Evropský systém pojištění vkladů by přispěl ke snížení závislosti mezi vnímanou fiskální situací jednotlivých členských států a náklady na financování bank působících v těchto členských státech, a tím by napomohl přerušení vazby mezi státy a bankami. Tento krok by zvýšil odolnost bankovního sektoru vůči budoucím krizím a přispěl by k obecnému cíli finanční stability, který je oporou hospodářské a měnové politiky Unie. Rizika by se rozložila do větší šíře, což by zvýšilo finanční stabilitu nejen v dotčeném členském státě, ale i v ostatních zúčastněných i nezúčastněných členských státech tím, že by byly omezeny potenciální nakažlivé účinky. Navíc by nařízení pomohlo obnovit rovné podmínky na vnitřním trhu díky omezení konkurenční nevýhody, která postihuje zdravé banky v důsledku místa jejich usazení. V prostředí finanční stability je poskytování úvěrů ze strany finančních institucí ve prospěch širší ekonomiky motivováno sníženými náklady na financování pro finanční instituce, což posiluje růst a zaměstnanost a zvyšuje konkurenceschopnost hospodářství Unie.

Evropský systém pojištění vkladů by se během několika let postupně vyvíjel ze systému zajištění až do podoby plně sdíleného systému soupojištění. V rámci snah o prohloubení hospodářské a měnové unie a práce na zřízení mechanismů překlenovacího financování určených Jednotnému fondu pro řešení krizí a práce na přípravě společné fiskální pojistky je tento krok nezbytný pro snížení vazeb bank a státu v jednotlivých členských státech prostřednictvím opatření směřujících ke sdílení rizik mezi všemi členskými státy v bankovní unii, a tím i pro posílení bankovní unie při plnění jejího klíčového cíle. Toto sdílení rizik vyplývající z opatření k posílení bankovní unie však musí probíhat souběžně s opatřeními ke snižování rizik, která mají příměji narušit vazby bank a státu.

Komise v souladu se zprávou pěti předsedů uvedla, že první krok bude směřovat ke sdílenějšímu systému vycházejícímu z koncepce založené na zajištění, který bude zohledňovat různé úrovně financování ve vnitrostátních systémech a otázky rizik morálního hazardu. Byl by zřízen společný fond pro pojištění vkladů, řízený pod záštitou stávajícího Jednotného výboru pro řešení krizí. Evropský systém pojištění vkladů by byl pro členské státy eurozóny povinný a byl by otevřen členským státům mimo eurozónu, které jsou ochotny se k bankovní unii připojit.

Tento legislativní návrh předpokládá zřízení evropského systému pojištění vkladů (EDIS) jako třetího pilíře bankovní unie ve třech po sobě jdoucích fázích: systém zajištění pro zúčastněné vnitrostátní systémy pojištění vkladů v prvním období v délce tří let, systém soupojištění pro zúčastněné vnitrostátní systémy pojištění vkladů ve druhém období v délce čtyř let a trvalé plné pojištění pro zúčastněné vnitrostátní systémy pojištění vkladů. Vnitrostátní systém pojištění vkladů může mít z evropského systému pojištění vkladů prospěch jen tehdy, bude-li budován v souladu s přesně určeným postupem financování a bude-li i jinak v souladu se základními požadavky práva Unie. Jednotný výbor pro řešení krizí, jehož činnost by se rozšířila i na správu evropského systému pojištění vkladů, by monitoroval vnitrostátní systémy pojištění vkladů a uvolňoval by finanční prostředky jen v případě naplnění jasně vymezených podmínek. Zavedení evropského systému pojištění vkladů by doprovázela souběžná ambiciózní opatření určená ke snížení rizik v bankovních odvětvích členských států.

V bankovní unii se dohled nad bankami a řešení problémů provádějí na téže úrovni orgánu. Pokud by měl evropský orgán pro řešení krizí rozhodovat o likvidaci banky nebo řešení krize banky, aniž by byl schopen zajistit, že během tohoto procesu budou ochráněny vklady, docházelo by k napětí způsobujícímu rizika z hlediska finanční stability. Nedávná krize zdůraznila potřebu rychlé a rozhodné akce kryté mechanismy financování na evropské úrovni. Evropský systém pojištění vkladů by zajistil, aby byla tatáž pravidla uplatňována k ochraně vkladů stejným způsobem v kterémkoli zúčastněném členském státě. Přiměřené záložní financování by zmírnilo problémy v jednotlivých bankách, aby nezpůsobovaly ztrátu důvěry v celý bankovní systém dotčeného členského státu nebo jiných členských států, o kterých se trhy domnívají, že jsou vystaveny podobnému riziku.

Kromě toho by evropský systém pojištění vkladů přinesl významné úspory z rozsahu a zabránil negativním vnějším faktorům, které by mohly nastat v důsledku čistě vnitrostátních rozhodnutí a čistě vnitrostátního financování.

Jednotný mechanismus dohledu zajišťuje rovné podmínky v oblasti dohledu nad bankami a zmenšuje riziko nemístné tolerance. Jednotný mechanismus pro řešení krizí zaručuje, že v případě selhání banky může být provedena restrukturalizace s nejnižšími náklady, daňoví poplatníci budou přiměřeně chráněni a věřitelům a úvěrovým institucím se dostane spravedlivého a rovného zacházení na celém vnitřním trhu, aniž by byli trestáni v důsledku místa svého usazení. Ve stejném duchu je přiměřené, aby Unie podnikla legislativní kroky s cílem zřídit mechanismus nutný k ochraně vkladů úvěrových institucí, které by spadaly do oblasti působnosti bankovní unie.

Podle zásady subsidiarity, která je stanovena v čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii, by měla Unie v oblastech, které nespadají do její výlučné pravomoci, jednat pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy na úrovni ústřední, regionální či místní, ale spíše jich, z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie.

