ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.1

Je důležité, že tento přezkum, ke kterému se ze střednědobé až dlouhodobé perspektivy přistupuje z hlediska toho, jak přivést více lidí na trh práce, je spojen také s náklady, jak s náklady na nezaměstnané nebo ekonomicky neaktivní, tak i náklady na řízení, takže reformy by mohly vést k vyšším nákladům, než se případně sníží ekonomické břemeno při řízení nezaměstnanosti/nedostatečné zaměstnanosti. Veřejné a soukromé investice do přípravy lidí na znalostní ekonomiku a trvalý rozvoj lidského kapitálu lidí v pracovním věku poskytují největší návratnost investic zaměřených na transformaci trhu práce v zemi, i když to jsou dlouhodobé procesy, které trvají až 20 let, než plně dozrají. Zejména je potřeba, aby byly méně kvalifikovaným pracovníkům nabídnuty příležitosti dalšího vzdělávání za účelem využívání veřejných a soukromých investic do vyššího vzdělávání, a to jak ve veřejných institucích, tak zaměstnavateli, aby bylo těmto pracovníkům umožněno čelit měnícím se požadavkům ekonomiky založené na znalostech. Efekt dlouhodobých opatření na straně nabídky v oblasti produktivity je ten, že snižují nabídku lidí s nízkou kvalifikací; snižují nezaměstnanost (zejména dlouhodobou nezaměstnanost); zvyšují míru zapojení pracovní síly (zejména žen) a zvyšují celkovou produktivitu. To jsou trvalé důsledky. Přístup orientovaný čistě na stranu nabídky by však byl nedostatečný. Je rovněž důležité zvýšit poptávku po práci, tj. zvýšit nabídku pracovních míst prováděním finanční politiky „příznivé pro zaměstnání“ a „zvyšující zaměstnanost“. Některé členské státy, které se zaměřily na rychlý růst zapojení lidí s nízkou kvalifikací do práce na úkor zlepšení lidského kapitálu, však pravděpodobně nenaleznou pro tyto typy pracovníků v různých okamžicích jejich pracovního života trvalá řešení dilema nízká mzda/žádná mzda. Tedy účinky se mohou objevit ihned, ale stejně rychle i zmizí, jelikož vydělávat si na živobytí s nízkou kvalifikací není v dnešním globálním hospodářství udržitelné. Proto je efektivnost nákladů v tomto ohledu stejně důležitým heslem jako snížení nákladů.
2.1

Slovinská republika předložila Komisi žádost o změnu nařízení o elektřině, která by Slovinsku umožnila i nadále provozovat současný systém řízení přetížení u propojení s Rakouskem a Itálií, a to až do 1. července 2007. V současné době přiděluje Slovinsko na základě tohoto systému polovinu celkové dostupné kapacity těchto dvou dotyčných propojení. Podle dohody mezi dotčenými operátory přenosových systémů je druhá polovina celkové kapacity přidělována italským, respektive rakouským operátorem. Podle současného slovinského systému je dostupná kapacita v případě, že celková poptávka po kapacitě překročí dostupnou kapacitu (přetížení), přidělována žadatelům o kapacitu poměrným dílem. Kapacita je přidělována zdarma. Takovýto systém nelze ve smyslu nařízení o elektřině považovat za nediskriminační, tržní řešení. Slovinsko odůvodnilo svou žádost o odchylku tím, že dosud nebyla dokončena restrukturalizace slovinského průmyslu a že výroba elektřiny ve Slovinsku se stále ještě přizpůsobuje novým tržním podmínkám (vysoké investiční náklady na ochranu životního prostředí).
2.2

