Podobně vznikají občanům těžkosti spojené se získáváním přesných a včasných informací v přeshraničním kontextu s ohledem na základní praktické otázky, jako například, jak by se měl občan přihlásit k pobytu, jak postupovat, aby mu byla uznána kvalifikace, jak přihlásit děti do školy, jak zaregistrovat auto, pobírat důchod atd.

Firmy běžně vynakládají značnou část svých lidských zdrojů na seznámení se s příslušnými platnými pravidly a postupy, které jsou nutné k provádění jejich činnosti. Velké firmy mohou zaměstnat pracovníky, jejichž úkolem je shromažďování informací a plnění příslušných postupů. Pro malé a střední podniky a startupy to může představovat výraznou překážku. Nedávná studie kvantifikovala, že by podniky každý rok ušetřily 170 milionů EUR, pokud by osm klíčových postupů bylo v plném rozsahu dostupných online také pro zahraniční uživatele. Nedávná studie kvantifikovala, že pokud by vysoce kvalitní a dobře dostupné informace byly dostupné online, přineslo by to firmám roční úspory v rozmezí od 11 do 55 miliard EUR, které musí vynakládat na zkoumání devíti otázek ohledně podnikání, jimiž se zabývají předtím, než se zapojí do přeshraničních činností. Na jednotném trhu 28 členských států náklady na shromažďování informací rychle narůstají a neúměrnou zátěž nesou menší firmy, což je mnohdy odrazuje od snahy hledat příležitosti mimo domovský trh.

Obecněji řečeno, otevřená, efektivní a inkluzivní státní správa zaměřená na ambiciózní přístupy eGovernmentu poskytující personalizované, uživatelsky přátelské a přímé digitální veřejné služby bez ohledu na státní hranice může přinést všem Evropanům značné výhody. To má výrazný vliv na životy občanů a činnosti firem jak v jejich vlasti, tak v zahraničí. Občané a firmy však dosud nevyužívají plně všech výhod, které jim nabízejí digitální služby, jež by měly být snadno dostupné v rámci celé EU. Digitální technologie jakožto nedílná součást modernizace státní správy mohou přinést značné ekonomické a sociální výhody evropským občanům i společnosti jako celku.

·Zpráva skupiny na vysoké úrovni pro podnikatelské služby z roku 2014, usnesení Evropského parlamentu a různá sdělení Komise požadovala komplexní, uživatelsky přátelský balíček s informacemi a asistencí, jehož smyslem by bylo pomoci firmám orientovat se na jednotném trhu. Návrhy hovořily o zdokonalených verzích stávajících platforem a kontaktních míst, nebo bylo v rámci radikálnějšího přístupu navrhováno spojení všech prvků do jediného místa.

V rámci těchto postupů má pro firmy obzvláště velký význam registrace obchodní činnosti. Neměla by se však vztahovat na postupy vedoucí k založení společností nebo firem jako právnických osob. Jak bylo oznámeno ve strategii pro jednotný trh a v akčním plánu pro „eGovernment“, zařadila Komise do svého pracovního programu na rok 2017 iniciativu zaměřenou na to, aby srozumitelným způsobem usnadňovala digitální řešení v rámci celého životního cyklu firmy včetně online registrace obchodní činnosti. V současné době provádí Komise přípravné práce na této iniciativě týkající se práva obchodních společností a předpokládá, že příslušné online postupy budou s branou propojeny, jakmile budou uvedenou iniciativou zřízeny.

Všechny nástroje, které byly v této souvislosti hodnoceny, byly vytvořeny opatřením na úrovni EU, nefungují však jako jeden celek. Ačkoliv právní rámec podporuje součinnost, členské státy ji dostatečně nevyužívají, a to zejména kvůli absenci závazných povinností a celkové řídicí struktury ze strany EU a členských států, která by vyhodnocovala veškeré nástroje a zajišťovala jejich konzistenci.

Asistenční služby na úrovni EU jsou považovány za nákladově efektivní při zohlednění úspor a dalších výhod, které tyto služby přinášejí podnikům a občanům ve srovnání s mnohem nákladnějšími soukromými alternativními službami. Asistenční služby na národní úrovni (jednotná kontaktní místa, kontaktní místa pro výrobky a kontaktní místa pro stavební výrobky) však v případě firem vykazují podprůměrné výsledky z hlediska efektivnosti. Nízká kvalita jejich webových stránek navíc představuje promarněnou příležitost, neboť počet žádostí by se dal snížit díky lepšímu poskytování informací online, čímž by se ještě zvýšila nákladová efektivnost. Nabízí se prostor pro větší efektivnost a snazší dohledatelnost online, pokud by jednotlivé služby byly propagovány pod společnou značkou. Toho lze lépe dosáhnout na úrovni EU.

