U členských států lze učinit široké srovnání ustanovení a využívání programů vývozních úvěrů, v němž budou uvedeny hlavní rozdíly a podobnosti. Plnohodnotné srovnání odrážející všechny aspekty je však mnohem obtížnější. Podmínky programů vývozních úvěrů, a to i těch, které patří do stejné kategorie a jsou řízeny exportními úvěrovými agenturami a které jsou v souladu se stejným regulačním rámcem, se mohou v jednotlivých členských státech lišit. Obecně platí, že vyšší stupeň konvergence je patrný zejména v posledních letech s tím, jak se na celou řadu problémů začalo vztahovat Ujednání OECD o státem podporovaných vývozních úvěrech.

Obecně lze říci, že členské státy svou sadu nástrojů v oblasti programů vývozních úvěrů v posledních letech rozšířily. Nejběžnějším typem podpory vývozních úvěrů, kterou evropské exportní úvěrové agentury poskytují, jsou podpory spadající do kategorie „čisté krytí“ (dané vývozní transakce jsou ve skutečnosti financovány úvěrem od komerční banky, které exportní úvěrová agentura poskytuje krytí formou záruky nebo pojištění). Všech 21 členských států poskytujících vývozní úvěry ve smyslu nařízení (EU) č. 1233/2011 ve vykazovaném období takovou podporu nabízí.

Oficiální podpora v podobě „čistého krytí“ v roce 2014 (v miliardách Eur) Největší v EU, řazeno dle celkové jmenovité rizikové expozice Německo 88,5 Francie 65,3 Švédsko 31,6 Itálie 26,7 Nizozemsko 20,2

Prostřednictvím svých exportních úvěrových agentur vyvíjejí členské státy činnost v celé řadě dalších oblastí, které nespadají do oblasti působnosti zpráv požadovaných dle nařízení (EU) č. 1233/2011. Vzhledem k tomu, že v některých průmyslových odvětvích existují specifické podmínky financování, například v leteckém průmyslu a v odvětví stavby lodí, vyvinulo několik členských států také specifické odvětvové produkty vývozních úvěrů. To se týká v zásadě střednědobých a dlouhodobých činností v oblasti vývozních úvěrů (podle definice v Ujednání OECD o státem podporovaných vývozních úvěrech). Mnoho evropských exportních úvěrových agentur však také poskytuje produkty jako krátkodobé vývozní úvěry, akreditivy, záruky týkající se výrobního rizika nebo pojistné investiční produkty. To je třeba mít při posuzování širší ekonomické úlohy exportních úvěrových agentur na paměti.

Podrobné informace lze nalézt v části II a IV formuláře pro podávání zpráv používaného pro výroční zprávy členských států o činnosti, jakož i v obecných výročních zprávách, na které se některé členské státy výslovně odkazují.

Celkově lze říci, že výroční zprávy o činnosti poskytují příslušné finanční informace o programech vývozních úvěrů v roce 2014. Je však třeba zdůraznit, že podle nařízení (EU) č. 1233/2011 toto podávání zpráv probíhá v souladu s vnitrostátním právním rámcem daného členského státu. To vede k určitým rozdílům v prezentaci údajů. Komise nicméně nemá k finančním aspektům výročních zpráv o činnosti žádné zvláštní připomínky.

Ve výročních zprávách o činnosti České republiky, Slovenska a Spojeného království jsou uvedeny podmíněné závazky podle poslední věty bodu 1 přílohy I nařízení (EU) č. 1233/2011.

b) Zohlednění „ekologických rizik, jež s sebou mohou nést další významná rizika“

Podle bodu 2 přílohy I nařízení (EU) č. 1233/2011 členské státy ve výroční zprávě o činnosti „popíší, jak jsou při činnosti jejich exportních úvěrových agentur v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů zohledněna ekologická rizika, jež s sebou mohou nést další významná rizika.“

Všechny členské státy na toto ustanovení výslovně odkazují. I když bod 2 přílohy I zmiňuje pouze ekologická rizika, většina členských států také odkazuje na rizika spojená se sociálními a lidskými právy. Téměř všechny členské státy uvádějí, že v oblasti ekologických rizik a lidských práv splňují požadavky doporučení OECD o společných přístupech ke státem podporovaným vývozním úvěrům a environmentálním a sociálním aspektům (dále jen „společné přístupy“). Totéž platí i pro doporučení OECD týkající se úplatkářství.