Dojednat se členskými státy úpravy bylo pro Komisi obtížné, protože částky vybrané spotřební daně se ve členských státech liší (5), a odlišné jsou i způsoby uplatnění jejich národní legislativy. Je známo, že deset „nových“ členských států nebylo účastníky diskusí s Komisí, které k návrhu vedly. Výbor respektuje potřeby členských států používat spotřební daně jako část jejich daňového systému, pochybuje však, že by tyto návrhy změnily chování zákazníků do té míry, že by to podstatně ovlivnilo celkový výběr daní.
EHSV by tudíž byl pro to, aby Lisabonský proces „nového stylu“ využil úspěšnou metodu „Evropa '92“. Na základě stávající praxe by to znamenalo, že by byly zprávy o směrech politiky, vnitřním trhu, zaměstnanosti a Lisabonské strategii shrnuty do jasného plánu obsahujícího stádia a harmonogram, z něhož by bylo jasné, jaké činnosti by se očekávaly od koho (od Komise, Rady nebo od členských států) na základě jakého rozhodnutí a v jakém časovém horizontu.
3.1.2.1

V návaznosti na Zelenou knihu, kterou Evropská komise vydala v listopadu 1996 (15), EHSV přijal stanovisko ze dne 28. května 1997 (16), ve kterém požadoval, aby Komise přehodnotila svůj přístup ke koncesím tak, aby koncese byly méně závislé na definici zakázek na práce: „Otázka koncesí by měla být předmětem důkladného zkoumání, s ohledem na to, že jejich udělování musí být transparentní a založené na objektivních kritériích. Mezi koncesí a smlouvou na určitou zakázku existují zásadní rozdíly: účel, délka trvání, podmínky financování, provozní režim, rozsah odpovědnosti. V zájmu podpoření dalšího rozvoje těchto smluv by Evropská komise mohla prostudovat možnost vytvoření právního nástroje, který by byl přizpůsobený režimu provádění těchto smluv“ (17) .
4.5

Obavy evropských zajistitelů působících celosvětově spočívají v tom, že budou vážně znevýhodněni ve srovnání s jejich konkurenty mimo Evropu, kde jsou kapitálové požadavky mnohem nižší. Většina zajišťovacího podnikání by se mohla přesunout do mimoevropských zajišťovacích center jako jsou Bermudy nebo USA. Jakákoli změna v počtu zajišťoven by značně oslabila postavení Evropy jako finančního centra. Přehnané požadavky by nevyhnutelně snížily zajišťovací kapacitu a/nebo by způsobily, že by bylo zajištění mnohem dražší. Takové zvýšení cen za zajištění se nevyhnutelně odrazí v nákladech produktů primárních pojistitelů a sníží také množství spotřebitelů. Vyšší ceny budou mít nevyhnutelně nepříznivý dopad i na zakládání programů penzijních připojištění financovaných ze soukromých prostředků, které tak nutně potřebujeme.
3.4.2.1.

Na straně jedné by měly evropské instituce přispívat ke koordinaci komunikačních aktivit politických hnutí, místních a regionálních úřadů a organizací občanské společnosti. Měly by podporovat výměnu dobrých praktik v této oblasti a spojovat svá úsilí.. EHSV by například mohl podporovat výměnu dobrých praktik (a znalostí) na evropské úrovni mezi organizacemi občanské společnosti, které jsou zapojeny do komunikačních aktivit. Zároveň by mohl zavést systém zpětných informací, který by umožňoval hodnotit na evropské úrovni návrhy, kritiky a doporučení formulované občany v rámci diskusí organizovaných občanskou společností. Konečně, EHSV je připraven podpořit přeshraniční nebo mnohonárodní iniciativy.
2.4

EU by měla zejména po rozšíření celkově usilovat o vytvoření pravidel, která budou pokud možno co nejednodušší a nejjasnější. I když se vnitřní a vnější programy liší, pokud jde o cíle a obsah, spočívá rozdělení do dvou nařízení na historickém základě. V úsilí zajistit další zjednodušení by se tato dvě nařízení měla při nejbližší možné příležitosti sloučit do společného souboru uživatelsky přívětivějších pravidel. Většina ustanovení je totožná a rozdíly, které existují, nemají obecně opodstatnění. Navrhované změny nařízení jsou stejné, co se týče předkládání návrhů, rozhodování a monitorování.
4.8.2