Cílem navrhovaného nařízení je zachovat integritu a posílit fungování vnitřního trhu. Jednotné uplatňování jednotného souboru pravidel pro ochranu vkladů by spolu s přístupem k Evropskému fondu pro pojištění vkladů (dále jen „fond pro pojištění vkladů“) řízenému ústředním orgánem přispělo k řádnému fungování finančních trhů Unie a k finanční stabilitě v Unii. Odstranilo by překážky výkonu základních svobod tím, že by předcházelo významnému narušování hospodářské soutěže, přinejmenším v těch členských státech, které sdílejí dohled a řešení problémů úvěrových institucí a ochranu vkladatelů na evropské úrovni.

Za druhé analýza ukazuje, že srovnávací skupina má dopad na příspěvky, které hradí jednotlivé instituce. Ve fázi evropského systému pojištění vkladů spočívající v zajištění, kdy rizika do značné míry zůstávají na vnitrostátní úrovni, je tudíž profil rizik jednotlivé banky určován v poměru ke zbývající části jejího vnitrostátního bankovního systému. Jakmile se evropský systém pojištění vkladů stane systémem se společnou odpovědností na úrovni bankovní unie, bude profil rizik jednotlivé banky určován v poměru ke všem bankám v bankovní unii. Tím by se zajistilo, aby evropský systém pojištění vkladů zůstal pro banky a vnitrostátní systémy pojištění vkladů nákladově neutrální, a předešlo by se komplikacím při určování profilů rizik bank ve fázi budování fondu pro pojištění vkladů.

Očekává se, že rozdíly v úrovních financování již nebudou představovat problém, pokud systémy pojištění vkladů dodržely své povinnosti podle směrnice o systémech pojištění vkladů vybudovat finanční prostředky předem. Analýza ukazuje, že jednotný systém by fungoval účinněji, tzn. zajišťoval by vyšší úroveň ochrany, aniž by bylo nutné navýšit celkové příspěvky. Rovněž by mohl lépe snižovat rizika, kterým jsou členské státy vystaveny ze strany svých vnitrostátních bankovních systémů.

Posouzení ukazuje, že evropský systém pojištění vkladů by začal s velmi nesourodými úrovněmi financování vnitrostátních systémů pojištění vkladů. To znamená, že evropský systém pojištění vkladů potřebuje ve své počáteční fázi zajistit podporu likvidity, neboť jinak by vnitrostátní systémy pojištění vkladů stále téměř výlučně závisely na vnitrostátním alternativním financování. Za druhé by evropský systém pojištění vkladů měl být navržen tak, aby se zabránilo neúměrným výhodám pro systémy, které dosud nezačaly shromažďovat finanční prostředky předem, a aby se předešlo prvkům odrazujícím od tohoto postupu v budoucnosti.

Výše uvedená posouzení byla provedena za předpokladu, že evropský systém pojištění vkladů by nevyžadoval dodatečné příspěvky ze strany bank, ale k jeho zřízení by byly alternativně využity příspěvky bank předpokládané pro vybudování vnitrostátních fondů. Výsledky ukazují, že stejná disponibilní částka finančních prostředků, která by však byla k dispozici pro jediný evropský systém pojištění vkladů, by mohla znamenat účinnější ochranu a využití finančních prostředků než zachování čistě vnitrostátních systémů pojištění vkladů.

Evropský systém pojištění vkladů by doplnil bankovní unii při bankovním dohledu a řešení krizí. Snížil by zranitelnost bankovních vkladatelů vůči velkým lokálním šokům a více by omezil vazbu mezi bankami a jejich domovským státem. Kromě toho v systému, kde jsou odpovědnosti za dohled nad bankami a řešení jejich krizí sdíleny, již okolnosti, za nichž lze vnitrostátní systém pojištění vkladů využít, nejsou pod vnitrostátní kontrolou. Jak směrnice 2014/59/EU (směrnice o ozdravných postupech a řešení krize bank), tak nařízení (EU) č. 806/2014 (nařízení o jednotném mechanismu pro řešení krizí) obsahují ustanovení o možném využití finančních prostředků ze systémů pojištění vkladů při řešení krizí. Vybudování společného systému i pro pojištění vkladů je tudíž logickým krokem při dovršování bankovní unie a znamená lepší sladění odpovědnosti a kontroly.

Bude-li úzká spolupráce členského státu, jehož měnou není euro, pozastavena nebo ukončena, přestanou zúčastněné systémy pojištění vkladů úředně uznané v tomto členském státě a úvěrové instituce přidružené k těmto systémům pojištění vkladů spadat do oblasti působnosti krytí podle nařízení o jednotném mechanismu pro řešení krizí jak z hlediska tohoto mechanismu, tak z hlediska evropského systému pojištění vkladů (článek 4). Bude-li spolupráce jen ukončena, bude mít každý z těchto systémů pojištění vkladů také nárok na část disponibilních finančních prostředků, které bude mít v době ukončení k dispozici fond pro pojištění vkladů. Tento nárok slouží k tomu, aby příslušný systém pojištění vkladů získal finanční prostředky, které potřebuje na plnění svých povinností financování podle směrnice. Podíl, který může příslušný systém pojištění vkladů požadovat, závisí na metodě výpočtu. Pokud jde o dolní hranici pro dostatečné financování, kterou stanoví čl. 11 odst. 5 písm. a) směrnice o systémech pojištění vkladů, systém pojištění vkladů nemůže z fondu pro pojištění vkladů žádat více, než je nutné k tomu, aby jeho disponibilní finanční prostředky dosáhly dvou třetin své cílové úrovně. Výbor by po dohodě s daným členským státem rozhodl o způsobech a podmínkách převodu finančních prostředků do příslušného systému pojištění vkladů do tří měsíců.

