Návrh SMĚRNICE RADY, kterou se stanoví požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva, pokud jde o radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě /* COM/2012/0147 final - 2012/0074 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Odůvodnění návrhu Voda představuje jednu z nejkomplexněji regulovaných oblastí právních předpisů Společenství v oblasti životního prostředí. Počátky evropské vodní politiky najdeme v 70. letech 20. století, kdy byly přijaty politické programy a právně závazné předpisy. Dne 3. listopadu 1998 Rada přijala směrnici 98/83/ES o jakosti vody určené k lidské spotřebě. Tato nová směrnice měla být provedena do vnitrostátních právních předpisů do konce roku 2000, a souladu s ní mělo být dosaženo do konce roku 2003. Ke kontaminaci pitné vody radioaktivními látkami může dojít náhodným únikem radioaktivity nebo nesprávnými postupy při odstraňování. U vodních systémů, které jsou citlivé na tento druh kontaminace, se provádí rozsáhlé monitorování radioaktivní kontaminace, aby se zajistilo, že voda je bezpečná k pití. V Evropě existují mnohé regiony, ve kterých geologické a hydrologické charakteristiky, jako je například přítomnost přirozeně se vyskytujících radioaktivních látek, vzbuzují obavy. Dosud nebyly uplatněny požadavky na monitorování tritia a celkové indikativní dávky podle směrnice Rady 98/83/ES, neboť dosud nebyly přijaty změny příloh II (monitorování) a III (specifikace pro rozbory ukazatelů). Již přibližně šest let jsou dokončeny technické požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva s ohledem na radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě, a to po konzultacích, do kterých se zapojila skupina odborníků stanovená podle článku 31 Smlouvy o Euratomu, výbor zřízený na základě směrnice o pitné vodě a výbor zástupců členských států zřízený podle článků 35 až 36 Smlouvy o Euratomu. Indikační ukazatele stanovené v příloze I části C, které se týkají radioaktivity a tritia, a příslušná ustanovení o monitorování v příloze II směrnice 98/83/ES ve skutečnosti spadají do oblasti působnosti základních standardů stanovených v článku 30 Smlouvy o Euratomu. Následkem toho je oprávněné začlenit požadavky na monitorování úrovní radioaktivity do zvláštních právních předpisů podle Smlouvy o Euratomu, aby se zachovala jednotnost, soudržnost a úplnost právních předpisů týkajících se ochrany před radiací na úrovni Společenství. Komise tudíž dne 27. června 2011 přijala předlohu návrhu stanovujícího požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva, pokud jde o radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě, a to na základě článku 31 Smlouvy o Euratomu. Dne 27. října 2011 přijal EHSV stanovisko k této předloze návrhu Komise a mimo jiné vyzval k zahrnutí plynného radonu do oblasti působnosti směrnice. EHSV odkázal na doporučení Komise (2001/928/Euratom) týkající se ochrany proti plynnému radonu v pitné vodě. S ohledem na skutečnost, že představuje spíše riziko inhalace než riziko požití v pitné vodě, byl plynný radon v roce 1998 vyloučen z oblasti působnosti směrnice. Předloha návrhu směrnice Euratomu se zaměřila na změnu právního základu bez technických změn, Komise však souhlasí s doporučením EHSV a již učinila opatření k zahrnutí plynného radonu do směrnice. Aby bylo možné zaměřit se na specifickou vlastnost plynného radonu, je zahrnut jako zvláštní indikační ukazatel, zatímco zplodiny radonu s dlouhým poločasem rozpadu