ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Přezkum směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu /* COM/2012/0785 final */





1. Úvod a cíle 1.1. Souvislosti Rychlý rozvoj finančních trhů v 90. letech minulého století vedl k vzniku finančních skupin, které poskytují služby a produkty v různých odvětvích finančních trhů, tzv. finančních konglomerátů. V roce 1999 bylo v akčním plánu Evropské komise pro finanční služby uvedeno, že u těchto konglomerátů je nutný dozor na úrovni celé skupiny, a bylo oznámeno vypracování obezřetnostních právních předpisů, které doplní sektorové právní předpisy v oblasti bankovnictví, investičních služeb a pojišťovnictví. Tento doplňkový obezřetnostní dozor byl zaveden dne 20. listopadu 2002 směrnicí o finančních konglomerátech (dále jen „FICOD“)[1]. Směrnice se řídí zásadami Společného fóra[2] z roku 1999, které se týkají finančních konglomerátů. Na základě ponaučení z finanční krize v období 2007–2009 byla v listopadu 2011 schválena první revize FICOD (FICOD1). FICOD1[3] pozměnila sektorové směrnice s cílem umožnit orgánům dohledu, aby bankovní dohled vykonávaly na konsolidovaném základě a dohled nad pojišťovacími skupinami na úrovni nejvyššího mateřského podniku i v případě, je-li tento podnik smíšenou finanční holdingovou společností. FICOD1 mimoto revidovala pravidla pro určování finančních konglomerátů, zavedla požadavek na transparentnost právních a provozních struktur skupin a do působnosti doplňkového dozoru zahrnula správce alternativních investičních fondů stejně jako společnosti spravující aktiva. Článek 5 FICOD1 vyžaduje, aby Komise vyhotovila do 31. prosince 2012 zprávu o přezkumu, v níž se zaměří zejména na oblast působnosti směrnice, rozšíření uplatňování směrnice na neregulované podniky, kritéria pro určování finančních konglomerátů vlastněných širšími nefinančními skupinami, systémově relevantní finanční konglomeráty a povinné zátěžové testy. Přezkum mají v případě potřeby následovat legislativní návrhy[4]. Je třeba uvést, že některé záležitosti, například zabývání se systémovým významem složitých skupin a nástroje pro ozdravení a restrukturalizaci mimo požadavek týkající se plánů ukončení činnosti a likvidace (tzv. „living wills“), který je obsažen ve FICOD1, byly nebo budou od doby přijetí FICOD1 vyřešeny v jiných souvislostech, a pro tento přezkum jsou proto méně důležité. 1.2. Účel přezkumu a revidované zásady Společného fóra Tento přezkum se řídí cílem FICOD, kterým je zajištění doplňkového dozoru nad podniky, které tvoří konglomerát, se zaměřením se na možná rizika nákazy, složitosti a koncentrace (tzv. skupinová rizika) a rovněž zjištění a nápravu případů vícenásobného použití vlastního kapitálu. Cílem přezkumu je analyzovat účinnost stávajících ustanovení FICOD, ve spojení s příslušnými sektorovými předpisy o dohledu na skupinovém a konsolidovaném základě, po přijetí dodatečných ustanovení, která zavedla FICOD1. Přezkum je odůvodněný, jelikož od vstupu směrnice v platnost v roce 2002 se podstatně změnila dynamika trhů, na nichž konglomeráty působí. Finanční krize ukázala, jak se skupinová rizika projevují v celém finančním sektoru. To prokazuje význam skupinového dohledu nad takovýmto propojením v rámci finančních skupin a mezi finančními institucemi, jenž doplňuje sektorové obezřetnostní požadavky. Omezený přístup FICOD1 byl částečně založen na předjímání revidovaných zásad Společného fóra, jimiž se měl tento přezkum zabývat. Tyto zásady byly zveřejněny v září 2012[5], přičemž dvěma hlavními záležitostmi je zahrnutí neregulovaných podniků do působnosti dohledu s cílem pokrýt celé spektrum rizik, jimž finanční skupina je nebo může být vystavena, a nutnost určit podnik, který má konečnou odpovědnost za dodržování požadavků vztahujících