(4)Ve světle rychle se měnící hospodářské a geopolitické situace se evropský semestr v roce 2022 vrací k široké koordinaci hospodářských politik a politik zaměstnanosti, přičemž se vyvíjí v souladu s požadavky na provádění Nástroje pro oživení a odolnost, jak je uvedeno v roční analýze udržitelného růstu 2022. Pro plnění politických priorit v rámci evropského semestru má zásadní význam provádění přijatých plánů pro oživení a odolnost, neboť tyto plány řeší všechna relevantní doporučení pro jednotlivé země vydaná v cyklech semestru 2019 a 2020 nebo jejich významnou část. Doporučení pro jednotlivé země z let 2019 a 2020 zůstávají stejně relevantní i pro plány pro oživení a odolnost, které byly revidovány, aktualizovány nebo pozměněny v souladu s články 14, 18 a 21 nařízení (EU) 2021/241, a relevantní jsou i veškerá doporučení pro jednotlivé země vydaná do dne předložení upraveného plánu.

(23)Nedostatek pracovních sil se dále prohloubil a stal se obecnějším napříč odvětvími v souladu s celkovým hospodářským oživením a nárůstem poptávky po pracovní síle. Prognózy trhu práce poukazují na pokračující napjatou situaci na trhu práce v budoucnosti, a to zejména v oblasti vzdělávání, zdravotní péče, technických pracovních míst a v odvětví IKT. V krátkodobém horizontu se s velmi vysokým nedostatkem pracovních sil potýká rovněž stavebnictví. Napjatá situace na trhu práce může bránit rozsáhlým investicím potřebným v rámci zelené a digitální transformace. Zároveň existuje nevyužitá nebo nedostatečně využitá pracovní síla, zejména s ohledem na nižší míru zaměstnanosti osob přistěhovaleckého původu a vysoký podíl částečných úvazků. Motivace ke zvýšení počtu hodin odpracovaných pracovníky na částečný úvazek, mezi nimiž je mnoho žen (v roce 2021 pracovalo na částečný úvazek 62,5 % zaměstnaných žen), by mohla dále snížit stávající nedostatky na trhu práce a snížit průměrný rozdíl v odměňování a v důchodech mezi ženami a muži. Aktivizace a zvyšování kvalifikace či rekvalifikace neaktivních osob (osob, které nepracují ani nehledají práci), osob dlouhodobě nezaměstnaných a osob na okraji trhu práce prostřednictvím cílených opatření uzpůsobených na míru by mohla pomoci zmírnit nedostatek pracovních sil a dovedností a zároveň podpořit rovné příležitosti a aktivní začleňování.

(22)Podíl flexibilních pracovních míst zůstává vysoký a představuje významnou část trhu práce v Nizozemsku. To poukazuje na vzrůstající riziko segmentace trhu práce. Využívání těchto typů pracovních míst je do značné míry ovlivněno institucionálními faktory a rozhodnutími vnitrostátní politiky, jako jsou rozdíly v daňovém zacházení (pro osoby samostatně výdělečně činné bez zaměstnanců), sociální zabezpečení a předpisy na ochranu práce. Tyto odlišné hybné síly a institucionální faktory vytvářejí velké finanční pobídky i odrazující faktory s obzvláště rušivými účinky pro osoby působící na okraji trhu práce. Pandemie COVID-19 rovněž upozornila na rizika segmentace trhu práce a na nepříznivou situaci v oblasti zaměstnanosti a sociální situaci některých skupin, jakož i na významné problémy v oblasti přístupu k přiměřené sociální ochraně pro osoby samostatně výdělečně činné, které mají častěji nedostatečné pojištění proti nemoci, invaliditě, nezaměstnanosti a důchodové pojištění. Další opatření k vyjasnění kvalifikace pracovního poměru osob samostatně výdělečně činných a prosazování platných pravidel by navíc mohla pomoci omezit falešnou samostatnou výdělečnou činnost.

