EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 12.1.2022 COM(2022) 18 final 2022/0009(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Agentuře Evropské unie pro drogy {SEC(2022) 45 final} - {SWD(2022) 8 final} - {SWD(2022) 9 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Nelegální drogy představují složitý bezpečnostní a zdravotní problém, který postihuje miliony lidí v EU i na celém světě. Evropská zpráva o drogách za rok 2021 poukazuje na to, že se odhaduje, že v EU během svého života vyzkoušelo nelegální drogy 83 milionů dospělých. V roce 2019 došlo v EU k nejméně 5 150 úmrtím v důsledku předávkování, přičemž od roku 2012 toto číslo každoročně narůstá, a to i u dospívajících ve věku 15–19 let. Zpráva rovněž poukazuje na zhoršující se situaci, pokud jde o objemy kokainu a heroinu dostávající se do EU, které jsou historicky nejvyšší. Výroba drog, zejména syntetických drog (amfetaminů a extáze), probíhá v EU jak pro domácí spotřebu, tak pro vývoz. Odhaduje se, že trh s drogami dosahuje minimální maloobchodní hodnoty 30 miliard EUR ročně a zůstává největším nezákonným trhem v EU a hlavním zdrojem příjmů pro organizované zločinecké skupiny. Nejběžněji užívanou drogou je konopí. Užívání heroinu a dalších opioidů je i nadále nejčastěji spojováno se škodlivějšími formami užívání drog. Ve stále větší míře je k dispozici droga nazývaná crack; různé nelegální drogy se také stávají dostupnými v menších dávkách nebo levnějších baleních, která jsou považována za vhodnější pro domácí použití. Mezi vysoce rizikovými uživateli drog, vězni a některými skupinami rekreačních uživatelů drog je rovněž pozorován nárůst používání benzodiazepinů, což je možným odrazem vysoké dostupnosti a nízkých nákladů těchto látek, jakož i duševních problémů souvisejících s pandemií. Mezi lidmi, kteří užívají drogy, je rozšířeno polyvalentní užívání, což má škodlivý dopad na veřejné zdraví. Větší dostupnost dalších drog, zejména kokainu a některých syntetických látek, je navíc spojena se zvýšenou mírou násilí souvisejícího s drogami a dalších trestných činů. Podle posledních studií byly trhy s drogami pozoruhodně odolné vůči narušení způsobenému pandemií. Nejenže byla výroba drog a obchodování s nimi z velké části nedotčena, ale pandemie rovněž přinesla zvýšené riziko pro marginalizované obyvatelstvo. Během počátečních omezení volného pohybu osob v souvislosti s pandemií COVID-19 byly zaznamenány některé změny tras a metod na velkoobchodní úrovni, jakož i narušení dodávek a nedostatek na některých místech. Prodejci a odběratelé drog se však této nové situaci rychle přizpůsobili, zejména větším využíváním šifrovaných služeb zasílání zpráv, používáním sociálních médií, online zdrojů, jakož i pošty a služeb doručování domů. Snížení spotřeby drog, k němuž došlo během prvních omezení volného pohybu osob, zmizelo po jejich uvolnění. V důsledku toho se do poloviny roku 2021 míra užívání většiny drog vrátila na úroveň před pandemií COVID-19 nebo byla případně ještě vyšší. Kromě toho nebyl zaznamenán žádný pokles nabídky. Naopak v roce 2020 a na začátku roku 2021 byly v evropských přístavech hlášeny případy zabavení kokainu v množství několika tun, zatímco pěstování konopí a výroba syntetických drog v Evropské unii v roce 2020 pokračovaly na úrovni před pandemií, s rostoucím počtem případů týkajících se konopí, do kterého byly přimíchány syntetické kanabinoidy. I když se v celé Evropě vrátily do provozu drogové služby, včetně nízkoprahových služeb, místností pro konzumaci drog a pobytových a ambulantních léčebných služeb, jsou nadále omezeny přísnými opatřeními v souvislosti s onemocněním COVID-19 a fungují s omezenou kapacitou. Tento vývoj vyžaduje účinná opatření na úrovni Unie. Strategický rámec pro tento účel poskytuje protidrogová strategie EU na období 2021–2025 a protidrogový akční plán EU na období 2021–2025. Strategie mimo jiné vyzývá Komisi, „aby co nejdříve předložila návrh na revizi mandátu EMCDDA [Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost] s cílem zajistit, aby tato agentura hrála významnější úlohu při řešení současných a budoucích výzev souvisejících s drogovou problematikou“. Tímto návrhem se plní uvedený závazek. V letech 2018/19 provedla Komise čtvrté hodnocení střediska v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 1920/2006. Dospěla k závěru, že středisko funguje celkově dobře, ale v několika oblastech jsou možná další zlepšení, zejména s ohledem na vývoj drogové problematiky. Toto zjištění bylo dále odůvodněno při pravidelných kontaktech s centrem a jeho zúčastněnými stranami, což zdůraznilo rostoucí nesoulad mezi složitostí a rychlým vývojem drogové problematiky a tím, co stanoví mandát střediska. Nařízení (ES) č. 1920/2006 neodráží současnou realitu drogové problematiky a je v rozporu s úkoly, které středisko musí plnit při řešení současných a budoucích výzev souvisejících s problematikou drog. Tento návrh proto stanoví cílenou revizi mandátu Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost a usiluje o posílení jeho mandátu s cílem zajistit, aby agentura v budoucnu mohla účinně reagovat na nové výzvy, poskytovat lepší podporu členským státům a přispívat k rozvoji na mezinárodní úrovni. Cílem návrhu je zejména výslovně zahrnout polyvalentní užívání, tj. závislosti na dalších látkách, jsou-li tyto látky užívány společně s nelegálními drogami; posílit kapacity v oblasti monitorování a posuzování hrozeb; zřídit laboratoř, která zajistí, aby agentura měla k dispozici veškeré forenzní a toxikologické informace; posílit postavení vnitrostátních kontaktních míst s cílem zajistit, aby byly schopny poskytovat relevantní údaje; stanovit pravomoc agentury rozvíjet preventivní a osvětové kampaně na úrovni EU, jakož i vydávat varování v případě, že na trhu budou dostupné zvláště nebezpečné látky. A konečně návrh objasňuje úlohu agentury na mezinárodní scéně. Návrh zároveň přizpůsobí institucionální rámec agentury společnému přístupu Evropského parlamentu, Rady EU a Evropské komise k decentralizovaným agenturám EU. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Tento legislativní návrh zohledňuje širokou škálu politik EU v oblasti vnitřní bezpečnosti a veřejného zdraví. Pokud jde o protidrogové politiky, tento legislativní návrh zohledňuje protidrogovou strategii EU na období 2021–2025 a související akční plán. Zohledňuje rovněž změnu nařízení (ES) č. 1920/2006, jakož i několik aktů za účelem doplnění látek do definice drog podle rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Tento legislativní návrh rovněž zohledňuje spolupráci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) s dalšími institucemi Unie, zejména s Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol), Agenturou Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust), Agenturou Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva (CEPOL), Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA) a Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC), ale také s dalšími decentralizovanými agenturami a subjekty EU. •Soulad s ostatními politikami Unie Tento legislativní návrh zohledňuje další příslušné politiky Unie, které byly přijaty nebo zahájeny poté, co vstoupilo v platnost nařízení (ES) č. 1920/2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (přepracované znění). Pokud jde o inovace, tento legislativní návrh zohledňuje financování protidrogové politiky EU v rámci programu Horizont 2020, Fondu pro vnitřní bezpečnost, iniciativ protidrogové politiky v rámci programu Spravedlnost, programu „EU pro zdraví“ a programu Horizont Evropa. Pokud jde o veřejné zdraví, tento legislativní návrh zohledňuje zřízení systému včasného varování a reakce v souvislosti s vážnými přeshraničními zdravotními hrozbami a návrhy změn v mandátech některých výše uvedených agentur. Při zvažování spolupráce s agenturami a subjekty Unie návrh rovněž zvažoval zřízení Evropského úřadu pro připravenost a reakci na mimořádné situace v oblasti zdraví (HERA). Pokud jde o spolupráci agentury se třetími zeměmi, tento legislativní návrh zohledňuje vnější politiky Unie.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Nařízení (ES) č. 1920/2006 o agentuře bylo založeno na článku 152 Smlouvy o založení Evropského společenství, tj. na právním základě v oblasti veřejného zdraví. Toto ustanovení odpovídá článku 168 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Ustanovení čl. 168 odst. 1 třetího pododstavce SFEU zní: „Unie doplňuje činnost členských států ke snižování škodlivých účinků drog na zdraví, včetně informačních a prevenčních opatření“. V čl. 168 odst. 5 SFEU se stanoví, že Evropský parlament a Rada mohou přijmout „opatření týkající se sledování vážných přeshraničních zdravotních hrozeb, včasného varování před nimi a boje proti nim“. Řešení otázek souvisejících s nabídkou drog a trhem s drogami podporuje snižování dostupnosti drog v EU a omezování poptávky po drogách a v konečném důsledku i veřejné zdraví. Zdravotní a bezpečnostní hlediska drogové problematiky jsou neoddělitelně spjaty a nelze se jimi zabývat samostatně. Na obsah tohoto legislativního návrhu se proto vztahuje právní základ v oblasti veřejného zdraví a tento legislativní návrh nepřekračuje rámec toho, co je podle tohoto právního základu možné. •Subsidiarita (pro nevýlučné pravomoci) Je nezbytné přijmout opatření na úrovni EU za účelem revize mandátu agentury. Drogová problematika postihuje všechny Evropany, je přeshraniční povahy a existuje v rámci několika legislativních systémů, zejména pokud jde o trhy s drogami a organizovanou trestnou činnost. V členských státech existuje řada společných problémů, které je třeba řešit, a to jak v oblasti zdraví, tak v oblasti bezpečnosti. Drogovou problematiku nelze řešit pouze na vnitrostátní, regionální či nižší úrovni, neboť obchod s drogami je nadnárodní trestnou činností. Organizované zločinecké skupiny zapojené do obchodu s drogami využívají rozdílů v regulačních a právních přístupech mezi členskými státy. Problematický zdravotní nebo bezpečnostní model zjištěný v některém členském státě se velmi často objeví i v jiných členských státech. Vnitrostátní právní předpisy nebo dokonce osvědčené vnitrostátní postupy by nebyly schopny řešit přeshraniční aspekty drogové problematiky. Vzhledem k tomuto nadnárodnímu charakteru je tedy zapotřebí přijmout opatření na úrovni EU. Tento legislativní návrh přinese značnou přidanou hodnotu EU. Přijetí cílené revize mandátu agentury, která by jí umožnila řešit současné a budoucí výzvy, je v zájmu EU, zejména s ohledem na nedávné zhoršení situace v oblasti drog v EU, které se vyznačuje širokou dostupností rozmanitých druhů drog stále vyšší čistoty nebo účinnosti, která je podporována zneužíváním inovací a technologického vývoje, což vede ke složitějším způsobům užívání a rostoucímu dopadu na veřejné zdraví a bezpečnost. Revize mandátu agentury je součástí reakce EU na tento vývoj. Hodnocení ukázalo, že agentura má významnou přidanou hodnotu ve srovnání s řešením drogové problematiky pouze na vnitrostátní úrovni. Velká část této problematiky je ze své podstaty přeshraniční a stále globálnější, a proto ji nemůže vyřešit samotný členský stát. Stávající mandát agentury však omezuje její činnost, podporu, kterou může poskytnout členským státům, a úlohu, kterou může plnit v mezinárodním měřítku. Například skutečnost, že stávající mandát agentury pokrývá polyvalentní užívání pouze v omezeném rozsahu, vede ke ztrátě přehledu o drogové problematice na úrovni EU, přičemž shromážděné údaje jsou roztříštěné nebo případně neexistují. Bylo by to v rozporu s požadavky tvorby fakticky podložené politiky EU v oblasti drog, jež se opírá o neutrální orgán, který poskytuje věcné a objektivní údaje. Cílená revize navržená v tomto legislativním návrhu posiluje agenturu v klíčových oblastech tak, aby mohla tyto společné otázky lépe řešit. Revize stávajícího mandátu by rovněž přispěla ke snížení administrativní zátěže a zjednodušení správních postupů v členských státech. Mezi faktory, které k tomu přispívají, patří navrhované zjednodušení a centralizace ohlašovacích povinností v členských státech prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst, sledování trhů s drogami a zachování systému včasného varování a výstrahy v oblasti drog, organizace odborné přípravy, rozvoj osvědčených postupů atd. To by vedlo ke snížení administrativních nákladů v členských státech. Dalším příkladem je to, že agentura by měla k dispozici lepší informace ku prospěchu nejen EU, ale i členských států. Členské státy by samy o sobě nebyly schopny shromažďovat a analyzovat údaje ve stejném rozsahu, protože nemají znalosti ani zdroje, nebo se jedná o přeshraniční problém. Posledně uvedená skutečnost je rovněž argumentem pro administrativní zjednodušení, neboť žádný členský stát by se těmito otázkami nemohl zabývat sám a spolupráce s větším množstvím zemí by vedla k vysoké administrativní zátěži. •Proporcionalita Návrh je proporcionální, neboť představuje jediný způsob, jak dosáhnout nezbytných změn mandátu agentury. Cílem opatření na úrovni EU není nahradit vnitrostátní opatření nebo orgány ani zpochybnit jejich důležitost. Drogovou problematiku lze řešit pouze tehdy, budou-li spolupracovat všechny úrovně – EU, vnitrostátní i místní. Stávající návrh nepřekročí rámec toho, co je pro řešení celoevropské problematiky přiměřené. Pokud jde o případná nová pravidla a povinnosti vnitrostátních kontaktních míst, bude záležet na členských státech, aby přesně rozhodly, jakým způsobem chtějí vnitrostátní kontaktní místo zřídit. Aby se však zajistilo, že vnitrostátní kontaktní místa budou schopna poskytovat na úrovni EU to, co je nezbytné, a že budou mít přístup k finančním prostředkům dostupným na úrovni EU, měla by splňovat soubor minimálních požadavků. Navíc vzhledem k tomu, že základem pro celý systém monitorování drog je poskytování základních údajů ze strany členských států agentuře prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst, je stanovení těchto minimálních požadavků přiměřené. •Volba nástroje Vzhledem k tomu, že mandát agentury je stanoven v nařízení (ES) č. 1920/2006, musí mít revize jejího mandátu rovněž podobu nařízení. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Konzultace se zúčastněnými stranami Hlavní konzultace se zúčastněnými stranami týkající se tohoto návrhu byla provedena v rámci hodnocení agentury, které bylo uskutečněno v letech 2018–2019. Tento postup zahrnoval rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami, včetně dvanáctitýdenní veřejné konzultace. Podrobnosti o této konzultaci se zúčastněnými stranami jsou k dispozici v příloze III souvisejícího pracovního dokumentu útvarů Komise. Příloha rovněž obsahuje stručné shrnutí výsledků veřejné konzultace. Souhrnná zpráva o veřejné konzultaci byla zveřejněna jako příloha 5 hodnotící zprávy.

