. Tyto údaje tvoří základ informací, které jsou členské státy povinny sdělovat Evropské komisi.

Pokud užitkové vozidlo s nebezpečnými závadami závažným způsobem ohrožuje bezpečnost silničního provozu, může být jeho používání zakázáno, dokud se tyto závady neodstraní. Zahraniční vozidla se závažnými závadami musí být navíc ohlášena členskému státu registrace, aby v návaznosti na jejich zjištění bylo možno přijmout vhodná opatření. Směrnice 2000/30/ES, ve znění pozdějších předpisů, která je použitelná do 19. května 2018, stanoví řadu podmínek pro provádění silničních technických kontrol užitkových vozidel provozovaných v EU. Směrnicí 2010/47/EU byly ode dne 1. ledna 2012 pozměněny kategorie vozidel a seznam položek kontroly v příloze I. Než došlo k uvedené změně, byla vozidla v protokolu o silniční kontrole (příloha I) definována podle tříd, např. přívěsová souprava, čímž se rozumělo jakékoli motorové vozidlo pro přepravu zboží s maximální hmotností přesahující 3,5 tuny (kategorie N2 a N3) spojené s přípojným vozidlem (kategorie O3 a O4). Zároveň vozidla kategorie N2 měla být označena jako „lehká nákladní vozidla“, vozidla kategorie N3 jako „nákladní automobily“, zatímco vozidla kategorií O3 a O4 jako „přípojná vozidla“ a „návěsy“. Jednou ze změn směrnice 2010/47/EU byl však zaveden odlišný způsob zařazování vozidel na základě určení jejich kategorie podle právních předpisů týkajících se schvalování typu. V důsledku toho může být nyní vozidlo, které by bývalo mohlo být zařazeno do různých tříd, zařazeno pouze do jedné kategorie vozidel. Navíc je třeba tažná vozidla a přípojná vozidla označovat odděleně. Vzhledem k tomu, že tažné vozidlo a přípojné vozidlo mohou být registrována v různých členských státech, poskytují tyto revidované klasifikace přesnější informace, přičemž rovněž zlepšují situaci pro členské státy za okolnosti, kdy je nutné oznámit jinému členskému státu, pokud byly zjištěny závažné závady na vozidle registrovaném v dotyčném členském státu. 3.ÚDAJE SDĚLENÉ ČLENSKÝMI STÁTY Toto je sedmá zpráva o uplatňování směrnice 2000/30/ES v členských státech a vztahuje se na kalendářní roky 2017–2018. Je třeba poznamenat, že směrnice 2000/30/ES byla dne 20. května 2018 zrušena směrnicí 2014/47/EU, první zpráva založená na směrnici 2014/47/EU bude však zahrnovat teprve roky 2019–2020. To znamená, že při neexistenci přechodných ustanovení stanovených směrnicí 2014/47/EU byly členské státy vybízeny, aby své zprávy předložily v souladu s požadavky směrnice 2000/30/ES rovněž pro období od 20. května 2018 do 31. prosince 2018, aby dosáhly cílů směrnice 2000/30/ES a směrnice 2014/47/EU, jež se nezměnily, ačkoli prováděné kontroly a údaje, které shromažďovaly, byly již založeny na směrnici 2014/47/EU. Toto právní vakuum způsobilo členským státům značné praktické problémy, v některých případech byly jeho výsledkem chybné zprávy a závěry by se měly vyvozovat s opatrností. Konečný termín, k němuž měly členské státy předložit Komisi své údaje za toto vykazované období, byl 31. března 2019. Aby usnadnila povinnost podat tuto zprávu, rozeslala Komise v souladu s předchozí praxí v polovině února 2019 členským státům informační dopis. Tento dopis doprovázel předpřipravený vzor (který vypracovali společně odborníci Komise a členských států) a členské státy byly vybídnuty, aby jej použily k elektronickému podání svých výsledků, tj. aby usnadnily úkol zpracování údajů po obdržení všech informací. Poté bylo v březnu 2019 vydáno upomínající sdělení, které upozorňuje členské státy, že se konečný termín pro předkládání jejich výsledků rychle blíží. Třetí upomínka byla rozeslána v květnu 2019 těm členským státům, které nepředložily své zprávy v dané lhůtě. Následovaly další specifické výměny mezi Komisí a konkrétními členskými státy. Všechny členské státy použily pro elektronické předložení svých údajů předpřipravený vzor, což bylo uvítáno, neboť to zjednodušilo úkol shromažďování údajů. Některé členské státy však nedodržely konečný termín pro předložení svých