Hodnocení Euroatomu - 50 let evropské jaderné politiky



Úřední věstník 076 E , 27/03/2008 S. 0114 - 0121



P6_TA(2007)0181 Hodnocení Euroatomu - 50 let evropské jaderné politiky Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. května 2007 o hodnocení Euratomu - 50 let evropské politiky v oblasti jaderné energie (2006/2230(INI)) Evropský parlament - s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii podepsanou v Římě dne 25. března 1957 (Smlouva o Euratomu), - s ohledem na preambuli uvedené smlouvy, která připomíná její původní poslání založit Evropské společenství pro atomovou energii a "vytvořit podmínky pro rozvoj mocného jaderného průmyslu, který rozšíří zdroje energie, povede k modernizaci technologií a přispěje k blahobytu národů v mnoha dalších oblastech", - s ohledem na judikaturu Soudního dvora Evropských společenství, a zejména jeho usnesení ze dne 14. listopadu 1978 [1], jeho rozsudek ze dne 22. dubna 1999 [2] a jeho rozsudek ze dne 10. prosince 2002 [3], - s ohledem na sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007"Energetická politika pro Evropu" (KOM(2007)0001), - s ohledem na sdělení Komise "Jaderný ukázkový program předložený podle článku 40 Smlouvy o Euratomu ke stanovisku Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru" (KOM(2006)0844), - s ohledem na své usnesení ze dne 14. prosince 2006 o Evropské strategii pro udržitelnou, konkurenceschopnou a bezpečnou energii - Zelená kniha [4], - s ohledem na své usnesení ze dne 23. března 2006 o zajištění dodávek energií v Evropské unii [5], - s ohledem na svůj postoj ze dne 14. prosince 2006 k návrhu nařízení Rady o zřízení nástroje pro pomoc v oblasti jaderné bezpečnosti a jaderného zabezpečení [6], - s ohledem na směrnici Rady 2006/117/Euratom ze dne 20. listopadu 2006 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole [7], - s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/970/Euratom ze dne 18. prosince 2006 o sedmém rámcovém programu Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) pro výzkum a odbornou přípravu v oblasti jaderné energie (2007 až 2011) [8], - s ohledem na nařízení Rady (Euratom) č. 1908/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví pravidla pro účast podniků, výzkumných středisek a vysokých škol na akcích v rámci sedmého rámcového programu Evropského společenství pro atomovou energii a pro šíření výsledků výzkumu (2007 až 2011) [9], - s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/976/Euratom ze dne 19. prosince 2006 o specifickém programu, kterým se provádí sedmý rámcový program Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) pro výzkum a odbornou přípravu v oblasti jaderné energie (2007 až 2011) [10], - s ohledem na rozhodnutí Rady 2006/977/Euratom ze dne 19. prosince 2006 o specifickém programu, který má provést Společné výzkumné středisko prostřednictvím přímých akcí na základě sedmého rámcového programu Evropského společenství pro atomovou energii (Euratom) pro výzkum a odbornou přípravu v oblasti jaderné energie (2007 až 2011) [11], - s ohledem na svůj postoj ze dne 16. listopadu 2005 k návrhu nařízení Rady o provádění protokolu č. 9 o jaderné elektrárně Bohunice IV na Slovensku, připojeného k Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska k Evropské unii, pokud jde o jadernou elektrárnu Bohunice V1 na Slovensku [12], - s ohledem na své usnesení ze dne 16. listopadu 2005 o využívání finančních zdrojů určených na vyřazování jaderných