2. Co by bylo v tomto ohledu zapotřebí ke zlepšení výsledků a v případě jakých globálních výzev by toto partnerství mohlo v budoucnu přinést největší přidanou hodnotu v souvislosti s novým rámcem pro cíle udržitelného rozvoje a na příslušných mezinárodních fórech?

1. Do jaké míry bylo partnerství účinné při řešení globálních výzev?

Partnerství AKT-EU kladlo nejdříve důraz na rozvojovou pomoc a na obchod a odráželo vztah na principu dárce – příjemce. Změna situace i vztahu vedla k tomu, že se partnerství začalo zaměřovat na sledování společných zájmů. Dohoda z Cotonou, jež byla podepsána v roce 2000, zásadním způsobem posílila politický pilíř partnerství začleněním důležitého politického dialogu se zeměmi a regiony AKT. Nepodařilo se jí však úplně sblížit EU a státy AKT jako partnery na mezinárodní scéně. Dohoda z Cotonou též přinesla mírový a bezpečnostní rozměr, který se rozvíjel nejrychleji v rámci partnerství mezi Afrikou a EU, přičemž další svědectví o tomto trendu dokládá rozvíjející se spolupráce s Karibikem v oblasti bezpečnosti občanů a s tichomořskými zeměmi v oblasti rovnosti žen a mužů a rizik spojených se změnou klimatu. Uzavírání dohod o hospodářském partnerství s většinou států AKT přetvořilo obchodní pilíř dohody z Cotonou do podoby rozvětveného vztahu s řadou regionálních uskupení.

Co se týče hospodářské výkonnosti, situace v jednotlivých státech AKT se liší. Všechny země Karibiku, s výjimkou Haiti, dosáhly statusu zemí se středními nebo vysokými příjmy, ale stále se však potýkají s velkými problémy, a to především v souvislosti s jejich zranitelností vůči vnějším otřesům a přírodním katastrofám. Hospodářský vývoj tichomořských států byl velmi různorodý a většina z nich čelí vážným omezením způsobeným jejich velikostí a polohou. Potýkají se rovněž s podobnou zranitelností jako země Karibiku. Afrika celkově zaznamenala silnou hospodářskou výkonnost a posledních deset či více let se ve většině zemí neslo ve znamení vysokého nepřerušovaného hospodářského růstu. Boj proti chudobě v zemích AKT postoupil, což je patrné z pokroku při plnění rozvojových cílů tisíciletí. I nadále přetrvávají značné problémy v oblasti lidského rozvoje, vymýcení chudoby a nerovnosti, které se v některých částech přelily do otevřeného konfliktu, zvýšené nestability, vleklé krize a celosvětově zesílených migračních toků. Vazby na regionální a globální hodnotové řetězce jsou omezené, zvláště v případě nejméně rozvinutých zemí.

Během posledních dvou desetiletí prošly EU i státy AKT dalším vývojem a jejich vztah zaznamenal významný posun. Počet států AKT vzrostl na 79 a EU se rozrostla na 28 členů, společně tak představují většinu států v OSN a celkově přibližně 1,5 miliardy obyvatel. Jejich vztah již dávno přesáhl rámec rozvojové spolupráce a obchodu. Partnerství s těmito třemi regiony, které tvoří skupinu států AKT, bylo posíleno mimo rámec dohody z Cotonou – byť v součinnosti s ní. To se odráží ve společné strategii EU-Afrika, společné strategii partnerství mezi EU a Karibikem a ve strategii pro posílení partnerství s tichomořskými ostrovy. Posílila i spolupráce s regionálními a subregionálními organizacemi, zejména pokud jde o hospodářské záležitosti a o oblast míru a bezpečnosti. Došlo k uzavření dohod o hospodářském partnerství, které stanoví nový rámec pro obchodní vztahy s regionálními skupinami zemí AKT.