údajů. Estonsko, Řecko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Nizozemsko, Rakousko, Polsko, Portugalsko a Švédsko sdělily údaje včas před konečným termínem 31. března 2019. Některé další členské státy se mírně opozdily (jmenovitě Bulharsko, Dánsko, Německo, Irsko, Lucembursko, Slovinsko a Spojené království), zatímco jiné (jmenovitě Malta, Maďarsko, Francie, Španělsko a Finsko) nepředložily své údaje dříve než v září 2019. V průběhu tohoto období nebylo zahájeno žádné řízení o nesplnění povinnosti proti žádnému členskému státu z důvodu nesdělení údajů Komisi. Sedmnáct členských států, jmenovitě Rakousko, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Německo, Maďarsko, Irsko, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Nizozemsko, Polsko, Rumunsko, Slovinsko a Švédsko předložilo údaje o vozidlech registrovaných mimo EU rozdělených podle zemí registrace. Belgie, Itálie a Spojené království poskytly celkový počet kontrol vozidel registrovaných mimo EU, aniž by upřesnily, na které státy odkazují. Slovensko nesdělilo podrobné statistiky pro vozidla registrovaná mimo EU v použitelném formátu, takže tyto údaje nebylo možno vzít v potaz. Francie, Španělsko a Řecko nesdělily žádné informace pro třetí země a Chorvatsko; Řecko však potvrdilo, že nekontrolovalo žádná vozidla z těchto územních oblastí. Kypr neposkytl žádné informace pro žádné jiné členské státy a potvrdil, že byla kontrolována pouze vozidla registrovaná na jeho území. Také Malta neposkytla žádné údaje pro třetí země a potvrdila, že nebyly provedeny žádné takové kontroly. Malta a Rakousko poskytly navíc rovněž informace o kategoriích T5, což je povinnost, která spadá do působnosti směrnice 2014/47/EU. Dvanáct členských států, jmenovitě Rakousko, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Francie, Malta, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko a Spojené království, poskytlo další informace týkající se kódů závad v rámci položek kontroly (např. 1) brzdové zařízení; 1.1.8. spojkové hlavice pro brzdění přípojných vozidel). Tyto podrobné údaje byly zavedeny směrnicí 2010/47/EU, která od 1. ledna 2012 pozměnila přílohu I směrnice 2000/30/ES, není však povinné poskytovat tyto další podrobnosti. Po první analýze vnitrostátních zpráv kontaktovala Komise několik členských států, aby porozuměla možným důvodům mimořádných výsledků nebo změn oproti předchozímu období. Podle vysvětlení, jež členské státy poskytly, existuje řada okolností, které měly negativní dopad na množství a kvalitu silničních technických kontrol. Tyto okolnosti zahrnovaly mimo jiné shromažďování údajů na základě směrnice 2014/47/EU, reorganizaci nebo decentralizaci pravomocí a finanční omezení, jež vedou k nedostatkům pracovníků, omezenému množství kontrol a omezenému přístupu k vybavení. Výměny s členskými státy rovněž odhalily, že existují významné rozdíly v chápání a provádění shromažďování a vykazování údajů, které mohou k odlišnostem též přispívat. Tyto rozdíly se mohou od 20. května 2018 snížit vzhledem k tomu, že směrnice 2014/47/EU zavede větší harmonizaci metod kontroly, posuzování závad, používání zkušebních zařízení a požadavků na podávání zpráv. První zpráva založená na směrnici 2014/47/EU se bude týkat období 2019–2020 a členské státy budou muset předložit své vnitrostátní zprávy do 31. března 2021. 4.NÁPLŇ KONTROLY Komisi musí být předány alespoň údaje týkající se oblastí kontroly upřesněných v bodě 10 vzoru zprávy obsaženého v příloze I směrnice 2000/30/ES. Jde o tyto oblasti: ·identifikace, ·brzdové zařízení, ·řízení, ·výhled,