Navrhovaná změna nařízení o jednotném mechanismu pro řešení krizí zřizuje evropský systém pojištění vkladů ve třech po sobě jdoucích fázích (čl. 2 odst. 2): systém zajištění, systém soupojištění a systém plného pojištění. Správu evropského systému pojištění vkladů by ve všech fázích zajišťoval výbor společně se zúčastněnými systémy pojištění vkladů nebo v případech, kdy systém pojištění vkladů neprovádí správu sám, vnitrostátní určený orgán odpovědný za správu příslušných zúčastněných systémů pojištění vkladů (čl. 2 odst. 2 druhý pododstavec). Fond pro pojištění vkladů je součástí evropského systému pojištění vkladů. Tento fond by byl naplňován příspěvky, které by banky dlužily a hradily přímo výboru a které by vypočítávaly a fakturovaly zúčastněné systémy pojištění vkladů.

Pokud jde o jeho funkce související s evropským systémem pojištění vkladů, byl by výbor plně financován správními příspěvky úvěrových institucí přidružených k zúčastněným systémům pojištění vkladů. To pak znamená, že funkce související s evropským systémem pojištění vkladů nebudou vyžadovat příspěvek z rozpočtu EU. Dodatečné lidské zdroje výboru, které činí 22 jednotek v přepočtu na plné pracovní úvazky v podobě plánovaných pracovních míst, smluvních zaměstnanců a vyslaných národních odborníků v devátém roce, tedy po dosažení fáze plného pojištění, jsou odrazem úkolů, kterými navrhované nařízení výbor pověřuje. Stejně jako při zřízení Jednotného výboru pro řešení krizí pracovní místa požadovaná pro rozšíření úkolů tohoto nového orgánu překračují rozsah cíle snížení počtu zaměstnanců o 5 %, který stanoví sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě COM(2013) 519 ze dne 10. července 2013.

Je-li deficit likvidity vypočítáván na základě částky pojištěných vkladů (způsobilé vklady do výše 100 000 EUR), lze při výpočtu nadměrné ztráty, který probíhá později ve fázi zajištění, využít skutečné částky splacené vkladatelům. Tato částka se snižuje o příjmy z konkursní podstaty, které zúčastněný systém pojištění vkladů získal. Kromě toho se odpočítává i hypotetická výše disponibilních finančních prostředků, kterou zúčastněný systém pojištění vkladů měl mít k dispozici v době události zakládající výplatu. A konečně se předpokládá, že zúčastněný systém pojištění vkladů byl schopen vybrat částku následných příspěvků, které může podle směrnice o systémech pojištění vkladů získat do jednoho roku po události zakládající výplatu. Jedná se o 0,5 % celkových pojištěných vkladů jeho členských bank (čl. 10 odst. 8 směrnice o systémech pojištění vkladů) s následnými příspěvky, které byly získány během období tří dnů po události zakládající výplatu. Výsledná částka znamená nadměrnou ztrátu zúčastněného systému pojištění vkladů.

V případě události zakládající výplatu (čl. 41c odst. 1) zúčastněný systém pojištění vkladů zaznamená nadměrnou ztrátu, jestliže celková částka, kterou splatil vkladatelům (článek 8 směrnice), překročí a) částku, kterou systém získal v konkursním řízení ve věci nároků na vklady nabytých (čl. 9 odst. 2 první věta směrnice o systémech pojištění vkladů) odškodněním vkladatelů; b) částky disponibilních finančních prostředků, které by zúčastněný systém pojištění vkladů měl hypoteticky mít s přihlédnutím k postupu financování, který stanoví článek 41j, a c) částky mimořádných (následných) příspěvků, které může zúčastněný systém pojištění vkladů shromáždit do jednoho roku od události zakládající výplatu.

Částka pojištěných vkladů použitá pro výpočet deficitu likvidity zahrnuje pouze způsobilé vklady do výše standardního krytí v částce 100 000 EUR, nebo ekvivalentu v národní měně (čl. 6 odst. 1 směrnice o systémech pojištění vkladů). Dočasně vysoké zůstatky vymezené v čl. 6 odst. 2 směrnice o systémech pojištění vkladů nebo jakékoli odpočty, které může systém pojištění vkladů provést podle článků 7 nebo 8 směrnice o systémech pojištění vkladů před odškodněním vkladatelů, obvykle nejsou v době události zakládající výplatu známy, a proto se k nim nepřihlíží. Využití hypotetické výše disponibilních finančních prostředků namísto výše skutečné slouží k oslabení možné motivace zúčastněného systému pojištění vkladů nesplnit svou povinnost získávat příspěvky předem v souladu s přesně určeným postupem financování. A konečně jsou doplňkovým zdrojem likvidity, který může snížit deficit likvidity zúčastněného systému pojištění vkladů, mimořádné (následné) příspěvky (čl. 10 odst. 8 směrnice) v rozsahu, v jakém je lze získat během velmi krátkého období. Třídenní období dosahuje přiměřené rovnováhy mezi cílem vyčerpat nejdříve zdroje likvidity v systému pojištění vkladů a nutností odškodnit vkladatele do sedmi pracovních dnů od události zakládající výplatu.

a)V případě události zakládající výplatu zaznamená zúčastněný systém pojištění vkladů (čl. 41b odst. 1) deficit likvidity, jestliže je částka pojištěných vkladů v bance v selhání vyšší než celková výše a) částky disponibilních finančních prostředků, které by zúčastněný systém pojištění vkladů měl hypoteticky mít s přihlédnutím k postupu financování, který stanoví článek 41j; a b) částky mimořádných (následných) příspěvků, které může zúčastněný systém pojištění vkladů shromáždit do tří dnů od události zakládající výplatu.

Evropský systém pojištění vkladů by ve všech fázích také kryl ztráty, které zúčastněným systémům pojištění vkladů nakonec vzniknou v důsledku výplaty náhrad vkladatelům nebo příspěvku na řešení krize. Konečná ztráta systému pojištění vkladů je obvykle nižší než jeho platby náhrad vkladatelům nebo jeho příspěvek na řešení krize. Po události zakládající výplatu může systém pojištění vkladů inkasovat pohledávky týkající se nároků na výplatu (pojištěných) vkladů, které měli vkladatelé vůči bance v selhání a které jsou převedeny do zúčastněného systému pojištění vkladů v rozsahu, v jakém vyplatil náhrady vkladatelům (čl. 9 odst. 2 první věta směrnice o systémech pojištění vkladů). Pokud se však banka dostane do platební neschopnosti, a uvedené nároky tudíž nebudou plně uspokojeny, veškeré příjmy z konkursní podstaty snižují konečnou ztrátu systému pojištění vkladů.