Stávající dohoda o partnerství AKT-ES byla podepsána dne 23. června 2000 v Cotonou (Benin), a proto se nazývá „dohoda o partnerství z Cotonou“ (dále jen „dohoda z Cotonou“). V souladu se svými ustanoveními byla revidována v roce 2005 a 2010. Uzavřena byla na období dvaceti let a její platnost skončí dne 29. února 2020. Partnerství je komplexní; zahrnuje politický rozměr, hospodářskou a obchodní spolupráci i rozvojovou finanční spolupráci. Financováno je především z Evropského rozvojového fondu (ERF), mimorozpočtového víceletého fondu tvořeného přímými příspěvky členských států EU, a částečně k němu doplňkově přispívají nástroje financování vnější činnosti, jejichž prostředky pocházejí z rozpočtu EU. Dohoda z Cotonou je právně závaznou dohodou; zakládá společné orgány a poskytuje rámec pro dialog s každým ze svých členů. Ve skutečnosti byly dohody se státy AKT základním stavebním kamenem vnější politiky EU po mnoho let.

Vztahy mezi EU a AKT jsou dlouholeté a jejich počátky sahají ještě před rok 1975 a první úmluvu z Lomé. Ta byla nástupcem první úmluvy z Yaoundé z roku 1963, jež navázala vztah mezi tehdejším Evropským hospodářským společenstvím a bývalými koloniemi některých jeho členských států. Následné dohody o partnerství tento vztah postupně rozvíjely až do současnosti.

Účelem tohoto dokumentu je zahájit rozsáhlou veřejnou konzultaci o klíčových otázkách, které se týkají partnerství a vztahů mezi Evropskou unií (EU) a členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT) po roce 2020. V tomto ohledu je třeba zhodnotit současnou dohodu o partnerství, zjistit, do jaké míry si zachovává svoji platnost i do budoucnosti a poskytuje platformu pro prosazování společných zájmů. Je zapotřebí důkladně přezkoumat předpoklady, na nichž je partnerství založeno, jeho oblast působnosti a nástroje, jakož i způsoby jeho fungování. Výsledky tohoto přezkumu budou významnou součástí analýzy a přispějí k hodnocení stávající dohody a k vytyčení politických návrhů pro budoucí vztahy.

Odvětví informačních a komunikačních technologií by mohlo sehrát hlavní úlohu při urychlení rozvoje, překlenutí digitální propasti a rozvoji znalostní společnosti, jako je tomu v široké škále oblastí v případě vědeckých a technologických inovací.

Pokud jde o snižování chudoby a udržitelný rozvoj, většího uznání se dostává významnému potenciálu zapojení soukromého sektoru spolu se sociálními, tradičními a solidárními formami ekonomiky. Soukromé finanční toky, jako jsou zasílané peníze, zahraniční investice a finanční prostředky od institucionálních investorů, svým objemem již přesahují veškeré veřejné zdroje dohromady. Aby se plně využil potenciál soukromého sektoru, je třeba vytvořit příznivé podmínky pro soukromé iniciativy, obchod a finance, pro udržitelné investice a pro vytváření důstojných pracovních míst a začlenit neformální činnosti do formálního sektoru. To rovněž vyžaduje pevné odhodlání ze strany společností působit jako katalyzátor investic soukromého sektoru v oblastech, v nichž existují mezery na trhu, a v rámci svých hlavních podnikatelských strategií praktikovat odpovědné postupy.

10. Jak bylo partnerství účinné při zlepšování mobilizace domácích příjmů, při podpoře spravedlivých a účinných daňových systémů a v boji proti nezákonným finančním tokům? Přinesla by užší spolupráce AKT-EU v těchto záležitostech přidanou hodnotu a větší efektivnost?

9. Jak bylo partnerství účinné při podpoře makroekonomické a finanční stability? Ve kterých oblastech by byla přidanou hodnotou spolupráce AKT-EU v oblasti makroekonomické a finanční stability?

Nezbytným předpokladem udržitelného a inkluzivního rozvoje je zachování makroekonomické stability, včetně stability finančního systému. Během posledního desetiletí ve znamení vysokého tempa růstu zlepšilo mnoho zemí AKT svůj makroekonomický rámec, což některým z nich umožnilo mobilizovat větší mezinárodní a domácí kapitál. Nedávná finanční a hospodářská krize upozornila na zhoršení životní úrovně a vedlejší účinky, které mohou pramenit z makroekonomické nestability. To je významné zvláště v souvislosti s tím, že svět se s mnoha rozvíjejícími se ekonomikami a spojenými finančními trhy stává stále více hospodářsky a finančně propojený.

