EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 4.5.2016 COM(2016) 271 final 2016/0131(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Agentuře Evropské unie pro azyl a o zrušení nařízení (EU) č. 439/2010



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Dne 6. dubna 2016 přijala Komise sdělení nazvané „Směrem k reformě společného evropského azylového systému a posilování legálních cest do Evropy“, v němž stanovila své priority pro zlepšení společného evropského azylového systému (CEAS). Komise v reakci na výzvy Evropské rady oznámila, že bude postupně směřovat k reformě stávajícího rámce Unie tím, že vytvoří udržitelný a spravedlivý systém pro určení členských států odpovědných za žadatele o azyl, posílí systém Eurodac, dosáhne většího sbližování v azylovém systému, čímž zabrání druhotnému pohybu, a vytvoří posílený mandát Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu (EASO). Tento návrh je předkládán jako součást prvního balíčku reformy společného evropského azylového systému spolu s dalšími dvěma návrhy, a sice s návrhem na reformu dublinského systému a s dalším návrhem na změnu systému Eurodac. Cílem tohoto návrhu je posílit úlohu úřadu EASO a vytvořit z něho agenturu, která usnadňuje provádění a zlepšuje fungování společného evropského azylového systému. Od zahájení své činnosti v roce 2011 úřad EASO trvale podporuje členské státy při uplatňování stávajících pravidel a při zlepšování fungování stávajících nástrojů. Agentura získala zkušenosti a zajistila důvěryhodnost své práce, pokud jde o praktickou spolupráci mezi členskými státy a poskytování podpory při plnění jejich závazků v rámci společného evropského azylového systému. Úkoly prováděné úřadem EASO se během času postupně vyvíjely tak, aby splňovaly rostoucí potřeby členských států a společného evropského azylového systému jako celku. Členské státy stále více spoléhají na provozní a technickou podporu agentury. Agentura rozšířila své znalosti a zkušenosti v oblasti azylu a je načase ji přeměnit na samostatné odborné centrum, které se již výrazně nespoléhá na informace a odborné znalosti, které mu poskytnou členské státy. Podle názoru Komise je agentura jedním z nástrojů, které lze použít k účinnému řešení strukturálních nedostatků společného evropského azylového systému, které se dále prohloubily v důsledku masového a nekontrolovaného příchodu migrantů a žadatelů o azyl do Evropské unie zejména v průběhu uplynulého roku. Reforma společného evropského azylového systému by nebyla dost dobře možná, pokud by agentuře nebyl poskytnut mandát odpovídající požadavkům, které s sebou reforma přinese. Je nutné vybavit agenturu prostředky nezbytnými k tomu, aby mohla pomáhat členským státům v krizových situacích, ale ještě potřebnější je vybudovat pevný právní, operační a praktický rámec, který agentuře umožní posílit a doplnit azylové a přijímací systémy členských států. Aby odrážel tento vývoj, přejmenovává návrh úřad EASO na Agenturu Evropské unie pro azyl. Posílený mandát stanovený v tomto návrhu mění úřad EASO v plnohodnotnou agenturu, která je schopna poskytovat členským státům potřebnou operativní a technickou pomoc, rozšiřovat praktickou spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy, podporovat udržitelné a spravedlivé rozdělování žádostí o mezinárodní ochranu, monitorovat a posuzovat provádění společného evropského azylového systému a kapacitu azylových a přijímacích systémů v členských státech a umožňovat sbližování při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu v celé Unii. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Dne 19. února 2016 vyjádřila Evropská rada názor, že je nutno dosáhnout pokroku, pokud jde o reformu stávajícího rámce EU za účelem zajištění humánní a účinné azylové politiky. Ve svém sdělení ze dne 6. dubna 2016 Komise uvedla, že obecným cílem migrační a azylové politiky Unie je přejít od systému, který svou nedostatečnou koncepcí nebo nedostatečným prováděním klade neúměrnou odpovědnost na některé členské státy a podporuje nekontrolovaný pohyb do ostatních členských států. Cílem je, aby Unie měla silný a účinný systém pro udržitelné řízení migrace založený na zásadách odpovědnosti a solidarity. V evropském programu pro migraci uznala Komise význam úlohy úřadu EASO při rozvoji a udržování silné společné azylové politiky. Komise dospěla k závěru, že by úřad EASO mohl zintenzivnit praktickou spolupráci, přijmout úlohu centrály pro shromažďování vnitrostátních informací o zemi původu za účelem podpory jednotnějšího rozhodování, přijímat klíčová opatření v oblasti školení a zřizovat zvláštní sítě vnitrostátních orgánů s cílem posílit operativní spolupráci v záležitostech souvisejících s azylem. Ve svém sdělení ze dne 6. dubna 2016 Komise oznámila, že navrhne silnější mandát pro úřad EASO tak, aby tento úřad mohl plnit novou úlohu při provádění politiky a posílenou operační úlohu. Toho by bylo dosaženo pomocí monitorovacího mechanismu umožňujícího posuzovat soulad se společným evropským azylovým systémem a další významné úkoly, jako je například poskytování a analýza informací o zemi původu, uplatňování distribučního klíče dublinského systému a zasahování v zájmu podpory členských států ve stavu nouze nebo v případě, že nebyla přijata nezbytná nápravná opatření. Cílem tohoto návrhu je poskytnout Agentuře Evropské unie pro azyl potřebné nástroje umožňující vytvořit z ní agenturu, která usnadňuje provádění a zlepšuje fungování společného evropského azylového systému. V tomto ohledu doplňuje právní a politické nástroje v oblasti azylu, zejména pokud jde o azylové řízení, normy, které musí splňovat fyzické osoby, aby mohly požívat mezinárodní ochrany, dublinský systém, relokaci a přesídlení. •Soulad s ostatními politikami Unie Tento návrh je v souladu s komplexní dlouhodobou politikou lepšího řízení migrace stanovenou Komisí v Evropském programu pro migraci, který rozvinul politické směry předsedy Junckera do souboru konzistentních a vzájemně se posilujících iniciativ založených na čtyřech pilířích. Tyto pilíře se skládají ze snižování motivace k nelegální migraci, ze zabezpečení vnějších hranic a záchrany životů, ze silné azylové politiky a z nových pravidel legální migrace. Tento návrh dále provádí Evropský program pro migraci, konkrétněji pokud jde o cíl posílení azylové politiky Unie, vzhledem k tomu, že Agentura Evropské unie pro azyl zajistí úplné a konzistentní provádění společného evropského azylového systému. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Tento návrh se zakládá na čl. 78 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. • Subsidiarita Cílem tohoto návrhu je usnadnit provedení a zlepšit fungování společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy v otázkách azylu, podporovat právní předpisy a provozní normy Unie s cílem zajistit vysoký stupeň jednotnosti v oblasti azylových řízení, podmínek přijímání a posouzení potřeb ochrany v celé Unii, monitorovat operativní a technické uplatňování právních předpisů a norem unie v otázkách azylu a poskytovat zvýšenou operativní a technickou podporu členským státům za účelem řízení azylových a přijímacích systémů, a to zejména těm členským státům, jejichž azylové a přijímací systémy jsou vystaveny nepřiměřenému tlaku. Vzhledem k tomu, že je společným a sdíleným zájmem zajistit řádné uplatňování právního rámce v oblasti azylu, a to prostřednictvím koordinované činnosti mezi členskými státy s podporou Agentury Evropské unie pro azyl, s cílem upevňovat stabilitu a pořádek ve fungování systému společného evropského azylového systému, nemůže být cílů tohoto návrhu dosaženo uspokojivě na úrovni členských států a lze jich lépe dosáhnout na úrovni Unie, a Unie může přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii.