V případě řešení krize se potřeba likvidity rovná částce příspěvku, kterou požaduje výbor, resp. vnitrostátní orgán příslušný k řešení krize (čl. 41f odst. 2). Ztráta se určuje odečtením rozdílu, který případně zúčastněný systém pojištění vkladů uhradil, a to poté, co následné ocenění určí, že prvotní příspěvek měl být nižší (čl. 41g odst. 2).

Evropský systém pojištění vkladů poskytuje financování určitého procenta potřeby likvidity zúčastněných systémů pojištění vkladů vyplývající z události zakládající výplatu nebo z žádosti o příspěvek na řešení krize. Kryje i stejnou procentní část ztráty, která zúčastněnému systému pojištění vkladů z uvedených událostí nakonec vznikne. Podíl by činil 20 % v prvním roce fáze soupojištění, v každém následujícím roce by se zvyšoval o dvacet procentních bodů, až by v posledním roce soupojištění dosáhl 80 %.

a)částky, která by systému mohla být vrácena, pokud by následné ocenění zjistilo, že jeho příspěvek měl být nižší, než částka původně požadovaná orgánem příslušným k řešení krize, a

Správní výdaje evropského systému pojištění vkladů by byly kryty stávajícími správními příspěvky, které jsou získávány do části I rozpočtu výboru, s přihlédnutím k dodatečné správní zátěži, kterou evropský systém pojištění vkladů vyvolá, a ke skutečnosti, že rozsah subjektivní působnosti (ratione personae) jednotného mechanismu pro řešení krizí a evropského systému pojištění vkladů není totožný (čl. 65 odst. 5).

Po události zakládající výplatu by výbor důsledně monitoroval postup výplaty, zejména pak využití financování, které za tímto účelem poskytl zúčastněnému systému pojištění vkladů, a to, jak zúčastněný systém pojištění vkladů uplatňoval své pohledávky z vkladů v konkursním řízení. Zúčastněný systém pojištění vkladů je povinen v pravidelných intervalech, které stanoví výbor, poskytovat přesné, spolehlivé a úplné informace, zejména informace týkající se postupu výplaty a výkonu práv, do nichž systém vstoupil, v konkursním řízení. Zúčastněný systém pojištění vkladů se musí snažit maximalizovat své příjmy z konkursní podstaty. Nedbalé chování zúčastněného systému pojištění vkladů může vést k žalobám o náhradu škody ze strany výboru, výbor však po vyslechnutí zúčastněného systému pojištění vkladů může také rozhodnout, že bude sám vykonávat všechna práva vyplývající z nároků z vkladů, do nichž zúčastněný systém pojištění vkladů vstoupil. Výbor pak může inkasovat příjmy přímo na svůj účet, aby uhradil svůj nárok na úhradu financování poskytnutého zúčastněnému systému pojištění vkladů (článek 41q).

Po události zakládající výplatu se postupně vyjasní částka (nadměrné) ztráty, neboť zúčastněný systém pojištění vkladů bude průběžně shromažďovat následné příspěvky a získávat příjmy z konkursní podstaty. V případě příspěvku na řešení krize, kdy zúčastněný systém pojištění vkladů nemůže vybírat následné příspěvky a nemá regresní nároky vůči třetím stranám, lze (nadměrnou) ztrátu určit již poté, co zúčastněný systém pojištění vkladů obdrží platbu případné částky rozdílu, na kterou může mít nárok, a to poté, co následné ocenění určilo, že prvotní příspěvek měl být nižší. Tudíž pouze po události zakládající výplatu musí výbor průběžně posuzovat vývoj (nadměrné) ztráty, nežli určí konečnou (nadměrnou) ztrátu. Obdobně zúčastněný systém pojištění vkladů splatí výboru financování, které získal, po částech odpovídajících následným příspěvkům nebo příjmům z konkursní podstaty, jakmile jimi bude zúčastněný systém pojištění vkladů moci disponovat (článek 41o).

Financování by bylo poskytnuto okamžitě poté, co výbor určí částku, a bude vyplaceno v podobě hotovostního příspěvku zúčastněnému systému pojištění vkladů (článek 41n). Jestliže výbor na žádost zúčastněného systému pojištění vkladů provede přezkumu svého původního rozhodnutí a zvýší částku financování, bude tato částka splatná od okamžiku, kdy výbor přijal své rozhodnutí o žádosti o přezkum.

Výbor musí neprodleně uvědomit zúčastněné systémy pojištění vkladů o tom, zda jsou splněny podmínky pro krytí z evropského systému pojištění vkladů, a o částce finančních prostředků, které by zúčastněnému systému pojištění vkladů poskytl. Zúčastněné systémy pojištění vkladů mohou do 24 hodin požádat o přezkum rozhodnutí výboru, o němž výbor rozhodne během dalších 24 hodin (článek 41m).

Výbor by do 24 hodin určil, zda jsou splněny (čl. 41l odst. 1) podmínky pro evropský systém pojištění vkladů, které stanoví článek 41a (zajištění), článek 41d (soupojištění) nebo článek 41h (plné pojištění). Dále určí, obvykle ve stejné lhůtě, částku financování, kterou by poskytl zúčastněnému systému pojištění vkladů (čl. 41l odst. 2 druhý pododstavec).

Zúčastněné systémy pojištění vkladů jsou povinny neprodleně upozornit výbor, jakmile se dozvědí o okolnostech, které by pravděpodobně mohly vést k události zakládající výplatu nebo k žádosti orgánu příslušného k řešení krize o příspěvek na řešení krize (článek 41i). Systémy musí výboru poskytnout odhad očekávaného deficitu likvidity (fáze zajištění) nebo potřeby likvidity (fáze soupojištění a plného pojištění). To výboru umožní připravit se na okamžité poskytnutí financování v případě události zakládající výplatu nebo žádosti o příspěvek na řešení krize.

