Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o udělování koncesí /* KOM/2011/0897 v konečném znění - 2011/0437 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Komise oznámila záměr přijmout legislativní iniciativu týkající se koncesí ve svém sdělení s názvem Akt o jednotném trhu – Dvanáct nástrojů k podnícení hospodářského růstu a posílení důvěry ze dne 13. dubna 2011. Udělování koncesí na stavební práce se v současnosti řídí jen omezeným počtem sekundárních právních předpisů, zatímco na koncese na služby se vztahují pouze obecné zásady Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Tento nedostatek má za následek vážné narušení vnitřního trhu, protože především omezuje přístup evropských společností (především malých a středních podniků) k hospodářským příležitostem, které koncesní smlouvy skýtají. nedostatek právní jistoty vede rovněž k neefektivnosti. Cílem této iniciativy je snížit právní nejistotu související se zadáváním koncesí ve prospěch orgánů veřejné správy i hospodářských subjektů. Právo EU neomezuje svobodu veřejného zadavatele nebo zadavatele plnit úkoly veřejného zájmu, které spadají do jeho oblasti působnosti, s využitím vlastních zdrojů, pokud se však veřejný zadavatel rozhodne vyzvat k plnění těchto úkolů externí subjekt, musí být všem hospodářským subjektům v EU zaručen účinný přístup na trh. V situaci významných rozpočtových omezení a hospodářských potíží v mnoha členských státech EU má účinná alokace veřejných finančních prostředků zvláštní význam. Náležitý právní rámec pro udělování koncesí podpoří veřejné a soukromé investice do infrastruktury a strategických služeb s co nejlepším poměrem kvality a ceny. Potenciál legislativní iniciativy týkající se koncesních smluv, pokud jde o vytvoření podpůrného rámce EU pro partnerství veřejného a soukromého sektoru, byl zdůrazněn ve sdělení Komise z roku 2009 s názvem Mobilizace soukromých a veřejných investic pro obnovu a dlouhodobou strukturální změnu: rozvoj partnerství veřejného a soukromého sektoru. Tato předloha je předkládána současně s revizí směrnic o zadávání veřejných zakázek[1]. Povede k přijetí samostatného právního nástroje, který upravuje udělování koncesí a který společně se dvěma návrhy na revizi stávajících směrnic o zadávání veřejných zakázek (2004/17/ES a 2004/18/ES) usiluje o vytvoření moderního rámce pro zadávání veřejných zakázek. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Od 12. května do 9. července 2010 vedla Komise veřejnou internetovou konzultaci otevřené široké veřejnosti. V období od 5. srpna do 30. září 2010 se uskutečnila další veřejná konzultace zaměřená na podniky, sociální partnery a zadavatele. Konzultace potvrdily existenci problémů vyplývajících z nedostatečné právní jistoty a poukázaly na překážky, s nimiž se podniky potýkají, pokud jde o přístup na trh. Naznačily rovněž, že by bylo vhodné provést odpovídající zásah ze strany EU. Výsledky jsou k dispozici na adrese http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/concessions_en.htm Tyto závěry potvrdila taktéž řada dvoustranných schůzek se zástupci členských států, na místní úrovni, s podniky působícími v dotčených odvětvích a průmyslovými sdruženími. Informace získané během konzultací byly použity ve zprávě o posouzení dopadů, která byla výborem pro posuzování dopadů přezkoumána a schválena dne 21. března 2011. Doporučení výboru pro posuzování dopadů se týkala zejména poskytnutí dalších důkazů o rozsahu problémů, důsledků zjištěného narušení trhu, rozdílného nakládání s veřejnými zakázkami a koncesemi a posílení analýzy dopadů a porovnání možností. Tato doporučení byla zohledněna v nově předložené verzi posouzení dopadů. Stanoviska výboru pro posuzování dopadů týkající se zprávy byla zveřejněna společně s tímto návrhem, konečnou zprávou o posouzení dopadů a jejím shrnutím. Zpráva potvrdila potřebu nové legislativy. Podle jejích zjištění se hospodářské subjekty potýkají s nerovnými podmínkami, což často vede k nevyužití podnikatelských příležitostí. Tato situace vede k dodatečným nákladům a poškozuje konkurenty usazené v ostatních členských státech, veřejné zadavatele, zadavatele i spotřebitele. Mimo to jsou i nadále nejasné jak definice koncesí, tak přesný obsah povinností týkajících se transparentnosti a zákazu diskriminace, které vyplývají ze Smlouvy. Výsledná nedostatečná právní jistota zvyšuje riziko zrušení či předčasného ukončení protiprávně zadaných zakázek a v konečném důsledku odrazuje orgány od využívání koncesí v případech, kdy by tento druh smlouvy mohl být vhodným řešením. I kdyby členské státy přijaly právní předpisy vytvářející právní rámec založený na zásadách Smlouvy, i nadále by přetrvávala právní nejistota související s výkladem těchto zásad ze strany vnitrostátních zákonodárců a velké rozdíly mezi právními předpisy jednotlivých členských států. V některých případech byla naprostá absence vnitrostátních právních předpisů označena za příčinu přímého zadávání zakázek se souvisejícími riziky nezákonných praktik či dokonce korupce. Zjištěným optimálním řešením jsou právní předpisy založené na stávajících ustanoveních pro koncese na stavební práce, náležitě upravené a doplněné určitými specifickými ustanoveními. Restriktivnější přístup by spočíval v rozšíření ustanovení vztahujících se na veřejné zakázky na koncese. Tento přístup byl shledán kontraproduktivním, jelikož by mohl veřejné zadavatele odradit od využívání koncesí. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU · Právní základ Návrh je založen na čl. 53 odst. 1 a článcích 62 a 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). · Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci EU. Cílů návrhu nemohou uspokojivě dosáhnout členské státy z tohoto důvodu: Koordinace postupů pro zadávání veřejných zakázek překračujících určité prahové hodnoty je důležitým nástrojem dokončení vnitřního trhu v oblasti veřejných nákupů zajištěním účinného a rovného přístupu hospodářských subjektů ke koncesím na celém jednotném trhu. Celoevropsky platná zadávací řízení zajišťují při zadávání veřejných zakázek transparentnost a objektivitu vedoucí k značným úsporám a lepším výsledkům veřejných zakázek ve prospěch orgánů členských států a v konečném důsledku i evropských daňových poplatníků. Tohoto cíle nemůže být uspokojivě dosaženo jednotlivými opatřeními členských států, jež by nevyhnutelně vedla k rozdílným požadavkům a případně protichůdným postupům, čímž by se zvýšila složitost regulace a vytvořily neopodstatněné překážky pro přeshraniční činnost. Mnoho členských států dosud nevyložilo, neobjasnilo nebo nezavedlo příslušné zásady Smlouvy týkající se transparentnosti a rovného zacházení tak, aby bylo zajištěno náležité uzavírání koncesních smluv. Výsledná nedostatečná právní jistota a omezení vstupu na trhy nebudou pravděpodobně odstraněny bez zásahu na odpovídající úrovni. Zásah EU je proto nezbytný k odstranění stávajících překážek pro trh s koncesemi zahrnující celou EU a k zajištění sbližování a rovných podmínek, což zaručí volný pohyb zboží a služeb napříč 27 členskými státy. Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. · Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, jelikož nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení cíle spočívajícího v zajištění řádného fungování vnitřního trhu prostřednictvím stanovení omezených pravidel pro udělování koncesí. Posouzení dopadů umožnilo nalézt celou škálu řešení. Ta byla následně analyzována z hlediska jejich adekvátnosti, pokud jde o dosažení cílů legislativy. Tato analýza prokázala, že cílů nelze dosáhnout prostřednictvím politiky týkající se nesplnění povinnosti či jiných nelegislativních nástrojů, například právně nevymahatelných předpisů. Bylo zjištěno, že také nejzákladnější soubor ustanovení, jež se v současnosti vztahují na veřejné koncese na stavební práce, je neadekvátní, protože nezajišťuje dostatečnou právní jistotu a dodržování zásad Smlouvy. Na druhou stranu se usuzovalo, že podrobnější právní předpisy podobné stávajícím pravidlům pro zadávání veřejných zakázek překračují rámec toho, co je nezbytné k dosažení cílů. · Volba nástrojů Jelikož je návrh založen na čl. 53 odst. 1 a článcích 62 a 114 SFEU, nebylo by použití nařízení vztahujícího se na pořizování zboží i služeb podle Smlouvy přípustné. Navrhovaným nástrojem je proto směrnice. Nelegislativní nástroje byly zamítnuty z důvodů, jež jsou podrobně objasněny v posouzení dopadů. 4. Rozpočtové důsledky Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet. 5. Další informace · Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti Návrh obsahuje ustanovení o přezkumu v souvislosti s ekonomickými dopady na vnitřní trh vyplývajícími z uplatňování prahových hodnot stanovených v článku 5. · Podrobné vysvětlení návrhu Očekává se, že navrhovaná směrnice zaručí transparentnost, spravedlnost a právní jistotu při udělování koncesí, a přispěje tak k lepším investičním možnostem, a v konečném důsledku k většímu množství kvalitnějších stavebních děl a služeb. Bude se vztahovat na koncese udělené po jejím vstupu v platnost. To je v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie týkající se změn smluv (aniž by byla dotčena dočasná ujednání, jež se mohou ukázat naprosto nezbytná k zajištění kontinuity poskytování služeb do doby udělení nové koncese). Výše uvedených zlepšení by mělo být dosaženo díky řadě procesních požadavků a objasnění otázek týkajících se udělování koncesí, které mají dva hlavní cíle: zvýšení právní jistoty a zajištění lepšího přístupu všech evropských podniků na trh s koncesemi. Právní jistota Hlavním cílem směrnice je objasnit právní rámec vztahující se na udělování koncesí, ale také jasně vymezit oblast působnosti tohoto rámce. Konkrétní povinnosti v oblasti koncesí zvýší právní jistotu na jedné straně tím, že veřejní zadavatelé a zadavatelé budou mít k dispozici jasná pravidla zohledňující zásady Smlouvy s souvislosti s udělováním koncesí, a na druhé straně tím, že hospodářským subjektům budou poskytnuty určité základní záruky, pokud jde o koncesní řízení. Definice: Tento návrh směrnice o udělování koncesí poskytuje přesnější definici koncesních smluv s odkazem na pojem operačního rizika. Vyjasňuje, jaké druhy rizik se mají považovat za operační rizika a jak vymezit značné riziko. Odkazuje rovněž na maximální dobu platnosti koncesí. Zohlednění povinností vyplývajících ze Smlouvy v sekundárním právu: Návrh rozšiřuje působnost většiny povinností, jež v současnosti platí pro udělování veřejných koncesí na stavební práce, na všechny koncese na služby. Stanoví také řadu konkrétních a přesnějších požadavků pro různé fáze zadávacího řízení na základě zásad Smlouvy podle výkladu v judikatuře Soudního dvora Evropské unie. Mimoto rozšiřuje uplatňování sekundárního práva na udělování koncesí v odvětví veřejných služeb, které jsou v současnosti z těchto právních předpisů vyňaty. Spolupráce orgánů veřejné správy: Existuje značná právní nejistota, pokud jde o to, nakolik by se pravidla pro zadávání veřejných zakázek měla vztahovat na spolupráci mezi orgány veřejné správy. Příslušná judikatura Soudního dvora Evropské unie je mezi jednotlivými členskými státy, ba dokonce mezi jednotlivými veřejnými zadavateli vykládána odlišně. Tento návrh proto objasňuje případy, ve kterých smlouvy uzavřené mezi veřejnými zadavateli nepodléhají uplatňování pravidel pro udělování koncesí. Toto objasnění se řídí zásadami stanovenými v příslušné judikatuře Soudního dvora. Změny: Pro odborníky z praxe je stále důležitější a problematičtější otázka změny koncesí během jejich doby platnosti. Zvláštní ustanovení o změně koncesí přebírá základní řešení vypracovaná v judikatuře a představuje pragmatické řešení pro případ nepředvídaných okolností, jež vyžadují úpravu koncese během její doby platnosti. Lepší přístup na trhy s koncesemi Návrh přináší podstatné zlepšení přístupu hospodářských subjektů na trhy s koncesemi. Jeho ustanovení jsou v první řadě zaměřena na zvýšení transparentnosti a spravedlivosti koncesních řízení, neboť omezují libovůli veřejných zadavatelů a zadavatelů při rozhodování např. o tom, zda bude koncese oznámena předem nebo až po udělení, o procesních zárukách, o kritériích pro výběr a udělení nebo lhůtách pro uchazeče. Návrh navíc zajišťuje lepší přístup k výkonu spravedlnosti při prevenci nebo řešení porušení daných ustanovení. Zveřejňování v Úředním věstníku: Pro zajištění