se na celou skupinu. Tento přezkum náležitě přihlíží k revidovaným zásadám spolu s vyvíjejícími se sektorovými právními předpisy, jak je uvedeno níže. 1.3. Vyvíjející se regulace a dohled Předpisy FICOD jsou svou povahou doplňkové. Doplňují pravidla, která se na úvěrové instituce, pojišťovny a investiční podniky vztahují podle příslušných obezřetnostních předpisů. V současnosti jsou tyto sektorové právní předpisy významně revidovány a regulace se vyvíjí. CRD IV[6] a Omnibus II[7] jsou návrhy, které v současnosti projednává Evropský parlament a Rada, a směrnice Solventnost II obsahuje zdokonalená ustanovení o skupinovém dohledu, která nejsou dosud platná. Po vstupu těchto ustanovení v platnost bude Komise pečlivě sledovat uplatňování nových rámců, které zahrnují rovněž řadu aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů, včetně regulačních technických norem, jež mají být v průběhu několika let vypracovány Komisí a evropskými orgány dohledu. Nedávné změny FICOD mají být mimoto zavedeny až v polovině roku 2013, takže v praxi nemohou být plně ověřeny před koncem roku 2014. K těmto změnám patří regulační a prováděcí technické normy a společné pokyny, jež mají vydat evropské orgány dohledu. Návrh nařízení o bankovní unii[8] vyžaduje významnou změnu dohledu nad evropskými bankami a bude mít dopad na dohled nad konglomeráty, jelikož jedním z úkolů svěřených Evropské centrální bance bude účast na doplňkovém dozoru nad finančními konglomeráty. Jak ukazuje tato zpráva, existují oblasti doplňkového dozoru, v nichž by bylo možno dosáhnout zlepšení. Stejně jako u jakéhokoli jiného právního předpisu je však nutné porovnat přínosy vyplývající ze změny právních předpisů s náklady spojenými s legislativními změnami. Podle názoru Evropského výboru pro finanční konglomeráty vysloveného na zasedání dne 21. září 2012, názoru společenství dohledu vyjádřeného prostřednictvím doporučení evropských orgánů dohledu určených Komisí[9] a názoru odvětví uvedeného v reakcích na konzultace[10], které provedla Komise, nastane optimální doba pro revizi FICOD až po přijetí sektorových právních předpisů a jejich vstupu v platnost. 2. Oblast působnosti směrnice a právní subjekty, jimž jsou požadavky určeny 2.1. Oblast působnosti 2.1.1. Oblast působnosti FICOD a sektorových právních předpisů Většina skupin působících ve finančním sektoru má širokou škálu povolení. Zaměření se na dohled pouze nad jedním typem povolených podniků nebere v potaz ostatní faktory, jež mohou mít významný dopad na rizikový profil celé skupiny. Roztříštěné přístupy k dohledu nepostačují k zvládnutí problémů, které pro dohled představují stávající skupinové struktury. Rámec pro doplňkový dozor nad konglomeráty má posílit a doplnit úplný soubor předpisů vztahujících se na finanční skupiny ve všech jednotlivých sektorech a členských státech. Z hlediska regulace je však třeba zamezit dalším úrovním dohledu, jelikož sektorové požadavky se již vztahují na všechny druhy rizik, které se mohou ve skupině objevit. 2.1.2. Zahrnutí neregulovaných podniků, včetně podniků nevykonávajících finanční činnosti V zájmu odstranění skupinových rizik, což byl původní cíl FICOD a zásad Společného fóra, jak bylo znovu potvrzeno v revidovaných zásadách, by se měl skupinový dohled vztahovat na všechny podniky ve skupině, které jsou důležité pro rizikový profil regulovaných podniků ve skupině. To zahrnuje veškeré podniky, které nepodléhají přímo obezřetnostní regulaci, a to i tehdy, vykonávají-li činnosti mimo finanční sektor, včetně neregulovaných holdingových a mateřských společností v čele skupiny. Každý neregulovaný podnik může pro konglomerát představovat odlišná rizika a může vyžadovat zvláštní posouzení a zacházení. Z neregulovaných podniků se obzvláštní význam přikládá zvláštním