Případ filtrů na zachycení částic je zajímavý. Dieselové motory produkují v porovnání s benzinovými o 25 % méně CO2, ale jejich emise obsahují zdraví škodlivé částice. Cenové navýšení za filtr na zachycení částic představuje přibližně 500 EUR (5 až 10 % z ceny malého vozu). Dokud nebudou tyto filtry obsaženy v legislativě, budou mít konstruktéři na výběr, buď jej nabídnout jako volbu, nebo jej systematicky montovat a snížit svoje marže, neboť navýšení ceny bylo z hlediska tržních podmínek obtížné. Jestliže ve skutečnosti volilo tento filtr 90 % německých zákazníků, ve zbylé části Evropy se toto číslo snížilo na 5 %. Někteří konstruktéří (3) se tedy rozhodli postupně vybavit své vozy filtry na zachycení částic a tím snížit své marže, ale je jasné, že toto nelze opakovat donekonečna, a to především vzhledem k velmi živé mezinárodní konkurenci. Rozšíření filtru na zachycení částic proběhne přirozeným způsobem, ale v rytmu srovnatelném s vývojem kupní síly zákazníků, zvláště pak těch, co kupují malé vozy. Tento příklad jasně dokazuje, že existuje trh v oblasti ekotechnologií: buď to vědomí o životním prostředí vyvolá u spotřebitele, který tímto uznal za užitečné do něj investovat, ať už užitečné pro něj nebo jeho životní prostředí, anebo byla přijata příslušná legislativní nařízení. Velká část úspěchu dosaženého do dnešních dnů v oblasti ochrany životního prostředí spočívá ve vypracování příslušné legislativy, odvětví automobilového průmyslu je toho dobrým příkladem (viz, mimo jiné, zavedení trifunkčního katalyzátoru).
7.2

Následující návrhy proto odkazují ke struktuře vzdělávání jako celku – bez ohledu na to, kdo za ně nese odpovědnost - a tvoří součást jednotného přístupu vyžadujícího rozsáhlou koordinovanou kampaň zaměřenou na uvedení všech evropských systémů všeobecného a odborného vzdělávání a školení do souladu se současnými evropskými a celosvětovými podmínkami, a to v co nejkratším termínu. V konkrétnější rovině jsou navrhovány tyto kroky:
2.2.1

Demografické stárnutí znamená více než pouhý percentuální nárůst obyvatelstva ve věku nad 65 let, a ještě prudší nárůst počtu osob starších osmdesáti let a s tím často, ale nikoli nutně, spjatý nárůst pacientů s více nemocemi, fenomén, který se příliš neodrazí ve větším rozšiřování léků, jako spíše v holistickém přístupu k lidem. To způsobuje určité problémy, které jsou někdy opomíjeny, ale jež by se však měly řešit. — Změny v demografické pyramidě beze změn důchodového věku budou mít za následek méně příznivý poměr mezi přispěvateli (obyvatelstvem v produktivním věku) a příjemci (zejména seniory), a to nejen ve zdravotnictví, ale též v dalších službách. Proto je prioritou stanovit nové způsoby přerozdělování a vytváření specifických zdrojů pro služby poskytované závislému obyvatelstvu (6) (převážně seniorům), aniž by se zdroje odčerpávaly z ostatních sociálních služeb. — Demografické stárnutí mění nejen výskyt, ale také typ vyskytujících se chorob. Nemoci související s věkem jsou často nevyléčitelné, ale ve střednědobém až dlouhodobém horizontu je lze mít pod kontrolou za pomoci paliativní lékařské či chirurgické léčby, která však nikdy pacientovi nevrátí jeho předchozí zdravotní stav. To implikuje odlišný přístup k lékařské péči, jež může spojovat léčbu a péči a která má vliv na výzkum, léky, diagnostické nástroje a technologické intervence. To dále vyžaduje posun důrazu z „akutní“ na „chronický“ (tj. úspěšné dlouhodobé řízení zdravotních problémů, které nemohou být samy o sobě vyřešeny). — Z epidemiologického hlediska dochází ke stabilnímu nárůstu výskytu chronických nebo dlouhodobých onemocnění, což zčásti způsobuje úspěch léčby, která sice nezajistí úplné vyléčení, ale výrazně prodlouží střední délku života. Proto se setkáváme s nárůstem výskytu fyzického a mentálního postižení zejména v oblasti traumatických a neurodegenerativních onemocnění, jež lze řešit pouze prostřednictvím vyšší míry integrace zdravotnických a sociálních služeb a které vyžadují značný závazek ze strany rodinných příslušníků jakožto pečovatelů (7). — Pojem „zdraví“ by se neměl omezovat na fyzické aspekty, ale měl by též zahrnovat psychologické a sociální aspekty, což je zřejmé z definice SZO (8). Tato definice předpokládá potřebu posoudit sociální kontext seniora, aby byly splněny jeho ostatní jako je bezpečnost, sociální poměry a vztahy, sebeúcta a seberealizace apod.
4.4