transparentnosti a rovného zacházení se všemi hospodářskými subjekty tento návrh stanoví povinné zveřejňování koncesních smluv s hodnotou nejméně 5 000 000 EUR. Tato prahová hodnota, která se již vztahuje na koncese na stavební práce, byla s přihlédnutím k veřejným konzultacím a studiím, které Komise provedla při přípravě tohoto návrhu, nyní rozšířena na koncese na služby. Cílem je zajistit, aby dodatečná administrativní zátěž a náklady byly úměrné hodnotě koncese, a zohlednit koncese s jednoznačným přeshraničním významem. Prahová hodnota se bude vztahovat na hodnotu koncesí vypočítanou podle metodiky stanovené v koncesní smlouvě. U služeb tato hodnota odráží odhadovanou celkovou hodnotu všech služeb, které má koncesionář během celé doby trvání koncese poskytnout. Nová pravidla rovněž vymezují minimální rozsah informací, jež musí být sděleny potenciálním uchazečům. Lhůty: Návrh také stanoví minimální lhůtu pro projevení zájmu o účast v jakémkoli koncesním řízení v délce 52 dnů, jak je tomu v současnosti u veřejných koncesí na stavební práce. Bylo rozhodnuto stanovit pro koncese delší lhůtu než pro veřejné zakázky, neboť koncese jsou obvykle složitější. Kritéria pro výběr a vyloučení: Návrh stanoví povinnosti týkající se kritérií pro výběr, která veřejní zadavatelé nebo zadavatelé při udělování koncesí uplatňují. Tato pravidla jsou méně přísná než obdobná ustanovení, která se v současnosti vztahují na veřejné zakázky. Omezují však kritéria pro výběr pouze na kritéria související s ekonomickou, finanční a technickou způsobilostí uchazeče a omezují též rozsah přijatelných kritérií pro vyloučení. Kritéria pro udělení: Návrh ukládá povinnost uplatňovat objektivní kritéria související s předmětem koncese, která jsou v souladu se zásadami transparentnosti, nediskriminace a rovného zacházení, zaručují posuzování nabídek v podmínkách účinné soutěže a umožňují stanovit celkovou ekonomickou výhodu pro veřejného zadavatele nebo zadavatele. Tato kritéria zabraňují libovůli veřejných zadavatelů a zadavatelů při přijímání rozhodnutí a musí být zveřejněna předem a uvedena sestupně podle důležitosti. Členské státy, veřejní zadavatelé nebo zadavatelé, kteří si to přejí, mohou pro udělení koncese také stanovit nebo uplatňovat kritérium „hospodářsky nejvýhodnější nabídky“. Procesní záruky: Na rozdíl od směrnic o veřejných zakázkách nestanoví navrhovaná pravidla pevný seznam typů zadávacích řízení. Díky tomuto řešení mohou veřejní zadavatelé a zadavatelé používat pružnější postupy zadávání koncesí, při nichž mohou zejména zohlednit vnitrostátní právní tradici a zorganizovat řízení nejefektivnějším způsobem. Návrh nicméně stanoví několik jasných procesních záruk, které je nutno při udělování dodržet, především při vyjednáváních. Dané záruky zajišťují spravedlivost a transparentnost řízení. Opravné prostředky: Tento návrh umožňuje rozšíření oblasti působnosti směrnic o přezkumném řízení (směrnice 89/665/EHS a 92/13/ES ve znění směrnice 2007/66/ES) na všechny koncese překračující stanovenou prahovou hodnotu s cílem zaručit účinné prostředky, kterými lze napadnout rozhodnutí o udělení koncese u soudu, a stanovit minimální soudní standardy, jež musí veřejní zadavatelé nebo zadavatelé dodržovat. 2011/0437 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o udělování koncesí (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 53 odst. 1 a články 62 a 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Neexistence jednoznačných pravidel na úrovni Unie, která upravují udělování koncesí, vyvolává právní nejistotu, vytváří překážky pro volný pohyb služeb a narušuje fungování vnitřního trhu. Hospodářské subjekty, zejména malé a střední podniky, jsou proto připraveny o svá práva na vnitřním trhu a přicházejí o důležité obchodní příležitosti a orgány veřejné správy nemusí nalézt nejlepší možnost použití veřejných finančních prostředků, aby občané EU mohli využívat kvalitní služby za nejlepší ceny. Náležitý právní rámec pro udělování koncesí by pro všechny hospodářské subjekty v Unii zajistil účinný a nediskriminační přístup na trh a právní jistotu podporující veřejné investice do infrastruktur a strategických služeb pro občany. (2) Zadávání veřejných zakázek hraje hlavní úlohu ve strategii Evropa 2020[4] jako jeden z tržních nástrojů, jež se budou využívat k dosažení inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění při zajištění co nejúčinnějšího využívání veřejných prostředků. Udělování koncesí na stavební práce v současnosti podléhá základním pravidlům stanoveným ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, zatímco na udělování koncesí na služby s přeshraničním významem se vztahují zásady Smlouvy, zejména zásada volného pohybu zboží, svobody usazování a volného pohybu služeb, jakož i zásady z nich vyplývající, jako je rovné zacházení, zákaz diskriminace, vzájemné uznávání, proporcionalita a transparentnost. Existuje riziko právní nejistoty spojené s různým výkladem zásad Smlouvy vnitrostátními zákonodárci a velkými rozdíly mezi právními předpisy jednotlivých členských států. Toto riziko potvrzuje rozsáhlá judikatura Soudního dvora Evropské unie, která se však pouze částečně zabývá určitými aspekty zadávání koncesních smluv. Na úrovni celé Unie je proto ve všech členských státech nezbytná jednotná konkretizace zásad Smlouvy a z toho plynoucí eliminace rozdílů v jejich chápání v zájmu odstranění přetrvávajícího narušení vnitřního trhu. (3) Touto směrnicí by neměla být nijak dotčena svoboda členských států nebo orgánů veřejné správy rozhodovat o přímém zajištění staveb nebo služeb pro veřejnost či o pověření třetích osob tímto zajištěním. Při sledování cílů veřejné politiky by členské státy nebo orgány veřejné správy měly mít možnost libovolně stanovit charakteristiky služby, jež má být poskytována, včetně případných podmínek týkajících se kvality nebo ceny služeb. (4) V případě koncesí, které překračují určitou hodnotu, je vhodné zajistit při zadávání těchto zakázek minimální koordinaci vnitrostátních postupů na základě zásad Smlouvy, aby bylo zaručeno otevření koncesí hospodářské soutěži a přiměřená právní jistota. Tato koordinační ustanovení by neměla jít nad rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedených cílů. Členské státy by však měly mít možnost tato ustanovení doplnit a dále rozvíjet, považují-li to za vhodné, zejména k lepšímu zajištění dodržování výše uvedených zásad. (5) Určitá ustanovení o koordinaci by měla být zavedena rovněž při udělování koncesí na stavební práce a služby v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, a to vzhledem ke skutečnosti, že vnitrostátní orgány mohou ovlivňovat chování subjektů působících v těchto odvětvích, a s přihlédnutím k uzavřenému charakteru trhů, na nichž tyto subjekty působí, v důsledku existence zvláštních či výlučných práv udělených členskými státy v souvislosti s dodávkami, poskytováním nebo provozováním sítí určených k poskytování dotčených služeb. (6) Koncese jsou úplatné smlouvy uzavřené mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli nebo zadavateli, jejichž předmětem je pořízení staveb nebo služeb, kdy protiplnění obvykle spočívá v právu užívat stavbu nebo služby, které jsou předmětem smlouvy. Na provedení těchto stavebních prací nebo poskytování služeb se vztahují zvláštní závazné povinnosti, které stanoví veřejný zadavatel nebo zadavatel a které jsou právně vymahatelné. Za koncese by se naopak neměly považovat některé akty státu, například povolení nebo licence, jejichž prostřednictvím stát nebo orgán veřejné správy stanoví podmínky pro vykonávání ekonomické činnosti. Totéž platí pro určité dohody, jejichž předmětem je právo hospodářského subjektu využívat určité veřejné oblasti nebo zdroje, jako jsou smlouvy o nájmu pozemků, jimiž stát nebo veřejný zadavatel či zadavatel stanoví pouze obecné podmínky užívání bez pořízení konkrétních stavebních prací nebo služeb. (7) Problémy spojené s výkladem pojmů koncese a veřejná zakázka jsou zdrojem trvalé právní nejistoty zúčastněných stran a základem mnoha rozsudků Soudního dvora Evropské unie týkajících se této záležitosti. Je proto nutno objasnit definici koncese, zejména s odkazem na pojem značného operačního rizika. Hlavní znak koncese, tj. právo užívat stavbu nebo služby, vždy znamená, že se na koncesionáře přenáší ekonomické riziko, že se koncesionáři nepodaří dosáhnout návratnosti vynaložené investice a nákladů vzniklých při provozování zadané stavby nebo poskytování zadaných služeb. Uplatňování zvláštních pravidel, která upravují udělování koncesí, by nebylo opodstatněné, pokud by veřejný zadavatel nebo zadavatel zprostil zhotovitele břemene možných ztrát tím, že by mu zaručil minimální příjem, který by se přinejmenším rovnal nákladům, jež zhotovitel musel vynaložit v souvislosti s plněním smlouvy, nebo by byl vyšší než tyto náklady. Současně je nutno objasnit, že by se za koncese měla považovat určitá ujednání, která jsou plně hrazena veřejným zadavatelem nebo zadavatelem, pokud návratnost investic a nákladů, jež hospodářskému subjektu vzniknou při provozování stavby nebo poskytování služby, závisí na skutečné poptávce po dané službě nebo stavebním díle či na jejich dostupnosti. (8) Pokud odvětvové nařízení zaručuje koncesionáři dosažení bezztrátovosti, pokud jde o investice a náklady vzniklé při plnění smlouvy, neměla by se tato smlouva považovat za koncesi ve smyslu této směrnice. (9) Pro vymezení oblasti působnosti této směrnice je nejdůležitější pojem zvláštních či výlučných práv, jelikož na subjekty, které nejsou zadavateli podle čl. 4 odst. 1 bodu 1 ani veřejnými podniky se její ustanovení vztahují pouze v míře, v jaké vykonávají jednu z činností, které jsou do její působnosti zahrnuty na základě těchto práv. Je proto vhodné objasnit, že pro účely této směrnice práva, která byla udělena pomocí postupu, jenž je založen na objektivních kritériích, zejména podle právních předpisů Unie, a u něhož byla zajištěna náležitá publicita, nepředstavují zvláštní nebo výlučná práva. Tyto právní předpisy by měly zahrnovat směrnici Evropského parlamentu a Rady 98/30/ES ze dne 22. června 1998 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem[5], směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/92/ES ze dne 19. prosince 1996 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou[6], směrnici Evropského parlamentu a Rady 97/67/ES ze dne 15. prosince 1997 o společných pravidlech pro rozvoj vnitřního trhu poštovních služeb Společenství a zvyšování kvality služby[7], směrnici Evropského parlamentu a Rady 94/22/ES ze dne 20. května 1994 o podmínkách udělování a užívání povolení k vyhledávání, průzkumu a těžbě uhlovodíků[8] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70[9]. Stále rozmanitější formy veřejných opatření vyžadují, aby byl jednoznačněji vymezen pojem samotné zakázky. Pravidla Unie týkající se koncesí se vztahují na pořízení staveb nebo služeb za protiplnění spočívající v užívání těchto staveb nebo služeb. Výraz pořízení je nutno chápat široce ve smyslu dosažení přínosů dotyčných staveb nebo služeb, jež ne ve všech případech vyžaduje převod vlastnictví na veřejné zadavatele nebo zadavatele. Do oblasti působnosti této směrnice obvykle nespadá pouhé financování činnosti, jež je často spojeno s povinností vrátit obdržené částky, nejsou-li použity k zamýšlenému účelu. (10) Ukázalo se rovněž, že je nutné objasnit, co by se mělo rozumět jednou zakázkou s tím, že s ohledem na prahové hodnoty stanovené ve směrnici je třeba vzít v úvahu souhrnnou hodnotu všech koncesí udělených za účelem této zakázky a že je nezbytné zveřejnit celou zakázku, případně rozdělenou na části. Pojem jedna zakázka zahrnuje veškeré dodávky, stavební práce a služby potřebné pro provedení konkrétního projektu. Existenci jediného projektu může naznačovat například celkové předchozí plánování a vypracování veřejným zadavatelem a skutečnost, že různé pořízené prvky plní jednu hospodářskou a technickou funkci nebo jsou jinak logicky propojené. (11) K zajištění skutečného otevření trhu a náležité rovnováhy při uplatňování pravidel pro udělování koncesí v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb je nezbytné, aby byly dotčené subjekty určeny na jiném základě, než je jejich právní postavení. Je proto třeba zajistit, aby nebylo dotčeno rovné zacházení se zadavateli působícími ve veřejném sektoru a zadavateli působícími v soukromém sektoru. V souladu s