jsou uvedeny v hodnocení celkové indikativní dávky, jak je vymezeno ve směrnici 98/83/ES. S cílem dosáhnout soudržné politiky se EHSV rovněž zasazoval o to, aby se v největší možné míře vycházelo z obecných ustanovení směrnice 98/83/ES. Toto by mimo jiné vyžadovalo začlenění balených vod. Komise s tímto doporučením souhlasí, ale rovněž musí zohlednit skutečnost, že po přijetí směrnice 98/83/ES byly přijaty zvláštní právní předpisy za účelem monitorování balených vod, a to v celkovém kontextu bezpečnosti potravin. Proto nový návrh Komise na jedné straně zahrnuje do oblasti působnosti směrnice balenou vodu a na straně druhé odkazuje na kritéria monitorování stanovená v nařízení (ES) č. 852/2004. S ohledem na uplatňování obecné zásady v právní teorii a praxi, podle níž má zákon, kterým se řídí konkrétní záležitost, přednost před zákonem, jímž se řídí pouze obecné záležitosti („lex specialis derogat legi generali“), ustanovení směrnice podle Smlouvy o Euratomu nahrazují ustanovení směrnice 98/83/ES, pokud jde o radioaktivní látky v pitné vodě. Ve druhé fázi Komise navrhne odstranění tritia a celkové indikativní dávky ze seznamu indikačních ukazatelů v příloze I části C směrnice 98/83/ES a zrušení všech odkazů na tyto hodnoty ukazatelů. 2. Zásada subsidiarity a proporcionality • Právní základ Ustanovení této směrnice se vztahují k základním standardům ochrany zdraví pracovníků a obyvatelstva. Zvoleným právním základem tudíž je Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména články 31 a 32 této smlouvy. • Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné působnosti Společenství. Jelikož jsou legislativní pravomoci Společenství podle hlavy II kapitoly III Smlouvy o Euratomu svou podstatou výlučné, nepodléhají zásadě subsidiarity. • Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: Návrh stanoví minimální harmonizované standardy pro monitorování radonu, tritia a celkové indikativní dávky a přizpůsobuje požadavky směrnice 98/83/ES týkající se radioaktivity nejnovějšímu vědeckotechnickému pokroku. • Volba nástrojů Zatímco Společenství zodpovídá za stanovení jednotných pravidel v oblasti ochrany před radiací, aby se dosáhlo vysoké úrovně ochrany zdraví pracovníků a obyvatelstva, je na členských státech, aby tato pravidla provedly do svých vnitrostátních právních předpisů a uplatňovaly je. Směrnice je proto nejvhodnějším nástrojem pro vytvoření společného přístupu k vymezení požadavků na ukazatele radioaktivity za účelem monitorování jakosti vody určené k lidské spotřebě s ohledem na vědeckotechnický pokrok. V důsledku toho jsou vymezeny harmonizované požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva ve vztahu k radioaktivním látkám ve vodě určené k lidské spotřebě. 3. Rozpočtové důsledky Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. 2012/0074 (NLE) Návrh SMĚRNICE RADY, kterou se stanoví požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva, pokud jde o radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na články 31 a 32 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[1] vypracovaný po obdržení stanoviska skupiny osobností jmenovaných Výborem pro vědu a techniku z řad vědeckých odborníků členských států v souladu s článkem 31 Smlouvy, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], po konzultaci s Evropským parlamentem[3], vzhledem k těmto důvodům: (1) Polknutí vody představuje jednu z cest pro vniknutí radioaktivních látek do lidského těla. V