[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 28.10.2005 KOM(2005) 546 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE RADĚ o zahájení konz ultací s Mauretánií podle článku 96 dohody z Cotonou SDĚLENÍ KOMISE RADĚ o zahájení konzultací s Mauretánií podle článku 96 dohody z Cotonou Nedávná historie Mauritánie je poznamenána četnými pokusy o státní převrat. V roce 1984 se tak chopil moci plukovník Ould Taya, který vystřídal prezidenta Ould Haidallaha. Počátkem 90. let byla pod tlakem mezinárodního společenství schválena nová ústava a byly legalizovány politické strany. Po prezidentských volbách, jež proběhly v roce l992 a v nichž prezident zvítězil, následovaly další volby, jejichž regulérnost byla zpochybněna: parlamentní volby (1996) a prezidentské volby (1997). Nové parlamentní volby za demokratičtějších podmínek se konaly v roce 2001, ale i přes drtivou většinu vládnoucí strany a jejích spojenců byla zvolena skupina opozičních poslanců. Při posledních prezidentských volbách (v roce 2003) došlo k zatčení a osvobození (před volbami) druhého kandidáta, bývalého prezidenta Ould Haidallaha, který však byl po volbách opět zatčen. Poslední pokusy o státní převrat vedené příslušníky ozbrojených sil hlásícími se k islámu se uskutečnily v červnu 2003 a v srpnu a v září 2004. Jejich domnělí původci, jakož i občanští islámští vůdci a vůdci „klasické“ opozice byli souzeni během procesu v Ouad Naga. I přes souvislost mezi jednotlivými souzenými případy, některé nesrovnalosti ověřené během procesu a těžké tresty, které požadovala obžaloba, skončil proces v Ouad Naga mírným rozsudkem. Nejnověji došlo v dubnu a v květnu 2005 k vlně zatčení islámských přívrženců, po níž následoval útok vedený teroristy proti mauritánskému vojenskému oddílu na severu země. Prezident proto rozhodl o silné mobilizaci armády za účelem boje s teroristickými skupinami. V oblasti zahraniční politiky rozvíjel režim prezidenta Oulda Tayai nejprve vztahy s Irákem, později se západním světem. V roce 1999 navázal rovněž diplomatické vztahy s Izraelem. Tento rámec živil náboženskou opozici, kterou se snažil režim potlačit. Zahraniční politika Mauritánie, její nedávné sblížení se Spojenými státy v oblastech bezpečnosti a boje proti terorismu, jakož i represe náboženské opozice na domácí půdě vyvolaly ostatně napětí ve vztazích s Libyií, Saúdskou Arábií a dalšími arabskými státy. Mauritánie není členem CEDEAO – Hospodářského společenství států západní Afriky (které opustila v roce 2000) ani UEMOA – Hospodářské a měnové západoafrické unie, ale je členem Svazu arabského Maghrebu (UMA). Účastní se jako host barcelonského evropsko-středomořského dialogu a koncem května 2005 předložila svoji formální žádost o přistoupení k tomuto dialogu. Za těchto okolností proběhl dne 3. srpna 2005 státní převrat. Státní převrat, jehož skutečné důvody nejsou zcela známy, provedli bez krveprolití vojáci, kteří mají velmi blízko k prezidentovi Ouldovi Tayaovi a kteří vytvořili vojenskou radu (vojenská rada pro spravedlnost a demokracii – CMJD). CMJD předsedá plukovník Ely Ould Mohamed Vall, který byl za bývalého režimu ředitelem národní bezpečnosti, a je složena z 15 dalších plukovníků a jednoho námořního kapitána. CMJD vyhlásila Ústavní chartu, která ukončila pravomoci parlamentu zvoleného v roce 2001. Rada bude vykonávat zákonodárnou moc prostřednictvím nařízení. V souladu s Ústavní chartou byla jmenována přechodná vláda, jejíž členové vystoupili z politickým stran, k nimž patřili. Nový režim přijali všichni obyvatelé bez ohledu na etnický původ, politické strany (včetně strany PRDS bývalého prezidenta, i když režim nejdříve odsoudila) a umírněná islámská hnutí. CMJD přijala určitý počet veřejných závazků, které se začínají převádět do právních aktů: 1. Navrhnout změny ústavy, které by omezily délku a počet prezidentských mandátů a které by zabránily jakékoli další změně v této oblasti. Po dohodě se všemi zúčastněnými mauritánskými stranami by měly být tyto změny předloženy v ústavním referendu nejpozději do 12 měsíců od státního převratu. 