článkem 345 Smlouvy je třeba rovněž zajistit, aby nebyla dotčena pravidla týkající se úpravy vlastnictví uplatňovaná v členských státech. (12) Koncese mohou být zadavateli udělovány za účelem plnění požadavků, které vyplývají z různých činností, jež mohou podléhat různým právním režimům. Je nutno upřesnit, že právní režim použitelný na jednu koncesi určenou k pokrytí více činností by měl podléhat pravidlům použitelným na tu činnost, na kterou je koncese určena především. Stanovení činnosti, na niž je koncese především určena, může být založeno na analýze potřeb, kterým musí konkrétní koncese vyhovovat, provedené zadavatelem za účelem odhadu hodnoty koncese a vypracování koncesní dokumentace. V některých případech může být objektivně nemožné stanovit, na kterou činnost je koncese především určena. Je nutno stanovit pravidla, která se použijí v těchto případech. (13) Je vhodné vyloučit z oblasti působnosti této směrnice některé koncese na služby udělené hospodářskému subjektu, který je sám veřejným zadavatelem nebo zadavatelem, na základě výlučného práva, které mu bylo uděleno podle zveřejněných vnitrostátních právních a správních předpisů a v souladu se Smlouvou a odvětvovými předpisy Unie týkajícími se správy síťové infrastruktury související s činnostmi uvedenými v příloze III, protože uvedené výlučné právo znemožňuje uspořádání nabídkového řízení pro udělení koncese. Odchylně od všeobecného vynětí z oblasti působnosti této směrnice a aniž jsou dotčeny jeho právní důsledky, by se na koncese vymezené v čl. 8 odst. 1 měla vztahovat povinnost zveřejnit oznámení o udělení koncese za účelem zajištění základní transparentnosti, ledaže by podmínky zajištění transparentnosti byly stanoveny v odvětvových předpisech. (14) Je vhodné vyloučit určité koncese na služby a stavební práce udělené podnikům přidruženým k zadavatelům, jejichž hlavní činností je poskytování takových služeb nebo stavebních prací skupině, jejíž je součástí, a nikoli jejich nabízení na trhu. Je rovněž vhodné vyloučit určité koncese na služby a stavební práce udělené zadavatelem společnému podniku, který je založen více zadavateli, mezi které tento zadavatel patří, za účelem vykonávání činností, na něž se vztahuje tato směrnice. Je však vhodné zajistit, aby toto vyloučení nezpůsobilo narušení hospodářské soutěže zvýhodňující podniky nebo společné podniky, které jsou přidruženy k zadavatelům; je vhodné stanovit náležitý soubor pravidel, zejména co se týká maximálních mezí, v nichž mohou podniky vytvářet část svého obratu na trhu a nad jejichž úrovní tyto podniky ztrácejí možnost získat koncesi bez výzvy k účasti v soutěži, dále co se týká složení společných podniků a stability vazeb mezi těmito společnými podniky a zadavateli, již jsou jejich členy. (15) Tato směrnice by se neměla vztahovat na koncese udělené zadavateli a určené k povolení výkonu činnosti uvedené v příloze III, pokud je ve členském státě, v němž je tato činnost vykonávána, přímo vystavena hospodářské soutěži na trzích, na něž není omezen přístup, jak je zjištěno na základě postupu stanoveného za tímto účelem v souladu s článkem 27 a 28 směrnice [stávající směrnice 2004/17/ES]. Tento postup by měl dotčeným subjektům poskytnout právní jistotu a vhodný rozhodovací proces, který v krátkém čase zajistí jednotné uplatňování práva Unie v této oblasti. (16) Tato směrnice se nevztahuje na udělování koncesí, které provádí mezinárodní organizace svým jménem a na svůj účet. Je však nutné objasnit, v jakém rozsahu je vhodné uplatňovat tuto směrnici na udělování koncesí, jež se řídí zvláštními mezinárodními pravidly. (17) Existuje značná právní nejistota, pokud jde o to, nakolik by se pravidla pro udělování koncesí měla vztahovat na spolupráci mezi orgány veřejné správy. Příslušná judikatura Soudního dvora Evropské unie je mezi jednotlivými členskými státy, ba dokonce mezi veřejnými zadavateli nebo určitými zadavateli vykládána rozdílně. Je proto nezbytné objasnit, v kterých případech koncesní smlouvy uzavřené mezi těmito orgány nepodléhají pravidlům pro udělování veřejných koncesí. Toto objasnění by se mělo řídit zásadami stanovenými v příslušné judikatuře Soudního dvora Evropské unie. Pouhá skutečnost, že obě strany smlouvy jsou veřejnými zadavateli nebo zadavateli podle čl. 4 odst. 1 bodu 1, jako taková nevylučuje uplatňování pravidel pro udělování koncesí. Uplatňování pravidel pro udělování koncesí by však nemělo zasahovat do svobody orgánů veřejné správy rozhodovat o organizaci způsobu, jakým plní své úkoly veřejné služby. Koncese udělené ovládaným subjektům nebo spolupráce při společném plnění úkolů veřejné služby ze strany zúčastněných veřejných zadavatelů nebo zadavatelů by proto měla být z uplatňování těchto pravidel vyňata, jsou-li splněny podmínky stanovené ve směrnici. Tato směrnice má zajistit, aby spolupráce v rámci veřejného sektoru, která je vyňata z uplatňování pravidel, nevedla k narušení hospodářské soutěže ve vztahu k soukromým hospodářským subjektům. Stejně tak by narušení hospodářské soutěže neměla způsobit ani účast veřejného zadavatele jako uchazeče v řízení o zadání veřejné zakázky. (18) V zájmu zajištění odpovídajícího uveřejňování koncesí na stavební práce a služby, jež překračují určitou hodnotu a jež jsou udělovány zadavateli a veřejnými zadavateli, by udělení těchto zakázek mělo předcházet povinné zveřejnění oznámení o koncesi v Úředním věstníku Evropské unie. Prahové hodnoty by měly odrážet jednoznačný přeshraniční význam koncesí pro hospodářské subjekty usazené v ostatních členských státech. K výpočtu hodnoty koncese na služby je nutno vzít v úvahu odhadovanou hodnotu všech služeb, jež mají být koncesionářem poskytnuty, z hlediska potenciálního uchazeče. (19) Vzhledem k nepříznivým dopadům na hospodářskou soutěž by udělení koncesí bez předchozího zveřejnění mělo být povoleno pouze výjimečně. Tato výjimka by měla být omezena na případy, kdy je od počátku zřejmé, že by zveřejnění nevedlo k větší hospodářské soutěži, zejména vzhledem ke skutečnosti, že objektivně existuje pouze jeden hospodářský subjekt, který může koncesi splnit. Udělení koncese určitému hospodářskému subjektu bez zveřejnění mohou odůvodnit pouze případy objektivní exkluzivity, pokud exkluzivitu nevytvořil samotný veřejný zadavatel nebo zadavatel se zřetelem k budoucímu zadávacímu řízení a pokud nejsou k dispozici přiměřené náhrady, jejichž dostupnost je třeba důkladně posoudit. (20) Přezkum tzv. prioritních a neprioritních služeb (služeb „A“ a „B“) ze strany Komise ukázal, že není odůvodněné omezit plné uplatňování právních předpisů o zadávání veřejných zakázek na ohraničený počet služeb. Tato směrnice by se proto měla vztahovat na řadu služeb (například služby společného stravování a služby v oblasti zásobování vodou), které vykazují potenciál k přeshraničnímu obchodu. (21) Vzhledem k výsledkům hodnocení, které Komise provedla v souvislosti s reformou pravidel pro veřejné zakázky, je vhodné vyloučit z plného uplatňování této směrnice pouze ty služby, které mají omezený přeshraniční rozměr, zejména tzv. osobní služby, jako jsou určité sociální, zdravotní a vzdělávací služby. Tyto služby jsou poskytovány v konkrétním kontextu, který se mezi jednotlivými členskými státy kvůli rozdílným kulturním tradicím liší. Je proto nutné zavést zvláštní režim udělování koncesí na tyto služby, který bere v úvahu skutečnost, že tyto služby jsou nově regulovány. Povinnost zveřejnit oznámení předběžných informací a oznámení o udělení koncese, jejíž hodnota se rovná prahové hodnotě stanovené v této směrnici nebo je vyšší, se jeví jako vhodný způsob poskytnutí informací o podnikatelských příležitostech potencionálním uchazečům a o počtu a druhu udělených zakázek všem zainteresovaným stranám. Členské státy by dále měly zavést vhodná opatření s ohledem na udělování koncesí na tyto služby zaměřená na zajištění dodržování zásad transparentnosti a rovného zacházení s hospodářskými subjekty a současně umožnění veřejným zadavatelům a zadavatelům zohledňovat specifickou povahu daných služeb. Členské státy by měly zajistit, aby veřejní zadavatelé a zadavatelé mohli zohlednit potřebu zajistit kvalitu, kontinuitu, přístupnost, dostupnost a komplexnost služeb, specifické potřeby různých kategorií uživatelů, zapojení a posílení postavení uživatelů a inovace. (22) Vzhledem k významu kulturního kontextu a citlivosti těchto služeb by členské státy měly mít široké rozhodovací pravomoci, pokud jde o organizaci výběru poskytovatelů služeb způsobem, který považují za nejvhodnější. Pravidla směrnice členským státům nebrání používat při výběru poskytovatelů služeb zvláštní kritéria kvality, jako jsou kritéria stanovená v dobrovolném evropském rámci kvality sociálních služeb, který přijal Výbor Evropské unie pro sociální ochranu. Členské státy nebo orgány veřejné správy mohou poskytovat tyto služby samy, nebo zorganizovat sociální služby způsobem, který neznamená uzavření koncesních smluv, například pouhým financováním těchto služeb nebo udělením licencí či povolení všem hospodářským subjektům, které splňují podmínky, jež veřejný zadavatel nebo zadavatel stanoví předem, bez jakýchkoli omezení nebo kvót, pokud tento systém zajišťuje dostatečné zveřejnění a dodržuje zásady transparentnosti a zákazu diskriminace. (23) Aby mohly všechny hospodářské subjekty, které mají zájem, podat žádosti, měli by mít veřejní zadavatelé a zadavatelé povinnost dodržet minimální lhůtu pro doručení žádostí. (24) Volba a uplatňování přiměřených, nediskriminačních a spravedlivých kritérií pro výběr hospodářských subjektů má zásadní význam pro zajištění jejich účinného přístupu k podnikatelským příležitostem spojeným s koncesemi. Pro účast malých a středních podniků může být rozhodující zejména možnost, aby zájemce mohl využít schopnosti jiných subjektů. Je proto vhodné stanovit, že by kritéria pro výběr měla souviset výhradně s technickou, finanční a ekonomickou způsobilostí hospodářských subjektů, měla by být uvedena v oznámení o koncesi a nemohou vylučovat, aby hospodářský subjekt využil schopnosti jiných subjektů bez ohledu na právní povahu vztahů mezi ním a těmito subjekty, pokud veřejnému zadavateli nebo zadavateli prokáže, že bude disponovat nezbytnými zdroji. (25) V zájmu zajištění transparentnosti a rovného zacházení by kritéria pro udělování koncesí měla vždy splňovat určité obecné standardy. Tyto standardy by měly být předem zpřístupněny všem potenciálním uchazečům, měly by souviset s předmětem zakázky a neměly by veřejnému zadavateli nebo zadavateli ponechávat neomezenou volnost výběru. Měly by zajistit možnost účinné hospodářské soutěže a být doprovázeny požadavky, jež umožní účinné ověření informací poskytnutých uchazeči. V zájmu dodržení těchto standardů a zvýšení právní jistoty mohou členské státy povolit používání kritéria hospodářsky nejvýhodnější nabídky. (26) Pokud se veřejní zadavatelé a zadavatelé rozhodnou udělit koncesi hospodářsky nejvýhodnější nabídce, měli by stanovit ekonomická a kvalitativní kritéria, na jejichž základě posoudí nabídky s cílem určit, která z nich nabízí nejlepší poměr kvality a ceny. Stanovení těchto kritérií závisí na předmětu koncese, jelikož by tato kritéria měla umožnit vyhodnocení úrovně plnění, jakou každá nabídka nabízí vzhledem k předmětu koncese vymezeném v technických specifikacích, a posouzení poměru kvality a ceny u každé nabídky. (27) Koncese jsou obvykle dlouhodobá složitá ujednání, kdy zhotovitel přebírá povinnosti a rizika, jež obvykle nesou veřejní zadavatelé a zadavatelé a která obvykle spadají do jejich oblasti působnosti. Z tohoto důvodu by veřejní zadavatelé nebo zadavatelé měli při organizování koncesního řízení zachovat určitou míru pružnosti, která zahrnuje rovněž možnost vyjednat se zájemci obsah smlouvy. Aby však v průběhu celého koncesního řízení bylo zajištěno rovné zacházení a transparentnost, je vhodné stanovit určité požadavky, pokud jde o strukturu koncesního řízení, včetně vyjednávání, šíření informací a dostupnosti písemných záznamů. Je rovněž nezbytné stanovit, že se nelze odchýlit od původních podmínek oznámení o koncesi, aby se zamezilo nespravedlivému zacházení s potenciálními zájemci. (28) Technické specifikace vypracované veřejnými zadavateli a zadavateli musí umožnit, aby bylo udělování koncesí otevřeno hospodářské soutěži. Za tímto účelem by mělo být možné podávat nabídky, které odrážejí rozmanitost technických řešení v zájmu dosažení dostatečné