souladu se směrnicí Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření[4], je zapotřebí udržet příspěvek činností k ozáření veškerého obyvatelstva tak nízký, jak lze rozumně dosáhnout. (2) S ohledem na význam jakosti vody určené k lidské spotřebě pro zdraví lidí je nezbytné stanovit na úrovni Společenství normy jakosti, které plní funkci ukazatelů a zajišťují monitorování shody s uvedenými normami. (3) Indikační ukazatele byly již stanoveny v příloze I části C, která se týká radioaktivních látek, i v souvisejících ustanoveních o monitorování v příloze II směrnice Rady 98/83/ES ze dne 3. listopadu 1998 o jakosti vody určené k lidské spotřebě[5]. Tyto ukazatele však spadají do oblasti působnosti základních standardů vymezených v článku 30 Smlouvy o Euratomu. (4) Požadavky na monitorování úrovní radioaktivity ve vodě určené k lidské spotřebě by proto měly být přijaty ve zvláštním právním předpise, který zajistí jednotnost, soudržnost a úplnost právních předpisů týkajících se ochrany před radiací podle Smlouvy o Euratomu. (5) Ustanovení této směrnice přijaté podle Smlouvy o Euratomu by měla nahradit ustanovení směrnice 98/83/ES, pokud jde o kontaminaci pitné vody radioaktivními látkami. (6) V případě nedodržení některého ukazatele s indikační funkcí by dotčený členský stát měl posoudit, zda uvedené nedodržení představuje riziko pro lidské zdraví, a kde je to nezbytné, podniknout nápravné kroky k obnovení jakosti vody. (7) Spotřebitelé by měli být o jakosti vody určené k lidské spotřebě dostatečně a náležitě informováni. (8) Je nezbytné vyjmout z oblasti působnosti této směrnice přírodní minerální vody a vody, které jsou léčivými přípravky, jelikož pro uvedené druhy vod byla stanovena zvláštní pravidla ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/54/ES ze dne 18. června 2009 o využívání a prodeji přírodních minerálních vod[6] a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků[7]. Monitorování vod stáčených do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji, jiných než přírodních minerálních vod, za účelem ověření, že úrovně radioaktivních látek dodržují hodnoty ukazatelů stanovených v této směrnici, by mělo být prováděno v souladu se zásadami analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP) v souladu s nařízením (ES) č. 852/2004[8]. (9) Každý členský stát by měl vytvořit programy monitorování, aby kontroloval, zda voda určená k lidské spotřebě splňuje požadavky této směrnice. (10) K rozborům jakosti vody určené k lidské spotřebě by měly být používány metody, které zajistí, že získané výsledky budou spolehlivé a srovnatelné. (11) Doporučení Komise 2001/928/Euratom ze dne 20. prosince 2001 o ochraně obyvatelstva před ozářením radonem ze zdrojů pitné vody[9] se zabývá radiologickou jakostí zdrojů pitné vody, pokud jde o radon a zplodiny radonu s dlouhým poločasem rozpadu, a je vhodné tyto radionuklidy zahrnout do oblasti působnosti této směrnice, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Předmět Tato směrnice stanoví požadavky na ochranu zdraví obyvatelstva s ohledem na radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě. Stanoví hodnoty ukazatelů, četnost a metody pro monitorování radioaktivních látek. Článek 2 Definice Pro účely této směrnice se použijí definice stanovené v článku 2 směrnice Rady 98/83/ES. Článek 3 Oblast působnosti Tato směrnice se použije na vodu určenou k lidské spotřebě s výjimkou případů stanovených v čl. 3 odst. 1 směrnice 