V souladu se společnými přístupy se v rámci exportních úvěrových agentur postupně vytváří skupina specializovaných odborníků v oblasti ekologických, sociálních a lidských práv. V souladu se společnými přístupy jsou transakce prověřovány z hlediska ekologických, sociálních a lidskoprávních rizik a potenciálních dopadů v těchto oblastech. Proces prověřování se u exportních úvěrových agentur stále častěji stává v rámci hodnocení standardním postupem.

Několik exportních úvěrových agentur také uvádí, že hodnocení rizik z hlediska environmentálních a lidských práv se často provádí v úzké spolupráci s vývozci a bankami. Vývozci a banky v případě potřeby uvedou dodatečné informace s cílem zajistit důkladné zhodnocení rizik.

Cílem hodnocení daných rizik je obvykle jasné rozhodnutí, zda je konkrétní projekt pro podporu vývozních úvěrů způsobilý či nikoli (tzn. jsou-li související rizika nepřiměřená, k poskytnutí krytí nedojde). V případě rizik, jež jsou považována za přijatelná, závisí podpora vývozních úvěrů zpravidla na splnění specifických podmínek, jejichž cílem je obvykle prosazování opatření ke zmírnění rizik nebo za účelem dodržování příslušných norem.

Bulharsko není členem OECD a jeho exportní úvěrová agentura společné přístupy v oblasti životního ani lidských práv neprovedla. Bulharsko však uplatňuje doporučení OECD týkající se úplatkářství a státem podporovaných vývozních úvěrů.

Kromě informací uvedených v oddílech 3 a) a b) výše z výročních zpráv o činnosti vyplývá, že členské státy obecně disponují politikami v oblasti vývozních úvěrů a životního prostředí, boje proti úplatkářství a udržitelných úvěrových postupů při poskytování úvěrů zemím s nízkými příjmy. Tři příslušná doporučení OECD hrají zásadní, nikoli však výlučnou úlohu. Dokonce i členské státy, které nejsou členy OECD, tyto nástroje uplatňují nebo tak v zásadě hodlají činit. Ze zpráv členských států obecně vyplývá, že členské státy přijímají k řešení otázek týkajících se životního prostředí, lidských práv a úplatkářství stejný přístup. Některé členské státy ve svých zprávách poskytují podrobnější informace a zdůrazňují důležitost těchto otázek.

Členské státy mnohdy stále více uplatňují pravidla a postupy, které jdou nad rámec ujednání OECD, a uplatňují stejný přístup i v případě transakcí, které nespadají do působnosti společných přístupů. V několika případech si příslušné nástroje vyvinuly samy exportní úvěrové agentury (např. politika v oblasti sociální odpovědnosti podniků nebo etický kodex).

Několik členských států řeší potřebu opatření na podporu otevřenosti a transparentnosti poskytováním informací o transakcích, financích a environmentálních a sociálních otázkách všem zúčastněným stranám. Jako prostředek ke zvýšení povědomí a podpoře otevřenosti a transparentnosti byly zahájeny a pravidelně probíhají rozhovory se zúčastněnými stranami.

Stejně jako v předchozím vykazovacím období zdůrazňuje mnoho členských států zvláštní význam lidských práv. Prakticky ve všech zprávách je i nadále reflektována podpora pro to, aby byla v rámci nových společných přístupů zakotvena lidskoprávní dimenze. U několika členských států má ochrana lidských práv v rámci posuzování jejich projektů zvláštní postavení. V některých případech je toto téma přímo spojeno s otázkou pracovních práv / práv zaměstnanců.

Všechny členské státy rovněž přikládají zvláštní význam politikám v oblasti boje proti úplatkářství a proti korupci. V několika členských státech jsou vývozci a banky povinni v rámci žádosti o krytí podepsat prohlášení o zamezení úplatkářství. Používá se široký okruh dalších nástrojů (např. vnitrostátní právní předpisy, domácí osvědčené postupy).