Různé obchodní organizace potvrdily, že pro firmy by bylo velmi užitečné, kdyby byly veškeré online informační nástroje pod jednou střechou. Některé navíc podporují rozvoj společné architektury pro informace v členských státech. Zúčastněné strany z řad podniků poukazují na to, že k tomu, aby se mohly zákonným způsobem zapojit do přeshraničních činností, musí být poskytnuty dostatečné informace, a to nejen podrobné technické informace, ale také regulační požadavky vztahující se mimo jiné na testování a podávání zpráv. K postupům většina zúčastněných stran z řad podniků uvádí, že všechny by měly být v plném rozsahu dostupné online, aby se neplýtvalo časem a penězi. Členské státy byly konzultovány v rámci skupiny odborníků pro směrnici o službách (včetně sítě EUGO, která této skupině podléhá), výboru pro vzájemné uznávání a také prostřednictvím dvoustranných setkání s vnitrostátními orgány. Celkem 17 členských států vydalo poziční dokument požadující vytvoření sítě jednotných digitálních bran (plně fungující portály eGovernmentu), které by podnikům měly pomáhat při zahájení činnosti, rozvoji a přeshraničním obchodováním poskytováním veškerých informací, jež jsou třeba k činnosti v daném členském státě. Podporují rovněž myšlenku, že k zahájení podnikání a činnosti kdekoliv na území EU by mělo být třeba pouze jediného digitálního procesu. Většina členských států zdůrazňuje, že internetové stránky, které budou tvořit jednotnou digitální bránu, by měly být především kvalitní a uživatelsky vstřícné a podporují rovněž myšlenku, aby se používalo označení kvality. Rovněž mají za to, že by informace měly být uživatelům dostupné alespoň v jednom běžně používaném jazyce EU. Členské státy poznamenaly, že zavedení postupů online vyžaduje značné investice, což jejich zavádění někdy zpomaluje. Většina členských států by uvítala jasné rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy a EU a daly by přednost tomu, aby vlastnictví a správa obsahu byly ve vnitrostátní kompetenci. Většina členských států by uvítala, aby Komise měla silnou koordinační pozici, z níž by především určovala cíle z hlediska aktualizací, obsahu, užitečnosti atd.

•Sběr a využití výsledků odborných konzultací

Značné odborné znalosti se podařilo získat pomocí velkého počtu studií a průzkumů prováděných orgány EU nebo zúčastněnými stranami od roku 2008 do roku 2017, rozsáhlých konzultací s odborníky, členskými státy a jinými zúčastněnými stranami, včetně pracovního setkání k danému tématu.

•Posouzení dopadů

Při přípravě této iniciativy bylo provedeno posouzení dopadů. Opětovně předložená zpráva bere v úvahu doporučení Výboru pro kontrolu regulace uvedená v jeho prvotním negativním stanovisku ze dne 20. ledna 2017 a také dodatečné body, které výbor vznesl ve svém závěrečném kladném stanovisku ze dne 7. března 2017. V posouzení dopadu byly hodnoceny tři varianty politiky:

·Varianta 1: Národně centralizované portály pro podniky a občany předepisující centrální strukturu informací prostřednictvím jednotných portálů na národní úrovni a na úrovni EU, ale se zohledněním měkkého zákonného přístupu s ohledem na zavedení online postupů. Pro akceptování dokumentů a dat z jiných členských států se nepočítá s žádným řešením na úrovni EU. Každý členský stát by měl spojit tři hlavní podnikatelská kontaktní místa (pro služby a zboží).

·Varianta 2: Koordinovaný přístup EU, který dává členským státům volnost ohledně toho, kde poskytují požadované informace online. Musely by poskytovat pouze odkazy na příslušné webové stránky centrálnímu úložišti Komise, z něhož by je vybíral společný vyhledávač, který by je prezentoval uživatelům v reakci na vyhledávání. V rámci toho by byl vyvinut „vyhledávač asistenčních služeb“, který by uživatelům poskytoval ty správné asistenční služby. Vyhledávač by byl omezen na obsah brány a mohl by být integrován do národních informačních portálů a webových stránek a také do informačních portálů a webových stránek EU. Tato varianta by zavazovala členské státy k tomu, aby určité klíčové postupy prováděly pro podniky a občany v plném rozsahu online v souladu s dohodnutým harmonogramem.