98/83/ES a případů stanovených v souladu s čl. 3 odst. 2 uvedené směrnice. Článek 4 Všeobecné povinnosti Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 6 odst. 3 písm. a) směrnice 96/29/Euratom, členské státy učiní veškerá opatření nezbytná k vytvoření příslušného programu monitorování, aby se zajistilo, že voda určená k lidské spotřebě vyhovuje hodnotám ukazatelů stanoveným v souladu s touto směrnicí. Článek 5 Hodnoty ukazatelů Členské státy stanoví hodnoty ukazatelů použitelné na monitorování radioaktivních látek ve vodě určené k lidské spotřebě v souladu s přílohou I; u vody stáčené do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji tím nesmí být dotčeny zásady analýzy rizik a kritických kontrolních bodů (HACCP), jak vyžaduje nařízení (ES) č. 852/2004. Článek 6 Monitorování Členské státy zajistí pravidelné monitorování vody určené k lidské spotřebě v souladu s přílohou II za účelem kontroly toho, zda koncentrace radioaktivních látek nepřesahují hodnoty ukazatelů stanovené v souladu s článkem 5. Článek 7 Místa vzorkování Členské státy mohou odebírat vzorky: a) v případě vody dodávané z rozvodné sítě v místě v rámci zásobované oblasti nebo v úpravně vody, pokud je možno prokázat, že tímto vzorkováním je naměřena tatáž nebo vyšší hodnota dotčených ukazatelů; b) v případě vody dodávané z cisterny v místě jejího výtoku z cisterny; c) v případě vody stáčené do lahví nebo kontejnerů určených k prodeji v místě plnění vody do lahví nebo kontejnerů; d) v případě vody používané k přípravě potravin v potravinářském podniku v místě, kde se voda v tomto podniku používá. Článek 8 Vzorkování a analýza 1. Vzorky reprezentativní pro jakost vody spotřebovávané během celého roku se odebírají a analyzují v souladu s metodami stanovenými v příloze III. 2. Členské státy zajistí, aby všechny laboratoře, ve kterých se provádějí rozbory vzorků vody určené k lidské spotřebě, měly systém řízení kvality rozborů. Zajistí, aby uvedený systém byl čas od času kontrolován osobou, která je na laboratoři nezávislá, přičemž tuto osobu schválí pro tento účel příslušný orgán. Článek 9 Nápravná opatření a informování spotřebitelů 1. Členské státy zajistí okamžité prošetření každého nedodržení hodnot ukazatelů stanovených v souladu s článkem 5 tak, aby se zjistila jeho příčina. 2. Pokud dojde k nedodržení hodnot ukazatelů stanovených v souladu s článkem 5, členské státy posoudí, zda tento nedostatek představuje riziko pro lidské zdraví. V případě, že vznikne riziko, členský stát přijme nápravná opatření k obnovení jakosti vody. 3. Pokud riziko pro lidské zdraví nelze považovat za bezvýznamné, členský stát zajistí informování spotřebitelů. Článek 10 Provedení do vnitrostátního práva 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do [jednoho roku od data uvedeného v článku 11 – konkrétní datum vloží Úřad pro publikace]. Znění těchto předpisů neprodleně sdělí Komisi. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 11 Vstup v platnost Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Článek 12 Určení Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne Za Radu předseda/předsedkyně PŘÍLOHA I Hodnoty ukazatelů pro radon a tritium a hodnoty ukazatelů pro celkovou indikativní dávku pro další radioaktivní látky ve vodě určené k lidské spotřebě Radioaktivita Ukazatel || Hodnota ukazatele || Jednotka || Poznámky Radon || 100 || Bq/l || Tritium || 100 || Bq/l || Celková indikativní dávka || 0,10 || mSv/rok || (Poznámka 1) Poznámka 1: S výjimkou tritia, draslíku 40, radonu a zplodin radonu s krátkým poločasem rozpadu. PŘÍLOHA II Monitorování radioaktivních látek 1. Obecné zásady a četnost monitorování Nepožaduje se, aby členský stát monitoroval přítomnost tritia nebo radioaktivity v pitné vodě za účelem stanovení celkové indikativní dávky, pokud je na základě jiného monitorování známo, že úrovně tritia i vypočítané celkové indikativní dávky leží dostatečně pod hodnotou ukazatele. Monitorování přítomnosti radonu v pitné vodě se nepožaduje, pokud je členskému státu na základě jiného monitorování známo, že úrovně radonu leží dostatečně pod hodnotou ukazatele. V těchto případech sdělí dotyčný stát zdůvodnění svého rozhodnutí Komisi, a to včetně uvedení výsledků jiného provedeného monitorování. 2. Radon a tritium Monitorování přítomnosti radonu nebo tritia v pitné vodě se provádí v případě, že je v povodí přítomen zdroj radonu nebo tritia a na základě jiných programů situačního monitorování nebo šetření není možné prokázat, že úroveň radonu nebo tritia je dostatečně pod svou hodnotou ukazatele 100 Bq/l. Vyžaduje-li se monitorování přítomnosti radonu nebo tritia, musí se provádět podle četnosti revizí. 3. Celková indikativní dávka Monitorování pitné vody kvůli celkové indikativní dávce se provádí, pokud je v povodí přítomen zdroj umělé nebo zvýšené přirozené radioaktivity, přičemž na základě jiných programů situačního monitorování nebo šetření nelze prokázat, že úroveň celkové indikativní dávky je dostatečně pod hodnotou ukazatele 0,1 mSv/rok. Vyžaduje-li se monitorování úrovní umělých radionuklidů, provádí se podle četnosti revizí uvedených v tabulce. Vyžaduje-li se monitorování úrovní přírodních radionuklidů, členské státy vymezují četnost monitorování, a to s ohledem na všechny příslušné informace o dočasných odchylkách úrovní přírodních radionuklidů v různých typech vod. V závislosti na očekávaných odchylkách se četnost monitorování může lišit, a to od jednorázového kontrolního měření až po monitorování podle četnosti revizí. Pokud se vyžaduje pouze jedna kontrola přirozené radioaktivity, opětovná kontrola se vyžaduje alespoň v případě, kdy ve vztahu k zásobování nastane změna, která by pravděpodobně ovlivnila koncentrace radionuklidů v pitné vodě. Pokud metody pro odstranění radionuklidů z pitné vody byly použity kvůli tomu, aby se zabránilo překročení hodnoty ukazatele, monitorování se provádí podle četnosti revizí. Pokud se k zajištění shody s touto směrnicí použijí výsledky jiných programů situačního monitorování nebo šetření, než jsou programy nebo šetření stanovené v prvním odstavci tohoto bodu, členské státy sdělí zdůvodnění svého rozhodnutí Komisi, včetně příslušných výsledků těchto monitorovacích programů nebo šetření. 4. Revizní četnost monitorování je stanovena v této tabulce: TABULKA Revizní četnost monitorování u vody určené k lidské spotřebě dodávané z rozvodné sítě Objem vody denně dodávané či produkované v zásobované oblasti (Poznámky1 a 2) m³ || Počet vzorků ročně (Poznámka 3) ≤ 100 || (Poznámka 4) > 100 ≤ 1 000 || 1 > 1 000 ≤ 10 000 || 1 + 1 pro každých 3 300 m³/d včetně započatých z celkového objemu > 10 000 ≤ 100 000 || 3 + 1 pro každých 10 000 m³/d včetně započatých z celkového objemu > 100 000 || 10 + 1 pro každých 25 000 m³/d včetně započatých z celkového objemu Poznámka 1: Zásobovaná oblast je zeměpisně vymezená oblast, ve které je voda určená lidské spotřebě dodávána z jednoho