Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady kterým se mění přílohy nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení /* KOM/2007/0376 konecném znení - COD 2007/0129 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 3.7.2007 KOM(2007) 376 v konečném znění 2007/0129 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění přílohy nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU | 110 | Odůvodnění a cíle návrhu Nařízení č. 883/2004, které modernizuje a zjednodušuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení v rámci EU, vstoupilo v platnost v květnu 2004, avšak dosud není používáno. Aby se nařízení mohlo začít používat, je třeba doplnit jeho přílohy. | 120 | Obecné souvislosti Nařízení (ES) č. 883/2004 nahrazuje nařízení (EHS) č. 1408/71, které v současnosti stanoví opatření pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení. Nové nařízení zjednodušuje a modernizuje stávající právní předpisy. Nařízení č. 833/2004 stanoví, že obsah příloh II a X musí být určen přede dnem použitelnosti tohoto nařízení. Je třeba aktualizovat ostatní přílohy, především proto, aby byly zohledněny požadavky členských států, které k EU přistoupily až po dni dokončení nařízení (29. duben 2004). | 130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu K přílohám II a X nařízení č. 883/2004, které jsou nyní prázdné, existují rovnocenná ustanovení uvedená v přílohách III a IIa nařízení č. 1408/71. Ostatní přílohy, které se tímto návrhem mění, již obsahují ustanovení týkající se některých členských států, avšak je třeba je doplnit tak, aby do nich byly zahrnuty členské státy, které k EU přistoupily po 29. dubnu 2004. Také pro některé z těchto příloh existují v nařízení č. 1408/71 odpovídající ustanovení. Příloha I část 1 (zálohy na výživné) a přílohy III a IV (zvláštní ustanovení o dávkách zdravotní péče) však platí pouze pro nařízení (ES) č. 883/2004. | 141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. | KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů | Konzultace zúčastněných stran | 211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Každý členský stát byl vyzván, aby v souvislosti s přílohami předložil návrhy nezbytné s ohledem na jeho právní předpisy. Útvary Komise návrhy následně zhodnotily a s úředníky dotyčných členských států projednaly další podrobnosti. | 212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Téměř všechny požadavky členských států byly přijaty. Od některých bylo po jejich projednání s Komisí odstoupeno, neboť se došlo k závěru, že nejsou nezbytné. | Sběr a využití výsledků odborných konzultací | 229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. | 230 | Posouzení dopadů Nařízení (ES) č. 883/2004 zjednodušuje a modernizuje stávající právní předpisy. Nařízení stanoví, že obsah příloh II a X musí být určen přede dnem použitelnosti nařízení. Je třeba aktualizovat ostatní přílohy, aby v nich byla zohledněna pozice členských států, které k EU přistoupily po 29. dubnu 2004. Nařízení (ES) č. 883/2004 usnadňuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení v členských státech a modernizuje a zjednodušuje stávající postupy. To bude mít ve srovnání se stávajícími právními předpisy pozitivní dopad a znamenat zlepšení administrativních postupů pro všechny uživatele nařízení, včetně vnitrostátních orgánů sociálního zabezpečení, zaměstnavatelů, zejména malých a středních podniků, a jednotlivých občanů. | PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU | 305 | Shrnutí navrhovaných opatření Každá příloha nařízení obsahuje ustanovení týkající se jednotlivých členských států. Nařízení stanoví, že obsah příloh II (ustanovení úmluv, které zůstávají v platnosti) a X (zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky) musí být určen přede dnem použitelnosti nařízení. Je třeba upravit přílohy I, III, IV, VI, VIII, IX a XI tak, aby byly zohledněny požadavky členských států, které k Evropské unii přistoupily po 29. dubnu 2004. V některých přílohách je třeba provést další menší změny, aby bylo přihlédnuto k nedávnému vývoji v ostatních členských státech. | 310 | Právní základ Články 42 a 308 Smlouvy o založení Evropského společenství. | 320 | Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné působnosti Společenství. | Členské státy nemohou uspokojivě dosáhnout cílů návrhu z tohoto důvodu / těchto důvodů: | 321 | Činnost Společenství ve formě koordinačních opatření v oblasti sociálního zabezpečení se vyžaduje podle článku 42 Smlouvy a je nutná pro zajištění plného uplatňování práva volného pohybu stanoveného ve Smlouvě. Bez takové koordinace by byla ohrožena svoboda pohybu, neboť by bylo méně pravděpodobné, že by lidé tohoto práva využívali, pokud by to mělo ve své podstatě znamenat, že by ztratili své nároky na sociální zabezpečení již získané v jiném členském státě. Stávající právní předpisy Společenství v oblasti sociálního zabezpečení nemají nahrazovat jednotlivé vnitrostátní systémy sociálního zabezpečení. Je třeba zdůraznit, že navrhované nařízení není harmonizačním opatřením a nepřesahuje rámec toho, co je nutné pro zajištění účinné koordinace. Návrh má v podstatě za cíl zjednodušit stávající právní úpravu. | Cílů návrhu bude lépe dosaženo prostřednictvím opatření na úrovni Společenství z tohoto důvodu / těchto důvodů: | 324 | Koordinace systémů sociálního zabezpečení může být zajištěna pouze na úrovni Společenství. Cílem je zajistit, aby