8. Mělo by při zohlednění nového rámce pro cíle udržitelného rozvoje budoucí partnerství v tomto ohledu učinit více – a co?

Podpora udržitelného a inkluzivního hospodářského růstu je klíčová pro dlouhodobý hospodářský rozvoj a snižování chudoby a má zásadní význam při řešení demografických problémů. Ačkoli se výsledky v jednotlivých zemích a v průběhu času různí, byla hospodářská výkonnost v regionu AKT pozoruhodná, došlo k vytvoření rozsáhlejších domácích trhů a byly zajištěny nové ekonomické příležitosti. Na druhé straně industrializace, digitalizace a hospodářská diverzifikace byly v mnoha zemích AKT omezené. Nedošlo k takovému snížení chudoby a nerovností, s jakým se počítalo, a podzaměstnanost a rozsah neformální ekonomiky zůstaly příliš vysoké. Posilování odolnosti nejzranitelnějších skupin obyvatel stále představuje problém. Hospodářský potenciál Afriky zůstává v celosvětovém měřítku velmi významný vzhledem k tomu, že počet obyvatel tohoto kontinentu se má do roku 2050 zdvojnásobit a vyskytují se zde bohaté přírodní zdroje. Udržitelné využívání oceánů, včetně značných rybolovných zdrojů, akvakultury a ložisek nerostných surovin, může přinést velké hospodářské a investiční příležitosti. Země jako Brazílie, Čína a Indie v těchto regionech zaujímají strategické pozice posilováním své přítomnosti, přílivem investic a prohlubováním obchodních vztahů a též rozšiřováním portfolia v oblasti spolupráce.

6. Mělo by budoucí partnerství zajistit účinnější společná opatření v oblasti předcházení konfliktům, včetně včasného varování a mediace, upevňování míru a budování státu a také při řešení nadnárodních bezpečnostních problémů? Mělo by se tak dít v rámci EU-AKT ?

Jak bylo uznáno v článku 11 dohody z Cotonou, mír a bezpečnost jsou nezbytně nutné pro udržitelný rozvoj a vymýcení chudoby a stejně tak to platí i obráceně: nestabilní země či země zasažené konfliktem z velké části zaostávaly v plnění rozvojových cílů tisíciletí. V oblasti mezistátních násilných konfliktů dochází k nárůstu. Řešení konfliktů a nestability vyžaduje komplexní přístup, který propojuje diplomatické, bezpečnostní a rozvojové nástroje a zaměřuje se na předcházení konfliktům, upevňování míru a budování státu. Podpora demokratických procesů je rovněž široce uznávána jako přínos pro mír a stabilitu. Tyto obecné otázky jsou nedílnou součástí politického dialogu mezi partnery v rámci dohody z Cotonou. Kromě toho musely EU a země AKT v posledních letech čelit nadregionálním bezpečnostním hrozbám souvisejícím s terorismem a násilným extremismem, všemi formami nedovoleného obchodování, včetně obchodování s lidmi, se zbraněmi a s drogami, a také hrozbám souvisejícím s pirátstvím. Tato rizika dále zvyšuje silný růst počtu obyvatel v Africe, který se pojí s takovými problémy, jako je rychlá urbanizace, přetrvávající nebo rostoucí nerovnosti a vysoká míra nezaměstnanosti, zvláště pak mezi mladými lidmi. Mnohé z těchto problémů jsou vzájemně propojené napříč kontinenty a k jejich účinnému řešení je třeba, aby EU a země AKT promyšleně využívaly celou škálu svých nástrojů.

4. Bylo zapojení místních orgánů a nestátních subjektů (tj. organizací občanské společnosti, sdělovacích prostředků), vnitrostátních parlamentů, soudů a vnitrostátních orgánů pro lidská práva do partnerství dostatečné a prospěšné pro prosazování lidských práv, demokracie, právního státu i řádné správy věcí veřejných? Mohly by přispět více – a jakým způsobem?

