SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o posilování chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti v Evropské unii – akční plán EU v oblasti CBRN (Text s významem pro EHP) /* */





CS || KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ V Bruselu dne 24.6.2009 KOM(2009) 273 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o posilování chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti v Evropské unii – akční plán EU v oblasti CBRN (Text s významem pro EHP) {SEK(2009) 790} {SEK(2009) 791} {SEK(2009) 874} SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o posilování chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti v Evropské unii – akční plán EU v oblasti CBRN (Text s významem pro EHP) 1. Úvod V posledních deseti až patnácti letech hrozba toho, že by se některé z teroristických skupin podařilo získat chemický, biologický, radiologický či jaderný (CBRN) materiál, vedla vlády a mezinárodní organizace k přijetí rozsáhlých právních předpisů[1] a programů, které mají chránit obyvatelstvo proti souvisejícím rizikům. Obavy, kterými se tyto programy zabývají, pramení z řady podložených případů, kdy jisté teroristické skupiny projevily o získání takových materiálů zájem. I když je naštěstí výskyt událostí zahrnujících tyto materiály omezený, obecně přetrvává názor, že související rizika jsou natolik závažná, že pokud jde o prevenci a odhalování těchto hrozeb a reakci na ně, je třeba zavést koordinovaná opatření. Ačkoli se mnozí odborníci shodnou na tom, že existují značné překážky, které by teroristé museli na cestě k „úspěšné“ výrobě a použití takových materiálů při svých útocích překonat, a že pravděpodobnost výskytu takových útoků je proto poměrně nízká, je zřejmé, že si žádný veřejný orgán nemůže dovolit tuto hrozbu ignorovat, vzhledem k jejím potenciálně velmi závažným důsledkům, pokud jde o lidské životy a dopad na hospodářství. Odborníci se rovněž shodují na tom, že je třeba pečlivě zvážit i možnost poněkud omezeného útoku, poněvadž účinky na psychiku, zdraví a hospodářskou situaci obyvatelstva by byly i v případě malého rozsahu útoku při použití těchto materiálů značné. Hlavní prioritou Evropské unie v tomto okamžiku je zabránit teroristům v přístupu k chemickému, biologickému, radiologickému a jadernému materiálu. Potvrdila to Strategie Evropské unie pro boj proti terorismu, kterou přijala Rada dne 1. prosince 2005, a „Strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů“, přijatá Radou dne 12. prosince 2003[2]. Kromě toho Rada ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci přijala v roce 2007 konkrétní závěry, které vyzývají k prohloubení činnosti v oblasti chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti na úrovni EU[3]. 2. Definice V současné době neexistují obecně přijímané definice chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů, hrozeb a událostí. Například dřívější dokumenty o politikách EU v této oblasti se zmiňují pouze o chemických, biologických, radiologických a jaderných událostech, aniž definují, o jaké události by mohlo jít. Jiná terminologie, která se vztahuje k chemickým, biologickým, radiologickým a jaderným materiálům, souvisí s teroristickými útoky za použití nekonvenčních prostředků v protikladu ke konvenčnějším prostředkům, jako jsou výbušniny a zbraně. Ve vojenském kontextu se daná terminologie vztahuje především na použití nekonvenčních zbraní, případně zbraní hromadného ničení. Nicméně pro účely tohoto sdělení je v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály nejvhodnější použít poměrně široké vymezení teroristické hrozby a zahrnout veškeré použití chemických, biologických, radiologických a jaderných látek či materiálů pro teroristické účely. Přístup, který zohlední všechny možné způsoby, jakými mohou teroristé tyto materiály použít, je z pohledu prevence a detekce jediným přijatelným způsobem, jelikož je nutno pokrýt veškerá možná rizika, která s těmito materiály souvisejí. Úvahy o připravenosti a reakci na ohrožení je však v tomto kontextu třeba nevyhnutelně začít zahrnutím veškerých rizik, poněvadž ať už půjde v souvislosti s chemickým, biologickým, radiologickým či jaderným materiálem o nehodu či úmyslnou událost způsobenou člověkem či nikoli, reakce v oblasti civilní ochrany a zdraví bude pravděpodobně velmi podobná. Balíček opatření týkající se chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti proto vychází z přístupu zohledňujícího veškerá rizika, zároveň však se silným důrazem na odražení hrozby terorismu a se zaměřením na preventivní opatření. 