Nákladovou neutralitu zajišťuje čl. 74c odst. 4: a) příspěvky předem, které banky platí do fondu pro pojištění vkladů, se započítávají do cílové úrovně, kterou příslušný zúčastněný systém pojištění vkladů musí dosáhnout podle směrnice; b) jestliže do konce fáze budování systému (3. července 2024 nebo později) vnitrostátní systém pojištění vkladů splní přesně určený postup financování (článek 41j) a jeho členské banky uhradí všechny příspěvky splatné ve prospěch fondu pro pojištění vkladů, představují tyto příspěvky částku příspěvků nutných k dosažení vnitrostátní cílové úrovně 0,8 %; a c) zúčastněné členské státy mohou svým systémům pojištění vkladů povolit, aby k příspěvkům, které jejich členské banky zaplatily do evropského systému pojištění vkladů, přihlížely při výpočtu výše příspěvků a/nebo aby svým členským bankám vyplácely náhrady ze svých disponibilních finančních prostředků v rozsahu, v jakém příspěvky překračují částky stanovené přesně určeným postupem financování.

Během fáze zajištění by rizikově vážený příspěvek předem, který musí každá členská banka uhradit do fondu pro pojištění vkladů, vypočítával zúčastněný systém pojištění vkladů ve vztahu ke všem svým ostatním členským bankám. Po fázi zajištění by rizikově vážené příspěvky předem hrazené každou bankou byly vypočítávány ve vztahu ke všem bankám v oblasti působnosti evropského systému pojištění vkladů. Výpočet by prováděl výbor s pomocí zúčastněných systémů pojištění vkladů a na základě metod zohledňujících riziko, stanovených aktem Komise v přenesené pravomoci.

Příspěvky předem, které mají platit banky, jsou v čase rozloženy co možná nejrovnoměrněji, až do okamžiku dosažení prvotní nebo konečné cílové úrovně. Jestliže byly po období zajištění disponibilní finanční prostředky použity k financování nebo ke krytí ztrát a klesly pod počáteční cílovou úroveň, musí být prostředky získávány znovu až do opětovného dosažení cílové úrovně.

Disponibilní finanční prostředky fondu pro pojištění vkladů musí dosáhnout dvou po sobě jdoucích cílových úrovní (čl. 74b odst. 1 a 2): a) prvotní cílové úrovně ve výši 20 % čtyř devítin součtu všech vnitrostátních minimálních cílových úrovní do konce tříleté fáze zajištění a b) konečné cílové úrovně rovné součtu minimálních cílových úrovní, kterých musí zúčastněné systémy pojištění vkladů podle směrnice dosáhnout do konce čtyřletého období soupojištění. Minimální cílové úrovně by byly pro všechny zúčastněné systémy pojištění vkladů plně harmonizovány. Společně by se minimální cílové úrovně fondu pro pojištění vkladů a zúčastněného systému pojištění vkladů lineárně zvyšovaly o jednu devítinu každý rok v období do roku 2024.

Fond pro pojištění vkladů by byl naplňován příspěvky předem, které banky dluží a hradí přímo výboru a které vypočítávají a fakturují zúčastněné systémy pojištění vkladů v zastoupení výboru (čl. 74a odst. 1). Tyto příspěvky předem představují povinnost oddělenou od povinnosti hradit příspěvky předem zúčastněným systémům pojištění vkladů podle čl. 10 odst. 1 druhého pododstavce směrnice o systémech pojištění vkladů. Aby však bylo dosaženo nákladové neutrality pro bankovní sektor, lze příspěvky předem placené do fondu pro pojištění vkladů kompenzovat na úrovni zúčastněného systému pojištění vkladů (viz níže, oddíl 5.5.2.2).

Výbor by nesl odpovědnost za správu Jednotného fondu pro řešení krizí i fondu pro pojištění vkladů a investoval by jejich prostředky podle pravidel nařízení o jednotném mechanismu pro řešení krizí a aktů v přenesené pravomoci přijatých Komisí (článek 75).

Správu evropského systému pojištění vkladů by zajišťoval výbor na svých výkonných i plenárních zasedáních. Výkonné zasedání by se skládalo z týchž členů pro rozhodnutí a úkoly týkající se evropského systému pojištění vkladů i jednotného mechanismu pro řešení krizí. Zvláštní úkoly evropského systému pojištění vkladů by vyžadovaly zvláštní složení plenárního zasedání pro rozhodnutí týkající se pouze evropského systému pojištění vkladů. Členové zastupující vnitrostátní orgány příslušné k řešení krize na plenárním zasedání by byli nahrazeni členy zastupujícími vnitrostátní určené orgány.

16)Na integrovaných finančních trzích zvyšuje jakákoli finanční podpora určená k výplatám náhrad vkladatelům finanční stabilitu nejen v dotčeném členském státě, ale i v ostatních členských státech tím, že zamezuje přelévání krizí bank do nezúčastněných členských států. Toto svěření úkolů, které souvisejí s pojištěním vkladů, výboru, by nemělo nijak bránit fungování vnitřního trhu finančních služeb. Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) by si měl proto zachovat svou roli a ponechat si své stávající pravomoci a úkoly: měl by rozvíjet právní předpisy Unie platné pro všechny členské státy a podporovat jejich důsledné uplatňování a zlepšit sbližování postupů v oblasti pojištění vkladů v Unii jako celku.

14)Za účelem zajištění souběžnosti s jednotným mechanismem dohledu a jednotným mechanismem pro řešení krizí by se měl evropský systém pojištění vkladů uplatňovat na zúčastněné členské státy. Na banky usazené v členských státech neúčastnících se jednotného mechanismu dohledu by se evropský systém pojištění vkladů vztahovat neměl. Pokud dohled v členském státě zůstane mimo oblast působnosti jednotného mechanismu dohledu, měl by tento členský stát zůstat zodpovědný za zajištění ochrany vkladatelů vůči důsledkům platební neschopnosti úvěrové instituce. Pokud se členské státy připojí k jednotnému mechanismu dohledu, měl by se na ně automaticky vztahovat rovněž evropský systém pojištění vkladů. Evropský systém pojištění vkladů by se případně mohl rozšířit na celý vnitřní trh.