3. Dosáhly mechanismy stanovené v dohodě z Cotonou (tj. politický dialog, finanční podpora, vhodná opatření, pozastavení dohody) smysluplného pokroku v oblasti lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných, včetně boje proti korupci? Mělo by budoucí partnerství v tomto ohledu učinit více – a jakým způsobem?

Dodržování lidských práv, demokracie a právní stát, jakož i řádná správa věcí veřejných tvoří základ partnerství AKT-EU. Tyto hodnoty jsou klíčové pro model udržitelného rozvoje. Pokrok je patrný, avšak řada problémů přetrvává. Dohoda z Cotonou stanoví různé formy politického dialogu, včetně pravidelného politického dialogu (článek 8), jakož i posílený politický dialog a zahájení konzultací ad hoc, dojde-li k porušení jejích základních prvků (lidská práva, demokratické zásady a právní stát) nebo v případě závažných případů korupce ze strany partnerské země. V této souvislosti se předpokládá přijetí vhodných opatření, včetně krajního opatření v podobě pozastavení spolupráce, je-li to považováno za nezbytné (články 96–97). Od roku 2000 došlo v tomto ohledu k zahájení konzultací ve 24 případech, přičemž jednou v souvislosti s korupcí.

20. Mělo by budoucí partnerství v tomto ohledu učinit více – a na jaké aspekty by se mělo konkrétně zaměřit (na legální migraci a mobilitu, řešení základních příčin migrace, navracení a zpětné přebírání osob, boj proti obchodování s lidmi a převaděčství, mezinárodní ochranu)?

Ustanovení článku 13 dohody z Cotonou upravuje pokračující dialog mezi AKT a EU o migraci. Zvláště důležité je účinnější řešení nelegální migrace, a to včetně boje proti navázaným zločineckým sítím a včetně navracení a zpětného přebírání osob, které nemají právo v EU pobývat. Zásadní význam má zajištění ochrany uprchlíků a žadatelů o azyl, přičemž zvláštní pozornost je třeba věnovat zranitelným skupinám.

Důležitá je i podpora třetích zemí v jejich úsilí o vypracování účinných migračních politik. Příležitosti k migraci by měly být využívány prostřednictvím posílené legální migrace a mobility, především v oblasti vzdělávání, vědy, kultury a odborné přípravy a pro profesní účely, což má pozitivní vliv jak na hospodářství, tak i na společnost.

Migrace a mobilita jsou velmi důležité, a to jak v rámci zemí AKT a v EU, tak i mezi nimi. V souvislosti se záležitostmi týkajícími se migrace uplatňuje EU komplexní přístup.

18. Jaké jsou s ohledem na nový rámec pro cíle udržitelného rozvoje hlavní výzvy, které se týkají lidského rozvoje a na něž by se mělo budoucí partnerství zaměřit?

17. Podařilo se partnerství účinně a efektivně splnit svůj cíl v oblasti lidského rozvoje, zejména pokud jde o vymýcení chudoby, a také v souvislosti s rovností žen a mužů a posílením postavení žen? Jak by bylo možné dosáhnout zlepšení?

16. Jsou v rámci pro období po skončení platnosti dohody z Cotonou stále zapotřebí zvláštní ustanovení o obchodní spolupráci – rovněž s ohledem na země AKT, které nepodepsaly žádnou dohodu o hospodářském partnerství? Pokud ano, na co by se mohla/měla tato ustanovení vztahovat?

15. Jak přispěly obchodní preference v rámci partnerství k integraci zemí AKT do světového hospodářství a k jeho rozvojovým cílům?