elektráren z provozu [13], - s ohledem na jednání během veřejného slyšení pořádaného na toto téma Výborem pro průmysl, výzkum a energetiku dne 1. února 2007, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a stanovisko Výboru pro ústavní záležitosti (A6-0129/2007), A. vzhledem k tomu, že přestože Smlouvy byly několikrát zásadně revidovány, aby vyhověly novým potřebám a výzvám, byla Smlouva o Euratomu ve své padesátileté historii změněna jen jednou [14] a její ústřední ustanovení a podstata zůstaly po celou dobu nedotčeny, B. vzhledem k tomu, že přestože byla Smlouva o Euratomu v posledních padesáti letech změněna pouze nepatrně, byla podnětem k přijetí velkého množství sekundárních právních předpisů a Soudní dvůr Evropských společenství vydal významný počet s ní souvisejících rozsudků, které například výrazně rozšířily původní působnost této smlouvy, C. vzhledem k tomu, že Smlouva o Euratomu zavedla přísné bezpečnostní normy pro zacházení s radioaktivními palivovými články a odpadem v rámci Evropské unie, stanovila bezpečnostní normy pro ochranu zdraví pracovníků a veřejnosti, jakož i postupy pro prosazování těchto norem, a postavila se proti jakémukoli šíření jaderného materiálu za vojenskými účely, D. vzhledem k tomu, že Smlouva o Euratomu poskytuje komplexní a koherentní právní rámec pro využívání jaderné energie v Evropě za bezpečných podmínek ve prospěch všech členských států, E. vzhledem k tomu, že některé členské státy se nikdy pro jaderné řešení nerozhodly, jiné státy uplatňují politiku postupného zastavování a další pokračují v podpoře jaderného odvětví, F. vzhledem k tomu, že Konvent ve svém návrhu Smlouvy o Ústavě pro Evropu (ústavní smlouva) navrhl, aby byla Smlouva o Euratomu oddělena od právní struktury budoucí ústavy; vzhledem k tomu, že Konvent při své práci na budoucnosti Evropské unie a při podpisu ústavní smlouvy ponechal ustanovení Smlouvy o Euratomu v jejich současné podobě ve formě připojeného protokolu, G. vzhledem k tomu, že Německo, Irsko, Rakousko, Maďarsko a Švédsko připojily k ústavní smlouvě prohlášení, podle kterého je potřeba aktualizovat ústřední ustanovení Smlouvy o Euratomu a jež vyzývá, aby za tímto účelem byla "co nejdříve" svolána revizní konference, H. vzhledem k tomu, že nedávné rozšíření zvýšilo rozdílnost zemí Evropské unie v oblasti jaderné energie a nutnost kroků Společenství v jaderné oblasti, I. vzhledem k tomu, že padesáté výročí Smlouvy o Euratomu poskytuje Evropskému parlamentu příležitost přezkoumat její obsah a relevanci a vyjádřit znepokojení nad tím, že hlavní ustanovení Smlouvy o Euratomu se nezměnila od doby, kdy smlouva před padesáti lety vstoupila v platnost, J. vzhledem k tomu, že tyto úvahy o trvalosti Smlouvy o Euratomu jsou vzájemně neoddělitelné od cílů sledovaných Komisí za účelem dosažení udržitelnější, konkurenceschopnější a bezpečnější evropské energetické politiky, která by pomáhala v boji proti změně klimatu tak, jak vyplývá z nedávného výše zmíněného sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007, Bilance 50 let Smlouvy o Euratomu 1. zdůrazňuje, že Evropská unie se od roku 1957 a od podpisu Smlouvy o Euratomu stala vedoucím světovým činitelem v jaderném průmyslu a jedním z hlavních aktérů v jaderném výzkumu v oblastech řízeného štěpení a termojaderné fúze; poznamenává, že evropský průmysl se podílí na všech fázích cyklu jaderného paliva a dokázal vyvinout vlastní technologie, z nichž některé, jako například