•Proporcionalita Cílem tohoto návrhu je reagovat na politické skutečnosti a výzvy, jimž Unie čelí v oblasti migrace a azylu, tím, že Agentuře Evropské unie pro azyl poskytne nástroje nezbytné pro řešení jak nepřiměřeného tlaku na azylový a přijímací systém členských států, tak vnitřních nedostatků těchto systémů z dlouhodobějšího hlediska. Cílem návrhu je zajistit, aby členské státy plně a správně uplatňovaly právní předpisy a provozní normy týkající se azylu, aby byla posílena praktická spolupráce a výměna informací mezi členskými státy, jakož i s třetími zeměmi, aby byla přijata příslušná opatření pro udržení řádného fungování společného evropského azylového systému a aby byl účinně řešen nepřiměřený tlak za pomoci agentury a ve spolupráci s ní. Agentura může členským státům na jejich žádost a v rámci jasně stanoveném v operačním plánu pomáhat při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu. Agentura může být požádána, aby zasáhla a poskytla pomoc členskému státu pouze v takových případech, kdy dotčený členský stát v návaznosti na monitorovací činnost nebo v případě nepřiměřeného tlaku na azylový a přijímací systém nepřijme žádné opatření nebo přijme nedostatečná opatření, čímž ohrozí fungování společného evropského azylového systému. S ohledem na svůj cíl a v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku 5 Smlouvy o Evropské unii nepřekračuje tento návrh rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. •Volba nástroje Pouze nařízení může poskytnout potřebný stupeň účinnosti a jednotnosti, které jsou nutné při uplatňování práva Unie v oblasti azylu. Navíc vzhledem k tomu, že úřad EASO, přejmenovaný na Agenturu Evropské unie pro azyl, byl zřízen nařízením, je tentýž právní nástroj vhodný také pro tento návrh. 3.KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI Při přípravě tohoto návrhu Komise vycházela z diskusí o vývoji migrační a azylové politiky Unie a využívání agentur Unie při lepším řízení migrace, které pravidelně probíhaly v Evropské radě a v Radě ministrů, jakož i v Evropském parlamentu. Při několika příležitostech byla zmíněna úloha EASO při poskytování operativní a technické podpory členským státům, a to i na vnějších hranicích ve spolupráci s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie. Členské státy měly obecně za to, že úřad EASO jim poskytuje významnou pomoc při relokaci a přesídlování. Od okamžiku, kdy se úřad EASO dne 1. února 2011 ujal svých povinností, byly vedeny soustavné diskuse s příslušnými zainteresovanými stranami na evropské i vnitrostátní úrovni. Zejména se konaly pravidelné diskuse v souvislosti s podáváním zpráv agentury v Evropském parlamentu a Radě. Agentura průběžně podává zprávy o svých činnostech na zasedání správní rady a také prostřednictvím různých zpráv, které vydává v průběhu roku. Dochází také k pravidelné výměně informací s dalšími agenturami Unie, zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie a s Agenturou Evropské unie pro základní práva. Bylo rovněž uspořádáno několik diskusí s občanskou společností a zástupci akademické obce. Bylo provedeno hodnocení EASO na základě článku 46 nařízení (EU) č. 439/2010, které upravuje nezávislé externí hodnocení zahrnující vliv EASO na praktickou spolupráci v oblasti azylu a na společný evropský azylový systém. V roce 2013 provedla Komise interní hodnocení EASO. V roce 2014 proběhlo externí hodnocení EASO nezávislým externím dodavatelem, které se týkalo období od února 2011 do června 2014. Časová působnost tohoto externího hodnocení byla následně rozšířena na celé toto období od doby, kdy se agentura ujala svých povinností. Toto hodnocení bylo provedeno v období mezi říjnem 2014 a červencem 2015 a vztahovalo se na všechny činnosti prováděné úřadem EASO ve všech členských státech. Tento návrh bere v úvahu doporučení vyplývající z uvedeného hodnocení a názory úřadu EASO, pokud jde o budoucnost agentury. •Základní práva Tento návrh ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie. Veškeré činnosti Agentury Evropské unie pro azyl musí probíhat tak, aby byla plně respektována základní práva zakotvená v Listině, včetně práva na azyl (článek 18 Listiny), ochrany před navracením (článek 19 Listiny), práva na respektování soukromého a rodinného života (článek 7 Listiny), práva na ochranu osobních údajů (článek 8 Listiny) a práva na účinnou právní ochranu (článek 47 Listiny). Návrh plně zohledňuje práva dítěte a zvláštní potřeby zranitelných osob. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Úkolem Agentury Evropské unie pro azyl, která bude vytvořena ze stávajícího úřadu EASO, je usnadnit provádění a zlepšit fungování společného evropského azylového systému. Celkové finanční zdroje nezbytné k tomu, aby agentura mohla plnit své poslání v rámci navrhovaného rozšířeného mandátu, činí 363 963 miliónů EUR na období 2017–2020. Aby mohla agentura účinně plnit své nové úkoly, bude nutno v období 2017–2020 vytvořit 275 míst dočasných zaměstnanců a 82 míst smluvních zaměstnanců, což bude činit celkem 357 zaměstnanců navíc ke stávajícímu počtu pracovních míst dočasných a smluvních zaměstnanců schválenému v rámci rozpočtu na rok 2016, aby do roku 2020 agentura dosáhla celkového počtu 500 zaměstnanců. Finanční potřeby jsou v souladu se stávajícím víceletým finančním rámcem, mohou však vyžadovat využití zvláštních nástrojů definovaných v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013. 5.OSTATNÍ PRVKY •Mechanismy monitorování, hodnocení a podávání zpráv Agentura Evropské unie pro azyl musí vypracovat výroční zprávu o činnosti, týkající se situace v oblasti azylu, ve které musí vyhodnotit výsledky činností, které vykonává v průběhu celého roku. Tato zpráva musí obsahovat srovnávací analýzu činnosti agentury, aby agentura mohla zlepšit kvalitu a zvýšit konzistentnost a účinnost společného evropského azylového systému. Tuto výroční zprávu o činnosti musí agentura předat správní radě, Evropskému parlamentu a Radě. Komise nechá do tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost a poté každých pět let vypracovat hodnocení, které posoudí zejména dopad, účinnost a účelnost agentury a jejích pracovních postupů. Toto hodnocení musí zahrnovat vliv agentury na praktickou spolupráci v otázkách azylu a na společný evropský azylový systém. Zprávu o hodnocení společně se svými závěry ohledně této zprávy musí Komise zaslat Evropskému parlamentu, Radě a správní radě. Závěry hodnocení musí být zveřejněny. •Podrobné vysvětlení zvláštních ustanovení návrhu

Nařízení (EU) č. 439/2010 zřizuje Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (EASO) a definuje úlohu úřadu EASO tak, že jeho účelem je posílit praktickou spolupráci mezi členskými státy a poskytnout nebo koordinovat operativní podporu členským státům. Úřad EASO by mohl dosáhnout těchto cílů tak, že umožní výměnu informací a sdílení osvědčených postupů, bude poskytovat podporu odborné přípravy a relokace, koordinovat činnosti týkající se informací o zemi původu, poskytovat podporu týkající se provádění a vnějšího rozměru společného evropského azylového systému, vymezí technické dokumenty o provádění azylových nástrojů Unie a bude poskytovat operativní podporu členským státům vystaveným zvláštnímu tlaku. Tento návrh vychází ze současného mandátu úřadu EASO a rozšiřuje jej tak, aby přeměnil úřad EASO na plnohodnotnou agenturu vybavenou potřebnými nástroji, které jí umožní: 1) posilovat praktickou spolupráci a výměnu informací v oblasti azylu; 2) podporovat právní předpisy a provozní normy Unie s cílem zajistit vysoký stupeň jednotného uplatňování právního rámce v oblasti azylu; 3) zajistit větší sbližování při posuzování potřeby ochrany v celé Unii; 4) monitorovat a hodnotit provádění společného evropského azylového systému; 5) poskytovat zvýšenou operativní a technickou pomoc členským státům při řízení azylových a přijímacích systémů, zejména v případech nepřiměřeného tlaku. Tento návrh přejmenovává úřad EASO na Agenturu Evropské unie pro azyl, aby tak odrážel silnější mandát této agentury. (1)Posilovat praktickou spolupráci a výměnu informací v oblasti azylu Tento aspekt je předmětem kapitoly 2 tohoto návrhu, která se týká praktické spolupráce a výměny informací mezi členskými státy a s agenturou. Návrh stanoví, jak bude agentura plnit své úkoly, jimiž je usnadňovat, koordinovat a posilovat praktickou spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy ohledně různých aspektů azylu. Tyto úkoly nejsou pro agenturu zcela nové, protože úřad EASO již odpovídá za umožnění výměny informací a usnadňování praktické spolupráce. Úřad EASO se však musel spoléhat na dobrovolné poskytování informací ze strany členských států. Podle tohoto návrhu budou mít agentura i členské státy povinnost spolupracovat a