Obchod a integrace zemí AKT do světového hospodářství mají obrovský potenciální dopad na udržitelný rozvoj. Na mezinárodní úrovni stagnuje jednací kolo z Dohá o liberalizaci obchodu. V posledním desetiletí země AKT jako celek udržely přebytek obchodu s EU a EU pro většinu zemí AKT i nadále zůstává hlavním obchodním a investičním partnerem. Diverzifikace obchodu a obchod mezi zeměmi AKT však byly omezené. Rozvíjející se ekonomiky rychle rozšiřují svoji přítomnost. V kontextu dohody z Cotonou byly položeny nové základy obchodních vztahů mezi AKT a EU dojednáním vzájemných – avšak nesymetrických – dohod o hospodářském partnerství s většinou zemí AKT. Tyto dohody o hospodářském partnerství jsou plně v souladu s pravidly Světové obchodní organizace. Dohoda z Cotonou zůstává rámcovou dohodou pro dohody o hospodářském partnerství, které odkazují na cíle a hlavní prvky dohody z Cotonou. Kromě toho, že dohoda z Cotonou definuje dohody o hospodářském partnerství jako nové obchodní smlouvy mezi AKT a EU, obsahuje také ustanovení týkající se obchodní spolupráce, a to včetně ustanovení o obchodu službami a o oblastech souvisejících s obchodem, jež se týkají všech států AKT. V případě zemí AKT, které nejsou stranou dohod o hospodářském partnerství, podléhá obchod s EU všeobecnému systému preferencí, včetně režimu „Vše kromě zbraní“ pro nejméně rozvinuté země, nebo doložce nejvyšších výhod (u zemí, které dosahují přinejmenším vyšších středních příjmů).

14. Do jaké míry dokázalo partnerství přispět ke zvýšení zemědělského rozvoje a obchodu?

12. Jak by bylo možné lépe využít potenciál soukromého sektoru EU a AKT? Na co by se měla spolupráce v oblasti soukromého sektoru EU a AKT v rámci pro období po skončení platnosti dohody z Cotonou nejvíce zaměřit a jakou úlohu by v tom mohla mít oficiální rozvojová pomoc?

Silnější politický vztah

Dohoda z Cotonou poskytuje pevný rámec sdílených základních zásad zakotvených v právně závazné dohodě. Tvoří základ pro spolupráci se členy skupiny států AKT jako celkem i s jednotlivými zeměmi či (sub)regiony samostatně. Její provádění je postaveno na širokém politickém dialogu, který probíhá na různých úrovních, na národní i na regionální úrovni a prostřednictvím společných orgánů AKT-EU. Členské státy EU jsou stranami dohody z Cotonou, což znamená, že do rámce stanoveného dohodou jsou zasazeny i jejich dvoustranné vztahy se zeměmi AKT.

21. Jak byl politický dialog účinný a na jaké úrovni je nejúčinnější: na národní úrovni, na regionální úrovni či prostřednictvím společných orgánů AKT-EU? Měl by se rozsah politického dialogu rozšířit nebo zúžit? 22. Podpořilo by účinnost a efektivnost tohoto dialogu větší zapojení členských států EU prostřednictvím propojení jejich dvoustranných politik a nástrojů s politickým dialogem na národní úrovni? 23. Pomohla při provádění dohody skutečnost, že je ve srovnání s jinými regionálními partnerstvími založenými na politických prohlášeních právně závazná?

Soudržnost místní působnosti

Geografické pokrytí partnerství AKT-EU se v průběhu času značně rozšířilo. Z důvodů soudržnosti a účinnější spolupráce by mohlo být zajímavé přivést pod zastřešující rámec další země s podobnými problémy. Posílení agendy týkající se afrického kontinentu vedlo v roce 2007 k vytvoření partnerství mezi Afrikou a EU. Vztahuje se i na severoafrické země, které nejsou stranami dohody z Cotonou. Jižní Afrika stranou dohody sice je, ale ne všechna její ustanovení se na ni vztahují. Většina nejméně rozvinutých zemí světa se řadí ke členům skupiny států AKT a posun ke „všeobecnějšímu programu“ cílů udržitelného rozvoje podporuje jednotný přístup k této skupině zemí. V této souvislosti by měl přezkum zvážit i současné geografické pokrytí a otázku, zda by pro dotčené strany mohlo být přínosné rozšířit pokrytí tohoto partnerství na úrovni AKT v kombinaci s větším regionálním ukotvením. Jednou z hlavních otázek, kterými je třeba se zabývat, je rovnováha a dělba práce mezi vztahy EU se státy AKT jako celkem a vztahy s jednotlivými regionálními uskupeními. Regionální kontext se v některých případech může týkat i sousedních zemí, které stojí mimo rámec AKT. Země Karibiku jsou například členy Společenství latinskoamerických a karibských států.