účelovým jednotkám. Počet zvláštních účelových jednotek a složitost jejich struktur se před finanční krizí významně zvýšily spolu s růstem trhů pro sekuritizaci a strukturované finanční produkty, od té doby se však jejich počet snižuje. Ačkoli využívání zvláštních účelových jednotek přináší výhody a nemusí být samo o sobě problematické, krize ukázala, že špatné řízení rizik a nepochopení rizik zvláštních účelových jednotek může mít za následek narušení a úpadek. Potřeba lepšího sledování vnitroskupinových vztahů se zvláštními účelovými jednotkami byla zdůrazněna ve zprávě Společného fóra pro rok 2009 týkající se zvláštních účelových jednotek[11]. 2.1.3. Zahrnutí systémově relevantních finančních konglomerátů Problémy spojené s dohledem nad konglomeráty jsou nejpatrnější u skupin, jejichž velikost, vzájemná propojenost a složitost je činí obzvláště zranitelnými a je zdrojem systémového rizika. Systémově relevantní finanční instituce by měla podléhat v prvé řadě důkladnějšímu dohledu na základě uplatňování rámce CRD IV a Solventnost II, a to na úrovni jednotlivého podniku i na skupinovém/konsolidovaném základě. Je-li systémově relevantní finanční instituce rovněž konglomerátem, vztahuje se na ni doplňkový dozor podle FICOD. Ačkoli je většina systémově relevantních finančních institucí konglomeráty, není tomu tak vždy. Systémová rizika proto nejsou nutně stejná jako skupinová rizika. Nezdá se proto, že je smysluplné pokusit se zahrnout do oblasti působnosti FICOD všechny systémově relevantní finanční instituce. Na mezinárodní úrovni dosud probíhá diskuse o systémově relevantních pojišťovnách a sektorové právní předpisy, včetně zacházení se systémově relevantními bankami, nejsou dosud ustálené. 2.1.4. Prahové hodnoty pro určení finančního konglomerátu Všechny výše uvedené záležitosti souvisí s definicí konglomerátu a prahovými hodnotami pro jeho určení. Dvě prahové hodnoty stanovené v článku 3 FICOD zohledňují při určování konglomerátů, které by měly podléhat doplňkovému dozoru nad skupinovými riziky, významnost a přiměřenost. První prahová hodnota omezuje doplňkový dozor na konglomeráty, které vykonávají činnost ve finančním sektoru, a druhá prahová hodnota omezuje uplatňování na velmi velké skupiny. Společné uplatňování obou prahových hodnot a využívání dostupné možnosti upuštění od uplatnění dozoru ze strany orgánů dohledu vedlo k situaci, kdy doplňkovému dozoru nepodléhají velmi velké bankovní skupiny, které jsou rovněž důležitými účastníky na evropském pojistném trhu. Znění ustanovení o určování konglomerátů mimoto ponechává prostor pro různé způsoby určení významu mezisektorových činností. Toto ustanovení by bylo možné zlepšit k zajištění jednotného uplatňování ve všech jednotlivých sektorech a členských státech. V zájmu zajištění právní jasnosti je důležité mít snadno srozumitelné a použitelné prahové hodnoty. Zůstává však otázka, zda by se prahové hodnoty a možnosti upuštění od uplatnění dozoru měly pozměnit nebo doplnit, aby byl možný přiměřený dohled na základě rizik. 2.1.5. Průmyslové skupiny vlastnící finanční konglomeráty Ačkoli panuje shoda, že regulované finanční podniky jsou vystaveny skupinovým rizikům plynoucím ze širší průmyslové skupiny, do níž mohou náležet, v této fázi nelze vyvodit žádný závěr ohledně způsobu rozšíření požadavků FICOD na širší nefinanční skupiny. Ustanovení o přezkumu ve FICOD1 vyžaduje, aby Komise uvážila, zda by evropské orgány dohledu měly prostřednictvím Společného výboru vydat pokyny pro posuzování podstatného významu činností těchto konglomerátů na vnitřním trhu s finančními službami. V současnosti neexistují žádné právní předpisy o dohledu nad průmyslovými skupinami, které vlastní finanční konglomeráty, a evropské orgány dohledu nemají pravomoc k vydání pokynů. Ačkoli evropské orgány dohledu budou hrát jistě hlavní roli při zajišťování jednotného uplatňování FICOD, je předčasné vyvozovat závěry ohledně toho, zda je nutné, aby evropské orgány dohledu vydaly pokyny týkající se této zvláštní záležitosti. 