EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 18.10.2016 COM(2016) 700 final SDĚLENÍ KOMISE První zpráva o pokroku týkající se rámce pro partnerství se třetími zeměmi podle evropského programu pro migraci



1. ÚVOD Vnější činnost je stěžejní součástí komplexní strategie EU pro řízení migrace stanovené v evropském programu pro migraci. Faktory, které dnes ovlivňují migrační toky, budou přetrvávat i do budoucna. EU proto musí najít dlouhodobé řešení. Klíčový krok tímto směrem byl již učiněn na summitu ve Vallettě v listopadu 2015. V červnu 2016 pak Komise navrhla nový rámec pro partnerství se třetími zeměmi v rámci evropského programu pro migraci . Evropská rada rámec pro partnerství v červnu 2016 schválila a vyzvala k jeho urychlenému provedení nejprve v omezeném počtu zemí. V září bylo v Bratislavském plánu zdůrazněno, že tento proces by měl „vést k omezení toků nelegální migrace a zvýšení míry navracení“ a že pokrok posoudí Evropská rada na svém zasedání v prosinci. Rámec pro partnerství je ambiciózní a progresivní evropský přístup k prohloubení spolupráce se zeměmi původu, tranzitu a cílovými zeměmi. Jeho úspěch bude závislý na tom, zda se ho všechny strany zúčastní s plným nasazením. To znamená, že EU a členské státy musí spolupracovat a využívat přitom celé škály nástrojů EU, aby našly krátkodobá řešení pro okamžité migrační tlaky, a navíc musí uskutečnit větší investice s cílem odstranit základní příčiny nelegální migrace, podporovat udržitelný rozvoj a stabilitu a vytvářet příležitosti pro legální migraci. To je třeba doplnit vytvořením opravdového partnerství s každou třetí zemí, jež zohledňuje konkrétní potřeby a zájmy a je zaměřené na výsledky. Ve všech případech musí být ústředními body tohoto přístupu humanitární cíle politik EU a jejich požadavky v oblasti lidských práv. V této souvislosti ukazuje předkládaná první zpráva dosažený pokrok a popisuje, jakým způsobem vysoká představitelka, Komise a členské státy spolupracovaly na provádění rámce pro partnerství. Zatímco dosažení dobře řízené migrace je dlouhodobý projekt, nutnost záchrany životů, rozbití operačního modelu převaděčů a získání kontroly nad nelegálním pohybem osob rovněž vyžadují okamžité výsledky. V první fázi byl nevyhnutelně kladen největší důraz na zavádění nových struktur a nástrojů nezbytných pro dosažení cílů rámce pro partnerství, rovněž však bylo dosaženo konkrétních výsledků. Tato zpráva uvádí hlavní nevyřešené problémy a další kroky při provádění partnerství plánované na prosinec letošního roku a pozdější období. 2. UVEDENÍ RÁMCE PRO PARTNERSTVÍ DO PRAXE Uzavírání paktů Přístupem používaným v rámci pro partnerství se mění způsob, jakým EU společně se svými členskými státy řídí své vztahy v oblasti migrace s třetími zeměmi původu a tranzitu. Klíčovou složkou tohoto přístupu je pojem „paktů“. Pakty představují politický rámec pro trvalou a operativní spolupráci, v němž se spojují různé oblasti činností s cílem vytvořit komplexní partnerství s třetími zeměmi, přičemž se kombinují nástroje, prostředky a páky, jež mají EU a členské státy k dispozici k dosahování jasných cílů a společných závazků. Na základě těchto paktů mohou vzniknout formální mezinárodní dohody, jako jsou dohody o zpětném přebírání osob. Použitím paktů se ale odstraní riziko, že se dosahování konkrétních výsledků zdrží kvůli technickým jednáním o komplexní formální dohodě. S postupnou identifikací jednotlivých prvků vzájemně prospěšného vztahu v oblasti řízení migrace se toto vzájemné porozumění přetavuje do podoby paktů přizpůsobených konkrétní situaci každé partnerské země. Pakty budou poté sloužit jako vodítko pro udržitelnou realizaci společně dohodnutých cílů. Dosažený pokrok, pokud jde o tyto pakty, bude posouzen na prosincovém zasedání Evropské rady. Ústředním bodem této koncepce je partnerství. Za prvé, pro úspěch těchto paktů je zásadní společný přístup EU a členských států. Rámec pro partnerství bude v plné míře úspěšný, pouze pokud se v něm budou angažovat členské státy, a to jak politicky – tak, že budou zdůrazňovat prioritu tohoto úsilí –, tak i prakticky, zejména v oblasti zpětného přebírání a navracení osob, ale i v oblastech, jako je legální migrace. Za druhé, společné chápání zájmů EU a zájmů partnerských zemí má klíčový význam. Při řízení migrace