Názory konkrétních zúčastněných stran, například členských států, vnitrostátních kontaktních míst nebo jiných agentur, byly navíc odpovídajícím způsobem řešeny prostřednictvím setkání a/nebo konkrétních žádostí o informace. Od doby, kdy byla provedena studie konzultanta, proběhlo několik jednání týkajících se revize mandátu agentury, včetně diskusí ve správní radě EMCDDA v prosinci 2018 a červnu 2019, prezentace výsledků hodnocení pro horizontální skupinu pro drogy v červenci 2019 a prezentace pro vedoucí vnitrostátních kontaktních míst na jejich zasedání v květnu 2019. V letech 2019 a 2020 se uskutečnilo několik formálních a neformálních zasedání. Patřila mezi ně neformální setkání s různými zaměstnanci agentury, vedoucím vnitrostátních kontaktních míst, Fórem občanské společnosti pro otázky drog a zástupci členských států. Útvary Komise uspořádaly rovněž formálnější schůzky. Dne 1. července 2020 se konalo virtuální setkání s hlavní skupinou Fóra občanské společnosti pro otázky drog. Navrhovaná revize mandátu EMCDDA byla rovněž projednána na plenárním zasedání Fóra občanské společnosti pro otázky drog, a to dne 8. října 2020. Diskuse o hlediscích týkajících se vnitrostátních kontaktních míst proběhla na technickém zasedání sítě Reitox dne 7. října 2020 a na zasedání vedoucích vnitrostátních kontaktních míst dne 26. listopadu 2020. Dne 26. října 2020 byl pro členy správní rady EMCDDA uspořádán virtuální neformální seminář, na němž se diskutovalo o možnosti politiky a hlavních myšlenkách upřednostňované možnosti. Během těchto výměn názorů byla zdůrazněna potřeba přizpůsobit nařízení o EMCDDA současným výzvám souvisejícím s drogami, například polyvalentnímu užívání, a zajistit pro agenturu odpovídající financování. Účastníci vyzvali k dalšímu rozvoji možností agentury v oblasti monitorování, shromažďování údajů a posuzování, jakož i její pravomoci iniciovat informační kampaně a sdílení informací o rizicích a posílit její vztahy s orgány členských států, a zejména s vnitrostátními kontaktními místy. Byla rovněž zdůrazněna úloha EMCDDA ve vztahu k mezinárodní protidrogové politice a také zdůrazněna potřeba řádné forenzní a toxikologické laboratorní kapacity. •Shromažďování údajů a využití odborných znalostí Komise provedla hodnocení agentury za podpory konzultanta v souladu s požadavky článku 23 nařízení (ES) č. 1920/2006. Hlavní výsledky hodnocení byly shrnuty ve zprávě Komise Evropskému parlamentu a Radě a v doprovodném pracovním dokumentu útvarů Komise. Hodnocení bylo celkově pozitivní, pokud jde o pět hodnotících kritérií (důležitost, účinnost, efektivnost, soudržnost, přidaná hodnota EU), ale rovněž konstatovalo, že v několika oblastech je možné dosáhnout zlepšení. Například by se mohla zlepšit dostupnost produktů, které jsou více zaměřené na budoucnost, vztahy s vědeckou obcí a praktickými lékaři a opatření ke zvyšování povědomí široké veřejnosti. Hodnocení rovněž zdůraznilo, že je třeba zlepšit poskytování údajů, zabývat se polyvalentním užíváním a podporovat členské státy při hodnocení jejich vnitrostátních protidrogových politik. Spolupráce se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi by mohla být dále posílena. Hodnocení nedospělo k jednoznačnému závěru ohledně možného budoucího rozšíření oblasti působnosti agentury na další legální a nelegální látky a návykové chování. Agentura poskytla odborné podklady pro posouzení dopadů a legislativní návrh v průběhu jeho přípravy, včetně odhadů dopadů jednotlivých možností politiky na náklady. •Posouzení dopadů V souladu se svou politikou „zdokonalování tvorby právních předpisů“ provedla Komise posouzení dopadů. Byla zvážena řada legislativních i nelegislativních možností politiky. Některé možnosti politiky byly zavrženy v rané fázi a nebyly předmětem hlubší analýzy a posouzení. Podrobně byly posouzeny dvě možnosti politiky: obě mají podobné cíle, ale mají různou úroveň dopadu, pokud jde o náklady, přínosy a administrativní zátěž. –Možnost politiky č. 4: Cílená revize – přiznání větší hodnoty protidrogové politice Tato možnost poskytuje tematickou oblast působnosti opatření zaměřených na nelegální drogy a cílených na prohloubení základny faktických poznatků o drogové problematice a zároveň posiluje možnosti agentury v oblasti monitorování a posuzování hrozeb s cílem zvýšit její schopnost jednat a reagovat na nové výzvy, a to i na mezinárodní úrovni. Vnitrostátní kontaktní místa by musela mít pravomoc jednat jako účinnější zprostředkovatelé, kteří převádějí a provádějí klíčové vstupy od agentury na vnitrostátní úrovni. V rámci této možnosti politiky by agentura rovněž získala flexibilitu, pokud jde o reakci na potřeby vznikající v oblasti protidrogové politiky prostřednictvím různých individualizovaných služeb pro členské státy. Tato možnost by přinesla významné snížení administrativní zátěže a zjednodušení postupů pro členské státy. Byla by rovněž vhodnější, pokud jde o nezbytné posílení finančních a lidských zdrojů. –Možnost politiky č. 5: Rozsáhlá revize – zaměření na různé závislosti Tato možnost poskytuje tematickou oblast působnosti rozšířenou tak, aby zahrnovala závislost obecně, tj. nad rámec drog, a přepracování monitorovacího systému agentury na základě použitelných metodik a ukazatelů pro různé závislosti. Rozšířená tematická oblast působnosti týkající se závislostí by ovlivnila soubor údajů, které by musely agentuře poskytovat vnitrostátní kontaktní místa, jakož i úlohu agentury jako centra pro sdílení znalostí. A konečně by se zapojení agentury do mezinárodní spolupráce omezilo především na stávající činnosti související s drogami, neboť jiné závislosti nemají stejnou úroveň mezinárodní a přeshraniční expozice. Tato možnost by mohla vést k překrývání se stávajícími politikami. Vyvolává rovněž otázky ohledně možného zasahování do pravomocí členských států a může být složitá z hlediska subsidiarity. Znamenala by rovněž značné navýšení finančních a lidských zdrojů, které agentura potřebuje k plnění svých úkolů. Po podrobném posouzení dopadu výše uvedených možností politiky je upřednostňovanou možností možnost č. 4, která vede k cílené revizi mandátu. Hlavní prvky této cílené revize jsou tyto: –Oblast působnosti agentury by byla rozšířena tak, aby řešila polyvalentní užívání, tj. závislosti na dalších látkách, jsou-li tyto látky užívány společně s nelegálními drogami. Revize by proto měla vyjasnit, co polyvalentní užívání zahrnuje a za jakých podmínek lze tento pojem použít. Toto omezené rozšíření mandátu by vyžadovalo, aby vnitrostátní kontaktní místa hlásila příslušné údaje. –Mandát agentury by byl rozšířen tak, aby se výslovně zabýval otázkami nabídky drog a trhu s drogami, neboť se jedná o stále důležitější rozměr drogové problematiky, přičemž Agentura EU pro drogy musí být schopna se tímto rozměrem v plné míře zabývat. –Možnosti agentury v oblasti monitorování a posuzování hrozeb by byly posíleny a agentura by poskytovala další podporu členským státům s cílem zvýšit vliv agentury na drogovou problematiku a její schopnost reagovat na nové výzvy. –Byla by zřízena virtuální laboratoř, tj. síť laboratoří ve spojení se střediskem kompetencí v rámci agentury s cílem zajistit, že agentura bude mít k dispozici více forenzních a toxikologických informací.

