Stanovisko Evropského výboru regionů – Akční plán EU: „Vstříc nulovému znečištění ovzduší, vod a půdy“

(2022/C 270/06)

Zpravodajka: Marieke SCHOUTEN (NL/Zelení), radní města Nieuwegein Odkaz: Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Cesta ke zdravé planetě pro všechny – Akční plán EU: „Vstříc nulovému znečištění ovzduší, vod a půdy“ COM(2021) 400 final

POLITICKÁ DOPORUČENÍ

EVROPSKÝ VÝBOR REGIONŮ

Obecné připomínky

1. vítá sdělení Evropské komise nazvané Akční plán EU: „Vstříc nulovému znečištění ovzduší, vod a půdy“, jeho zaměření na zdraví a jeho průřezový přístup. VR očekává oznámená opatření a návrhy a požaduje, aby byly soudržné a v souladu mezi sebou navzájem i s ostatními iniciativami Zelené dohody;

2. zdůrazňuje, že je třeba, aby byly plně provedeny právní předpisy EU v souladu se zásadami SFEU stanovenými v čl. 191 odst. 2 (zásada předběžné opatrnosti, zásada přijímání preventivních opatření, zásada prevence ohrožení životního prostředí především u zdroje a zásada „znečišťovatel platí“);

3. zdůrazňuje, že znečištění je závažným problémem, který je třeba řešit pomocí účinné víceúrovňové správy a přeshraničního přístupu. Každý zúčastněný subjekt má svou úlohu a jsou nezbytná opatření na všech úrovních s cílem zabránit tomu, aby se místní a regionální orgány musely vyrovnávat s negativními dopady na konci řetězce;

4. je pevně přesvědčen, že znečištění je příznakem systému neudržitelné výroby a spotřeby, který je založen na neomezeném růstu a extraktivismu a jejž lze řešit pouze přechodem na oběhové hospodářství;

5. vítá šest hlavních cílů do roku 2030 jako začátek, avšak lituje skutečnosti, že většina cílů není nová. VR se domnívá, že je zapotřebí více ambicí a další opatření, a vybízí Komisi, aby zahájila průběžný proces přezkumu a úpravy cílů směrem k vizi do roku 2050 a aby do tohoto procesu zapojila VR;

6. zdůrazňuje, že tyto cíle na evropské úrovni budou vyžadovat ambiciózní a integrovaný přístup (v jehož rámci jsou environmentální hlediska systematicky zohledňována napříč politickými oblastmi), který spojí ambice, časové plány, postupy a nástroje různých environmentálních politik;

7. vítá skutečnost, že zdraví je jedním z hlavních aspektů akčního plánu pro nulové znečištění. Začlenění témat vzbuzujících obavy v oblasti environmentálního zdraví je zásadní pro to, aby byly vyvolány změny potřebné ke snížení expozice environmentálním podnětům způsobujícím stres, zejména u lidí žijících v citlivých podmínkách ( 1 ) , neboť znečištění je hlavní environmentální příčinou onemocnění a předčasných úmrtí po celém světě;

8. opakuje, že Parlament, Rada a Komise by měly v rámci Konference o budoucnosti Evropy zohlednit návrhy občanů týkající se nulového znečištění a zajistit, aby byla v tomto ohledu zavedena nová ambiciózní pravidla;

9. poukazuje na to, že oživení po pandemii by se mělo zaměřit na přístup „jedno zdraví“, jenž uznává propojenost mezi lidským zdravím, zdravím životního prostředí a zdravím zvířat. Pokud máme dosáhnout udržitelnosti a zdravých regionů, musí hrát přístup „jedno zdraví“ vedoucí úlohu v rámci cílů a právních předpisů;

Zvýšení prevence u zdroje

10. vítá novou hierarchii nulového znečištění založenou na „obrácené pyramidě“, lituje však toho, že je věnována minimální pozornost „nápravě a kompenzaci škod souvisejících se znečištěním“;