je třeba sladit zájmy a priority obou stran, aby bylo přínosem pro všechny. Úsilí, které partnerské země vynaloží na to, aby zachovaly dynamiku plnění cílů, umožní EU, aby nadále prohlubovala vztahy a spolupráci s partnerskými zeměmi v rámci celé škály politik EU. Všechny pobídky by měly být vzájemně provázané, aby se vytvořil nezbytný pákový efekt pro spolupráci. Tím se připraví větší podpora partnerským zemím, jež vyvinou největší úsilí, zároveň by se však vyvodily důsledky v případě, že nedojde k dostatečnému pokroku. Výzvy související s migrací v širším kontextu vyžadují globální přístup. Newyorská deklarace pro uprchlíky a migranty zdůraznila potřebu celosvětového sdílení odpovědnosti. Pokud mají přístup uplatňovaný v rámci pro partnerství, jakož i přijaté iniciativy, sloužit jako hlavní příklady pro činnost navazující na summit OSN, bude důležité, aby si EU i nadále zachovala vedoucí postavení. Nový rámec pro partnerství v praxi – zavedení nové struktury V rámci prvního kroku EU a členské státy společně pracovaly na podrobném vymezení individuálních přístupů k prioritním zemím uvedeným v červnovém sdělení. K vypracování těchto balíčků přispělo zásadní politické a diplomatické úsilí vyvinuté EU a jejími členskými státy s cílem navázat vztahy s prioritními partnerskými zeměmi. Toto úsilí bylo koordinováno rovněž s plným zapojením delegací EU a velvyslanectví členských států, aby byl zajištěn jednotný přístup. Došlo k významné změně v úrovni koordinace mezi orgány EU a členskými státy: bylo zavedeno strategické plánování návštěv na vysoké úrovni v prioritních zemích, soudržné poskytování informací prostřednictvím společných informačních schůzek ke klíčovým příležitostem, jako např. Valné shromáždění OSN, jakož i sdílení zpětné vazby a podávání zpráv. V důsledku toho jsou otázky migrace v současnosti hlavní součástí celkových vztahů s prioritními partnerskými zeměmi – vedle dalších důležitých zahraničněpolitických otázek jako jsou bezpečnost, obchod a snižování chudoby. Zúčastněné prioritní země již velmi dobře pochopily, jaký význam EU přikládá otázkám spojeným s migrací. Toto zahraničněpolitické úsilí musí být doprovázeno zlepšením postupů a činností v rámci Evropské unie – je například zapotřebí vyřešit možné překážky na úrovni členských států a na úrovni EU, které by mohly bránit zrychleným postupům navracení a zpětného přebírání osob, a vytvořit zvláštní kapacity pro odhalování a stíhání skupin zabývajících se převaděčstvím migrantů. Další příležitost bude v tomto ohledu představovat nový mandát evropské pohraniční a pobřežní stráže. Členské státy k realizaci tohoto rámce významně přispěly náborem evropských styčných úředníků pro otázky migrace, kteří budou vysláni do třetích zemí. Tito úředníci budou fungovat jako ústřední kontaktní místa, přičemž první z nich se mají svých povinností ujmout před koncem roku. Budou spolupracovat se styčnými úředníky členských států pro přistěhovalectví, agenturami EU, příslušnými vnitrostátními a regionálními orgány a mezinárodními organizacemi, přičemž budou důležitými styčnými body v delegacích EU, které zajistí zachování dynamiky, budou udržovat kontakty a spolupracovat s našimi partnery a zároveň budou přispívat k dosahování konkrétních výsledků. Přístup uplatňovaný v rámci pro partnerství zajišťuje stabilní cestu k dosahování dlouhodobých výsledků. Tyto snahy ovšem již přináší první výsledky. Rámec pro partnerství vnesl do našeho dialogu s partnerskými zeměmi novou dynamiku, protože jim umožnil lépe pochopit priority EU a zajistil větší ochotu spolupracovat. V uplynulých měsících bylo dosaženo konkrétnějších výsledků než dříve po mnoho let, a to i v oblasti navracení a zpětného přebírání osob. Uskutečňují se identifikační mise s cílem odstranit překážky v případech, kdy k navracení osob nedošlo. Dosahuje se pokroku v diskusích o standardních operačních postupech pro identifikaci a navracení, které budou platit pro celou EU. Po letech stagnace budou s důležitými partnery v brzké době zahájena jednání o zpětném přebírání osob. Na podporu politického dialogu se poskytuje finanční a technická pomoc, kterou doprovázejí opatření a cílená podpora pro zajištění odolnosti komunit, v nichž jsou migrace a převaděčství nejvíce rozšířené, a prohloubení úsilí s cílem řešit základní příčiny.

