Stanovisko Komise podle čl. 251 odst. 1 třetího pododstavce písm. c) Smlouvy o ES ke změnám navrženým Evropským parlamentem týkajícím se společného postoje Rady v souvislosti s návrhem směrnice Evropského Parlamentu a Rady o znečištění z lodí a o zavedení sankcí, zejména trestních, za protiprávní jednání v případě znečištění kterým / kterou se mění návrh Komise podle čl. 250 odst. 2 Smlouvy o ES /* KOM/2005/0216 konecném znení - COD 2003/0037 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 18.5.2005 KOM(2005) 216 v konečném znění 2003/0037 (COD) STANOVISKO KOMISE podle čl. 251 odst. 1 třetího pododstavce písm. c) Smlouvy o ES ke změnám navrženým Evropským parlamentem týkajícím se společného postoje Rady v souvislosti s návrhem SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o znečištění z lodí a o zavedení sankcí, zejména trestních, za protiprávní jednání v případě znečištění KTERÝM / KTEROU SE MĚNÍ NÁVRH KOMISE podle čl. 250 odst. 2 Smlouvy o ES 2003/0037 (COD) STANOVISKO KOMISE podle čl. 251 odst. 1 třetího pododstavce písm. c) Smlouvy o ES ke změnám navrženým Evropským parlamentem týkajícím se společného postoje Rady v souvislosti s návrhem SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o znečištění z lodí a o zavedení sankcí, zejména trestních, za protiprávní jednání v případě znečištění kterým / kterou se mění Návrh Komise podle čl. 250 odst. 2 Smlouvy o ES 1. ÚVOD Podle čl. 251 odst. 2 třetího pododstavce písm. c) Smlouvy o ES vyjádří Komise své stanovisko ke změnám navrženým Evropským parlamentem ve druhém čtení. Stanovisko ke změnám navrženým Parlamentem uvede Komise níže. 2. Souvislosti Datum předání návrhu Evropskému parlamentu a Radě (dokument KOM(2003)92 v konečném znění- 2003/0037(COD)) | 5. března 2003 | Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne: | 19. června 2003 | Stanovisko Evropského parlamentu, první čtení, ze dne: | 13. ledna 2004 | Datum přijetí společného postoje kvalifikovanou většinou: | 7. října 2004 | Datum přijetí usnesení ve druhém čtení Evropského parlamentu zahrnující 16 změn týkajících se společného postoje | 23. února 2005 | 3. CÍL NÁVRHU Cíl návrhu je dvojí: - zapracovat do právních předpisů Společenství příslušná ustanovení mezinárodního práva v oblasti zabránění znečištění a boji proti znečištění. Návrh tak na jedné straně přebírá ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu a na druhé straně ustanovení úmluvy MARPOL, mezinárodní úmluvy o zabránění znečišťování, zejména ustanovení o definici nezákonného vypouštění znečišťujících látek do moře. - zajistit, aby osoby odpovědné za toto nezákonné vypouštění - a to nejen velitelé a majitelé lodí, ale také nájemci, klasifikační společnosti - byly skutečně stíhány a za určitých podmínek na ně byly uvaleny trestní sankce. Musejí být rovněž uznány za trestně odpovědné nejen v případě neúmyslného vypouštění, ale i v případě nehody, je-li příčinou vypouštění hrubá nedbalost. 4. STANOVISKO KOMISE KE ZMěNÁM NAVRžENÝM PARLAMENTEM Evropský parlament přijal ve druhém čtení 16 změn ke společnému postoji Rady. Komise může přijmout všech 16 změn tak, jak byly projednávány při příležitosti třístranných schůzek, kterých se plně účastnila. Přesto by Komise ráda učinila tyto poznámky ke změnám 27, 29, 33 a 37, jakož i ke změně 2. - Změny č. 27 a č. 33 o tzv. institucionální otázce Tyto změny odrážejí kompromisní řešení mezi Evropským parlamentem a Radou týkající se otázky trestních sankcí. Komise má v úmyslu požádat, aby v zápise ze zasedání Rady, které přijme směrnici, bylo uvedeno následující prohlášení, jehož