3. Poslední vývoj v oblasti CBRN na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU Politika v oblasti CBRN, jak je popsána v tomto sdělení, vychází z řady různých opatření, jež byla v poslední době přijata jak na straně členských států, tak na úrovni Evropské unie. 3.1. Vnitrostátní opatření Za mnohé z oblastí činnosti, kterých se tento balíček opatření týká, nesou prvotní odpovědnost členské státy. Jsou odpovědné za ochranu svých občanů před chemickou, biologickou, radiologickou či jadernou hrozbou prostřednictvím řady různých opatření a za účasti širokého spektra odpovědných orgánů. Jsou to jejich donucovací orgány, jejich civilní ochrana a zdravotnické služby, které budou jako první přítomny na místě události, a jejich ambulance, nemocnice a záchranná opatření, které budou muset zabezpečit jak rychlou lékařskou pomoc, tak následnou péči. Budou povolány rovněž vnitrostátní kapacity v oblasti soudního lékařství, aby pomohly při určování příčiny událostí a při zjišťování pachatele v případě záměrného útoku. Obecně lze říci, že mnohé členské státy jsou na situaci chemického, biologického, radiologického či jaderného ohrožení relativně dobře připraveny a že všechny členské státy nalezly svou vlastní cestu, jak zabezpečit značnou míru koordinace a další náročné úkoly, které s sebou předcházení, odhalování a konečně řešení událostí tohoto charakteru v jejich národním kontextu nese. 3.2. Opatření na úrovni EU Evropská rada v Gentu v roce 2001 učinila první krok v boji proti chemické, biologické, radiologické a jaderné hrozbě na úrovni EU[4], po níž následovalo přijetí „Programu na zlepšení spolupráce v Evropské unii v oblasti prevence a snižování následků chemických, biologických, radiologických a jaderných teroristických hrozeb“ v prosinci 2002[5]. Tento program byl nahrazen programem solidarity EU ze dne 3. prosince 2004 o důsledcích teroristických hrozeb a útoků, který vypracovala Rada a Komise a jenž rozšířil, pozměnil a nahradil program CBRN po útocích v Madridu dne 11. března 2004[6]. Důležité prvky programu solidarity byly zahrnuty do celkové strategie a do akčního plánu pro boj proti terorismu, které byly formulovány v roce 2005 po útocích v Londýně[7]. Jak již bylo uvedeno výše, závěry Rady ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci ze dne 6. prosince 2007 „o chemickém, biologickém, radiologickém a jaderném ohrožení a o biologické připravenosti“ představují nejaktuálnější přehled probíhajících činností na úrovni EU. Rada SVV se ve svých závěrech „domnívá, že by měly být dále vypracovány účinné politiky pro řešení otázek týkajících se chemického, biologického, radiologického a jaderného ohrožení (…)“. Dále ve svých závěrech „vyzývá Komisi, aby v souladu se svými pravomocemi i nadále spolupracovala se členskými státy a příslušnými zúčastněnými stranami v oblasti chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů, přičemž [by] zamezila zdvojování práce a vycházela z osvědčených postupů ve všech členských státech (…)“. Pokud jde o vnější rozměr, je tento operativní přístup, který zahrnuje všechny pilíře a těsnou koordinaci a spolupráci mezi členskými státy a Komisí, potvrzen prováděním strategie EU v oblasti zbraní hromadného ničení a nástrojů Společenství jako např. nástroje stability, nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) a nástroje předvstupní pomoci (NPP)[8]. 