nebo více zdrojů a ve které je možno jakost vody považovat za přibližně stejnou. Poznámka 2: Objemy se počítají jako průměrné hodnoty za kalendářní rok. Členský stát může pro stanovení minimální četnosti místo objemu vody použít počet obyvatel v zásobované oblasti, přičemž se předpokládá spotřeba vody 200 l/den/obyvatele. Poznámka 3: Počty vzorků by pokud možno měly být časově i prostorově rovnoměrné. Poznámka 4: O četnosti rozhodne dotčený členský stát. PŘÍLOHA III Metody vzorkování a rozborů 1. Prověrky za účelem dodržení celkové indikativní dávky Členské státy mohou používat metody prověrek pro celkovou aktivitu alfa a celkovou aktivitu beta k monitorování hodnoty ukazatele pro celkovou indikativní dávku s výjimkou tritia, draslíku 40, radonu a zplodin radonu s krátkým poločasem rozpadu. Je-li celková aktivita alfa nižší než 0,1 Bq/l a celková aktivita beta nižší než 1,0 Bq/l, členský stát může předpokládat, že celková indikativní dávka je nižší než hodnota ukazatele 0,1 mSv/rok, přičemž není zapotřebí žádného radiologického šetření, pokud není z jiných informačních zdrojů známo, že v daném zásobování vodou jsou přítomny zvláštní radionuklidy, které mohou vést k tomu, že celková indikativní dávka přesáhne hodnotu 0,1 mSv/rok. Pokud celková aktivita alfa přesáhne 0,1 Bq/l nebo celková aktivita beta přesáhne 1,0 Bq/l, vyžaduje se provedení rozboru u zvláštních radionuklidů. Členské státy vymezují, které radionuklidy se mají měřit, a berou v úvahu všechny příslušné informace o pravděpodobných zdrojích radioaktivity. Vzhledem k tomu, že zvýšené úrovně tritia mohou svědčit o přítomnosti jiných umělých radionuklidů, tritium, celková aktivita alfa a celková aktivita beta by se měly měřit ve stejném vzorku. Namísto výše uvedené prověrky celkových aktivit alfa a beta se členské státy mohou rozhodnout pro využití jiných spolehlivých metod prověrek pro radionuklidy, které by zjistily přítomnost radioaktivity v pitné vodě. Pokud jedna z objemových aktivit přesahuje 20 % svého referenčního objemu nebo koncentrace tritia přesahuje svou hodnotu ukazatele o 100 Bq/l, vyžaduje se rozbor dalších radionuklidů. Členské státy vymezují, které radionuklidy se mají měřit, a berou v úvahu všechny příslušné informace o pravděpodobných zdrojích radioaktivity. 2. Výpočet celkové indikativní dávky Celková indikativní dávka je úvazek efektivní dávky na jeden rok ingesce či inhalace ze všech radionuklidů, jejichž přítomnost byla zjištěna v zásobárně vody, a to jak přírodního, tak i umělého původu s výjimkou tritia, draslíku 40, radonu a zplodin radonu s krátkým poločasem rozpadu. Celková indikativní dávka se vypočítává z koncentrací radionuklidů a koeficientů dávek pro dospělé stanovených v příloze III tabulce A směrnice 96/29/Euratom nebo na základě nejnovějších informací uznaných příslušnými orgány v členském státě. Pokud je splněn následující vzorec, mohou členské státy předpokládat, že celková indikativní dávka je nižší než hodnota ukazatele 0,1 mSv/rok a není zapotřebí provádět žádné další šetření: (1) kde Ci(obs) = zaznamenaná koncentrace radionuklidů i Ci(ref) = referenční koncentrace radionuklidů i n = počet zjištěných radionuklidů. Pokud tento vzorec není splněn, hodnota ukazatele se považuje za překročenou pouze v případě, že po celý rok jsou radionuklidy trvale přítomny v podobné objemové nebo hmotnostní aktivitě. Členské státy vymezují rozsah opětovného vzorkování, který je nezbytný pro zajištění toho, aby