technologie obohacování pomocí odstřeďování v ultracentrifuze, jsou plodem partnerství v evropském měřítku; 2. poznamenává, že skutečnost, že evropský jaderný průmysl zahrnuje téměř celý palivový cyklus, poskytuje Unii v tomto čase, kdy probíhá diskuse o energetické závislosti, záruku průmyslové a technologické nezávislosti, zvláště pokud jde o obohacování paliv; 3. připomíná, že zejména díky Smlouvě o Euratomu jaderná energie produkuje ve 152 jaderných reaktorech, rozmístěných na konci roku 2006 v 15 členských státech, 32 % evropské elektrické energie, tedy nejvýznamnější a nejvíce konkurenceschopnou část elektrické energie v Evropské unii, která nepochází z uhlí, čímž přispívá k cílům energetické politiky pro Evropu tak, jak jsou definovány ve výše zmíněném sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007; 4. upozorňuje s ohledem na boj proti změnám klimatu, že Komise ve své zelené knize nazvané Směrem k evropské strategii pro zajištění zásobování energií (KOM(2000)0769) odhadovala, že jaderná energie by mohla ušetřit více než 300 mil. tun emisí CO2 do roku 2010, což představuje "stejné množství emisí CO2, jaké vyprodukuje 100 milionů automobilů"; připomíná, že v příloze 1 svého sdělení ze dne 10. ledna 2007 považuje Komise jadernou energii za energetický zdroj vyrábějící nejméně uhlíku, hned za větrnou energií a malými vodními elektrárnami; 5. poznamenává, že zakládající země Evropského společenství pro atomovou energii stanovily řadu ustanovení rozdělených do deseti kapitol, jež měla za cíl přísně střežit vývoj jaderné energie ve Společenství, ustanovení, která jsou stále uplatňována a postupně neustále obohacována právními předpisy přijatými na základě Smlouvy Euratom a jež jsou významným příspěvkem k bezpečnému provozu jaderných zařízení v Evropě; 6. poznamenává, že shoda o jaderné energii z roku 1957 již mezi členskými státy neexistuje; 7. konstatuje, že očekávání spojená s jadernou energií, vyjádřená ve Smlouvě o Euratomu před pěti desetiletími, se změnila; konstatuje, že tato očekávání jsou dnes spíše spojena s potřebou mít v podobě Smlouvy o Euratomu řádný právní rámec k řízení dohledu nad používáním jaderné energie v Evropské unii a poskytnout rámec pro začlenění zemí, které jadernou energii používají, do Evropské unie pomocí převedení acquis communautaire ve Smlouvě o Euratomu do vnitrostátních právních předpisů; uznává, že významné kapitoly hlavy II Smlouvy o Euratomu umožnily chránit veřejnost, pracovníky a životní prostředí proti ionizujícímu záření (kapitola III), rozvinout výzkum v oblasti nakládání s odpady a bezpečnosti jaderných zařízení (kapitola I) a prosadit záruky ohledně štěpného materiálu v Evropě (kapitola VII); 8. připomíná, že první výzkumné činnosti se nejprve rozvíjely v rámci Smlouvy o Euratomu (Kapitola I) a že tato smlouva navíc umožnila vznik Společného střediska výzkumu, prvního výzkumného orgánu; naléhavě vyzývá, aby byl program jaderného výzkumu a vývoje zahrnut do rozpočtu všeobecného rámcového programu pro výzkum a vývoj a aby se na něj vztahovala stejná kontrola a povinnosti pro nakládání s veřejnými prostředky jako na všechny ostatní programy výzkumu a vývoje; 9. má za to, že právní předpisy rozvedené v rámci Kapitoly III Smlouvy o Euratomu (ochrana zdraví) musí být i nadále v odpovědnosti Evropské unie, aby bylo zajištěno uplatňování základních norem ochrany pracovníků a veřejnosti a rozšíření těchto norem rovněž na oblast životního prostředí, a berou