2.2. Podniky odpovědné za dodržování požadavků na úrovni skupiny Uložení požadavků na úrovni skupiny nezajistí jejich dodržování, není-li doprovázeno jednoznačným určením subjektu, který má ve finanční skupině konečnou odpovědnost za kontrolu rizik na úrovni celé skupiny a za dodržování požadavků vztahujících se na skupinu. To by umožnilo účinnější vymáhání dodržování požadavků ze strany orgánů dohledu (jak je projednáno v oddíle 4). Je třeba vzít v úvahu součinnost s ustanoveními práva obchodních společností upravujícími povinnosti podniku, který má konečnou odpovědnost. Může být nezbytné rozšířit tuto konečnou odpovědnost na podnikatelsky neaktivní holdingové společnosti v čele konglomerátů, ačkoliv u holdingových společností, které nevykonávají hlavní činnost ve finančním sektoru, lze předpokládat omezený rozsah. 3. Ustanovení nezbytná k zjištění skupinových rizik a k jejich kontrole Cílem doplňkového dozoru je zjišťovat, sledovat, řídit a kontrolovat skupinová rizika. Tohoto cíle mají dosáhnout stávající požadavky obsažené ve FICOD, které se týkají kapitálové přiměřenosti (článek 6), koncentrace rizik (článek 7), transakcí uvnitř skupiny (článek 8) a vnitřního řízení (články 9 a 13). Kromě jiných kritérií by tyto požadavky měly být posouzeny na základě nutnosti posílit odpovědnost nejvyššího mateřského podniku konglomerátu. 3.1. Kapitálová přiměřenost (článek 6) Kapitálové požadavky vztahující se na povolené podniky na samostatném a konsolidovaném základě jsou stanoveny v sektorových právních předpisech, které se zabývají vydáváním povolení finančním podnikům. Článek 6 FICOD vyžaduje, aby orgány dohledu ověřovaly kapitálovou přiměřenost konglomerátu. Metody výpočtu stanovené ve zmíněném článku mají zajistit, aby se zamezilo vícenásobnému použití vlastního kapitálu. Doporučení Smíšeného výboru pro finanční konglomeráty týkající se kapitálu vydaná v roce 2007 a 2008[12] ukázala širokou škálu postupů, které vnitrostátní orgány dohledu používají při výpočtu dostupného a požadovaného kapitálu na úrovni konglomerátu. Metody výpočtu kapitálu upřesňuje návrh regulační technické normy vypracované podle čl. 6 odst. 2 FICOD, která byla pro účely konzultací zveřejněna dne 31. srpna 2012[13]. Očekává se, že se technická norma bude dostatečně zabývat nejednotným používáním metod výpočtu kapitálu pro účely regulačních kapitálových požadavků a zajistí, aby se pro regulované podniky ve skupině započítával jako dostupný pouze převoditelný kapitál. Protože tento návrh regulační technické normy by měl zajistit spolehlivý a jednotný výpočet kapitálu v členských státech, při projednávání návrhu CRD IV se ukázalo, že žádné změny FICOD, které by řešily cíle v rámci Basel III týkající se možného dvojího započtení kapitálových investic v nekonsolidovaných dceřiných podnicích pojišťoven, nejsou nutné[14]. Diskuse doprovázející vypracovávání této technické normy však odhalily další problémy v souvislosti s kapitálovou politikou na úrovni celé skupiny. Orgány dohledu někdy nemají dostatečný přehled o dostupnosti kapitálu na úrovni konglomerátu. To by bylo možno odstranit tím, že by se kromě konsolidované úrovně vyžadovalo oznamování orgánům dohledu a zveřejňování informací o kapitálu na individuálním nebo subkonsolidovaném základě. 