koordinace systémů sociálního zabezpečení účinně fungovala ve všech členských státech. | 325 | Pokud jde o kvalitativní ukazatele, je návrh čistě koordinačním opatřením, které je možné zrealizovat pouze na úrovni Společenství. Návrh povede k účinnější koordinaci systémů sociálního zabezpečení členských států. | 327 | Členské státy zůstávají odpovědné za organizaci a financování svých vlastních systémů sociálního zabezpečení. | Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. | Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: | 331 | Nařízení (ES) č. 883/2004 již tuto formu opatření vyžaduje, neboť přílohy, které jsou měněny, jsou součástí tohoto nařízení. | 332 | Návrh členským státům usnadňuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení, a je tedy prospěšný pro občany a rovněž pro vnitrostátní orgány sociálního zabezpečení. | Volba nástrojů | 341 | Navrhované nástroje: nařízení. | 342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů: Neexistuje žádná náhradní varianta, jelikož nařízení (ES) č. 883/2004 již tuto formu opatření vyžaduje a přílohy jsou součástí tohoto nařízení. | ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY | 409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. | DALšÍ INFORMACE | 510 | Zjednodušení | 511 | Návrh umožňuje zjednodušení právních předpisů. | 512 | Nařízení (ES) č. 883/2004 obsahuje pravidla a postupy, které jsou v porovnání s předchozím nařízením (ES) č. 1408/71 zjednodušené. | 560 | Evropský hospodářský prostor Navrhovaný akt se týká záležitosti EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. | 570 | Podrobné vysvětlení návrhu Bod 1 přílohy mění přílohu I nařízení č. 883/2004, která se týká záloh na výživné (část 1) a zvláštních dávek při narození dítěte a při osvojení dítěte (část 2). Ustanovení čl. 1 písm. z) nařízení stanoví, že takové zálohy a dávky uvedené v příloze I nejsou „rodinnými dávkami“ ve smyslu nařízení. Zálohy a dávky uvedené v příloze I proto nespadají do oblasti působnosti nařízení. Pozměňujícím ustanovením se na seznamy v příloze doplňují další dávky. Bod 2 přílohy určuje obsah přílohy II nařízení č. 883/2004, která se týká dvoustranných úmluv mezi členskými státy, které zůstávají v platnosti. Ustanovení čl. 8 odst. 1 nařízení stanoví, že v rámci oblasti své působnosti nahrazuje nařízení každou úmluvu o sociálním zabezpečení, která je použitelná mezi členskými státy. Takové úmluvy však mohou zůstat nadále použitelné, jsou-li pro příjemce dávek příznivější nebo pokud vycházejí ze zvláštních historických okolností a jejich účinek je časově omezený. Tyto úmluvy jsou uvedeny v příloze II. Platnost některých úmluv není možné rozšířit na všechny osoby, na něž se vztahuje nařízení; takové úmluvy jsou uvedeny v části B přílohy. Údaje jsou z velké části podobné údajům v příloze III nařízení č. 1408/71, jejíž ustanovení v současné době odpovídají příloze II nařízení č. 883/2004. Bod 3 přílohy mění přílohu III nařízení č. 883/2004, která se týká omezení nároků na věcné dávky (zdravotní péče) pro rodinné příslušníky příhraničních pracovníků. Podle článku 17 nařízení je osoba, která bydlí jinde než v příslušném členském státě (stát odpovědný za poskytování dávek sociálního zabezpečení), zdravotně pojištěna v příslušném státě, má však nárok na dávky zdravotní péče v zemi bydliště, jako by tam byla pojištěna. To platí rovněž pro rodinné příslušníky pojištěné osoby. Ustanovení čl. 18 odst. 1 nařízení stanoví, že při dočasném pobytu v příslušném státě tam tyto osoby mají také nárok na dávky zdravotní péče v plném rozsahu. Ustanovení čl. 18 odst. 2 však stanoví výjimku pro rodinné příslušníky příhraničního pracovníka. („Příhraniční pracovník“ je v čl. 1 písm. f) definován jako osoba pracující v určitém členském státě, která má bydliště v jiném členském státě, do něhož se vrací alespoň jednou týdně.) Během dočasného pobytu v příslušném členském státě, pokud je tento stát uveden v příloze III, mají rodinní příslušníci příhraničního pracovníka nárok na věcné dávky za podmínek stanovených v článku 19. Z toho vyplývá, že tyto osoby mají nárok pouze na omezené dávky, na něž se vztahuje uvedený článek (věcné dávky, které se stanou nezbytnými ze zdravotních důvodů během jejich pobytu). Pozměňujícím ustanovením se na seznam v příloze doplňují další členské státy. Bod 4 přílohy mění přílohu IV nařízení č. 883/2004, která se týká rozšíření nároků na věcné dávky pro důchodce vracející se do příslušného členského státu. Ustanovení čl. 27 odst. 1 nařízení stanoví, že důchodci a jejich rodinní příslušníci, kteří bydlí mimo příslušný členský stát, mají zpravidla nárok na věcné dávky za podmínek stanovených v článku 19 (viz výše), pokud dočasně pobývají v jiném členském státě. Ustanovení čl. 27 odst. 2 však stanoví, že tyto osoby mají nárok na dávky zdravotní péče v plném rozsahu během pobytu v příslušném státě, pokud je dotčený členský stát uveden v příloze IV. Z toho vyplývá, že tyto osoby mají nárok na dávky zdravotní péče v plném rozsahu a nikoliv pouze na omezené dávky, na něž se vztahuje článek 19. Pozměňujícím ustanovením se na seznam v příloze doplňují další členské státy. Příloha V nařízení č. 883/2004 se nemění, neboť o změnu této přílohy žádný členský stát nepožádal. Bod 5 přílohy mění přílohu VI nařízení č. 883/2004, která obsahuje právní předpisy typu A, které podléhají zvláštní koordinaci. Podle čl. 44 odst. 1 se „právními předpisy typu