3. PARTNERSKÉ ZEMĚ 3.1 Prioritní země Migrace je nyní ústředním bodem vztahů mezi EU a Afrikou. Na summitu ve Vallettě, který se konal v listopadu 2015, se podařilo sloučit zájmy všech zúčastněných stran do společného programu, v jehož rámci se vedoucí představitelé 35 afrických států a členských států EU dohodli na společném souboru zásad řízení migrace. Zúčastněné strany vydaly rozsáhlé politické prohlášení a zavázaly se provést ambiciózní akční plán, přičemž se dohodly, že budou konzistentním a vyváženým způsobem spolupracovat a současně provádět kroky v rámci pěti skupin opatření. Schopnost kombinovat celková řešení přijatelná a proveditelná pro všechny zúčastněné státy s možností hlubší spolupráce s jednotlivými zeměmi připravily půdu pro rámec pro partnerství. Země vymezené v rámci opatření za prioritní, jsou významnými zeměmi původu nebo tranzitu nelegálních migrantů, přičemž některé z nich rovněž poskytují útočiště velkému počtu uprchlíků a čelí problému vnitřního vysídlování. Většina z nich se navíc potýká se zvláštními výzvami v oblasti rozvoje a bezpečnosti. Niger Niger je pro migranty ze západní Afriky klíčovou tranzitní zemí na trase přes centrální Středomoří. Region Agadez, ležící na křižovatce cest přes Saharskou poušť, je centrálním uzlem pro desítky tisíc nelegálních migrantů, kteří se snaží dostat do Středomoří a do Evropy, převážně přes Libyi. Tito migranti musí překonat velká nebezpečí a mnozí z nich cestou umírají. Niger je zároveň nesmírně chudou zemí, která je vystavena vážným bezpečnostním hrozbám, mimo jiné ze strany skupiny Boko Haram, které vyčerpávají jeho velmi omezené finanční zdroje. Velkým problémem je činnost zločineckých sítí zapojených do nezákonného převaděčství migrantů na sever země a obchodování s lidmi. Niger se velmi intenzivně zasazuje o rozvoj užší spolupráce s EU v oblasti migrace. Tyto snahy započaly již před zavedením rámce pro partnerství. Návštěva vysoké představitelky/místopředsedkyně Komise v Nigeru v září 2015 a následná návštěva komisaře Mimici v listopadu 2015 napomohly při zahájení dialogu, který vedl ke konkrétním opatřením k omezení toků nelegálních migrantů přes Niger. Také německý a francouzský ministr zahraničních věcí vedli v květnu 2016 dialog na vysoké úrovni, jehož výsledkem bylo společné prohlášení o migraci, a tento přístup pokračoval setkáním vysoké představitelky/místopředsedkyně Komise s nigerským ministrem zahraničí, které proběhlo na okraji červnového setkání ministrů skupiny G5 Evropské unie. Rámec pro partnerství poskytl od června 2016 další významné impulsy pro spolupráci. Migrace byla hlavním tématem červencové mise komisaře Stylianidese, na niž se navázalo na technické úrovni. Vznikl tak impuls k vytvoření místní koordinační platformy pro migraci („Cadre de Concertation“), které společně předsedají ministr vnitra a vedoucí delegace EU v Nigeru a která se poprvé sešla dne 6. října 2016 za účasti vysoce postavených úředníků z členských států. Nigerské orgány zřídily specializovanou agenturu pro boj proti obchodování s lidmi, na kterou se může zaměřit podpora EU. Migrace byla jedním z hlavních témat rovněž během srpnové návštěvy německého spolkového ministra pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a říjnové návštěvy německé kancléřky. Nigerské orgány rovněž v úzké spolupráci s EU dokončují akční plán zaměřený na boj proti převaděčství, snížení nelegální migrace a vytváření alternativních ekonomických příležitostí pro komunity, které jsou nejvíce zapojené do převaděčských akcí. Nigerská vláda od srpna výrazně zintenzivnila svá opatření namířená proti převaděčství migrantů. V důsledku toho bylo zatčeno 47 osob podezřelých z převaděčství, které nyní čekají na soudní proces, a bylo zabaveno více než 63 vozidel. Nigerská vláda uplatňuje přísnější opatření při kontrole nelegálních migrantů směřujících do Libye nebo Alžírska, kteří při sobě nemají platné doklady, a uskutečňuje osvětové kampaně, aby odradila lidi od nebezpečné cesty do Evropy. Několik stovek nelegálních migrantů bylo vráceno do Agadezu a propuštěno nebo odevzdáno tranzitnímu středisku Mezinárodní organizace pro migraci za účelem dobrovolného návratu do zemí původu. Pokud jde o EU, mobilizuje se celá řada nástrojů. Stávající mise Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) zřídila v Agadezu stálou místní kancelář (anténu), která zaměstnává deset pracovníků z různých zemí a poskytuje specifickou odbornou přípravu (kromě jiného v oblasti falšování dokladů, obchodování s lidmi a metod vyšetřování trestné činnosti) a poradenství nigerským složkám civilní bezpečnosti a státním zástupcům. Místní kancelář má být plně provozuschopná do konce roku. EU značně zintenzívnila svou podporu při správě hranic a v boji proti zločineckým sítím, jakož i při řešení základních příčin nelegální migrace, například prostřednictvím vytváření pracovních míst pro mladé lidi. V Nigeru rovněž působí Nouzový svěřenský fond EU pro stabilitu a řešení hlavních příčin nelegální migrace a vysídlených osob v Africe („svěřenský fond EU pro Afriku“), jehož cílem je zlepšit řízení migrace, bezpečnost a správu hranic. Mezi projekty patří mechanismus reakce a zdrojů pro migranty (MRRM), budování kapacit a podpora místního hospodářství v regionu Agadez, které je výraznou měrou závislé na příjmech, jež přináší tok migrantů procházejících tímto regionem. Členské státy poskytly v rámci podpory klíčové vybavení na pomoc nigerským orgánům. Graf: Vývoj migračních toků přicházejících do Nigeru a odcházejících z Nigeru (zdroj: Mezinárodní organizace pro migraci) Ještě je příliš brzy na to, aby bylo možné posoudit celkový dopad posílené spolupráce mezi EU a Nigerem v oblasti migrace, která se uskutečňuje od června 2016. Je však možné, že dosavadní úsilí přispělo ke zjevnému poklesu odchozích toků, který byl zaznamenán na začátku října, kdy došlo ke zvratu předchozího trendu. Došlo také k významnému nárůstu dobrovolných návratů, a to z 1 721 případů v roce 2015 na více než 3 020 případů v prvních osmi měsících roku 2016. Čtyři tranzitní střediska pro migranty v Nigeru s celkovou kapacitou 1 500 míst, která podporuje EU, pomohla v období od listopadu 2015 do července 2016 více než 12 000 migrantů. K tomuto příznivému vývoji dochází na pozadí složité bezpečnostní situace v zemi postižené extrémní chudobou. EU je odhodlána na dosavadní pokrok navázat a nadále Nigeru pomáhat při řešení různorodých výzev. Hlavní výzvy a další kroky Pokračující angažovanost prostřednictvím platformy „Cadre de Concertation“ a návštěv na vysoké úrovni,

plná provozuschopnost místní kanceláře v Agadezu a větší spolupráce v rámci SBOP, vyslání evropského styčného úředníka pro otázky migrace, podpora komunit a jednotlivců zasažených převaděčstvím a obchodováním s lidmi, a to poskytnutím alternativních možností obživy, podpora provádění akčního plánu pro boj proti převaděčství v regionu Agadez, která zahrnuje rovněž spolupráci při ostraze hranic a vymáhání práva, pokračující poskytování odborné přípravy a vybavení, zřízení specializovaného úřadu s cílem zvýšit vnitrostátní kapacitu pro analýzu rizik a posílit regionální spolupráci a výměnu informací, zvýšení finanční pomoci na znovuzačlenění vracejících se migrantů a pro jejich hostitelské komunity. Nigérie Nigérie je nejlidnatější africkou zemí s rychle rostoucím počtem obyvatel. Je rovněž významnou zemí původu nelegální migrace do EU, přičemž v roce 2015 došlo k více než 23 000 nedovolených překročení hranic a téměř stejný počet (22 800) byl zaznamenán během prvních osmi měsíců roku 2016. Obchodování s lidmi představuje závažný problém. Míra navracení v uplynulých letech klesala, její úroveň ve výši 34 % v roce 2015 však ukazuje, že ke spolupráci dochází. Nigérie sice v posledních letech zažívá značný hospodářský růst, přesto však čelí mnoha problémům, mimo jiné i v oblasti bezpečnosti (povstalecká skupina Boko Haram). Je hlavním centrem pro získávání padělaných cestovních pasů a jiných dokladů totožnosti, což pro Nigérii i EU představuje značný problém. Nigérie je zároveň klíčovou zemí původu obětí obchodování s lidmi. Posílení spolupráce by proto měla být v nadcházejících týdnech věnována zvláštní pozornost. Nigérie a EU v březnu 2015 podepsaly společný program pro migraci a mobilitu (vůbec první program tohoto druhu uzavřený s třetí zemí), který poskytuje stabilní rámec pro posílenou spolupráci. Tento program pokrývá mimo jiné otázky, jako jsou možnosti legální migrace do EU, zejména prostřednictvím uznávání kvalifikací a cirkulační migrace, usnadnění mobility mezi jednotlivými africkými zeměmi, investice do kritické infrastruktury a vytváření ekonomických příležitostí a pracovních míst v klíčových odvětvích jako např. zemědělství. Pomocí rámce pro partnerství byla tato spolupráce dále prohloubena. Urychlila se jednání o dohodě o zpětném přebírání osob mezi EU a Nigérií, přičemž Rada formálně přijala mandát k jednání v září 2016 a jednání by měla být zahájena 25. října. Nigérie klade značný důraz na zjednodušení spolupráce v oblasti zpětného přebírání osob uzavřením dohody na úrovni celé EU. Ministři zahraničních věcí Itálie a Německa při své návštěvě Nigérie zdůraznili význam spolupráce v oblasti migrace. Praktická spolupráce zahrnuje zřízení kontaktních míst pro jednotlivé oblasti, jako je zpětné přebírání osob a převaděčství, a snahy o posílení osvědčených postupů pro společné návratové operace. Pokroku bylo mezitím dosaženo i v operativní spolupráci v oblasti navracení migrantů, přičemž Nigérie se zúčastní akce evropské pohraniční a pobřežní stráže v oblasti navracení migrantů a identifikačních misí do členských států, jež jsou plánovány na listopad. Úspěšnost akcí bude záviset na plné spolupráci členských států. Zatímco probíhá spolupráce v rámci Evropského rozvojového fondu, v rámci svěřenského fondu EU pro Afriku byly aktivovány projekty, které se zabývají specifickými otázkami řízení migrace, jakož i základními příčinami nelegální migrace. Připravuje se projekt, jenž přispěje k lepšímu řízení migrace a usnadnění návratů, jakož i k udržitelnému znovuzačlenění. Hlavní výzvy a další kroky Dosažení pokroku při jednáních o dohodě o zpětném přebírání osob s cílem rychle dospět k jejímu uzavření, další zlepšení operativní spolupráce při navracení a zpětném přebírání osob, mimo jiné prostřednictvím identifikačních misí, posílení úsilí v boji proti obchodování s lidmi a převaděčství, zvýšení počtu iniciativ v oblasti spolupráce podniků, mimo jiné za účelem řešení základních příčin migrace, vyslání evropského styčného úředníka pro otázky migrace,

zahájení platformy EU pro spolupráci v oblasti převaděčství migrantů, využití příležitostí, které se nabízí pro legální cesty migrace, příležitostí v rámci programu ERASMUS a dalších politik a nástrojů. Senegal Senegal je pro EU klíčovým politickým partnerem v oblasti západní Afriky. Pochází z něj významný objem nelegální migrace do EU (přes 6 300 nelegálních vstupů v roce 2015) a míra navracení je nedostatečná (22,4 % v roce 2015). Migrace v rámci Afriky, ale též do EU, má v Senegalu dlouhou tradici a je ekonomicky významná, neboť remitence činí zhruba 10 % HDP. Existují již významné legální cesty: v roce 2014 pobývalo v EU legálně přes 220 000 Senegalců a členské státy EU každoročně vydají senegalským státním příslušníkům průměrně 15 000 až 20 000 nových povolení k pobytu. Senegal byl klíčovým účastníkem rabatského procesu i Vallettského summitu a akčního plánu, přičemž zvláštní pozornost věnuje legální migraci, boji proti převaděčství migrantů a základním příčinám nelegální migrace. V rámci pro partnerství se nyní se Senegalem vede intenzivní dialog o otázkách migrace. Komisař Avramopoulos v červenci 2016 navštívil Dakar, aby navrhl rozvinutí spolupráce ve všech aspektech řízení migrace. To významně přispělo k uspořádání identifikačních misí, které jsou v současné době naplánovány na konec listopadu. V rámci celkového přístupu EU několik členských států zavedlo bilaterální mechanismy navracení a zpětného přebírání osob nebo navrhlo jejich vyjednání. Od července proběhlo několik návštěv na vysoké úrovni. V srpnu do Senegalu cestoval německý ministr pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a v říjnu jej navštívil francouzský ministr vnitra. Dobře pokračují jednání mezi evropskou pohraniční a pobřežní stráží a senegalskými orgány o zlepšení pracovních ujednání o navracení osob. Tyto iniciativy přispějí k posílení spolupráce v oblasti migrace, včetně navracení osob a vydávání cestovních dokladů. Na podporu snahy Senegalu řešit základní příčiny nelegální migrace byly v rámci svěřenského fondu EU pro Afriku přijaty projekty na tvorbu pracovních míst pro mladé lidi. Senegal je rovněž příjemcem v rámci regionálního projektu na podporu donucovacích orgánů a plánují se projekty, které přispějí k lepšímu řízení migrace a usnadnění návratu, podpoří konsolidaci systémů evidence obyvatel a vytvoří ekonomické a pracovní příležitosti v regionech s vysokým migračním potenciálem. Hlavní výzvy a další kroky Uskutečnit plánované identifikační mise do členských států, spolupracovat v oblasti cestovních dokladů, posílit příležitosti k bilaterální spolupráci podle rámce EU, vyslat evropského styčného úředníka pro otázky migrace, podporovat další posilování evidence obyvatel a biometrie, uzavřít pracovní ujednání s evropskou pohraniční a pobřežní stráží, využít příležitosti, které se nabízí pro legální cesty migrace, příležitosti v rámci programu ERASMUS a další politiky a nástroje. Mali Mali je významnou zemí původu a tranzitu. Má dlouhou tradici emigrace, přičemž remitence představují