(20)Penzijní systém sice dosahuje dobrých výsledků z hlediska přiměřenosti důchodů a udržitelnosti veřejných financí, ale zaměstnanecké penzijní pojištění (druhý pilíř) má své nevýhody, pokud jde o mezigenerační spravedlnost, transparentnost důchodových práv a flexibilitu. Příspěvky do druhého pilíře důchodového systému jsou vysoké a mohly by potenciálně vyžadovat rozsáhlé úpravy příspěvků, aby se vyrovnala nerovnováha v rozvahách penzijních fondů. K přebytku běžného účtu přispívá rovněž vysoké povinné spoření. Reforma penzijního systému by mohla zvýšit odolnost penzijních fondů vůči otřesům. V návaznosti na rámcovou dohodu o obecných zásadách důchodové reformy v roce 2019 se vláda a sociální partneři v červnu 2020 dohodli na nové smluvní struktuře druhého pilíře. Celkovým cílem plánované reformy je řešit klíčové slabiny důchodového systému. V průběhu roku 2022 by měl nizozemský parlament projednat a přijmout legislativní opatření k provedení dohodnuté důchodové reformy. Hlavním úkolem pak bude provést reformu v plném rozsahu, což bude třeba pečlivě sledovat.

(19)Deformace trhu s bydlením přispívají k rychle rostoucím cenám rezidenčních nemovitostí a k vysoké zadluženosti domácností, což činí domácnosti zranitelnými vůči hospodářským otřesům. Růst cen rezidenčních nemovitostí se v roce 2021 prudce zvýšil, přičemž roční míra růstu činila 15 %, a trh s bydlením vykazuje stále více známek nadhodnocení, což zvyšuje rizika a zranitelná místa. Možnost daňového odpočtu úroků z hypoték se sice postupně snižuje, ale jedná se pouze o částečné snížení, zatímco daňová úleva, kterou to přináší z hlediska splátek hypotéky, zůstává i nadále značná. To společně s relativně vysokými úvěrovými limity (poměr výše úvěru k hodnotě) i nadále přispívá k silnému zadlužování domácností. Trh se soukromým nájemním bydlením je zároveň i nadále malý a nedostatečně rozvinutý. Neexistence dobře fungujícího středního segmentu na trhu s nájemním bydlením vede domácnosti k tomu, aby raději kupovaly než pronajímaly, což přispívá k vysoké míře zadlužení a k finanční nestabilitě. Nepružné prvky na straně nabídky přispívají k deformacím na trhu s bydlením. Relativně nepružná nabídka rezidenčních nemovitostí zvyšuje riziko, že politiky, jejichž cílem původně bylo zvýšit dostupnost bydlení, budou namísto toho stimulovat poptávku a v konečném důsledku ceny rezidenčního bydlení ještě zvýší, což ohrozí původní cíl těchto politik.

(18)V programu stability z roku 2022 se očekává, že schodek veřejných financí bude postupně klesat až na 2,5 % HDP v roce 2024 a poté do roku 2025 vzroste na 2,9 %. Během časového rámce programu se tedy plánuje, že schodek veřejných financí zůstane pod 3 % HDP. Tyto projekce předpokládají některá další opatření fiskální konsolidace, která zatím nebyla specifikována. Podle programu se očekává, že poměr veřejného dluhu k HDP se do roku 2025 zvýší, konkrétně v roce 2024 vzroste na 53,1 % a v roce 2025 dále na 54,4 %. Na základě analýzy Komise se rizika udržitelnosti dluhu ve střednědobém horizontu jeví jako střední.

(14)V roce 2022 vláda postupně ukončila většinu opatření přijatých v reakci na krizi COVID-19, takže se předpokládá, že dočasná mimořádná podpůrná opatření se sníží z 3,4 % HDP v roce 2021 na 0,9 % v roce 2022. Schodek veřejných financí je ovlivněn opatřeními přijatými proti hospodářskému a sociálnímu dopadu zvýšení cen energií, která jsou v prognóze Komise z jara 2022 odhadována na 0,7 % HDP v roce 2022 a postupně ukončena v roce 2023. Tato opatření spočívají především v sociálních transferech chudším domácnostem a ve snížení nepřímých daní ze spotřeby energie. Tato opatření byla oznámena jako dočasná. Pokud by však ceny energií zůstaly zvýšené i v roce 2023, mohla by některá z těchto opatření platit i nadále. Jedno z těchto opatření není cílené, zejména snížení nepřímých daní ze spotřeby energie. Schodek veřejných financí ovlivňují také náklady na poskytování dočasné ochrany vysídleným osobám z Ukrajiny, jejichž výši prognóza Komise z jara 2022 odhaduje na výši 0,1 % HDP v roce 2022 i 2023, a také zvýšené náklady na výdaje na obranu o 0,1 % HDP v roce 2023.