Gumárenství a odvětví výroby pneumatik musí získat dostatek času na to, aby dokončily probíhající reformulační aktivity, zatímco ropný průmysl musí získat dostatek času na investice do potřebných surovin a na jejich dodávky. V současné době se zdá, že všechny strany by mohly splnit dané požadavky k 1. lednu 2010, a toto datum by tudíž mělo být do návrhu začleněno jako prvotní lhůta. Odchylky týkající se pneumatik pro závodní automobily, letadla a další způsoby použití vyžadující vysokou výkonnost je třeba odsouhlasit spolu se zainteresovanými stranami; ve světle výše uvedeného je obtížné nalézt jakýkoliv měřitelný přínos plynoucí z těchto změn ve srovnání se zřetelnými riziky neplnění pro všechny dotčené.
3.2

V souladu se svými předchozími stanovisky souhlasí EHSV plně s navrženou změnou návrhu směrnice o zvýšení bezpečnosti přístavů. I když absolutní bezpečnosti nelze nikdy dosáhnout, EHSV znovu zdůrazňuje, že do bezpečnostních opatření je nutno zahrnout celý logistický dopravní řetězec, přičemž je třeba se ujistit, že neexistují žádná slabá místa. Upřednostnit by se měla osobní doprava, kde by byly důsledky teroristické akce nejtěžší s ohledem na lidské životy, které jsou v sázce.
3.8

EHSV bere na vědomí, že směrnice nevytváří nové povinnosti v oblastech, kterými se již zabývá nařízení (ES) 725/2004 (10), nebo v rozšířených přístavních zónách. Výbor nicméně využívá této příležitosti, aby znovu zdůraznil základní princip, že bezpečností opatření v přístavech by měla být v rovnováze s cíli, které sledují, jejich náklady a dopady na provoz a pohyb obchodu. Je tedy nutně pečlivě zvážit jejich nutnost a vyhodnotit, zda jsou reálná a prakticky proveditelná. Opatření by měla respektovat základní práva a řídit se zásadami uznávanými zvláště Chartou základních práv Evropské unie, aby nedošlo k omezení lidských práv občanů ani ústavního pořádku, což by posloužilo záměrům teroristů. Z tohoto důvodu je třeba se vyhnout: — odklonu dopravy ve prospěch některých přístavů (z důvodu zvýšených bezpečnostních opatření) ke škodě jiných přístavů. Takovýto odklon dopravy by mohl zasáhnout zvláště malé přístavy. Bezpečnostní opatření by se neměla stát předmětem soutěžení mezi přístavy; — uvalení nepřiměřených nákladů nebo byrokratických opatření; — jakékoli nerovnováhy mezi bezpečností plavidel a bezpečností přístavů, která by mohla vést k uvalení povinnosti na plavidla a jejich provozovatele spočívající v zajištění dodatečné bezpečnosti přístaviště, aby se odstranila tato nerovnováha. Přístavy by neměly být přehnaně zatíženy náklady na splnění předpisů ve prospěch jiných druhů dopravy; — nepřiměřené technické infrastruktury, která by mohla být pokládána za podporu určitých komerčních zájmů.
2.2.2