·osvětlovací zařízení a elektrický systém, ·nápravy, kola, pneumatiky, zavěšení náprav, ·podvozek a části připevněné k podvozku, ·jiné vybavení včetně tachografu a omezovače rychlosti, ·obtěžování okolí včetně emisí a unikání paliva a/nebo oleje. Aby se kontrolorům usnadnilo zaznamenávání nedostatků zjištěných v těchto oblastech, měl by protokol o kontrole na zadní straně obsahovat úplný seznam položek kontroly. Kontroloři jsou povinni vyznačit ve zprávě (pomocí předem definovaných kódů) všechny oblasti, ve kterých zjistili závady, a poskytnout kopii této zprávy řidiči vozidla, jakmile dokončili svou kontrolu. Domnívá-li se kontrolor, že kterékoli zjištěné závady mohou představovat takové bezpečnostní riziko, že jsou odůvodněny další kontroly, což se týká zejména brzd, může nařídit, aby bylo vozidlo dopraveno do určeného zařízení pro technické prohlídky k podrobnější kontrole. Pokud se navíc v průběhu kontroly jednoznačně zjistí, že užitkové vozidlo závažným způsobem ohrožuje své uživatele nebo jiné účastníky silničního provozu, může být používání dotyčného vozidla zakázáno, dokud nebudou všechny zjištěné nebezpečné závady odstraněny. 5.STATISTICKÉ ÚDAJE 5.1 Objemy kontrol Ve srovnání s vykazovaným obdobím 2015–2016 bylo ve vykazovaném období 2017–2018 kontrolováno o 1 048 863 méně vozidel, což představuje pokles o 20,9 %. Je třeba poznamenat, že v období 2015–2016 bylo již provedeno o 534 473 méně kontrol než v období 2013–2014. Zatímco v období 2011–2012 bylo kontrolováno 6 016 947 vozidel, v období 2017–2018 jich bylo kontrolováno pouze 3 980 900, což znamená, že počet prováděných kontrol poklesl mezi lety 2011 a 2018 o 1/3. Pokud by pokles množství kontrol doprovázely vyšší podíly zákazu používání vozidel naznačující pokročilý systém zacílení, nebyl by tento pokles znepokojivý, ale jak ukazují číselné údaje, nemusí to tak být vždy. Tabulka 1: Objemy kontrol – srovnání mezi obdobími 2015–2016 a 2017–2018 Vykazující členský stát (ČS) Vozidla kontrolovaná v období 2015–2016 Vozidla kontrolovaná v období 2017–2018 Rozdíl mezi obdobími 2015–2016 a 2017–2018 % rozdíl mezi obdobími 2015–2016 a 2017–2018 Rakousko 42 438 39 754 -2 684 -6,3 % Belgie 9 693 11 282 1 589 16,4 % Bulharsko 250 516 153 748 -96 768 -38,6 % Chorvatsko 39 204 22 169 -17 035 -43,5 % Kypr 6 214 5 984 -230 -3,7 % Česká republika 88 389 96 261 7 872 8,9 % Dánsko 3 753 5 054 1 301 34,7 % Estonsko 2 768 2 281 -487 -17,6 % Finsko 8 390 12 060 3 670 43,7 % Francie 996 892 612 476 -384 416 -38,6 % Německo 1 620 465 1 247 506 -372 959 -23,0 % Řecko 5 395 360 -5 035 -93,3 % Maďarsko 195 905 202 323 6 418 3,3 % Irsko 29 840 27 501 -2 339 -4,5 % Itálie 5 514 5 446 -68 -1,2 % Lotyšsko 8 652 8 804 152 1,8 % Litva 70 586 50 238 -20 348 -28,8 % Lucembursko 398 2 107 1 709 429,4 % Malta 6 943 6 305 3 172 -9,2 % Nizozemsko 6 709 10 989 1 004 63,8 % Polsko 627 384 758 414 131 030 20,9 % Portugalsko 1 522 962 -560 -36,8 % Rumunsko 13 144 19 535 6 391 48,6 % Slovensko 18 760 23 582 4 822 25,7 % Slovinsko 4 945 5 402 457 9,2 % Španělsko 654 392 345 620 -308 772 -47,2 % Švédsko 45 417 44 711 -706 -1,6 % Spojené království 265 535 260 026 -5 509 -2,1 % Celkem 5 029 763 3 980 900 -1 048 863 -20,9 % Ve srovnání s obdobím 2015–2016 provedlo během období 2017–2018 méně kontrol šestnáct členských států. Procenta snížení se pohybovala v rozmezí od 1,2 % v případě Itálie po 93,3 % v případě Řecka. Jiné členské státy, které zaznamenaly významná snížení, byly Španělsko (47,2 %), Chorvatsko (43,5 %), Bulharsko (38,6 %), Francie (38,6 %) a Portugalsko (36,8 %). Pokud jde o důvody snížení, kromě Švédska, které objasnilo, že uplatňovalo přístup založený na riziku podle směrnice 2014/47/EU, členské státy vysvětlily, že jde o kombinovaný výsledek snížených zdrojů, reorganizace, změn vnitrostátních právních předpisů a neúčinného uplatňování pravidel. Na druhé straně dvanáct členských států zaznamenalo během období 2017–2018 zvýšení počtu provedených kontrol. Procenta zvýšení se pohybovala v rozmezí od 1,8 % v případě Lotyšska po 48,6 % v případě Rumunska, 63,8 % v případě Nizozemska a 429,4 % v případě Lucemburska.