A“ rozumí právní předpisy, podle nichž výše dávek v invaliditě nezávisí na trvání dob pojištění nebo bydlení a které jsou výslovně zařazeny do přílohy VI. Na dávky typu A se vztahuje zvláštní systém koordinace sociálního zabezpečení; obecně platí, že osoba, která má nárok na dávky typu A, obdrží od členského státu, podle jehož právních předpisů nárok vzniká, jednu dávku v invaliditě v plném rozsahu. (To je v rozporu se systémem typu B, podle něhož obdrží osoba jednotlivé dávky od každého členského státu, kde byla pojištěna, přičemž každá dávka je vypočtena poměrným dílem.) Pozměňujícím ustanovením se na seznam v příloze doplňují specifické právní předpisy některých členských států. Bod 6 přílohy mění přílohu VII nařízení č. 883/2004, která se týká shody mezi právními předpisy členských států ve vztahu ke stupni invalidity. Podle článku 46 nařízení platí, že pokud má osoba nárok na dávky v invaliditě od více než jednoho členského státu, posuzuje stupeň invalidity každý členský stát zvlášť. Ustanovení čl. 46 odst. 3 však stanoví, že rozhodnutí jednoho členského státu o stupni invalidity je závazné pro jiný členský stát, pokud je v příloze VII potvrzena shoda mezi právními předpisy těchto členských států o podmínkách týkajících se stupňů invalidity. Příloha VII se v současné době týká shody mezi právními předpisy těchto čtyř členských států: Belgie, Francie, Itálie a Lucemburska. V důsledku nedávných změn lucemburských právních předpisů již mezi právními předpisy Lucemburska a právními předpisy ostatních členských států shoda neexistuje, a proto se položky týkající se Lucemburska z přílohy vypouštějí. Bod 7 přílohy mění přílohu VIII nařízení č. 883/2004, která se týká případů, kdy lze upustit od poměrného výpočtu dávek (část 1) nebo kdy se tento druh výpočtu nepoužije (část 2). Podle čl. 52 odst. 4 nařízení lze od poměrného výpočtu dávek upustit, pokud výpočet nezávislé dávky (podle právních předpisů pouze jednoho členského státu) stále vede k výsledku, že nezávislá dávka je stejná nebo vyšší než poměrná dávka. Podle čl. 52 odst. 5 se poměrný výpočet nepoužije na systémy, v nichž výpočet dávek není založen na časovém období (například fondové systémy). Výjimky podle článku 52 platí pouze pro případy uvedené v příloze VIII. Změny článku 52 a přílohy VIII byly částečně dohodnuty během jednání Rady o návrhu týkajícím se přílohy XI (dokument Rady 15598/06 SOC 556 CODEC 1352). Příloha VIII ve znění uvedeného návrhu bude obsahovat údaje pro všechny členské státy s výjimkou Bulharska a Rumunska. Tímto pozměňujícím ustanovením se proto do přílohy doplňují pouze údaje pro Bulharsko a Rumunsko. Bod 8 přílohy mění přílohu IX nařízení č. 883/2004, která se týká souběhu dávek. Členské státy mohou mít pravidla pro předcházení souběhu, která zabraňují tomu, aby měla osoba v jednom období nárok na dvě nebo více podobných dávek. Článek 54 nařízení omezuje použitelnost pravidel členských států pro předcházení souběhu: tato pravidla se nepoužijí na poměrnou dávku a na nezávislou dávku se použijí pouze tehdy, pokud dotčená dávka splňuje kritéria stanovená v čl. 54 odst. 2 a je uvedena v příloze IX. Podle kritérií uvedených v čl. 54 odst. 2 se musí jednat buď o dávku, jejíž výše nezávisí na délce získaných dob pojištění nebo bydlení (část I přílohy), nebo o dávku, jejíž výše je určena na základě započtené doby (část II přílohy). Pro dohody uvedené v části III přílohy platí výjimka. Pozměňujícím ustanovením se na seznamy v příloze doplňují specifické právní předpisy některých členských států. Bod 9 přílohy určuje obsah přílohy X nařízení č. 883/2004, která se týká zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek. Článek 70 nařízení stanoví zvláštní pravidla pro tento typ dávky, která kombinuje aspekty sociálního zabezpečení a sociální pomoci. Na rozdíl od ostatních dávek, na něž se nařízení použije, jsou zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky nepřevoditelné. Jinými slovy jsou splatné pouze tehdy, pokud má příjemce bydliště v členském státě, který dávku vyplácí. Příloha obsahuje seznam zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek pro každý členský stát. Údaje v příloze jsou z velké části podobné údajům v příloze IIa nařízení č. 1408/71, jejíž ustanovení v současné době odpovídají příloze X nařízení č. 883/2004. Bod 10 přílohy mění přílohu XI nařízení č. 883/2004, která obsahuje zvláštní ustanovení o používání právních předpisů členských států. To je stanoveno článkem 83 nařízení. Příloha XI obsahuje pro každý členský stát samostatný oddíl, který popřípadě zahrnuje doplňková ustanovení týkající se konkrétních aspektů právních předpisů daného členského státu. Účelem jednotlivých oddílů je zajistit, aby mohlo být nařízení v dotčeném členském státě bez problémů používáno. Návrh této přílohy již byl předložen (dokument Rady 5672/06 SOC 28 CODEC 66 - KOM(2006) 7) a v současné době je projednáván u Rady. Návrh obsahuje údaje pro všechny členské státy s výjimkou Bulharska a Rumunska. Tímto pozměňujícím ustanovením se proto do přílohy doplňují pouze údaje pro Bulharsko a Rumunsko. | E-12166 | 1. 2007/0129 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění přílohy nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Text s významem pro EHP a Švýcarsko) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 308 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[4], vzhledem k těmto důvodům: 2. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení[5] stanoví, že obsah příloh II a X uvedeného nařízení musí být určen přede dnem jeho použitelnosti. 3. Je třeba upravit přílohy I, III, IV, VI, VIII, IX a XI nařízení (ES) č. 883/2004 tak, aby byly zohledněny požadavky členských států, které k Evropské unii přistoupily poté, kdy bylo nařízení přijato. 4. V přílohách I, III, IV, VII a IX nařízení (ES) č. 883/2004 je třeba provést další menší změny, aby bylo přihlédnuto k nedávnému vývoji v ostatních členských státech. 5. Nařízení (ES) č. 883/2004 stanoví, že se použije ode dne vstupu prováděcího nařízení v platnost. Toto nařízení by se tudíž mělo použít od stejného data. 6. Nařízení (ES) č. 883/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Přílohy nařízení (ES) č. 883/2004 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení. Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se ode dne vstupu prováděcího nařízení v platnost. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda PŘÍLOHA 1) Příloha I nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 7. V části I (zálohy na výživné): a) za oddíl „A. BELGIE“ se vkládá nový oddíl, který zní: „B. BULHARSKO Výživné vyplácené státem podle článku 92 zákona o rodině.“; b) pořadí oddílů „B. DÁNSKO“, „C. NĚMECKO“ a „D. FRANCIE“ se mění takto: „C. DÁNSKO“, „D. NĚMECKO“ a „E. FRANCIE“; c) za oddíl „E. FRANCIE“ se vkládá nový oddíl, který zní: „F. LUCEMBURSKO Zálohy na výživné a zpětné vymáhání výživného ve smyslu zákona ze dne 26. července 1980.“; d) dosavadní nadpis „E. RAKOUSKO“ se označuje jako „G. RAKOUSKO“; e) za oddíl „G. RAKOUSKO“ se vkládá nový oddíl, který zní: „H. POLSKO Zálohy na výživné podle zákona o postupu proti dlužníkům výživného a o zálohách na výživné.“; f) dosavadní nadpis „F. PORTUGALSKO“ se označuje jako „I. PORTUGALSKO“; g) za oddíl „I. PORTUGALSKO“ se vkládají nové oddíly, které znějí: „J. SLOVINSKO Náhrada výživného v souladu se zákonem Republiky Slovinsko ze dne 25. července 2006 o veřejném garančním a podpůrném fondu. K. SLOVENSKO Náhradní výživné podle zákona č. 452/2004 Sb. o náhradním výživném, ve znění pozdějších předpisů.“; h) pořadí oddílů „G. FINSKO“ a „H. ŠVÉDSKO“ se mění takto: „L. FINSKO“ a „M. ŠVÉDSKO“. 8. V části II (zvláštní dávky při narození dítěte a při osvojení dítěte): a) za oddíl „A. BELGIE“ se vkládají nové oddíly, které znějí: „B. BULHARSKO Jednorázová mateřská dávka (zákon o rodinných přídavcích na děti). C. ČESKÁ REPUBLIKA Porodné. D. ESTONSKO a) Porodné; b) Příspěvek při osvojení dítěte.“; b) pořadí oddílů „B. ŠPANĚLSKO“ a „C. FRANCIE“ se mění takto: „E. ŠPANĚLSKO“ a „F. FRANCIE“; c) za oddíl „F. FRANCIE“ se vkládají nové oddíly, které znějí: „G. LOTYŠSKO a) Příspěvek při narození dítěte; b) Příspěvek při osvojení dítěte. H. LITVA Jednorázový příspěvek na dítě.“. d) dosavadní nadpis „D. LUCEMBURSKO“ se označuje jako „I. LUCEMBURSKO“; e) za oddíl „I. LUCEMBURSKO“ se vkládají nové oddíly, které znějí: „J. MAĎARSKO Mateřský příspěvek. K. POLSKO Jednorázové porodné (zákon o rodinných dávkách). L. RUMUNSKO Porodné. M. SLOVINSKO Příspěvek při narození dítěte. N. SLOVENSKO a) Porodné; b) Doplatek k porodnému.“; f) dosavadní nadpis „E. FINSKO” se označuje jako „O. FINSKO“. 2) Příloha II nařízení (ES) č. 883/2004 se nahrazuje tímto: „PŘÍLOHA II USTANOVENÍ ÚMLUV, KTERÉ ZŮSTÁVAJÍ V PLATNOSTI A KTERÉ SE PŘÍPADNĚ OMEZUJÍ NA OSOBY, NA NĚŽ SE VZTAHUJÍ (Čl. 8 odst. 1) A. Ustanovení úmluv o sociálním zabezpečení, které zůstávají použitelné 1. BELGIE - NĚMECKO Články 3 a 4 závěrečného protokolu ze dne 7. prosince 1957 k obecné úmluvě ze stejného dne, ve znění dodatkového protokolu ze dne 10. listopadu 1960 (zápočet dob pojištění získaných v některých pohraničních regionech před druhou světovou válkou, během ní a po ní). 2. BULHARSKO - NĚMECKO Ustanovení čl. 28 odst. 1 písm. b) úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 17. prosince 1997. 3. BULHARSKO - RAKOUSKO Ustanovení čl. 38 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 14. dubna 2005. 4. BULHARSKO - SLOVINSKO Ustanovení čl. 32 odst. 2 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 18. prosince 1957. 5. ČESKÁ REPUBLIKA - NĚMECKO Ustanovení čl. 39 odst. 1 písm. b) smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 27. července 2001. 6. ČESKÁ REPUBLIKA - KYPR Ustanovení čl. 32 odst. 4 smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 19. ledna 1999. 7. ČESKÁ REPUBLIKA - LUCEMBURSKO Ustanovení čl. 52 odst. 8 smlouvy ze dne 17. listopadu 2000. 8. ČESKÁ REPUBLIKA - RAKOUSKO Ustanovení čl. 32 odst. 3 smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 20. července 1999. 9. ČESKÁ REPUBLIKA - SLOVENSKO Články 12, 20 a 33 smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 29. října 1992. 10. DÁNSKO - FINSKO Článek 7 Severské úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 18. srpna 2003, který se týká krytí zvláštních cestovních nákladů v případě onemocnění během pobytu v jiné severské zemi, jež vyžaduje nákladnější zpáteční cestu do země bydliště. 11. DÁNSKO - ŠVÉDSKO Článek 7 Severské úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 18. srpna 2003, který se týká krytí zvláštních cestovních nákladů v případě onemocnění během pobytu v jiné severské zemi, jež vyžaduje nákladnější zpáteční cestu do země bydliště. 12. NĚMECKO - ŠPANĚLSKO Ustanovení čl. 45 odst. 2 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 4. prosince 1973 (zastoupení diplomatickými a konzulárními orgány). 