Plán rizikového kapitálu (Spouštěcí mechanismus ETP) podporuje investice rizikového kapitálu do malých a středních podniků, zvláště během rozběhu a počátečních fází rozvoje, a do inovativních malých a středních podniků, a to prostřednictvím investic do fondů specializujících se na rizikový kapitál.
2.5

Komise by však měla v rámci kodifikace přihlédnout ještě k těmto bodům: — Důvod pro přijetí (2) rozhodnutí Rady z 3.12.1973 („Usnesením Rady z 26. ledna 1965 stanovila Rada postup pro konzultace v oblasti úvěrového pojištění, záruk a finančních úvěrů “) již v návrhu není obsažen a měl by být pro úplnost ještě doplněn. — V článku 20 návrhu se zrušuje rozhodnutí 73/391/EHS Rady. Příloha III návrhu naproti tomu pod nadpisem „Zrušené rozhodnutí se změnou“ uvádí také rozhodnutí 76/641/EHS Rady. Pro úplnost by proto ve článku 20 návrhu měla být zrušena také změna na základě rozhodnutí 76/641/EHS.
2.5.4.4

co je pro zaměstnanost podstatnější, je očekávaný pokles obyvatelstva v produktivním věku v poměru k ostatnímu obyvatelstvu. Výhledově se předpokládá, že v r. 2025 budou osoby starší než 50 let představovat 35 % obyvatelstva v produktivním věku 15 zemí EU v porovnání s 26 % v r. 2000. To bude doprovázeno pokračujícím nárůstem počtu osob starších 65 let;
4.8

Na závěr si výbor klade otázku, zda hrozba projednání věci soudním dvorem skutečně povede k nezbytnému hledání řešení, nicméně, Výbor je toho názoru, že dotyčné členské státy musí rychle přijmout opatření, aby se zabránilo diskriminacím, pokud jde o vstupující a vystupující dividendy. Na druhé straně by to mohlo vést k tomu, že soudní dvůr bude tlačen k tomu, aby suploval roli evropského zákonodárce v daňových záležitostech tím, že by přebíral členským státům jejich kompetence, což by vedlo k riziku zmatení pravomocí.
4.1

Zdá se, že Komise ve svých závěrech ukazuje určitou obavu nebo nejistotu, co se týče otázky financování. To je záležitost základního významu; bylo-li by zpochybněno financování, mohl by být celý program ohrožen. EHSV může pouze znovu potvrdit fakt, že projekt GALILEO má pro EU, pro budoucnost jejího kosmického průmyslu a podporu evropské integrace důležitý strategický význam, jak to již důrazně a podrobně demonstroval ve svých stanoviscích k zelené a bílé knize Komise vztahující se k Evropské politice kosmického výzkumu (1). EHSV sdílí spokojenost Komise, co se týče skutečného pokroku, kterého bylo dosaženo při rozjezdu tohoto projektu, a doufá, že optimismus Komise nebude potížemi v poslední chvíli dotčen.
4.5.1

Článek se týká formy zpráv, kterou má stanovit Komise, nicméně nestanoví, co by mělo být obsahem zpráv. Mělo by být vyjasněno, zda se předpokládá podávání zpráv o souladu s nařízením a konkrétněji s postupem certifikace, nebo zpráv o souladu společností a jejích lodí, tak jak je evidují státní úřady kontrolující vlajky a přístavy.
3.7