úrovně hospodářské soutěže. Technické specifikace by proto měly být vypracovány tak, aby se zamezilo umělému zúžení hospodářské soutěže prostřednictvím požadavků, jež zvýhodňují určitý hospodářský subjekt tím, že odrážejí hlavní charakteristiky dodávek, služeb nebo stavebních prací, které obvykle nabízí tento hospodářský subjekt. Vypracování technických specifikací s ohledem na požadavky na funkci a výkon obvykle umožňuje co nejlepší dosažení tohoto cíle a podporuje inovace. Odkazuje-li se na evropskou normu, nebo pokud tato norma neexistuje, na vnitrostátní normu, měli by veřejní zadavatelé nebo zadavatelé posuzovat i nabídky založené na rovnocenných ujednáních. K prokázání rovnocennosti lze od uchazečů vyžadovat, aby poskytli důkazy ověřené třetí stranou; měly by však být přípustné rovněž jiné vhodné důkazní prostředky, jako je technická dokumentace výrobce, pokud dotyčný hospodářský subjekt nemá přístup k osvědčením nebo zkušebním protokolům nebo nemá možnost je získat v příslušných lhůtách. (29) Mělo by být povoleno, aby veřejní zadavatelé a zadavatelé mohli v technických specifikacích a kritériích pro udělení odkázat na konkrétní výrobní proces, konkrétní způsob poskytování služeb nebo konkrétní postup pro jakoukoli jinou fázi životního cyklu výrobku nebo služby za předpokladu, že souvisejí s předmětem koncese. Za účelem lepšího zohlednění sociálních hledisek při udělování koncesí by zadavatelům mělo být umožněno zahrnout do kritérií pro udělení požadavky týkající se pracovních podmínek. Pokud však veřejní zadavatelé nebo zadavatelé uplatňují kritérium hospodářsky nejvýhodnější nabídky, mohou se tato kritéria týkat pouze pracovních podmínek osob přímo se podílejících na procesu výroby nebo poskytování služeb v rámci dané koncese. Uvedené požadavky se mohou týkat pouze ochrany zdraví pracovníků ve výrobním procesu nebo podpory sociální integrace znevýhodněných osob nebo členů zranitelných skupin mezi osobami přidělenými na plnění koncese, včetně přístupnosti pro osoby s postižením. V tomto případě by kritéria pro udělení, která zahrnují zmíněné požadavky, měla vždy zůstat omezena na požadavky, jež mají bezprostřední dopad na pracovníky v jejich pracovním prostředí. Měla by být uplatňována v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb[10] a způsobem, který přímo ani nepřímo nediskriminuje hospodářské subjekty z jiných členských států nebo třetích zemí, jež jsou stranami Dohody o veřejných zakázkách nebo dohod o volném obchodu, jejichž stranou je Unie. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by měli mít možnost, též pokud uplatňují kritérium hospodářsky nejvýhodnější nabídky, použít jako kritérium pro udělení organizaci, kvalifikaci a zkušenosti pracovníků přidělených na plnění předmětné koncese, neboť tyto faktory mohou ovlivnit kvalitu plnění koncese, a v důsledku toho ekonomickou hodnotu nabídky. (30) Elektronické informační a komunikační prostředky mohou významně zjednodušit zveřejňování zakázek a zvýšit účinnost a transparentnost koncesního řízení. Měly by se stát běžnými prostředky pro komunikaci a výměnu informací v koncesním řízení. Používání elektronických prostředků vede rovněž k úspoře času. Je proto nutno přijmout ustanovení o zkrácení minimálních lhůt v případě, že se použijí elektronické prostředky, avšak pod podmínkou, že jsou slučitelné s konkrétním způsobem přenosu, který se předpokládá na úrovni Unie. Elektronické prostředky pro výměnu informací a komunikaci s vhodnými funkcemi navíc mohou veřejným zadavatelům a zadavatelům umožnit předcházet, zjišťovat a napravovat chyby, které se mohou vyskytnout během řízení. (31) Veřejní zadavatelé a zadavatele z různých členských států mohou mít zájem na spolupráci a společném udělování veřejných koncesí s cílem co nejlépe využít potenciál vnitřního trhu, pokud jde o úspory z rozsahu a sdílení rizik a přínosů, zejména u inovativních projektů, které znamenají vyšší riziko, než by bylo přiměřeně přijatelné pro jednoho veřejného zadavatele nebo zadavatele. Je proto nutno stanovit nová pravidla pro přeshraniční společné udělování koncesí určením použitelných právních předpisů s cílem usnadnit přeshraniční společné udělování koncesí. Kromě toho veřejní zadavatelé a zadavatelé z různých členských států mohou zřídit společný právní subjekt podle vnitrostátního nebo unijního práva. Pro tuto formu společného udělování koncesí by měla být stanovena zvláštní pravidla. (32) Při plnění koncese by se měly uplatňovat právní a správní předpisy a kolektivní smlouvy jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni Evropské unie, které platí v oblasti pracovních podmínek a bezpečnosti práce, za podmínky, že tato pravidla a jejich použití jsou v souladu s právem Unie. V přeshraničních situacích, kdy pracovníci z jednoho členského státu poskytují služby v jiném členském státě za účelem plnění koncese, stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/71/ES ze dne 16. prosince 1996 o vysílání pracovníků v rámci poskytování služeb[11] minimální podmínky, které musí být v hostitelské zemi ve vztahu k těmto vyslaným pracovníkům splněny. (33) Koncese by neměly být uděleny hospodářským subjektům, které se podílely na zločinném spolčení nebo které byly shledány vinnými z korupce, podvodu poškozujícího finanční zájmy Unie nebo z praní peněz. Rovněž neplacení daní nebo příspěvků na sociální zabezpečení by mělo být sankcionováno povinným vyloučením na úrovni Unie. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by měli mít mimoto možnost vyloučit zájemce nebo uchazeče kvůli závažnému porušení právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů, jejichž cílem je ochrana veřejných zájmů v souladu se Smlouvou, nebo pokud hospodářský subjekt vykazuje významné nebo přetrvávající nedostatky při plnění předchozí koncese nebo koncesí podobné povahy pro téhož veřejného zadavatele nebo zadavatele. (34) Je nutné objasnit podmínky, za nichž změny koncese během jejího plnění vyžadují s přihlédnutím k příslušné judikatuře Soudního dvora Evropské unie nové koncesní řízení. Nové řízení se vyžaduje v případě podstatných změn původní koncese prokazujících úmysl stran znovu sjednat základní podmínky této koncese. Tak je tomu zejména v případě, kdy by změněné podmínky ovlivnily výsledek řízení, pokud by byly součástí původního řízení. Za podstatnou změnu původní koncese by se obvykle nemělo považovat výjimečné a dočasné prodloužení doby platnosti koncese, jež má zajistit pouze kontinuitu poskytování služby do doby udělení nové koncese. (35) Veřejní zadavatelé a zadavatelé se mohou setkat s vnějšími okolnostmi, jež nebylo možno v době udělení koncese předvídat. V tomto případě je zapotřebí určitá míra pružnosti za účelem přizpůsobení koncese těmto okolnostem bez nového koncesního řízení. Pojem okolnosti, které veřejný zadavatel nebo zadavatel jednající s péčí řádného hospodáře nemohl předvídat, odkazují na okolnosti, jež nebylo možno předvídat navzdory přiměřeně pečlivé přípravě původního koncesního řízení ze strany veřejného zadavatele nebo zadavatele s přihlédnutím k dostupným prostředkům, povaze a vlastnostem konkrétního projektu, osvědčeným postupům v dané oblasti a nutnosti zajistit odpovídající vztah mezi zdroji vynaloženými při přípravě zadávacího řízení a jeho předvídatelnou hodnotou. To se však nemůže vztahovat na případy, kdy má změna za následek změnu povahy celkové zakázky, například nahrazením stavebních prací, dodávek nebo služeb, jež mají být pořízeny, něčím jiným nebo zásadní změnou druhu zakázky, jelikož v tomto případě lze předpokládat hypotetický vliv na výsledek. (36) V souladu se zásadami rovného zacházení a transparentnosti by úspěšný uchazeč neměl být nahrazen jiným hospodářským subjektem bez obnovení hospodářské soutěže pro danou koncesi. Úspěšný uchazeč plnící koncesi však může během plnění koncese projít určitými strukturálními změnami, jako je čistě interní reorganizace, spojení nebo nabytí podniků či platební neschopnost, nebo být nahrazen na základě smluvního ujednání, jež je známo všem uchazečům a je v souladu se zásadami rovného zacházení a transparentnosti. Tyto strukturální změny by neměly automaticky vyžadovat nové koncesní řízení u všech koncesí, které tento podnik plní. (37) Veřejní zadavatelé nebo zadavatelé by měli mít možnost stanovit změny koncese v samotné koncesní smlouvě, a to formou ustanovení o změnách, jež by jim neměla ponechávat neomezenou volnost výběru. Směrnice by proto měla stanovit, v jaké míře mohou být v původní koncesní smlouvě změny koncese povoleny. (38) S cílem přizpůsobit se rychlému technickému a hospodářskému vývoji by Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat v souladu s článkem 290 Smlouvy akty týkající se některých nepodstatných prvků této směrnice. Technické údaje a vlastnosti zařízení pro elektronický příjem by měly odpovídat technickému vývoji a administrativním potřebám; je rovněž nutné Komisi zmocnit k vydávání závazných technických norem pro elektronickou komunikaci s cílem zajistit interoperabilitu technických formátů, postupů a předávání zpráv v koncesních řízeních prováděných pomocí elektronických prostředků komunikace s přihlédnutím k technickému vývoji a administrativním potřebám. K začlenění odvětvových opatření by mělo být možné rychle upravit seznam legislativních aktů Unie, které stanoví společné metody výpočtu nákladů životního cyklu. K naplnění těchto potřeb by Komise měla být zmocněna k aktualizaci seznamu legislativních aktů, včetně metod výpočtu nákladů životního cyklu. (39) V zájmu zajištění přiměřené soudní ochrany zájemců a uchazečů v koncesních řízeních a rovněž účinného vymáhání dodržování pravidel obsažených v této směrnici a zásad Smlouvy by se směrnice Rady 89/665/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce[12] a směrnice Rady 92/13/EHS o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se uplatňování pravidel Společenství pro postupy při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a telekomunikací[13] měly vztahovat rovněž na koncese na služby a koncese na stavební práce udělené veřejnými zadavateli a zadavateli. Směrnice 89/665/EHS a 92/13/EHS by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny. (40) Zpracování osobních údajů na základě této směrnice by se mělo řídit směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[14]. (41) Právo Unie týkající se zadávání veřejných zakázek vyžaduje, aby členské státy průběžně a systematicky sledovaly uplatňování a fungování těchto pravidel za účelem efektivního a jednotného uplatňování práva Unie. Proto tam, kde členské státy pověří jeden vnitrostátní orgán sledováním, prováděním a kontrolou zadávání veřejných zakázek, může mít tento orgán tytéž povinnosti ve vztahu ke koncesím. Jediný subjekt s těmito zastřešujícími úkoly by měl mít přehled o hlavních obtížích při uplatňování pravidel a navrhovat vhodná nápravná opatření u strukturálnějších problémů. Tento subjekt by také mohl poskytovat bezprostřední zpětnou vazbu o fungování politiky a potenciálních slabých místech ve vnitrostátní legislativě a postupech, čímž by přispíval k rychlému nalézání řešení a zlepšování postupů udělování koncesí. (42) Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (43) V zájmu zajištění jednotných podmínek pro provádění této směrnice by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o postup pro vypracování a předávání oznámení a pro zasílání a zveřejňování údajů uvedených v přílohách IV až VI a změnu prahových hodnot. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[15]. Při přijímání prováděcích aktů, které nemají žádný dopad z finančního hlediska ani dopad na povahu a rozsah povinností vyplývajících z této směrnice, by se měl použít poradní postup. Tyto akty se naopak vyznačují tím, že mají pouze administrativní účel a mají usnadnit uplatňování pravidel stanovených touto směrnicí. (44) V souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise o vysvětlujících dokumentech ze dne [datum] se členské státy zavázaly v odůvodněných případech připojit k oznámení prováděcích opatření jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi prvky směrnice a odpovídajícími částmi vnitrostátních prováděcích předpisů. Co se týká této směrnice, zákonodárce se domnívá, že předložení těchto dokumentů je odůvodněné, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Směrnice o koncesích Obsah HLAVA I: Definice, obecné zásady a oblast působnosti KAPITOLA I: Definice, obecné zásady a oblast působnosti ODDÍL 1: Definice a oblast působnosti Článek 1: Předmět a oblast působnosti Článek 2: Definice Článek 3: Veřejní zadavatelé Článek 4: Zadavatelé Článek 5: Prahové hodnoty Článek 6: Metody výpočtu odhadované hodnoty koncesí Článek 7: Obecné zásady ODDÍL II: Vyloučení Článek 8: Vyloučení vztahující se na koncese udělované veřejnými zadavateli a zadavateli Článek 9: Zvláštní vyloučení v oblasti elektronických komunikací Článek 10: Vyloučení vztahující se na koncese udělované zadavateli Článek 11: Koncese udělené přidruženému podniku Článek 12: Koncese udělené společnému podniku nebo zadavateli, který je součástí společného podniku Článek 13: Sdělování informací zadavateli Článek 14: Vyloučení činností, které jsou přímo vystaveny hospodářské soutěži Článek 15: Vztahy mezi orgány veřejné správy ODDÍL III: Obecná ustanovení Článek 16: Doba platnosti koncese Článek 17: Sociální a jiné zvláštní služby Článek 18: Smíšené koncese Článek 19: Koncese zahrnující více činností ODDÍL IV: Zvláštní situace Článek 20: Vyhrazené koncese Článek 21: Služby v oblasti výzkumu a vývoje KAPITOLA II: Zásady Článek 22: Hospodářské subjekty Článek 23: Nomenklatury Článek 24: Důvěrnost Článek 25: Pravidla pro komunikaci HLAVA II: PRAVIDLA PRO UDĚLOVÁNÍ KONCESÍ KAPITOLA I: Zveřejňování a transparentnost Článek 26: Oznámení o koncesích Článek 27: Oznámení o udělení koncese Článek 28: Forma a způsob zveřejňování oznámení Článek 29: Zveřejňování na vnitrostátní úrovni Článek 30: Dostupnost koncesní dokumentace elektronickými prostředky KAPITOLA II: Průběh řízení ODDÍL 1: Společné koncese, lhůty a technické specifikace Článek 31: Společné koncese veřejných zadavatelů nebo zadavatelů z různých členských států Článek 32: Technické specifikace Článek 33: Zkušební protokoly, osvědčení a jiné doklady ODDÍL II: Výběr účastníků a udělování koncesí Článek 34: Obecné zásady Článek 35: Procesní záruky Článek 36: Výběr a hodnocení zájemců na základě kvality Článek 37: Stanovení lhůt Článek 38: Lhůty pro podání žádostí o koncesi Článek 39: Kritéria pro udělení koncese Článek 40: Náklady životního cyklu HLAVA III: Pravidla týkající se plnění koncesí Článek 41: Subdodávky Článek 42: Změna koncesí v době jejich platnosti Článek 43: Ukončení koncesí HLAVA IV: ZMĚNY SMĚRNIC 89/665/EHS A 92/13/EHS Článek 44: Změny směrnice 89/665/EHS Článek 45: Změny směrnice 92/13/EHS HLAVA V: PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 46: Výkon přenesených pravomocí Článek 47: Postup pro naléhavé případy Článek 48: Postup projednávání ve výboru Článek 49: Provedení Článek 50: Přechodná ustanovení Článek 51: Přezkum Článek 52: Vstup v platnost Článek 53: Určení PŘÍLOHY PŘÍLOHA I: SEZNAM ČINNOSTÍ UVEDENÝCH V ČL. 2 ODST. 1 BODU 5 PŘÍLOHA II: SEZNAM PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ EU UVEDENÝ V ČL. 40 ODST. 3 PŘÍLOHA III: ČINNOSTI VYKONÁVANÉ ZADAVATELI PODLE ČLÁNKU 4 PŘÍLOHA IV: INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY V OZNÁMENÍ O KONCESI PŘÍLOHA V: INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY V OZNÁMENÍ O UDĚLENÍ KONCESE PŘÍLOHA VI: INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY V OZNÁMENÍ O UDĚLENÍ KONCESE NA SOCIÁLNÍ A JINÉ ZVLÁŠTNÍ SLUŽBY (ČL. 27 ODST. 1) PŘÍLOHA VII: INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY V OZNÁMENÍ O ZMĚNĚ KONCESE BĚHEM JEJÍ DOBY PLATNOSTI PODLE ČLÁNKU 42 PŘÍLOHA VIII: DEFINICE NĚKTERÝCH TECHNICKÝCH SPECIFIKACÍ PŘÍLOHA IX: HLAVNÍ POŽADAVKY NA ZVEŘEJŇOVÁNÍ PŘÍLOHA X: SLUŽBY UVEDENÉ V ČLÁNKU 17 PŘÍLOHA XI: SEZNAM PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ EVROPSKÉ UNIE UVEDENÝ V ČL. 4 ODST. 3 PÍSM. b) PŘÍLOHA XII: POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ZAŘÍZENÍ PRO ELEKTRONICKÝ PŘÍJEM NABÍDEK A ŽÁDOSTÍ PŘÍLOHA XIII: INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY V OZNÁMENÍ PŘEDBĚŽNÝCH INFORMACÍ TÝKAJÍCÍCH SE KONCESÍ NA SOCIÁLNÍ A JINÉ ZVLÁŠTNÍ SLUŽBY HLAVA I DEFINICE, OBECNÉ ZÁSADY A OBLAST PŮSOBNOSTI KAPITOLA I Definice, obecné zásady a oblast působnosti Oddíl I Definice a oblast působnosti Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Tato směrnice stanoví pravidla postupu veřejných zadavatelů a zadavatelů při udělování koncesí, jejichž odhadovaná hodnota dosahuje nejméně prahových hodnot stanovených v článku 5. 2. Tato směrnice se vztahuje na pořízení staveb nebo služeb, včetně dodávek souvisejících s předmětem koncese, od hospodářských subjektů vybraných buď: a) veřejnými zadavateli bez ohledu na skutečnost, zda jsou stavby nebo služby včetně souvisejících dodávek určeny k veřejnému účelu, nebo b) zadavateli za předpokladu, že stavby nebo služby včetně souvisejících dodávek jsou určeny k vykonávání jedné z činností uvedených v příloze III. Článek 2 Definice 1. Pro účely této směrnice se použijí tyto definice: 1) „koncesemi“ se rozumějí veřejné koncese na stavební práce, koncese na stavební práce nebo koncese na služby; 2) „veřejnou koncesí na stavební práce“ se rozumí úplatná smlouva uzavřená písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli, jejímž předmětem je provedení stavebních prací, přičemž protiplnění za provedení stavebních prací spočívá buď výhradně v právu užívat stavbu, nebo v tomto právu společně s platbou; 3) výrazy „písemný“ nebo „písemně“ označují jakýkoli soubor slov nebo čísel, který může být čten, reprodukován a dále sdělován. Tento soubor může zahrnovat informace přenášené a ukládané elektronickými prostředky; 4) „koncesí na stavební práce“ se rozumí úplatná smlouva uzavřená písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více zadavateli, jejímž předmětem je provedení stavebních prací, přičemž protiplnění za provedení stavebních prací spočívá buď výhradně v právu užívat stavbu, nebo v tomto právu společně s platbou; 5) „provedením stavebních prací“ se rozumí provedení nebo projekt i provedení stavebních prací vztahujících se k jedné z činností uvedených v příloze I nebo realizace stavby či provedení stavebního záměru jakýmikoli prostředky v souladu s požadavky stanovenými veřejným zadavatelem, který má rozhodující vliv na druh nebo projekt stavby; 6) „stavbou“ se rozumí výsledek souboru stavebních nebo stavebně inženýrských prací, který je sám o sobě dostačující, aby plnil hospodářskou nebo technickou funkci; 7) „koncesí na služby“ se rozumí úplatná smlouva uzavřená písemnou formou mezi jedním nebo více hospodářskými subjekty a jedním nebo více veřejnými zadavateli nebo zadavateli, jejímž předmětem je poskytování jiných služeb, než jsou služby uvedené v bodech 2 a 4, přičemž protiplnění za služby, jež mají být poskytovány, spočívá buď výhradně v právu užívat služby, nebo v tomto právu společně s platbou; 8) „zájemcem“ se rozumí hospodářský subjekt, který se uchází o výzvu k účasti nebo byl vyzván k účasti v zadávacím řízení; 9) „koncesionářem“ se rozumí hospodářský subjekt, jemuž byla udělena koncese; 10) „hospodářským subjektem“ se rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo veřejný subjekt nebo skupina těchto osob či subjektů, jež na trhu nabízí provedení stavebních prací nebo staveb, dodávky nebo služby; 11) „uchazečem“ se rozumí hospodářský subjekt, který podal nabídku; 12) „elektronickými prostředky“ se rozumějí prostředky používající elektronické zařízení pro zpracování (včetně digitální komprese) a ukládání dat zaslaných, přenesených a obdržených po drátě, rádiem, optickými prostředky nebo jinými elektromagnetickými prostředky; 13) „koncesní dokumentací“ se rozumí veškeré dokumenty, které vyhotovil veřejný zadavatel nebo zadavatel nebo na něž veřejný zadavatel nebo zadavatel odkazuje s cílem popsat nebo určit prvky zakázky nebo řízení, včetně oznámení o zakázce, technických specifikací, navrhovaných podmínek smlouvy, formátů pro předkládání dokumentů zájemci a uchazeči, informací o obecně platných povinnostech a případných dalších dokumentů; 14) „životním cyklem“ se rozumí všechny po sobě jdoucí a/nebo provázané fáze, zahrnující výrobu, přepravu, užívání a údržbu, po celou dobu existence výrobku nebo stavby či poskytování služby, od pořízení surovin nebo vytvoření zdrojů po odstranění, likvidaci a ukončení. 2. Právo užívat stavbu nebo služby uvedené v odst. 1 bodech 2, 4 a 7 znamená přenesení značného operačního rizika na koncesionáře. Má se za to, že koncesionář převzal značné operační riziko, pokud mu není zaručena návratnost vynaložených investic nebo nákladů vzniklých při provozování stavby nebo poskytování služeb, jež jsou předmětem koncese. Toto ekonomické riziko může spočívat buď: a) v riziku spojeném s užíváním stavby nebo poptávkou po poskytování služby; nebo b) v riziku spojeném s dostupností infrastruktury poskytované koncesionářem nebo používané k poskytování služeb uživatelům. Článek 3 Veřejní zadavatelé 1. Pro účely této směrnice jsou „veřejnými zadavateli“ stát, regionální nebo místní orgány, veřejnoprávní subjekty, sdružení tvořená jedním nebo více těmito orgány či jedním nebo více veřejnoprávními subjekty jiné než ty, jež udělují koncese za účelem vykonávání činnosti uvedené v příloze III. 2. „Regionální orgány“ zahrnují veškeré orgány správních jednotek spadajících pod NUTS 1 a 2 podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003[16]. 3. „Místní orgány“ zahrnují veškeré orgány správních jednotek spadajících pod NUTS 3 a menších správních jednotek podle nařízení č. 1059/2003. 4. „Veřejnoprávními subjekty“ se rozumějí subjekty se všemi těmito charakteristikami: a) byly založeny za zvláštním účelem nebo mají zvláštní účel spočívající v uspokojování potřeb obecného zájmu, který nemá průmyslovou nebo obchodní povahu; b) mají právní subjektivitu; c) jsou financovány převážně státem, regionálními nebo místními orgány nebo jinými veřejnoprávními subjekty; nebo podléhají řídicímu dohledu těchto subjektů; nebo je v jejich správním, řídícím nebo dozorčím orgánu více než polovina členů jmenována státem, regionálními nebo místními orgány nebo jinými veřejnoprávními subjekty. Pro účely prvního pododstavce písm. a) nemá subjekt, který působí v běžných tržních podmínkách, usiluje o dosažení zisku a nese ztráty vyplývající z výkonu své činnosti, účel spočívající v uspokojování potřeb obecného zájmu, který nemá průmyslovou nebo obchodní povahu. Článek 4 Zadavatelé 1. Pro účely této směrnice jsou „zadavateli“: 1) stát, regionální nebo místní orgány, veřejnoprávní subjekty, sdružení tvořená jedním nebo více těmito orgány či jedním nebo více veřejnoprávními subjekty podle vymezení v čl. 3 odst. 2 až 4; 2) veřejné podniky vymezené v odstavci 2 tohoto článku; 3) subjekty, které nejsou veřejnými zadavateli ani veřejnými podniky a které působí na základě zvláštních nebo výlučných práv udělených příslušným orgánem členského státu, pokud udělují koncese za účelem vykonávání jedné z činností uvedených v příloze III. 2. „Veřejným podnikem“ je jakýkoli podnik, nad nímž mohou veřejní zadavatelé vykonávat přímo nebo nepřímo dominantní vliv na základě jejich vlastnictví podniku, finanční účasti v něm nebo pravidel, jimiž se řídí. Předpokládá se, že veřejní zadavatelé mají dominantní vliv, pokud ve vztahu k podniku přímo či nepřímo: a) drží většinu upsaného kapitálu podniku, nebo b) disponují většinou hlasovacích práv vyplývajících z podílu na podniku, nebo c) mohou jmenovat více než polovinu členů správního, řídícího nebo dozorčího orgánu podniku. 3. „Zvláštními nebo výlučnými právy“ se rozumějí práva udělená příslušným orgánem členského státu na základě právního nebo správního předpisu, jehož důsledkem je vyhrazení výkonu činností stanovených v příloze III jednomu či více subjektům, což podstatně ovlivňuje možnost jiných subjektů vykonávat tuto činnost. Práva, jež jsou udělena prostřednictvím řízení, u něhož je zajištěna náležitá publicita a kde se udělení těchto práv zakládá na objektivních kritériích, nepředstavují „zvláštní nebo výlučná práva“ ve smyslu této směrnice. Tato řízení zahrnují: a) zadávací řízení s předchozí výzvou k účasti v soutěži v souladu se směrnicí [2004/18/ES nebo 2004/17/ES] nebo touto směrnicí; b) řízení podle jiných právních aktů Unie uvedených v příloze IX, která zajišťují náležitou transparentnost ex ante při udělování povolení na základě objektivních kritérií. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 46 akty v přenesené pravomoci za účelem změny seznamu právních aktů Unie uvedeného v příloze XI, jsou-li tyto změny nezbytné v důsledku přijetí nových nebo zrušení stávajících právních předpisů Unie. Článek 5 Prahové hodnoty 1. Tato směrnice se vztahuje na níže uvedené koncese, jejichž hodnota je rovna 5 000 000 EUR nebo je vyšší: a) koncesní smlouvy uzavřené zadavateli za účelem vykonávání jedné z činností uvedených v příloze III; b) koncesní smlouvy uzavřené veřejnými zadavateli. 2. Na koncese na jiné služby než sociální služby a jiné zvláštní služby, jejichž hodnota činí nejméně 2 500 000 EUR, avšak je nižší než 5 000 000 EUR, se vztahuje povinnost zveřejnit oznámení o udělení koncese podle článků 27 a 28. Článek 6 Metody výpočtu odhadované hodnoty koncesí 1. Výpočet odhadované hodnoty koncese je založen na celkové splatné částce bez DPH, odhadnuté veřejným zadavatelem nebo zadavatelem, včetně případných opčních práv v jakékoli formě a případného prodloužení doby platnosti koncese. 2. Odhadovaná hodnota koncese se vypočítá jako hodnota souboru stavebních prací nebo služeb, i když jsou pořízeny prostřednictvím různých smluv, jsou-li smlouvy součástí jednoho projektu. Existenci jednoho projektu naznačuje celkové předchozí plánování a vypracování veřejným zadavatelem nebo zadavatelem a skutečnost, že různé pořízené prvky plní jednu hospodářskou a technickou funkci nebo jsou jinak logicky propojené. Jestliže veřejný zadavatel nebo zadavatel poskytuje zájemcům či uchazečům ceny nebo platby, při výpočtu odhadované hodnoty koncese je zohlední. 3. Výběr metody použité k výpočtu odhadované hodnoty koncese nesmí být proveden s úmyslem vyloučit ji z oblasti působnosti této směrnice. Projekt stavby nebo soubor služeb nesmí být rozdělen tak, aby to vedlo k jeho vyloučení z oblasti působnosti této směrnice, není-li to opodstatněné objektivními důvody. 4. Odhad musí být platný v okamžiku, kdy je odesíláno oznámení o koncesi, nebo v případech, kdy se takové oznámení nepoužije, v okamžiku, kdy veřejný zadavatel nebo zadavatel zahájí koncesní řízení, zejména stanovením základních charakteristik zamýšlené koncese. 5. Pokud jde o veřejné koncese na stavební práce a koncese na stavební práce, výpočet odhadované hodnoty musí brát v úvahu jak náklady na stavební práce, tak celkovou odhadovanou hodnotu dodávek a služeb, které veřejní zadavatelé nebo zadavatelé poskytnou zhotoviteli za předpokladu, že jsou nezbytné k provedení stavebních prací. 6. Může-li zamýšlená stavba nebo pořízení služeb vést k současnému udělení koncesí ve formě oddělených částí, vezme se v úvahu celková odhadovaná hodnota všech takových částí. 7. Je-li souhrnná hodnota těchto částí rovna prahové hodnotě stanovené v článku 5 nebo vyšší, použije se tato směrnice pro zadání každé části. 8. Veřejní zadavatelé nebo zadavatelé mohou udělit koncese na jednotlivé části, aniž by použili postupy stanovené v této směrnici, je-li odhadovaná hodnota dotyčné části bez DPH nižší než 1 milion EUR. Souhrnná hodnota částí zadaných bez použití této směrnice však nesmí překročit 20 % souhrnné hodnoty všech částí, do nichž byly zamýšlená stavba nebo zamýšlené pořízení služeb rozděleny. 9. Hodnotou koncese na služby je odhadovaná celková hodnota služeb, jež mají být koncesionářem poskytnuty během celé doby platnosti koncese, vypočítaná podle objektivní metodiky, která je uvedena v oznámení o koncesi nebo v koncesní dokumentaci. Základem pro výpočet odhadované hodnoty koncese je v případě potřeby: a) u pojišťovacích služeb: splatné pojistné a podobné odměny; b) u bankovních a jiných finančních služeb: poplatky, provize, úroky a podobné odměny; c) u služeb zahrnujících projekt: honoráře, splatné provize a podobné odměny. 10. Hodnota koncese zahrnuje odhadované příjmy, jež mají být obdrženy od třetích osob, a částky, jež má uhradit veřejný zadavatel nebo zadavatel. Článek 7 Obecné zásady Veřejní zadavatelé nebo zadavatelé jednají s hospodářskými subjekty na základě zásady rovnosti a postupují transparentním a přiměřeným způsobem. Koncesní řízení nelze koncipovat s cílem vyloučit ho z oblasti působnosti této směrnice nebo uměle zúžit hospodářskou soutěž. Oddíl II Vyloučení Článek 8 Vyloučení vztahující se na koncese udělované veřejnými zadavateli a zadavateli 1. Tato směrnice se nevztahuje na koncese na služby udělené veřejným zadavatelem nebo zadavatelem hospodářskému subjektu, kterým je jiný veřejný zadavatel nebo zadavatel či jejich sdružení, na základě výlučného práva, které tomuto hospodářskému subjektu náleží podle použitelných a uveřejněných vnitrostátních právních a správních předpisů a bylo uděleno v souladu s Smlouvou nebo odvětvovými právními předpisy Unie týkajícími se správy síťové infrastruktury související s činnostmi uvedenými v příloze III. 2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku, pokud odvětvové právní předpisy uvedené v odstavci 1 tohoto článku neupravují požadavky na transparentnost specifické pro dané odvětví, použijí se požadavky stanovené v čl. 27 odst. 1 a 3. 3. Tato směrnice se nevztahuje na koncese, jež je veřejný zadavatel nebo zadavatel povinen udělit nebo organizovat v souladu s postupy pro zadávání veřejných zakázek stanovenými: a) v mezinárodní dohodě uzavřené v souladu se Smlouvou mezi členským státem a jednou nebo více třetími zeměmi, která se vztahuje na stavební práce, dodávky nebo služby určené pro společné provedení nebo užívání projektu státy, jež jsou stranami této dohody; b) v uzavřené mezinárodní dohodě související s rozmístěním vojsk a týkající se podniků členského státu nebo třetí země; c) ve zvláštním postupu mezinárodní organizace; d) pokud jsou koncese plně financované mezinárodní organizací nebo mezinárodní finanční institucí. Veškeré dohody uvedené v prvním pododstavci písm. a) se oznamují Komisi, která může konzultovat poradní výbor pro veřejné zakázky uvedený v článku 48. Pro účely prvního pododstavce písm. d) v případě koncesí, jejichž značná část je spolufinancována mezinárodní organizací nebo mezinárodní finanční institucí, rozhodnou strany o použitelných postupech pro udělování koncesí, které musí být v souladu s ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie. 4. S výhradou článku 346 Smlouvy se tato směrnice nevztahuje na udělování koncesí v oblasti obrany a bezpečnosti, pokud ochranu podstatných zájmů bezpečnosti členského státu nelze zaručit pravidly stanovenými v této směrnici. 5. Tato směrnice se nevztahuje na koncese na služby týkající se: a) nabývání nebo pronájmu (bez ohledu na jejich finanční formy) půdy, existujících budov nebo jiného nemovitého majetku nebo týkající se práv k těmto nemovitostem; tato směrnice se však vztahuje na koncesní smlouvy libovolného druhu týkající se finančních služeb, které byly uděleny současně s uzavřením smlouvy o nabytí nebo pronájmu nebo před či po jejím uzavření; b) získání, tvorby, produkce nebo koprodukce programů určených k vysílání, které je definováno jako přenos a šíření prostřednictvím jakékoli formy elektronické sítě, jež jsou uděleny vysílacími společnostmi, ani na koncese na vysílací čas, které jsou uděleny vysílacím společnostem; c) rozhodčích a smírčích služeb; d) finančních služeb v souvislosti s vydáváním, prodejem, nákupem nebo převodem cenných papírů nebo jiných finančních nástrojů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, služeb centrálních bank a operací prováděných s Evropským nástrojem finanční stability; e) pracovních smluv; f) služeb letecké dopravy založených na udělení provozní licence ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008[17],[18]; g) veřejných služeb v přepravě cestujících ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007[19]. Vysílání uvedené v prvním pododstavci písm. d) zahrnuje přenos a šíření prostřednictvím jakékoli formy elektronické sítě. Článek 9 Zvláštní vyloučení v oblasti elektronických komunikací Tato směrnice se nevztahuje na koncese, jejichž hlavním účelem je umožnit veřejným zadavatelům poskytovat nebo užívat veřejné komunikační sítě nebo poskytovat veřejnosti jednu či více služeb elektronických komunikací. Pro účely tohoto článku se rozumí: a) „veřejnou komunikační sítí“ veřejná síť elektronických komunikací používaná zcela nebo převážně k poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, které podporují přenos informací mezi koncovými body sítě; b) „sítí elektronických komunikací“ přenosové systémy a případně spojovací nebo směrovací zařízení a jiné prostředky, včetně neaktivních síťových prvků, které umožňují přenos signálů po vedení, rádiovými, optickými nebo jinými elektromagnetickými prostředky, včetně družicových sítí, pevných (okruhově a paketově komutovaných, včetně internetu) a mobilních pozemních sítí, sítí pro rozvod elektrické energie, pokud jsou používány pro přenos signálů, sítí pro rozhlasové a televizní vysílání a sítí kabelové televize, bez ohledu na typ přenášené informace; c) „koncovým bodem sítě“ fyzický bod, ve kterém je účastníkovi poskytován přístup k veřejné komunikační síti; v případě sítí zahrnujících komutaci nebo směrování je tento bod určen konkrétní síťovou adresou, která může být spojena s číslem nebo jménem účastníka; d) „službami elektronických komunikací“ služby obvykle poskytované za úplatu, které spočívají zcela nebo převážně v přenosu signálů po sítích elektronických komunikací, včetně telekomunikačních služeb a přenosových služeb v sítích používaných pro rozhlasové a televizní vysílání, s výjimkou služeb poskytujících obsah nebo vykonávajících redakční dohled nad obsahem přenášeným prostřednictvím sítí a služeb elektronických komunikací; pojem nezahrnuje služby informační společnosti definované v článku 1 směrnice 98/34/ES, které nespočívají zcela nebo převážně v přenosu signálů po sítích elektronických komunikací. Článek 10 Vyloučení vztahující se na koncese udělované zadavateli 1. Tato směrnice se nevztahuje na koncese, které jsou zadavateli uděleny za jiným účelem, než je vykonávání jejich činností popsaných v příloze III, nebo za účelem vykonávání těchto činností ve třetí zemi za podmínek, které nezahrnují fyzické užívání sítě nebo zeměpisné oblasti v rámci Unie. 2. Zadavatelé sdělí Komisi nebo vnitrostátnímu orgánu dohledu na jejich žádost všechny činnosti, které považují za vyloučené. Komise může pro informaci pravidelně zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie seznamy kategorií činností, které považuje za takto vyloučené. Komise přitom respektuje veškeré citlivé obchodní aspekty, na které zadavatelé případně upozorní při poskytování těchto informací. Článek 11 Koncese udělené přidruženému podniku 1. Pro účely tohoto článku se „přidruženým podnikem“ rozumí podnik, jehož roční účetní závěrky jsou konsolidovány s ročními účetními závěrkami zadavatele v souladu s požadavky sedmé směrnice Rady 83/349/EHS[20]. 2. V případě subjektů, na něž se výše uvedená směrnice nevztahuje, se „přidruženým podnikem“ rozumí jakýkoli podnik, který: a) může přímo nebo nepřímo podléhat dominantnímu vlivu zadavatele ve smyslu čl. 4 odst. 2 této směrnice; b) může vykonávat dominantní vliv nad zadavatelem; c) společně se zadavatelem podléhá dominantnímu vlivu jiného podniku na základě vlastnictví, finanční účasti nebo pravidel, jimiž se řídí. 3. Bez ohledu na článek 15 a za předpokladu, že jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 4, se tato směrnice nevztahuje na tyto koncese: a) koncese udělené zadavatelem přidruženému podniku; b) koncese udělené společným podnikem vytvořeným výlučně několika zadavateli za účelem vykonávání činností popsaných v příloze III podniku, který je přidružen k jednomu z těchto zadavatelů. 4. Odstavec 3 se použije na: a) koncese na služby, pokud alespoň 80 % průměrného celkového obratu přidruženého podniku ze služeb obecně, dosaženého za předchozí tři roky, pochází z poskytování takových služeb podnikům, k nimž je přidružen; b) koncese na stavební práce, pokud alespoň 80 % průměrného celkového obratu přidruženého podniku ze stavebních prací obecně, dosaženého za předchozí tři roky, pochází z poskytování stavebních prací podnikům, k nimž je přidružen. 5. Pokud kvůli datu, k němuž byl přidružený podnik založen nebo začal vykonávat činnost, není obrat za předchozí tři roky dostupný, postačí, že podnik prokáže, zejména prostřednictvím prognóz činnosti, že dosažení obratu uvedeného v odst. 4 písm. a) a b) je věrohodné. 