–Vnitrostátní kontaktní místa by byla oprávněna poskytovat agentuře příslušné údaje. Nové nařízení by stanovilo minimální požadavky na jejich zřízení, načež by byly certifikovány agenturou. Mandát vnitrostátních kontaktních míst musí odrážet revizi mandátu agentury. –Agentura by získala pravomoc jednat na základě své analýzy a rozvíjet preventivní a osvětové kampaně na úrovni EU, jakož i vydávat varování v případě, že jsou na trhu dostupné zvláště nebezpečné látky. –Tyto prvky by doplnila posílená spolupráce s členskými státy, decentralizovanými agenturami a subjekty Unie, která má zásadní význam, ačkoli sama o sobě by cíle této iniciativy nenaplnila. –Pokud jde o mezinárodní rozměr, úkoly agentury by byly vyjasněny tak, aby její mandát zahrnoval příslušné pravomoci. Tato možnost politiky je v tomto legislativním návrhu plně zohledněna. Agentura by tak měla k dispozici nástroje a možnosti k řešení všech rozměrů problematiky moderních drog. Legislativní návrh nejenže věcně reviduje mandát agentury, ale jej rovněž přizpůsobí společnému přístupu k decentralizovaným agenturám EU. K tomu dosud nedošlo, neboť od dosažení dohody o společném přístupu v roce 2012 neproběhla žádná podstatná revize nařízení (ES) č. 1920/2006. Přizpůsobení společnému přístupu vyžaduje, aby byla rozšířena řada ustanovení týkajících se institucionálních a správních pravidel agentury, i když hlavní obsah těchto ustanovení zůstává stejný. Přijetí těchto nových pravidel uvede správu a řízení agentury do souladu s nejnovějším souborem právních předpisů týkajících se finančních pravidel, ochrany údajů, boje proti podvodům atd. Rovněž sladí pravidla řízení agentury s pravidly ostatních decentralizovaných agentur EU. Tento návrh má hlavní dopady na Komisi a samotnou agenturu a na vnitrostátní orgány. S tím souvisejí možné dopady na zjednodušení a/nebo administrativní zátěž, jak je uvedeno výše. Hlavní hospodářské dopady se týkají rozpočtu EU, pokud jde o nezbytné zvýšení příspěvku EU do rozpočtu agentury, a v mnohem omezenější míře i vnitrostátních rozpočtů. Dopady na další zúčastněné strany, zejména občany/jednotlivce a podniky, jsou omezené a do značné míry nepřímé díky lepší možnosti bojovat proti drogové problematice v EU. •Základní práva Revize jako taková nemá žádný přímý dopad na základní práva. Údaje shromažďované agenturou a pro potřeby agentury jsou statistickými údaji, nepatří však mezi ně žádné osobní údaje; článek 8 Listiny základních práv (dále jen „ochrana osobních údajů“) proto není dotčen. Návrh se nedotýká ani jiných základních práv. Je však třeba dodat, že analýza agentury se zabývá důležitými otázkami, které mohou mít dopad na základní práva, a to i v případě, že agentura o těchto opatřeních sama nerozhoduje ani je neřídí. V tomto smyslu by zlepšení fungování agentury mohlo mít pozitivní nepřímý dopad na základní práva. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tento legislativní návrh by měl dopad na rozpočet a personální potřeby agentury, které jsou v současnosti stanoveny ve víceletém finančním rámci (VFR) a které nejsou dostatečné pro úkoly, které by agentura měla plnit, aby lépe řešila drogovou problematiku, a to i pokud jde o trhy s drogami a nabídku drog. Odhaduje se, že po zbytek období víceletého finančního rámce (VFR) by byl zapotřebí dodatečný rozpočet ve výši přibližně 63 milionů EUR a přibližně 40 dodatečných pracovních míst, aby se zajistilo, že agentura bude mít nezbytné zdroje k prosazování svého revidovaného mandátu. Pro nové úkoly agentury navržené v tomto legislativním návrhu je proto nutné dodatečné finanční a personální posílení ve srovnání se zdroji vyčleněnými ve schváleném víceletém finančním rámci na období 2021–2027, který stanoví 2% roční navýšení příspěvku EU agentuře. Rozpočtový dopad dodatečných finančních zdrojů pro protidrogovou agenturu EU bude vyvážen kompenzačním snížením z plánovaných výdajů v rámci okruhu 4 a měl by rovněž stabilizovat potřeby agentury v oblasti zdrojů v období 2021–2027. 5.OSTATNÍ PRVKY •Prováděcí plány a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv Sledování a hodnocení mandátu agentury by bylo z velké části prováděno příslušnými mechanismy podle tohoto nařízení. Článek 52 stanoví hodnocení, které posoudí zejména dopad, účinnost a efektivnost agentury a jejích pracovních postupů a může se zabývat případnou potřebou změnit strukturu, fungování, oblast činnosti a úkoly agentury, jakož i finančními dopady každé takové změny. V návaznosti na toto hodnocení získá Komise údaje prostřednictvím svého zastoupení na zasedáních správní rady agentury a svého dohledu nad prací agentury, a to společně s členskými státy. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Kapitola I (články 1 až 5) obsahuje cíle a obecné úkoly agentury. Poté, co článek 4 stanoví, že Agentura Evropské unie pro drogy nahrazuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) (článek 1), vymezí právní postavení a sídlo agentury (článek 2) a poskytne určité definice (článek 3), přičemž vymezí cíl agentury, který zůstává stejný jako v nařízení (ES) č. 1920/2006. Článek 5 stanoví celkové úkoly agentury ve třech hlavních oblastech působnosti, které jsou podrobněji popsány v kapitolách II až IV. Kapitola II (články 6 a 7) objasňuje monitorovací úkoly agentury. Článek 6 vymezuje, jaké údaje má agentura shromažďovat a jaká opatření by měla přijmout, aby měla k dispozici co nejaktuálnější informace pro svou analýzu. Vymezuje rovněž úkoly agentury v oblasti šíření informací. Článek 7 stanoví hlavní monitorovací úkoly agentury. Kapitola III (články 8 až 15) vymezuje úkoly agentury v oblasti včasného varování a hodnocení rizik. Články 8 až 11 stanoví pravidla pro výměnu informací, systém včasného varování a postup hodnocení rizik nových psychoaktivních látek. Tato ustanovení nebyla změněna, pokud je srovnáme s články 5a až 5d nařízení (ES) č. 1920/2006 (zavedenými nařízením (EU) 2017/2101). Práce agentury v tomto ohledu je základem pro možné zařazení nové psychoaktivní látky do definice „drogy“ prostřednictvím směrnice v přenesené pravomoci podle rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Článek 12 stanoví možnost, aby agentura vypracovala posouzení hrozeb nového vývoje drogové problematiky, který by mohl mít negativní dopad na veřejné zdraví, bezpečnost a zabezpečení. Tato posouzení hrozeb pomohou zvýšit připravenost EU reagovat na nové hrozby a podpoří další úkoly agentury. Článek 13 vychází z informací dostupných ze systému včasného varování EU, z posouzení hrozeb a z dalších informací členských států o výskytu vážného přímého nebo nepřímého rizika souvisejícího s drogami. Zavádí evropský systém výstrahy v oblasti drog, který usnadňuje rychlou výměnu informací, jež mohou vyžadovat rychlé přijetí opatření na ochranu veřejného zdraví, bezpečnosti nebo ochrany. Článek 14 stanoví pravomoci agentury v oblasti prekursorů drog. A konečně článek 15 zřizuje síť forenzních a toxikologických laboratoří („virtuální laboratoř“). Kapitola IV (články 16 až 21) vymezuje úkoly, které mají být řešeny v rámci rozvoje kompetencí. Článek 16 stanoví pravomoci agentury v oblasti prevence. Agentura již v této oblasti vyvíjí činnost, např. vytvořením evropských osnov prevence nebo prostřednictvím registru Exchange pro prevenci. Mělo by se toho dosáhnout tím, že se agentuře umožní rozvíjet programy a kampaně v oblasti prevence napříč EU, ale také podporovat členské státy při přípravě vnitrostátních kampaní. Článek 17 stanoví postup akreditace a certifikace vnitrostátních programů, zejména vnitrostátních programů v oblasti prevence, léčby, snižování nepříznivých důsledků užívání drog a dalších souvisejících programů. Tato akreditace nebo certifikace by vnitrostátním orgánům nebo profesním organizacím poskytla jistotu, že jejich programy jsou v souladu s nejnovějším stavem vědeckého poznání a ukázaly se jako užitečné. Článek 18 zmocňuje agenturu k poskytování podpory členským státům, např. při hodnocení a rozvoji jejich vnitrostátních strategií, ale také při sdílení inovativních osvědčených postupů nebo jiných podstatných informací. Článek 19 umožňuje agentuře poskytovat odbornou přípravu v rámci svého mandátu, ať už se jedná o hlavní, nebo podpůrný úkol, přičemž podpůrný úkol by mohl být plněn na základě zvláštních poplatků, bude-li tak rozhodnuto. Článek 20 stanoví činnosti agentury v oblasti mezinárodní spolupráce a technické pomoci, které by měla dále rozvíjet. Ustanovení rovněž objasňuje, že mezinárodní spolupráce je součástí hlavních úkolů agentury. Článek 21 uděluje agentuře mandát k tomu, aby byla aktivnější v rámci cyklu poznatků výzkumu EU. Mělo by sem patřit i zapojení agentury do inovačního centra EU pro vnitřní bezpečnost.

Kapitola V (články 22 až 34) stanoví pravidla organizace agentury. Tato pravidla vycházejí z nařízení (ES) č. 1920/2006. Změny pravidel v této kapitole jsou důsledkem provádění společného přístupu. Specifika agentury, jako je existence vědeckého výboru nebo sítě vnitrostátních kontaktních míst, byla zachována, ale byla odpovídajícím způsobem upravena. Článek 22 vymezuje strukturu agentury. Články 23 až 27 stanoví složení, funkce a pracovní metody správní rady. Jsou vypracovány na základě článku 9 nařízení (ES) č. 1920/2006, jednacího řádu správní rady Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) a společného přístupu. Článek 28 stanoví pravidla pro výkonnou radu, která podporuje správní radu a připravuje její zasedání. Základem jeho ustanovení je článek 10 nařízení (ES) č. 1920/2006, jednací řád správní rady EMCDDA a společný přístup. Článek 29 stanoví povinnosti výkonného ředitele a vychází z článku 11 nařízení (ES) č. 1920/2006 a ze společného přístupu. Článek 30 stanoví pravidla pro vědecký výbor a je v souladu s článkem 13 nařízení (ES) č. 1920/2006. A konečně články 31 až 34 stanoví pravidla pro síť vnitrostátních kontaktních míst Reitox a samotná vnitrostátní kontaktní místa. Vnitrostátní kontaktní místa je třeba posílit v souladu s revizí mandátu agentury, a proto byla pravidla pro vnitrostátní kontaktní místa rozšířena tak, aby podrobněji stanovila jejich úlohy a povinnosti. Vnitrostátní kontaktní místa musí mít pravomoc působit v členských státech jako ústřední orgán, pokud jde o veškeré údaje týkající se drog, a měla by rovněž na vnitrostátní úrovni získat odpovídající úlohu. Aby mohla řádně plnit svou úlohu, mělo by jejich zřízení splňovat určité minimální požadavky, jejichž dodržování by agentura měla certifikovat. Kromě těchto minimálních požadavků je na členských státech, aby rozhodly, jakým způsobem vnitrostátní kontaktní místa zřídí v rámci svého vnitrostátního právního systému. Kapitola VI (články 35 až 41) obsahuje finanční ustanovení. Článek 35 stanoví pravidla pro jednotný programový dokument agentury, který zahrnuje tříleté plánování a pracovní program na příští rok. Toto ustanovení bylo přizpůsobeno nejnovějším finančním nařízením. Změny ve finančních ustanoveních oproti nařízení (ES) č. 1920/2006 jsou důsledkem provádění společného přístupu a v současnosti platných finančních pravidel pro decentralizované agentury EU. Provedené změny týkající se rozpočtových postupů, předkládání účtů a udělování absolutoria jsou nepodstatné. Jediným novým ustanovením v této kapitole je článek 37, který by agentuře umožnil účtovat poplatky za některé úkoly, které nejsou součástí hlavních úkolů agentury. Bude na agentuře, aby později, jakmile bude toto nařízení použitelné, rozhodla, zda tuto možnost využije, či nikoli. Kapitola VII (články 42 až 44) obsahuje pravidla pro zaměstnance. Změny oproti nařízení (ES) č. 1920/2006 jsou důsledkem provádění společného přístupu a změn služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců (články 42 a 44). Článek 43 obsahuje pravidla pro zaměstnance platná pro výkonného ředitele. Kapitola VIII (články 45 až 63) obsahuje obecná a závěrečná ustanovení. Změny oproti nařízení (ES) č. 1920/2006 jsou způsobeny prováděním společného přístupu a úpravami novějších právních předpisů. Většina těchto ustanovení již byla zahrnuta do nařízení (ES) č. 1920/2006. Tato kapitola rovněž obsahuje přechodná ustanovení (články 58 až 61) s cílem umožnit řádný přechod z Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost na Agenturu Evropské unie pro drogy.



2022/0009 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Agentuře Evropské unie pro drogy EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 168 odst. 5 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem, po poradě s Výborem regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost bylo zřízeno nařízením Rady (EHS) č. 302/93. Tento zřizovací akt byl přepracován v roce 2006 nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006. (2)Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost bylo zřízeno s cílem poskytovat věcné, objektivní, spolehlivé a srovnatelné informace o drogách, drogové závislosti a jejich důsledcích na úrovni Unie s cílem poskytnout Unii a členským státům faktické poznatky pro tvorbu politik a vedení iniciativ zaměřených na boj proti drogám, a tím jim poskytnout přidanou hodnotu, když v rámci svých příslušných oblastí působnosti přijímají opatření nebo rozhodují o opatřeních k řešení drogové problematiky. Vytvoření Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost zjevně zlepšilo dostupnost informací o drogách a drogové závislosti v celé Evropě.