v úvahu postupně dosahované výsledky mezinárodních vědeckých výzkumů; 10. zdůrazňuje, že dopad těchto předpisů se neomezil na území, kde jsou provozována jaderná zařízení, ale tyto předpisy se vztahovaly rovněž na ochranu států hraničících s Evropskou unií a třetích států díky zavedeným stálým kontrolám ohledně zneškodňování radioaktivních odpadů a díky přijetí právní úpravy o přepravě vyhořelého paliva a radioaktivního odpadu, o ochraně potravinového řetězce a o mimořádné radiační situaci; 11. poznamenává, že Kapitola IV Smlouvy o Euratomu (investice) měla za cíl získat přesnou informaci o investičních záměrech členských států v rámci Společenství; 12. bere však na vědomí, že Komise při zveřejňování svých Jaderných ukázkových programů (PINC) reálně neodhadla potřeby jaderných investic, zejména s ohledem na zajištění dodávek energií, boj proti změně klimatu a konkurenceschopnost Evropské unie ve světle celosvětového oživení jaderného průmyslu; 13. vítá skutečnost, že ve Smlouvě o Euratomu existuje povinnost oznámit každou novou investici v Evropě v jaderné oblasti, což umožňuje takto zcela zmapovat jaderné činnosti Evropské unie, což je povinnost patřičná pro evropský jaderný průmysl; 14. má za to, že společné podniky (Kapitola V Smlouvy o Euratomu) budou cenným nástrojem veřejných politik, zejména v oblasti výzkumu, kde tento právní nástroj byl mnohokrát využit, hlavně při založení Joint European Torus v Culhamu v roce 1978 a později zavedením European Legal Entity pro uskutečnění projektu Mezinárodního termonukleárního experimentálního reaktoru (ITER); 15. má za to, že Smlouva o Euratomu tím, že dala vznik Agentuře (Kapitola VI), která dohlíží na zásobování uživatelů podle zásady rovného přístupu ke zdrojům, má k dispozici základní nástroj v tomto čase úvah o zajišťování dodávek energií; 16. bere v úvahu, že dozor nad bezpečností (Kapitola VII) představuje jeden z hlavních úspěchů uplatňování Smlouvy o Euratomu a dává Komisi možnosti poznat velmi přesně zásoby a toky jaderných materiálů v Evropské unii; 17. poznamenává, že tento dozor nad bezpečností dává zároveň skutečnou záruku dodavatelským státům jaderných materiálů, pokud jde o využití materiálů, a doplňuje dohled Mezinárodní agentury pro atomovou energii (MAAE) nad šířením jaderných zbraní; 18. konstatuje, že přistoupení Evropského společenství pro atomovou energii, na základě Kapitoly X Smlouvy o Euratomu (vnější vztahy), k několika mezinárodním úmluvám, zejména k Úmluvě o jaderné bezpečnosti a Společné úmluvě o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady, umožnilo Společenství podílet se na mezinárodním úsilí u těchto témat a prosadit důležité pokrokové postupy uskutečňované v Evropské unii; 19. připomíná rovněž, že na základě Kapitoly X Smlouvy o Euratomu uzavřel Euratom četné dohody o spolupráci v oblasti výzkumu, podílel se na mezinárodních projektech, jako je Mezinárodní fórum IV. generace o směřování budoucích reaktorů, a vedl mezinárodní jednání o projektu ITER; Institucionální reforma 20. upozorňuje, že hlavní ustanovení Smlouvy o Euratomu se nezměnila od vstupu Smlouvy v platnost dne 1. ledna 1958; 21. potvrzuje, že v souladu se zásadou subsidiarity je věcí každého členského státu, zda se rozhodne spoléhat na jadernou energii či nikoliv; 22. poznamenává dále, že od členských států, které dnes otevřeně vystupují proti jaderné energii a vstoupily do obou společenství (Evropského společenství a Euratomu), nebylo nikdy