5.2 Původ zkontrolovaných vozidel Tabulka 2 níže poskytuje přehled původu vozidel zkontrolovaných členskými státy. Jak již bylo uvedeno, pouze Kypr nepředložil žádné údaje o kontrolách „zahraničních“ vozidel, tj. vozidel registrovaných buď v jiném členském státě, nebo mimo EU. Dvacet sedm členských států vykázalo údaje o kontrolách provedených u vozidel registrovaných v jiném členském státě a dvacet členských států provádělo rovněž kontroly vozidel provozovaných na jejich územích, která byla registrována mimo EU. Některé klíčové body, kterých je třeba si povšimnout v údajích zobrazených v tabulce 2, jsou, že 57,7 % kontrol prováděných během období 2017–2018 bylo u vozidel registrovaných v členském státě, kde se kontrola uskutečnila, 34,1 % bylo u vozidel registrovaných v jiném členském státě a pouze 8,2 % bylo u vozidel registrovaných mimo EU. Pouze 14,4 % kontrol provedených v Lucembursku bylo u vozidel registrovaných v Lucembursku, zatímco 80,1 % tamějších kontrol se týkalo vozidel registrovaných v jiném členském státě. Na druhé straně 49,4 % a 63,4 % vozidel kontrolovaných polskými a bulharskými orgány v uvedeném pořadí bylo registrováno v dotyčných členských státech, přičemž tyto orgány prováděly větší procento kontrol u vozidel registrovaných mimo EU oproti kontrolám vozidel z jiných členských států. Odůvodněním těchto statistik je pravděpodobný vliv zeměpisných poloh dotyčných členských států s vysokou tranzitní dopravou. Tabulka 2: Původ zkontrolovaných vozidel Vykazující členský stát (ČS) Registrováno v daném ČS Registrováno v jiném ČS Registrováno mimo EU Celkem Vozidla daného ČS (%) Rakousko 16 667 21 399 1 688 39 754 41,9 % Belgie 3 825 7 118 339 11 282 33,9 % Bulharsko 97 469 14 782 41 497 153 748 63,4 % Chorvatsko 18 418 3 751 0 22 169 83,1 % Kypr 5 984 0 0 5 984 100,0 % Česká republika 54 001 39 397 2 863 96 261 56,1 % Dánsko 4 199 806 49 5 054 83,1 % Estonsko 1 858 152 271 2 281 81,5 % Finsko 7 408 2 102 2 550 12 060 61,4 % Francie 220 388 392 088 0 612 476 36,0 % Německo 735 289 475 644 36 573 1 247 506 58,9 % Řecko 204 156 0 360 56,7 % Maďarsko 148 164 51 517 2 642 202 323 73,2 % Irsko 24 539 2 953 9 27 501 89,2 % Itálie 4 480 954 12 5 446 82,3 % Lotyšsko 5 491 2 908 405 8 804 62,4 % Litva 35 081 9 137 6 020 50 238 69,8 % Lucembursko 303 1 726 78 2 107 14,4 % Malta 6 277 28 0 6 305 99,6 % Nizozemsko 7 816 2 993 180 10 989 71,1 % Polsko 374 840 158 367 225 207 758 414 49,4 % Portugalsko 935 27 0 962 97,2 % Rumunsko 18 686 513 336 19 535 95,7 % Slovensko 14 923 8 659 0 23 582 63,3 % Slovinsko 4 271 1 028 103 5 402 79,1 % Španělsko 316 637 28 983 0 345 620 91,6 % Švédsko 37 658 6 727 326 44 711 84,2 % Spojené království 131 402 122 409 6 215 260 026 50,5 % Celkem 2 297 213 1 356 324 327 363 3 980 900 57,7 % Švýcarsko 85 873 91 914 3 935 181 722 47,3 % Celkem 2 383 086 1 448 238 331 298 4 162 622 57,2 % 5.3Objemy zákazů Ve srovnání s obdobím 2015–2016 bylo ve vykazovaném období 2017–2018 zakázáno používání o 99 617 méně vozidel, což představuje pokles o 24,7 %. Tabulka 3 níže poskytuje rozčlenění pro každý členský stát. Vzhledem k tomu, že se zároveň též snížil počet zkontrolovaných vozidel o 20,9 % oproti období 2015–2016, může to naznačovat, že nedošlo ke zlepšení metody zacílení. Tabulka 3: Zákazy – srovnání mezi obdobími 2015–2016 a 2017–2018 Vykazující členský stát (ČS) Vozidla, jejichž používání bylo zakázáno v období 2015–2016 Vozidla, jejichž používání bylo zakázáno v období 2017–2018 Rozdíl mezi obdobími 2015–2016 a 2017–2018 % rozdíl mezi obdobími 2015–2016 a 2017–2018 Rakousko 24 194 25 180 986 4,1 % Belgie 691 1 015 324 46,9 % Bulharsko 1 646 1 720 74 4,5 % Chorvatsko 2 548 1 675 -873 -34,3 % Kypr 1 232 1 012 -220 -17,9 % Česká republika 375 7 620 7 245 1 932,0 % Dánsko 1 192 1 292 100 8,4 % Estonsko 2 636 2 067 -569 -21,6 % Finsko 163 5 384 5 221 3 203,1 % Francie 103 720 49 592 -54 128 -52,2 % Německo 26 768 26 912 -469 -1,7 % Řecko 71 12 -59 -83,1 % Maďarsko 8 388 8 830 442 5,3 % Irsko 1 909 1 420 930 189,8 % Itálie 2 923 2 864 -59 -2,0 % Lotyšsko 61 833 772 1 265,6 % Litva 311 1 371 1 060 340,8 % Lucembursko 12 34 22 183,3 % Malta 3 674 3 172 -502 -13,7 % Nizozemsko 172 1 004 832 483,7 % Polsko 38 374 34 017 -4 357 -11,4 % Portugalsko 776 8 -768 -99,0 % Rumunsko 3 825 1 804 -2 021 -52,8 % Slovensko 5 955 4 575 -1 380 -23,2 % Slovinsko 109 154 45 41,3 % Španělsko 57 239 60 546 3 307 5,8 % Švédsko 42 087 1 827 -40 260 -95,7 % Spojené království 72 886 58 380 -14 506 -19,9 % Celkem 403 937 304 320 -99 617 -24,7 % Čtrnáct členských států zaznamenalo během vykazovaného období 2017–2018 zvýšení počtu zákazů oproti vykazovanému období 2015–2016. Procenta zvýšení se pohybovala v rozmezí od 4,1 % v případě Rakouska do přibližně 3,203 % v případě Finska, pravděpodobně v důsledku posílení přístupu založeného na riziku. Jiné členské státy, které zaznamenaly značná zvýšení, byly Česká republika (1 932,0 %), Lotyšsko (1 265,6 %), Nizozemsko (483,7 %) a Litva (340,8 %). Při porovnání těchto zvýšení s odpovídající změnou objemů kontrol pro dotyčné členské státy s výjimkou Litvy (která zaznamenala pokles o 28,8 %) zaznamenaly Finsko, Česká republika, Lotyšsko a Nizozemsko zvýšení objemů kontrol o 43,7 %, 8,9 %, 1,8 % a 63,8 % v daném pořadí. Z údajů je proto zřejmé, že Litva musela přinejmenším změnit svou politiku kontrol na přístup založený na riziku, který vede k vyššímu vydávání zákazů. Na druhé straně čtrnáct členských států zaznamenalo snížení počtu evidovaných zákazů v rozmezí od 1,7 % v případě Německa do 99,0 % v případě Portugalska, které pro aktuální vykazované období sdělilo pouze 8 zákazů oproti 776 během vykazovaného období 2015–2016. 5.4Původ zkontrolovaných vozidel

Tabulka 4 shrnuje údaje předložené členskými státy a ukazuje, že procento domácích vozidel, jejichž používání bylo zakázáno, se pohybuje v rozmezí od 0,9 % v Portugalsku, 1,1 % v Bulharsku, 1,3 % v Německu a 2,3 % ve Slovinsku po více než 50,0% v Rakousku, Estonsku, Itálii a na Maltě. Procento zákazů používání vozidel EU (kromě vykazujícího členského státu) se pohybuje v rozmezí od 1,4 % v Lucembursku, 1,8 % v Bulharsku a 2,1 % v Polsku po více než 50,0 % v Rakousku a Estonsku. Je pozoruhodné, že Estonsko má pro domácí vozidla podíly zákazu používání přesahující 90,0 %, což je způsobeno metodikou shromažďování údajů, zatímco celkový podíl zákazů pro domácí vozidla ve všech členských státech je 8,1 %, což představuje malé zvýšení oproti údaji 7,9 % ve vykazovaném období 2015–2016. Pokud se posuzují rozdíly v podílu zákazu používání vozidel pro domácí vozidla oproti vozidlům registrovaným v jiném členském státě, šest členských států, jmenovitě Rakousko, Belgie, Francie, Německo, Lucembursko a Spojené království, předložilo údaje, které by naznačovaly, že vozidla registrovaná v jiném členském státě splňují vyšší standardy způsobilosti, neboť bylo vykázáno více zákazů. Členské státy, ve kterých byl rozdíl podílu zákazů pro domácí vozidla vyšší než 10 %, byly Dánsko (13,7 %), Estonsko (23,9 %), Itálie (39,2 %), Malta (36,2 %) a Španělsko (13,0 %). Na druhé straně jediným členským státem, ve kterém je rozdíl podílu zákazů pro vozidla registrovaná v jiném členském státě kolem 10,0 %, je Spojené království (9,2 %). Průměrný podíl zákazů používání pro vozidla EU (kromě domácích) ve všech 28 členských státech je 7,6 %, což představuje snížení oproti údaji 9,0 % uváděnému pro vykazované období 2015–2016. Kypr neprovedl žádné kontroly jiných vozidel EU, pravděpodobně v důsledku své zeměpisné polohy v Unii. Portugalsko rovněž nesdělilo žádné údaje pro vozidla mimo EU, aby podíl zákazů ve výši 7,6 % mohl být rozlišen, jelikož nezahrnuje údaje z jednoho členského státu. Tabulka 4: Rozčlenění zákazů – vnitrostátní oproti EU Vnitrostátní zákazy Zákazy EU (kromě vykazujícího členského státu) Vykazující členský stát Počet zkontrolovaných vnitrostátních vozidel Počet zákazů používání vnitrostátních vozidel Podíl zákazů používání vnitrostátních vozidel (%) Počet zkontrolovaných vozidel EU Počet zákazů používání vozidel EU Podíl zákazů používání vozidel EU (%) Rakousko 16 667 10 297 61,8 % 21 399 13 627 63,7 % Belgie 3 825 444 11,6 % 7 118 542 7,6 % Bulharsko 97 469 1 111 1,1 % 14 782 263 1,8 % Chorvatsko 18 418 1 502 8,2 % 3 751 173 4,6 % Kypr 5 984 1 012 16,9 % 0 0 Nepoužije se Česká republika 54 001 5 126 9,5 % 39 397 2 362 6,0 % Dánsko 4 199 1 167 27,8 % 806 114 14,1 % Estonsko 1 858 1 715 92,3 % 152 104 68,4 % Finsko 7 408 3 385 45,7 % 2 102 730 34,7 % Francie 220 388 23 915 10,9 % 392 088 25 677 6,5 % Německo 735 289 9 914 1,3 % 475 644 15 