(3)Vzhledem k tomu, že jeho obecný cíl je stále platný a měl by být zachován, nařízení (ES) č. 1920/2006 jako takové již není vhodné pro řešení současných a budoucích problémů souvisejících s drogami. Mandát Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost by proto měl být revidován, včetně jeho nahrazení a přejmenování na „Agenturu Evropské unie pro drogy“ (dále jen „agentura“). Vzhledem k tomu, že je třeba provést podstatné změny nařízení (ES) č. 1920/2006, aby se zohlednil společný přístup decentralizovaných agentur Unie a vývoj drogové problematiky, mělo by být uvedené nařízení v zájmu jasnosti nahrazeno novým nařízením. (4)Nařízení (ES) č. 1920/2006 bylo zaměřeno především na otázky související se zdravím. Abychom však porozuměli dopadům drogové problematiky na veřejné zdraví, snížili dostupnost drog v Unii a omezili poptávku po drogách, je nutné zabývat se také drogovými trhy a otázkami nabídky drog. Otázky související se zdravím a s nabídkou jsou neoddělitelně spjaty. Agentura by se proto měla zabývat drogovou problematikou uceleněji. (5)Činnost agentury by měla být prováděna s náležitým ohledem na příslušné pravomoci Unie a jejích členských států v oblasti drog. Měla by se zabývat různými aspekty drogové problematiky a použitými řešeními. Agentura by se přitom měla řídit příslušnými strategiemi a akčními plány přijatými Unií, zejména příslušnou protidrogovou strategií a akčním plánem EU. (6)Při provádění svých činností by agentura měla spolupracovat s dalšími agenturami a institucemi Unie, zejména s Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol), Agenturou Evropské unie pro vzdělávání a výcvik v oblasti prosazování práva (CEPOL), Agenturou Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust), Evropskou agenturou pro léčivé přípravky (EMA), Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC) a Evropskou výkonnou agenturou pro vzdělávání a kulturu (EACEA), a měla by zohledňovat jejich činnosti, aby se zabránilo dvojímu provádění těchto činností. Spolupráce by rovněž měla probíhat na mezinárodní úrovni s příslušnými orgány a subjekty ve třetích zemích a na úrovni Organizace spojených národů. (7)Stále častější je polyvalentní užívání, tj. souběžné užívání jedné nebo více psychoaktivních látek nebo typů látek, ať už legálních, či nelegálních, pokud jsou tyto látky užívány společně s drogami. Agentura by se proto měla zabývat závislostmi na dalších látkách, jsou-li tyto látky užívány společně s léčivy, a to vytvořením monitorovacích systémů, které by namísto zaměření se pouze na jednu látku, například heroin, braly v úvahu důležitou úlohu souběžného nebo následného používání jiných látek, jako jsou neregulované opioidy nebo zneužívané léky. (8)Agentura by měla rozvíjet své činnosti ve třech hlavních oblastech kompetencí, tj. monitorování, které povede k lépe informovaným politikám; včasném varování a hodnocení rizik, vedoucím k informovanějším opatřením a rozvoji kompetencí, vedoucím k důraznější reakci Unie na problematiku drog. (9)Hlavním úkolem agentury by mělo být i nadále shromažďování, analýza a šíření údajů. Standardní údaje jsou shromažďovány prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst, která by měla zůstat jedním z hlavních poskytovatelů údajů pro agenturu. Díky inovativním metodám shromažďování údajů jsou stále dostupnější další zdroje údajů v reálném čase. Agentura by proto měla mít přístup ke všem dostupným údajům, aby získala ucelený obraz o drogové problematice v Unii a o vnějších faktorech, které ji ovlivňují. (10)Požadavky agentury na údaje by se měly odrazit ve vnitrostátních kontaktních místech. Měla by mít v rámci členských států pravomoc přijímat veškeré relevantní údaje od různých vnitrostátních orgánů. Shromažďování údajů v členských státech by mělo být co nejvíce zjednodušeno, aby se zabránilo dvojímu vykazování a zdvojení činností. (11)S cílem usnadnit a strukturovat shromažďování údajů, výměnu kvalitativních i kvantitativních informací a podpořit vytvoření integrovaného a interoperabilního monitorovacího systému, který umožní monitorování v reálném čase, by agentura měla mít k dispozici vhodné digitální řešení. Měla by se tak umožnit automatizace správy a výměny údajů a informací. Takové řešení by mělo rovněž usnadnit monitorování trhů s drogami s využitím technologií v reálném čase, včetně darknetu. (12)Aby agentura mohla lépe využívat dostupné informace, například k vydávání proaktivnějších opatření, například posouzení hrozeb, strategická zpravodajská hlášení a varování, a aby se zvýšila připravenost Unie na budoucí vývoj, měly by být posíleny monitorovací a analytické možnosti agentury. (13)V zájmu zlepšení připravenosti Unie je rovněž nezbytné mít ucelený obraz o možném budoucím vývoji drogové problematiky. Aby se agentura a tvůrci politik na tento budoucí vývoj připravili, měla by agentura provádět pravidelné prognózy s ohledem na megatrendy, což jsou dlouhodobé hnací síly, které jsou pozorovatelné již nyní a pravděpodobně budou mít významný vliv na utváření budoucnosti, s cílem určit nové výzvy a příležitosti pro reakci na drogové problémy. (14)Drogová problematika stále více využívá technologie, což se opět ukázalo během pandemie COVID-19, kdy bylo zaznamenáno větší využívání nových technologií, které usnadňují distribuci drog. Odhaduje se, že přibližně dvě třetiny nabídek na darknetu se týkají drog. Obchodování s drogami využívá různé platformy, včetně sociálních sítí a mobilních aplikací. Tento vývoj se odráží v reakcích na drogovou problematiku, kdy dochází k většímu využívání mobilních aplikací a zásahů v oblasti elektronického zdravotnictví. V rámci svého uceleného přístupu k drogové problematice by agentura měla tento vývoj monitorovat společně s dalšími příslušnými agenturami Unie a se zamezením zdvojení činností. (15)Novými psychoaktivními látkami, které představují rizika pro veřejné zdraví a společenská rizika v celé Unii, je nutné se zabývat na úrovni Unie. Je proto nezbytné tyto látky sledovat a zachovat systém včasného varování EU, aby bylo možné rychle reagovat. Výměna informací a systém včasného varování týkající se nových psychoaktivních látek, včetně úvodní zprávy a hodnocení rizik nových psychoaktivních látek, byly nedávno doplněny a měly by již zůstat nezměněny. (16)Na základě posíleného monitorování ze strany agentury a zkušeností získaných při hodnocení rizik nových psychoaktivních látek by agentura měla rozvíjet schopnosti obecného posouzení hrozeb. Je naléhavě nutné mít proaktivnější schopnost rychle určit nové hrozby a poskytnout informace pro rozvoj protiopatření, neboť dynamická povaha moderní drogové problematiky znamená, že příslušné problémy se mohou rychle šířit přes hranice. (17)Vzhledem k tomu, že nebezpečné látky mohou vést k poškození veřejného zdraví, měla by mít agentura možnost vydávat varování. Na podporu této funkce by agentura měla vytvořit evropský systém výstrahy v oblasti drog, k němuž by měly přístup vnitrostátní orgány. Tento systém by měl usnadnit rychlou výměnu informací, na základě kterých mohou být nutná rychlá opatření na ochranu veřejného zdraví, bezpečnosti a ochrany. Agentura by měla mít možnost informovat nejen vnitrostátní orgány, ale i možné uživatele těchto látek. (18)Prekursory drog jsou látky nezbytné pro výrobu drog, například amfetaminů, kokainu a heroinu. Vzhledem k tomu, že výroba nedovolených drog v Unii roste, měla by být posílena prevence obchodování s prekursory drog a jejich přesměrování z legálních distribučních cest k výrobě nedovolených drog. Na podporu tohoto úsilí by agentura měla mít svou roli při monitorování zneužívání prekursorů drog a obchodování s nimi a měla by být nápomocna Komisi při provádění právních předpisů Unie týkajících se prekursorů drog. (19)Vzhledem k rostoucí potřebě forenzních a toxikologických údajů a odborných znalostí a nedostatečné koordinaci mezi laboratořemi v členských státech je nezbytné zřídit „virtuální“ laboratoř, tj. síť forenzních a toxikologických laboratoří, které budou mít znalosti v oblasti drog a poškození souvisejících s drogami. Tato „virtuální“ laboratoř by měla agentuře umožnit přístup k příslušným informacím, zlepšit její možnosti v dané oblasti a podpořit výměnu znalostí mezi příslušnými laboratořemi v členských státech, aniž by vznikly vysoké náklady na vytvoření a provoz vlastní laboratoře. (20)Síť forenzních a toxikologických laboratoří by měla členské státy zastupovat tím, že jim bude umožněno jmenovat do této sítě dvě laboratoře se zaměřením na toxikologickou a forenzní odbornost. Aby bylo zajištěno co nejširší pokrytí, měli by mít možnost zapojit se do sítě i odborníci z jiných laboratoří, které jsou důležité pro práci agentury, včetně odborníků z evropské sítě celních laboratoří. Tato spolupráce by umožnila všem zúčastněným laboratořím, aby se v různých oblastech od sebe vzájemně učili. (21)Za účelem prohloubení znalostí v této oblasti a podpory členských států by agentura měla vymezit a financovat příslušné projekty, například vypracování referenčních norem pro nové léky, vypracování toxikologických nebo farmakologických studií a charakteristiky drog. Tento přístup by podpořil sdílení informací mezi příslušnými laboratořemi a snížil by náklady pro jednotlivé laboratoře. (22)Vzhledem k tomu, že agentura má přístup k údajům a nezbytným vědeckým zkušenostem, aby mohla vyvíjet a prosazovat fakticky podložené strategie prevence, měla by být zapojena do činnosti v oblasti prevence, zejména výměny osvědčených postupů a uskutečnitelných výsledků výzkumu v oblasti drogové prevence, prevence trestné činnosti související s drogami a prevence poškození souvisejících s drogami, včetně vypracování norem kvality pro drogovou prevenci (evropské požadavky na jakost v oblasti drogové prevence) nebo osnov poskytujících činitelům s rozhodovacími pravomocemi a tvůrcům politiky znalosti o fakticky podložených nejúčinnějších preventivních opatřeních a přístupech (osnovy prevence Evropské unie).

(23)Vzhledem ke své perspektivě v Unii by agentura měla být schopna posoudit vnitrostátní opatření a odbornou přípravu, například v oblasti prevence, léčby, snižování nepříznivých důsledků a dalších souvisejících opatření, s ohledem na jejich soulad s nejnovějším stavem vědeckého poznání a na jejich prokázanou užitečnost. Členské státy nebo příslušné profesní subjekty by měly mít možnost používat akreditaci nebo certifikaci jako značku kvality své práce. (24)Vzhledem k tomu, že agentura má na úrovni Unie jedinečné postavení, které jí umožňuje porovnávat údaje a osvědčené postupy, měla by strukturovanějším způsobem podporovat hodnocení a vypracování vnitrostátních protidrogových strategií napříč členskými státy, zejména pokud jde o rozvoj politik. Kromě toho by měla být posílena úloha agentury při poskytování odborné přípravy a podpory členským státům při provádění norem kvality a osvědčených postupů s ohledem na odborné znalosti, které v těchto oblastech vyvinula. (25)Povinnosti agentury v oblasti mezinárodní spolupráce by měly být vymezeny jasněji, aby se mohla plně zapojit do těchto činností a reagovat na žádosti třetích zemí a subjektů. Agentura by měla být schopna přispívat k rozvoji a provádění vnějšího rozměru protidrogové politiky Unie a k vedoucí úloze Unie na mnohostranné úrovni jako prostředku k zajištění účinného a soudržného provádění protidrogových politik Unie na vnitřní i mezinárodní úrovni. Aby agentura mohla na tento úkol přidělit dostatečné zdroje, měla by být součástí jejích hlavních úkolů práce v oblasti mezinárodní spolupráce. Měla by být založena na rámci mezinárodní spolupráce agentury, který by měl být v souladu s prioritami, které Unie v oblasti mezinárodní spolupráce má, a měl by být pravidelně revidován s cílem zajistit, že bude odpovídajícím způsobem odrážet mezinárodní vývoj. (26)S cílem pomoci financování výzkumu v oblasti bezpečnosti ze strany Unie za účelem rozvinutí jeho plného potenciálu a řešení potřeb protidrogové politiky by agentura měla být Komisi nápomocna při určování klíčových témat výzkumu, tvorby a provádění rámcových programů Unie pro výzkum a inovace, které jsou relevantní pro cíle agentury. Pokud je agentura nápomocna Komisi při určování klíčových témat výzkumu, tvorby a provádění rámcového programu Unie, neměla by z tohoto programu dostávat finanční prostředky, aby se zabránilo možnému střetu zájmů. V neposlední řadě by se agentura měla podílet na celounijních iniciativách zabývajících se výzkumem a inovacemi s cílem zajistit, že budou vyvíjeny technologie nezbytné pro její činnosti a budou k dispozici pro použití. (27)Správní radě by při přípravě jejích rozhodnutí měla pomáhat výkonná rada. V čele agentury by měl být výkonný ředitel. Správní radě a výkonnému řediteli by měl být v příslušných vědeckých záležitostech i nadále nápomocen vědecký výbor. (28)Vnitrostátní kontaktní místa by měla být jedním z hlavních poskytovatelů údajů pro agenturu. Je nezbytné stanovit minimální požadavky na jejich vytvoření členskými státy a jejich certifikaci agenturou. Aby bylo zaručeno řádné fungování vnitrostátních kontaktních míst, měla by být zřízena jako trvalá, se zvláštním rozpočtem a s určitou mírou nezávislosti při výkonu své funkce. (29)Agentura by měla mít k plnění svých úkolů dostatečné zdroje a měla by mít samostatný rozpočet. Měla by být financována především z příspěvku ze souhrnného rozpočtu Unie. Na příspěvek Unie a veškeré subvence ze souhrnného rozpočtu Unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Kontrolu účtů by měl provádět Účetní dvůr Evropské unie. (30)Poplatky zlepšují financování agentury a lze o nich uvažovat v případě konkrétních záležitostí, které lze jasně oddělit od hlavních úkolů agentury. Veškeré poplatky vybírané agenturou by měly pokrývat její náklady za poskytování příslušných služeb. (31)Výkonný ředitel by měl předkládat výroční zprávu agentury Evropskému parlamentu a Radě. Evropský parlament a Rada by dále měly mít možnost vyzvat výkonného ředitele, aby podal zprávu o plnění svých povinností. (32)Na agenturu by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001. Agentura by měla být ohledně svých činností co nejtransparentnější, aniž by však ohrozila dosažení cíle svých operací. (33)Na agenturu by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 a interinstitucionální dohoda ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), k níž již Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost přistoupilo. (34)Za účelem kontroly a zajištění výkonnosti agentury a toho, aby jí její mandát umožňoval provádět nezbytné činnosti, které vyžaduje vývoj trhu s drogami a vývoj politik, by mělo být pravidelně prováděno externí hodnocení činnosti agentury a v případě potřeby by její mandát měl být odpovídajícím způsobem upraven. (35)Agentura by měla při provádění svého pracovního programu úzce spolupracovat s příslušnými mezinárodními organizacemi, dalšími vládními a nevládními subjekty a příslušnými technickými subjekty z Unie i mimo ni, zejména s cílem zabránit zdvojování práce a zajistit přístup ke všem údajům a nástrojům potřebným k plnění jejího mandátu. (36)Agentura nahrazuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost zřízené nařízením (ES) č. 1920/2016 a je jeho nástupcem. Měla by proto být právním nástupcem pro všechny jeho smlouvy, včetně pracovních smluv, závazků a nabytého majetku. Mezinárodní dohody uzavřené Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost před datem použitelnosti tohoto nařízení by měly zůstat v platnosti. (37)Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zřízení agentury, která se zabývá drogovou problematikou, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale z důvodu rozsahu a účinků opatření je lze spíše lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I CÍLE A OBECNÉ ÚKOLY AGENTURY Článek 1 Zřízení agentury

1.Tímto nařízením se zřizuje Agentura Evropské unie pro drogy (dále jen „agentura“). 2.Agentura nahrazuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost zřízené nařízením (ES) č. 1920/2006 a je jeho nástupcem. Článek 2 Právní postavení a sídlo 1.Agentura je subjektem Unie s právní subjektivitou. 2.Agentura má v každém členském státě nejširší způsobilost k právním úkonům, kterou jeho vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat nebo zcizovat movitý a nemovitý majetek a být účastníkem v soudním řízení. 3.Sídlo agentury je v Lisabonu v Portugalsku. Článek 3 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: (1)„drogami“ drogy ve smyslu čl. 1 bodu 1 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV; (2)„novými psychoaktivními látkami“ látky definované v čl. 1 bodě 4 rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV; (3)„polyvalentním užíváním“ souběžné užívání jedné nebo více psychoaktivních látek nebo typu látky, ať už legální, či nelegální, jsou-li tyto látky užívány společně s drogami; (4)„prekursory drog“ látky, které jsou regulovány a sledovány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 a nařízením Rady (ES) č. 111/2005; (5)„zúčastněnými zeměmi“ členské státy a třetí země, které uzavřely s Unií dohodu v souladu s článkem 54; (6)„mezinárodní organizací“ organizace a subjekty mezinárodního práva veřejného, které jsou jí podřízeny, nebo jiný subjekt zřízený dohodou mezi dvěma nebo více zeměmi nebo na jejím základě; (7)„Úmluvami o drogách Organizace spojených národů“ Jednotná úmluva Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972, Úmluva Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971 a Úmluva Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami z roku 1988; (8)„Systémem Organizace spojených národů“ systém kontrolních mechanismů zřízený úmluvami Organizace spojených národů o drogách. Článek 4 OBECNÉ ÚKOLY AGENTURY

Agentura poskytuje Unii a jejím členským státům věcné, objektivní, spolehlivé a srovnatelné informace, včasné varování a hodnocení rizik na úrovni Unie, pokud jde o drogy, drogovou závislost, trhy s drogami a jejich důsledky, a doporučuje vhodná a fakticky podložená konkrétní opatření ohledně toho, jak včas řešit související výzvy. Článek 5 Zvláštní úkoly 1.Za účelem provádění obecného úkolu stanoveného v článku 4 plní agentura tyto úkoly: (a)monitorovací úkoly, které zahrnují: (1)shromažďování informací a údajů podle čl. 6 odst. 1; (2)šíření informací a údajů podle čl. 6 odst. 5 a (3)monitorování drogové problematiky, včetně rozměru veřejného zdraví, bezpečnosti a ochrany podle článku 7; (b)úkoly v oblasti připravenosti, k nimž patří: (1)výměna informací o nových psychoaktivních látkách a systém včasného varování o těchto látkách, včetně přípravy úvodní zprávy a hodnocení rizik podle článků 8 až 11; (2)posouzení hrozeb a připravenost podle článku 12; (3)zřízení a provoz evropského systému výstrahy v oblasti drog podle článku 13; (4)sledování vývoje v oblasti obchodování s prekursory drog a jejich zneužívání a přispívání k provádění právních předpisů o prekursorech drog podle článku 14; (5) zřízení a provoz sítě forenzních a toxikologických laboratoří podle článku 15; (c)úkoly v oblasti rozvoje kompetencí, k nimž patří: (1)vypracování, rozšíření a propagace celounijních preventivních programů a kampaní podle článku 16; (2)akreditace a certifikace vnitrostátních opatření podle článku 17; (3)podpora členským státům podle článku 18; (4)odborná příprava podle článku 19; (5)mezinárodní spolupráce a technická pomoc podle článku 20;

(6)výzkumné a inovační činnosti podle článku 21. 2.Agentura zřídí a bude koordinovat po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi v zúčastněných zemích a ve spolupráci s nimi síť uvedenou v článku 31. 3.Při plnění a provádění úkolů uvedených v odstavci 1 jedná agentura objektivním, nestranným a vědecky důsledným způsobem. 4.Agentura zlepšuje koordinaci mezi vnitrostátními opatřeními a opatřeními Unie v oblastech své činnosti a usnadňuje výměnu informací mezi činiteli s rozhodovací pravomocí, výzkumnými pracovníky, odborníky a subjekty, jež se zabývají problematikou drog ve vládních a nevládních organizacích. 5.Agentura podle potřeby podporuje při provádění těchto strategií Komisi, členské státy a další příslušné zúčastněné strany určené v relevantních protidrogových strategiích Unie. 6.Při plnění a provádění úkolů uvedených v odstavci 1 může agentura podle potřeby organizovat setkávání odborníků, zřizovat pracovní skupiny ad hoc a financovat projekty. 7.Při plnění a provádění úkolů uvedených v odstavci 1 agentura aktivně spolupracuje s dalšími decentralizovanými agenturami a subjekty Unie, zejména s Europolem, Eurojustem, Evropskou agenturou pro léčivé přípravky, Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí, organizacemi občanské společnosti a dalšími příslušnými zúčastněnými stranami s cílem dosáhnout maximální účinnosti při monitorování a posuzování drogové problematiky a reakci na ni. 8.Agentura se může v rámci svého mandátu zapojit do komunikační činnosti z vlastního podnětu. Přidělení zdrojů na komunikační činnost nesmí být na úkor účinného plnění úkolů uvedených v odstavci 1. Komunikační činnost se provádí v souladu s příslušnými plány pro komunikaci a šíření informací přijatými správní radou. KAPITOLA II MONITOROVÁNÍ Článek 6 Shromažďování a šíření informací a údajů 1.Agentura: (a)shromažďuje veškeré relevantní informace a údaje, včetně informací a údajů sdělovaných vnitrostátními kontaktními místy, které jsou výsledkem výzkumu a jsou dostupné z otevřených zdrojů, a dále údaje pocházející z unijních, nevládních a příslušných mezinárodních organizací; (b)shromažďuje informace a údaje potřebné pro monitorování polyvalentního užívání, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. c); (c)shromažďuje dostupné informace a údaje od vnitrostátních kontaktních míst a národních jednotek Europolu o nových psychoaktivních látkách a bez zbytečného odkladu tyto informace předává vnitrostátním kontaktním místům a národním jednotkám Europolu, jakož i Komisi; (d)shromažďuje a analyzuje informace a údaje o prekursorech drog, jejich zneužívání a obchodování s nimi; (e)provádí a zadává výzkumné a monitorovací studie, průzkumy, studie proveditelnosti a pilotní projekty nezbytné pro plnění svých úkolů; (f)zajišťuje lepší srovnatelnost, objektivitu a spolehlivost informací a údajů na úrovni Unie tím, že stanoví ukazatele a společné normy nezávazné povahy, jejichž dodržování může agentura doporučit, s cílem zajistit větší jednotnost metod měření, které používají členské státy a Unie; agentura zejména vyvíjí nástroje a prostředky, které členským státům pomohou sledovat a hodnotit jejich vnitrostátní politiky, a Komisi sledovat a hodnotit politiky Unie. 2.Agentura shromažďuje příslušné vnitrostátní údaje prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst. Rovněž úzce spolupracuje s dalšími vnitrostátními, evropskými a mezinárodními organizacemi a subjekty, které již takové informace mají.

3.Agentura v rámci svého mandátu vypracuje metody a přístupy ke shromažďování údajů, mimo jiné prostřednictvím projektů s externími partnery. 4.Agentura může vyvinout nezbytná digitální řešení, jejichž prostřednictvím jsou informace a údaje spravovány a automaticky vyměňovány. Jsou-li taková digitální řešení vyvinuta, musí: (a)umožnit automatizované shromažďování údajů, včetně informací z otevřených zdrojů, při zachování možnosti manuálního poskytování údajů; (b)používat umělou inteligenci pro ověřování, analýzu a automatizované podávání zpráv; (c)umožnit počítačové zpracování a výměnu informací, údajů a dokumentů. 5.Agentura šíří informace a údaje: (a)zpřístupněním informací, které vytváří, Unii, členským státům a dalším zúčastněným stranám, a to i pokud jde o nový vývoj a měnící se trendy; (b)zajištěním rozsáhlého šíření svých analýz, závěrů a zpráv; (c)zajištěním rozsáhlého šíření spolehlivých údajů, s výjimkou citlivých neutajovaných a utajovaných údajů, a to zveřejňováním pravidelných zpráv o stavu drogové problematiky na základě shromážděných údajů, včetně údajů o nových trendech; (d)vytvářením a zpřístupněním otevřených vědeckých informačních zdrojů a napomáháním při podpoře informační činnosti; (e)poskytováním informací o normách kvality, inovativních osvědčených postupech a realizovatelných výsledcích výzkumu v členských státech a usnadněním výměny a provádění těchto norem a postupů. 6.Agentura neshromažďuje žádné údaje, které by umožňovaly identifikovat osoby nebo malé skupiny osob. Zdrží se jakéhokoli předávání informací týkajících se konkrétních osob. Článek 7 Monitorování drogové problematiky 1.Agentura monitoruje: (a)drogovou problematiku v Unii uceleným způsobem, a to prostřednictvím epidemiologických a jiných ukazatelů, přičemž se zabývá zdravotními hledisky, bezpečností a ochranou před protiprávními činy, včetně provádění příslušných protidrogových strategií Unie; (b)nově se objevující trendy v drogové problematice v Unii i na mezinárodní úrovni, pokud mají dopad na Unii; patří sem monitorování využívání nových technologií pro drogové služby nebo obchod s drogami a případně propojení s jinými oblastmi trestné činnosti; (c)polyvalentní užívání a jeho důsledky, zejména důsledky pro politiky a reakce vyplývající ze vzájemného působení mezi užíváním drog s jednou nebo více psychoaktivními látkami nebo typy látek, ať už jsou legální, či nelegální; včetně zvýšených rizik zdravotních a společenských problémů, k nimž může dojít, jsou-li drogy a jiné psychoaktivní látky užívány současně nebo následně po sobě během krátké doby nebo jsou-li různé látky vyráběny nebo prodávány společně; potřebu zvážit společné příčiny užívání drog a drogové závislosti; důsledky pro monitorování a výměnu osvědčených postupů, které vznikají v případech, kdy se politiky a reakce zaměřují na více látek uceleným způsobem; (d)problémy související s drogami a použitá řešení, zejména zavádění inovativních osvědčených postupů a výsledků výzkumu;

(e)ve spolupráci s Europolem a s podporou vnitrostátních kontaktních míst a národních jednotek Europolu všechny nové psychoaktivní látky ohlášené členskými státy; (f)prekursory drog a obchodování s nimi a jejich zneužívání; (g)unijní a vnitrostátní protidrogové politiky, a to i s ohledem na podporu jejich rozvoje a nezávislého hodnocení; (h)trhy s drogami využívající technologie, ve spolupráci s Europolem v rámci svých příslušných mandátů. 2.Na základě svých monitorovacích činností agentura určí inovativní osvědčené postupy a dále je rozvíjí. Agentura poskytuje a sdílí informace o inovativních osvědčených postupech v členských státech a usnadňuje výměnu těchto postupů mezi členskými státy. 3.Agentura provádí pravidelné prognózy s přihlédnutím k dostupným informacím. Na tomto základě vypracuje příslušné předpovědi pro rozvoj budoucí protidrogové politiky. KAPITOLA III PŘIPRAVENOST Článek 8 Výměna informací o nových psychoaktivních látkách a systém včasného varování před nimi 1.Každý členský stát zajistí, aby jeho vnitrostátní kontaktní místo a jeho národní jednotka Europolu poskytovaly včas a bez zbytečného prodlení agentuře a Europolu, s ohledem na příslušné pravomoci obou těchto subjektů, dostupné informace o nových psychoaktivních látkách. Tyto informace se týkají odhalování a zjišťování, používání a vzorců užívání, výroby, extrakce, distribuce a způsobů distribuce těchto látek, obchodu s nimi a jejich obchodního, lékařského a vědeckého využití a potenciálních a zjištěných rizik, která tyto látky představují. 2.Agentura ve spolupráci s Europolem shromažďuje, třídí, analyzuje a hodnotí informace o nových psychoaktivních látkách. Tyto informace včas sdělí vnitrostátním kontaktním místům, národním jednotkám Europolu a Komisi s cílem poskytnout jim veškeré informace potřebné pro účely včasného varování. Agentura vypracuje úvodní zprávu nebo kombinovanou úvodní zprávu podle článku 9 na základě informací shromážděných podle prvního pododstavce. Článek 9 Úvodní zpráva 1.Pokud se agentura, Komise nebo většina členských států domnívá, že předané informace o nové psychoaktivní látce shromážděné v jednom nebo několika členských státech vyvolávají obavy, že tato nová psychoaktivní látka může představovat zdravotní nebo společenská rizika na úrovni Unie, vypracuje agentura o nové psychoaktivní látce úvodní zprávu. Pro účely prvního pododstavce informují členské státy Komisi a jiné členské státy o tom, že si přejí, aby byla vypracována úvodní zpráva. Pokud je dosaženo většiny členských států, Komise dá agentuře odpovídající pokyny a informuje o tom členské státy. 2.Úvodní zpráva obsahuje: (a)předběžné uvedení povahy, počtu a rozsahu případů, jež svědčí o zdravotních a společenských problémech, které mohou s touto novou psychoaktivní látkou případně souviset, a vzorce užívání nové psychoaktivní látky;