žádným způsobem vyžadováno, aby na svém území rozvíjely jadernou energii; upozorňuje v souladu s tím, že bylo po mnoho let akceptováno, že Smlouva o Euratomu, pokud jde o prosazování jaderné energie, neukládá nikomu žádnou povinnost, že však právní rámec, který vytváří, je zde proto, aby jej všichni používali; 23. zdůrazňuje, že Smlouva o Euratomu nebrání rozvoji vnitřního trhu s elektřinou a rozhodně nepředstavuje překážku volnému pohybu zboží, osob a kapitálu; v této souvislosti upozorňuje, že i běžné právní předpisy stanovené ve Smlouvě o založení Evropského společenství (Smlouva o ES) se týkají také jaderných aktivit a jako příklad uvádí, že přesun jaderných materiálů, zařízení a technologií v rámci a vně Evropské unie je zahrnut do pravidel o dohledu nad zbožím dvojího užití přijatých na základě obchodní politiky stanovené ve Smlouvě o ES; dodává, že právní předpisy uvedené ve Smlouvě o Euratomu podléhají právu hospodářské soutěže a nařízením o státní podpoře, jak je uvedeno v hlavě VI Smlouvy o ES; z toho usuzuje, že Smlouva o Euratomu v žádném případě nepředstavuje ochranářský rámec pro jadernou energetiku; 24. konstatuje, že Smlouva Euratom nabízí zemím, které si vybraly jaderné řešení, nástroje k jeho rozvoji (společné podniky, podporu výzkumu a vývoji, půjčky Euratom), avšak přitom zavedení těchto nástrojů doprovází bohatý právní rámec (ochrana zdraví, dozor nad bezpečností, zásobování), aby uklidnil členské státy, jež si nevybraly toto řešení; 25. připomíná, že právní rámec Euratomu se vztahuje rovněž ku prospěchu Společenství na členské státy, které nevyrábějí jadernou energii, které mají nicméně na svém území jaderné výzkumné reaktory, a nabízí těmto členským státům nástroje (jako jsou rámcové programy pro výzkum a vývoj Euratomu), které umožňují využít financování například v oblasti lékařského výzkumu; 26. domnívá se, že i přes různorodost názorů na jadernou energii pomohla ustanovení Smlouvy o Euratomu zabránit šíření jaderného materiálu a že ustanovení týkající se zdraví, bezpečnosti a předcházení kontaminaci radioaktivním zářením byla velmi prospěšná a měla by být důkladně sladěna s ustanoveními o zdraví a bezpečnosti ve Smlouvě o ES; Nedostatky 27. lituje, že vývoj pravomocí Evropského parlamentu, a zejména jejich rozšíření na spolurozhodování u přijímání většiny evropských právních předpisů, nebyl ve Smlouvě o Euratomu vzat v úvahu; má za to, že přes technický charakter zmíněné smlouvy má Parlament právo být jednoznačně spojován s texty, jejichž právním základem je Smlouva o Euratomu; 28. spatřuje nepřijatelný demokratický deficit ve skutečnosti, že Parlament je téměř úplně vyloučen ze zákonodárného procesu v rámci Euratomu a pouze u jedné z deseti kapitol Smlouvy o Euratomu je konzultován; 29. poznamenává však, že Parlament je spojen prostřednictvím interinstitucionální dohody s jednáními o sedmém rámcovém Euratomu v oblasti jaderného výzkumu a odborné přípravy (2007 až 2011) (7. RP Euratom); upozorňuje rovněž ve světle dokumentů, které nedávno posuzoval Výbor Parlamentu pro průmysl, výzkum a energetiku (7. RP Euratom, směrnice o přepravě radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva, nástroj pro jadernou pomoc aj.), že ačkoli je stanoveno, že Parlament má být konzultován, zohledňuje Rada pravidelně, ať už vcelku, nebo zčásti, změny navržené Parlamentem v textech týkajících se Euratomu; nepovažuje však tento postup za dostatečný; 30. zdůrazňuje význam článku 203 