(13)Makroekonomický scénář, z něhož rozpočtové projekce programu stability z roku 2022 vycházejí, je realistický. Vláda počítá s růstem reálného HDP o 3,6 % v roce 2022 a o 1,7 % v roce 2023. Prognóza Komise z jara 2022 očekává obdobný růst reálného HDP v roce 2022 ve výši 3,3 % a v roce 2023 ve výši 1,6 %. Ve svém programu stability z roku 2022 vláda očekává, že celkový schodek státního rozpočtu bude v roce 2022 činit i nadále 2,5 % HDP, a v roce 2023 poklesne na 2,3 % HDP. Podle tohoto programu by měl poměr veřejného dluhu k HDP klesnout v roce 2022 na 53,1 % a v roce 2023 na 52,7 %. Na základě politických opatření známých k datu uzávěrky prognózy předpokládá prognóza Komise z jara 2022 schodek veřejných financí v roce 2022 ve výši 2,7 % HDP a v roce 2023 ve výši 2,1 % HDP. To je více než schodek předpokládaný v programu stability z roku 2022 pro rok 2022, zejména proto, že program zahrnoval pouze částečně opatření přijatá v reakci na vysoké ceny energií, a o něco nižší než schodek předpokládaný pro rok 2023, zejména v důsledku nižší úrovně tvorby hrubého fixního kapitálu a ostatních výdajů, které Komise očekává. Prognóza Komise z jara 2022 očekává nižší poměr veřejného dluhu k HDP, a to ve výši 51,4 % v roce 2022 a 50,9 % v roce 2023. Tento rozdíl je způsoben odlišnou prognózou nominálního HDP.

(8)Pokud jde o fiskální pokyny poskytnuté dne 2. března 2022, fiskální doporučení pro rok 2023 zohledňují zhoršený hospodářský výhled, zvýšenou nejistotu a další rizika nepříznivého vývoje a vyšší inflaci ve srovnání se zimní prognózou. V kontextu těchto úvah musí fiskální reakce rozšířit veřejné investice do ekologické a digitální transformace a energetické bezpečnosti a udržet kupní sílu nejzranitelnějších domácností, aby zmírnila dopad zvýšení cen energií a pomohla omezit sekundární inflační tlaky prostřednictvím cílených a dočasných opatření; fiskální politika musí zůstat pružná, aby se mohla přizpůsobovat rychle se vyvíjejícím okolnostem, a musí být pro jednotlivé země diferencována v závislosti na jejich fiskální a hospodářské situaci, a to i pokud jde o expozici krizi a příliv vysídlených osob z Ukrajiny.

(7)Dne 2. března 2022 přijala Komise sdělení, které poskytuje obecné pokyny pro provádění fiskální politiky v roce 2023 a jehož cílem je podpořit přípravu programů stability a konvergenčních programů členských států, a tím posílit koordinaci politik. Komise konstatovala, že na základě makroekonomického výhledu zimní prognózy z roku 2022 by se přechod od celkové podpůrné orientace fiskální politiky v období 2020–2022 k obecně neutrální souhrnné orientaci fiskální politiky v roce 2023 jevil jako přiměřený, avšak současně je připravena reagovat na vyvíjející se hospodářskou situaci. Komise oznámila, že fiskální doporučení pro rok 2023 pro jednotlivé členské státy by měla být i nadále diferencována a měla by zohledňovat možné efekty přelévání mezi jednotlivými zeměmi. Komise vyzvala členské státy, aby tyto pokyny zohlednily ve svých programech stability a konvergenčních programech. Komise se zavázala, že bude pozorně sledovat hospodářský vývoj a v případě potřeby své politické pokyny upraví, a to nejpozději v rámci jarního balíčku evropského semestru koncem května 2022.

(5)Od března 2020 je aktivována obecná úniková doložka. Ve svém sdělení ze dne 3. března 2021 Komise také vyjádřila názor, že by rozhodnutí o deaktivaci nebo dalším uplatňování obecné únikové doložky mělo vycházet z celkového posouzení stavu ekonomiky, přičemž hlavním kvantitativním kritériem by měla být úroveň hospodářské činnosti v EU nebo v eurozóně ve srovnání s úrovní před krizí (konec roku 2019). Zvýšená nejistota a silná rizika nepříznivého hospodářského vývoje v souvislosti s válkou v Evropě, bezprecedentní růst cen energií a pokračující narušení dodavatelského řetězce odůvodňují prodloužení obecné únikové doložky Paktu o stabilitě a růstu do roku 2023.