(b)předběžné uvedení chemického a fyzikálního popisu nové psychoaktivní látky a postupů a prekursorů používaných pro její výrobu nebo extrakci; (c)předběžné uvedení farmakologického a toxikologického popisu nové psychoaktivní látky; (d)předběžný uvedení informací o zapojení zločineckých skupin do výroby nebo distribuce nové psychoaktivní látky; (e)informace o používání nové psychoaktivní látky v humánním a veterinárním lékařství, mimo jiné jako účinné látky v humánním léčivém přípravku nebo veterinárním léčivém přípravku; (f)informace o obchodním a průmyslovém využití nové psychoaktivní látky, míře tohoto využití a rovněž o jejím využití pro účely vědeckého výzkumu a vývoje; (g)informace o tom, zda se na novou psychoaktivní látku vztahují v členských státech nějaká omezující opatření; (h)informace o tom, zda nová psychoaktivní látka v současnosti je nebo byla hodnocena v rámci systému Organizace spojených národů; (i)další relevantní informace, pokud jsou dostupné. 3.Pro účely úvodní zprávy použije agentura informace, které má k dispozici. 4.Pokud to agentura považuje za nezbytné, požádá vnitrostátní kontaktní místa o poskytnutí dalších informací o nové psychoaktivní látce. Vnitrostátní kontaktní místa poskytnou tyto informace do dvou týdnů od obdržení této žádosti. 5.Agentura bez zbytečného odkladu po zahájení vypracovávání úvodní zprávy podle prvního odstavce požádá Evropskou agenturu pro léčivé přípravky na úrovni Unie nebo na vnitrostátní úrovni, aby poskytla informace o tom, zda je nová psychoaktivní látka účinnou látkou: (a)v humánním léčivém přípravku nebo ve veterinárním léčivém přípravku, který byl registrován v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES, směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES nebo nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004; (b)v humánním léčivém přípravku nebo veterinárním léčivém přípravku, který je předmětem žádosti o registraci; (c)v humánním léčivém přípravku nebo ve veterinárním léčivém přípravku, jehož registrace byla příslušným orgánem pozastavena; (d)v neregistrovaném humánním léčivém přípravku uvedeným v čl. 5 odst. 1 a 2 směrnice 2001/83/ES nebo ve veterinárním léčivém přípravku připraveném pro tento případ osobou, která je k tomu oprávněna na základě vnitrostátního práva podle čl. 10 odst. 1 písm. c) směrnice 2001/82/ES; (e)v hodnoceném léčivém přípravku ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/20/ES. Týkají-li se informace rozhodnutí o registraci uděleného členským státem, poskytne dotyčný členský stát Evropské agentuře pro léčivé přípravky tyto informace na její žádost. 6.Agentura bez zbytečného odkladu po zahájení vypracování úvodní zprávy podle prvního odstavce požádá Europol o poskytnutí informací o zapojení zločineckých skupin do výroby, distribuce a způsobů distribuce a obchodu s novou psychoaktivní látkou i do jakéhokoli užívání nové psychoaktivní látky. 7.Agentura bez zbytečného odkladu po zahájení vypracování úvodní zprávy podle prvního odstavce požádá Evropskou agenturu pro chemické látky, Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí a Evropský úřad pro bezpečnost potravin o poskytnutí informací a údajů o nové psychoaktivní látce, které mají k dispozici. 8.Podrobnosti spolupráce mezi agenturou a decentralizovanými agenturami Unie uvedené v odstavcích 5, 6 a 7 se řídí pracovními ujednáními. Tato pracovní ujednání se uzavírají v souladu s čl. 53 odst. 2.

9.Agentura dodržuje podmínky pro použití informací, které jí jsou sdělovány, včetně podmínek přístupu k dokumentům, bezpečnosti informací a údajů a ochrany důvěrných údajů, včetně citlivých údajů a důvěrných obchodních informací třetích stran. 10.Agentura předloží úvodní zprávu Komisi a členským státům do pěti týdnů od podání žádosti o informace uvedené v odstavcích 5, 6 a 7. 11.Pokud agentura shromažďuje informace o několika nových psychoaktivních látkách, které považuje za látky s podobnou chemickou strukturou, předloží Komisi a členským státům individuální úvodní zprávy nebo kombinované úvodní zprávy zabývající se několika novými psychoaktivními látkami za předpokladu, že vlastnosti každé nové psychoaktivní látky jsou jasně určeny, a to do šesti týdnů od podání žádosti o informace uvedené v odstavcích 5, 6 a 7. Článek 10 Postup hodnocení rizik a zpráva o hodnocení rizik 1.Do dvou týdnů od obdržení úvodní zprávy podle čl. 9 odst. 10 může Komise agenturu požádat, aby provedla hodnocení potenciálních rizik, která představuje nová psychoaktivní látka, a aby vypracovala zprávu o hodnocení rizik, pokud se lze na základě úvodní zprávy domnívat, že tato látka může představovat závažná rizika pro veřejné zdraví a případně závažná společenská rizika. Hodnocení rizik provádí vědecký výbor. 2.Do dvou týdnů od obdržení kombinované úvodní zprávy podle čl. 9 odst. 11 může Komise agenturu požádat, aby provedla hodnocení potenciálních rizik, která představuje několik nových psychoaktivních látek s podobnou chemickou strukturou, a aby vypracovala zprávu o kombinovaném hodnocení rizik, pokud se lze na základě kombinované úvodní zprávy domnívat, že tyto látky mohou představovat závažná rizika pro veřejné zdraví a případně závažná společenská rizika. Kombinované hodnocení rizik provádí vědecký výbor. 3.Zpráva o hodnocení rizik nebo zpráva o kombinovaném hodnocení rizik obsahuje: (a)dostupné informace o chemických a fyzikálních vlastnostech nové psychoaktivní látky a o postupech a prekursorech používaných pro její výrobu nebo extrakci; (b)dostupné informace o farmakologických a toxikologických vlastnostech nové psychoaktivní látky; (c)analýzu zdravotních rizik spojených s novou psychoaktivní látkou, zejména pokud jde o její akutní a chronickou toxicitu, náchylnost ke zneužití a potenciál rozvíjet závislost a její fyzické a psychické účinky a dopad na chování; (d)analýzu společenských rizik spojených s novou psychoaktivní látkou, zejména pokud jde o její dopad na fungování ve společnosti, veřejný pořádek a trestnou činnost, a o zapojení zločineckých skupin do výroby, distribuce a způsobů distribuce nové psychoaktivní látky a do obchodování s ní; (e)dostupné informace o míře a vzorcích užívání nové psychoaktivní látky, její dostupnosti a potenciálu k šíření v rámci Unie; (f)dostupné informace o obchodním a průmyslovém využití nové psychoaktivní látky, míře tohoto využití a rovněž o jejím využívání pro účely vědeckého výzkumu a vývoje; (g)další relevantní informace, pokud jsou dostupné. 4.Vědecký výbor posoudí rizika, která nová psychoaktivní látka nebo skupina nových psychoaktivních látek představují. Komise, Agentura, Europol a Evropská agentura pro léčivé přípravky mají právo jmenovat vždy dva pozorovatele. 5.Vědecký výbor provádí hodnocení rizik na základě dostupných informací a na základě jakýchkoli jiných relevantních vědeckých důkazů. Vědecký výbor vezme v úvahu všechna stanoviska svých členů. Agentura organizuje postup hodnocení rizik, včetně určení budoucích informačních potřeb a příslušných studií. 6.Agentura předloží Komisi a členským státům zprávu o hodnocení rizik nebo zprávu o kombinovaném hodnocení rizik do šesti týdnů od obdržení žádosti Komise o vypracování této zprávy. 7.Po obdržení řádně odůvodněné žádosti agentury může Komise prodloužit lhůtu pro provedení hodnocení rizik nebo kombinovaného hodnocení rizik, aby bylo možno provést další výzkum a shromažďování údajů. V této žádosti se uvede informace o době potřebné k provedení hodnocení rizik nebo kombinovaného hodnocení rizik.

8.Agentura rovněž poskytuje včasná rychlá posouzení rizik v souladu s článkem 20 nařízení (EU).../... o vážných přeshraničních zdravotních hrozbách a o zrušení rozhodnutí č. 1082/2013/EU v případě hrozby uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, pokud hrozba spadá do mandátu agentury. Článek 11 Vyloučení z hodnocení rizik 1.Hodnocení rizik se neprovádí v případě, že nová psychoaktivní látka je v pokročilé fázi hodnocení v rámci systému hodnocení OSN, tedy jakmile Odborný výbor pro drogovou závislost Světové zdravotnické organizace zveřejní svůj hodnotící posudek společně s písemným doporučením, s výjimkou případů, kdy jsou dostupné dostatečné údaje a informace, z nichž vyplývá, že zprávu o hodnocení rizik na úrovni Unie je zapotřebí vypracovat, přičemž důvody pro vypracování této zprávy se uvedou v úvodní zprávě. 2.Hodnocení rizika se neprovádí, pokud bylo na základě hodnocení v rámci systému Organizace spojených národů rozhodnuto, že nová psychoaktivní látka nebude zařazena na seznam, s výjimkou případů, kdy jsou dostupné dostatečné údaje a informace, z nichž vyplývá, že zprávu o hodnocení rizik na úrovni Unie je zapotřebí vypracovat, přičemž důvody pro vypracování této zprávy se uvedou v úvodní zprávě. 3.Hodnocení rizik se neprovádí v případě, že nová psychoaktivní látka je účinnou látkou: (a)v humánním léčivém přípravku nebo ve veterinárním léčivém přípravku, který získal registraci v souladu se směrnicí 2001/83/ES, směrnicí 2001/82/ES nebo nařízením (ES) č. 726/2004; (b)v humánním léčivém přípravku nebo ve veterinárním léčivém přípravku, který je předmětem žádosti o registraci; (c)v humánním léčivém přípravku nebo ve veterinárním léčivém přípravku, jehož registrace byla příslušným orgánem pozastavena; (d)v hodnoceném léčivém přípravku ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice 2001/20/ES. Článek 12 Posouzení hrozeb a připravenost 1.Agentura vytvoří kapacitu pro strategické obecné posouzení hrozeb, aby byla schopna v rané fázi zjistit nový vývoj drogové problematiky, který by mohl mít negativní dopad na veřejné zdraví, bezpečnost a ochranu, a tím pomohla příslušným zúčastněným stranám včas a účinně reagovat na nové hrozby. 2.Agentura stanoví soubor kritérií pro hodnocení toho, kdy je třeba zahájit hodnocení hrozeb. Agentura může z vlastního podnětu zahájit posouzení hrozeb na základě interního posouzení signálů vyplývajících z rutinního monitorování, výzkumu nebo jiných vhodných informačních zdrojů. Posouzení hrozeb může být rovněž zahájeno na žádost Komise nebo členského státu, jsou-li splněna stanovená kritéria. 3.Posouzení hrozeb spočívá v rychlém vyhodnocení stávajících informací a v případě potřeby ve shromažďování nových informací prostřednictvím informačních sítí agentury. Agentura vypracuje vhodné způsoby rychlého vědeckého hodnocení. 4.Zpráva o posouzení hrozeb popisuje zjištěnou hrozbu, aktuální situaci na základě dostupných důkazů, možné výsledky v případě nepřijetí opatření a stanoví možnosti připravenosti a reakce, které mohou být přijaty s cílem zmírnit zjištěnou hrozbu. Může rovněž obsahovat možná následná opatření, která mají být přijata. Zpráva o posouzení hrozeb se případně zašle Komisi a členským státům. 5.Agentura při provádění posouzení hrozeb úzce spolupracuje s dalšími decentralizovanými agenturami a subjekty Unie, s Unií a mezinárodními organizacemi tím, že je případně do tohoto posuzování zapojí. Pokud je možná hrozba již předmětem analýzy v rámci jiného mechanismu Unie, agentura posouzení hrozby neprovede. 6.Agentura se souhlasem Komise provádí posouzení hrozeb v souvislosti s hrozbami souvisejícími s drogami, které se objevují mimo Unii a které mohou mít dopad na veřejné zdraví, bezpečnost a ochranu v Unii. Článek 13