Smlouvy o Euratomu, který dává flexibilní možnost - jako např. v souvislosti s vytvořením nástroje pro jadernou spolupráci - uskutečnit legislativní zásahy, které původně Smlouva o Euratomu nestanovila; domnívá se, že je třeba prověřit, jak by mohl být článek 203 použit k vytvoření nových iniciativ a případně k provedení úprav Smlouvy o Euratomu; 31. lituje, že neexistuje soubor právních předpisů ve věci harmonizovaných norem pro oblasti jaderné bezpečnosti, zacházení s radioaktivním odpadem a demontování jaderných zařízení s reálnou přidanou hodnotou, zejména ve srovnání s existujícím mezinárodním rámcem; 32. vyzývá Komisi, aby se inspirovala zkušeností vycházející z provádění úmluv spadajících pod MAAE (Úmluva o jaderné bezpečnosti a Společnou úmluvu o bezpečnosti při nakládání s vyhořelým palivem a o bezpečnosti při nakládání s radioaktivními odpady) a vzala v úvahu vývoj nejpokročilejší vnitrostátní praxe v oblasti zacházení s radioaktivními odpady, kterou vede Agentura pro jadernou energii OECD (NEA); poznamenává, že dohodnuté iniciativy řízené sdružením Western Europe Nuclear Regulators Association (WENRA), které směřují k rozvíjení společného přístupu k jaderné bezpečnosti, jsou schopny přispět k vypracování základu právních předpisů; 33. podotýká, že, jak to bylo potvrzeno výše uvedeným rozsudkem Soudního dvora C-29/99 v případu Komise vs Rada, má Komise k dispozici pravomoci v oblasti jaderné bezpečnosti na základě Smlouvy o Euratomu a je oprávněná předkládat návrhy v této věci; Zaměření na budoucnost 34. má za to, že Smlouva o Euratomu, navzdory své nedokonalosti, zůstává prozatím nezbytným právním rámcem jak pro členské státy, které chtějí rozvíjet své jaderné odvětví, tak i pro členské státy, které si přejí využívat ochranných právních nástrojů pro sebe, své obyvatelstvo a své životní prostředí; 35. opakuje svůj požadavek na svolání mezivládní konference k celkové revizi Smlouvy o Euratomu, zrušení zastaralých ustanovení této smlouvy, zachování regulačního režimu pro jaderný průmysl na úrovni EU, revizi zbývajících ustanovení z hlediska moderní a udržitelné energetické politiky a jejich začlenění do samostatné kapitoly o energetice; 36. poukazuje na to, že ustanovení Smlouvy o Euratomu jsou těžištěm diskusí o otázkách průmyslu v souvislosti s Lisabonskou strategií a o energetických otázkách především z hlediska zásobování ve chvíli, kdy se Evropská unie snaží definovat evropskou skladbu zdrojů energie s menším podílem uhlí a jako konkurenceschopnou a pokud možno "domácí"; 37. poznamenává v této souvislosti, že jaderná energie v současné době dodává Evropské unii 32 % její spotřeby elektrické energie a že Komise ve svém sdělení ze dne 10. ledna 2007 považuje jadernou energii za hlavní druh energie neobsahující CO2 v Evropě a za třetí nejlevnější druh energie v Evropě, bez započítání nákladů CO2; domnívá se proto, že by měla Evropská unie v souladu se Smlouvou o Euratomu obhájit své vedoucí postavení v jaderném průmyslu a technologiích, a to ve světle výrazného oživení na straně dalších aktérů, pokud jde o jejich jadernou činnost (Rusko, USA), a vstup nových světových aktérů na scénu jaderného průmyslu (Čína, Indie), jež se ve střednědobém horizontu stanou konkurenty Evropské unie; 38. bere v úvahu, že neexistence právního rámce by vedla k návratu vnitrostátního charakteru jaderné politiky v Evropě, tedy k ústupu acquis communautaire, a tato skutečnost by vyvolala nebezpečí právní