·Varianta 3: Plně centralizovaný přístup v rámci celé EU: poskytování všech informací na národní úrovni i na úrovni EU prostřednictvím centrální databáze na úrovni EU. Tato varianta by vyžadovala, aby bylo online uveřejněno 20 stejných základních postupů jako ve variantě 2, ale předpokládala by vytvoření zvláštního IT nástroje, který by umožňoval back office spolupráci mezi orgány domácí a hostitelské země za účelem vyhovění požadavku (hlavně z hlediska předkládání dokladů) zahraničního uživatele. „Dohledatelnost“ informací a postupů by v centrální databázi byla snadná. Vyhledávání asistenčních služeb by pomáhal společný asistenční vyhledávač (stejný jako ve variantě 2).

Varianta 1 byla považována za efektivní řešení, nikoliv však velmi efektivní řešení – důvodem je výrazný nedostatek spočívající v tom, že spuštění online postupů by bylo ponecháno na dobrovolném rozhodnutí členských států, a také v neexistenci společného řešení problému přeshraničního používání dokladů pro postupy. Dále by zde dostatečně nebyla řešena špatná dohledatelnost, jelikož vyhledávače na národních obchodních portálech by v principu nesloužily vyhledávání ve všech jazycích EU. A konečně, neexistence společného monitorovacího nástroje pro kvalitu by zkomplikovala prosazování kritérií kvality. Z těchto důvodů se dospělo k závěru, že tato varianta by pravděpodobně dostatečně neřešila potřeby uživatelů.

Varianta 3 získala zdaleka nejvyšší počet bodů, pokud jde o vyhovění potřebám uživatelů. Její plně centralizovaný přístup by zaručoval harmonizovaný způsob prezentace informací, což by zajišťovalo, že uživatelé mohou snadno nalézt informace, které hledají. Harmonizované postupy v rámci celé EU by z hlediska svého řešení byly v plném rozsahu dostupné zahraničním uživatelům. Vážným nedostatkem této varianty by však byla problematická proveditelnost z důvodů nedostatečné podpory členských států pro tak centralizovaný přístup. Celková efektivnost této varianty navíc nebyla zhodnocena jako příliš vysoká, jelikož kombinuje velmi vysoké náklady se značnou duplikací.

Varianta 2 byla zvolena z toho důvodu, že poskytuje dostatečné záruky pro vynutitelnost díky použití společného nástroje zpětné vazby od uživatelů s ohledem na sledování pokrytí a kvality. Panuje přesvědčení, že zvolená varianta dokáže s nejvyšší pravděpodobností efektivně splnit úkoly, a to přiměřeným způsobem při maximalizaci přínosů pro zainteresované osoby. Komise a členské státy budou muset společně velmi úzce spolupracovat na efektivní a postupné realizaci veškerých rozličných požadavků této varianty.

•Účelnost právních předpisů a zjednodušování

Toto nařízení usnadní přístup podnikům, včetně malých a středních podniků, na jednotný trh tím, že výrazně sníží transakční náklady na poskytování služeb nebo prodej zboží v jiných členských státech. Lepší přístup na jednotný trh povede k větším úsporám z rozsahu, což zvýší konkurenceschopnost a nákladovou efektivnost podniků. Návrh rovněž reaguje na nedávný požadavek platformy REFIT na vytvoření jednotného vstupního bodu s jasnými informacemi a koordinovanými službami pro podniky v každém členském státě a definicí minimálních společných kritérií kvality s ohledem na obsah, fungování a úroveň integrace každého portálu s jednotnou digitální branou.

•Základní práva

Tento návrh splňuje a podporuje práva obsažená v Listině základních práv, zejména právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států (článek 45); právo studovat (článek 14), hledat zaměstnání, pracovat, usadit se a poskytovat služby v kterémkoli členském státě (článek 15). Nařízení se rovněž zabývá otázkou diskriminace, byť nepřímé, státních občanů jiných členských států ve srovnání s občany vlastní země, jelikož je nutné přijmout opatření, aby informace dostupné prostřednictvím brány mohly být dostupné také v jiném než v národním jazyce a online postupy by měly být dostupné pro uživatele z jiných členských států (čl. 21 odst. 2 Listiny a článek 18 SFEU).

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY