Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje Azylový a migrační fond /* KOM/2011/0751 v konečném znění - 2011/0366 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Poslední roky se vyznačovaly stálým rozvojem politik souvisejících s prostorem svobody, bezpečnosti a práva. Jejich význam byl potvrzen Stockholmským programem[1] i jeho akčním plánem[2], jehož provádění tvoří v nejbližších pěti letech strategickou prioritu. Akční plán se týká oblastí jako migrace (legální migrace a integrace, azyl, nelegální migrace a navracení), bezpečnosti (předcházení a boje proti terorismu a organizované trestné činnosti, policejní spolupráce) a řízení vnějších hranic (včetně vízové politiky), jakož i vnějšího rozměru těchto politik. Lisabonská smlouva dává Unii možnost zaujmout ambicióznější postup při řešení každodenních starostí občanů, jež se týkají prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Ve Stockholmském programu se odráží vědomí skutečnosti, že rostoucí mobilita osob přináší jak možnosti, tak výzvy, a zdůrazňuje, že dobře řízená migrace může být přínosem pro všechny zúčastněné strany. Evropská rada si je rovněž vědoma toho, že v souvislosti se značnými problémy spojenými s demografickým vývojem, jemuž bude Unie díky zvýšené poptávce po pracovní síle v budoucnu vystavena, budou pružné migrační politiky představovat významný příspěvek k hospodářskému rozvoji a výkonnosti Unie z dlouhodobého hlediska. Komise dne 29. června 2011 přijala návrh příštího víceletého finančního rámce na období 2014–2020[3]: rozpočet na splnění strategie Evropa 2020. V rámci politik v oblasti vnitřních věcí, jež se týkají bezpečnosti, migrace a řízení vnějších hranic, navrhla Komise zjednodušit strukturu výdajových nástrojů tím, že se sníží počet programů a vytvoří se struktura složená ze dvou pilířů: Azylového a migračního fondu a Fondu pro vnitřní bezpečnost. Tímto nařízením se zřizuje Azylový a migrační fond, který pokračuje v procesu budování kapacit, jenž byl vytvořen za pomoci Evropského uprchlického fondu[4], Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí[5] a Evropského návratového fondu[6], a rozšiřuje se, tak aby lépe obsáhl různé aspekty společné azylové a přistěhovatelské politiky Unie, včetně opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, jež slouží hlavně zájmům a cílům EU v těchto politických oblastech, a byl schopen zohlednit nový vývoj. V rámci rozvíjení společné azylové politiky s cílem poskytnout každému státnímu příslušníkovi třetích zemí, který potřebuje mezinárodní ochranu, vhodný status a zajistit dodržování zásady nenavracení (non-refoulement), jak je upravena ve Smlouvě o fungování Evropské unie, je nezbytné, aby na základě solidarity mezi členskými státy byl zřízen mechanismus na podporu rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí spojeného s přijetím a nesením následků v souvislosti s přijímáním osob, které potřebují mezinárodní ochranu, a vysídlených osob. K tomu rovněž patří silná složka týkající se znovuusídlení a přemisťování. Dobře organizovaná politika legálního přistěhovalectví a účinnější integrační strategie sehrají spolu se Stockholmským programem a za podpory právních nástrojů Unie hlavní úlohu při zajišťování dlouhodobé konkurenceschopnosti Unie a nakonec i budoucnosti jejího sociálního modelu. V tomto ohledu zůstává lepší hospodářská a sociální integrace legálně pobývajících státních příslušníků třetích zemí klíčem k maximalizaci výhod vyplývajících z přistěhovalectví. Účinná a udržitelná návratová politika je zásadním prvkem dobře řízeného režimu migrace uvnitř Unie. Je také nezbytným doplňkem důvěryhodné politiky legálního přistěhovalectví a azylové politiky, jakož i důležitou součástí boje proti nedovolenému přistěhovalectví. I nedávné události na řecko-turecké hranici a v jižním Středomoří ukázaly, jak důležitý je pro Unii komplexní přístup k migraci, jenž v sobě zahrne různé aspekty, jako je posílená správa hranic, správa Schengenu, cílenější legální migrace, lepší propagace osvědčených postupů v oblasti integrace, posílený společný evropský azylový systém a strategičtější přístup ke vztahům se třetími zeměmi v otázkách migrace. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ V souladu s přístupem, v němž se klade větší důraz na hodnocení jakožto nástroj informované tvorby politik, vychází tento návrh z výsledků hodnocení, konzultací se zúčastněnými stranami a z posouzení dopadu. V tomto ohledu byly obzvlášť důležité výsledky zpráv o ex-post hodnocení Evropského uprchlického fondu za období 2005–2007 a hodnocení v polovině období týkající se realizace Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí za období 2007–2009 a Evropského návratového fondu za období 2008–2009. Práce na budoucích finančních nástrojích pro oblast vnitřních věcí započaly v roce 2010 a pokračovaly v roce 2011. Součástí těchto přípravných prací byla hodnotící studie / studie posouzení dopadu, jež byla ve spolupráci s externím smluvním partnerem zahájena v prosinci 2010. V této studii, dokončené v červenci 2011, byly shrnuty dostupné výsledky hodnocení u stávajících finančních nástrojů a představeny problémy, cíle a možnosti politiky (včetně jejich pravděpodobného dopadu), které byly v posouzení dopadu analyzovány. Na základě této studie vypracovala Komise zprávu o posouzení dopadů, k níž dne 9. září 2011 vydal své stanovisko Výbor pro posouzení dopadů. Posouzení dopadu bere do úvahy výsledky veřejné konzultace provedené on-line, jež byla věnována budoucímu financování v oblasti vnitřních věcí. Konzultace probíhala od 5. ledna do 20. března 2011 a svůj názor v ní mohly vyjádřit všechny zúčastěné strany. Celkem bylo doručeno 115 odpovědí od jednotlivců a jménem organizací, včetně osmi pozičních dokumentů. Konzultace se zúčastnili respondenti ze všech členských států i z některých třetích zemí. V dubnu 2011 se konala konference „Budoucnost financování EU v oblasti vnitřních věcí: nový pohled“, na níž měly hlavní zúčastněné strany (členské státy, mezinárodní organizace, organizace občanské společnosti atd.) možnost vyměnit si své názory na tuto problematiku. Konference byla rovněž příležitostí k potvrzení výsledků kontroly stavu a veřejné konzultace. Při mnoha příležitostech bylo budoucí financování Unie v oblasti vnitřních věcí předmětem institucionálních diskusí. Příkladem je diskuse během neformálního pracovního oběda v rámci zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci konaná dne 20. ledna 2011, neformální pracovní snídaně s politickými koordinátory Evropského parlamentu konaná dne 26. ledna 2011, slyšení komisařky Malmströmové před výborem pro politické výzvy konané dne 10. března 2011 a výměna stanovisek mezi generálním ředitelem GŘ pro vnitřní věci a Výborem Evropského parlamentu pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci konaná dne 17. března 2011. K poskytnutí zvláštního odborného poradenství o budoucích finančních nástrojích v oblasti azylu a migrace došlo v rámci jednání, která proběhla dne 22. února 2011 ve výboru pro přistěhovalectví a azyl, na setkání národních kontaktních míst zabývajících se integrací dne 15. března 2011, na setkání kontaktního výboru k směrnici o navracení osob dne 18. března 2011 a na setkání pracovní skupiny na vysoké úrovni pro azyl a migraci dne 27. dubna 2011. Na základě písemné konzultace s odborníky členských států v rámci společného výboru pro obecný program o solidaritě a řízení migračních toků (dále jen „výbor SOLID“), která proběhla v dubnu 2011, byly nadto rovněž projednány technické aspekty spojené s prováděním budoucího finančního nástroje v oblasti azylu a migrace. Uvedené konzultace, konference a odborná jednání potvrdila, že se hlavní zúčastněné strany všeobecně shodují na potřebě rozšířit oblast působnosti opatření týkajících se finančních prostředků Unie v oblasti azylu a migrace, i pokud jde o jejich vnější rozměr, jakož i na potřebě pracovat na zjednodušení prováděcích mechanismů a usilovat o větší pružnost, zejména pokud jde o reakci na mimořádné situace. Zúčastněné strany zohlednily, že v oblasti azylu a migrace byly širší tématické priority stanoveny již ve Stockholmském programu a jeho akčním plánu. Široké podpory se dostalo myšlence snížit počet finančních nástrojů na dva fondy za předpokladu, že by to přineslo skutečné zjednodušení. Shoda panovala rovněž, pokud jde o potřebu mechanismu pružné reakce na mimořádné události, jenž by Unii umožnil rychle a účinně reagovat na krize týkající se migrace a bezpečnosti. Sdílené řízení a posun směrem k víceletému programování byl spolu s definicí společných cílů na úrovni Unie všeobecně považován za vhodný způsob, jak spravovat výdaje v oblasti vnitřních věcí. Nevládní organizace byly nicméně toho názoru, že by se mělo pokračovat i v přímém řízení. Zúčastněné strany rovněž podpořily silnější úlohu agentur v oblasti vnitřních věcí, jež by měla přispět k posílení spolupráce a zvýšení synergií. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Právo jednat vychází z čl. 3 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle něhož „Unie poskytuje svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob ve spojení s vhodnými opatřeními týkajícími se ochrany vnějších hranic, azylu, přistěhovalectví a předcházení a potírání zločinnosti.“ Opatření Unie je odůvodněno na základě cílů stanovených v článku 67 Smlouvy o fungování Evropské unie („SFEU“ nebo dále jen „Smlouva“), který stanoví prostředky pro vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Nařízení se opírá o právní základy v hlavě V Smlouvy, které se týkají prostoru svobody, bezpečnosti a práva, zejména o čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4, jež tvoří právní základ pro opatření Unie v oblasti azylu, přistěhovalectví, řízení migračních toků, spravedlivého zacházení se státními příslušníky třetích zemí legálně pobývajícími v členských státech, boje proti nelegálnímu přistěhovalectví a obchodování s lidmi, k nimž by patřila i spolupráci s třetími zeměmi. Vzhledem k postoji Spojeného království, Irska a Dánska týkajícího se oblastí, na něž se tyto články vztahují, tvoří tyto články kompatibilní právní základy, čímž zajišťují kompatibilní pravidla hlasování v Radě. Na každý z těchto článků se dále vztahuje řádný legislativní postup. Zohledněn byl rovněž článek 80 Smlouvy, v němž se zdůrazňuje, že politiky Unie a jejich provádění se řídí zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy, a to i na finanční úrovni. V porovnání s tím, když členské státy jednají samy, celkově platí, že se jedná o oblast se zřejmou přidanou hodnotou intervencí Unie. EU má lepší postavení k zajištění rámce vyjadřujícího solidaritu Unie při řízení migračních toků, je na tom Evropská unie lépe než členské státy. Finanční podpora poskytovaná v rámci tohoto nařízení proto přispěje zejména k posilování vnitrostátních a evropských kapacit v této oblasti. V tomto smyslu je cílem tohoto nařízení mimo jiné posilovat a rozvíjet společný evropský azylový systém, podporovat solidaritu a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, především však s těmi státy, jež jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce, povzbuzovat rozvoj proaktivních přistěhovaleckých strategií, jež mají význam pro proces integrace státních příslušníků třetích zemí a podporují integraci státních příslušníků třetích zemích se zvláštním zřetelem na místní a regionální úrovně členských států, dále pak posilovat schopnosti členských států zaměřené na podporu spravedlivé a účinné strategie a podporovat rozvoj partnerství a spolupráce s třetími zeměmi. Plného uznání se však dostalo zásadě, že k zásahům by mělo docházet na odpovídající úrovni a že úloha Unie by neměla jít za rámec toho, co je nezbytně nutné. Jak bylo zdůrazněno v přezkumu rozpočtu, „rozpočet EU by se měl využívat k financování veřejných statků EU a opatření, které členské státy a regiony nemohou financovat samy, a u nichž dokáže EU zajistit lepší výsledky“[7]. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Komise ve svém návrhu víceletého finančního rámce navrhla 3 869 milionů EUR (v běžných cenách) na Azylový a migrační fond na období 2014–2020. Orientačně by se více než 80 % této částky (3 232 milionů EUR) mělo použít na národní programy členských států, zatímco 637 milionů EUR by měla centrálně řídit Komise a financovat tak opatření Unie, mimořádnou pomoc, Evropskou migrační síť, technickou pomoc a provádění zvláštních operačních úkolů agenturami Unie. miliony EUR (v běžných cenách) Azylový a migrační fond || 3 869 Národní programy || 3 232 Centralizované řízení || 637 5. HLAVNÍ PRVKY NÁVRHU 5.1. Finanční zdroje pro členské státy Nejvýznamnější část zdrojů dostupných v rámci fondu bude proudit přes národní programy členských států a pokryje celé období 2014–2020. Za tímto účelem se obnos zdrojů, jež mají být v rámci fondu přiděleny členským státům, bude skládat ze základní a proměnné částky. Po přezkumu v polovině období bude možné od rozpočtového roku 2018 přidělit dodatečné finanční prostředky. 5.1.1. Základní částka Základní částka se stanoví na základě nejnovějších dostupných údajů týkajících se migračních toků, jakými jsou počet prvních žádostí o azyl, kladná rozhodnutí přiznávající postavení uprchlíka nebo podpůrnou ochranu, počet znovuusídlených uprchlíků, množství a toky legálně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, počet rozhodnutí o navrácení vydaných vnitrostátními orgány a počet uskutečněných návratů[8]. Tyto údaje jsou totožné s údaji dosud používanými k výpočtu částek přidělovaných v rámci Evropského uprchlického fondu, Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí a Evropského návratového fondu. V zájmu zajištění kritického objemu finančních prostředků na provádění národních programů bude každému členskému státu přidána minimální částka ve výši 5 milionů EUR. Základní částky vyčleněné konkrétnímu členskému státu poslouží jako základ k zahájení politického dialogu, na nějž naváže víceleté programování, jehož cílem je na jedné straně podpořit omezený počet povinných cílů (např. podpořit zřízení společného evropského azylového systému zajištěním účinného a jednotného uplatnění unijních acquis v oblasti azylu nebo rozvojem programu asistovaného dobrovolného návratu, včetně složky věnované opětovnému začlenění do společnosti), a na druhé straně reagovat na konkrétní potřeby každého státu. 5.1.2. Proměnná částka Proměnná částka bude přidělena v návaznosti na politický dialog zmíněný výše těm členským státům, které jsou ochotny pracovat v operačních oblastech, které závisí na jejich politických závazcích a ochotě jednat, či schopnosti spolupracovat s jinými členskými státy. To se vztahuje na provádění specifických opatření, jako je například společné vyřizování žádostí o azyl, společné návratové operace a zřizování společných migračních středisek, jakož i na provádění operací spojených s znovuusídlením a přemisťováním. Pokud jde o znovuusídlení, obdrží členské státy každé dva roky finanční pobídky (paušální částky) na základě svých závazků, které učiní po stanovení společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení. Tomu bude předcházet politický proces, v němž důležitou úlohu budou mít především Evropský parlament a Rada, a který bude odrážet politický vývoj na vnitrostátní i unijní úrovni. Tyto finanční pobídky slouží k dosažení dvou cílů: kvantitativního, tj. výrazně zvýšit současný počet znovuusídlení, který je příliš nízký; a kvalitativního, tj. posílit evropský rozměr za pomoci realizace jasně vymezených a dynamických společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení. Nadto členské státy na základě odhadu počtu znovuusídlených osob a v pravidelných intervalech obdrží finanční pobídky (paušální částky) určené na přemisťování osob požívajících mezinárodní ochrany. 5.1.3. Příděly v polovině období Část dostupných prostředků bude vyhrazena na přezkum v polovině období. To na jedné straně umožní přidělit dodatečné prostředky těm členským státům, které čelí významným změnám v migračních tocích a mají zvláštní potřeby související s jejich azylovými a přijímacími systémy, a na druhé straně se tak umožní přidělit dodatečné prostředky těm členským státům, které jsou ochotny realizovat specifická opatření. Posledně jmenované prostředky lze revidovat v závislosti na nejnovějším politickém vývoji. 5.2. Agentury Unie Komise má rovněž v úmyslu využít možnosti, kterou nabízí finanční nařízení[9], aby se lépe využily kompetence a zkušenosti agentur Unie působících v oblasti vnitřních věcí. Tato možnost spočívá v tom, že se těmto agenturám na základě zdrojů dostupných v rámci tohoto nařízení svěří realizace konkrétních úkolů, pokud spadají do jejich poslání a doplňují jejich pracovní programy. V případě úkolů, jež jsou upraveny tímto nařízením, se to týká především Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (EASO) a Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (dále jen „agentura Frontex“). Jde přitom o činnosti jak uvnitř EU, tak mimo ni, jež vyžadují operativní odbornou znalost problémů spojených s otázkami azylu a nedovoleného přistěhovalectví. 5.3. Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím Tento fond by měl podporovat především ta opatření, jež slouží zájmům Unie, mají přímý dopad na Unii a její členské státy a zajišťují nutnou návaznost na opatření prováděná na území Unie. Opatření přímo orientovaná na rozvoj z fondu podporována nebudou. Při provádění těchto opatření by se mělo usilovat především o plnou soudržnost se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti Unie, jež mají vztah k dotyčné zemi či oblasti. 2011/0366 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje Azylový a migrační fond EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[10], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[11], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Dosažení cíle Unie, který spočívá ve vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva, by se mělo mimo jiné uskutečnit za pomoci společných rámcových opatření azylové a přistěhovatelské politiky založené na solidaritě mezi členskými státy, která by byla spravedlivá vůči třetím zemím a jejich státním příslušníkům. Evropská rada dne 2. prosince 2009 uznala, že v zájmu podpory politického rozvoje v oblasti azylu a migrace by byla zapotřebí větší pružnost a soudržnost finančních zdrojů v rámci Unie, a to jak z hlediska rozsahu, tak i použitelnosti. (2) V zájmu přispění k rozvoji společné azylové a přistěhovatelské politiky Unie a k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva a s ohledem na uplatňování zásady solidarity a sdílené odpovědnosti mezi členskými státy a s ohledem na spolupráci s třetími zeměmi by se tímto nařízením měl zřídit Azylový a migrační fond (dále jen „fond“). (3) Fond by měl být výrazem solidarity ve formě finanční pomoci členským státům. Měl by posílit efektivnější řízení migračních toků do Unie v oblastech s maximální přidanou hodnotou Unie, jež spočívá především ve sdílené odpovědnosti mezi členskými státy a ve sdílení odpovědnosti s třetími zeměmi a v posílené spolupráci s nimi. (4) V zájmu zajištění jednotné a vysoce kvalitní azylové politiky, jakož i v zájmu uplatnění vyšších standardů mezinárodní ochrany by měl fond přispívat k efektivnímu fungování společného evropského azylového systému, který zahrnuje opatření týkající se politiky, právních předpisů, budování kapacit, aktivní spolupráce s jinými členskými státy, agenturami Unie a s třetími zeměmi. (5) Je vhodné podporovat a zvyšovat úsilí členských států o plné a řádné provádění unijních acquis v oblasti azylu, aby byly zaručeny vhodné podmínky přijímání žadatelům o azyl, vysídleným osobám a příjemcům mezinárodní ochrany a zajištěno správné určení jejich postavení v souladu se směrnicí Rady 2004/83/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, jako jsou uprchlíci nebo osoby, které potřebují mezinárodní ochranu z jiných důvodů, a o obsahu poskytované ochrany[12], uplatňovat spravedlivé a účinné azylové řízení a prosazovat osvědčené postupy v oblasti azylu, tak aby byla chráněna práva osob, jež potřebují mezinárodní ochranu, a aby azylové systémy členských států mohly účinně fungovat. (6) Fond by měl poskytnout přiměřenou podporu společnému úsilí členských států při určování, výměně a podpoře osvědčených postupů a při zřizování struktur účinné spolupráce s cílem zvýšit kvalitu rozhodování v rámci společného evropského azylového systému. (7) Tento fond by měl doplnit a podpořit činnosti podnikané Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu (EASO), jenž byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010[13] ze dne 19. května 2010 s cílem koordinovat praktickou spolupráci mezi členskými státy v oblasti azylu, podpořit členské státy, jejichž azylové systémy jsou vystaveny mimořádnému tlaku, a přispět k provádění společného evropského azylového systému. (8) Fond by měl podporovat úsilí Unie a členských států spojené se zvyšováním jejich schopnosti rozvíjet, monitorovat a hodnotit jejich azylové politiky s ohledem na jejich závazky vyplývající ze stávajících právních předpisů Unie. (9) Fond by měl podporovat úsilí členských států o to, poskytnout uprchlíkům a vysídleným osobám, které jsou Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (UNHCR) označeny za způsobilé ke znovuusídlení, mezinárodní ochranu a trvalé řešení na vlastním území, jako například zhodnocení potřeb znovuusídlení a přesun příslušných osob na vlastní území s tím, že jim zaručí bezpečné právní postavení a podpoří jejich účinnou integraci. (10) Fond by měl mít možnost podporovat operace s rozdělením zátěže spočívající v přesunu osob žádajících o mezinárodní ochranu nebo požívajících této ochrany z jednoho členského státu do jiného. (11) Partnerství a spolupráce s třetími zeměmi na zajištění odpovídajícího řízení přílivu žadatelů o azyl či jiný druh mezinárodní ochrany jsou základními prvky azylové politiky Unie. V zájmu umožnění co nejrychlejšího přístupu k mezinárodní ochraně a trvalým řešením (rovněž v rámci regionálních programů ochrany[14]) by měl fond obsahovat silnou unijní složku věnovanou znovuusídlení. (12) V zájmu zlepšení a posílení procesu integrace do evropských společností by fond měl usnadnit legální migraci do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a předjímat přípravu procesu integrace již v zemi původu státních příslušníků třetích zemí, jež přicházejí do Unie. (13) Při podpoře ucelených strategií specializujících se na podporu integrace státních příslušníků třetích zemí na místní a/nebo regionální úrovni by měl fond v zájmu účinnosti a dosažení co největší přidané hodnoty postupovat cílenějším způsobem. Tyto strategie by měly být prováděny hlavně místními či regionálními orgány a nestátními organizacemi, přitom ale nevylučovat zapojení vnitrostátních orgánů, pokud by si tak vyžadovala zvláštní povaha správní organizace daného členského státu. Provádějící organizace by z řady dostupných opatření vybraly ta, která nejvíce odpovídají jejich konkrétní situaci. (14) Oblast působnosti integračních opatření by v zájmu zajištění komplexního přístupu k integraci měla zahrnout také uprchlíky, žadatele o azyl či osoby požívající jiné formy mezinárodní ochrany a zohlednit zvláštnosti těchto cílových skupin. (15) Pro zajištění soudržné odpovědi Evropské unie na integraci státních příslušníků třetích zemí by opatření financovaná z fondu měla být konkrétní a měla by se vzájemně doplňovat s opatřeními financovanými v rámci Evropského sociálního fondu. V této souvislosti by se mělo od orgánů členských států odpovědných za provádění tohoto fondu vyžadovat, aby zřídily mechanismy spolupráce a koordinace s orgány, které členské státy pověřily řízením intervencí Evropského sociálního fondu. (16) Fond by měl podporovat členské státy při zavádění strategií zaměřených na organizování legální migrace, posílit jejich obecnou schopnost rozvíjet, zavádět, monitorovat a hodnotit veškeré strategie a politiky týkající se přistěhovalectví a integrace, jakož i podporovat