(24)Plán REPowerEU, který reaguje na mandát hlav států a předsedů vlád EU ve Versailleském prohlášení, má v co nejkratší době postupně odstranit závislost Evropské unie na dovozu fosilních paliv z Ruska. Za tímto účelem jsou ve spolupráci s členskými státy identifikovány nejvhodnější projekty, investice a reformy na vnitrostátní, regionální a unijní úrovni. Cílem těchto opatření je snížit celkovou závislost na fosilních palivech a při dovozu fosilních paliv se odklonit od Ruska.

(25)Závislost na fosilních palivech je velmi vysoká. Podle údajů z roku 2020 se závislost na fosilních palivech z Ruska pohybuje na stejné úrovni jako průměr EU v případě uhlí (54 %) a ropy (26 %) a je nižší v případě zemního plynu (30 % oproti 44 %). Podíl ropy (39 % oproti 33 %) i zemního plynu (44 % oproti 24 %) na skladbě zdrojů energie se pohybuje nad průměrem EU, zatímco podíl uhlí je nižší (6 % oproti 11 %). Závislost na fosilních palivech by se mohla celkově snížit zvýšením investic do obnovitelných zdrojů energie a elektrifikace, řešením nedostatků v infrastruktuře a zvýšením energetické účinnosti. Zásadní význam má zintenzivnění úsilí o splnění cílů EU v oblasti energie z obnovitelných zdrojů do roku 2030. Nizozemsko bylo pátým nejhorším členským státem, pokud jde o podíl energie z obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie v roce 2020, a vykazuje jeden z největších rozdílů mezi podílem pro rok 2020 a cíli na rok 2030. Jsou zapotřebí další investice ke zvýšení podílu energie z obnovitelných zdrojů a ke zvýšení kapacity sítě nezbytné pro přenos energie z obnovitelných zdrojů z výrobních závodů do míst spotřeby. Budování kapacity sítě je obzvláště důležité vzhledem k tomu, že kapacitní omezení elektrické rozvodné sítě se v roce 2021 nadále zvyšovala, což vedlo ke zpožděním při provádění projektů v oblasti energie z obnovitelných zdrojů. Bylo by možno ještě více zjednodušit a zefektivnit administrativní postupy pro zavádění kapacit obnovitelných zdrojů energie. Doporučuje se, aby nové investice do infrastruktury a do sítí souvisejících s plynem byly pokud možno schopny obstát i v budoucnosti, aby se usnadnila jejich dlouhodobá udržitelnost prostřednictvím budoucího nového využití pro udržitelná paliva. Zvyšování energetické účinnosti navíc nabízí nákladově efektivní příležitost k dalšímu snižování emisí uhlíku a závislosti na fosilních palivech včetně jejich dovozu z Ruska. Prostor pro zlepšení existuje zejména ve vztahu k renovaci budov a zavádění tepelných čerpadel a dálkového vytápění ve stavebnictví, jakož i prostřednictvím elektrifikace a poskytování čisté energie pro energeticky náročná odvětví. Aby Nizozemsko dosáhlo cílů balíčku „Fit for 55“, bude třeba dále zvýšit ambice v oblasti snižování emisí skleníkových plynů a zvyšování obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti.

(26)Další investice do dopravní infrastruktury by mohly pomoci odstranit problémy a podpořit udržitelnou mobilitu. Železniční a silniční infrastruktura je přetížená. Nizozemská železniční síť je nejvyužívanější železniční sítí v Evropě. Aby zvýšilo kapacitu své železniční sítě, zavádí Nizozemsko evropský systém řízení železničního provozu. Ačkoli se přetíženost silnic v roce 2019 pohybovala mírně pod průměrem EU, činily náklady na ni dle odhadu 4 % nizozemského ročního HDP. Investice do infrastruktury nezbytné pro udržitelnou mobilitu mohou mít vzhledem k významu nizozemských dopravních uzlů (přístav Rotterdam, letiště Schiphol) pozitivní vedlejší účinky pro jednotný trh a dále snížit vysokou závislost země na ropě (39 % skladby zdrojů energie v roce 2020).

(27)Nadměrné usazování dusíku poškozuje životní prostředí a brzdí stavební a zemědělskou činnost. Přebytek dusíku je čtyřikrát vyšší než průměr EU, a emise amoniaku na hektar jsou nejvyšší v Evropě. Ukládání dusíku je příliš vysoké pro dosažení cílů v oblasti biologické rozmanitosti, ovlivňuje kvalitu vody a vede k tomu, že Nizozemsko překračuje prahové hodnoty uvedené ve směrnici o dusičnanech. V návaznosti na rozhodnutí Státní rady z roku 2019 musí nizozemská vláda přijmout opatření ke snížení ukládání dusíku v oblastech sítě Natura 2000. K dalšímu snížení ukládání dusíku je třeba přejít na udržitelné zemědělství, což vyžaduje značné investice. Zemědělství je zodpovědné za 45 % ukládání dusíku, zejména v důsledku intenzivního chovu hospodářských zvířat. Nizozemsko je proto zemí s nejvyšší intenzitou chovu hospodářských zvířat v EU.