obsah byl zveřejněn při příležitosti rozhovorů v rámci plenárního zasedání dne 22. února 2005: „Komise poznamenává, že si Evropský parlament a Rada při přijímání této směrnice nepřály, aby do ní byl zapracován povinný režim trestních sankcí v případě nezákonného vypouštění znečišťujících látek do moře. Komise se domnívá, že z tohoto důvodu nedosahuje znění úrovně nároků plynoucích z návrhu, a to pokud jde o požadovaný odrazující účinek ve věci zabránění znečišťování moří a boji proti znečišťování moří. Komise připomíná, že Evropská rada na svém zasedání v Bruselu v březnu 2003 požádala, „aby byl do konce roku 2003 a na základě nového návrhu Komise přijat režim sankcí včetně trestních sankcí za protiprávní jednání v případě znečištění, který bude založen na vhodném právním základě“. Komise se domnívá, že tím vhodným právním základem je čl. 80 odst. 2 Smlouvy o ES. Komise poukazuje zejména na to, že na základě jejího postoje, může zákonodárce zavést režim trestních sankcí v rámci nástroje prvního pilíře, pokud to považuje za nutné pro dosažení cíle Společenství. Komise se však může připojit k řešení zvolenému zákonodárcem, ale zdůrazňuje, že tím není dotčen její postoj, který zastává před Soudem ve věci C-176/03, a vyhrazuje si svá institucionální práva.“ - Změny č. 29 a č. 37 týkající se pobřežních stráží Komise potvrzuje, že souhlasí s tímto přístupem. - Změna č. 2 o přepracování mezinárodního systému náhrad Komise rovněž upřesňuje, že změna č. 2 o přepracování mezinárodního systému náhrad odhlasovaná v komisi pro dopravu nebyla zahrnuta do kompromisního balíčku. Cílem této změny bylo pozměnit 7. bod odůvodnění. Na výzvu Evropského parlamentu a Rady učinila Komise následující prohlášení související se 7. bodem odůvodnění. „Komise znovu potvrzuje své rozhodnutí pokračovat v podpoře členských států v jejich úsilí koordinovat jejich postoje v rámci činnosti v pracovní skupině IOPCF zaměřené na přepracování mezinárodního systému náhrad za škody způsobené znečištěním ropou. Komise bude i nadále podněcovat členské státy, aby ratifikovaly mezinárodní úmluvy o odpovědnosti a náhradě za škody v námořním odvětví (jako je Mezinárodní úmluva o odpovědnosti a náhradě za škodu v souvislosti s přepravou nebezpečných a škodlivých látek po moři z roku 1996 (dále jen „Úmluva HNS“), Mezinárodní úmluva o občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené znečištěním ropnými palivy z roku 2001 (dále jen „Úmluva o odpovědnosti“), Protokol z roku 2003 k Mezinárodní úmluvě o zřízení Mezinárodního fondu pro náhradu škod způsobených ropným znečištěním z roku 1992 (dále jen „Úmluva o fondu“) a Protokol z roku 1996 k Úmluvě o omezení odpovědnosti za námořní nároky (dále jen „úmluva LLMC“). Komise potvrzuje svůj záměr, který již byl zveřejněn v pracovním programu Komise na rok 2005, předložit v rámci příštího legislativního baličku o námořní bezpečnosti návrh týkající se odpovědnosti vlastníků plavidel, jehož cílem je vyžadovat od vlastníků plavidel vplouvajících do přístavu některého ze členských států, aby měli uzavřené pojištění občanskoprávní odpovědnosti v případech, na které se ještě nevztahují platné mezinárodní úmluvy." 5. Závěr Komise poznamenává, že si Evropský parlament a Rada nepřály, aby podle této směrnice bylo zavedení režimu trestních sankcí v případě nezákonného vypouštění znečišťujících látek do moře povinné. Komise v tomto ohledu vyjadřuje ve svém prohlášení politování nad úrovní nároků obsažených v budoucí směrnici. Kromě toho Komise uznala, že výsledek nemění ani účel ani smyl jejího návrhu a může ho tedy podpořit.