3.2. Koncentrace rizik (článek 7) a transakce uvnitř skupiny (článek 8) Články 7 a 8 o koncentraci rizik a transakcích uvnitř skupiny ukládají podnikům požadavky týkající se výkaznictví. Ve spojení s možným rozšířením dohledu na neregulované podniky a určením podniku, který má konečnou odpovědnost za dodržování požadavků stanovených ve FICOD, včetně povinností v oblasti vykazování, by tyto požadavky měly poskytnout náležitý rámec pro doplňkový dozor, pokud jde o koncentrace rizik a transakce uvnitř skupiny. Pokyny, které mají vypracovat evropské orgány dohledu, jak se vyžaduje ve FICOD1, by měly zajistit jednotný dohled na koncentrace rizik a transakce uvnitř skupiny. 3.3. Řízení (články 9 a 13) Vzhledem k neodmyslitelné složitosti finančních konglomerátů by řízení společnosti mělo pečlivě posoudit kombinaci zájmů podílníků nejvyššího mateřského podniku a ostatních podniků ve skupině a zajistit vyváženost těchto zájmů. Systém řízení by měl zajistit, aby společná strategie dosáhla této vyváženosti a aby regulované podniky dodržovaly předpisy jednotlivě i na úrovni skupiny. FICOD v platném znění obsahuje požadavek, aby konglomeráty měly přiměřené postupy pro řízení rizik a mechanismy vnitřní kontroly, požadavek týkající se spolehlivosti a odborné způsobilosti, který se vztahuje na osoby, které skutečně řídí podnikání smíšené finanční holdingové společnosti, požadavek na plán ukončení činnosti a likvidace, požadavek týkající se transparentnosti právních a organizačních struktur skupin a požadavek, aby orgány dohledu využívaly co nejlépe požadavky týkající se řízení, které jsou stanoveny v CRD a ve směrnici Solventnost II. Na základě poznatků získaných během krize vyžadují CRD III a návrh na CRD IV stejně jako Solventnost II další posílení řízení společnosti a politiky odměňování. Požadavek na plán ukončení činnosti a likvidace uvedený ve FICOD1 bude posílen rámcem pro ozdravení bank a řešení jejich problémů[15]. Tyto rámce však dosud nezahrnují vymahatelnou odpovědnost vedení skupiny nebo požadavek, aby byl tento právní subjekt připraven na řešení problémů a zajistil náležitou skupinovou strukturu a vyřešení střetu zájmů. Rámec pro ozdravení bank a řešení jejich problémů bude vyžadovat vypracování plánů řešení problémů skupiny vztahujících se na holdingovou společnost a celou bankovní skupinu. 4. Nástroje a pravomoci dohledu 4.1. Stávající režim a nutnost posílit nástroje a pravomoci dohledu Článek 14 umožňuje orgánům dohledu přístup k informacím, rovněž o menšinových účastech, pokud jsou nezbytné pro účely dozoru. Článek 16 opravňuje koordinátora přijmout opatření ve vztahu k holdingové společnosti a orgány dohledu nad regulovanými podniky jednat proti těmto podnikům, nejsou-li splněny požadavky týkající se kapitálu, koncentrace rizik, transakcí uvnitř skupiny a řízení. Článek odkazuje pouze na „nezbytná opatření“ k nápravě situace, tato opatření však neupřesňuje. Omnibus I umožňuje evropským orgánům dohledu vypracovat pokyny týkající se opatření ve vztahu k smíšeným finančním holdingovým společnostem, tyto pokyny však dosud vypracovány nebyly. Článek 17 vyžaduje, aby členské státy zajistily, aby smíšeným finančním holdingovým společnostem nebo osobám, které je skutečně řídí, které poruší právní nebo správní předpisy přijaté k provedení FICOD, bylo možné uložit sankce nebo nápravná opatření. Tento článek rovněž vyžaduje, aby členské státy svěřily pravomoci orgánům dohledu, aby se předešlo porušení sektorových předpisů regulovanými podniky ve finančním konglomerátu, nebo aby se toto porušení napravilo. Znění článku 16 a neexistence pokynů vedly k situaci, kdy neexistuje rámec EU pro vymáhání dodržování požadavků navržený zvlášť pro finanční konglomeráty. Dohled nad finančními konglomeráty je proto založen na jednotlivých sektorech s rozdíly v provádění na vnitrostátní úrovni. Evropské orgány dohledu mimoto upozornily na skutečnost, že posílení sankčního režimu, jak se prosazuje v návrhu CRD IV, může mezi finančními konglomeráty vytvořit nerovné podmínky v závislosti na tom, zda jsou