796 3,3 % Řecko 204 5 2,5 % 156 7 4,5 % Maďarsko 148 164 6 845 4,6 % 51 517 1 940 3,8 % Irsko 24 539 1 253 5,1 % 2 953 166 5,6 % Itálie 4 480 2 668 59,6 % 954 195 20,4 % Lotyšsko 5 491 511 9,3 % 2 908 260 8,9 % Litva 35 081 988 2,8 % 9 137 290 3,2 % Lucembursko 303 9 3,0 % 1 726 25 1,4 % Malta 6 277 3 168 50,5 % 28 4 14,3 % Nizozemsko 7 816 562 7,2 % 2 993 405 13,5 % Polsko 374 840 20 588 5,5 % 158 367 3 378 2,1 % Portugalsko 935 8 0,9 % 27 0 Nepoužije se Rumunsko 18 686 1 714 9,2 % 513 43 8,4 % Slovensko 14 923 3 115 20,9 % 8 659 1 460 16,9 % Slovinsko 4 271 98 2,3 % 1 028 49 4,8 % Španělsko 316 637 58 917 18,6 % 28 983 1 629 5,6 % Švédsko 37 658 1 622 4,3 % 6 727 190 2,8 % Spojené království 131 402 23 357 17,8 % 122 409 33 062 27,0 % Celkem 2 297 213 185 016 8,1 % 1 356 324 102 491 7,6 % Švýcarsko 85 873 3 436 4,0 % 91 914 8 492 9,2 % Celkem 2 383 086 188 452 7,9 % 1 448 238 110 983 7,7 % Jak již bylo uvedeno, dvacet členských států předložilo rovněž údaje týkající se kontrol provedených u vozidel registrovaných v zemích mimo EU. Další podrobnosti obsahuje tabulka 5 níže. Bylo zkontrolováno 327 273 vozidel registrovaných mimo EU, což vedlo k vydání 16 813 zákazů používání, tj. k podílu zákazů ve výši 5,1 %, v porovnání s podílem 8,1 % pro domácí vozidla a 7,6 % pro vozidla EU (kromě domácích). Podíly zákazů pro vozidla mimo EU se ve srovnání s vozidly EU zvýšily o více než 10,0 % v Rakousku (10,7 %), Estonsku (23,1 %) a Finsku (15,1 %), zatímco v Itálii byl pozorován pokles o 12,1 %. Údaje předložené členskými státy s ohledem na počet provedených kontrol vozidel registrovaných v zemích, které nejsou členy EU, však stále nestačí k vyvození závěrů o jejich technickém stavu. Ve srovnání s vykazovaným obdobím 2015–2016 však poskytlo údaje pro vozidla mimo EU o 9 více členských států. Tabulka 5: Rozčlenění zákazů používání – vozidla mimo EU Zákazy používání (vozidla registrovaná mimo EU) Vykazující členský stát Počet zkontrolovaných vozidel registrovaných mimo EU Počet zakázaných vozidel registrovaných mimo EU Podíl zákazů vozidel registrovaných mimo EU (%) Rakousko 1 688 1256 74,4 % Belgie 339 29 8,6 % Bulharsko 41 497 346 0,8 % Chorvatsko 0 0 Nepoužije se Kypr 0 0 Nepoužije se Česká republika 2 863 132 4,6 % Dánsko 49 11 22,4 % Estonsko 271 248 91,5 % Finsko 2 550 1 269 49,8 % Francie 0 0 Nepoužije se Německo 36 573 1 202 3,3 % Řecko 0 0 Nepoužije se Maďarsko 2 642 45 1,7 % Irsko 9 1 11,1 % Itálie 12 1 8,3 % Lotyšsko 405 62 15,3 % Litva 6 020 93 1,5 % Lucembursko 78 0 0 % Malta 0 0 Nepoužije se Nizozemsko 180 37 20,6 % Polsko 225 207 10 051 4,5 % Portugalsko 0 0 Nepoužije se Rumunsko 336 47 14,0 % Slovensko 0 0 Nepoužije se Slovinsko 103 7 6,8 % Španělsko 0 0 Nepoužije se Švédsko 326 15 4,6 % Spojené království 6 125 1 961 31,6 % Celkem 327 273 16 813 5,1 % Švýcarsko 3 935 530 13,5 % Celkem 331 208 17 343 5,2 % 5.5Vozidla se zákazem používání podle kategorie a členského státu registrace Příloha 1 poskytuje přehled podílů zákazů používání vozidel podle členského státu registrace. Průměrný podíl zákazů ve všech členských státech byl 7,9 %, přičemž u kategorie N2 (vozidla nad 3,5 tuny), což je nejčastěji zakazovaný typ vozidla, dosahuje podíl zákazů výše 11,4 %. Vozidla v nespecifikované kategorii vozidel „Jiná“ měla podíl zákazů 9,4 %. Tato kategorie však pravděpodobně zahrnuje mnoho typů vozidel, tj. zemědělská vozidla (kategorie T), lehká přípojná vozidla (kategorie O1 a O2) a lehká užitková vozidla (kategorie N1), a jejich kontrola je založena na vnitrostátních právních předpisech. Směrnice 2014/47/EU však učinila od 20. května 2018 kontrolu vysokorychlostních traktorů (schopných přesáhnout 40 km/h) povinnou, pokud se používají zejména na veřejných pozemních komunikacích pro účely komerční silniční přepravy. Z hlediska analýzy údaje ukazují, že byla častěji zakazována vozidla z Rakouska a Malty s podíly zákazu používání 37,5 % a 31,9 % v daném pořadí. Na druhé straně německá a lucemburská vozidla byla zakazována nejméně často s podíly zákazu používání 1,7 % a 2,6 % v daném pořadí.