politiky a opatření zaměřená na státní příslušníky třetích zemí, a to včetně právních nástrojů Unie. Měl by také podporovat výměnu informací, osvědčených postupů a spolupráci jednak mezi různými správními útvary, a jednak s dalšími členskými státy. (17) Unie by měla pokračovat v partnerstvích v oblasti mobility a rozšiřovat jejich využití coby hlavního, strategického, souhrnného a dlouhodobého rámce spolupráce s třetími zeměmi při řízení migrace. Z fondu by se měla podpořit opatření v rámci partnerství v oblasti mobility, jež se konají buď na území Unie, nebo ve třetích zemích a jejichž cílem je sledovat potřeby a priority Unie, zvláště opatření, která zajišťují kontinuitu financování zahrnujícího jak Unii, tak třetí země. (18) Je vhodné podporovat a povzbuzovat členské státy v jejich úsilí o zlepšování řízení při navracení osob ve všech jeho dimenzích a s ohledem na trvalé, spravedlivé a účinné provádění společných norem pro navracení osob, stanovených zejména ve směrnici 2008/115/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí[15]. Fond by měl podporovat jak rozvoj vnitrostátních strategií pro navracení osob, tak opatření podporující jejich účinné provádění ve třetích zemích. (19) Co se týče dobrovolných návratů osob, včetně osob, které si návrat přejí, i když nejsou povinny území opustit, měly by být pro tyto osoby stanoveny pobídky, jako například přednostní zacházení ve formě rozšířené pomoci při návratu. Tento druh dobrovolného návratu je vzhledem ke své nákladové efektivnosti jak v zájmu vracejících se osob, tak i v zájmu orgánů. Členské státy by měly být povzbuzovány k tomu, aby dávaly přednost dobrovolným návratům. (20) Z politického hlediska jsou ovšem dobrovolné a nucené návraty navzájem propojené a jejich účinky se navzájem posilují. Členské státy by proto měly být povzbuzovány k tomu, aby v rámci svého řízení o navracení osob posílily doplňkovost obou těchto forem. Provádět nucené návraty je nutné v zájmu zabezpečení celistvosti přistěhovalecké a azylové politiky Unie a přistěhovaleckých a azylových systémů členských států. Proto je možnost nuceného návratu předpokladem, jenž zaručí, že nedojde k podkopávání této politiky, a že budou prosazovány zásady právního státu, což je samo o sobě nezbytné pro vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Fond by proto měl podporovat opatření členských států usilující o zjednodušení nucených návratů. (21) Je nezbytné, aby přímo v zemi návratu fond podporoval konkrétní opatření určená vracejícím se osobám, jež jim zajistí opravdový návrat do jejich města či regionu původu, a jež podpoří jejich trvalé opětovné začlenění do jejich společenství. (22) Dohody Unie o zpětném přebírání osob jsou integrální složkou návratové politiky Unie a hlavním nástrojem účinného řízení migračních toků, neboť usnadňují rychlé navracení nelegálních migrantů. Tyto dohody představují důležitý prvek v rámci dialogu a spolupráce s třetími zeměmi původu a průjezdu nelegálních migrantů a v zájmu účinnosti vnitrostátních a unijních strategií pro navracení osob by mělo být podpořeno jejich provádění ve třetích zemích. (23) Fond by měl doplňovat a posilovat aktivity prováděné Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (dále jen „agentura Frontex“), která byla zřízena nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004[16] a jejímž jedním z úkolů je poskytovat nezbytnou pomoc při organizaci společných návratových operací prováděných členskými státy a určit osvědčené postupy v oblasti získávání cestovních dokladů a vyhošťování státních příslušníků třetích zemí nelegálně pobývajících na území členských států. (24) Při čerpání z fondu by se měla plně dodržovat práva a zásady, jež jsou zakotveny v Listině základních práv Evropské unie. Způsobilá opatření by měla především zohlednit zvláštní situaci zranitelných osob a cíleně se zaměřovat na nezletilé osoby bez doprovodu a jiné ohrožené nezletilé osoby, jimž je třeba věnovat zvláštní pozornost. (25) Rozhodování o opatřeních, která se provádějí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím a která dostávají podporu z fondu, by mělo probíhat v synergii a soudržnosti s ostatními opatřeními, jež probíhají mimo Unii za podpory unijních zeměpisných a tematických nástrojů v oblasti vnější pomoci. Při provádění těchto opatření by se mělo usilovat především o plnou soudržnost se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, které se k dotyčné zemi či oblasti váže. Neměla by se zaměřovat na podporu opatření přímo orientovaných na rozvoj a měla by se případně doplňovat s finanční pomocí poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Zajištěna by měla být také soudržnost s humanitární politikou Unie, zvláště pokud jde o provádění mimořádné pomoci. (26) Velká část dostupných prostředků v rámci fondu by se měla přidělovat v poměru k odpovědnosti, kterou každý členský stát při svém úsilí o řízení migračních toků nese, a to podle objektivních kritérií. Za tímto účelem by se měly používat nejnovější dostupné údaje související s migračními toky, jakými je počet prvních žádostí o azyl, počet kladných rozhodnutí přiznávajících postavení uprchlíka nebo status podpůrné ochrany, počet znovuusídlených uprchlíků, počet legálně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, počet státních příslušníků třetích zemí, kteří obdrželi povolení k pobytu vydané členským státem, počet rozhodnutí o navrácení vydaných vnitrostátními orgány a počet uskutečněných návratů[17]. (27) Ačkoli je vhodné, aby se každému členskému státu přidělily prostředky ve výši opírající se o nejnovější dostupné statistické údaje, část prostředků dostupných v rámci fondu by se měla přidělit také na provádění specifických opatření, jež od členských států vyžadují snahu o spolupráci mezi nimi a významně přispívají k vytváření přidané hodnoty Unie, jakož i k provádění programů Unie na znovuusídlení a k provádění přemisťování. (28) Za tímto účelem by měl být v rámci tohoto nařízení sestaven seznam zvláštních opatření způsobilých k financování z fondu. Členské státy, jež se zavážou k jejich provedení, by měly obdržet dodatečné finanční prostředky. (29) S ohledem na postupné zavádění programu Unie pro znovuusídlení by fond měl poskytnout cílenou pomoc ve formě finančních pobídek (jednorázových částek) za každého znovuusídleného uprchlíka. (30) Vzhledem ke zvyšování dopadu úsilí Unie v oblasti znovuusídlení při poskytování ochrany uprchlíkům a dosahování co největšího strategického dopadu znovuusídlení díky lepšímu zaměření na ty osoby, které znovuusídlení potřebují nejvíce, je v oblasti znovuusídlení zapotřebí, aby se na základě obecných kategorií stanovených v tomto nařízení každé dva roky zformulovaly společné priority na úrovni Unie. (31) Některé kategorie uprchlíků by vzhledem ke své zvláštní zranitelnosti měly být zahrnuty do společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení stále. (32) Při zohlednění potřeb v oblasti znovuusídlení stanovených ve společných prioritách Unie v této oblasti je rovněž nutné poskytnout dodatečné finanční pobídky na znovuusídlení osob, pokud jde o konkrétní zeměpisné regiony a státní příslušnost a konkrétní kategorie uprchlíků, kteří mají být znovuusídleni, je-li znovuusídlení označeno za nejvhodnější řešení jejich konkrétních potřeb. (33) V zájmu posílení solidarity a lepšího sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm státům, které jsou azylovými toky zasaženy nejvíce, by pro činnosti spojené s přemisťováním měl být zřízen podobný mechanismus založený na finančních pobídkách. (34) V zájmu zohlednění významných změn migračních toků a reakce na potřeby azylových a přijímacích systémů členských států by se měl provést přezkum v polovině období. K tomuto účelu by měla být zřízena finanční rezerva určená k přerozdělení v návaznosti na přezkum v polovině období. (35) Efektivnější podpory poskytované z fondu a větší přidané hodnoty bude dosaženo, pokud se v tomto nařízení stanoví omezený počet povinných cílů, které musí být plněny v rámci programů, které s přihlédnutím ke svým specifickým podmínkám a potřebám navrhuje každý členský stát. (36) Pro posilování solidarity je důležité, aby z fondu přicházela dodatečná podpora na mimořádnou pomoc při řešení mimořádných situací, k nimž v členských státech či třetích zemích dochází v důsledku velkých migračních tlaků či masového přílivu vysídlených osob, a to v souladu se směrnicí Rady 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími[18]. (37) Toto nařízení by mělo zajistit další fungování Evropské migrační sítě, jež byla zřízena rozhodnutím Rady 2008/381/ES ze dne 14. května 2008 o zřízení Evropské migrační sítě[19], a poskytovat finanční pomoc nezbytnou k její činnosti v souladu s jejími cíli a úkoly stanovenými v tomto nařízení. (38) Rozhodnutí 2008/381/ES by mělo být proto zrušeno. (39) Vzhledem k účelu finančních pobídek, jež jsou členským státům na znovuusídlení a/nebo přemísťování přidělovány ve formě paušálních částek, a protože tyto částky představují pouhý zlomek skutečných nákladů, by toto nařízení mělo stanovit určité odchylky od pravidel způsobilosti výdajů. (40) Za účelem doplnění či změny ustanovení v tomto nařízení, které se týkají paušálních částek určených na znovuusídlení a přemisťování, vymezení specifických opatření a společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení, by na Komisi měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie. Je zvláště důležité, aby během přípravných prací vedla Komise náležité konzultace, včetně konzultací na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a vhodné předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě. (41) V zájmu zajištění jednotného, účinného a včasného uplatňování ustanovení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[20]. (42) Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřovat na opatření, u nichž ve srovnání s opatřením samotných členských států může zásah Unie přinést přidanou hodnotu. Vzhledem k tomu, že Evropská unie může lépe než členské státy nabídnout rámec pro vyjádření solidarity Unie při řízení migračních toků, by finanční podpora poskytovaná v rámci tohoto nařízení měla především přispět k posílení vnitrostátních a unijních kapacit v této oblasti. (43) Pokud jde o řízení a realizaci fondu, měl by být fond součástí celkového rámce, který tvoří toto nařízení a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. […/…], které stanoví obecná ustanovení týkající se Azylového a migračního fondu a nástroje finanční podpory policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí[21]. (44) Jelikož cíle tohoto nařízení, kterým je přispívat k účinnému řízení migračních toků v rámci Unie coby součásti prostoru svobody, bezpečnosti a práva v souladu se společnou politikou v oblasti azylu, doplňkové a dočasné ochrany a společnou přistěhovaleckou politikou, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států. Tohoto cíle se dá snadněji dosáhnout na úrovni Unie, a proto může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity, jak je stanovena v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. (45) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013[22] by mělo být zrušeno. (46) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského návratového fondu na období 2008 až 2013[23] by mělo být zrušeno. (47) Rozhodnutí Rady 2007/435/ES ze dne 25. června 2007 o zřízení Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí na období 2008 až 2013[24] by mělo být zrušeno. (48) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, [se Irsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro něj není závazné ani použitelné / Irsko oznámilo své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení]. (49) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, [se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro něj není závazné ani použitelné / Spojené království oznámilo své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení]. (50) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení není pro ně závazné ani použitelné, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Účel a oblast působnosti 1. Tímto nařízením se zřizuje Azylový a migrační fond (dále jen „fond“) na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020. 2. Toto nařízení stanoví: (a) cíle finanční podpory a způsobilá opatření; (b) obecný rámec k provádění způsobilých opatření; (c) dostupné finanční zdroje a jejich přidělování; (d) zásady a mechanismus pro stanovení společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení; (e) cíle, úkoly a složení Evropské migrační sítě. 3. Toto nařízení zajišťuje uplatnění pravidel stanovených v nařízení (EU) č. .../… [horizontální nařízení]. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: (a) „znovuusídlením“ proces, kdy jsou státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, které mají právní postavení vymezené Ženevskou úmluvou ze dne 28. července 1951 a kterým je povoleno pobývat jako uprchlík v některém z členských států, na žádost vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, založenou na individuální potřebě mezinárodní ochrany, přesunuty ze třetí země do členského státu, v němž mohou pobývat v jednom z těchto postavení: i) postavení uprchlíka ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice 2004/83/ES nebo ii) postavení poskytujícím podle vnitrostátního práva a práva Unie podobná práva a výhody jako postavení uprchlíka; (b) „přemísťováním“ proces, kdy jsou osoby uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b), přesunuty z členského státu, který jim poskytl mezinárodní ochranu, do jiného členského státu, který jim poskytne obdobnou ochranu, nebo kdy jsou osoby, které spadají do kategorie uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. c), přesunuty z členského státu, který je odpovědný za posouzení jejich žádosti, do jiného členského státu, který posoudí jejich žádost o mezinárodní ochranu; (c) „státním příslušníkem třetích zemí“ osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 20 odst. 1 Smlouvy; (d) „nezletilou osobou bez doprovodu“ státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti mladší 18 let, jež vstupuje či vstoupila na území členských států bez doprovodu dospělé osoby, která za ni podle práva nebo vnitrostátních zvyklostí daného členského státu odpovídá, a to po dobu, po kterou se skutečně nenachází v péči takové osoby; tato definice zahrnuje i nezletilou osobu, jež je ponechána bez doprovodu po vstupu na území členských států; (e) „rodinnými příslušníky“ všechny osoby, které jsou závislými příbuznými v sestupném či vzestupném pořadí včetně adoptovaných dětí, manžela, manželky, nesezdaných partnerů, kteří mají řádně doložený trvalý vztah nebo žijí v registrovaném partnerství, je-li použitelné podle vnitrostátního práva dotyčného členského státu; (f) „mimořádnou situací“ situace, jež nastala v důsledku: i) velkých migračních tlaků v jednom či více členských státech, které se vyznačují nadměrným přílivem velkého počtu státních příslušníků třetích zemí a které kladou značné a naléhavé nároky na jejich přijímací zařízení, zařízení sloužící k zajištění osob, azylové systémy a azylová řízení, ii) uplatnění mechanismů dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES, nebo iii) silných migračních tlaků ve třetích zemích, během nichž uprchlíci uvízli z důvodu např. politického vývoje nebo konfliktů. Článek 3 Cíle 1. Obecným cílem fondu je přispívat k účinnému řízení migračních toků v rámci Unie coby součást prostoru svobody, bezpečnosti a práva v souladu se společnou politikou v oblasti azylu, doplňkové a dočasné ochrany a společnou přistěhovaleckou politikou. 2. V rámci svého obecného cíle fond přispěje k plnění těchto specifických cílů: (a) posílení a rozvoje společného evropského azylového systému včetně jeho vnějšího rozměru; Dosažení tohoto cíle bude měřeno ukazateli, jako jsou mimo jiné úroveň zlepšení podmínek přijímání u žadatelů o azyl, kvalita azylových řízení, konvergence míry uznání napříč členskými státy a zvýšení úsilí členských států v oblasti znovuusídlení. (b) podpory legální migrace do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a podpory integrace státních příslušníků třetích zemí, včetně žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany; Dosažení tohoto cíle bude měřeno ukazateli, jako je mimo jiné úroveň zvýšení účasti státních příslušníků třetích zemí na zaměstnanosti, vzdělávání a na demokratických procesech. (c) podpory spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných v členských státech s důrazem na udržitelnost návratů a efektivitu zpětného přebírání osob v zemích původu; Dosažení tohoto cíle bude měřeno ukazateli, jako je mimo jiné počet navrácených osob. (d) posilování solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, především vůči těm státům, které jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce. Dosažení tohoto cíle bude měřeno ukazateli, jako je mimo jiné úroveň posílení vzájemné pomoci mezi členskými státy, včetně pomoci při praktické spolupráci a přemisťování. Článek 4 Cílové skupiny 1. Fond přispěje na financování opatření zaměřených na jednu či více z těchto kategorií osob: (a) státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří mají právní postavení vymezené Ženevskou úmluvou a kterým je povoleno pobývat jako uprchlík v některém z členských států; (b) státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří požívají některou z forem podpůrné ochrany ve smyslu směrnice 2004/83/ES; (c) státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří požádali o některou z forem ochrany uvedených v písmenech a) a b); (d) státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří požívají dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES; (e) státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, kteří jsou nebo byli znovuusídleni v členském státě; (f) státní příslušníky třetích zemí, kteří legálně pobývají v členském státě nebo kteří zahájili řízení k získání legálního pobytu v členském státě; (g) státní příslušníky třetích zemí, kteří pobývají na území třetí země, mají v úmyslu přestěhovat se do Unie a splňují konkrétní opatření a/nebo podmínky před odjezdem stanovené vnitrostátními právními předpisy, včetně podmínek týkajících se schopnosti integrace do společnosti daného členského státu; (h) státní příslušníky třetích zemí, jejichž žádost o povolení k pobytu, zákonné bydliště a/nebo mezinárodní ochranu v členském státě dosud nebyla pravomocně zamítnuta, a kteří se mohou rozhodnout využít možnosti dobrovolného návratu, pokud nezískali novou státní příslušnost a neopustili území tohoto členského státu; (i) státní příslušníky třetích zemí, kteří v daném členském státě mají povolení k pobytu, zákonné bydliště nebo požívají určitou formu mezinárodní ochrany ve smyslu směrnice 2004/83/ES nebo dočasné ochrany ve smyslu směrnice 2001/55/ES a kteří se rozhodnou využít možnosti dobrovolného návratu, pokud nezískali novou státní příslušnost a neopustili území tohoto členského státu; (j) státní příslušníky třetích zemí, kteří nesplňují nebo již nesplňují podmínky pro vstup a/nebo pobyt v členském státě. 2. Případně a pokud jsou splněny stejné podmínky, zahrne cílová skupina rodinné příslušníky výše zmíněných kategorií osob. KAPITOLA II SPOLEČNÝ EVROPSKÝ AZYLOVÝ SYSTÉM Článek 5 Přijímací a azylové systémy 1. Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. a) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], fond podpoří opatření zaměřená na osoby uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a) až e), která se zvláště týkají jednoho či více z následujících záměrů: (a) poskytování materiální pomoci, vzdělání, odborné přípravy, podpůrných služeb, lékařské a psychologické péče; (b) poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci se správními a/nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství ohledně možného výsledku azylového řízení, včetně otázek, jako je dobrovolný návrat; (c) poskytování právní a jazykové pomoci; (d) zvláštní pomoci určené zranitelným osobám, například nezletilým osobám, nezletilým osobám bez doprovodu, invalidním osobám, starým osobám, těhotným ženám, rodičům samoživitelům s nezletilými dětmi, obětem obchodu s lidmi, osobám trpícím závažnou tělesnou chorobou, duševní chorobou či posttraumatickou poruchou a osobám, které byly podrobeny mučení, znásilnění nebo jiným formám hrubého psychického, fyzického nebo sexuálního násilí; (e) informací pro místní společenství a odborné vzdělávání zaměstnanců místních úřadů, které budou v kontaktu s osobami přijímanými hostitelskou zemí; (f) integračních opatření ze seznamu uvedeném v čl. 9 odst. 1, kde jsou tato opatření spojena s přijímáním osob uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. a) až e). 2. V nových členských státech, které k Unii přistoupily po 1. lednu 2013 a v členských státech, které čelí specifickým strukturálním nedostatkům v oblasti ubytovací infrastruktury a služeb, může fond vedle způsobilých opatření vyjmenovaných v odstavci 1 také podpořit opatření zaměřená na: (a) vybudování, rozvoj a zlepšování ubytovací infrastruktury a služeb; (b) vytváření správních struktur, systémů a organizování odborné přípravy zaměstnanců a příslušných soudních orgánů s cílem zajistit žadatelům o azyl snadný přístup k azylovým řízením, jakož i účinnost a kvalitu těchto řízení. Článek 6 Schopnost členských států rozvíjet, monitorovat a hodnotit svou azylovou politiku Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. a) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], jsou způsobilá zejména tato opatření : (a) opatření posilující schopnost členských států shromažďovat, analyzovat a šířit údaje a statistiky o azylových řízeních, přijímací kapacitě a opatřeních týkajících se znovuusídlení a přemisťování; (b) opatření přímo přispívající k hodnocení azylové politiky, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi různými cílovými skupinami, rozvoj ukazatelů a srovnávací analýzy. Článek 7 Znovuusídlení a přemisťování Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. a) a d) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], fond podpoří především opatření zaměřená na znovuusídlení osob uvedených v čl. 4 písm. e) a/nebo na přemisťování osob uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. a), b) a c): (a) vytvoření a rozvoj národních programů na znovuusídlení a přemisťování; (b) vytvoření infrastruktury a služeb vhodných k zajištění hladkého a účinného provádění opatření v oblasti znovuusídlení a přemisťování; (c) vytvoření struktur, systémů a organizování odborné přípravy zaměstnanců, jejichž cílem je pořádání služebních cest do třetích zemí a/nebo jiných členských států, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek; (d) posuzování možných případů znovuusídlení a/nebo přemisťování příslušnými orgány členských států, jako je pořádání služebních cest do třetí země a/nebo jiného členského státu, provádění pohovorů, lékařských prohlídek a bezpečnostních prověrek; (e) lékařské vyšetření a lékařská péče před odjezdem, hmotné zabezpečení před odjezdem, informační opatření a cestovní opatření před odjezdem, včetně zabezpečení doprovodných lékařských služeb; (f) poskytování informací a pomoci po příjezdu, včetně tlumočnických služeb; (g) posilování infrastruktury a služeb v zemích určených k provádění regionálních programů ochrany. KAPITOLA III INTEGRACE STÁTNÍCH PŘÍSLUŠNÍKŮ TŘETÍCH ZEMÍ A LEGÁLNÍ MIGRACE Článek 8 Přistěhovalectví a opatření před odjezdem V zájmu usnadnění legální migrace do Unie a lepší přípravy osob uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. g) na jejich integraci do přijímající společnosti ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. b) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], jsou způsobilá zejména tato opatření prováděná v zemi původu: (a) vytváření informačních balíčků a provádění informačních kampaní, mimo jiné prostřednictvím uživatelsky přístupných informačních a komunikačních technologií a internetových stránek; (b) posouzení dovedností a kvalifikací a posílení transparentnosti a rovnocennosti dovedností a kvalifikací v zemích původu; (c) odborné vzdělávání; (d) komplexní kurzy zaměřené na občanskou orientaci a výuka jazyků. Článek 9 Integrační opatření na místní a regionální úrovni 1. Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. b) se způsobilá opatření provádějí v rámci ucelených strategií, jež realizují nevládní organizace a místní a/nebo regionální orgány a jež jsou určeny především k integraci osob uvedených v čl. 4 odst. 1 písm. a) až g) na místní a/nebo případně regionální úrovni. V této souvislosti se způsobilá opatření zaměřují především na: (a) vytváření a rozvoj těchto integračních strategií, včetně analýzy potřeb, vylepšování ukazatelů a hodnocení; (b) poradenství a pomoc v oblastech, jako je ubytování, prostředky na živobytí, pokyny správního a právního charakteru, lékařská, psychologická a sociální péče a péče o dítě; (c) uvádění státních příslušníků třetích zemí do přijímající společnosti a usnadnění jejich přizpůsobení s cílem informovat tyto osoby o jejich právech a povinnostech, začlenit je do občanského a kulturního života a umožnit jim sdílet hodnoty zakotvené v Listině základních práv Evropské unie; (d) vzdělávání, včetně jazykové přípravy a předběžných opatření usnadňujících přístup na trh práce; (e) podporu soběstačnosti a schopnost státních příslušníků třetích zemí osamostatnit se; (f) podporu účelných kontaktů a konstruktivního dialogu mezi státními příslušníky třetích zemí a přijímající společností a opatření na zvýšení míry přijetí ze strany přijímající společnosti i za pomoci sdělovacích prostředků; (g) podporu rovného přístupu a rovných výsledků, pokud jde o jednání státních příslušníků třetích zemí s veřejnými a soukromými službami, včetně přípravy těchto služeb na jednání se státními příslušníky třetích zemí; (h) budování kapacit provádějících organizací, včetně výměny zkušeností a osvědčených postupů a navazování vzájemných kontaktů. 2. Opatření uvedená v odstavci 1 zohlední specifické potřeby různých kategorií státních příslušníků třetích zemí a jejich rodinných příslušníků, včetně těch, kteří vstoupili na území daného státu či v něm pobývají kvůli zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo za účelem sloučení rodiny, osob požívajících mezinárodní ochrany, žadatelů o azyl, znovuusídlených či přemístěných osob a zranitelných skupin migrantů, především nezletilých osob, nezletilých osob bez doprovodu, zdravotně postižených osob, starších osob, těhotných žen, rodičů samoživitelů s nezletilými dětmi, obětí obchodu s lidmi a osob, které byly podrobeny mučení, znásilnění nebo jiným formám hrubého psychického, fyzického nebo sexuálního násilí. 3. Opatření uvedená v odstavci 1 se mohou týkat občanů určitého členského státu z prostředí migrantů, což znamená, že alespoň jeden z příbuzných (tj. matka či otec) je státním příslušníkem třetí země. 4. Za účelem programování a provádění opatření uvedených v článku 1 se partnerství uvedené v článku 12 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení] týká orgánů určených členskými státy k řízení intervencí Evropského sociálního fondu. Článek 10 Opatření zaměřená na budování kapacit Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. b) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], jsou způsobilá zejména tato opatření: (a) vytváření strategií k podpoře legální migrace s cílem usnadnění rozvoje a realizace pružných řízení o přijetí, a to mimo jiné podporou spolupráce mezi pracovními agenturami a úřady práce z členských států a třetích zemí, jakož i podporou členských států při provádění právních předpisů Unie v oblasti migrace, konzultací se zúčastněnými subjekty a odborného poradenství či výměny informací o přístupech, které se s ohledem na potřeby na trhu práce zaměřují na osoby konkrétní státní příslušnosti či kategorie státních příslušníků třetích zemí; (b) posílení schopnosti členských států rozvíjet, provádět, monitorovat a vyhodnocovat jejich strategie, politiky a opatření týkající se přistěhovalectví napříč různými úrovněmi a útvary správy, především zlepšováním jejich schopnosti shromažďovat, analyzovat a šířit údaje a statistiky o migračních řízeních a migračních tocích, povoleních k pobytu a rozvíjením monitorovacích nástrojů, programů hodnocení, ukazatelů a srovnávacích analýz na měření úspěšnosti těchto strategií; (c) budování dalších mezikulturních kapacit prováděcích organizací, jež poskytují veřejné a soukromé služby, včetně vzdělávacích institucí podporujících výměnu zkušeností a osvědčených postupů, spolupráce a navazování vzájemných kontaktů; (d) budování udržitelné organizační struktury pro integraci a řízení rozmanitosti, především pomocí spolupráce mezi různými zúčastněnými subjekty umožňující úředníkům na různých úrovních státní správy rychle získat informace o zkušenostech a postupech uplatňovaných jinde a společně využívat zdroje tam, kde je to možné; (e) podporu obousměrného dynamického procesu vzájemné interakce, který je základem integračních strategií na místní a regionální úrovni, rozvíjením platforem pro konzultaci státních příslušníků třetích zemí, výměnu informací mezi zúčastněnými subjekty a platforem pro mezikulturní a náboženský dialog mezi společenstvími státních příslušníků třetích zemí navzájem a/nebo mezi nimi a orgány, které se podílejí na vytváření politiky a přijímají rozhodnutí. KAPITOLA IV NAVRACENÍ OSOB Článek 11 Doprovodná opatření při řízeních o navracení osob Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. c) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], fond podpoří opatření zaměřená na osoby uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. h) až j), která se zvláště týkají jednoho či více z následujících záměrů: (a) vytváření a vylepšování ubytovací infrastruktury či služeb a podmínek přijímání či zajištění; (b) zřízení správních struktur, systémů a odborné přípravy zaměstnanců s cílem zajistit hladký průběh řízení o navracení osob; (c) poskytování materiální pomoci a lékařské nebo psychologické péče; (d) poskytování sociální pomoci, informací nebo pomoci se správními a/nebo soudními postupy a poskytování informací nebo poradenství; (e) poskytování právní a jazykové pomoci; (f) zvláštní pomoc zranitelným osobám, jako jsou nezletilé osoby, nezletilé osoby bez doprovodu, zdravotně postižení lidé, starší osoby, těhotné ženy, rodiče samoživitelé s nezletilými dětmi, oběti obchodování s lidmi a osoby, které byly mučeny, znásilněny nebo vystaveny jiné závažné formě psychického, fyzického nebo sexuálního násilí. Článek 12 Návratová opatření Ve shodě se specifickým cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. c) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu podle článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], fond podpoří opatření zaměřená na osoby uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. h) až j), která se zvláště týkají jednoho či více z následujících záměrů: (a) spolupráce s konzulárními a imigračními úřady třetích zemí za účelem získání cestovních dokladů, usnadnění repatriace a zajištění zpětného přebírání; (b) opatření asistovaného dobrovolného návratu, včetně lékařských prohlídek a lékařské pomoci, cestovních opatření, finančních příspěvků, pomoci a poradenství před návrtem a po něm; (c) opatření k zahájení opětovného začlenění vracející se osoby do společnosti vzhledem k jejímu osobnímu rozvoji, jako jsou peněžní pobídky, odborná příprava, pomoc při hledání zaměstnání a ucházení se o ně a podpora zahájení hospodářské činnosti; (d) zařízení a služby ve třetích zemích sloužící k zajištění vhodného dočasného ubytování a přijetí po příjezdu; (e) zvláštní pomoc zranitelným osobám, jako jsou nezletilé osoby, nezletilé osoby bez doprovodu, zdravotně postižení lidé, starší osoby, těhotné ženy, rodiče samoživitelé s nezletilými dětmi, oběti obchodování s lidmi a osoby, které byly mučeny, znásilněny nebo vystaveny jiné závažné formě psychického, fyzického nebo sexuálního násilí. Článek 13 Praktická spolupráce a opatření na budování kapacit Ve shodě s konkrétním cílem vymezeným v čl. 3 odst. 2 písm. c) a vzhledem k závěrům dohodnutým v rámci politického dialogu, jak jsou stanoveny v článku 13 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], jsou zvláště způsobilá opatření zaměřená na: (a) podporu a posílení operativní spolupráce mezi útvary členských států zodpovědnými za navracení osob, i pokud jde o spolupráci s konzulárními úřady a imigračními úřady třetích zemí; (b) podporu spolupráce mezi útvary členských států a třetích zemí zodpovědnými za navracení osob, včetně opatření zaměřených na posilování kapacit třetích zemí při zpětném přebírání osob a jejich opětovném začlenění do společnosti v rámci dohod o zpětném přebírání osob; (c) posílení kapacity rozvíjet účinné a udržitelné návratové politiky především za pomoci výměny informací o situaci v zemích návratu a osvědčených postupech, sdílení zkušeností a sloučení zdrojů mezi členskými státy; (d) posílení kapacity shromažďovat, analyzovat a šířit údaje a statistiky o řízeních a opatřeních při navracení osob, přijímacích kapacitách a kapacitách zajišťovacích zařízení, nucených a dobrovolných návratech, monitorování a zpětném přebírání osob; (e) přímý příspěvek k hodnocení azylové politiky, jako je posuzování dopadu na vnitrostátní úrovni, průzkumy mezi různými cílovými skupinami, rozvoj ukazatelů a srovnávací analýzy. KAPITOLA V FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC Článek 14 Celkové finanční zdroje a provádění 1. Celkové finanční zdroje přidělené na provádění tohoto nařízení činí 3 869 milionů EUR. 2. Roční rozpočtové prostředky fondu schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce. 3. Celkové finanční zdroje jsou vynakládány prostřednictvím těchto nástrojů: (a) národních programů podle článku 20; (b) opatření Unie podle článku 21; (c) mimořádné pomoci podle článku 22; (d) Evropské migrační sítě podle článku 23; (e) technické pomoci podle článku 24; 4. Celkové finanční zdroje dostupné v rámci tohoto nařízení jsou vynakládány v režimu sdíleného řízení podle [článku 55 odst. 1 písm. b) novelizovaného finančního nařízení][25] s výjimkou opatření Unie uvedených v článku 21, mimořádné pomoci uvedené v článku 22, Evropské migrační sítě uvedené v článku 23 a technické pomoci uvedené v článku 24. 5. Celkové finanční zdroje se orientačně použijí takto: (a) 3 232 milionů EUR na národní programy členských států; (b) 637 milionů EUR na opatření Unie, mimořádnou pomoc, Evropskou migrační síť a technickou pomoc Komise. Článek 15 Zdroje na způsobilá opatření v členských státech 1. Částka ve výši 3 232 milionů EUR se mezi členské státy rozdělí orientačně takto: (a) 2 372 milionů EUR, tak jak je uvedeno v příloze I; (b) 700 milionů EUR na základě distribučního mechanismu na specifická opatření uvedená v článku 16, na program Unie pro znovuusídlení uvedený v článku 17 a na přemisťování uvedené v článku 18; (c) 160 milionů EUR v rámci přezkumu v polovině období a na dobu od rozpočtového roku 2018 za účelem zohlednění významných změn migračních toků a/nebo v reakci na zvláštní potřeby stanovené Komisí, jak je uvedeno v článku 19. 2. Částka uvedená v odst. 1 písm. b) podpoří: (a) specifická opatření uvedená v příloze II; (b) znovuusídlení osob uvedené v čl. 4 písm. e) a/nebo přemisťování osob uvedené v čl. 4 odst. 1 písm. a), b) a c). Článek 16 Zdroje určené na specifická opatření 1. Dodatečné finanční prostředky uvedené v čl. 15 odst. 2 písm. a) mohou být přiděleny členským státům, pokud jsou tyto prostředky jako takové v programu vyčleněny a použijí se na realizaci specifických opatření. Tato specifická opatření jsou uvedena v příloze II. 2. Za účelem zohlednění nového vývoje dané politiky je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26 s cílem revidovat přílohu II v souvislosti s přezkumem v polovině období. Na základě revidovaného seznamu specifických opatření a v závislosti na dostupných zdrojích mohou členské státy obdržet dodatečné finanční prostředky stanovené v odstavci 1. 3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavcích 1 a 2 se členským státům přidělí na základě zvláštního rozhodnutí o financování, kterým se v souvislosti s přezkumem v polovině období schvaluje či reviduje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článcích 14 a 15 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení]. Tyto finanční prostředky se použijí výhradně na provádění specifických opatření. Článek 17 Zdroje na program Unie pro znovuusídlení 1. Členské státy vedle svého přídělu vypočteného v souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) obdrží každé dva roky dodatečné finanční prostředky v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) na základě paušální částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou znovuusídlenou osobu. 2. Paušální částka uvedená v odstavci 1 bude navýšena na 10 000 EUR na každou osobu znovuusídlenou podle společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení stanovených podle odstavců 3 a 4 níže a uvedených v příloze III. 3. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, jejichž cílem je každé dva roky stanovit společné priority Unie v oblasti znovuusídlení týkající se těchto obecných kategorií osob: – osob ze země či regionu určených k provedení regionálního programu ochrany, – osob ze země či regionu, jež byly určeny v prognóze znovuusídlení vysokého komisaře OSN pro uprchlíky a v nichž by společné opatření Unie mělo významný dopad na řešení potřeb ochrany, – osob, jež patří do zvláštní kategorie, na něž se vztahují kritéria znovuusídlení vysokého komisaře OSN pro uprchlíky. 4. Následující zranitelné skupiny uprchlíků patří v každém případě do společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení a mají nárok na paušální částku stanovenou v odstavci 2: – ohrožené ženy a děti, – nezletilé osoby bez doprovodu, – osoby, jejichž vážný zdravotní stav může být vyřešen pouze díky znovuusídlení, – osoby, které potřebují být mimořádně či naléhavě znovuusídleny z důvodu právní či fyzické ochrany. 5. V případě, že členský stát znovuusídlí osobu, která patří do více než jedné z kategorií uvedených v odstavcích 1 a 2, obdrží paušální částku na tuto osobu pouze jednou. 6. Komise pomocí prováděcích aktů stanoví harmonogram a další prováděcí podmínky spojené s mechanismem na přidělování finančních zdrojů na program Unie pro znovuusídlení v souladu s postupem uvedeným v čl. 27 odst. 2. 7. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavci 1 se členským státům přidělují každé dva roky, poprvé na základě zvláštních rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], a následně v rozhodnutích o financování připojeném k rozhodnutím, kterými se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiná opatření. 8. Za účelem účinného plnění cílů programu Unie pro znovuusídlení a v rámci dostupných zdrojů je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, aby byly případně upraveny částky uvedené v odstavcích 1 a 2. Článek 18 Zdroje určené na přemisťování 1. Členské státy vedle svého přídělu vypočteného v souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) každé dva roky obdrží případně dodatečné finanční prostředky v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. b) na základě paušální částky ve výši 6 000 EUR připadající na každou osobu přemístěnou z jiného členského státu. 2. Komise stanoví harmonogram a další prováděcí podmínky spojené s mechanismem na přidělování finančních zdrojů na přemisťování v souladu s postupem uvedeným v čl. 26 odst. 2. 3. Dodatečné finanční prostředky uvedené v odstavci 1 se členským státům přidělují pravidelně, poprvé na základě zvláštního rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje jejich národní program v souladu s postupem stanoveným v článku 14 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], a následně v rozhodnutí o financování připojeném k rozhodnutím, kterými se schvaluje jejich národní program. Tyto finanční prostředky se v rámci národního programu nepřevádějí na jiná opatření. 4. Za účelem účinného plnění cílů solidarity a sdílené odpovědnosti mezi členskými státy a v rámci dostupných zdrojů je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 26, aby byly případně upraveny částky uvedené v odstavci 1. Článek 19 Zdroje v rámci přezkumu v polovině období 1. Za účelem přidělení částky uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. c) posoudí Komise do 31. května 2017 potřeby členských států, pokud jde o jejich azylové a přijímací systémy, situaci týkající se migračních toků v období 2014 až 2016 a očekávaný vývoj. Komise k svému posouzení použije mimo jiné informace shromážděné od Eurostatu, Evropské migrační sítě, Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a analýzu rizik od agentury Frontex. Na základě tohoto posouzení určí Komise úroveň zvláštních potřeb, co se týče azylových a přijímacích systémů a migračních tlaků v členských státech, sloučením faktorů definovaných následujícím způsobem: (a) azylové a přijímací systémy: i) faktor 1 v případě žádných zvláštních potřeb ii) faktor 1,5 v případě středně zvláštních potřeb iii) faktor 3 v případě vysoce zvláštních potřeb (b) migrační tlak: i) faktor 1 v případě absence silného migračního tlaku ii) faktor 1,5 v případě středně silného migračního tlaku iii) faktor 3 v případě vysoce silného migračního tlaku 2. Na základě tohoto vzoru Komise pomocí prováděcích aktů určí ty členské státy, které obdrží dodatečné finanční prostředky, a vytvoří distribuční šablonu pro přidělování dostupných zdrojů mezi tyto členské státy v souladu s postupem uvedeným v čl. 27 odst. 3. Článek 20 Národní programy 1. V rámci programů, které budou přezkoumány a schváleny v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], plní členské státy především tyto cíle: (a) podpořit zřízení společného evropského azylového systému zajištěním účinného a jednotného uplatňování acquis Unie v oblasti azylu; (b) podpořit vytvoření a rozvoj programu Unie pro znovuusídlení pomocí trvalých řešení nabízených uprchlíkům, kteří uvízli ve třetích zemích, především v souladu se společnými prioritami Unie v oblasti znovuusídlení; (c) vytvořit a rozvíjet integrační strategie na místní/regionální úrovni zahrnující různé aspekty obousměrného dynamického procesu, věnující se řešení zvláštních potřeb různých kategorií migrantů a rozvíjející účinná partnerství mezi všemi zúčastněnými stranami; (d) rozvíjet program asistovaného dobrovolného návratu, včetně složky věnované opětovnému začlenění osob do společnosti. 2. Členské státy zajistí, že veškerá opatření podpořená v rámci tohoto fondu budou v souladu s unijními acquis v oblasti azylu a přistěhovalectví, i když tato opatření nejsou pro ně závazná ani použitelná. Článek 21 Opatření Unie 1. Z podnětu Komise lze fond využít k financování nadnárodních opatření nebo opatření, na nichž má Unie zvláštní zájem, pokud jde o obecné a specifické cíle uvedené v článku 3. 2. Způsobilá opatření Unie jsou ta opatření, jež podporují zejména: (a) rozšiřování unijní spolupráce při provádění práva Unie a osvědčených postupů v oblasti azylu, k níž náleží znovuusídlení a přemisťování, legální migrace, včetně integrace státních příslušníků třetích zemí, a navracení osob; (b) zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů, včetně inovačních projektů založených na nadnárodních partnerstvích mezi subjekty sídlícími ve dvou či více členských státech za účelem povzbuzení inovací a usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů; (c) studie o možných nových formách unijní spolupráce v oblasti azylu, přistěhovalectví, integrace, navracení osob a příslušného práva EU, šíření a výměny informací týkajících se osvědčených postupů a všech dalších aspektů azylu, přistěhovalectví, integrace a návratové politiky, včetně institucionální komunikace o politických prioritách Unie; (d) vývoj společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení politického vývoje v oblasti azylu, legální migrace, integrace a navracení osob, a jejich používání členskými státy; (e) přípravu, monitorování, správní a technickou podporu, rozvoj mechanismu hodnocení, jež jsou nutné k provádění politiky v oblasti azylu a přistěhovalectví; (f) spolupráci s třetími zeměmi, především v rámci provádění dohod o zpětném přebírání osob, partnerství v oblasti mobility a regionálních programů ochrany. 3. Opatření uvedená v tomto článku se provedou v souladu s článkem 7 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení]. Článek 22 Mimořádná pomoc 1. Z fondu se poskytne finanční pomoc na řešení naléhavých a zvláštních potřeb v případě mimořádné situace. 2. Mimořádná pomoc se provede v souladu s článkem 8 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení]. Článek 23 Evropská migrační síť 1. Z fondu se podpoří Evropská migrační síť a bude poskytnuta finanční pomoc nezbytná pro její činnost a budoucí rozvoj. 2. Cílem Evropské migrační sítě je: (a) být poradním grémiem Unie pro otázky migrace a azylu prostřednictvím koordinace a spolupráce na vnitrostátní i unijní úrovni spolu se zástupci členských států, akademické obce, občanské společnosti, skupin odborníků a dalších unijních/mezinárodních subjektů; (b) odpovídat na potřeby orgánů Unie a členských států ohledně informací týkajících se migrace a azylu prostřednictvím poskytování aktuálních, objektivních, spolehlivých a srovnatelných informací o migraci a azylu s cílem podpořit tvorbu politiky Evropské unie v těchto oblastech; (c) zprostředkovat široké veřejnosti informace uvedené pod písmenem b). 3. V zájmu splnění svého cíle Evropská migrační síť: (a) shromažďuje a vyměňuje aktuální, objektivní, spolehlivé a srovnatelné údaje a informace z nejrůznějších pramenů, včetně zasedání, elektronických prostředků, společných studií a ad-hoc průzkumů; (b) provádí analýzu údajů a informací uvedených pod písmenem a), vylepšuje jejich srovnatelnost a předkládá je ve formátu, který by byl snadno přístupný zejména politickým činitelům; (c) vypracovává a zveřejňuje pravidelné zprávy o situaci v oblasti migrace a azylu v Unii a v členských státech; (d) díky poskytování vlastních informací být místem, na něž se široká veřejnost obrací kvůli objektivním a nestranným informacím ohledně migrace a azylu. 4. Evropská migrační síť, Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu a agentura Frontex zajistí vzájemnou soudržnost a koordinaci svých činností. 5. Evropskou migrační síť tvoří: (a) Komise, která koordinuje činnost Evropské migrační sítě a především zajišťuje, aby dostatečně odrážela politické priority Unie v oblasti migrace a azylu; (b) řídící výbor, který je zodpovědný za politický rámec a schvaluje činnosti Evropské migrační sítě. Tvoří jej Komise spolu s odborníky z členských států, Evropského parlamentu a dalších relevantních subjektů; (c) národní kontaktní místa, která vyberou členské státy, z nichž každé tvoří alespoň tři odborníci, kteří dohromady disponují zkušenostmi z oblasti migrace a azylu, tvorby politiky, práva, výzkumu a statistiky a kteří koordinují a zajišťují vnitrostátní účast na činnostech uvedených v čl. 19 odst. 1 s cílem zajistit příspěvek všech relevantních zúčastněných stran; (d) další relevantní vnitrostátní a unijní subjekty v oblasti migrace a azylu. 6. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví podrobná pravidla pro fungování Evropské migrační sítě v souladu s postupem uvedeným v čl. 27 odst. 2. 7. Částka vyhrazená na Evropskou migrační síť v rámci ročních rozpočtových prostředků fondu i pracovní program stanovující priority jejích činností se schvalují v souladu s postupem uvedeným v čl. 27 odst. 3 a pokud možno ve spojitosti s pracovním programem pro opatření Unie a mimořádnou pomoc. 8. Finanční pomoc určená na opatření Evropské migrační sítě bude mít podobu grantů udělovaných národním kontaktním místům a případně veřejných smluv v souladu s finančním nařízením. Článek 24 Technická pomoc 1. Z podnětu a/nebo jménem Komise se na technickou pomoc ročně z fondu vynaloží až 2,5 milionu EUR v souladu s článkem 10 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení]. 2. Z podnětu členského státu bude příspěvek fondu na technickou pomoc v rámci národního programu v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení] činit až 5 % z celkové částky přidělené členskému státu. KAPITOLA VI ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 25 Zvláštní ustanovení týkající se jednorázových částek určených na znovuusídlení a přemisťování Odchylně od pravidel způsobilosti výdajů stanovených v článku 18 nařízení (EU) č. …/… [horizontální nařízení], zvláště pokud jde o paušální částky a paušální financování, jsou jednorázové částky přidělované členským státům na znovuusídlení a/nebo přemisťování podle tohoto nařízení: – osvobozeny od povinnosti být podloženy statistickými údaji či údaji z minulosti a – poskytnuty, pokud osoba, na kterou je jednorázová částka přidělena, byla skutečně znovuusídlena a/nebo přemístěna v souladu s tímto nařízením. Článek 26 Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku. 2. Přenesení pravomoci na Komisi uvedené v tomto nařízení platí po dobu sedmi let ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období. 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v tomto nařízení kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu datu, které v něm bude upřesněno. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5. Akt v přenesené pravomoci přijatý v souladu s tímto nařízením vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení tohoto aktu Evropskému parlamentu a Radě, nebo před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém záměru námitky nevyslovit. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. Článek 27 Postup projednávání ve výboru 1. Komisi bude nápomocen společný Výbor pro azyl, migraci a bezpečnost zřízený čl. 55 odst. 1 nařízení (EU) č. .../… [horizontální nařízení]. 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Článek 28 Přezkum Na základě návrhu Komise Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení nejpozději do 30. června 2020. Článek 29 Použitelnost nařízení (EU) č. .../… [horizontální nařízení] Pro tento fond se použijí ustanovení [nařízení (EU) č. .../…]. Článek 30 Zrušení Tato rozhodnutí se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2014: (a) rozhodnutí č. 573/2007/ES; (b) rozhodnutí č. 575/2007/ES; (c) rozhodnutí 2007/435/ES; (d) rozhodnutí 2008/381/ES. Článek 31 Přechodná ustanovení 1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně celkového nebo částečného zrušení, dotyčných projektů a ročních programů až do jejich uzavření nebo pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, finanční podpory schválené Komisí na základě rozhodnutí 2008/381/ES ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013. 2. Při rozhodování o spolufinancování v rámci tohoto nařízení Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/435/ES a 2008/381/ES před [datum zveřejnění v Úředním věstníku]. 3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2013, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření opatření zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit. 4. K částkám na opatření, která byla pozastavena z důvodů soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží. Článek 32 Vstup v platnost a použitelnost Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami. V Bruselu dne . Za Evropský parlament Za Radu Předseda předseda PŘÍLOHA I Orientační roční rozpisy podle členských států na období 2014–2020 PŘÍLOHA II Seznam specifických opatření podle článku 16 (1) Zřizování a rozvoj center pro průjezd a evidenci uprchlíků, jejichž hlavním cílem je podpořit operace spojené se znovuusídlením ve spolupráci s vysokým komisařem OSN pro uprchlíky (2) Ve spolupráci s vysokým komisařem OSN pro uprchlíky vypracovat nové způsoby přístupu k azylovým řízením zaměřené na hlavní země průjezdu, například ochranné programy věnované specifickým skupinám či určité postupy na posuzování žádostí o azyl (3) Společné iniciativy mezi členskými státy v oblasti integrace, jako jsou srovnávací analýzy, vzájemná hodnocení či testování evropských modulů například na získání jazykových znalostí či organizace úvodních programů (4) Společné iniciativy zaměřené na identifikaci a provádění nových přístupů k postupům při prvním setkání a ochranné normy pro nezletilé osoby bez doprovodu (5) Společné návratové operace, včetně společných opatření týkajících se provádění dohod Unie o zpětném přebírání osob (6) Společné projekty týkající se opětovného začlenění osob do společnosti v zemích původu, jejichž cílem je udržitelný návrat, jakož i společná opatření na posílení schopnosti třetích zemí provádět dohody Unie o zpětném přebírání osob (7) Společné iniciativy zaměřené na obnovu jednoty rodin a na opětovné začlenění nezletilých osob bez doprovodu do společnosti zemí jejich původu (8) Zřizování společných migračních center ve třetích zemích, jakož i společné projekty na podporu spolupráce mezi pracovními agenturami a úřady práce z členských států a třetích zemí PŘÍLOHA III Seznam společných priorit Unie v oblasti znovuusídlení na období 2014–2015 (9) Regionální program ochrany ve východní Evropě (Bělorusko, Moldavsko, Ukrajina) (10) Regionální program ochrany v oblasti Afrického rohu (Džibutsko, Keňa, Jemen) (11) Regionální program ochrany v severní Africe (Egypt, Libye, Tunisko) (12) Uprchlíci v oblasti východní Afriky / Velkých jezer (13) Iráčtí uprchlíci v Sýrii, Libanonu, Jordánsku (14) Iráčtí uprchlíci v Turecku LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1. Název návrhu/podnětu 1.2. Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB 1.3. Povaha návrhu/podnětu 1.4. Cíle 1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu 1.6. Doba trvání akce a finanční dopad 1.7. Předpokládaný způsob řízení 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv 2.2. Systém řízení a kontroly 2.3. Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje 3.2.2. Odhadovaný dopad na operační prostředky 3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým finančním rámcem 3.2.5. Příspěvky třetích stran 3.3. Odhadovaný dopad na příjmy LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1. Název návrhu/podnětu Sdělení „Budování otevřené a bezpečné Evropy: rozpočet pro oblast vnitřních věcí na období 2014–2020“; návrh nařízení o obecných ustanoveních ohledně Azylového a migračního fondu a ohledně nástroje pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí; návrh nařízení, kterým se zřizuje Azylový a migrační fond. 1.2. Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB[26] Aktuálně okruh 3, hlava 18 – Vnitřní věci Budoucí víceletý finanční rámec: okruh 3 (Bezpečnost a občanství) – „Azylový a migrační fond“ Povaha návrhu/podnětu þ Návrh/podnět se týká nové akce (financování politiky vnitřních věcí v období 2014–2020) ¨ Návrh/podnět se týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[27] ¨ Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce ¨ Návrh/podnět se týká akce přesměrované na jinou akci 1.3. Cíle 1.3.1. Víceleté strategické cíle Komise sledované návrhem/podnětem Konečným cílem politik v oblasti vnitřních věcí je vytvořit prostor bez vnitřních hranic, kam mohou občané EU a státní příslušníci třetích zemí vstupovat a v němž se mohou volně pohybovat, žít, pracovat a přinášet s sebou nové nápady, kapitál, znalosti a inovace či zaplňovat úzký profil na trhu práce členských států, s důvěrou, že jejich práva budou plně respektována a jejich bezpečnost zaručena. Pro dosažení tohoto cíle má zcela zásadní význam spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi. Tento rostoucí význam politik v oblasti vnitřních věcí potvrdil rovněž Stockholmský program a jeho akční plán, jejichž realizace je pro Unii strategickou prioritou. Tematicky sem spadají např. oblast migrace (legální migrace a integrace, azyl, nelegální migrace a navracení osob), bezpečnost (předcházení terorismu a organizované trestné činnosti a boj proti nim, jakož i policejní spolupráce), řízení vnějších hranic (včetně vízové politiky) a vnější rozměr uvedených politik. Lisabonská smlouva Unii umožňuje, aby v reakci na každodenní starosti občanů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva projevila větší ambice. Na priority politik v oblasti vnitřních věcí, zejména na integraci státních příslušníků třetích zemí, by mělo být nahlíženo i v kontextu všech sedmi stěžejních iniciativ, jež představila strategie Evropa 2020 a jež mají EU pomoci překonat stávající finanční a ekonomickou krizi a dosáhnout inteligentního a udržitelného růstu, který podporuje začlenění. Z Azylového a migračního fondu bude plynout finanční pomoc potřebná k tomu, aby byly cíle unijní politiky vnitřních věcí naplněny do podoby hmatatelných výsledků. 1.3.1. Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB CÍLE AZYLOVÉHO A MIGRAČNÍHO FONDU a) posílení a další rozvoj společného evropského azylového systému a jeho vnějšího rozměru; b) podpora legální migrace do Unie v souladu s hospodářskými a sociálními potřebami členských států a podpora integrace státních příslušníků třetích zemí, včetně žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany; c) podpora spravedlivých a účinných strategií navracení osob prováděných v členských státech s důrazem na udržitelnost návratů a efektivitu zpětného přebírání osob v zemích původu; d) podpora solidarity a sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, zejména vůči těm státům, jež jsou migračním a azylovým tokům vystaveny nejvíce; Příslušné aktivity ABB: 18.03 (Evropský uprchlický fond, mimořádná opatření a Evropský fond pro integraci státních příslušníků třetích zemí) a 18.02 (pokud se týkají Evropského návratového fondu). 1.3.2. Očekávané výsledky a dopady Upřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové skupiny. Účinky, jež bude návrh z pohledu příjemců / cílových skupin mít, jsou podrobně popsány v oddílu 4.1.2 posouzení dopadů. Obecně lze konstatovat, že zamýšlené zjednodušení všech úrovní financování a způsobů řízení bude mít výrazně příznivý dopad na procesy řízení finanční podpory. Hlavními příjemci finanční podpory v oblasti azylu a migrace budou útvary členských států, jež jsou zodpovědné za provádění příslušných acquis a politiky, jakož i mezinárodní a nevládní organizace působící v oblasti azylu a migrace (řízení o přijetí, integrační opatření a návratové operace). Cílovými skupinami těchto změn jsou žadatelé o azyl, osoby požívající mezinárodní ochrany, znovuusídlení uprchlíci a další státní příslušníci třetích zemí, kteří přijíždí do EU z různých důvodů a kteří mají různé potřeby (např. ekonomických důvodů, za účelem sloučení rodiny, nezletilé osoby bez doprovodu atd.). Tím, že se různá opatření týkající se řízení migrace sloučí do jednoho fondu, budou tyto cílové skupiny lépe dosažitelné, neboť se zjednoduší přístup k finančním prostředkům (jeden odpovědný orgán, lepší viditelnost a jasnější rozsah intervencí) a umožní jejich pružnější podpora (např. tentýž druh opatření se zaměří na různé cílové skupiny). Rozsah intervence se rovněž rozšíří a bude pokrývat celý migrační řetězec s jeho různými cílovými skupinami, včetně rozšířených cílových skupin, tj. státních příslušníků třetích zemí druhé generace (jejichž matka či otec jsou státními příslušníky třetích zemí). 1.3.3. Ukazatele výsledků a dopadů Upřesněte ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu sledovat. Vzhledem k tomu, že zpracování národních programů musí předcházet politický dialog, nelze v této fázi vymezit konečný soubor ukazatelů, s jejichž pomocí bude dosahování výše uvedených specifických cílů měřeno. Pokud však jde o oblast azylu a migrace, k ukazatelům by patřila mimo jiné úroveň zlepšení podmínek přijímání u žadatelů o azyl, kvalita azylových řízení, konvergence míry uznání napříč členskými státy, úsilí členských států v oblasti znovuusídlení, úroveň zvýšení podílu státních příslušníků třetích zemí na zaměstnanosti, vzdělávání a na demokratických procesech, počet navrácených osob a míra posílení vzájemné pomoci mezi členskými státy, včetně pomoci při praktické spolupráci a přemisťování. 