až 7,7 % jejího HDP (v roce 2014). Odhaduje se, že v západní Africe je 1,5 milionu malijských migrantů. Malijští státní příslušníci patří mezi nejvýznamnější skupiny nelegálních migrantů ze západní Afriky vstupujících do Evropy; v roce 2015 na ně připadalo přes 6 500 nedovolených překročení hranic. Navracení nelegálních migrantů do Mali zatím nebylo příliš úspěšné, míra navracení činila v roce 2015 pouze 11,4 %. Poslední čtyři roky čelí Mali krizi a vnitřním nepokojům v důsledku přítomnosti mnoha ozbrojených skupin. V červnu 2015 byla podepsána mírová dohoda. Mírový proces postupuje velmi pomalu a vytváří nestabilní politickou a bezpečnostní situaci. Hrozí, že tento vývoj naruší úsilí v oblasti řízení migrace. EU a členské státy poskytují značnou politickou, diplomatickou a bezpečnostní podporu za účelem stabilizace země. K posílení spolupráce s Mali v jednotlivých oblastech migrace významně přispěl summit ve Vallettě a následný první dialog na vysoké úrovni o migraci v dubnu 2016, který jménem EU vedl nizozemský ministr zahraničních věcí. V rámci pro partnerství se toto úsilí zintenzivnilo. V Mali proběhlo několik návštěv na vysoké úrovni, poslední z nich byly návštěva estonského předsedy vlády začátkem září, návštěva komisaře Mimici koncem září a říjnová návštěva německé kancléřky. Mali jmenovalo kontaktní místo pro otázky migrace, které zajistí jediné kontaktní místo a koordinátora pro operační dialog o migraci. Dokončují se standardní operační postupy s cílem zlepšit spolupráci mezi malijskými konzuláty a migračními orgány v členských státech a urychlit postupy identifikace a navracení. Kromě toho se koncem listopadu uskuteční identifikační mise. Dynamiku těchto kroků udržovalo diplomatické úsilí, včetně návštěv komisaře Mimici v září 2016 a německé kancléřky v říjnu. Mali je jedním z nejdůležitějších příjemců, pokud jde o projekty, které byly doposud financovány ze svěřenského fondu EU pro Afriku. Schváleno již bylo šest projektů, též v oblasti správy hranic. Připravují se další projekty, které přispějí k lepšímu řízení migrace a usnadnění návratu a udržitelné reintegraci, podpoří konsolidaci systémů evidence obyvatel a vytvoří ekonomické a pracovní příležitosti v regionech s vysokým migračním potenciálem.

Hlavní výzvy a další kroky Dokončit dohodu o standardních operačních postupech a zahájit její provádění, uskutečnit plánované identifikační mise do členských států, posílit zapojení agentur EU na místě (evropské pohraniční a pobřežní stráže a Europolu), vyslat evropského styčného úředníka pro otázky migrace, využít příležitostí, které se nabízí pro legální cesty migrace, příležitostí v rámci programu ERASMUS a dalších politik a nástrojů. Etiopie Etiopie je klíčovou zemí původu a tranzitu migrantů z Afrického rohu a na jejím území nalezla útočiště největší uprchlická komunita v Africe (přes 730 000 uprchlíků). Mezi faktory podněcující migraci patří nedostatek potravin ve spojení s rychle rostoucím počtem obyvatel, tlak na přírodní zdroje, nedostatek pracovních příležitostí, nedostatečná veřejná správa a chybějící politické svobody. Po množících se násilných protestech Etiopie vyhlásila dne 9. října na dobu až šesti měsíců výjimečný stav. EU a členské státy prostřednictvím diplomatických kontaktů intenzivně jednají s partnery v Etiopii, aby pomohly najít řešení současné situace. Etiopie s více než 100 miliony obyvatel je rovněž zdrojem nelegální migrace do Evropy. Ačkoli v roce 2015 bylo zaznamenáno jen 2 700 nedovolených překročení hranic, odhaduje se, že počet nelegálních etiopských migrantů by mohl být vyšší, neboť existuje podezření, že se mnoho z nich vydává za Eritrejce (s vyšší mírou uznaných žádostí o azyl). Remitence představují významnou část příjmů Etiopie (odhaduje se, že do etiopské ekonomiky přispívají ve srovnání s rozvojovou spoluprací trojnásobně). Míra navracení je velmi nízká (12,2 % v roce 2015). V říjnu 2015 byl zahájen dialog na vysoké úrovni o migraci a v listopadu 2015 byl podepsán společný program pro migraci a mobilitu. V souladu se zvyšováním angažovanosti byl v červnu 2016 v rámci strategické spolupráce EU a Etiopie navázán odvětvový dialog o migraci. Etiopie je rovněž budoucí předsednickou zemí chartúmského procesu a je v čele regionálního úsilí v boji proti obchodování s lidmi a převaděčství. V rámci pro partnerství byl kladen důraz na využití tohoto dialogu k práci na konkrétních neuzavřených případech navracení, což je příkladem účinného partnerství, a uskutečnily se návštěvy na vysoké úrovni a ze strany členských