2. Po ústavním referendu uspořádat nejpozději do 24 měsíců průhledné a svobodné parlamentní a prezidentské volby. Členům CMJD a nové přechodné vlády nebude dovoleno účastnit se činností a kampaní politických stran a kandidovat ve volbách, na které bude dohlížet nezávislá volební komise za účasti mezinárodních pozorovatelů. 3. Provádět opatření v oblasti organizace přechodu k demokracii, reformy v oblasti spravedlnosti a řádné správy věcí veřejných. 4. Zaručit politické svobody a propustit na svobodu vězně svědomí. 5. Dodržovat mezinárodní smlouvy a dohody podepsané Mauritánií. CMJD přijala ústavní dekret, který potvrzuje odejmutí práva být volen v případě členů rady a přechodné vlády v uvedených volbách v rámci procesu přechodu k demokracii. Vláda také předložila OSN žádost týkající se pomoci při organizaci ústavního referenda, parlamentních a prezidentských voleb. Státní převrat z 3. srpna byl odsouzen mezinárodním společenstvím, zejména generálním tajemníkem OSN, předsedou komise Africké unie (jejíž organizace pozastavila členství Mauritánii), předsedou Evropské unie a Komisí. Na základě své cesty do Nuakšotu a vývoje situace podpořila mírová a bezpečnostní rada Africké unie na svém zasedání dne 8. září 2005 „mauritánské orgány a ostatní zúčastněné strany v tom, aby nadále společně pracovaly na rychlém návratu ústavního pořádku, pokračování a prohloubení dialogu a dohodě mezi všemi zúčastněnými stranami a upevnění demokracie a právního státu v souvislosti s jednotou a svrchovaností Mauritánie“. V den převratu připomnělo předsednictví Evropské unie své odsouzení veškerých pokusů o násilné převzetí moci a Komise ve svém prohlášení vyjádřila politování nad násilným převzetím moci a vyzvala k dodržování demokracie a návratu k ústavnímu pořádku. V prohlášení se rovněž uvádělo, že Komise v danou chvíli vyhodnotí situaci na základě platných ustanovení dohody z Cotonou, jejímž je Mauritánie signatářem. Ustanovení čl. 9 odst. 2 Dohody o partnerství AKT – ES, která byla podepsána 23. června 2000 v Cotonou a revidována 25. června 2005 v Lucemburku, stanoví podstatné prvky, na nichž se zakládá partnerství. Dodržování demokratických zásad a právního státu inspiruje vnitřní a zahraniční politiku smluvních stran a tvoří podstatné prvky dohody. Vzhledem k uvedenému článku a podmínkám, za nichž došlo k politické změně v Mauritánii, považuje Komise za nezbytné vést dialog s novými orgány země za účelem vyjasnění následujících bodů: 1. organizace voleb, zejména pokud jde o: (i) přezkoumání volebních seznamů; (ii) praktické podmínky účasti ve volbách; (iii) praktické podmínky fungování nezávislé volební komise; a (iv) praktické podmínky rozmístění pozorovatelských misí; 2. konání voleb a jejich harmonogram; v tomto stadiu se totiž zdá, že maximální doba stanovená pro uskutečnění voleb (24 měsíců) by značně překračovala dobu nezbytnou pro provedení přípravných úkolů a měla by být zkrácena; 3. dodržování závazků přijatých předchozími vládami v oblasti řádné správy věcí veřejných, a zejména pokud jde o: (i) vytvoření