Rozdíly v těchto podílech zákazu používání vozidel lze vysvětlit uplatňováním různých metod výběru a kontroly a kategorizace závad mezi členskými státy. Německo, Spojené království, Francie a Švédsko zkontrolovaly na svých územích v uvedeném pořadí 94,1 %, 93,4 %, 93 % a 85,8 % všech vozidel s jejich vnitrostátním číslem registrace. Výši přesahující 50 % dodržely Rakousko, Bulharsko, Finsko, Chorvatsko, Irsko, Malta, Polsko, Španělsko a Kypr. To, jak se předpokládalo, naznačuje, že jsou vozidla ve většině případů kontrolována na domácích cestách. Existuje z toho však několik výjimek. Například vnitrostátní orgány v Estonsku, Itálii, Lucembursku, Portugalsku, Rumunsku a Řecku kontrolovaly méně než 10 % všech kontrolovaných vozidel, jež byla registrována v jejich příslušných členských státech. Příloha 2 nabízí navíc podrobné údaje podle kategorie vozidel a podle členského státu, v němž byla provedena kontrola. Největší podíly zákazu používání vozidel byly zaznamenány v Estonsku (90,6 %), v Rakousku (63,3 %), v Itálii (52,6 %) a na Maltě (50,3 %), zatímco nižší podíly zákazu používání vozidel byly pozorovány v Portugalsku (0,8 %), Bulharsku (1,1 %), Lucembursku (1,6 %) a Německu (2,2 %). Průměrný podíl zákazů pro všechny členské státy EU je 7,6 %, číslo, jež zůstává zhruba stejné jako ve vykazovaném období 2015–2016. Jak se předpokládalo, kontrolující členské státy s vyššími podíly zákazů jsou rovněž členské státy s nejvyššími podíly zákazů pro vozidla registrovaná na jejich vlastním území (tabulka 4). 5.6Typy závad vykazované členskými státy Příloha 3 ukazuje závadovost zjištěnou na vozidlech v devíti oblastech kontroly během kontrol prováděných členskými státy v průběhu vykazovaného období 2017–2018. V průběhu vykazovaného období se nejčastější závady zjištěné při kontrolách týkaly technického stavu: – osvětlovacích zařízení a elektrických systémů (26,4 % celkových zaznamenaných závad); – náprav, kol, pneumatik, zavěšení náprav (16,5 % celkových zaznamenaných závad); – brzdového zařízení (15,1 % celkových zaznamenaných závad) a – podvozku a částí připevněných k podvozku (12,3 %) Členské státy vykázaly značné rozdíly v četnosti detekce závad v rámci devíti oblastí kontrol. Například ve Španělsku závady v oblasti kontroly „jiné vybavení včetně tachografu a omezovače rychlosti“ představovaly 64,9 % celkových vykázaných závad během vykazovaného období, zatímco ve Spojeném království závady v této oblasti představovaly pouze 0,8 % celkových zjištěných závad. Důvod této skutečnosti je s největší pravděpodobností opět důsledkem různých metod kontroly uplatňovaných členskými státy; možná ve spojení s vnitrostátní politikou více zdůrazňovat v průběhu kontroly konkrétní oblast kontroly. Je však nutno uznat, že směrnice 2014/47/EU zavádí od 20. května 2018 větší harmonizaci metod kontroly, posuzování závad a používání zkušebního zařízení. Při porovnání číselných údajů s údaji předchozího období se nejvýznamnější snížení týkají zkušební oblasti „nápravy, kola, pneumatiky a zavěšení náprav“, z 21,8 % v předchozím vykazovaném období na 16,5 % v současném vykazování, a také zkušební oblasti „jiné vybavení včetně tachografu a omezovače rychlosti“, z 15,5 % v předchozím vykazovaném období na 11,5 % v současném období. Nejběžnější jsou však i nadále závady týkající se oblasti „osvětlovací zařízení a elektrický systém“, u kterých došlo k nárůstu na 26,4 % (zvýšení 3,4 % z 23 % za předchozí vykazované období). Pokud jde o jiné oblasti kontroly, změny oproti předchozímu vykazovanému období nejsou tak velké, aby byly jakoukoli významnou příčinou obav nebo aby naznačovaly významné změny politiky prováděné členskými státy. U čtyř z devíti oblastí kontroly, jmenovitě „identifikace“, „výhled“, „osvětlovací zařízení a elektrický systém“ a „jiné vybavení včetně tachografu a omezovače rychlosti“, se podíly ve srovnání s předchozím vykazovaným obdobím snižují. Podíly pro „řízení“ zůstávají stejné, ve výši 2,3 %. Všechny oblasti, u kterých došlo během předchozího vykazovaného období k mírnému zvýšení, jmenovitě „brzdové zařízení“, „osvětlovací zařízení a elektrický systém“, „podvozek a části připevněné k podvozku“ a „obtěžování okolí včetně emisí a unikání paliva a/nebo oleje“, zaznamenaly zvýšení o méně než 5 %. „Osvětlovací zařízení a elektrický systém“ je rovněž převažující závadou, neboť má největší podíl ve dvanácti členských státech, zatímco závady „identifikace“, „řízení“ a „obtěžování okolí včetně emisí a unikání paliva a/nebo oleje“ bývají ve většině členských států pod úrovní 10 %, s výjimkou Francie, kde podíl poslední uvedené kategorie dosahuje 25 %, což nejpravděpodobněji svědčí o přísnějším přístupu k environmentální výkonnosti vozidel. U závad týkajících se „obtěžování okolí vč. emisí a úniků“, jež kromě toho, že představují riziko pro bezpečnost silničního provozu, mají rovněž dopad na životní prostředí, bylo po snížení v předchozím období o 0,8 % (ze 4,1 % na 3,3 %) pozorováno zvýšení o 3,0 %, z 3,3 % na 6,3 %. Konečně, jak uvedeno v tabulce 2, dvacet členských států provádělo kontroly vozidel registrovaných mimo EU. Jelikož celkový počet těchto kontrol se však rovná pouze přibližně 8 % celkového počtu kontrol prováděných během vykazovaného období, není možné vyvozovat žádné pevné závěry ohledně jejich technického stavu. Příloha 4 této zprávy však přesto pro úplnost obsahuje další podrobnosti, ve kterých poskytuje přehled o počtu vozidel zkontrolovaných členskými státy podle země registrace a podílu zákazů.