států, zejména říjnové návštěvy slovenského ministra zahraničních věcí a německé kancléřky. Bude pokračovat diplomatické úsilí o další prohlubování spolupráce na několika aspektech migrace, zejména pokud jde o navracení, kde spolupráce zatím nepřinesla žádné konkrétní výsledky. Oznámení etiopské vlády, že identifikovala většinu letos předložených případů, je proto důležitým prvním krokem. Etiopské orgány jmenovaly kontaktní místo pro spolupráci s členskými státy v otázkách identifikace a navracení. EU poskytuje finanční podporu na zlepšení řízení smíšených migračních toků v Etiopii. Vedle regionálních programů byla schválena řada projektů v rámci svěřenského fondu EU pro Afriku. Připravují se projekty v oblasti biometrie a reintegrace. Etiopie s podporou EU dosahuje pokroku, pokud jde o podporu možností obživy pro uprchlíky, zejména s ohledem na oznámení ze září 2016, že vytvořením dvou průmyslových parků poskytne uprchlíkům 30 000 pracovních míst (cílem je celkem 100 000 pracovních míst). Hlavní výzvy a další kroky Dokončit postup v rozjednaných případech, zavést dohodnutý postup pro schvalování a provádění návratů, navýšit pomoc u projektů na zlepšení možností obživy a pracovních příležitostí pro uprchlíky, navýšit pomoc, pokud jde o posílení evidence obyvatel / dokladů totožnosti, vyslat evropského styčného úředníka pro otázky migrace,

využít příležitostí, které se nabízí pro legální cesty migrace, příležitostí v rámci programu ERASMUS a dalších politik a nástrojů. 3.2 Jordánsko a Libanon Červnové sdělení zdůraznilo, že Jordánsko i Libanon čelí vážným problémům při zvládání dopadů krize v Sýrii. Jordánsko poskytuje útočiště přibližně 1,4 milionu Syřanů, což odpovídá přibližně 20 % obyvatelstva; UNHCR registruje 630 000 syrských uprchlíků, z čehož je více než 70 % žen a dětí. Libanon je země s nejvyšším poměrem počtu uprchlíků na obyvatele na světě; v současné době poskytuje útočiště více než 1 milionu syrských uprchlíků registrovaných UNHCR (údaj z června 2016). UNHCR nicméně odhaduje, že skutečný počet syrských uprchlíků může činit až 1,3 milionu. Současná situace představuje značnou zátěž pro přírodní zdroje, jako je voda, a má za následek zhoršování vztahů mezi uprchlíky a hostitelskými komunitami a zhoršování přístupu ke vzdělání, zdravotní péči a pracovním příležitostem. Revidovaná evropská politika sousedství stanoví nový rámec pro vymezení dvoustranných vztahů s partnery. Ty jsou zachyceny též v prioritách partnerství, které stanoví základ pro vztahy s danou zemí a dohodu o omezeném souboru cílených priorit pro nadcházející roky. Mezi EU a Libanonem i Jordánskem bylo dohodnuto, že dokument o prioritách partnerství bude mít jako přílohu dokument, označovaný též jako „pakt“, v němž budou stanoveny příslušné závazky EU, Libanonu a Jordánska, pokud jde o zvládání dopadů krize v Sýrii. Uvedené dokumenty jsou nyní připraveny k formálnímu schválení příslušnými Radami přidružení. EU již s Jordánskem uzavřela partnerství v oblasti mobility a hodlá brzy uzavřít jednání o partnerství v oblasti mobility s Libanonem. Dne 8. listopadu budou postupně zahájena jednání o dohodě s EU o zjednodušení vízového režimu a o dohodě o zpětném přebírání osob. Tyto činnosti již při přijetí sdělení o rámci pro partnerství probíhaly, proto mají jinou podobu, ale již tento přístup odrážejí. Spočívají především na prioritách určených oběma zeměmi a při podpoře obou zemí využívají řadu politik z různých oblastí. Zaměřují se na posílení institucionální a ekonomické odolnosti obou zemí při současném zlepšování služeb a ekonomických příležitostí pro syrské uprchlíky a hostitelské komunity, a to prostřednictvím zvýšené ochrany, přístupu k zaměstnání, kvalitního vzdělávání a základních služeb. Patří k nim červencová dohoda s Jordánskem o zjednodušení pravidla původu, které jordánští vývozci používají při obchodování s EU, čímž se zjednoduší přístup na trh EU a Jordánsku se pomůže při hledání zaměstnání pro syrské uprchlíky, kteří se v zemi nacházejí. Prioritní opatření budou financována z dodatečných prostředků EU přislíbených pro Libanon a Jordánsko na londýnské konferenci, včetně nejméně 1 miliardy EUR, která má být přidělena v letech 2016 a 2017, a dodatečných prostředků, které může EU zpřístupnit v budoucnosti, zejména prostřednictvím regionálního svěřenského fondu EU zřízeného v reakci na krizi v Sýrii. Hlavní výzvy a další kroky Schválit pakty na Radách přidružení, zahájit jednání o dohodách mezi EU a Jordánskem o zpětném přebírání osob a o zjednodušení vízového režimu, dokončit jednání o partnerství EU a Libanonu v oblasti mobility. 3.3 Současný stav, pokud jde o další země Souběžně s intenzivním úsilím vynaloženým ve vztahu k prioritním zemím se přístup podle rámce pro partnerství používá ve vztahu k mnoha zemím, které mají pro zavedení účinné migrační politiky vysoký význam. Výsledkem jsou konkrétní kroky směrem k cílům rámce pro partnerství. Klíčovým příkladem je plán nazvaný „společná cesta kupředu v otázkách migrace mezi Afghánistánem a EU“ podepsaný dne 2. října. Je jasným znamením, že Afghánistán je odhodlán dát spolupráci v této oblasti novou prioritu na základě komplexního rámce, který prospěje oběma stranám a pomůže jim překonat překážky, které v minulosti pokroku bránily. EU je připravena s Afghánistánem úzce spolupracovat na zajištění účinného provedení. V jiných případech EU posilovala kontakty s partnery, aby zdůraznila nové místo migrace ve vnějších vztazích. Na řešení přetrvávajících potíží s prováděním dohody o zpětném přebírání osob mezi EU a Pákistánem je kladen větší důraz na pravidelných zasedáních smíšeného readmisního výboru a v červenci byla zřízena cílená platforma pro spolupráci k řešení nezákonného převaděčství migrantů. Na zlepšeních je nyní třeba urgentně pracovat. Podobně představují významný krok kupředu opatření dohodnutá s Bangladéšem v dubnu 2016 a závazek vytvořit standardní operační postupy v oblasti navracení, identifikačních misí, informačních kampaní a reintegračních projektů. Od té doby je však konkrétní pokrok pomalý. Mezi další země, kde je třeba v nových procesech pokročit a dosáhnout výsledků, patří Írán, který je zemí původu a tranzitu i cílovou zemí a je s ním plánován komplexní dialog o migraci. Zvláštní pozornost vyžadují i Alžírsko a Maroko. Otázky spojené s migrací nyní hrají ústřední úlohu při poskytování finanční pomoci EU klíčovým partnerům. Přestože čísla jsou nadále nízká, existují známky nárůstu nezákonného převaděčství migrantů z Egypta. Byly posíleny kontakty, naposledy návštěvou komisaře Hahna. Finanční prostředky byly směrovány do projektů v oblasti budování kapacit, na podporu zranitelných skupin a skupin, u nichž je migrace vysoce pravděpodobná, a do společných postupů proti převaděčství, přičemž se čerpalo jak ze svěřenského fondu EU zřízeného v reakci na krizi v Sýrii, tak ze svěřenského fondu EU pro Afriku. Toto zaměření bude rovněž klíčovým aspektem nových vztahů s Tuniskem s cílem vybudovat odolnost v křehkých sociálně-ekonomických a bezpečnostních souvislostech. S Tuniskem byla zahájena jednání o dohodách o zjednodušení vízového režimu a o zpětném přebírání osob: rychlé uzavření těchto dohod by mělo být prioritou. Libye má zásadní význam jako hlavní výchozí místo na trase přes centrální Středomoří. K řešení situace, a to nejen na pobřeží, ale i v podobě schopnosti přijmout preventivnější přístup k řízení migrace uvnitř země, by nejvíce přispěla stabilní a jednotná libyjská vláda, která by velela všem bezpečnostním složkám. V popředí evropské reakce na migrační krizi ve Středomoří je operace EUNAVFOR MED Sophia. Toto úsilí podporuje i mise Evropské unie pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi a plánuje se civilní mise zaměřená na budování kapacit pro řízení krizí, včetně výboru mezi EU a Libyí pro integrovanou správu pozemních hranic. Projekty, které probíhají nebo byly nedávno dokončeny, představují částku 30 milionů EUR. Tyto projekty se zaměřují především na poskytování ochrany a pomoci zranitelným migrantům a vnitřně vysídleným osobám v komunitách a zajišťovacích zařízeních, jakož i na podporu stabilizace komunit a boj proti převaděčství migrantů. Rovněž se pracuje na posílení humanitární repatriace a reintegrace. Na regionální úrovni se v návaznosti na třístranné setkání ministrů zahraničních věcí Libye, Nigeru a Čadu ve věci řízení hranic s podporou EU vytváří rámec pro spolupráci. Je vhodné poznamenat, že se množí zprávy o značném zhoršování humanitárních podmínek migrantů, kteří v Libyi uvízli. 3.4 Horizontální rámce pro spolupráci Přístup podle rámce pro partnerství vychází ze stávající spolupráce EU v oblasti migrace a urychlil její realizaci. Vallettský akční plán připravil podmínky pro rozšířenou spolupráci v oblasti migrace s africkými zeměmi. Úkol monitorovat provádění Vallettského akčního plánu svěřil summit ve Vallettě evropsko-africkému dialogu o migraci a rozvoji („ rabatskému procesu “) a chartúmskému procesu. V rámci rabatského procesu se prováděl projekt, který v zemích původu migrace podporuje investice od diaspor.