Evropský systém výstrahy v oblasti drog 1.Agentura zřizuje a řídí rychlý evropský systém výstrahy v oblasti drog. 2.Členské státy neprodleně oznámí agentuře veškeré informace týkající se výskytu závažného přímého nebo nepřímého rizika pro lidské zdraví, bezpečnost nebo ochranu, které souvisí s drogami, jakož i veškeré informace, které mohou být užitečné pro koordinaci reakce, kdykoli se o těchto informacích dozvědí, například: (a)druh a původ rizika; (b)datum a místo události, která představuje riziko; (c)prostředky expozice, přenosu nebo šíření; (d)analytické a toxikologické údaje; (e)metody identifikace; (f)rizika pro veřejné zdraví; (g)opatření v oblasti veřejného zdraví, která byla na vnitrostátní úrovni provedena nebo jejichž přijetí se plánuje; (h)opatření jiná než opatření v oblasti veřejného zdraví; (i)jakékoli další informace týkající se závažného rizika pro zdraví. 3.Agentura zanalyzuje a posoudí dostupné informace a údaje o možných závažných rizicích pro lidské zdraví a doplní je o veškeré vědecké a technické informace, které má k dispozici ze systému včasného varování uvedeného v článku 8 a z jiných posouzení hrozeb provedených v souladu s článkem 12, od jiných agentur a subjektů Unie a od mezinárodních organizací, zejména Světové zdravotnické organizace. Agentura zohlední informace získané prostřednictvím svých nástrojů pro shromažďování údajů a z otevřených zdrojů. 4.Na základě informací obdržených podle odstavce 3 poskytne agentura příslušným vnitrostátním orgánům, včetně vnitrostátních kontaktních míst, cílená sdělení o rychlém varování před rizikem nebo oznámení strategických zpravodajských informací nebo obojí. Tato sdělení o rizicích nebo oznámení strategických zpravodajských informací mohou navrhnout možnosti reakce, které mohou členské státy zvážit v rámci svého plánování připravenosti a vnitrostátních činností v oblasti reakce. 5.Členské státy informují agenturu o veškerých doplňujících informacích, které mají k dispozici za účelem další analýzy a posouzení rizika, jakož i o provedených krocích nebo opatřeních přijatých po obdržení oznámení a informací předaných v rámci evropského systému výstrahy v oblasti drog. 6.Agentura úzce spolupracuje s Komisí a členskými státy, aby podpořila nezbytnou soudržnost v procesu sdílení informací o rizicích. 7.Agentura může zpřístupnit účast v evropském systému výstrahy v oblasti drog třetím zemím nebo mezinárodním organizacím. Tato účast je založena na vzájemnosti a zahrnuje opatření týkající se důvěrnosti, která jsou rovnocenná opatřením uplatňovaným v agentuře. 8.Agentura může vyvinout systém varování, jehož prostřednictvím může přímo oslovit a obrátit se na ty, kdo drogy užívají nebo potenciálně užívají. Článek 14 Prekursory drog

1.Agentura je Komisi nápomocna při sledování vývoje v souvislosti s obchodováním s prekursory drog a jejich zneužíváním a při posuzování potřeby doplnit, zrušit nebo změnit kategorii uvedených a neuvedených látek v souvislosti s nařízením (ES) č. 273/2004 a nařízením (ES) č. 111/2005, včetně určení a hodnocení jejich dovolených a nedovolených užití. 2.Agentura z vlastního podnětu nebo na žádost Komise vypracuje zprávu o posouzení hrozeb týkající se prekursorů drog. Článek 15 Síť forenzních a toxikologických laboratoří 1.Agentura zřídí síť forenzních a toxikologických laboratoří, které se zabývají zejména forenzním a toxikologickým zkoumáním drog a poškození souvisejících s drogami. 2.Síť působí především jako fórum pro výměnu údajů a informací o novém vývoji a trendech, organizuje školení za účelem zvýšení způsobilosti forenzních odborníků v oblasti drog, podporuje provádění systémů zajištění kvality a podporuje další harmonizaci shromažďování údajů a analytických metod. 3.Každý členský stát má právo prostřednictvím svého zástupce ve správní radě jmenovat do sítě dvě laboratoře, z nichž jedna se specializuje na forenzní analýzu a druhá na toxikologii. Agentura může pro konkrétní projekty vybrat další laboratoře nebo odborníky, kteří se zejména zabývají forenzním a toxikologickým zkoumáním drog a poškození souvisejících s drogami. 4.Společné výzkumné středisko Komise je členem této sítě a Komisi v ní zastupuje. 5.Síť úzce spolupracuje se stávajícími sítěmi a organizacemi, které působí v této oblasti. Síť uvedená v článku 31 je pravidelně informována o činnosti sítě forenzních a toxikologických laboratoří. 6.Agentura síti předsedá a svolává nejméně jedno zasedání ročně. Síť může rozhodnout o vytvoření pracovních skupin, jimž mohou předsedat členové sítě. 7.Síť umožní agentuře přístup do forenzních a toxikologických laboratoří, včetně analýz nových psychoaktivních látek, je-li to zapotřebí. 8.Agentura ve vhodných případech a na základě jasných a transparentních pravidel a postupů, které stanoví předem, vymezí a financuje konkrétní projekty na podporu sítě. 9.Agentura vytváří databázi pro ukládání, analýzu a zpřístupňování informací a údajů shromážděných nebo generovaných sítí. KAPITOLA IV ROZVOJ KOMPETENCÍ Článek 16 Preventivní kampaně 1.Agentura navrhuje, rozvíjí a podporuje celounijní programy a kampaně pro prevenci problémů souvisejících s drogami a zvyšování povědomí o nežádoucích účincích drog. 2.Programy a kampaně zmíněné v odstavci 1 musí být v souladu s politickými směry stanovenými v příslušné protidrogové strategii a akčním plánu EU. Zabývají se důležitými rozměry drogové problematiky, zaměřují se na konkrétní skupiny a jsou založeny na shromažďování faktických poznatků a osvědčených postupů ze strany agentury. 3.Agentura rozvíjí a prosazuje provádění norem kvality v drogové prevenci a poskytuje nebo podporuje odbornou přípravu podle článku 19.

4.Agentura pomáhá členským státům při přípravě vnitrostátních preventivních kampaní v oblasti svého mandátu, včetně vypracování preventivních programů zaměřených na snížení trestné činnosti související s drogami a předcházení vykořisťování zranitelných osob na trhu s drogami. Článek 17 Akreditace a certifikace vnitrostátních programů 1.Na žádost vnitrostátního orgánu zúčastněné země nebo příslušného profesního subjektu poskytne agentura akreditaci a certifikaci pro vnitrostátní programy v souladu se standardním operačním protokolem stanoveným v odstavci 3 v případech, kdy zúčastněná země nemá podobný akreditační nebo certifikační orgán. 2.Předtím, než agentura udělí akreditaci nebo certifikaci pro vnitrostátní program, vyhodnotí jej a posoudí, zda je v souladu s nejnovějším stavem vědeckého poznání a zda se prokázalo, že je užitečný pro dosažení jejích deklarovaných cílů. 3.Agentura vypracuje akreditační a certifikační postup, který agentura transparentním způsobem stanoví ve standardním operačním protokolu. Správní rada agentury schválí standardní operační protokol a veškeré jeho změny před jeho použitím. Standardní operační protokol uvedený v pododstavci 1 by měl obsahovat alespoň: (a)zvláštní podmínky týkající se možností a zdrojů agentury k provádění akreditačního nebo certifikačního postupu; (b)kritéria, podle nichž bude vnitrostátní program posuzován s ohledem na akreditaci nebo certifikaci a která umožní ověření podmínek stanovených v odstavci 2; programy, které jsou předmětem akreditace nebo certifikace a mezi které patří přinejmenším prevence, léčba, snižování nepříznivých důsledků a další související témata; (c)podrobnosti o procesu akreditace nebo certifikace prováděném agenturou, včetně určení dokumentace, která má být poskytnuta, a časového rámce postupu; (d)podmínky pro omezení, pozastavení nebo odnětí akreditace nebo certifikace; (e)postupy pro řešení odvolání, včetně případných opravných prostředků proti rozhodnutím o akreditaci nebo proti neexistenci rozhodnutí. Článek 18 Podpora členských států 1.Na žádost členského státu může agentura podpořit nezávislé hodnocení jeho protidrogových politik a vypracování fakticky podložených protidrogových politik v souladu s příslušnými strategiemi Unie. 2.Agentura podporuje členské státy při provádění jejich vnitrostátních protidrogových strategií, norem kvality a inovativních osvědčených postupů a usnadňuje výměnu informací mezi vnitrostátními činiteli s rozhodovací pravomocí. 3.Při podpoře hodnocení politiky jedná agentura nezávisle a řídí se svými vědeckými normami. Článek 19 Odborná příprava Agentura v rámci svého mandátu a v souladu s personálními a rozpočtovými zdroji, které má k dispozici, a v koordinaci s ostatními decentralizovanými agenturami a subjekty Unie:

(a)poskytuje specializovanou odbornou přípravu a učební osnovy v oblastech zájmu a příslušnosti Unie; (b)poskytuje nástroje a podpůrné systémy související s odbornou přípravou s cílem usnadnit výměnu znalostí v celé Unii; (c)pomáhá členským státům při organizování iniciativ v oblasti odborné přípravy a budování kapacit. Článek 20 Mezinárodní spolupráce a technická pomoc 1.Agentura: (a)vytváří rámec mezinárodní spolupráce, který schvaluje správní rada po předchozím schválení Komisí a který je vodítkem pro činnosti agentury v oblasti mezinárodní spolupráce; (b)aktivně spolupracuje s organizacemi a subjekty uvedenými v článku 53; (c)podporuje výměnu a šíření osvědčených postupů Unie a realizovatelných výsledků výzkumu na mezinárodní úrovni; (d)sleduje vývoj mezinárodní problematiky drog, která může představovat hrozbu pro Unii nebo pro ni mít důsledky, a to prostřednictvím monitorování a analýzy informací dostupných od mezinárodních subjektů, vnitrostátních orgánů, výsledků výzkumu a dalších příslušných informačních zdrojů; (e)poskytuje údaje a analýzy o drogové situaci v Evropě na příslušných mezinárodních zasedáních a technických fórech v úzké spolupráci s Komisí a podporuje Komisi a členské státy v mezinárodních dialozích o drogách; (f)podporuje začlenění údajů o drogách a drogové závislosti shromážděných v členských státech nebo pocházejících z Unie do mezinárodních programů sledování a kontroly drog, zejména těch, které byly zřízeny OSN a jejími specializovanými agenturami, aniž by tím byly dotčeny povinnosti členských států, které se týkají předávání informací podle ustanovení protidrogových úmluv OSN; (g)podporuje členské státy při podávání příslušných informací a poskytování požadovaných analýz systému OSN, včetně předkládání všech příslušných údajů týkajících se nové psychoaktivní látky Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu a Světové zdravotnické organizaci; (h)podporuje třetí země při vytváření jejich protidrogových politik v souladu se zásadami protidrogových strategií Unie, mimo jiné poskytováním podpory nezávislému hodnocení jejich politik. 2.Rámec mezinárodní spolupráce uvedený v odst. 1 písm. a) zohledňuje příslušné politické dokumenty Unie a bere v úvahu vývoj drogové problematiky, zejména trasy obchodu s drogami a oblasti výroby drog. Stanoví prioritní země nebo regiony pro spolupráci a klíčové výsledky spolupráce. Agentura pravidelně vyhodnocuje a přezkoumává rámec mezinárodní spolupráce. 3.Agentura na žádost Komise a se souhlasem správní rady předává třetím zemím své know-how a poskytuje jim technickou pomoc. Technická pomoc se zaměřuje zejména na zřizování nebo konsolidaci vnitrostátních kontaktních míst, vnitrostátních systémů shromažďování údajů a vnitrostátních systémů včasného varování a následně pomáhá vytvářet a posilovat strukturální vazby se systémem včasného varování, který je uveden v článku 8, a sítí, která je uvedena v článku 31. Pokud o to třetí země požádá, může agentura těmto vnitrostátním orgánům poskytnout certifikaci. 4.Spolupráce se třetími zeměmi a s mezinárodními organizacemi se uskutečňuje v souladu s články 53 a 54. Článek 21 Výzkum a inovace