13. NĚMECKO - FRANCIE a) Dodatková dohoda č. 4 ze dne 10. července 1950 k obecné úmluvě ze stejného dne, ve znění dodatku č. 2 ze dne 18. června 1955 (zápočet dob pojištění získaných v období od 1. července 1940 do 30. června 1950); b) Hlava I uvedeného dodatku č. 2 (zápočet dob pojištění získaných do 8. května 1945); c) Body 6, 7 a 8 obecného protokolu ze dne 10. července 1950 k obecné úmluvě ze stejného dne (správní ujednání); d) Hlavy II, III a IV dohody ze dne 20. prosince 1963 (sociální zabezpečení v Sársku). 14. NĚMECKO - LUCEMBURSKO Články 4, 5, 6 a 7 smlouvy ze dne 11. července 1959 (zápočet dob pojištění získaných v období od září 1940 do června 1946). 15. NĚMECKO - MAĎARSKO Ustanovení čl. 40 odst. 1 písm. b) úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 2. května 1998. 16. NĚMECKO - NIZOZEMSKO Články 2 a 3 dodatkové dohody č. 4 ze dne 21. prosince 1956 k úmluvě ze dne 29. března 1951 (vyřízení nároků nizozemských pracovníků získaných v rámci německého systému sociálního pojištění v období od 13. května 1940 do 1. září 1945). 17. NĚMECKO - RAKOUSKO a) Ustanovení čl. 1 odst. 5 a článku 8 úmluvy o pojištění pro případ nezaměstnanosti ze dne 19. července 1978 a bodu 10 závěrečného protokolu k této úmluvě (poskytování příspěvků v nezaměstnanosti přeshraničním pracovníkům předchozím státem zaměstnání) se nadále použijí pro osoby, které vykonávaly přeshraniční práci do 1. ledna 2005 včetně a které se stanou nezaměstnanými do 1. ledna 2011; b) Ustanovení čl. 14 odst. 2 písm. g), h), i) a j) úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 4. října 1995, která upravuje rozdělení pravomocí obou zemí, pokud jde o dřívější pojistné případy a získané doby pojištění. 18. NĚMECKO - POLSKO a) Úmluva ze dne 9. října 1975 o důchodovém a úrazovém pojištění, za podmínek a v oblasti působnosti čl. 27 odst. 2 až 4 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 8. prosince 1990; b) Ustanovení čl. 27 odst. 5 a čl. 28 odst. 2 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 8. prosince 1990. 19. NĚMECKO - RUMUNSKO Ustanovení čl. 28 odst. 1 písm. b) úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 8. dubna 2005. 20. NĚMECKO - SLOVINSKO Článek 42 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 24. září 1997. 21. NĚMECKO - SLOVENSKO Ustanovení čl. 29 odst. 1, 2 a 3 dohody ze dne 12. září 2002. 22. NĚMECKO - SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ a) Ustanovení čl. 7 odst. 5 a 6 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 20. dubna 1960 (právní předpisy platné pro civilní zaměstnance ozbrojených sil); b) Ustanovení čl. 5 odst. 5 a 6 úmluvy o pojištění pro případ nezaměstnanosti ze dne 20. dubna 1960 (právní předpisy platné pro civilní zaměstnance ozbrojených sil). 23. IRSKO - SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ Článek 8 dohody ze dne 14. září 1971 o sociálním zabezpečení (týkající se převodu a zápočtu některých nároků na dávky v invaliditě). 24. ŠPANĚLSKO - PORTUGALSKO Článek 22 obecné úmluvy ze dne 11. června 1969 (vývoz dávek v nezaměstnanosti). 25. ITÁLIE - SLOVINSKO a) Dohoda o úpravě vzájemných závazků v oblasti sociálního zabezpečení s odkazem na odstavec 7 přílohy XIV mírové smlouvy (uzavřené výměnou nót dne 5. února 1959); b) Ustanovení čl. 45 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 7. července 1997 týkající se bývalé zóny B Svobodného území Terst. 26. LUCEMBURSKO - SLOVENSKO Ustanovení čl. 50 odst. 5 smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 23. května 2002. 27. MAĎARSKO - RAKOUSKO Ustanovení čl. 36 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 31. března 1999. 28. MAĎARSKO - SLOVINSKO Článek 31 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 7. října 1957. 29. MAĎARSKO - SLOVENSKO Ustanovení čl. 34 odst. 1 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 30. ledna 1959. 30. RAKOUSKO - POLSKO Ustanovení čl. 33 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 7. září 1998. 31. RAKOUSKO - RUMUNSKO Ustanovení čl. 37 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 28. října 2005. 32. RAKOUSKO - SLOVINSKO Článek 37 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 10. března 1997. 33. RAKOUSKO - SLOVENSKO Ustanovení čl. 34 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 21. prosince 2001. 34. PORTUGALSKO - SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ Ustanovení čl. 2 odst. 1 protokolu o lékařské péči ze dne 15. listopadu 1978. 35. FINSKO - ŠVÉDSKO Článek 7 Severské úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 18. srpna 2003, který se týká krytí zvláštních cestovních nákladů v případě onemocnění během pobytu v jiné severské zemi, jež vyžaduje nákladnější zpáteční cestu do země bydliště. B. Ustanovení úmluv, které zůstávají použitelné a které se nevztahují na všechny osoby, na které se vztahuje nařízení 1. BULHARSKO - RAKOUSKO Ustanovení čl. 38 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 14. dubna 2005. 2. ČESKÁ REPUBLIKA - KYPR Ustanovení čl. 32 odst. 4 smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 19. ledna 1999. 3. ČESKÁ REPUBLIKA - RAKOUSKO Ustanovení čl. 32 odst. 3 smlouvy o sociálním zabezpečení ze dne 20. července 1999. 4. NĚMECKO - RAKOUSKO Ustanovení čl. 14 odst. 2 písm. g), h), i) a j) úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 4. října 1995, která upravuje rozdělení pravomocí obou zemí, pokud jde o dřívější pojistné případy a získané doby pojištění. 