nejistoty pro všech 27 členských států; 39. požaduje dodržování zásady spravedlivé hospodářské soutěže a stejných podmínek pro všechny druhy energetických zdrojů; 40. domnívá se, že zrušení jedné nebo více kapitol Smlouvy o Euratomu nebo převedení některých ustanovení do Smlouvy o ES by vyvolalo nerovnováhu Smlouvy o Euratomu jako celku oslabením dozoru nad používáním jaderné energie v Evropě; dodává, že neexistence soudržného právního rámce by způsobila komplikace členským státům při přijetí acquis Euratomu; 41. domnívá se, že dozor nad používáním jaderné energie v Evropě vyžaduje s ohledem na velmi specifickou charakteristiku tohoto energetického zdroje zachování jednoúčelového právního rámce, jakým je Smlouva o Euratomu, která po dobu padesáti let prokazovala užitečnost všech svých ustanovení; dodává, že její částečné začlenění do uvažované kapitoly "Energie" ve smlouvě o ES by celkově oslabilo právní dozor nad jadernou energií v Evropě a vyloučilo by specifické postupy jaderné kontroly, které nyní obsahuje Smlouva Euratom; 42. má však za to, že musí být provedena reforma Smlouvy o Euratomu; 43. domnívá se, že nehledě na možnost zkrácení lhůty na přizpůsobení je nezbytná revize Smlouvy o Euratomu, aby byl napraven nedostatek demokracie a aby byla těžištěm činností Unie a členských států v jaderné oblasti společná bezpečnostní a zabezpečovací opatření; 44. požaduje, aby došlo k revizi rozhodovacích postupů zahrnutých do Smlouvy o Euratomu, které by umožnilo, aby se Parlament pevně zapojil do prací týkajících se právních předpisů v jaderné oblasti, což by umožnilo dosáhnout větší transparentnosti a zapojení občanů Unie; a žádá proto Radu a Komisi, aby se v souvislosti se Smlouvu o Euratomu zabývaly demokratickým deficitem, a rozšířily oblast postupu spolurozhodování na legislativu, která je přijata v rámci této Smlouvy; 45. má za to, že tyto změny mohou být provedeny prostřednictvím článku 203 Smlouvy o Euratomu, aniž je nezbytně nutné narušovat obecné uspořádání zmíněné smlouvy; vyzývá Radu, aby vzala tuto možnost na vědomí; 46. poukazuje na to, že v souvislosti s nezbytným přijetím evropské energetické politiky a s rozšířením životnosti elektráren je naléhavé rozpracovat v rámci Společenství přísné právní předpisy v oblastech jaderné bezpečnosti, zacházení s radioaktivními odpady a demontování jaderných zařízení; a podniknout kroky k tomu, aby se zajistilo, aby výzkum a vývoj podporující bezpečné použití jaderné energie získal co nejvíce pozornosti a podpory; vyzývá Komisi, aby přezkoumala příslušné pracovní verze svého legislativního návrhu a navrhla nové směrnice o bezpečnosti jaderných zařízení, hospodaření s odpady, uzavření a vyřazení z provozu jaderných zařízení a zároveň přitom vzala v úvahu zásadu "znečišťovatel platí"; 47. požaduje okamžitě po Komisi a Radě, aby rychle prozkoumaly tuto otázku a pracovaly na ní v úzké součinnosti s Parlamentem; 48. vyzývá k rozvoji výukových a školicích programů v oblasti jaderné bezpečnosti v evropském měřítku a k zajištění financování ambiciózních výzkumných programů, které umožní reagovat na výzvy v oblastech štěpení (bezpečnost, zacházení s odpady, budoucí reaktory) a ochrany před radiací a které zaručí nezbytné uchování patřičných znalostí a dovedností a lidských zdrojů s cílem zachování jaderného řešení na bázi udržitelného a konkurenceschopného evropského průmyslu; 49. vyzývá k zavedení mechanismu ke koordinaci osvědčených vnitrostátních postupů k