1.4. Odůvodnění návrhu/podnětu 1.4.1. Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu V oblasti vnitřních věcí se EU v období 2014–2020 bude i nadále potýkat se značnými výzvami. Tváří v tvář demografickým změnám, strukturální proměně trhů práce a způsobů, jakými se státy snaží přilákat kvalifikovanou pracovní sílu, bude do budoucnosti zaměřená politika v oblasti legálního přistěhovalectví a integrace rozhodujícím faktorem pro zvýšení konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti EU, obohacení naší společnosti a vytváření příležitostí pro všechny. EU potřebuje najít rovněž správná řešení v oblasti nelegální migrace a boje proti obchodování s lidmi. Současně musí EU i nadále vyjadřovat svou solidaritu se všemi, kteří potřebují mezinárodní ochranu. Prioritou zůstává dokončení bezpečnějšího a účinnějšího společného evropského azylového systému, který odráží naše hodnoty. Pro dosažení těchto cílů má zcela zásadní význam spolupráce s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi. Nedávné události v severní Africe ukazují, jak je důležité, aby EU disponovala komplexním a koordinovaným přístupem k migraci, hranicím a bezpečnosti. Stále důležitější vnější rozměr politik EU v oblasti vnitřních věcí se musí proto posílit plně v souladu se zahraniční politikou Unie. 1.4.2. Přidaná hodnota ze zapojení EU Řízení migračních toků představuje problémy, které nemohou členské státy řešit samostatně. Jde o oblast, pro kterou je jednoznačně přínosné využít rozpočet EU. Některé členské státy nesou vzhledem ke své zvláštní zeměpisné situaci a délce vnějších hranic Unie, kterou musejí spravovat, větší zátěž. Proto v centru společných politik týkajících se azylu a přistěhovalectví stojí zásada solidarity a spravedlivého sdílení odpovědností mezi členskými státy. Rozpočet EU má k dispozici prostředky na řešení finančních důsledků této zásady. V souvislosti s vnějším rozměrem oblasti vnitřních věcí je jasné, že pokud budou přijata opatření a sdruženy zdroje na úrovni EU, zvýší se významně vliv EU nezbytný k přesvědčení třetích zemí, aby s EU navázaly vztahy za účelem řešení otázek spojených s migrací, které jsou v prvé řadě v zájmu EU a členských států. Právo EU jednat v oblasti vnitřních věcí vyplývá z hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU”) nazvané „Prostor svobody, bezpečnosti a práva“, a zejména z čl. 77 odst. 2, čl. 78 odst. 2, čl. 79 odst. 2 a 4, čl. 82 odst. 1, článku 84 a čl. 87 odst. 2 SFEU. Na spolupráci s třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi se vztahuje čl. 212 odst. 3 SFEU. Návrhy respektují zásadu subsidiarity, jelikož většina finančních prostředků bude použita v souladu se zásadou sdíleného řízení s ohledem na institucionální pravomoci členských států. 1.4.3. Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulosti Přestože se má o stávajících finančních nástrojích v oblasti vnitřních věcí všeobecně za to, že plní své cíle a fungují účelně, ukázal přezkum v polovině období a konzultace se zúčastněnými stranami, že je zapotřebí: – budoucí nástroje v oblasti vnitřních věcí zjednodušit a racionalizovat tím způsobem, že bude počet finančních programů zredukován na dva, a to vytvořením Azylového a migračního fondu a Fondu pro vnitřní bezpečnost. Tento krok Unii umožní využívat svých nástrojů strategičtějším způsobem, tak aby citlivěji reagovaly na politické priority a potřeby EU, – posílit úlohu EU jakožto globálního hráče. Za tímto účelem by měly budoucí fondy reflektovat vnější rozměr, tak aby byl v souvislosti se zahraničněpolitickou dimenzí politik v oblasti vnitřních věcí posílen vliv EU, – sdílené řízení pokud možno preferovat před řízením centralizovaným, aby odpadla zbytečná byrokratická zátěž, – u sdíleného řízení prosazovat přístup, který více akcentuje výsledky; související přechod na víceleté programování v kombinaci s politickým dialogem na vysoké úrovni zajistí, aby byly národní programy členských států v plném souladu s politickými cíli a prioritami EU a byly orientovány na konkrétní výsledky, – zkvalitnit centralizované řízení, tak aby bylo při realizaci činností vázaných na konkrétní politiku k dispozici celé spektrum nástrojů; bude se přitom jednat mj. o podporu mezinárodních opatření, zejména opatření inovativních a opatření ve třetích zemích a vůči těmto zemím (vnější rozměr), jakož i o podporu mimořádných opatření, studií a akcí, – vytvořit společný regulační rámec, jehož součástí bude společná úprava programování, podávání zpráv, finančního řízení a kontroly; tento rámec by se měl co nejvíce podobat rámci, který upravuje ostatní fondy EU spravované v režimu sdíleného řízení; cílem je, aby byly s touto úpravou všechny zúčastněné strany lépe obeznámeny a aby byly oba rámce vzájemně co nejlépe sladěny, – upravit rychlou a účelnou reakci na mimořádné situace a za tímto účelem koncipovat fondy tak, aby mohla EU náležitě reagovat na rychlý vývoj událostí, – posílit úlohu agentur v oblasti vnitřních věcí s cílem podpořit praktickou spolupráci mezi členskými státy; těmto agenturám by mělo být svěřeno provádění specifických opatření s tím, že jejich činnost by měla současně podléhat náležité politické kontrole. Další podrobnosti jsou uvedeny v posouzení dopadů a v důvodových zprávách k jednotlivým nařízením. 1.4.4. Provázanost a možná synergie s dalšími relevantními nástroji Z několika dalších nástrojů EU budou podporovány činnosti, které budou vůči činnostem financovaným z Azylového a migračního fondu a z Fondu pro vnitřní bezpečnost komplementární. V současnosti se z Evropského sociálního fondu podporují integrační opatření týkající se přístupu na trh práce, zatímco se z Fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí financují opatření, jako jsou kurzy zaměřené na občanskou orientaci, účast na společenském a občanském životě, rovný přístup ke službám atd. Finanční podpora integračních opatření bude pokračovat stejným způsobem i v rámci Azylového a migračního fondu a budoucího Evropského sociálního fondu. Ze složky vnějšího rozměru Azylového a migračního fondu půjde podpora na opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, jež slouží především zájmům a cílům EU, mají přímý dopad v EU a jejích členských státech a zajišťují kontinuitu s opatřeními prováděnými na území EU. Financování bude navrženo a prováděno v souladu s vnější činností a zahraniční politikou EU. Nemělo by se zaměřovat na podporu opatření orientovaných na rozvoj a mělo by se případně doplňovat s finanční pomocí poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. V tomto smyslu bude mít nástupce tematického programu v oblasti migrace a azylu a nástroje stability zvláštní význam pro oblast vnitřních věcí. Zatímco se nástroje vnější pomoci zaměřují buď na podporu rozvojových potřeb přijímajících zemí nebo na podporu obecných politických zájmů EU u jejích strategických partnerů, půjde podpora z fondů v oblasti vnitřních věcí na ta konkrétní opatření ve třetích zemích, jež jsou v zájmu migrační politiky EU. Vyplní tak konkrétní mezeru a doplní soubor nástrojů, jež má EU k dispozici. 1.5. Doba trvání akce a finanční dopad þ Časově omezený návrh/podnět – þ Návrh/podnět v platnosti od 1. 1. 2014 do 31. 12. 2020 – þ Finanční dopad od roku 2014 do roku 2023 ¨ Časově neomezený návrh/podnět – Provádění s obdobím rozběhu od roku RRRR do roku RRRR, – poté plné fungování. 1.6. Předpokládaný způsob řízení[28] þPřímé centralizované řízení Komisí þ Nepřímé centralizované řízení, při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu svěřeny: – þ výkonným agenturám – þ subjektům zřízeným Společenstvími[29] – þ vnitrostátním veřejnoprávním subjektům / subjektům pověřeným výkonem veřejné služby – ¨ osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního nařízení þ Sdílené řízení s členskými státy þ Decentralizované řízení s třetími zeměmi þ Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte) Pokud vyberete více způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“. Poznámky: Předkládané návrhy budou prováděny především v režimu sdíleného řízení a za pomoci víceletých národních programů. Cíle, které si tyto národní programy vytknou, budou doplněny „opatřeními Unie“ a mechanismem rychlé reakce na mimořádné situace. Tato opatření budou mít především podobu grantů a veřejných zakázek, jež budou spravovány v režimu přímého centralizovaného řízení, a patřit k nim budou i opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím. K tomu, aby nedocházelo k tříštění úsilí, budou využity všechny dostupné prostředky; zdroje tak budou soustředěny na dosažení vybraných cílů EU a na využití odborného zázemí hlavních zúčastněných stran. Tento postup se bude případně opírat o partnerské a rámcové dohody. Technická pomoc poskytovaná z podnětu Komise bude realizována v režimu přímého centralizovaného řízení. 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv Upřesněte četnost a podmínky. U režimu sdíleného řízení je navržen jednotný a efektivní rámec pro podávání zpráv, monitorování a hodnocení. Pokud jde o národní programy, budou členské státy povinny zřídit monitorovací výbor, jehož činnosti se bude moci účastnit Komise. O provádění víceletých programů budou členské státy podávat každoročně zprávu, která bude podmínkou pro úhradu roční platby. V roce 2017 budou členské státy požádány, aby k pokroku při dosahování stanovených cílů předložily další údaje, jež budou využity při přezkumu v polovině období. Podobný postup proběhne v roce 2019 s cílem umožnit v posledním rozpočtovém roce (2020) případné modifikace. Díky fondům bude v oblasti vnitřních věcí rozvíjena zásada opírat se o vyhodnocená fakta. Oba fondy budou používat společný hodnotící a monitorovací rámec, který bude pracovat s obecnými politickými ukazateli. Tyto ukazatele budou zdůrazňovat orientaci na výstup a význam úlohy, kterou by fondy mohly sehrávat v kombinaci politik při dosahování cílů utváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Uvedené ukazatele budou sledovat dopad, který by fondy mohly mít: rozvoj společné kultury bezpečnosti hranic, policejní spolupráce a řešení krizí, účelnost řízení migračních toků směřujících do EU, spravedlivé a rovné zacházení se státními příslušníky třetích zemí; solidaritu a spolupráci mezi členskými státy při řešení otázek migrace a vnitřní bezpečnosti a dále společný přístup EU v otázkách migrace a bezpečnosti vůči třetím zemím. V zájmu náležitého uplatňování zásad pro hodnocení a s ohledem na související praktické zkušenosti, které členské státy získaly se stávajícím financováním vnitřních věcí na úrovni EU, bude Komise na vývoji společného hodnotícího a monitorovacího rámce s členskými státy spolupracovat. Za tímto účelem budou mj. vytvořeny šablony a vymezeny společné výstupové a výsledkové ukazatele. Všechna opatření budou vymezena na počátku programového období, tak aby mohly členské státy nastavit své systémy pro podávání zpráv a hodnocení podle dohodnutých zásad a požadavků. V zájmu omezení administrativy a posílení synergií mezi podáváním zpráv a hodnocením budou údaje požadované v hodnotících zprávách vycházet z údajů, které budou členské státy předkládat ve svých každoročních zprávách o provádění národních programů, a budou tyto údaje doplňovat. V roce 2018 Komise předloží zprávu o přezkumu národních programů v polovině období. Obecnější záběr pak bude mít průběžná zpráva o čerpání fondů, kterou Komise předloží do 30. prosince 2018, a následná hodnotící zpráva o celkové realizaci (jejímž předmětem tak nebudou jen národní programy spravované v režimu sdíleného řízení), kterou Komise podá do 30. června 2024. 2.2. Systém řízení a kontroly 2.2.1. Zjištěná rizika Výdajové programy GŘ HOME nejsou zatíženy významným rizikem chyb. Potvrzením je skutečnost, že o nich výroční zprávy Účetního dvora nepřinášejí významná zjištění a že míra zbytkových chyb uváděná ve výročních zpráv