11. zdůrazňuje, že místní a regionální orgány hrají hlavní úlohu při přeměně tohoto akčního plánu do podoby praktických opatření, svou úlohu ale mohou plnit pouze tehdy, pokud bude na úrovni EU zaveden preventivní přístup s účinnými politikami zaměřenými na zdroje;

12. vítá přezkum směrnice o průmyslových emisích a ambicióznější přístup, jehož cílem je snížit emise u zdroje. Směrnice o průmyslových emisích by měla přispět k dosažení cílů oběhového hospodářství;

13. připomíná, že obzvláště účinným přístupem jsou pravidla týkající se emisí. Doporučuje proto, aby bylo více pozornosti věnováno jejich zpřísnění coby lepšímu způsobu, jak snížit emise u zdroje;

14. podporuje mezinárodní činnost směřující ke stanovení nejlepších dostupných technik, včetně vznikajících technologií, s cílem snížit průmyslové emise a tím zúžit rozsah úrovní emisí tak, aby byly na mezinárodní úrovni vytvořeny rovné podmínky;

15. požaduje, aby byl urychlen přezkum a prosazování požadavků z referenčního dokumentu o nejlepších dostupných technikách (BREF) pro různé průmyslové znečišťovatele a aby byly jako součást přezkumu procesu integrované prevence a omezování znečištění (IPPC) uplatňovány přísnější emisní požadavky;

16. zdůrazňuje význam Iniciativy pro udržitelné výrobky avizované v akčním plánu pro oběhové hospodářství, pokud jde o znečišťování životního prostředí způsobené výrobky během jejich celého životního cyklu, a to od těžby surovin a výroby až po používání a recyklaci. Domnívá se, že očekávaný přínos této iniciativy k akčnímu plánu by mohl být popsán přesněji;

Posílení zásady „znečišťovatel platí“

17. zdůrazňuje, že jednání by nemělo být ponecháno jen na veřejných orgánech, protože důležitou úlohu při omezování znečištění a nápravě škod na životním prostředí u zdroje musí hrát všechna odvětví;

18. žádá, aby výrobky a zboží dovážené do EU splňovaly stejné environmentální normy, jaké platí v EU. V opačném případě by měla být uplatňována evropská zásada „znečišťovatel platí“;

19. poukazuje na to, že zásada „znečišťovatel platí“ tvoří základ politiky EU v oblasti životního prostředí, a požaduje, aby znečišťovatelé nesli náklady na opatření přijatá s cílem předcházet znečištění a omezovat a napravovat jej;

20. upozorňuje na zprávu Evropského účetního dvora ( 2 ) , která zjistila, že rozsah a uplatňování zásady „znečišťovatel platí“ jsou neúplné a že v současnosti často nesou náklady na odstranění znečištění veřejné orgány;

21. požaduje, aby zásada „znečišťovatel platí“ byla lépe začleněna do právních předpisů v oblasti životního prostředí, zejména snížením emisních limitů za účelem dalšího omezení zbytkového znečištění a řešením difúzního znečištění ze všech zdrojů, včetně zemědělství;

22. zdůrazňuje, že producenti musí nést právní a finanční odpovědnost za zmírňující opatření potřebná k řešení znečištění v celém hodnotovém řetězci prostřednictvím rozšířené odpovědnosti výrobce za environmentální náklady a náklady na likvidaci odpadu u veškerého spotřebitelského zboží a obalových materiálů;

Lepší provádění a monitorování

23. poukazuje na to, že náklady a ušlé zisky EU související s tím, že nebylo dosaženo environmentálních cílů stanovených v právních předpisech EU v oblasti životního prostředí, dosahují okolo 55 miliard EUR ročně ( 3 )

24. zdůrazňuje, že ne všechny znečišťující látky mají na lidské zdraví a životní prostředí stejně škodlivý dopad, a analýza rizik proto může umožnit lepší koordinaci ekologických a hospodářských aspektů;

25. zdůrazňuje, že místní a regionální orgány hrají rozhodující úlohu při provádění environmentálních a průmyslových politik a mají široké pravomoci při prosazování omezování znečištění, a vítá v tomto směru stěžejní iniciativu č. 5 „společné prosazování nulového znečištění“;