ochraně pracovníků a veřejnosti před radiací, aby bylo dosaženo souladu s harmonizací již uskutečněnou v tomto odvětví v rámci Smlouvy o Euratomu; 50. vybízí naléhavě Komisi, aby vypracovávala pravidelně, jak to stanoví Smlouva Euratom, skutečně výhledové PINC v oblasti jaderné výroby a investičních záměrů v celosvětovém kontextu zvyšování hospodářské soutěže v tomto odvětví, které by měly brát rovněž na zřetel cíle snížení emisí skleníkových plynů; poznamenává v této souvislosti, že využití veškerých dalších druhů energetických zdrojů je rovněž v pravomoci států, avšak že cíle (někdy dokonce závazné cíle) jsou nicméně stanoveny na úrovni Společenství, jako tomu je například u obnovitelných zdrojů; 51. vyzývá Radu, aby, majíc na paměti cíle zajištění dodávek a cíle snížení emisí CO2, určila koordinovanou politiku, která v plném souladu s požadavky bezpečnosti podnítí investice a bude zaměřena na rozšíření životnosti a zlepšení výkonu stávajících reaktorů i na budování nových kapacit; 52. upozorňuje na iniciativu Rady, která zvažuje založení Evropské skupiny na vysoké úrovni pro jadernou bezpečnost, ochranu a zacházení s odpady; 53. vítá iniciativu ustavit Evropské jaderné fórum k usnadnění rozpravy na vysoké úrovni zahrnující politiky, průmysl a občanskou společnost; 54. vyzývá, aby se obnovila úloha Zásobovací agentury Euratomu a aby se plně využily široké pravomoci, které jí byly svěřeny Smlouvou o Euratomu; má za to, že na tuto úlohu musí být nahlíženo spíše z hlediska konkurenceschopnosti a zajištění dodávek, včetně dodávek vyrobeného jaderného paliva; má za to, že ustanovení Smlouvy o Euratomu jí poskytují prostředky být skutečnou energetickou observatoří v jaderné oblasti, a vybízí v tomto smyslu k průběžným úvahám o zlepšení statutu Zásobovací agentury Euratomu; 55. vyzývá k pokračování intenzivní mezinárodní spolupráce tak, jak jí dokázala Smlouva o Euratomu položit základy, a vyzývá ke stálému posilování svazků vytvořených s MAAE, aby se zabránilo veškeré nadbytečnosti v příslušných činnostech této organizace a Euratomu a aby se zajistil vysoký stupeň ochrany v oblastech ochrany před radiací, jaderné bezpečnosti a nešíření jaderných zbraní; 56. vyzývá, aby na vysoké úrovni pokračovala mezinárodní spolupráce ve výzkumu a vývoji, jako tomu bylo u projektu Mezinárodního termonukleárního experimentálního reaktoru (ITER) nebo v případě mezinárodního fóra Generace IV; * * * 57. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi. [1] Usnesení ve věci 1/78, Sb. rozh. 1978, s. 2151. [2] Věc C-161/97 P, Kernkraftwerke Lippe-Ems GmbH proti Komisi Evropských společenství, Sb. rozh. 1999, s. I-02057. [3] Věc C-29/99, Komise Evropských společenství proti Radě Evropské unie, Sb. rozh. 2002, s. I-11221. [4] Přijaté texty, P6_TA(2006)0603. [5] Úř. věst. C 292 E, 1.12.2006, s. 112. [6] Přijaté texty, P6_TA(2006)0599. [7] Úř. věst. L 337, 5.12.2006, s. 21. [8] Úř. věst. L 400, 30.12.2006, s. 60: Oprava v Úř.věst. L 54, 22.2.2007, s. 21. [9] Úř. věst. L 400, 30.12.2006, s. 1. Oprava v Úř.věst. L 54, 22.2.2007, s. 4. [10] Úř. věst. L 400, 30.12.2006, s. 404. Oprava v Úř.věst. L 54, 22.2.2007, s. 139. [11] Úř. věst. L 400, 30.12.2006, s. 434. Oprava v Úř.věst. L 54, 22.2.2007, s. 149. [12] Úř. věst. C 280 E, 18.11.2006, s. 108. [13] Úř. věst. C 280 E, 18.11.2006, s. 117. [14] Prostřednictvím smlouvy o Evropské unii podepsané v Maastrichtu dne 7. února 1992. --------------------------------------------------