24. Bylo by prospěšné, kdyby se budoucí rámec otevřel i jiným zemím než jen stávajícím členům skupiny států AKT? Které země by to byly? 25. Jaký druh rámce by měl upravovat vztahy EU a AKT? Jak by se mohl následný rámec pro AKT-EU týkat novějších regionálních partnerství EU s Afrikou, Karibikem a tichomořskými státy? Mohl by budoucí rámec pro AKT-EU zahrnovat jiná partnerství s regionálními partnery? 26. Existuje prostor pro vybudování strukturovanějších vztahů s Asií, Latinskou Amerikou, Blízkým východem a severní Afrikou?

Spolupráce více přizpůsobená podle skupin zemí s podobnou úrovní rozvoje

Aby EU zajistila zacílení rozvojové pomoci tam, kde je jí nejvíce zapotřebí, a její největší dopad na vymýcení chudoby, posílila v nedávné době zásadu diferenciace. Následkem toho se na řadu zemí, které jsou partnery EU, přestala vztahovat dvoustranná rozvojová pomoc. V posledních dvou desetiletích se ukázalo, že se ve skupině států AKT zvyšuje různorodost modelů rozvoje, zejména mezi „rozvíjejícími se“ zeměmi se středními příjmy a nejméně rozvinutými a nestabilními státy. Přibližně polovina ze 79 zemí AKT dnes stále patří mezi nejméně rozvinuté země, zatímco řada z nich pokročila a získala status země s nižšími středními příjmy (11), země s vyššími středními příjmy (23) či země s vysokými příjmy (4). Vzhledem k tomuto vývoji by v případě rozvinutějších zemí AKT mělo být zváženo ukončení dvoustranné rozvojové pomoci. V rámci jednotlivých zemí, a to i včetně zemí z vyšších hospodářských kategorií, přetrvává vysoký stupeň nerovnosti a chudoby. K tomu, aby spolupráce odpovídala rozdílným problémům, s nimiž se státy AKT v závislosti na stupni vývoje potýkají, jsou zapotřebí uzpůsobenější typy spolupráce, například formou technické pomoci, předávání znalostí a výzkumu, které umožňují společně vytvářet a vyvíjet příslušná řešení.

27. Je současný systém přidělování rozvojových zdrojů založený na potřebách, kapacitách a výsledcích dostatečný pro to, aby prostředky směřovaly k těm zemím, kde mohou mít největší dopad? Měly by při přidělování zdrojů i nadále zůstat prioritou země, které tyto zdroje nejvíce potřebují, včetně nestabilních států? 28. Jaký druh spolupráce by mohl pomoci pokrýt specifické potřeby rozvinutějších zemí AKT za účelem dosažení spravedlivějšího a udržitelnějšího růstu?

Posílit vztah s klíčovými aktéry

Dohoda z Cotonou poskytuje rámec pro široký a inkluzivní vztah, které se nezastavuje na úrovni vlád jednotlivých zemí a uznává úlohu parlamentů, místních orgánů a nestátních subjektů (občanská společnost, soukromý sektor, odborové organizace) v oblasti rozvoje. Dohoda dala formální podobu jejich úloze jak při vedení politického dialogu, tak při programování a provádění programů spolupráce. Skutečné zapojení některých těchto aktérů bylo nicméně omezené a jejich potenciál nebyl dosud plně využit.

29. Napomáhal současný model zapojení zúčastněných stran k dosažení cílů partnerství účinným způsobem? Kteří aktéři by při provádění partnerství mohli hrát významnější úlohu? Jak by to bylo možné řešit? 30. Co lze učinit na podporu účinného a efektivního zapojení mezinárodního i domácího soukromého sektoru, občanské společnosti, sociálních partnerů a místních orgánů do partnerství?

V regionu AKT začala být v hospodářské i rozvojové oblasti velmi aktivní řada nových aktérů; mezi ně se řadí rozvíjející se ekonomiky, jako je Brazílie, Čína, Indie nebo Indonésie, a také arabské státy Perského zálivu a soukromé nadace. Navíc, i když některé země AKT stále čelí závažným rozvojovým problémům, mají nyní vyšší HND na obyvatele než některé členské státy EU. Některé samy poskytují rozvojovou podporu jiným státům AKT .