řízeny bankou nebo pojišťovnou. Podle evropských orgánů dohledu se současně většina vnitrostátních orgánů dohledu domnívá, že opatření, která jsou k dispozici pro sektorový dohled, jsou stejně tak vhodná i pro dohled nad finančními konglomeráty. Posílení dohledu nad finančními konglomeráty by proto bylo možno dosáhnout lepším využíváním stávajících nástrojů. Pokud jde o požadavek stanovený v článku 17, aby členské státy zajistily věrohodné sankce v zájmu věrohodné vymahatelnosti požadavků, pro konglomeráty není žádný takovýto sankční režim znám. Evropské orgány dohledu vydaly osm doporučení[16] k zlepšení pravomocí a nástrojů, které mají orgány dohledu k dispozici, i k posílení donucovacích opatření, rovněž s přihlédnutím k rozdílům v provádění na vnitrostátní úrovni. Tato doporučení zahrnují zavedení režimu vymáhání dodržování požadavků vztahujícího se na podnik, který má konečnou odpovědnost, a jeho dceřiné společnosti. To znamená dvojí přístup s donucovacími pravomocemi, které se zabývají nejvyšším podnikem, pokud jde o skupinová rizika, a které jednotlivé podniky nutí, aby dodržovaly své příslušné povinnosti. Orgán dohledu by měl mít mimoto k dispozici minimální soubor informativních a vyšetřovacích opatření. Orgány dohledu by měly mít možnost ukládat sankce holdingovým společnostem se smíšenou činností, holdingovým pojišťovnám se smíšenou činností nebo zprostředkujícím finančním holdingovým společnostem. 4.2. Možnost zavedení povinných zátěžových testů Možnost požadovat, aby konglomeráty prováděly zátěžové testy, by mohla být dodatečným nástrojem dohledu, který zajišťuje včasné a účinné sledování rizik v konglomerátu. FICOD1 zavedla možnost (nikoli povinnost), aby orgán dohledu prováděl pravidelně zátěžové testy. Pokud jsou prováděny celounijní zátěžové testy, mohou mimoto evropské orgány dohledu zohlednit parametry, které zachycují specifická rizika pro finanční konglomeráty. 5. Závěr K nejdůležitějším záležitostem, jimiž by se bylo možno zabývat při budoucí revizi směrnice o finančních konglomerátech, patří kritéria pro vymezení a určení konglomerátu, určení mateřského podniku, který má konečnou odpovědnost za dodržování požadavků vztahujících se na celou skupinu, a posílení vymáhání dodržování požadavků s ohledem na tento podnik. Určení odpovědného mateřského podniku by zlepšilo rovněž účinné uplatňování stávajících požadavků týkajících se kapitálové přiměřenosti, koncentrace rizik, transakcí uvnitř skupiny a vnitřního řízení. Regulace a dohled vztahující se na úvěrové instituce, pojišťovny a investiční podniky se vyvíjejí. Všechny sektorové obezřetnostní předpisy byly v minulých letech několikrát podstatně pozměněny a v současnosti zákonodárci projednávají ještě významnější změny regulačních pravidel. Návrh týkající se bankovní unie mimoto významně mění rámec dohledu. S přihlédnutím k postoji Evropského výboru pro finanční konglomeráty, společenství dohledu a odvětví se proto Komise domnívá, že není vhodné v roce 2013 navrhovat legislativní změnu. Komise bude situaci průběžně přezkoumávat, aby určila vhodný časový harmonogram pro revizi. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES. [2] Společné fórum je společným orgánem tvůrců mezinárodních norem: Basilejského výboru pro bankovní dohled (BCBS), Mezinárodní asociace dozorů v pojišťovnictví (IAIS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO). [3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/89/EU ze dne 16. listopadu 2011, kterou se mění směrnice 98/78/ES, 2002/87/ES, 2006/48/ES a 2009/138/ES, pokud jde o doplňkový dozor nad finančními subjekty ve finančním konglomerátu. [4] „Komise plně přezkoumá směrnici 2002/87/ES včetně aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých na jejím základě. Po tomto přezkumu zašle