5. NĚMECKO - SLOVINSKO Článek 42 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 24. září 1997. 6. ITÁLIE - SLOVINSKO a) Dohoda o úpravě vzájemných závazků v oblasti sociálního zabezpečení s odkazem na odstavec 7 přílohy XIV mírové smlouvy (uzavřené výměnou nót dne 5. února 1959); b) Ustanovení čl. 45 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 7. července 1997 týkající se bývalé zóny B Svobodného území Terst. 7. MAĎARSKO - RAKOUSKO Ustanovení čl. 36 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 31. března 1999. 8. MAĎARSKO - SLOVINSKO Článek 31 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 7. října 1957. 9. MAĎARSKO - SLOVENSKO Ustanovení čl. 34 odst. 1 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 30. ledna 1959. 10. RAKOUSKO - POLSKO Ustanovení čl. 33 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 7. září 1998. 11. RAKOUSKO - RUMUNSKO Ustanovení čl. 37 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 28. října 2005. 12. RAKOUSKO - SLOVINSKO Článek 37 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 10. března 1997. 13. RAKOUSKO - SLOVENSKO Ustanovení čl. 34 odst. 3 úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 21. prosince 2001.“. 3) Příloha III nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. Za položku „DÁNSKO“ se vkládá položka „ESTONSKO“. 2. Za položku „IRSKO“ se vkládají tyto položky: „ITÁLIE LITVA MAĎARSKO“. 4) Příloha IV nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. Za položku „BELGIE“ se vkládají tyto položky: „BULHARSKO ČESKÁ REPUBLIKA“. 2. Položka „ITÁLIE“ se zrušuje. 3. Za položku „FRANCIE“ se vkládá položka „KYPR“. 4. Za položku „LUCEMBURSKO“ se vkládá položka „MAĎARSKO“. 5. Za položku „RAKOUSKO“ se vkládají tyto položky: „POLSKO SLOVINSKO“. 5) Příloha VI nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. Na začátek přílohy se vkládají nové oddíly, které znějí: „A. ČESKÁ REPUBLIKA Plné invalidní důchody pro osoby, jejichž plná invalidita vznikla před dosažením osmnácti let věku a které nebyly po potřebnou dobu pojištěny (§ 42 zákona č. 155/1995 Sb. o důchodovém pojištění). B. ESTONSKO a) Invalidní důchody, které byly přiznány před 1. dubnem 2000 podle zákona o státních příspěvcích a zůstaly zachovány podle zákona o státním důchodovém pojištění. b) Státní důchody přiznané na základě invalidity podle zákona o státním důchodovém pojištění. c) Invalidní důchody, které byly přiznány podle zákona o službě v ozbrojených silách, zákona o policejní službě, zákona o úřadu státního zástupce, zákona o statusu soudců, zákona o platech, důchodech a dalším sociálním zajištění členů Riigikogu a zákona o funkčních požitcích prezidenta republiky.“. 2. Pořadí oddílů „A. ŘECKO“ a „B. IRSKO“ se mění takto: „C. IRSKO“ a „D. ŘECKO“. 3. Za oddíl „D. ŘECKO“ se vkládá nový oddíl, který zní: „E. LOTYŠSKO Invalidní důchody (třetí skupina) podle čl. 16 odst. 1 a 2 zákona o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996.“. 4. Pořadí oddílů „C. FINSKO“, „D. ŠVÉDSKO“ a „E. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se mění takto: „F. FINSKO“, „G. ŠVÉDSKO“ a „H. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“. 6) Příloha VII nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. V tabulkách s nadpisy „BELGIE“ a „FRANCIE“ se zrušují řádky týkají se Lucemburska. 2. Tabulka s nadpisem „LUCEMBURSKO“ se zrušuje. 7) Část 2 přílohy VIII nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. Na začátek části 2 se vkládá nový oddíl, který zní: „N. BULHARSKO Starobní důchody z doplňkového povinného důchodového pojištění podle části II hlavy II zákona o sociálním zabezpečení.“. 2. Pořadí oddílů „N. FRANCIE“, „O. LOTYŠSKO“, „P. MAĎARSKO“, „Q. RAKOUSKO“ a „R. POLSKO“ se mění takto: „O. FRANCIE“, „P. LOTYŠSKO“, „Q. MAĎARSKO“, „R. RAKOUSKO“ a „S. POLSKO“. 3. Za oddíl „S. POLSKO“ se vkládá nový oddíl, který zní: „T. RUMUNSKO Systémy, v nichž se důchody vypočítávají na základě důchodových bodů.“. 4. Pořadí oddílů „S. SLOVINSKO“, „T. SLOVENSKO“, „U. ŠVÉDSKO“ a „V. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se mění takto: „U. SLOVINSKO“, „V. SLOVENSKO“, „W. ŠVÉDSKO“ a „X. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“. 8) Příloha IX nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. V části I: a) za oddíl „F. IRSKO“ se vkládá nový oddíl, který zní: „G. LOTYŠSKO Invalidní důchody (třetí skupina) podle čl. 16 odst. 1 a 2 zákona o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996.“; b) dosavadní nadpis „G. NIZOZEMSKO“ se označuje jako „H. NIZOZEMSKO“ a v oddíle s tímto nadpisem se doplňuje nová položka, která zní: „Zákon ze dne 10. listopadu 2005 o práci a mzdě podle pracovní schopnosti (WIA)“; c) pořadí oddílů „H. FINSKO“ a „I. ŠVÉDSKO“ se mění takto: „I. FINSKO“ a „J. ŠVÉDSKO“; d) položky pod nadpisem „J. ŠVÉDSKO“ se nahrazují tímto: „Švédská podpora v nemoci a podpora při pracovní neschopnosti závislá na příjmu (zákon 1962:381). Švédský minimální důchod a minimální podpora, jež nahradily plné švédské státní důchody poskytované podle právních předpisů o státních důchodech platných přede dnem 1. ledna 1993, a plný státní důchod přiznaný v rámci přechodných pravidel právních předpisů platných od tohoto dne.“. 