(28)Vzhledem k tomu, že urychlený přechod na klimatickou neutralitu a odklon od fosilních paliv si v řadě odvětví vyžádá značné náklady na restrukturalizaci, může Nizozemsko v rámci politiky soudržnosti využívat mechanismus pro spravedlivou transformaci, aby zmírnilo socioekonomický dopad přechodu v nejpostiženějších regionech. Nizozemsko může využít rovněž Evropský sociální fond plus ke zlepšení pracovních příležitostí a posílení sociální soudržnosti.

(29)Na základě posouzení Komise přezkoumala Rada program stability z roku 2022, přičemž její stanovisko je promítnuto do níže uvedeného doporučení č. 1.

(30)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik členských států eurozóny a jejich kolektivnímu příspěvku k fungování hospodářské a měnové unie Rada doporučila, aby členské státy eurozóny přijaly opatření k provedení doporučení týkajícího se hospodářské politiky eurozóny. V případě Nizozemska je toto reflektováno zejména v níže uvedených doporučeních č. 1 a 3.

(31)Na základě hloubkového přezkumu Komise a tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability z roku 2022. Její doporučení podle článku 6 nařízení (EU) č. 1176/2011 jsou promítnuta do níže uvedených doporučení č. 1 a 4. Doporučení č. 1 rovněž přispívá k provádění doporučení pro eurozónu, zejména prvního doporučení pro eurozónu. Fiskální politiky a jiné politiky uvedené v doporučeních č. 1 a 4 pomáhají mimo jiné řešit nerovnováhy spojené s vysokým přebytkem běžného účtu. Politiky uvedené v doporučení č. 1 pomáhají rovněž řešit nerovnováhy spojené s vysokým soukromým dluhem,

DOPORUČUJE Nizozemsku v letech 2022 a 2023:

1.V roce 2023 zajistit, aby růst běžných výdajů financovaných z vnitrostátních zdrojů odpovídal celkově neutrální orientaci politiky, s přihlédnutím k pokračující dočasné a cílené podpoře domácností a podniků, které jsou nejvíce ohroženy nárůstem cen energií, a osob prchajících z Ukrajiny. Připravit se na přizpůsobování běžných výdajů vyvíjející se situaci. Rozšířit veřejné investice do ekologické a digitální transformace a do energetické bezpečnosti, mimo jiné využitím Nástroje pro oživení a odolnost, plánu RePowerEU a dalších fondů EU. V období po roce 2023 provádět fiskální politiku zaměřenou na dosažení obezřetných střednědobých fiskálních pozic. Omezit zvýhodnění dluhu domácností a odstranit přetrvávající deformace na trhu s bydlením, mimo jiné podporou rozvoje odvětví soukromého nájemního bydlení, a přijmout opatření ke zvýšení nabídky bydlení. Schválit a provést reformu důchodového systému odsouhlasenou v letech 2019 a 2020.

2.Rychle dokončit jednání s Komisí o programových dokumentech v rámci politiky soudržnosti na období 2021–2027, aby mohlo započít jejich provádění.

3.Podporovat přiměřené sociální zabezpečení samostatně výdělečně činných osob bez zaměstnanců, řešit falešnou samostatnou výdělečnou činnost a omezit pobídky k využívání flexibilních smluv nebo smluv na dobu určitou. Řešit nedostatek pracovních sil a dovedností, zejména v oblasti zdravotnictví, vzdělávání, digitálních a technických profesí a stavebnictví, a to i formou čerpání z málo využívaného pracovního potenciálu, který pramení z vysokého podílu částečných úvazků a nižší míry zaměstnanosti osob přistěhovaleckého původu. Posílit možnosti prohlubování dovedností a změny kvalifikace, zejména pro osoby na okraji trhu práce a neaktivní osoby.

4.Snížit celkovou závislost na fosilních palivech urychlením zavádění obnovitelných zdrojů energie, zejména na základě posílení dodatečných investic do síťové infrastruktury a dalšího zefektivnění povolovacích postupů, zlepšení energetické účinnosti, zejména v budovách, a urychlení investic do udržitelné dopravy a udržitelného zemědělství.

V Bruselu dne