6. Pokud jsou zadavateli poskytovány stejné nebo podobné služby, dodávky nebo stavební práce více než jedním přidruženým podnikem, vypočítají se procentní podíly uvedené v odstavci 4 s ohledem na celkový obrat plynoucí z poskytování služeb, dodávek nebo stavebních prací těmito přidruženými podniky. Článek 12 Koncese udělené společnému podniku nebo zadavateli, který je součástí společného podniku Bez ohledu na článek 15 a za předpokladu, že společný podnik byl vytvořen za účelem vykonávání dané činnosti po dobu nejméně tří let a v zakládacím dokumentu společného podniku je stanoveno, že zadavatelé, kteří jej tvoří, budou jeho součástí přinejmenším po stejnou dobu, se tato směrnice nevztahuje na koncese udělené: a) společným podnikem tvořeným výlučně více zadavateli za účelem vykonávání činností ve smyslu přílohy III jednomu z těchto zadavatelů, nebo b) zadavatelem takovémuto společnému podniku, jehož je součástí. Článek 13 Sdělování informací zadavateli Zadavatelé sdělí Komisi nebo vnitrostátnímu orgánu dohledu na jejich žádost níže uvedené informace ohledně používání čl. 11 odst. 2 a 3 a článku 12: a) jména dotyčných podniků nebo společných podniků, b) povahu a hodnotu dotyčných koncesí, c) důkazy, které Komise nebo vnitrostátní orgán dohledu považuje za nezbytné k prokázání, že vztah mezi podnikem nebo společným podnikem, jemuž byly uděleny koncese, a zadavatelem splňuje požadavky článku 11 nebo 12. Článek 14 Vyloučení činností, které jsou přímo vystaveny hospodářské soutěži Tato směrnice se nevztahuje na koncese udělované zadavateli, pokud v členském státě, ve kterém jsou tyto koncese plněny, je činnost přímo vystavena hospodářské soutěži v souladu s články 27 a 28 směrnice [nahrazující směrnici 2004/17/ES]. Článek 15 Vztahy mezi orgány veřejné správy 1. Koncese udělená veřejným zadavatelem nebo zadavatelem ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 jiné právnické osobě nespadá do oblasti působnosti této směrnice, jsou-li splněny tyto kumulativní podmínky: a) veřejný zadavatel nebo zadavatel ovládá dotyčnou právnickou osobu obdobně, jako ovládá vlastní organizační složky; b) nejméně 90 % činností této právnické osoby je vykonáváno pro ovládajícího veřejného zadavatele nebo zadavatele nebo pro jiné právnické osoby ovládané tímto veřejným zadavatelem nebo zadavatelem; c) v ovládané právnické osobě nemá účast žádný soukromý subjekt. Má se za to, že veřejný zadavatel nebo zadavatel ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 ovládá právnickou osobu obdobně, jako ovládá vlastní organizační složky, ve smyslu prvního pododstavce písm. a), má-li rozhodující vliv na strategické cíle i významná rozhodnutí ovládané právnické osoby. 2. Odstavec 1 se použije rovněž v případě, že ovládaný subjekt, který je veřejným zadavatelem nebo zadavatelem ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1, udělí koncesi svému ovládajícímu subjektu nebo jiné právnické osobě ovládané týmž veřejným zadavatelem, pokud v právnické osobě, jíž je koncese udělena, nemá účast žádný soukromý subjekt. 3. Veřejný zadavatel nebo zadavatel ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1, který neovládá právnickou osobu ve smyslu odstavce 1, však může udělit koncesi bez použití ustanovení této směrnice právnické osobě, kterou ovládá společně s jinými veřejnými zadavateli nebo zadavateli, jsou-li splněny tyto podmínky: a) veřejní zadavatelé nebo zadavatelé ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 ovládají společně právnickou osobu obdobně, jako ovládají vlastní organizační složky; b) nejméně 90 % činností této právnické osoby je vykonáváno pro ovládající veřejné zadavatele nebo zadavatele ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nebo pro jiné právnické osoby ovládané týmž veřejným zadavatelem nebo zadavatelem; c) v ovládané právnické osobě nemá účast žádný soukromý subjekt. Pro účely písmene a) se má za to, že veřejní zadavatelé nebo zadavatelé ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 ovládají společně určitou právnickou osobu, jsou-li splněny tyto kumulativní podmínky: a) rozhodovací orgány ovládané právnické osoby jsou složeny ze zástupců všech zúčastněných veřejných zadavatelů nebo zadavatelů ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1; b) tito veřejní zadavatelé nebo zadavatelé ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 jsou s to společně vyvíjet rozhodující vliv na strategické cíle a významná rozhodnutí ovládané právnické osoby; c) ovládaná právnická osoba nesleduje žádné zájmy, které se neshodují se zájmy orgánů veřejné správy, které jsou k ní přidruženy; d) ovládané právnické osobě neplyne z veřejných zakázek smluvených s veřejnými zadavateli žádný zisk kromě úhrady skutečných nákladů. 4. Dohoda uzavřená mezi dvěma či více veřejnými zadavateli nebo zadavateli ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 se nepovažuje za koncesi ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 1 této směrnice, jsou-li splněny tyto kumulativní podmínky: a) dohoda zakládá mezi zúčastněnými veřejnými zadavateli nebo zadavateli skutečnou spolupráci, která je zaměřena na společné plnění úkolů veřejné služby a zahrnuje vzájemná práva a povinnosti stran; b) dohoda se řídí pouze ohledy souvisejícími s veřejným zájmem; c) zúčastnění veřejní zadavatelé nebo zadavatelé neuskutečňují na volném trhu více než 10 % obratu z činností, které jsou relevantní v kontextu dohody; d) dohoda nezahrnuje finanční převody mezi zúčastněnými veřejnými zadavateli nebo zadavateli kromě převodů odpovídajících úhradě skutečných nákladů na stavební práce, služby nebo dodávky; e) v žádném ze zúčastněných veřejných zadavatelů nebo zadavatelů nemá účast žádný soukromý subjekt. 5. Neexistence soukromé účasti uvedené v odstavcích 1 až 4 se ověřuje při udělení koncese nebo uzavření dohody. Výjimky stanovené v tomto článku přestávají platit okamžikem vstupu soukromého subjektu, v důsledku čehož je třeba otevřít stávající koncese soutěži prostřednictvím řádných koncesních řízení. Oddíl III Obecná ustanovení Článek 16 Doba platnosti koncese Doba platnosti koncese je omezena na dobu, která je podle odhadu zapotřebí k zajištění návratnosti investice vynaložené koncesionářem při provozování stavby nebo poskytování služeb spolu s přiměřeným zhodnocením investovaného kapitálu. Článek 17 Sociální a jiné zvláštní služby Na koncese na sociální a jiné zvláštní služby uvedené v příloze X, které spadají do oblasti působnosti této směrnice, se vztahuje povinnost stanovená v čl. 26 odst. 3 a v čl. 27 odst. 1. Článek 18 Smíšené koncese 1. Smlouvy, jejichž předmětem jsou služby i dodávky, jsou udělovány podle této směrnice, pokud hlavním předmětem dotyčné smlouvy jsou služby a jedná se o koncese ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 1. 2. Koncese, jejichž předmětem jsou jak služby ve smyslu článku 17, tak ostatní služby, jsou udělovány podle ustanovení vztahujících se na druh služby, který charakterizuje hlavní předmět dotyčné smlouvy. 3. V případě smíšených zakázek uvedených v odstavcích 1 a 2 je hlavní předmět určen porovnáním hodnoty příslušných služeb nebo dodávek. 4. Pokud je předmětem smlouvy koncese spadající do oblasti působnosti této směrnice a současně zakázka či jiné prvky, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice ani směrnice [nahrazující směrnici 2004/17/ES a směrnici 2004/18/ES] nebo směrnice 2009/81/ES, je část smlouvy, která představuje koncesi spadající do oblasti působnosti této směrnice, zadána podle této směrnice. Pokud však jednotlivé části smlouvy nelze objektivně oddělit, je o použití této směrnice rozhodnuto na základě hlavního předmětu dotyčné smlouvy. 5. V případě koncesí spadajících do oblasti působnosti této směrnice a zakázek spadajících do oblasti působnosti [směrnice 2004/18/ES nebo 2004/17/ES] nebo směrnice 2009/81/ES[21], je část smlouvy, která představuje koncesi spadající do oblasti působnosti této směrnice, zadána podle ustanovení této směrnice. Nelze-li jednotlivé části takové smlouvy objektivně oddělit, je o použití této směrnice rozhodnuto na základě hlavního předmětu dotyčné smlouvy. Článek 19 Koncese zahrnující více činností 1. Koncese, která má zahrnout více činností, se řídí pravidly vztahujícími se na činnost, na kterou je především určena. Volba mezi zadáním pouze jedné koncese a zadáním více oddělených koncesí však nesmí být provedena s cílem vyloučit ji z oblasti působnosti této směrnice. 2. Pokud je jedna z činností, na něž je určena koncese spadající do oblasti působnosti této směrnice, uvedena v příloze III a ostatní v ní uvedeny nejsou a pokud není objektivně možné určit, na kterou činnost je koncese určena především, uděluje se koncese v souladu s ustanoveními použitelnými na koncese udělované veřejnými zadavateli. 3. Pokud jedna z činností, na něž je zakázka nebo koncese určena, spadá do oblasti působnosti této směrnice a ostatní nespadají do oblasti působnosti této směrnice ani [směrnice 2004/18/ES nebo 2004/17/ES] nebo směrnice 2009/81/ES[22] a pokud je objektivně nemožné určit, pro kterou činnost je zakázka nebo koncese určena především, uděluje se zakázka nebo koncese v souladu s touto směrnicí. Oddíl IV Zvláštní situace Článek 20 Vyhrazené koncese Členské státy mohou vyhradit právo na účast v koncesním řízení chráněným dílnám a hospodářským subjektům, jejichž hlavním cílem je sociální a profesní začlenění osob s postižením nebo osob znevýhodněných, nebo mohou vyhradit plnění koncesí v rámci programů chráněného zaměstnání, pokud více než 30 % zaměstnanců těchto dílen, hospodářských subjektů nebo programů jsou osoby s postižením nebo osoby znevýhodněné. Oznámení o koncesi musí obsahovat odkaz na toto ustanovení. Článek 21 Služby v oblasti výzkumu a vývoje 1. Tato směrnice se vztahuje na koncese na služby v oblasti výzkumu a vývoje s referenčními čísly CPV 73000000-2 až 73436000-7 vyjma 73200000-4, 73210000-7 nebo 73220000-0, jsou-li splněny obě tyto podmínky: a) prospěch připadá výhradně veřejnému zadavateli nebo zadavateli pro použití k výkonu jeho vlastní činnosti, b) poskytovaná služba je plně uhrazena veřejným zadavatelem nebo zadavatelem. 2. Tato směrnice se nevztahuje na veřejné koncese na služby v oblasti výzkumu a vývoje s referenčními čísly CPV 73000000-2 až 73436000-7 vyjma 73200000-4, 73210000-7 nebo 73220000-0, pokud není splněna jedna z výše uvedených podmínek. 3. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 46 akty v přenesené pravomoci týkající se referenčních čísel uvedených v tomto článku, je-li nutno zohlednit v této směrnici změny nomenklatury CPV a pokud tyto změny nevedou ke změně oblasti působnosti této směrnice. KAPITOLA II Zásady Článek 22 Hospodářské subjekty 1. Hospodářské subjekty, které jsou podle právních předpisů členského státu, ve kterém jsou usazeny, oprávněny poskytovat danou službu, nesmí být odmítnuty pouze na základě skutečnosti, že právní předpisy členského státu, ve kterém je koncese udělována, vyžadují, aby byly buď fyzickou, nebo právnickou osobou. 2. Od právnických osob však lze vyžadovat, aby v nabídce nebo v žádosti o účast uvedly jména a odpovídající odbornou kvalifikaci pracovníků, kteří budou odpovídat za plnění dané koncese. 3. Podávat nabídky nebo postupovat jako zájemci mohou skupiny hospodářských subjektů. 4. Veřejní zadavatelé a zadavatelé nesmí pro účast těchto skupin v koncesních řízeních stanovit zvláštní podmínky, jež nejsou uloženy jednotlivým zájemcům. Veřejní zadavatelé a zadavatelé nesmí od těchto skupin k tomu, aby mohly podat žádost o účast nebo nabídku, vyžadovat určitou právní formu. Veřejní zadavatelé a zadavatelé mohou stanovit zvláštní podmínky pro plnění koncese určitou skupinou, pokud jsou tyto podmínky odůvodněny objektivními důvody a jsou přiměřené. V těchto podmínkách se může od skupiny požadovat, aby jakmile jí byla udělena koncese, vytvořila určitou právní formu, je-li tato přeměna nezbytná pro řádné plnění koncese. Článek 23 Nomenklatury 1. Případné odkazy na nomenklatury v souvislosti s udělováním koncesí se provádějí pomocí „společného slovníku pro veřejné zakázky (Common Procurement Vocabulary (CPV))“ přijatého nařízením (ES) č. 2195/2002[23]. 2. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 46 akty v přenesené pravomoci za účelem úpravy referenčních čísel použitých v příloze I a X, je-li nutno v této směrnici zohlednit změny nomenklatury CPV a pokud tyto změny nevedou ke změně oblasti působnosti této směrnice. Článek 24 Důvěrnost 1. Není-li v této směrnici nebo ve vnitrostátních právních předpisech týkajících se přístupu k informacím stanoveno jinak a aniž jsou dotčeny povinnosti v souvislosti s uveřejňováním udělovaných koncesí a informováním zájemců a uchazečů stanovené v článcích 27 a 35 této směrnice, nezveřejňuje veřejný zadavatel informace, jež mu byly sděleny hospodářskými subjekty a byly jimi označeny za důvěrné, včetně například technických nebo obchodních tajemství a důvěrných aspektů nabídek. 