měřené hodnoty byly reprezentativní pro průměrnou objemovou či hmotnostní aktivitu po celý rok. Referenční koncentrace pro radioaktivitu v pitné vodě1 Původ || Nuklid || Referenční koncentrace Přírodní || U-2382 || 3,0 Bq/l U-2342 || 2,8 Bq/l Ra-226 || 0,5 Bq/l Ra-228 || 0,2 Bq/l Pb-210 || 0,2 Bq/l Po-210 || 0,1 Bq/l Umělý || C-14 || 240 Bq/l Sr-90 || 4,9 Bq/l Pu-239/Pu-240 || 0,6 Bq/l Am-241 || 0,7 Bq/l Co-60 || 40 Bq/l Cs-134 || 7,2 Bq/l Cs-137 || 11 Bq/l I-131 || 6,2 Bq/l 1 Tato tabulka obsahuje nejběžnější přírodní a umělé radionuklidy. Referenční koncentrace pro jiné radionuklidy lze vypočítat za použití koeficientů dávek pro dospělé stanovených v příloze III tabulce A směrnice 96/29/Euratom nebo na základě nejnovějších informací uznaných příslušnými orgány v členském státě a za předpokládané inhalace či ingesce 730 litrů za rok. 2 Jeden miligram (mg) přírodního uranu obsahuje 12,3 Bq U-238 a 12,3 Bq U-234. Tato tabulka počítá pouze s radiologickými vlastnostmi uranu, ne s jeho chemickou toxicitou. 3. Pracovní charakteristiky a metody rozboru Pro tyto ukazatele radioaktivity jsou specifické pracovní charakteristiky takové, že metoda rozboru musí být přinejmenším schopna měřit koncentrace na úrovni hodnoty daného ukazatele s určenou mezí detekce. Ukazatele || Mez detekce (Poznámka 1) || Poznámky Radon || 10 Bq/l || Poznámky 2, 3 Tritium || 10 Bq/l || Poznámky 2, 3 Celková alfa Celková beta || 0,04 Bq/l 0,4 Bq/l || Poznámky 2, 4 Poznámky 2, 4 U-238 || 0,02 Bq/l || Poznámky 2, 6 U-234 || 0,02 Bq/l || Poznámky 2, 6 Ra-226 || 0,04 Bq/l || Poznámka 2 Ra-228 || 0,08 Bq/l || Poznámky 2, 5 Pb-210 || 0,02 Bq/l || Poznámka 2 Po-210 || 0,01 Bq/l || Poznámka 2 C-14 || 20 Bq/l || Poznámka 2 Sr-90 || 0,4 Bq/l || Poznámka 2 Pu-239/Pu-240 || 0,04 Bq/l || Poznámka 2 Am-241 || 0,06 Bq/l || Poznámka 2 Co-60 || 0,5 Bq/l || Poznámka 2 Cs-134 || 0,5 Bq/l || Poznámka 2 Cs-137 || 0,5 Bq/l || Poznámka 2 I-131 || 0,5 Bq/l || Poznámka 2 Poznámka 1: mez detekce se vypočítává podle ISO 11929-7 Určení meze detekce a prahů rozhodování pro měření ionizačního záření – část 7: Zásady a obecné použití, s pravděpodobností chyb 1. a 2. druhu, přičemž každá z nich činí 0,05. Poznámka 2: nejistoty měření se vypočítávají a ohlašují jako úplné standardní nejistoty nebo jako rozšířené standardní nejistoty s faktorem expanze 1,96, a to podle pokynu ISO pro vyjádření nejistoty měření (ISO Guide for the Expression of Uncertainty in Measurement, ISO, Ženeva 1993, opravený dotisk, Ženeva 1995). Poznámka 3: mez detekce pro radon a tritium je 10 % jeho hodnoty ukazatele ve výši 100 Bq/l. Poznámka 4: mez detekce pro celkovou aktivitu alfa a celkovou aktivitu beta je 40 % hodnot prověrky 0,1 a 1,0 Bq/l v tomto pořadí. Poznámka 5: Tato mez detekce se vztahuje pouze k běžným prověrkám; u nového vodního zdroje, pro který je přijatelné, že Ra-228 přesahuje 20 % referenční koncentrace, je mez detekce pro první kontrolu 0,02 Bq/l u měření týkajících se Ra-228. To platí také v případě, že se vyžaduje následná opětovná kontrola. Poznámka 6: Hodnota stanovené meze detekce pro U je nízká, protože se přihlíží k chemotoxicitě uranu. [1] Úř. věst. C , , s. [2] Úř. věst. C , , s. [3] Úř. věst. C , , s. [4] Úř. věst. L 159, 29.6.1996, s. 1. [5] Úř. věst. L 330, 5.12.1998, s. 32. [6] Úř. věst. L 164, 26.6.2009, s. 45. [7] Úř. věst. L 311, 28.11.2001, s. 67. [8] Úř. věst. L 226, 25.6.2004, s. 3. [9] Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 85.