pravidel zaručujících průhlednost v řízení a rozdělování příjmů z důlní těžby a těžby ropy; (ii) liberalizace odvětví pozemní dopravy; a (iii) průhlednost v rozpočtovém a makroekonomickém řízení; 4. opatření, která mají být přijata v oblasti: (i) reformy spravedlnosti; a (ii) podpory veřejných svobod a svobody projevu. Takový dialog umožní orgánům Mauritánie upřesnit svá stanoviska k výše uvedeným bodům a Evropské unii zjistit, do jaké míry by mohla na základě tohoto dialogu podpořit úsilí, které tato země vynakládá na lepší dodržování základních ustanovení revidované dohody z Cotonou. Vzhledem k okolnostem, za nichž došlo v Mauritánii ke změně režimu, jakož i k formám politické organizace, které zavedly nové orgány, má Komise za to, že se jedná o zvláště naléhavý případ, což na základě čl. 96 odst. 1 písm. a) opravňuje k tomu, že není nutné vyčerpat možnosti politického dialogu stanovené článkem 8 téže dohody. Evropská komise si však přeje, aby mohla vést s vládou formální diskuse o jejích závazcích dříve, než budou přijata vhodná opatření. Komise proto navrhuje Radě, aby pozvala Mauritánskou islámskou republiku ke konzultacím na základě článků 9 a 96 revidované dohody z Cotonou v souladu s návrhem připojeného dopisu. Komise navrhuje, že během období konzultací by mohly pokračovat probíhající činnosti v oblasti spolupráce v rámci 6., 7., 8. a 9. Evropského rozvojového fondu (ERF), pokud budou dodržovány zvláštní podmínky dohod o financování. Rovněž se navrhuje, aby pokračovaly přípravné činnosti v oblasti spolupráce, které by mohly přispět k návratu demokracie a zlepšení správy věcí veřejných. PŘÍLOHA V Bruselu dne J. E. pan Sidi Ahmed Ould Boubacarpremiér Mauritánskéislámské republikyNuakšotMauritánie NÁVRH Vážený pane premiére, ve svém prohlášení ze dne 3. srpna 2005 ohledně státního převratu, který se konal v Mauritánii, připomnělo předsednictví Evropské unie své odsouzení veškerých pokusů o násilné převzetí moci. Tentýž den vyslovila Evropská komise politování nad násilným převzetím moci a vyzvala k dodržování demokracie a zákonného ústavního rámce. Vzhledem k okolnostem, za nichž došlo v Mauritánii ke změně režimu, jakož i k přechodným formám politické organizace, které byly přijaty, se Evropská unie domnívá, že byly porušeny podstatné prvky revidované dohody z Cotonou. EU má rovněž za to, že se jedná o případ zvláštní naléhavosti, což na základě čl. 96 odst. 1 písm. a) téže dohody opravňuje k tomu, že není nutné vyčerpat možnosti politického dialogu stanovené článkem 8. Evropská unie si však přeje, aby mohla vést s Vaší vládou formální diskuse o jejích závazcích dříve, než budou přijata vhodná opatření. Proto máme čest pozvat Vaši vládu jménem Společenství a členských států EU ke konzultacím na základě článku 96 revidované dohody z Cotonou s cílem důkladně prozkoumat situaci a případně ji napravit. Pokud jde o Evropskou unii, zahajuje tyto konzultace v konstruktivním duchu a v atmosféře dialogu. Tyto konzultace by měly mauritánské straně umožnit bližší upřesnění přechodného programu vlády, a zejména: - otázky týkající se konání parlamentních a prezidentských voleb a návratu k ústavnímu pořádku; - opatření, která mají být přijata v oblasti řádné správy věcí veřejných a hospodářských, reformy v oblasti spravedlnosti a podpory veřejných svobod a svobody projevu. Navrhujeme, aby se konzultace konaly brzy, v termínu stanoveném společnou dohodou, v budově Rady Evropské unie v Bruselu. S úctou Za Radu Za Komisi Kopie: předseda výboru velvyslanců AKT generální tajemník skupiny států AKT