2. V části II: a) za oddíl „C. ITÁLIE“ se vkládají nové oddíly, které znějí: „D. LOTYŠSKO Pozůstalostní důchod vypočítaný na základě dob pojištění považovaných za získané (čl. 23 odst. 8 zákona o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996). E. LITVA a) Důchody z důvodu pracovní neschopnosti ze státního sociálního pojištění, vyplácené podle zákona o důchodu ze státního sociálního pojištění. b) Pozůstalostní a sirotčí důchody ze státního sociálního pojištění, vypočítané na základě důchodu zesnulé osoby z důvodu pracovní neschopnosti podle zákona o důchodu ze státního sociálního pojištění.“. b) dosavadní nadpis „D. LUCEMBURSKO“ se označuje jako „F. LUCEMBURSKO“; c) za oddíl „F. LUCEMBURSKO“ se vkládá nový oddíl, který zní: „G. SLOVENSKO a) Slovenský invalidní důchod a pozůstalostní důchod z něj odvozený; b) Invalidní důchod pro osobu, která se stala invalidní jako vyživované dítě a u které se požadovaná doba pojištění vždy považovala za splněnou (čl. 70 odst. 2, čl. 72 odst. 3 a čl. 73 odst. 3 a 4 zákona č. 461/2003 o sociálním pojištění, ve znění pozdějších předpisů).“; d) pořadí oddílů „E. FINSKO“ a „F. ŠVÉDSKO“ se mění takto: „H. FINSKO“ a „I. ŠVÉDSKO“. 3. V části III se položka „Severská úmluva ze dne 15. června 1992 o sociálním zabezpečení“ nahrazuje tímto: „Severská úmluva o sociálním zabezpečení ze dne 18. srpna 2003“. 9) Příloha X nařízení (ES) č. 883/2004 se nahrazuje tímto: „PŘÍLOHA X ZVLÁŠTNÍ NEPŘÍSPĚVKOVÉ PENĚŽITÉ DÁVKY (čl. 70 odst. 2 písm. c) A. BELGIE a) Příspěvek k náhradě příjmů (zákon ze dne 27. února 1987); b) Zaručený příjem pro starší osoby (zákon ze dne 22. března 2001). B. BULHARSKO Sociální starobní důchod (článek 89 zákona o sociálním zabezpečení). C. ČESKÁ REPUBLIKA Sociální příplatek (zákon č. 117/1995 Sb., o státní sociální podpoře). D. DÁNSKO Výdaje na bydlení pro důchodce (zákon o pomoci pro individuální bydlení, v úplném znění zákona č. 204 ze dne 29. března 1995). E. NĚMECKO Základní příjem na úrovni životního minima pro starší osoby a pro osoby se sníženou schopností výdělku podle knihy XII kapitoly 4 zákona o sociálním zabezpečení. Dávky na zajištění živobytí podle základního ustanovení pro uchazeče o zaměstnání, pokud nejsou s ohledem na tyto dávky splněny požadavky opravňující k dočasnému doplatku po obdržení dávek v nezaměstnanosti (čl. 24 odst. 1 knihy II zákona o sociálním zabezpečení). F. ESTONSKO a) Příspěvky pro dospělé osoby se zdravotním postižením (zákon o sociálních dávkách pro osoby se zdravotním postižením ze dne 27. ledna 1999); b) Státní podpora v nezaměstnanosti (zákon o službách a podpoře na trhu práce ze dne 29. září 2005). G. IRSKO a) Příspěvek pro uchazeče o zaměstnání (zákon o sociálním zabezpečení (úplné znění) z roku 2005, část III kapitola 2); b) Státní důchod (nepříspěvkový) (zákon o sociálním zabezpečení (úplné znění) z roku 2005, část III kapitola 4); c) Vdovský (nepříspěvkový) a vdovecký (nepříspěvkový) důchod (zákon o sociálním zabezpečení (úplné znění) z roku 2005, část III kapitola 6); d) Příspěvek v invaliditě (zákon o sociálním zabezpečení (úplné znění) z roku 2005, část III kapitola 10); e) Příspěvek na mobilitu (zákon o zdravotnictví z roku 1970, článek 61); f) Důchod pro nevidomé (zákon o sociálním zabezpečení (úplné znění) z roku 2005, část III kapitola 5). H. ŘECKO Zvláštní dávky pro starší osoby (zákon č. 1296/82). I. ŠPANĚLSKO a) Záruka minimálního příjmu (zákon č. 13/82 ze dne 7. dubna 1982); b) Peněžité dávky na pomoc starším osobám a invalidům nezpůsobilým k práci (královský dekret č. 2620/81 ze dne 24. července 1981); c) Nepříspěvkové invalidní a starobní důchody uvedené v čl. 38 odst. 1 úplného znění obecného zákona o sociálním zabezpečení, schváleného královským zákonodárným dekretem č. 1/1994 ze dne 20. června 1994; d) Příspěvky na podporu mobility a náhradu nákladů na dopravu (zákon č. 13/1982 ze dne 7. dubna 1982). J. FRANCIE a) Doplňkové příspěvky ze zvláštního fondu invalidity a z fondu solidarity se staršími osobami (zákon ze dne 30. června 1956, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení); b) Příspěvek dospělým zdravotně postiženým (zákon ze dne 30. června 1975, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení); c) Zvláštní příspěvek (zákon ze dne 10. července 1952, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení). K. ITÁLIE a) Sociální důchody pro osoby bez prostředků (zákon č. 153 ze dne 30. dubna 1969); b) Důchody a příspěvky pro civilní zdravotně postižené osoby a invalidy (zákony č. 118 ze dne 30. března 1974, č. 18 ze dne 11. února 1980 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988); c) Důchody a příspěvky pro hluchoněmé (zákony č. 381 ze dne 26. května 1970 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988); d) Důchody a příspěvky pro civilní nevidomé (zákony č. 382 ze dne 27. května 1970 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988); e) Příplatky k minimálním důchodům (zákony č. 218 ze dne 4. dubna 1952, č. 638 ze dne 11. listopadu 1983 a č. 407 ze dne 29. prosince 1990); f) Příplatky k dávkám v invaliditě (zákon č. 222 ze dne 12. června 1984); g) Sociální příspěvek (zákon č. 335 ze dne 8. srpna 1995); h) Zvýšení sociálních dávek (čl. 1 odst. 1 a 12 zákona č. 544 ze dne 29. prosince 1988 ve znění pozdějších předpisů). L. KYPR a) Sociální důchod (zákon o sociálních důchodech z roku 1995 (zákon č. 25(I)/95 ve znění pozdějších předpisů)); b) Příspěvek pro osoby s těžkým motorickým postižením (rozhodnutí Rady ministrů č. 38 210 ze dne 16. října 1992, č. 41 370 ze dne 1. srpna 1994, č. 46 183 ze