3.3. Krizové mechanismy EU Zatímco odpovědnost za reakci na chemické, biologické, radiologické a jaderné události nesou členské státy, postupy a nástroje, které mají členským státům poskytnout podporu v případě rozsáhlých krizí s přeshraničními účinky, byly vyvinuty na úrovni EU. Evropská unie posílila svou kapacitu k zajištění koordinovaného přístupu mezi členskými státy a vzájemné podpory v případě, že by ke katastrofě skutečně došlo. Tato spolupráce probíhá prostřednictvím mechanismu civilní ochrany Společenství[9]. Hlavním úkolem tohoto mechanismu je usnadnění spolupráce při asistenčních zásazích v oblasti civilní ochrany v případě závažné mimořádné události, která by vyžadovala rychlou reakci. Prostřednictvím Monitorovacího a informačního střediska (MIC) Komise aktivně podporuje mobilizaci, dopravu a koordinaci pomoci poskytované v rámci civilní ochrany zemím, které postihly mimořádné události. Kromě toho systém krizové spolupráce (Crisis Coordination Arrangements – CCA) umožňuje přistupovat k řešení krizí v rámci všech pilířů a vztahuje se na krize v zemích EU i mimo ni. Komise je do tohoto systému zapojena prostřednictvím systému pro řešení krizí ARGUS, který mimo jiné umožňuje okamžitou výměnu informací mezi systémy rychlého varování Komise, jako je např. systém ECURIE v případě radiologického ohrožení, systém včasného varování a reakce (EWRS) u přenosných nemocí, RAS-BICHAT v případě biologického a chemického ohrožení a Monitorovací a informační středisko (MIC) pro oblast civilní ochrany. Při reakci na zdravotní rizika hraje významnou roli Výbor pro ochranu zdraví, zejména pokud jde o přípravu na krizi, cvičení zaměřená na chemické, biologické, radiologické a jaderné události a o vypracování seznamu patogenních a chemických látek, které představují zdravotní riziko. Hodnocení rizik v případě přenosných nemocí a událostí biologického rázu poskytuje Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC). 4. Akční plán EU v oblasti CBRN 4.1. Vypracování akčního plánu EU v oblasti CBRN – Pracovní skupina pro CBRN Za účelem vypracování současné politiky v oblasti CBRN zřídila Komise v únoru 2008 pracovní skupinu pro chemické, biologické, radiologické a jaderné hrozby. Jedním z hlavních rysů činnosti této pracovní skupiny byl její multidisciplinární přístup zahrnující celou řadu subjektů. Účastníci pocházeli z širokého spektra vnitrostátních orgánů a organizací, od nerůznějších ministerstev, jako jsou ministerstva vnitra, spravedlnosti, obrany a zdravotnictví, přes zástupce vnitrostátních organizací a orgánů odpovědných za reakci na krizi, civilní obranu, radiační ochranu a další činitele, kteří reagují na krizi jako první, až po soudní instituty a orgány odpovědné za jadernou bezpečnost. Mezi účastníky byli i zástupci institucí EU, zejména Europolu a Eurojustu. Ukázalo se tak, že o účast na vypracovávání dalších politických opatření na evropské úrovni má zájem mnoho subjektů. Závěrečná zpráva pracovní skupiny byla zveřejněna v lednu 2009 a obsahovala 264 samostatných doporučení, která potvrdila nejen skutečnost, že je stále ještě třeba vykonat hodně práce, ale i to, že pokud jde o nejlepší způsob řešení stávajících problémů, vládne mezi odborníky silná shoda. Akční plán EU v oblasti CBRN vychází z této závěrečné zprávy. 4.2. Obecný cíl a hlavní opatření Obecným cílem nově navrhované politiky v oblasti CBRN je snížit riziko chemické, biologické, radiologické či jaderné události a omezit škody, které by vznikly občanům Evropské unie, za pomoci soudržného akčního plánu CBRN s vytyčenými prioritami, který by zahrnoval všechny relevantní subjekty včetně zástupců průmyslu. Soudržnost a doplňkovost bude zajištěna příslušnými nástroji Společenství a SZBP, zejména nástrojem stability[10], nástrojem pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti (INSC) a nástrojem předvstupní pomoci (NPP), které jsou zaměřeny na snižování rizik spojených s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály a na připravenost v zemích mimo EU, a dále příslušnými ustanoveními Smlouvy o Euratomu a sekundárních