13)Toto nařízení se vztahuje pouze na banky, jejichž domovský orgán dohledu je ECB nebo vnitrostátní příslušný orgán v členských státech, jejichž měnou je euro, nebo v členských státech, jejichž měnou euro není, ale které navázaly úzkou spolupráci v souladu s článkem 7 nařízení (EU) č. 1024/2013. Oblast působnosti tohoto nařízení souvisí s oblastí působnosti nařízení (EU) č. 1024/2013. Právě s ohledem na významnou míru provázanosti úkolů dohledu přidělených jednotnému mechanismu dohledu s opatřeními k pojištění vkladů má zavedení centralizovaného systému dohledu fungujícího v souladu s čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie v procesu harmonizace pojištění vkladů v zúčastněných členských státech zásadní význam. Skutečnost, že subjekty spadající do oblasti působnosti nařízení (EU) č. 1024/2013 podléhají jednotnému mechanismu dohledu, představuje zvláštní znak, který je pro účely pojištění vkladů staví do objektivně a příznačně odlišného postavení. Je nezbytné přijmout opatření k vytvoření jednotného mechanismu pojištění vkladů pro všechny členské státy, které se účastní jednotného mechanismu dohledu, a usnadnit tak řádné a stabilní fungování vnitřního trhu.

8)Ačkoli směrnice 2014/49/EU kapacitu vnitrostátních systémů pro odškodňování vkladatelů významně zlepšuje, jsou zapotřebí účinnější režimy pojištění vkladů na úrovni bankovní unie, které by zajistily dostatečné finanční prostředky s cílem podpořit důvěru všech vkladatelů a ochránit tak finanční stabilitu. Evropský systém pojištění vkladů by zvýšil odolnost bankovní unie vůči budoucím krizím tím, že by rozložil riziko do větší šíře a nabídl by rovnou ochranu pojištěných vkladatelů a podpořil tak řádné fungování vnitřního trhu.

5)V červnu 2015 zpráva pěti předsedů na téma „Dokončení hospodářské a měnové unie“ poukázala na to, že jednotný bankovní systém může skutečně existovat, jen pokud bude všude panovat stejná důvěra v bezpečnost bankovních vkladů bez ohledu na to, v kterém členském státě banka působí. To vyžaduje jednotný bankovní dohled, jednotné řešení krizí bank a jednotné pojištění vkladů. Zpráva pěti předsedů proto navrhla dokončit bankovní unii zřízením evropského systému pojištění vkladů (EDIS), spolu s dohledem nad bankami a řešením krizí bank třetí pilíř plnohodnotné bankovní unie. Je třeba přednostně podniknout tímto směrem konkrétní kroky, přičemž systém zajištění na evropské úrovni pro vnitrostátní systémy pojištění vkladů by měl být prvním krokem k plně sdílenému přístupu. Oblast působnosti tohoto systému zajištění by se měla shodovat s oblastí působnosti jednotného mechanismu dohledu.

2)Dne 18. října 2012 došla Evropská rada k závěru, že „s ohledem na fundamentální výzvy, jimž hospodářská a měnová unie čelí, a s cílem zajistit hospodářský a sociální blahobyt, jakož i stabilitu a trvalou prosperitu je nezbytné hospodářskou a měnovou unii posílit“ a že „tento proces směřující k hlubší hospodářské a měnové unii by měl vycházet z institucionálního a právního rámce Unie a měl by se vyznačovat otevřeností a transparentností ve vztahu k členským státům, jejichž měnou není euro, a respektováním integrity vnitřního trhu“. Za tím účelem byla zřízena bankovní unie, která se opírá o komplexní a podrobný jednotný soubor pravidel pro finanční služby na vnitřním trhu jako celku. Proces vytváření bankovní unie se vyznačuje otevřeností a transparentností vůči nezúčastněným členským státům a respektováním integrity vnitřního trhu.

17)Evropský systém pojištění vkladů by se měl během několika let postupně vyvíjet ze systému zajištění až do podoby plně sdíleného systému soupojištění. V rámci snah o prohloubení hospodářské a měnové unie a práce na zřízení mechanismů překlenovacího financování určených Jednotnému fondu pro řešení krizí a práce na přípravě společné fiskální pojistky je tento krok nezbytný pro snížení vazeb bank a státu v jednotlivých členských státech prostřednictvím opatření směřujících ke sdílení rizik mezi všemi členskými státy v bankovní unii, a tím i pro posílení bankovní unie při plnění jejího klíčového cíle. Toto sdílení rizik vyplývající z opatření k posílení bankovní unie však musí probíhat souběžně s opatřeními ke snižování rizik určenými k přímějšímu narušení vazby bank a státu.

18)Evropský systém pojištění vkladů by měl být budován ve třech po sobě jdoucích fázích, nejprve jako systém zajištění, který kryje část deficitu likvidity a nadměrných ztrát zúčastněných systémů pojištění vkladů, po němž bude následovat systém soupojištění, který kryje postupně narůstající část deficitu likvidity a ztrát zúčastněných systémů pojištění vkladů, a konečně systém plného pojištění, který kryje veškeré potřeby likvidity a ztrát zúčastněných systémů pojištění vkladů.