dne 11. června 1997 a č. 53 675 ze dne 16. května 2001); c) Zvláštní příspěvek pro nevidomé (zákon o zvláštních příspěvcích z roku 1996 (zákon č. 77(I)/96) ve znění pozdějších předpisů). M. LOTYŠSKO a) Dávka státního sociálního zabezpečení (zákon o státních sociálních dávkách ze dne 1. ledna 2003); b) Příspěvek na úhradu nákladů na dopravu pro postižené osoby s omezenou pohyblivostí (zákon o státních sociálních dávkách ze dne 1. ledna 2003). N. LITVA a) Důchod sociální pomoci (zákon z roku 2005 o státních sociálních příspěvcích, článek 5); b) Zvláštní pomocný příspěvek (zákon z roku 2005 o státních sociálních příspěvcích, článek 15); c) Příspěvek na dopravu pro zdravotně postižené osoby s pohybovými problémy (zákon z roku 2000 o příspěvku na dopravu, článek 7). O. LUCEMBURSKO Příjem pro těžce zdravotně postižené (čl. 1 odst. 2 zákona ze dne 12. září 2003), s výjimkou osob uznaných za zdravotně postižené pracovníky a zaměstnaných na normálním trhu práce nebo v chráněném prostředí. P. MAĎARSKO a) Invalidní důchod (vyhláška Rady ministrů č. 83/1987 (XII 27) o invalidním důchodu); b) Nepříspěvkový starobní důchod (zákon č. III z roku 1993 o správě sociálních věcí a sociálních dávkách); c) Příspěvek na přepravu (vládní vyhláška č. 164/1995 (XII 27) o příspěvcích na přepravu pro osoby s těžkým zdravotním postižením). Q. MALTA a) Doplňkový příspěvek (oddíl 73 zákona o sociálním zabezpečení (kap. 318) z roku 1987); b) Starobní důchod (zákon o sociálním zabezpečení (kap. 318) z roku 1987). R. NIZOZEMSKO a) Zákon o pomoci v invaliditě pro mladé zdravotně postižené ze dne 24. dubna 1997 (Wajong); b) Zákon o doplňkových dávkách ze dne 6. listopadu 1986 (TW). S. RAKOUSKO Vyrovnávací přídavek (spolkový zákon ze dne 9. září 1955 o všeobecném sociálním pojištění – ASVG, spolkový zákon ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění osob činných v obchodě – GSVG a spolkový zákon ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění zemědělců – BSVG). T. POLSKO Sociální důchod (zákon o sociálním důchodu ze dne 27. června 2003). U. PORTUGALSKO a) Nepříspěvkový státní starobní a invalidní důchod (zákonný dekret č. 464/80 ze dne 13. října 1980); b) Nepříspěvkový vdovský a vdovecký důchod (nařízení č. 52/81 ze dne 11. listopadu 1981). V. RUMUNSKO Měsíční dávky pro postižené osoby (mimořádné nařízení č. 102/1999 o zvláštní ochraně a zaměstnávání postižených osob, schválené zákonem č. 519/2002). W. SLOVINSKO a) Státní důchod (zákon o penzijním a invalidním pojištění ze dne 23. prosince 1999); b) Podpora příjmů důchodců (zákon o penzijním a invalidním pojištění ze dne 23. prosince 1999); c) Příspěvek na výživu (zákon o penzijním a invalidním pojištění ze dne 23. prosince 1999). X. SLOVENSKO a) Úprava důchodů z důvodu jediného zdroje příjmu, přiznaná přede dnem 1. ledna 2004; b) Sociální důchod, který byl přiznán přede dnem 1. ledna 2004. Y. FINSKO a) Příspěvek v invaliditě (zákon o příspěvku v invaliditě, 124/88); b) Příspěvek na bydlení pro důchodce (zákon o příspěvku na bydlení pro důchodce, 591/78); c) Podpora trhu práce (zákon o dávkách v nezaměstnanosti, 1290/2002); d) Zvláštní pomoc přistěhovalcům (zákon o zvláštní pomoci přistěhovalcům, 1192/2002). Z. ŠVÉDSKO a) Příspěvek na bydlení pro osoby pobírající důchod (zákon 2001: 761); b) Finanční podpora pro starší osoby (zákon 2001: 853). AA. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ a) Státní důchodový kredit (zákon o státním důchodovém kreditu z roku 2002 a zákon o státním důchodovém kreditu (Severní Irsko) z roku 2002); b) Příspěvky pro uchazeče o zaměstnání vyměřené na základě příjmu (zákon z roku 1995 o uchazečích o zaměstnání a nařízení z roku 1995 o uchazečích o zaměstnání (Severní Irsko)); c) Podpora příjmu (zákon o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992 a zákon o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 1992); d) Příspěvek na živobytí pro zdravotně postižené (zákon o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992 a zákon o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 1992).“. 10) Příloha XI nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto: 1. Za oddíl „A. BELGIE“ se vkládá nový oddíl, který zní: „B. BULHARSKO Článek 33 bulharského zákona o zdravotním pojištění se použije na všechny osoby, pro něž je Bulharsko příslušným členským státem podle hlavy III kapitoly 1 tohoto nařízení.“. 2. Pořadí oddílů „B. ČESKÁ REPUBLIKA“, „C. DÁNSKO“, „D. NĚMECKO“, „E. ESTONSKO“, „F. ŘECKO“, „G. ŠPANĚLSKO“, „H. FRANCIE“, „I. IRSKO“, „J. ITÁLIE“, „K. KYPR“, „L. LOTYŠSKO“, „M. LITVA“, „N. LUCEMBURSKO“, „O. MAĎARSKO“, „P. MALTA“, „Q. NIZOZEMSKO“, „R. RAKOUSKO“, „S. POLSKO“, „T. PORTUGALSKO“, „U. SLOVINSKO“, „V. SLOVENSKO“, „W. FINSKO“, „X. ŠVÉDSKO“ a „Y. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se mění takto: „C. ČESKÁ REPUBLIKA“, „D. DÁNSKO“, „E. NĚMECKO“, „F. ESTONSKO“, „G. IRSKO“, „H. ŘECKO“, „I. ŠPANĚLSKO“, „J. FRANCIE“, „K. ITÁLIE“, „L. KYPR“, „M. LOTYŠSKO“, „N. LITVA“, „O. LUCEMBURSKO“, „P. MAĎARSKO“, „Q. MALTA“, „R. NIZOZEMSKO“, „S. RAKOUSKO“, „T. POLSKO“, „U. PORTUGALSKO“, „W. SLOVINSKO“, „X. SLOVENSKO“, „Y. FINSKO“, „Z. ŠVÉDSKO“ a „AA. SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“. 3. Za oddíl „U. PORTUGALSKO“ se vkládá nový oddíl, který zní: „V. RUMUNSKO Žádná.“. [1] Úř. věst. C , , s. . [2] Úř. věst. C , , s. . [3] Úř. věst. C , , s. . [4] Úř. věst. C , , s. . [5] Úř. věst. L 166, 30.4.2004, s. 1.