právních předpisů. Tohoto cíle bude dosaženo soustředěním úsilí a zdrojů na to, aby se pravděpodobnost, že takové události nastanou, co nejvíce omezila, a dále na snížení důsledků takových událostí, pokud by k nim přece jen došlo. K opatřením, která pomohou těchto cílů dosáhnout, patří: · v oblasti chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti v Evropské unii uplatňovat přístup vycházející z rizik. Je proto třeba využívat posouzení rizik, které v oblasti bezpečnosti určí prioritní opatření; · zajistit řádnou ochranu chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů a omezit možnost jejich použití k jiným účelům; · mezi členskými státy zintenzívnit výměnu informací souvisejících s chemickou, biologickou, radiologickou a jadernou bezpečností, a umožnit tak rychlejší reakci na vzniklé ohrožení; · v celé EU zlepšovat vývoj a využívání detekčních systémů a · činitelům odpovědným za reakci na krizi poskytnout nezbytné nástroje k záchraně životů a k omezení škod na majetku v případě chemických, biologických, radiologických či jaderných událostí. Těchto cílů bude dosaženo provedením 133 opatření, která jsou popsána v akčním plánu EU v oblasti CBRN, jenž je součástí stávajícího balíčku opatření. Akční plán EU v oblasti CBRN není právním nástrojem. Přímé právní či rozpočtové důsledky pro EU by proto bylo možno odvodit pouze na základě budoucích právních nástrojů, kterými by byl akční plán prováděn. Ty by podléhaly samostatnému posouzení dopadů včetně dopadu na hospodářská odvětví a výzkumné prostředí a systematickému a přísnému sledování, aby byl zajištěn soulad s Listinou základních práv Evropské unie. 4.3. Hlavní oblasti činnosti V souvislosti s chemickou, biologickou, radiologickou a jadernou bezpečností předpokládá akční plán tři hlavní oblasti činnosti: · prevenci neboli zajišťování toho, aby neoprávněný přístup k chemickým, biologickým, radiologickým a jaderným materiálům, jež mohou být zdrojem obav, byl co nejobtížnější; · detekci neboli zajištění schopnosti odhalit chemický, biologický, radiologický či jaderný materiál s cílem zabránit chemické, biologické, radiologické či jaderné události nebo reagovat na takovou událost; · připravenost a reakci neboli schopnost účinné reakce na události, při nichž byly použity chemické, biologické, radiologické či jaderné materiály, a schopnost co nejrychlejší nápravy situace. Tyto tři oblasti činnosti podporuje řada horizontálních opatření, která se dají obecně použít na veškerou činnost v oblasti CBRN. 4.4. Prevence Preventivní opatření stojí v centru činností zahrnutých v akčním plánu CBRN. To vyžaduje, aby se na základě rozsáhlých postupů posuzování rizik soustředilo úsilí na omezené množství citlivých míst, která lze zneužít k nekalým účelům. Proto je jedním z prvních úkolů, které se mají podle akčního plánu CBRN zrealizovat, určení priorit na základě řádného posouzení rizik, pokud jde o chemické, biologické, radiologické a jaderné materiály představující vysoké riziko. Z nich potom budou vycházet mnohá další opatření konkrétně zaměřená na chemické, biologické, radiologické a jaderné materiály, které jsou vysoce rizikové. Následná opatření se budou soustřeďovat na bezpečnost chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů a zařízení, na jejich kontroly, vytvoření vysoké kultury zaměstnanců z hlediska bezpečnosti, na zlepšení v oblasti rozpoznávání podezřelých transakcí a podezřelého chování v souvislosti s vysoce rizikovými chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály, na zlepšení bezpečnosti při přepravě, výměnu informací, dovozní a vývozní režimy a na posilování spolupráce v oblasti bezpečnosti jaderných materiálů. 