19)Ve fázi zajištění a s cílem omezit odpovědnost Evropského fondu pro pojištění vkladů (dále jen „fond pro pojištění vkladů“) a snížit riziko morálního hazardu na vnitrostátní úrovni lze o pomoc z fondu pro pojištění vkladů žádat pouze v případě, že vnitrostátní systém pojištění vkladů získal příspěvky předem v souladu s přesně určeným postupem financování a nejprve využije tyto finanční prostředky. Pokud však vnitrostátní systém pojištění vkladů shromáždil finanční prostředky nad rámec požadovaného financování, musí v plné výši využít jen ty finanční prostředky, které byl povinen získat pro splnění požadovaného postupu financování, nežli může získat finanční krytí z evropského systému pojištění vkladů. Systémy pojištění vkladů, které získaly více finančních prostředků, nežli je nutné pro splnění požadovaného postupu financování, by tedy neměly být v horším postavení než systémy, které shromáždily finanční prostředky nepřevyšující úrovně stanovené postupem financování.

20)Vzhledem k tomu, že fond pro pojištění vkladů by ve fázi zajištění poskytoval jen doplňkový zdroj financování a pouze by oslaboval vazbu mezi bankami a jejich příslušným státem, aniž by však zajišťoval, aby všichni vkladatelé v bankovní unii požívali rovné úrovně ochrany, měla by fáze zajištění po třech letech postupně přerůst do systému soupojištění a nakonec do plně sdíleného systému pojištění vkladů.

21)Ačkoli by fáze zajištění a soupojištění sdílely mnoho společných prvků, které by zabezpečovaly bezproblémový postupný vývoj, výplaty ve fázi soupojištění by se dělily mezi vnitrostátní systém pojištění vkladů a fond pro pojištění vkladů od prvního eura ztráty. Poměrný příspěvek fondu pro pojištění vkladů by postupně narůstal až na 100 procent, což by po čtyřech letech vedlo k plnému sdílení rizika vkladatelů v celé bankovní unii.

22)Do evropského systému pojištění vkladů by měla být zabudována ochranná opatření, která by omezila riziko morálního hazardu a zajistila, aby evropský systém pojištění vkladů poskytoval krytí jen tehdy, pokud budou vnitrostátní systémy pojištění vkladů jednat obezřetně. Za prvé by vnitrostátní systémy pojištění vkladů měly plnit své povinnosti podle tohoto nařízení, směrnice 2014/49/EU a ostatních příslušných právních předpisů EU, zejména svou povinnost vytvářet své vlastní finanční zdroje v souladu s článkem 10 směrnice 2014/49/EU, jak dále upřesňuje toto nařízení. Aby mohly využít krytí z evropského systému pojištění vkladů, musí zúčastněné systémy pojištění vkladů získat příspěvky předem v souladu s přesně určeným postupem financování. To rovněž znamená, že možnost snížení cílové úrovně v souladu s čl. 10 odst. 6 směrnice 2014/49/EU již není k dispozici, chtějí-li systémy pojištění vkladů využít evropského systému pojištění vkladů. Za druhé by vnitrostátní systém pojištění vkladů měl v případě výplaty nebo použití finančních prostředků na řešení krize sám nést spravedlivý podíl ztráty. Proto by měl být povinen vybírat od svých členů následné příspěvky na doplňování svého fondu a splátky evropskému systému pojištění vkladů v rozsahu, v jakém daný systém na počátku obdržel financování nad rámec podílu na ztrátě, který má evropský systém pojištění vkladů nést. Za třetí, po provedení výplaty by měl vnitrostátní systém pojištění vkladů maximalizovat příjmy z konkursní podstaty a provést splátku výboru a výbor by měl mít dostatečné pravomoci, aby chránil svá práva. Za čtvrté, výbor by měl mít pravomoci získat zpět veškeré finanční prostředky nebo jejich část v případě, že zúčastněný systém pojištění vkladů nesplní své hlavní povinnosti.

23)Fond pro pojištění vkladů je nezbytným prvkem, bez něhož nelze dosáhnout postupného budování evropského systému pojištění vkladů. Rozdílné vnitrostátní systémy financování by nezajistily homogenní pojištění vkladů v celé bankovní unii. Ve všech třech fázích by měl fond pro pojištění vkladů pomoci zajistit stabilizování úlohy systémů pojištění vkladů, jednotně vysokou úroveň ochrany pro všechny vkladatele v harmonizovaném rámci v celé Unii a měl by zamezit vzniku překážek pro výkon základních svobod nebo narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu v důsledku rozdílné míry ochrany na vnitrostátní úrovni.

24)Fond pro pojištění vkladů by měl být financován přímými příspěvky bank. Rozhodnutí přijatá v rámci evropského systému pojištění vkladů, která vyžadují použití fondu pro pojištění vkladů nebo vnitrostátního systému pojištění vkladů, by neměla představovat zásah do fiskálních pravomocí členských států. V tomto ohledu by měla být považována za zásah do rozpočtové svrchovanosti a fiskálních pravomocí členských států pouze mimořádná veřejná finanční podpora.

25)Toto nařízení stanoví způsoby použití fondu pro pojištění vkladů a obecná kritéria určující stanovení a výpočet příspěvků předem a následných příspěvků a vymezuje pravomoci výboru při využívání a řízení fondu pro pojištění vkladů.

26)Příspěvky k financování fondu pro pojištění vkladů by byly vybírány přímo od bank. Výbor by vybíral příspěvky a zajišťoval správu fondu pro pojištění vkladů, zatímco vnitrostátní systémy pojištění vkladů by nadále vybíraly vnitrostátní příspěvky a zajišťovaly správu vnitrostátních fondů. Aby byly zajištěny spravedlivé a harmonizované příspěvky pro zúčastněné banky a pobídky k činnosti na základě modelu, který představuje nižší riziko, měly by být příspěvky do evropského systému pojištění vkladů i do vnitrostátních systémů pojištění vkladů vypočítávány na základě pojištěných vkladů a faktoru korekce o riziko každé banky. Během doby zajištění by měl faktor korekce o riziko zohledňovat stupeň rizika banky ve vztahu ke všem ostatním bankám přidruženým k témuž zúčastněnému systému pojištění vkladů. Jakmile bude dosaženo fáze soupojištění, měl by faktor korekce o riziko přihlížet ke stupni rizika banky ve vztahu ke všem ostatním bankám usazeným v zúčastněných členských státech. Tím by se zajistilo, aby evropský systém pojištění vkladů byl pro banky a vnitrostátní systémy pojištění vkladů nákladově neutrální, a předešlo by se přerozdělování příspěvků ve fázi budování fondu pro pojištění vkladů.