1.Agentura je Komisi a členským státům nápomocna při určování klíčových témat výzkumu, tvorby a provádění rámcových programů Unie pro výzkumné a inovační činnosti, které jsou důležité pro splnění jejího obecného úkolu stanoveného v článku 4. Pokud je agentura nápomocna Komisi při určování klíčových témat výzkumu, tvorby a provádění rámcového programu Unie, agentura z tohoto programu nedostává finanční prostředky. 2.Agentura aktivně sleduje výzkumné a inovační činnosti a přispívá k nim za účelem dosažení svého obecného úkolu stanoveného v článku 4, podporuje související činnosti členských států a provádí své výzkumné a inovační činnosti týkající se záležitostí, na něž se vztahuje toto nařízení, včetně vývoje, odborné přípravy, testování a validace algoritmů pro vývoj nástrojů. Agentura předává výsledky tohoto výzkumu Evropskému parlamentu, členským státům a Komisi v souladu s článkem 49. 3.Agentura přispívá k činnostem inovačního centra EU pro vnitřní bezpečnost nebo jakéhokoli nástroje, který by jej nahradil, a účastní se těchto činností v rámci výzkumného a inovačního cyklu. 4.Agentura může plánovat a provádět pilotní projekty týkající se záležitostí, na které se vztahuje toto nařízení. 5.Agentura zveřejní všechny informace o svých výzkumných projektech, včetně demonstračních projektů, zúčastněných spolupracujících partnerů a rozpočtu projektů. 6.Agentura vytvoří databázi pro ukládání, analýzu a zpřístupňování výzkumných programů souvisejících s drogami. KAPITOLA V ORGANIZACE AGENTURY Článek 22 Správní a řídicí struktura Správní a řídicí struktura Agentury se skládá ze: (a)správní rady, která plní funkce stanovené v článku 24; (b)výkonné rady, která plní funkce stanovené článkem 28; (c)výkonného ředitele, který vykonává povinnosti stanovené v článku 29; (d)vědeckého výboru, který plní funkce stanovené v článku 30; (e)evropské informační sítě o drogách a drogové závislosti (Reitox) v souladu s článkem 31. Článek 23 Složení správní rady 1.Správní rada se skládá z jednoho zástupce z každého členského státu a dvou zástupců Komise, přičemž všichni mají hlasovací právo. 2.Do správní rady rovněž patří:

(a)jeden nezávislý odborník se zvláštními znalostmi v oblasti drog, kterého jmenuje Evropský parlament a který má hlasovací právo; (b)jeden zástupce z každé třetí země, která uzavřela s Unií dohodu v souladu s článkem 54, bez hlasovacího práva. 3.Každý člen správní rady má náhradníka. Náhradník zastupuje člena v jeho nepřítomnosti. 4.Členové správní rady a jejich náhradníci jsou jmenováni na základě svých znalostí v oblasti drog a drogové závislosti a s přihlédnutím k příslušným řídicím, administrativním a rozpočtovým dovednostem. V zájmu kontinuity práce správní rady se všechny strany zastoupené v této radě vynasnaží omezit obměnu svých zástupců. Všechny strany usilují o dosažení vyváženého zastoupení žen a mužů ve správní radě. 5.Správní rada může přizvat jako pozorovatele zástupce z mezinárodních organizací, se kterými agentura spolupracuje v souladu s článkem 53. 6.Funkční období členů a jejich náhradníků trvá čtyři roky. Toto funkční období může být prodlouženo. Článek 24 Funkce správní rady 1.Správní rada: (a)určuje celkové zaměření činnosti agentury; (b)přijímá návrh jednotného programového dokumentu podle článku 35 před jeho předložením Komisi za účelem vyjádření jejího stanoviska; (c)po vyžádání stanoviska ze strany Komise přijímá jednotný programový dokument agentury dvoutřetinovou většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem v souladu s článkem 23; (d)dvoutřetinovou většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem přijímá roční rozpočet agentury a vykonává další funkce ve vztahu k rozpočtu agentury podle kapitoly VI; (e)dvoutřetinovou většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem posuzuje a přijímá souhrnnou výroční zprávu o činnosti agentury a do 1. července každého roku zasílá zprávu i její hodnocení Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Souhrnná výroční zpráva o činnosti se zveřejňuje; (f)přijímá finanční pravidla použitelná na agenturu v souladu s článkem 41; (g)přijímá strategii boje proti podvodům přiměřenou riziku podvodů s ohledem na náklady a přínosy opatření, jež mají být provedena; (h)přijímá strategii pro dosažení úspor z důvodu zvýšení efektivity a součinnosti s dalšími decentralizovanými agenturami a subjekty Unie; (i)přijímá pravidla pro předcházení střetům zájmů a řešení těchto střetů u svých členů, členů výkonné rady, vědeckého výboru a Evropské informační sítě o drogách a drogové závislosti (Reitox), jakož i u vyslaných národních odborníků a dalších pracovníků, kteří nejsou zaměstnanci orgánu, jak je uvedeno v článku 44, a každoročně zveřejňuje na svých internetových stránkách prohlášení o zájmech členů správní rady; (j)přijímá standardní operační protokol uvedený v čl. 17 odst. 3; (k)přijímá rámec mezinárodní spolupráce agentury uvedený v čl. 20 odst. 1 a programy technické pomoci uvedené v čl. 20 odst. 3;

(l)schvaluje minimální úroveň spolufinancování podle čl. 32 odst. 7; (m)na základě analýzy potřeb přijímá a pravidelně aktualizuje plány pro komunikaci a šíření informací uvedené v čl. 5 odst. 8; (n)přijímá svůj jednací řád; (o)v souladu s odstavcem 2 vykonává ve vztahu k zaměstnancům agentury pravomoci, které služební řád svěřuje orgánu oprávněnému ke jmenování a které pracovní řád ostatních zaměstnanců svěřuje orgánu oprávněnému uzavírat pracovní smlouvy (dále jen „pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování“); (p)po dohodě s Komisí přijímá prováděcí pravidla ke služebnímu řádu a pracovnímu řádu ostatních zaměstnanců v souladu s čl. 110 odst. 2 služebního řádu; (q)jmenuje výkonného ředitele a případně rozhoduje o prodloužení funkčního období nebo o odvolání z funkce v souladu s článkem 43; (r)podle služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců jmenuje účetního, který je při výkonu svých povinností zcela nezávislý; (s)jmenuje členy vědeckého výboru; (t)schvaluje seznam odborníků pro rozšíření vědeckého výboru v souladu s čl. 10 odst. 4; (u)přijímá vhodná opatření v návaznosti na zjištění a doporučení vyplývající ze zpráv o interním nebo externím auditu a hodnocení, jakož i z vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) zřízeného rozhodnutím Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratomu, a Úřadu evropského veřejného žalobce zřízeného nařízením Rady (EU) 2017/1939, jak je uvedeno v článku 48; (v)přijímá veškerá rozhodnutí o zřízení vnitřních struktur agentury a o jejich případných změnách s ohledem na potřeby činností agentury a na řádné rozpočtové řízení; (w)povoluje uzavírání pracovních ujednání v souladu s článkem 53. 2.Správní rada přijímá podle článku 110 služebního řádu rozhodnutí na základě čl. 2 odst. 1 služebního řádu a článku 6 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kterým přenáší příslušné pravomoci orgánu oprávněného ke jmenování na výkonného ředitele a kterým stanoví podmínky, za nichž může být toto přenesení pravomocí pozastaveno. Výkonný ředitel je oprávněn tyto pravomoci přenést na jiné osoby. Vyžadují-li to zvláštní okolnosti, může správní rada rozhodnout o dočasném pozastavení přenesení pravomocí orgánu oprávněného ke jmenování na výkonného ředitele a pravomocí jím přenesených na další osoby a vykonávat je sama, případně je přenést na jednoho ze svých členů nebo na zaměstnance, pokud tento zaměstnanec není zároveň výkonným ředitelem. Článek 25 Předseda správní rady 1.Správní rada volí ze svých členů s hlasovacím právem předsedu a místopředsedu. Předseda a místopředseda jsou voleni dvoutřetinovou většinou členů správní rady, kteří mají hlasovací právo. 2.Nemůže-li předseda plnit své povinnosti, jeho místo automaticky zaujme místopředseda. 3.Funkční období předsedy a místopředsedy činí čtyři roky. Mohou být jmenováni jednou opětovně. Skončí-li však jejich členství ve správní radě v průběhu jejich funkčního období, zaniká týmž dnem automaticky jejich funkce předsedy či místopředsedy. 4.Podrobný postup volby předsedy a místopředsedy se stanoví v jednacím řádu správní rady.

Článek 26 Zasedání správní rady 1.Zasedání správní rady svolává předseda. 2.Výkonný ředitel agentury se jednání účastní bez hlasovacího práva. 3.Řádná zasedání správní rady se konají alespoň jedenkrát za rok. Správní rada se schází rovněž z podnětu předsedy, na žádost Komise nebo na žádost alespoň třetiny svých členů. 4.Správní rada může k účasti na zasedání přizvat jako pozorovatele jakoukoli osobu, jejíž názor může být relevantní. 5.Členům správní rady mohou být v souladu s jejím jednacím řádem nápomocni na zasedáních poradci nebo odborníci. 6.Sekretariát pro správní radu zajišťuje agentura. Článek 27 Pravidla hlasování ve správní radě 1.Aniž je dotčen čl. 24 odst. 1 písm. c) a d), čl. 25 odst. 1, čl. 43 odst. 8 a čl. 53 odst. 2, přijímá správní rada rozhodnutí většinou svých členů s hlasovacím právem. 2.Každý člen s hlasovacím právem má jeden hlas. V případě nepřítomnosti člena s hlasovacím právem je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník. 3.Hlasování se účastní předseda a místopředseda. 4.Výkonný ředitel se hlasování neúčastní. 5.Jednací řád správní rady stanoví podrobnější pravidla hlasování, zejména podmínky, za nichž může člen zastupovat jiného člena. Článek 28 Výkonná rada 1.Výkonná rada: (a)rozhoduje o záležitostech stanovených finančními předpisy přijatými podle článku 41, které nejsou tímto nařízením svěřeny výhradně správní radě; (b)zajišťuje vhodná následná opatření na základě zjištění a doporučení plynoucích z interních nebo externích auditních zpráv a hodnocení, jakož i z vyšetřování úřadu OLAF a Úřadu evropského veřejného žalobce, jak je uvedeno v článku 48;

(c)aniž jsou dotčeny povinnosti výkonného ředitele vymezené v článku 29, sleduje provádění rozhodnutí správní rady a dohlíží na ně s cílem posílit dozor nad správním a rozpočtovým řízením. 2.Je-li to z naléhavých důvodů nezbytné, může výkonná rada přijmout určitá prozatímní rozhodnutí namísto správní rady, zejména ve věcech správního řízení, včetně pozastavení přenesení pravomocí orgánu oprávněného ke jmenování, a rozpočtových záležitostí. 3.Výkonná rada se skládá z předsedy a místopředsedy správní rady, dvou dalších členů jmenovaných správní radou z řad jejích členů s hlasovacím právem a dvou zástupců Komise ve správní radě. Předseda správní rady je zároveň předsedou výkonné rady. Výkonný ředitel se účastní zasedání výkonné rady, avšak nemá hlasovací právo. Výkonná rada může přizvat k účasti na svých zasedáních pozorovatele. 4.Funkční období členů výkonné rady je čtyři roky. Funkční období členů výkonné rady skončí v okamžiku, kdy skončí jejich členství ve správní radě. 5.Řádná zasedání výkonné rady se konají alespoň dvakrát ročně. Dále se výkonná rada schází z podnětu předsedy nebo na žádost svých členů. 6.Výkonná rada přijímá rozhodnutí na základě konsensu. Není-li výkonná rada schopna přijmout rozhodnutí na základě konsensu, postoupí se záležitost správní radě. 7.Správní rada stanovuje jednací řád výkonné rady, včetně pravidel hlasování jejích členů. Článek 29 Povinnosti výkonného ředitele 1.Výkonný ředitel odpovídá za řízení agentury. Je odpovědný správní radě. 2.Aniž jsou dotčeny pravomoci Komise, správní rady a výkonné rady, je výkonný ředitel při výkonu své funkce nezávislý a nežádá ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu. 3.Výkonný ředitel předkládá Evropskému parlamentu na jeho žádost zprávy o plnění svých úkolů. Rada může výkonného ředitele vyzvat, aby o plnění svých povinností předložil zprávu. 4.Výkonný ředitel je zákonným zástupcem agentury. 5.Výkonný ředitel odpovídá za plnění úkolů svěřených agentuře podle článku 5. Výkonný ředitel odpovídá zejména za: (a)běžnou správu agentury; (b)přípravu a provádění rozhodnutí přijatých správní radou; (c)přípravu jednotného programového dokumentu uvedeného v článku 35 a jeho předložení správní radě po konzultaci s Komisí; (d)provádění jednotného programového dokumentu a podávání zpráv o jeho provádění správní radě;

(e)přípravu souhrnné výroční zprávy o činnosti agentury a její předložení správní radě k posouzení a přijetí; (f)návrh správní radě na minimální úroveň spolufinancování podle čl. 32 odst. 7, má-li být toto spolufinancování poskytnuto vnitrostátním kontaktním místům; (g)návrh Komisi po konzultaci se správní radou na výši poplatků v souladu s článkem 37; (h)přípravu a