Systém konferencí je v současnosti předmětem revize také v jiných jurisdikcích, takže by pro EU bylo rozumnější – namísto jednostranného postupu – se spojit s těmito jurisdikcemi, s cílem přijmout nový, celosvětově slučitelný režim regulace. Jinak může dojít k tomu, že zatímco se USA a Austrálie přiblíží k systému Evropské unie, EU sama tento systém zruší bez potřebných konzultací a koordinace. Tato otázka by rovněž mohla být vznesena na půdě Mezinárodní sítě hospodářské soutěže (ICN – International Competition Network), jehož zakládajícím členem je Komise (v r. 2001). ICN je vedoucím fórem pro diskusi mezinárodní politiky hospodářské soutěže na mnohostranné úrovni. Dopad zrušení liniových konferencí by pro evropské dopravce byl škodlivý a penalizoval by je; evropští dopravci, přesto že čelí nelítostné konkurenci mimoevropských dopravních společností (zejména asijských), vedou v celosvětovém pořadí námořních dopravců (první čtyři místa na seznamu zaujímají evropské společnosti). Z výše uvedených důvodů by měla být revize nařízení (EHS) č. 4056/86 diskutována na úrovni ICN.
2.14

Komise mimoto navrhuje jmenovat do správní rady čtyři zástupce z rybářského sektoru, kteří se nebudou účastnit hlasování. EHSV má za to, že počet zástupců sektoru navržených Komisí je příliš nízký a bylo by vhodné ho zvýšit nejméně na osm s tím, že se výslovně stanoví jejich jmenování evropskými organizacemi zaměstnavatelů a pracujících a udělí se jim hlasovací právo. Podle názoru Výboru by měl návrh nařízení určit minimální kritéria, která by měli splnit zástupci sektoru, aby mohli zasedat ve správní radě. Také by měla uvést, že zástupci sektoru též smějí jmenovat náhradníky do správní rady.
2.5

Výbor vyzývá Komisi, aby vzala ve svém sdělení a při uskutečnění přípravné a legislativní fáze v úvahu zásadu nepřípustnosti vytlačování (článek 33 Ženevské konvence) a nutnost umožnit právní nárok na opravné prostředky vůči negativnímu rozhodnutí s odkladným účinkem. Případné zkoumání ex officio (úřední cestou) důvodů druhotné ochrany by mělo proběhnout po přezkoumání podmínek zajišťujících status uprchlíka podle Ženevské konvence a žadatel by měl mít zaručené právo na opravné prostředky s odkladným účinkem ve shodě s mezinárodními a evropskými konvencemi o lidských právech.
3.3

Výbor upozorňuje, že je nutné, aby individuální posuzování žádostí o azyl probíhalo nezávisle na tom, zda má daná osoba nárok na program znovuusídlení (a s ním související právo na zákonné odvolání, jímž se pozastavují opatření pro navrácení), a obává se, že nedojde-li k jasnému zaopatření a rozdělení odpovědnosti, mohla by se vytvořit nedefinovaná zóna odmítání odpovědnosti, a to navzdory úmluvě Dublin 2, jíž nejsou hostitelské či tranzitní země v regionech původu vázány. Pokud navíc dochází k podmiňování uznání statusu mezinárodní ochrany nárokem na účast v programu znovuusídlení, mohlo by to vést k tmou, že členské státy, které se na programech znovuusídlení podílejí, budou omezovat počet konvenčních uznaných uprchlíků či počet těch, kterým je poskytována podpůrná ochrana.
3.4

Pro účinnější implementaci tohoto nařízení by bylo vhodné provést hloubkovou analýzu procesu komunitární pomoci co do zásobovacích nákladů, reálných dopravních nákladů a mobilizace zdrojů atd., aby se důsledněji poukázalo na brzdy a nedostatky v systému. Ačkoliv nařízení svým smyslem i formulacemi směřuje ke zjednodušení a zlepšení, EHSV se obává, aby nakonec nevytvořilo nové přísné normy, které by zvýšily byrokratické překážky a bránily by rychlému poskytnutí pomoci.
3.6