26. upozorňuje na analýzu Evropské agentury pro životní prostředí (EEA) ( 4 ) , která ukazuje, že nedostatečné provádění právních předpisů v oblasti životního prostředí je nejčastěji výsledkem neúčinné koordinace mezi orgány, chybějící správní kapacity, nedostatečného financování, absence znalostí a údajů, nedostatečných mechanismů k zajištění souladu a chybějící integrace politik. Platforma zúčastněných stran pro nulové znečištění by měla podpořit lepší koordinaci mezi všemi úrovněmi veřejné správy a napříč politickými oblastmi. VR tuto novou platformu důrazně podporuje a vítá svou vlastní úlohu v jejím rámci jako uznání velkého významu místních a regionálních orgánů pro cíl nulového znečištění;

27. lituje skutečnosti, že oddíl 3.1 tohoto akčního plánu nezmiňuje místní a regionální rozměr, požaduje významnější zahrnutí úlohy místních a regionálních orgánů a připomíná, že místní a regionální orgány potřebují finanční a technickou podporu za účelem provádění cílů v praxi;

28. zdůrazňuje, že problémy s prováděním nelze řešit pouze novými právními předpisy. Ke splnění cílových hodnot a norem jsou nezbytné podpůrné mechanismy, budování kapacit pro místní a regionální orgány, sdílení znalostí a inovace;

29. zdůrazňuje, že lze využít iniciativy EU, jako jsou partnerství v rámci městské agendy EU, a že je třeba zvážit aktivní vytváření nových partnerství v oblasti životního prostředí s cílem podpořit provádění;

30. vítá rozvoj integrovaného rámce pro monitorování a výhled nulového znečištění a požaduje, aby byly všechny relevantní údaje shromažďovány, harmonizovány a zpřístupněny všem. VR zdůrazňuje, že je důležité zajistit, aby byl tento rámec soudržný s novým rámcem pro monitorování, který je plánován jako součást akčního programu pro životní prostředí;

Podpora místních a regionálních opatření pro nulové znečištění

31. vítá úsilí Komise o spolupráci s městy a regiony v rámci Dohody pro zelená města, cen Evropské zelené město a Evropský zelený list a Evropského roku zelenějších měst, neboť poskytují pobídky ke zlepšení;

32. poukazuje na to, že je třeba přístup zaměřený na oblast. Konkrétní politiky by neměly být plánovány pouze pro městské komunity, ale také pro ostatní typy komunit v závislosti na specifické zeměpisné situaci;

33. zdůrazňuje, že zlepšení životního prostředí pomocí územního návrhu, jako je rozšíření vysoce kvalitních zelených a modrých ploch v městských oblastech, poskytuje přínos ve třech směrech (tzv. „triple win“) tím, že zmírňuje znečištění životního prostředí a podporuje biologickou rozmanitost, zlepšuje zdraví a pohodu obyvatel měst a podporuje sociální soudržnost a integraci ( 5 )

34. zdůrazňuje význam řešení vycházejících z přírody, neboť mohou být zdrojem udržitelných a nákladově efektivních řešení, která vytvářejí hospodářské příležitosti a pracovní místa a jsou přínosná pro veřejné zdraví a zajištění dobrých životních podmínek. Místním a regionálním orgánům by měla být nabídnuta technická podpora, výměna znalostí a budování kapacit, aby byly při zadávání svých veřejných zakázek schopny posoudit vedlejší přínosy;

35. zdůrazňuje zastřešující přístup spočívající v tom, aby byly v obcích lépe propojeny hlukové akční plány a plány kvality ovzduší s plány udržitelné městské mobility, a to s cílem zlepšit ochranu proti hluku a kvalitu ovzduší prostřednictvím atraktivní veřejné dopravy a účinné podpory jízdy na kole a chůze;

36. podporuje zahájení provozu a nepřetržitou podporu živých laboratoří pro zelená digitální řešení a inteligentní nulové znečištění. Místní digitální dvojčata mohou pomoci rozvinout místní a regionální opatření pro ekologickou a digitální transformaci. Je nezbytná kontrola digitalizace ze strany vlád, protože udržitelný rozvoj je nyní nerozlučně spjat s digitálním světem;

37. požaduje, aby evropský datový prostor zahrnoval výměnu údajů o udržitelnosti, tak aby hodnotové řetězce mohly přispět k ekologizaci průmyslu. Ustavení norem na úrovni EU pro ukládání a výměnu dat kromě toho zajistí dostupnost dat, která lze využít pro přechod k nulovému znečištění;

38. vítá návrh spolupráce mezi Evropskou komisí a VR za účelem vytvoření srovnávacího přehledu zelené výkonnosti regionů EU, který se stane základem pro udělení nové ceny pro zelený region roku;

Konkrétní otázky

Vzduch

39. konstatuje, že znečištění ovzduší je největším rizikem v oblasti environmentálního zdraví v EU; lze mu přičíst 400 000 předčasných úmrtí ( 6 )

40. připomíná ( 7 ) , že efektivní politiky v oblasti kvality ovzduší vyžadují opatření a spolupráci na celosvětové, evropské, celostátní, regionální a místní úrovni. V souladu se zásadou subsidiarity je provádění politiky do velké míry závislé na vnitrostátních, regionálních a místních opatřeních přizpůsobených specifickým okolnostem;

41. vítá cíl Komise přiblížit normy EU v oblasti kvality ovzduší nejnovějším doporučením organizace WHO a posílit ustanovení týkající se sledování, vytváření modelů a plánů kvality ovzduší s cílem pomoci místním a regionálním orgánům. Je především třeba, aby ustanovení týkající se sledování, vytváření modelů a plánů kvality ovzduší byla lépe sladěna;

42. navrhuje využít cílové hodnoty WHO z roku 2021 coby cíl, jehož má být dosaženo do roku 2050, ale nepoužívat doporučené hodnoty coby mezní hodnoty, protože řada členských států dosud nesplnila ty současné;

43. doporučuje, aby byly zohledněny závěry konzultace regionálních center VR, která se zabývala prováděním směrnic EU o kvalitě vnějšího ovzduší a o národních závazcích ke snížení emisí, a zpráva Evropského parlamentu o provádění ( 8 ) , jež popisuje směrnice o kvalitě vnějšího ovzduší jako „částečně účinný nástroj, který je třeba zlepšit“;

44. poukazuje na to, že pandemie podnítila přechod na jiný druh dopravy a umožnila, aby se silniční prostor opět vrátil chodcům a cyklistům a zvětšily se také plochy zeleně, díky čemuž se předejde návratu do měst, která se vyznačují převahou automobilové dopravy a vysokou úrovní znečištění ovzduší;

45. upozorňuje na to, že je zapotřebí dále usilovat o snižování úrovně znečištění zápachem, přičemž za hlavní nástroj boje proti tomuto znečištění považuje směrnici o průmyslových emisích, neboť se vztahuje na všechny formy emisí. VR zdůrazňuje, že při řešení problémů souvisejících se znečištěním zápachem hraje důležitou úlohu občanská věda a zapojení veřejnosti. Díky víceúrovňovému přístupu zahrnujícímu různé příspěvky jednotlivých zúčastněných stran mohou mít občané možnost podílet se na rozhodování o svém životním prostředí. Zároveň může tento přístup pomoci tvůrcům politik a subjektům, jejichž činnost je zdrojem zápachu, činit informovaná rozhodnutí a lépe řešit problém znečištění zápachem;

Voda

46. vítá cíl snížit množství mikroplastů uvolňovaných do životního prostředí o 30 % a vybízí Evropskou komisi, aby stanovila jasné definice mikroplastů, ale aby také usilovala o prevenci uvolňování mikroplastů a netkaných textilií u zdroje tím, že navrhne přísnější opatření týkající se záměrně uvolňovaných mikroplastů;

47. vítá revizi směrnice o čištění městských odpadních vod a podporuje iniciativu ohledně využití této směrnice k úsilí o zpětné získávání cenných živin a iniciativu usilující o průzkum nově se objevujících látek, jako jsou farmaceutická rezidua a mikroplasty;

48. doporučuje posoudit účinnost těchto opatření a zvážit, jaké investice jsou vyžadovány ohledně farmaceutických výrobků a mikroplastů, přičemž je třeba se zaměřit na kritické body, ve kterých existují rizika pro ekologii nebo zdroje pitné vody;

49. podporuje sledování látek na povrchu a v podzemních vodách za využití inovativních metod sledování a hodnocení a zahrnutí této problematiky do revize směrnice o prioritních látkách a směrnice o podzemních vodách. Poukazuje na to, že jsou zapotřebí výměny informací o vypouštění v povodí, protože emise znečišťujících látek mají dopad po proudu vodního toku;

50. vyjadřuje znepokojení nad tím, že opětovné využívání vody v EU je stále nedostatečné, a domnívá se, že by bylo možné jej podpořit, kdyby byla oblast působnosti nařízení EU o minimálních požadavcích na opětovné využívání vody rozšířena tak, aby zahrnovala i využívání vody k zavlažování zelených ploch v městských oblastech, parků, zahrad a ploch pro veřejné využití (např. pro rekreaci či sport);

Hluk

51. poukazuje na to, že každoročně je v důsledku hluku ztracen jeden milion let prožitých ve zdraví ( 9 ) . Snížení hlukového znečištění ze silnic je zásadní pro řešení tohoto rostoucího problému v oblasti veřejného zdraví;

52. konstatuje, že je třeba přijmout opatření na evropské úrovni s cílem podpořit místní a regionální snahy o snížení hlukového znečištění ze silnic, železnice a letišť tím, že se zajistí lepší provádění a prosazování požadavků v oblasti mapování a podávání zpráv v souladu se směrnicí o hluku ve venkovním prostředí;

53. vybízí Komisi, aby posoudila příležitost k revizi směrnici o hluku ve venkovním prostředí s cílem stanovit ambiciózní povinné cíle pro snížení hluku, a přiblížit se tak doporučeným limitům organizace WHO, a požaduje akční plán pro všechny zúčastněné strany;

54. prosazuje, aby se pozornost přesunula od opatření zaměřených na snížení nadměrného hluku k opatřením, která hluku zcela zabraňují, jako je podpora udržitelných druhů dopravy včetně chůze a jízdy na kole, což má zásadní význam pro dosažení výrazného a dlouhodobého snížení hluku;

Půda

55. zdůrazňuje význam účinné vymahatelnosti právních předpisů týkajících se kvality a původu půdy. V této souvislosti je pro místní a regionální orgány naprosto zásadní, aby byl v členských státech EU zaveden jednotný doklad o původu a kvalitě půdy, který by umožnil skoncovat s přepravou kontaminované půdy a jejím využíváním v jiných regionech, což brání tomu, aby byl znečišťovatel pohnán k odpovědnosti;

56. zdůrazňuje, že zdravá půda je nepostradatelná pro dobré životní podmínky a blahobyt, a je nakloněn preventivnímu přístupu ke kontaminaci půdy založenému na posouzení rizik. Je třeba se zaměřit nejen na chemickou kvalitu, ale také na fyzický a biologický stav půdy;

57. konstatuje, že z plastů ukládaných na skládky se do půdy a podzemních vod uvolňují toxické chemické látky. Při nesprávném zacházení znečišťují plasty půdu, vodní toky a oceány. Toxické přísady a mikroplasty, jež lze nalézt v dešti, půdě, vodních tocích, oceánech a na vrcholcích hor, se nedají odstranit recyklací, skládkováním ani spalováním. Tuto situaci mohou změnit pouze právně závazná omezení celosvětové výroby plastů určených pro základní použití;

58. vítá Strategii EU pro půdu a avizovanou přípravu právního rámce EU pro zdraví půdy, neboť podpora ochrany půdy pomocí tohoto rámce představuje zásadní krok k dosažení klimatické neutrality, obnovy biologické rozmanitosti a nulového znečištění a také k zajištění zdravých a udržitelných potravinových systémů. Zároveň podporuje flexibilitu při vnitrostátním provádění opatření podle akčního plánu a nové strategie pro půdu, protože existují velké regionální rozdíly z hlediska územního plánování, krajiny, (složení) půdy a využívání půdy;

59. vítá snahy Komise doporučit zemědělcům, aby si osvojili méně znečišťující postupy, které sníží emise amoniaku a dusičnanů. Významné jsou rovněž další emise z odvětví zemědělství, jako jsou fosfáty, kovy, pesticidy a léčiva;

60. požaduje, aby byla zvláštní pozornost věnována historickým rozptýleným emisím. Nové normy někdy není možné splnit, což vede k omezením ohledně využívání znečištěných oblastí. Je tedy třeba, aby byl přístup založený na zdrojích spojen se strategií, jejímž cílem bude tyto stávající zdroje znečištění odstranit;

Nebezpečné látky

61. podporuje proaktivní opatření, jejichž cílem je omezit chemické látky před tím, než se dostanou do řetězce. Patří sem i právní předpisy týkající se bezpečného používání látek uváděných na trh. EU by měla regulovat chemické látky na základě jejich vnitřních vlastností, jež jsou škodlivé pro člověka a životní prostředí, i v případě vědecké nejistoty. Pozornost by při tom měla věnovat také riziku expozice a užitku těchto látek pro společnost, přičemž by měla identifikovat a vyloučit specifická, nepřijatelná rizika;

62. domnívá se, že hlavním nástrojem při řízení nebezpečných látek vstupujících do životního prostředí je registrace, hodnocení, povolování a omezování chemických látek (REACH). Je nezbytné, aby byly postupy povolování a omezování v rámci REACH více využívány a aby bylo více látek zapisováno na seznam látek vzbuzujících mimořádné obavy;

63. požaduje omezení na úrovni EU, pokud jde o problematické používání nebezpečných per- a polyfluorovaných alkylových sloučenin (PFAS) a jejich emisí. Mnohé z těchto látek vzbuzují velké obavy, neboť jsou mimořádně perzistentní a mají nepříznivý účinek na lidské zdraví a životní prostředí;

64. poukazuje na to, že v současné době dostatečně neznáme (eko)toxikologické účinky řady nebezpečných látek, jež se projevují na životním prostředí nebo jeho prostřednictvím. Je zapotřebí zpřístupnit vědecké poznatky o dopadech chemických látek na životní prostředí a na zdraví, které by měly být neustále aktualizovány a posuzovány, zejména pokud jde o rizika, jež představují pro člověka a životní prostředí.

V Bruselu dne 27. ledna 2022. předseda Evropského výboru regionů Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Zpráva EEA č. 22/2018: Unequal exposure and unequal impacts (Nerovnoměrná expozice a nerovnoměrné dopady).

(2) Zvláštní zpráva č. 12/2021: Zásada „znečišťovatel platí“: její uplatňování v environmentálních politikách a opatřeních EU není jednotné.

(3) Studie z roku 2019: The costs of not implementing EU environmental law (Náklady vzniklé neprováděním právních předpisů EU v oblasti životního prostředí).

(4) EEA, Environmental indicator report (Zpráva o ukazatelích životního prostředí) 21/2017.

(5) Healthy environment, healthy lives: how the environment influences health and well-being in Europe (Zdravé životní prostředí, zdravý život: Jak životní prostředí ovlivňuje zdraví a dobré životní podmínky v Evropě).

(6) EEA: Air Quality in Europe – 2020 report (Kvalita ovzduší v Evropě – zpráva za rok 2020).

(7) Budoucnost politiky EU v oblasti čistého ovzduší v rámci cíle nulového znečištění.

(8) Usnesení Evropského parlamentu ze dne 25. března 2021 o provádění směrnic o kvalitě vnějšího ovzduší: směrnice 2004/107/ES a směrnice 2008/50/ES (2020/2091(INI)) (Úř. věst. C 494, 8.12.2021, s. 64).

(9) https://www.eea.europa.eu/publications/health-risks-caused-by-environmental.