Komise Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2012 zprávu, v níž se zaměří zejména na oblast působnosti uvedené směrnice, včetně toho, zda by měla být rozšířena revizí článku 3, a na uplatňování uvedené směrnice na neregulované podniky, zejména zvláštní účelové jednotky. Zpráva se zaměří také na kritéria pro určování finančních konglomerátů vlastněných širšími nefinančními skupinami, jejichž celková činnost v bankovnictví, pojišťovnictví a investičních službách má podstatný význam pro vnitřní trh s finančními službami. Komise rovněž uváží, zda by evropské orgány dohledu měly prostřednictvím Společného výboru vydat pokyny pro posuzování tohoto podstatného významu. Ve stejné souvislosti se bude zpráva zabývat systémově relevantními finančními konglomeráty, jejichž velikost, vzájemná propojenost nebo složitost je činí obzvláště zranitelnými a které mají být určeny analogicky podle vyvíjejících se standardů Rady pro finanční stabilitu a Basilejského výboru pro bankovní dohled. Kromě toho bude ve zprávě přezkoumána možnost zavedení povinných zátěžových testů. Zprávu v případě potřeby následují vhodné legislativní návrhy.“ [5] http://www.bis.org/publ/joint29.htm. [6] Návrhy Komise KOM(2011) 452 a KOM(2011) 453 v konečném znění týkající se nařízení o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a směrnice o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky a o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu. Na tyto návrhy se dále odkazuje jako na CRD IV. [7] Návrh Komise KOM(2011) 8 v konečném znění týkající se směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2003/71/ES a 2009/138/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění a Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. [8] Návrh Komise COM(2012) 511 týkající se nařízení Rady, kterým se Evropské centrální bance svěřují zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi. [9] Za účelem získání odborných znalostí v oblasti dohledu si Komise v roce 2011 vyžádala na základě žádosti o doporučení od Smíšeného výboru pro finanční konglomeráty (JCFC) vstupní informace. Smíšený výbor pro finanční konglomeráty byl požádán, aby přezkoumal tři hlavní oblasti: 1. oblast uplatňování, zejména zahrnutí neregulovaných subjektů, 2. požadavky na vnitřní řízení a sankce a 3. posílení dohledu ve stávajícím rámci. Doporučení evropských orgánů dohledu určená Komisi jsou zohledněna v této zprávě a případně se na ně odkazuje. https://eiopa.europa.eu/consultations/consultation-papers/2012-closed-consultations/may-2012/eba-eiopa-and-esmas-joint-consultation-paper-on-its-proposed-response-to-the-european-commissions-call-for-advice-on-the-fundamental-review-of-the-financial-conglomerates-directive-jccp201201/index.html [10] V období od února do dubna 2012 uskutečnila Komise konzultace, aby si vyžádala stanoviska zúčastněných stran k celkové koncepci doplňkového dozoru nad skupinami, k evropské perspektivě s ohledem na zásady Společného fóra a k určitým konkrétním prvkům FICOD. http://ec.europa.eu/internal_market/financial-conglomerates/call_for_evidence_en.htm [11] http://www.bis.org/publ/joint23.pdf. [12] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CONSLEG:2002L0087:20110104:CS:PDF. [13] http://www.eba.europa.eu/cebs/media/Publications/Consultation%20Papers/2012/JC%2002/JC-CP-2012-02-on-RTS-on-Article-6-2-FICOD.pdf. [14] Viz 56. bod odůvodnění návrhu nařízení o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky. [15] Návrh Komise na směrnici, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení problémů úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 77/91/EHS a 82/891/ES, směrnice 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES a 2011/35/ES a nařízení (EU) č. 1093/2010. [16] Viz poznámka pod čarou č. 10.