6.DRUHY SANKCÍ Směrnice 2000/30/ES nestanoví za zjištěná porušení právních předpisů žádný systém sankcí. Namísto toho musí sankce stanovit členské státy, a to tak, aby nedocházelo k diskriminaci na základě státní příslušnosti řidiče nebo země, v níž bylo vozidlo zaregistrováno nebo uvedeno do provozu. Jak již bylo uvedeno, je-li zřejmé, že užitkové vozidlo závažným způsobem ohrožuje své uživatele nebo jiné účastníky silničního provozu, je orgán nebo kontrolor vykonávající kontrolu na základě směrnice 2000/30/ES zmocněn používání takového vozidla dočasně zakázat, dokud nejsou zjištěné nebezpečné závady odstraněny. Nebezpečné závady zjištěné na užitkovém vozidle, jehož vlastníkem je nerezident, zejména závady, které měly za následek zákaz jeho používání, musí být rovněž oznámeny příslušným orgánům členského státu, v němž je vozidlo registrováno. Příslušné orgány členského státu, které nebezpečnou závadu zjistily, mohou požádat příslušné orgány členského státu, v němž je vozidlo registrováno, o přijetí vhodných opatření, například aby vozidlo podrobily další kontrole technické způsobilosti. Je však na členském státu registrace, aby provedl jakékoli opatření, které považuje za vhodné, o kterém nemusí podávat žádnou zprávu. V praxi je finančním dopadem na provozovatele spojeným se zákazem vozidla s nebezpečnou závadou nejen možná pokuta uložená orgány členského státu provádějícího kontrolu. Mohou existovat další náklady, jako náklady na odtažení vozidla do kontrolního zařízení na „podrobnější“ kontrolu společně s náklady na samotnou zkoušku a náklady na veškeré opravy nezbytné k odstranění závad. Navíc existují rovněž nepřímé náklady provozovatele spojené s případným nesplněním časového rozvrhu. Konečně podle směrnice 2014/47/EU budou muset být od 20. května 2019 informace týkající se počtu a závažnosti závad doplněny do systému hodnocení rizika zřízeného podle směrnice 2006/22/ES . Vozidla podniků s vysoce rizikovým profilem mohou být častěji vybírána k silničním kontrolám. 7.SOUHRNNÉ ZÁVĚRY Jak je uvedeno v kapitole 3 této zprávy, vzhledem k odhaleným rozdílům v metodě kontroly, sběru údajů a vykazování, neměly by být na základě této zprávy vyvozovány žádné dalekosáhlé závěry a s výsledky by mělo být nakládáno s opatrností. S ohledem na tuto skutečnost jsou níže uvedena hlavní zjištění z údajů shromážděných pro vykazované období 2017–2018. 7.1 Kontroly Ve srovnání s vykazovaným obdobím 2015–2016 bylo ve vykazovaném období 2017–2018 kontrolováno o 1 048 863 méně vozidel, což představuje pokles o 20,9 %. Podle vysvětlení poskytnutých členskými státy jde o kombinovaný výsledek snížení zdrojů, reorganizace, změn vnitrostátních právních předpisů a uplatňování pravidel. V každém případě šestnáct členských států provádělo méně kontrol s procenty snížení v rozsahu od 1,2 % v případě Itálie po 93,3 % v případě Řecka. Na druhé straně dvanáct členských států zaznamenalo zvýšení počtu prováděných kontrol s procenty zvýšení v rozsahu od 1,8 % v případě Lotyšska po 429,4 % v případě Lucemburska. 57,7 % kontrol prováděných během vykazovaného období bylo provedeno u vozidel registrovaných v členském státě, kde se konala kontrola, 34,1 % bylo provedeno u vozidel registrovaných v jiném členském státě a 8,2 % u vozidel registrovaných mimo EU. Podíl domácích vozidel na celkovém počtu zkontrolovaných vozidel se rovněž podstatně liší. V Rakousku, Belgii, Francii, Lucembursku a částečně v Polsku, kde podíl kontrol prováděných u domácích vozidel nepřesahuje 50 %, je třeba usilovat o zajištění vyváženějšího počtu kontrol a přiblížit se tak počtu kontrol prováděných v jiných členských státech s výrazným zastoupením tranzitní dopravy. 7.2 Zákazy Oproti předchozímu období bylo zakázáno používání o 99 617 méně vozidel, což představuje pokles o 24,7 %.