2. Veřejní zadavatelé nebo zadavatelé mohou hospodářským subjektům uložit požadavky, jejichž cílem je ochrana důvěrné povahy informací, které veřejní zadavatelé nebo zadavatelé zpřístupní během koncesního řízení. Článek 25 Pravidla pro komunikaci 1. Není-li podle čl. 28 odst. 2 a článku 30 této směrnice povinné použití elektronických prostředků, mohou veřejní zadavatelé a zadavatelé u všech sdělení a výměn informací volit mezi těmito prostředky komunikace: a) elektronické prostředky v souladu s odstavci 3, 4 a 5; b) pošta nebo fax; c) telefon v případech a za podmínek uvedených v odstavci 6, nebo d) kombinace těchto prostředků. Členské státy mohou u koncesí stanovit povinné používání elektronických prostředků komunikace nad rámec povinností stanovených v čl. 28 odst. 2 a článku 30 této směrnice. 2. Vybrané prostředky komunikace musí být obecně dostupné a nesmí omezovat přístup hospodářských subjektů ke koncesnímu řízení. Ve všech sděleních a při výměně a uchovávání informací veřejní zadavatelé a zadavatelé zajistí zachování integrity údajů a důvěrnosti nabídek a žádostí o účast. Veřejní zadavatelé a zadavatelé přezkoumávají obsah nabídek a žádostí o účast až po uplynutí lhůty stanovené pro jejich podávání. 3. Nástroje použité ke komunikaci elektronickými prostředky a jejich technické vlastnosti musí být nediskriminační, obecně dostupné a interoperabilní s běžně užívanými informačními a komunikačními technologiemi a nesmí omezovat přístup hospodářských subjektů ke koncesnímu řízení. Technické údaje a parametry zařízení pro elektronický příjem, o nichž se má za to, že jsou v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce, jsou uvedeny v příloze XII. Komise je zmocněna přijímat v souladu s článkem 46 akty v přenesené pravomoci za účelem změny technických údajů a parametrů uvedených v příloze XII v důsledku technického vývoje či z administrativních důvodů. K zajištění interoperability technických formátů, postupů a standardů předávání zpráv, zejména při přeshraniční komunikaci, je Komise zmocněna přijímat akty v souladu s článkem 46 v přenesené pravomoci za účelem stanovení povinného používání konkrétních technických standardů, alespoň pro používání elektronického podávání nabídek, elektronických katalogů a prostředků pro elektronické ověřování pravosti. 4. Veřejní zadavatelé a zadavatelé mohou v případě potřeby vyžadovat použití nástrojů, jež nejsou obecně dostupné, za předpokladu, že poskytnou alternativní prostředky přístupu. Má se za to, že veřejní zadavatelé a zadavatelé zajistili vhodné alternativní prostředky přístupu v těchto případech: a) poskytují k těmto nástrojům neomezený a úplný přímý přístup elektronickými prostředky ode dne zveřejnění oznámení v souladu s přílohou IX nebo ode dne odeslání výzvy k potvrzení zájmu; v oznámení nebo ve výzvě k potvrzení zájmu je uvedena internetová adresa, na které jsou tyto nástroje přístupné; b) zajišťují, že uchazeči usazení v jiném členském státě než veřejný zadavatel mají přístup ke koncesnímu řízení pomocí dočasných tokenů zpřístupněných zdarma on-line; c) podporují alternativní cestu elektronického předložení nabídek. 5. Na zařízení pro elektronický přenos a příjem nabídek a na zařízení pro elektronický přenos a příjem žádostí se vztahují tato pravidla: a) subjektům, které mají zájem, musí být k dispozici informace, které se týkají specifikací pro podávání nabídek a žádostí o účast elektronickou cestou, včetně kódování a datování; b) zařízení, způsoby ověřování pravosti a elektronické podpisy vyhovují požadavkům stanoveným v příloze XII; c) veřejní zadavatelé a zadavatelé stanoví úroveň bezpečnosti, která se vyžaduje u elektronických prostředků komunikace v jednotlivých fázích koncesního řízení. Tato úroveň bezpečnosti je přiměřená souvisejícím rizikům; d) pokud se vyžaduje zaručený elektronický podpis podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES[24], akceptují veřejní zadavatelé a zadavatelé podpisy podpořené kvalifikovaným elektronickým osvědčením uvedeným v důvěryhodném seznamu stanoveným v rozhodnutí Evropské komise 2009/767/ES[25], bez ohledu na to, zda byly vytvořeny prostředkem pro bezpečné vytváření podpisů, či nikoli, pokud jsou splněny tyto podmínky: i) musí stanovit požadovaný formát zaručeného elektronického podpisu na základě formátů uvedených v rozhodnutí Komise 2011/130/EU[26] a zavést potřebná opatření, aby bylo možno tyto formáty technicky zpracovávat; ii) v případě nabídek podepsaných s podporou kvalifikovaného osvědčení, které je uvedeno v důvěryhodném seznamu, nesmí zavést dodatečné požadavky, jež by mohly bránit uchazečům v používání těchto podpisů. 6. Na podávání žádostí o účast se vztahují tato pravidla: a) žádosti o účast v řízení o udělení koncese lze podávat písemně nebo telefonicky; v případě telefonického podání žádosti musí být před uplynutím lhůty stanovené pro jejich doručení zasláno písemné potvrzení; b) pokud je to nezbytné pro účely právního dokazování, mohou veřejní zadavatelé nebo zadavatelé vyžadovat, aby byly žádosti o účast podané faxem potvrzeny poštou nebo elektronickými prostředky. Pro účely písmena b) uvedou veřejní zadavatelé nebo zadavatelé v oznámení o koncesi nebo ve výzvě k potvrzení zájmu, že vyžadují, aby byly žádosti o účast podané faxem potvrzeny poštou nebo elektronickými prostředky, a rovněž stanoví lhůtu pro odeslání tohoto potvrzení. 7. Členské státy zajistí, aby nejpozději 5 let od data stanoveného v čl. 49 odst. 1 byly veškeré postupy udělování koncesí podle této směrnice prováděny pomocí elektronických prostředků komunikace, zejména elektronického podávání nabídek, v souladu s požadavky tohoto článku. Tato povinnost neplatí, pokud by použití elektronických prostředků vyžadovalo speciální nástroje nebo formáty souborů, jež nejsou obecně dostupné ve všech členských státech ve smyslu odstavce 3. Veřejní zadavatelé nebo zadavatelé používající jiné prostředky komunikace k podávání nabídek jsou povinni v koncesní dokumentaci prokázat, že vzhledem ke zvláštní povaze informací, které mají být vyměňovány s hospodářskými subjekty, by použití elektronických prostředků vyžadovalo speciální nástroje nebo formáty souborů, jež nejsou ve všech členských státech obecně dostupné. Má se za to, veřejní zadavatelé a zadavatelé mají oprávněné důvody nevyžadovat při předkládání nabídek elektronické prostředky komunikace v těchto případech: a) popis technických specifikací nelze vzhledem k specializované povaze zakázky zpracovat pomocí formátů souborů, které jsou obecně podporovány běžně používanými aplikacemi; b) na aplikace podporující formáty souborů, jež jsou vhodné pro popis technických specifikací, se vztahují vlastnické licence a veřejný zadavatel je nemůže zpřístupnit pro stažení nebo používání na dálku; c) aplikace podporující formáty souborů, jež jsou vhodné pro popis technických specifikací, používají formáty souborů, které nelze zpracovat pomocí žádné jiné aplikace s otevřeným zdrojovým kódem nebo aplikace, kterou lze stáhnout. 8. Veřejní zadavatelé mohou použít údaje zpracované elektronicky pro zadávací řízení při vývoji vhodných nástrojů za účelem předcházení, odhalování a nápravy chyb vzniklých v jednotlivých fázích řízení. HLAVA II PRAVIDLA PRO UDĚLOVÁNÍ KONCESÍ KAPITOLA I Zveřejňování a transparentnost Článek 26 Oznámení o koncesích 1. Veřejní zadavatelé a zadavatelé zamýšlející udělit koncesi zveřejní svůj úmysl prostřednictvím oznámení o koncesi. 2. Oznámení o koncesi obsahuje informace uvedené v části přílohy IV a případně veškeré jiné informace považované veřejným zadavatelem nebo zadavatelem za užitečné v souladu s formátem standardních formulářů. 3. Veřejní zadavatelé a zadavatelé zamýšlející udělit koncesi na sociální a jiné zvláštní služby zveřejní tento svůj úmysl prostřednictvím oznámení předběžných informací co nejdříve po začátku rozpočtového období. Toto oznámení obsahuje informace stanovené v příloze XIII. 4. Standardní formuláře stanoví Komise. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle článku 48. 5. Odchylně od odstavce 1 nemusí veřejní zadavatelé a zadavatelé zveřejňovat oznámení o koncesi v těchto případech: a) jestliže v koncesním řízení nebyly podány žádné nabídky nebo žádné vhodné nabídky nebo žádné žádosti o účast, za předpokladu, že se původní podmínky koncesní smlouvy významně nezmění, a pod podmínkou, že Komisi nebo vnitrostátnímu orgánu dohledu určenému podle článku 84 směrnice [nahrazující směrnici 2004/18/ES] je na žádost zaslána zpráva; b) pokud stavební práce nebo služby může poskytnout pouze konkrétní hospodářský subjekt kvůli neexistenci hospodářské soutěže z technických důvodů, ochraně patentů, autorských práv či jiných práv duševního vlastnictví nebo ochraně jiných výlučných práv a pokud neexistuje přiměřená alternativa nebo náhrada a neexistence hospodářské soutěže není výsledkem umělého zúžení parametrů koncesního řízení; c) pro nové stavební práce nebo služby, které spočívají v opakování podobných stavebních prací nebo služeb svěřených hospodářskému subjektu, kterému stejní veřejní zadavatelé nebo zadavatelé udělili původní koncesi s výhradou povinnosti uvedené v odstavci 1, za předpokladu, že tyto stavební práce nebo služby odpovídají základnímu projektu, na který byla původní koncese udělena. V základním projektu je uveden rozsah možných dodatečných stavebních prací nebo služeb a podmínky, za nichž je lze zadat. Již při oznámení zařazení prvního projektu do soutěže vezmou veřejní zadavatelé nebo zadavatelé při použití ustanovení článku 5 v úvahu celkové odhadované náklady na následné stavební práce nebo služby. 6. Pro účely prvního pododstavce písm. a) se nabídka považuje za nevhodnou, pokud - je nestandardní nebo nepřijatelná, a - je pro koncesi zcela irelevantní, jelikož není s to splnit požadavky veřejného zadavatele nebo zadavatele stanovené v koncesní dokumentaci. Nabídky se považují za nestandardní, pokud nevyhovují koncesní dokumentaci nebo pokud nabízené ceny neodpovídají obvyklým konkurenčním podmínkám. Nabídky se považují za nepřijatelné v těchto případech: a) byly doručeny pozdě; b) byly předloženy uchazeči, kteří nemají požadovanou kvalifikaci; c) jejich cena převyšuje rozpočet veřejného zadavatele nebo zadavatele, který byl stanoven před zahájením koncesního řízení a je doložen písemně; d) bylo zjištěno, že cena je mimořádně nízká. Článek 27 Oznámení o udělení koncese 1. Nejpozději do 48 dnů od udělení koncese zašlou veřejní zadavatelé a zadavatelé oznámení o udělení koncese obsahující výsledky koncesního řízení. 2. Povinnost uvedená v odstavci 1 se vztahuje rovněž na koncese na služby, jejichž odhadovaná hodnota vypočítaná způsobem uvedeným v čl. 6 odst. 5 činí nejméně 2 500 000 EUR, s výjimkou sociálních služeb a jiných zvláštních služeb uvedených v článku 17. 3. Oznámení obsahuje informace stanovené v příloze V nebo ve vztahu ke koncesím na sociální služby a jiné zvláštní služby informace stanovené v příloze VI a je zveřejňováno podle ustanovení článku 28. Článek 28 Forma a způsob zveřejňování oznámení 1. Oznámení uvedená v článcích 26 a 27 a v čl. 43 odst. 6 druhém pododstavci obsahují informace uvedené v přílohách IV až VI ve formě standardních formulářů, včetně standardních formulářů pro opravy. Komise stanoví tyto standardní formuláře prostřednictvím prováděcích aktů, jež jsou přijímány poradním postupem podle článku 48. 2. Oznámení jsou vypracována, zaslána Komisi elektronickými prostředky a zveřejněna v souladu s přílohou IX. Oznámení se zveřejňují nejpozději pět dnů od jejich odeslání. Náklady na zveřejňování oznámení Komisí nese Unie. 3. Oznámení uvedená v článku 26 se zveřejňují v plném znění v úředním jazyku Unie, který vybral veřejný zadavatel nebo zadavatel. Toto jazykové znění je jediné závazné znění. Shrnutí podstatných prvků každého oznámení se zveřejňuje v ostatních úředních jazycích. 4. Veřejní zadavatelé a zadavatelé musí být schopni prokázat datum odeslání oznámení. Komise vydá veřejnému zadavateli nebo zadavateli potvrzení o přijetí oznámení a zveřejnění předaných informací, v němž je uvedeno datum zveřejnění. Toto potvrzení je dokladem o zveřej