4.5. Detekce Schopnost odhalení hrozby je nepostradatelnou složkou doplňující prevenci. Detekce má také zásadní význam pro zajištění odpovídající reakce na chemické, biologické, radiologické a jaderné události, protože bez ní není možné zjistit, jaké materiály byly při dané události použity. V Evropské unii bez vnitřních hranic by měly být detekční systémy zavedeny a využívány jak na vnějších hranicích, tak v každém členském státě. Správné a okamžité odhalení hrozby může zachránit tisíce životů a poskytnout nezbytný základ pro odpovídající reakci. Úsilí týkající se vybavení sloužícího k detekci chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů se na úrovni EU bude soustředit na vypracování minimálních standardů pro detekci, které by měly být zavedeny v celé EU, na zavedení režimů zkoušení, testování a certifikace v oblasti detekce chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů a na lepší výměnu osvědčených postupů v této oblasti. 4.6. Připravenost a reakce Je třeba dále usilovat o posílení stávajících opatření, zejména pokud jde o chemické, biologické, radiologické a jaderné události spáchané s nekalým úmyslem. Zvláštní pozornost je třeba věnovat nouzovému plánování, posilování kapacity v souvislosti se záchrannými opatřeními, zlepšování informačních toků, vývoji kvalitnějších nástrojů pro modelování a dále zlepšování kapacity v oblasti trestního vyšetřování. 4.7. Horizontální opatření Horizontální opatření stanovená v akčním plánu CBRN se zaměřují na mezinárodní spolupráci, komunikaci s veřejností, informační nástroje, odbornou přípravu, bezpečnost personálu, výzkum a na kriminalizaci činů souvisejících s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály. 5. Provádění 5.1. Stávající struktury Provádění akčního plánu by mělo být v prvé řadě podpořeno pomocí stávajících struktur. Ačkoli akční plán EU předpokládá zřízení několika nových pracovních struktur, počítá se s nimi hlavně jako s dočasnými pracovními opatřeními, která mají konkrétní a časově omezené cíle. V oblasti civilní ochrany bude připravenost na chemické, biologické, radiologické a jaderné události posílena v rámci mechanismu civilní ochrany Společenství a finančního nástroje pro civilní ochranu. Jsou zde zahrnuty workshopy, odborná příprava (minimálně jednou ročně), výměna odborníků, cvičné simulace, vypracování scénářů a hodnocení schopností. Další kroky je třeba učinit směrem ke zlepšování schopnosti reakce EU při chemických, biologických, radiologických a jaderných událostech, zejména zlepšením přístupu k modulům civilní ochrany a prozkoumáním potřeby nových typů modulů a možnosti rozmístění klíčových modulů v případě významných veřejných událostí. Různé činnosti v rámci uvedeného mechanismu budou propojeny spuštěním programu EU zaměřeného na odolnost vůči chemickým, biologickým, radiologickým a jaderným událostem, který soustředí různé činnosti v oblasti civilní ochrany zahrnuté v akčním plánu EU v oblasti CBRN a zajistí ucelenost příspěvku od mechanismu civilní ochrany až po celkové provedení tohoto akčního plánu. Ve zdravotnictví byl již vytvořen rozsáhlý rámec. Důležitou roli při provádění opatření akčního plánu, která se týkají oblasti zdraví, budou hrát Výbor pro ochranu zdraví a stávající mechanismy sloužící výměně informací, jako je EWRS, RAS BICHAT a RASFF. 5.2. Poradní skupina pro CBRN Vzhledem k tomu, že pracovní skupina pro CBRN sehrála při sestavování stávajícího balíčku opatření nezastupitelnou úlohu, bude Komise pokračovat ve spolupráci s jejími členy rovněž v prováděcí fázi prostřednictvím zřízení a vedení poradní skupiny pro CBRN. Frakce skupiny zabývající se otázkami souvisejícími s chemickými a biologickými materiály a s radiologickými a jadernými materiály by se mohly scházet dvakrát ročně a diskutovat o provádění akčního plánu po jeho přijetí. Zprávu by podalo i několik pracovních struktur, o nichž byla zmínka výše a jimž budou svěřeny specifické úkoly. Tyto frakce by potom informovaly poradní skupinu jako celek. Ta by se zabývala všemi horizontálními opatřeními a mohla by se scházet jednou až dvakrát ročně podle potřeby. Přirozeně musí být zajištěna výměna informací a koordinace se stávajícími strukturami, jako jsou příslušné pracovní skupiny Rady a Výbor pro ochranu zdraví a skupiny zřízené podle Smlouvy o Euratomu. 5.3. Finanční pomoc Komise Hlavními nástroji financování, které má Komise při provádění tohoto balíčku opatření k dispozici, jsou stávající finanční programy, zejména zvláštní program „Prevence, připravenost a zvládání následků teroristických útoků a jiných rizik spojených s bezpečností“ a zvláštní program „Předcházení trestné činnosti a boj proti ní“[11]. Tyto zvláštní programy pokrývají období do prosince 2013. Roční pracovní programy pro oba finanční programy upřesní částky, jež budou pro provádění stávajícího balíčku opatření k dispozici. Předpokládá se, že na podporu provádění akčního plánu CBRN bude na období 2010–2013 uvolněno až 100 milionů EUR. K provádění akčního plánu CBRN přispěje rovněž dodatečné financování na základě následujících programů a nástrojů. Finanční nástroj pro civilní ochranu[12] poskytne prostředky „na podporu a doplnění úsilí členských států chránit, a to především obyvatelstvo, ale také životní prostředí a majetek včetně kulturního dědictví, v případě přírodních nebo člověkem způsobených pohrom, teroristických činů a technologických, radiologických nebo ekologických havárií a na podporu zesílené spolupráce mezi členskými státy v oblasti civilní ochrany“[13]. Tento nástroj potrvá také do 31. prosince 2013. Pokud jde o výzkum, příležitost k významnému financování dává sedmý rámcový program Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace[14], především jeho část týkající se bezpečnostního výzkumu, a to v těch oblastech, jež byly v akčním plánu EU v oblasti CBRN označeny jako prioritní. Postupně jsou zpřístupňovány výsledky týkající se chemické, biologické, radiologické a jaderné bezpečnosti (detekce, řešení krizí) prvních výzev k předkládání návrhů. Podobně jako ostatní uvedené finanční programy potrvá i tento rámcový program do 31. prosince 2013. Další priority bezpečnostního výzkumu vyplynou z činnosti Evropského fóra pro výzkum a inovace v oblasti bezpečnosti (ESRIF), součástí jehož zprávy bude i označení budoucích hrozeb souvisejících s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály, stejně jako nasměrování úsilí v oblasti výzkumu a inovací, kterého bude zapotřebí pro jejich zmírňování. Program EU v oblasti zdraví na období 2008–2013 bude i nadále podporovat činnost Výboru pro ochranu zdraví a akce v oblasti připravenosti a reakce na chemické, biologické, radiologické a jaderné události, které představují hrozbu pro veřejné zdraví. Kromě toho pro případ, že by k chemické, biologické, radiologické či jaderné události skutečně došlo, navrhla Evropská komise rozšířit působnost stávajícího Fondu solidarity Evropské unie tak, aby mohl být využit na pomoc postiženým členským státům, které se musí vyrovnat s následky takové události[15]. Jedním z konkrétních způsobů využití těchto dostupných prostředků při provádění akčního plánu CBRN by mohlo být udělování grantů jedinému členskému státu nebo skupině členských států na přípravu a realizaci konkrétních akcí. Tuto koncepci lze přirozeně uskutečnit pouze za předpokladu, že jsou dodrženy příslušné kompetence daných členských států a Komise a platná finanční ustanovení. 5.4. Časový rámec, podávání zpráv a přezkum Akční plán EU v oblasti CBRN bude přezkoumán v roce 2013. Toto období by mělo být dostatečně dlouhé na to, aby bylo možné dosáhnout významného pokroku. Dobře zapadá do časového rámce finančních programů, které podporují jeho provádění. V průběhu tohoto období budou pravidelně podávány zprávy a bude sledováno provádění akčního plánu při plném zapojení poradní skupiny, jak je uvedeno výše, včetně zpráv určených pracovním skupinám Rady zabývajícím se problematikou CBRN. Komise rovněž vypracuje zprávu v polovině období. Vzhledem k flexibilitě akčního plánu je možné se kdykoli během jeho provádění dohodnout na úpravách stanovených priorit i na jiných změnách. 6. Spojení otázek bezpečnosti a zdraví – přehled osvědčených postupů Jedním ze závěrů dřívější činnosti v oblasti biologické připravenosti, kterou vyvíjela Komise společně s Europolem a donucovacími a zdravotnickými orgány členských států, bylo konstatování, že je zapotřebí dále rozvíjet spolupráci a koordinaci mezi nejrůznějšími aktéry, kteří se prevence a reakce na chemické, biologické, radiologické a jaderné události účastní. I když všichni tito aktéři pracují ve prospěch veřejnosti a jejich hlavní prioritou je vždy záchrana lidských životů, je nevyhnutelné, aby k dané události přistupovali především z pohledu své vlastní odpovědnosti. Veškeré činnosti uvedených orgánů se budou pravděpodobně odehrávat v prostředí značně poznamenaném právě proběhlou traumatizující událostí a při značném počtu zasažených osob. Tento druh situací je třeba velmi dobře zvládnout. Je nutný jejich pravidelný nácvik, aby celková reakce byla natolik dobře koordinovaná a účinná, jak má veřejnost právo očekávat. Komise s cílem napomoci členským státům při uskutečňování pokroku v daných oblastech shromáždila v rámci jednoho dokumentu výsledky ze tří samostatných regionálních workshopů, na kterých tyto otázky projednávali odborníci z praxe členských států. Tento dokument ukazuje, jaké postupy odborníci v současnosti potvrzují jako osvědčené, a to především v chemické a biologické oblasti. Má sloužit výhradně k podpoře členských států při jejich úsilí o zlepšení jejich připravenosti na chemické, biologické, radiologické či jaderné události. 7. Vnější vztahy Nejdůležitější součástí vnějších vztahů EU v souvislosti s chemickým, biologickým, radiologickým a jaderným ohrožením je v současné době strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení, přijatá v prosinci 2003. Tato strategie byla nedávno revidována a aktualizována a na jejím základě Rada v prosinci 2008 přijala „nové pokyny pro činnost Evropské unie v oblasti boje proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů“[16]. Tyto nové pokyny pro činnost a stávající balíček opatření EU v oblasti CBRN budou spolu s příslušnými nástroji Společenství, zejména s nástrojem stability, vzájemně posilovat svůj vliv na snižování rizik, které s sebou chemické, biologické, radiologické a jaderné materiály nesou. Komise na své straně zajistí jednotný a koordinovaný přístup k jejich provádění. Komise v březnu 2009 vydala sdělení, ve kterém předkládá svůj názor na otázku nešíření jaderných zbraní[17] a možné způsoby, jak jejich šíření zamezit, a to především z pohledu jaderné bezpečnosti v souvislosti s ustanoveními Smlouvy o Euratomu. Komise prostřednictvím nástroje stability podporuje třetí země při rozvoji odborné přípravy a pomoci v oblasti snižování rizika chemické, biologické, radiologické či jaderné hrozby a připravenosti. Pomoc EU zejména v jaderné a biologické oblasti se postupně šíří ze zemí bývalého Sovětského svazu na nové regiony, jež mohou být zdrojem obav, jako je např. jihovýchodní Asie, Blízký východ a některé části Afriky. Provádění rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540 bude dále posíleno podporou Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE), zapojením bývalých vědeckých pracovníků zabývajících se zbraněmi hromadného ničení, dále bojem proti pašování jaderného materiálu včetně potírání klamavých finančních praktik a přispíváním k účinnějšímu systému kontroly vývozu a sledování hranic. Regionální „střediska excelence pro oblast CBRN“ budou sloužit výměně osvědčených postupů s hlavními regiony, podpoře budování kapacit a sdílení zkušeností získaných na úrovni EU. S částkou ve výši asi 300 milionů EUR, jež je vyhrazena na období 2007–2013, usiluje nástroj stability o rozvoj kultury bezpečnosti a zabezpečení v oblasti CBRN po celém světě. Hlavním rysem nástroje stability je přímé zapojení odborníků členských států prostřednictvím nového mechanismu, nástroje odborné podpory. Odborníci členských států vykonali v posledních letech společně s Komisí řadu misí a workshopů s cílem určit prioritní oblasti. Hlavní výzvou je rozvoj nových sektorů v rozvíjejících se zemích a s tím spojená rizika šíření chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů, zejména v souvislosti s tzv. „jadernou renesancí“ a biotechnologiemi. S cílem řešit tato rizika podporuje Komise iniciativu na zřízení multilaterálních bank jaderného paliva. Možnost, že by se teroristé pokusili zneužít pandemií, je také zdrojem zásadních obav o bezpečnost a zdraví. Komise proto hodlá prosazovat zvláštní opatření včetně systémů včasného varování a výměny osvědčených postupů při zapojení regionálních organizací. Regionální střediska excelence pro oblast CBRN poskytnou těmto iniciativám nezbytnou oporu. O otázkách spojených s hrozbou, kterou chemické, biologické, radiologické a jaderné materiály představují, se diskutuje i na četných mezinárodních fórech[18] a zabývají se jimi mezinárodní organizace, jako je např. Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE), Organizace pro zákaz chemických zbraní (OPCW), konference BTWC, Interpol a iniciativa pro celosvětovou zdravotní bezpečnost (GHSI). Plně v souladu s článkem 19 Smlouvy o Evropské unii je jedním z hlavních doporučení akčního plánu EU v oblasti CBRN, aby Evropská unie vyvinula větší úsilí o předložení koordinovaného stanoviska na takových mezinárodních fórech a na zasedáních těchto mezinárodních organizací. V obecnější rovině lze říci, že protiteroristická opatření tvoří součást mnoha dohod o spolupráci, které již byly uzavřeny nebo o kterých EU jedná se třetími zeměmi. V roce 2002 Rada rozhodla, že by do všech dohod se třetími zeměmi měla být vložena standardní doložka o boji proti terorismu. Od listopadu 2003 byly kromě toho do všech nových či obnovených smíšených dohod vloženy doložky o nešíření zbraní hromadného ničení, kterými je nyní pokryto téměř 100 zemí. Činnost v oblasti CBRN se strategickými partnery, jako jsou Spojené státy, lze také dále prohlubovat na základě stávajícího balíčku opatření. Pokud jde o veřejné zdraví, bude se Komise nadále účastnit činnosti v rámci iniciativy pro celosvětovou zdravotní bezpečnost a podporovat ji. V roce 2009 se chystá předložit sdělení týkající se zdravotní bezpečnosti, v němž budou nastíněny vnitřní a vnější aspekty zdravotní bezpečnosti. 8. Závěry Ochrana obyvatelstva Evropské unie před terorismem a jinými trestnými činy je pro Komisi vysokou prioritou. Jak ukazují události z celého světa, zájem teroristů o získání chemických, biologických, radiologických a jaderných materiálů (CBRN) přetrvává. Evropská unie je odhodlána zajistit, aby tyto nekonvenční hrozby nenabyly konkrétní podoby. Akční plán EU v oblasti CBRN bude výrazným příspěvkem k uskutečnění tohoto závazku. [1] Například rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1540. [2] 15708/03 a SN 400/03, č. 68. Viz rovněž bod 7 níže. [3] 16589/07 ze dne 17. prosince 2007. [4] SN 4292/01 REV 2. [5] 14627/02. [6] 15480/04. [7] 14469/4/05, body 20 a 31. [8] Viz také sdělení Komise o „řešení mezinárodního úkolu jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení“, KOM(2008) 312 v konečném znění ze dne 22. května 2008, a sdělení Komise o nešíření jaderných materiálů, KOM(2009) 143 v konečném znění ze dne 26. března 2009. [9] Rozhodnutí Rady ze dne 23. října 2001 – ve znění přepracovaném rozhodnutím 2007/779/ES (Úř. věst. L 314, 1.12.2007, s. 9). [10] Nařízení (ES) č. 1717/2006 (Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 1). [11] Úř. věst. L 58, 24.2.2007, s. 1 a 7. [12] Úř. věst. L 71, 10.3.2007, s. 9. [13] Rozhodnutí o zřízení finančního nástroje pro civilní ochranu (Úř. věst. L 71, 10.3.2007, s. 9). [14] Rozhodnutí č. 1982/2006/ES (Úř. věst. L 412, 30.12.2006, s. 1). [15] Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení Fondu solidarity Evropské unie, KOM(2005) 108 v konečném znění ze dne 6. dubna 2005. [16] 17172/08 ze dne 17. prosince 2008. [17] KOM(2009) 143 v konečném znění ze dne 26. března 2009. [18] Jako je globální iniciativa pro boj proti jadernému terorismu (GICNT) a dále režimy pro kontrolu vývozu zboží a technologií dvojího užití jako Sdružení jaderných dodavatelů, Wassenaarské ujednání, Australská skupina a režim kontroly raketových technologií.