EHSV nesouhlasí s tvrzením Komise, že jediným koherentním přístupem k řešení problémů osob s nezákonným pobytem je zajistit jejich návrat do zemí původu (8) . Takový přístup není realistický, protože systémy a nástroje pro návrat nejsou přiměřené k velikosti úkolu, kdy se má řešit situace, ve které se nacházejí miliony lidí. EHSV svůj postoj vyjádřil již ve svém stanovisku (9) k Zelené knize o komunitární politice návratu nezákonně pobývajících osob a stanovisku (10) k otevřenému způsobu koordinace: EHSV věří, že povinný návrat by neměl být jedinou nebo přednostní reakcí EU na přítomnost přistěhovalců, kteří se nacházejí v EU v nezákonném postavení. Co je potřeba, je komplexní politika, zahrnující jak návrat, tak i možnost legalizace (11) . Jestliže politika povinného návratu není spojena s opatřeními pro uzákonění pobytu, zůstane počet lidí nacházejících se v nezákonném postavení nezměněn, bude nadále živit skrytou ekonomiku a povede k zvýšenému vykořisťování v zaměstnání a k sociálnímu vyloučení (12). EHSV usiluje o takovou politiku Společenství, která podporuje programy pro dobrovolný návrat a nucený návrat uplatňuje jen v dostatečně odůvodněných případech, tak jak to Výbor uvedl v příslušném stanovisku k Zelené knize o politice Společenství týkající se návratu ilegálně se zdržujících osob (13).
2.23

Situace v jednotlivých sektorech se liší. Ačkoliv zde samozřejmě existují společné jmenovatele, jako například požadavek kvality jako konkurenční výhody, IT jako nová „surovina“, rostoucí kapitálová náročnost a zvyšující se mezinárodní konkurence, projevují se mezi jednotlivými sektory také rozdíly. Špičková technologie a technologie na nižší úrovni, pracnost a kapitálová náročnost, spotřební zboží a investiční prostředky, málo hlavních aktérů na trhu a sektory charakterizované malými a středními podniky atd. Je to fascinující obraz, který jak uvádí Komise, nebyl po řadu let při tvorbě politik dostatečně zohledněn.
2.9

EHSV chápe, že se sdělení zaměřuje výlučně na přijímání výzkumných pracovníků, a proto výzkumníci ze třetích zemí, kteří již jsou v Evropské unii a někteří z nich patří ke špičce ve svém oboru, nespadají do navrhované směrnice a doporučení. Domnívá se však, že je nutná budoucí směrnice, která se zaměří na specifický problém přijímání této skupiny do vysoce kvalifikovaných míst, jelikož to by pomohlo dosáhnout cíle 700 000 dalších výzkumných pracovníků. Někteří z těchto výzkumníků mají v EU status uprchlíků a jejich potenciál je naneštěstí velmi málo využit. V EU neexistují systematická opatření, která by mohla pomoci takovým výzkumníkům, kromě grantů dobrovolných nebo charitativních organizací. Budou-li poskytnuty skromné finanční prostředky na podporu těchto osob, je pravděpodobné, že se počet výzkumných pracovníků v EU zvýší přinejmenším o 40 000 (3). Výbor proto důrazně doporučuje, aby Komise vytvořila takový proces, aby bylo možno tyto výzkumné pracovníky identifikovat a považovat je za výzkumné pracovníky, aby měli snazší přístup k místům ve výzkumu.
3.8.2

Dalším argumentem je to, že cíl by se místo za návnadu považoval za „obušek“ a to by poskytlo špatné poselství. Potenciál a užitky zvýšení energetické účinnosti by měly být sdělovány a zvyšovány pozitivním, stimulujícím způsobem.
6.3

Stejně jako v předchozích doplňcích směrnice Rady 76/769/EEC, lituje EHSV spojení nesouvisejících produktů do jediného textu, což může vyžadovat specifické a pokračující úpravy, aby byly respektovány vnější okolnosti. To nijak nepřispívá k správnému, včasnému a účinnému řízení. Pokud to vychází z omezení zdrojů během této konečné a kritické fáze jednání o opatřeních ke snížení specifických rizik, je tato omezení třeba co nejrychleji překonat.