27)V zásadě by měly být příspěvky získávány především z příslušného odvětví, a to nezávisle na jakékoli případné operaci řešení krize. Nepostačují-li předem získané příspěvky ke krytí ztrát či nákladů vzniklých využitím fondu pro pojištění vkladů, měly by se vybrat další příspěvky na úhradu dodatečných nákladů nebo ztrát. Fond pro pojištění vkladů by měl být dále schopen sjednávat půjčky nebo jiné formy podpory u úvěrových institucí, finančních institucí nebo jiných třetích stran v případě, že příspěvky předem a následné příspěvky nejsou okamžitě k dispozici nebo nestačí k pokrytí výdajů vzniklých při použití fondu pro pojištění vkladů v souvislosti s opatřeními pojištění vkladů.

28)Za účelem dosažení kritického množství a zamezení procyklickým efektům, k nimž by došlo, pokud by se fond pro pojištění vkladů musel v situaci systémové krize spoléhat výlučně na následné příspěvky, je nezbytné, aby finanční prostředky fondu pro pojištění vkladů dostupné předem dosahovaly přinejmenším určité minimální cílové úrovně.

29)Výchozí a cílová úroveň fondu pro pojištění vkladů by měla být stanovena jako procentní podíl celkových minimálních cílových hodnot zúčastněných systémů pojištění vkladů. Postupně by měla dosáhnout 20 % čtyř devítin součtu minimálních cílových úrovní do konce období zajištění a součtu všech minimálních cílových úrovní do konce období soupojištění. Možnost požádat o souhlas s povolením nižší cílové úrovně v souladu s čl. 10 odst. 6 směrnice 2014/49/EU by neměla být zvažována při stanovování výchozí nebo konečné úrovně fondu pro pojištění vkladů. Měla by být stanovena přiměřená lhůta pro dosažení cílové úrovně fondu pro pojištění vkladů.

30)Zajištění efektivního a postačujícího financování fondu pro pojištění vkladů má zásadní význam pro důvěryhodnost evropského systému pojištění vkladů. Pravomoc výboru ke smluvnímu zajištění alternativních finančních prostředků pro fond pro pojištění vkladů by měla být posílena tak, aby se optimalizovaly náklady na financování a zachovala úvěruschopnost fondu pro pojištění vkladů. Ihned po vstupu tohoto nařízení v platnost by měl výbor ve spolupráci se zúčastněnými členskými státy přijmout nezbytná opatření s cílem vypracovat vhodné metody a podmínky, které umožní zvýšit výpůjční kapacitu fondu pro pojištění vkladů a které by měly být k dispozici ode dne použitelnosti tohoto nařízení.

31)Je nutné zajistit, aby fond pojištění vkladů byl plně k dispozici pro účely pojištění vkladů. Fond pro pojištění vkladů by proto měl být využíván především k účinnému provádění požadavků a opatření v oblasti pojištění vkladů. Dále by měl být využíván pouze v souladu s platnými cíli a zásadami pojištění vkladů. Za určitých podmínek by fond pojištění vkladů mohl poskytovat i financování v případech, kdy jsou disponibilní finanční prostředky systému pojištění vkladů používány v souladu s článkem 79 tohoto nařízení.

32)Aby byla chráněna hodnota částek vložených do fondu pro pojištění vkladů, měly by být investovány do dostatečně bezpečných, diverzifikovaných a likvidních aktiv.

33)V případě ukončení úzké spolupráce zúčastněného členského státu, jehož měnou není euro, s ECB v souladu s článkem 7 nařízení (EU) č. 1024/2013 by mělo být rozhodnuto o spravedlivém rozdělení nahromaděných příspěvků dotyčného zúčastněného členského státu s přihlédnutím k zájmům jak dotyčného zúčastněného členského státu, tak fondu pojištění vkladů.

34)Aby byla zaručena úplná samostatnost a nezávislost výboru při provádění opatření v rámci pojištění vkladů podle tohoto nařízení, měl by mít výbor samostatný rozpočet s příjmy z povinných příspěvků od institucí v zúčastněných členských státech. Tímto nařízením by neměla být dotčena možnost, aby členské státy vybíraly poplatky na pokrytí administrativních výdajů svých vnitrostátních systémů pojištění vkladů nebo určených orgánů.

35)Jestliže budou splněna všechna kritéria týkající se využití fondu pro pojištění vkladů, měl by výbor poskytnout vnitrostátnímu systému pojištění vkladů příslušné financování a krytí ztráty.

36)Výbor by měl pracovat formou společných plenárních zasedání, plenárních zasedání a výkonných zasedání. Výbor by měl na svém výkonném zasedání připravit všechna rozhodnutí týkající se postupů výplat náhrad a v nejvyšší možné míře tato rozhodnutí přijmout. Pokud jde o použití fondu pro pojištění vkladů, je důležité, aby neexistovala žádná výhoda prvního hráče na tahu a aby bylo čerpání prostředků z fondu pro pojištění vkladů sledováno. Jakmile čistá kumulovaná částka využitých prostředků z fondu pro pojištění vkladů za předchozích 12 po sobě jdoucích měsíců dosáhne limitu 25 % konečné cílové úrovně, mělo by plenární zasedání vyhodnotit použití opatření v rámci pojištění vkladů nebo účastí při řešení krize a použití prostředků z fondu pro pojištění vkladů, a mělo by poskytnout pokyny, kterými by se výkonné zasedání mělo řídit v následných rozhodnutích. Pokyny pro výkonné zasedání by se měly zejména zaměřit na zajištění nediskriminačního používání opatření v rámci pojištění vkladů nebo účasti na řešení krize a na opatření, která mají být přijata s cílem zamezit úplnému vyčerpání fondu pro pojištění vkladů.