povinnost vyměňovat si informace. Aby se agentura mohla stát odborným centrem, bude si muset vybudovat vlastní kapacitu pro shromažďování a analýzu informací o situaci v oblasti azylu v Unii a ve třetích zemích do té míry, do níž to může mít dopad na Unii, jakož i na provádění společného evropského azylového systému. Analýza informací o situaci v oblasti azylu by měla agentuře umožnit pomáhat členským státům lépe chápat faktory migrace související s azylem do Unie nebo v jejím rámci a měla by sloužit i za účelem včasného varování a připravenosti členských států. V této souvislosti by měla agentura úzce spolupracovat nejen s členskými státy, ale také s dalšími příslušnými agenturami Unie, s Evropskou službou pro vnější činnost a s mezinárodními organizacemi, jako je UNHCR. V souvislosti s reformou dublinského systému bude mít agentura další úkoly a povinnosti, které budou z této reformy vyplývat. Agentura je přirozenou volbou umožňující poskytnout členským státům podporu, kterou potřebují k provozu a řízení opravného mechanismu. Agentura bude i nadále hrát důležitou úlohu při rozvoji a poskytování odborné přípravy členům vnitrostátních správních orgánů, soudů i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. Širší zapojení vlastních zaměstnanců agentury do poskytování operativní a technické pomoci členským státům bude pro agenturu znamenat rovněž potřebu zajistit odpovídající odbornou přípravu pro své vlastní zaměstnance. Agentura navíc musí zajistit, aby všichni odborníci, kteří jsou zapojeni do azylových podpůrných týmů a do rezervní skupiny pro otázky azylu absolvovali před svým zapojením do operativní činnosti specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit. (2)Zajistit větší sbližování při posuzování potřeby ochrany v celé Unii Ve svých závěrech ze dne 21. dubna 2016 o sbližování postupů při rozhodování o udělení azylu Rada konstatovala, že bez ohledu na pokrok v oblasti společného evropského azylového systému stále existují značné rozdíly mezi členskými státy v míře uznávání žádostí, v povaze a kvalitě přiznané mezinárodní ochrany a obecně ve výsledcích řízení. Rada uznala potřebu vytvořit strukturovanější a efektivnější proces vypracovávání informací o zemích původu úřadem EASO, zahrnující všechny hlavní země původu a tematické otázky, a to posílením zdrojů, které má úřad EASO k dispozici pro vypracovávání informací o zemích původu, a vyzvala úřad EASO k tomu, aby byl nápomocen při procesu vytváření politik na úrovni EU vycházejících ze společných informací o zemích původu. Za účelem zajištění většího sbližování a řešení rozdílů při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu klade návrh agentuře za úkol koordinovat úsilí mezi členskými státy s cílem zapojit se a vytvořit společnou analýzu poskytující pokyny ohledně situace ve třetích zemích původu, jak je uvedeno v kapitole 3 tohoto návrhu. Až dosud bylo nutné, aby agentura organizovala, propagovala a koordinovala činnosti týkající se informací o zemích původu, včetně analýzy těchto informací. Tento úkol bude agentura plnit i nadále, a bude rovněž zajišťovat koordinaci vnitrostátních iniciativ vytvářejících informace o zemi původu tím, že zavede sítě informací o zemi původu. Tyto sítě budou využívány k výměně a aktualizaci vnitrostátních zpráv a rovněž jako dotazovací systém, jehož prostřednictvím lze zasílat agentuře konkrétní otázky týkající se skutečností, které mohou vyplynout ze žádostí o mezinárodní ochranu. Dalším novým úkolem agentury je pomáhat Komisi při pravidelném přezkumu situace ve třetích zemích, které jsou zahrnuty do společného seznamu EU bezpečných zemí původu. Při zvažování, zda má být na tento seznam bezpečných zemí EU přidána další třetí země, může Komise požádat agenturu, aby jí poskytla informace o této konkrétní třetí zemi. (3)Podporovat právní předpisy a provozní normy Unie týkající se azylu Kapitola 4 návrhu se zabývá provozními normami, pokyny a osvědčenými postupy. Na základě současného mandátu úřadu EASO by agentura mohla přijímat technické dokumenty o provádění nástrojů v oblasti azylu. Tento návrh rozlišuje mezi různými typy technických dokumentů, které může agentura přijímat. Agentura bude z vlastního podnětu nebo na žádost Komise vypracovávat provozní normy týkající se provádění nástrojů práva Unie v oblasti azylu a ukazatele pro sledování souladu s těmito normami. Agentura bude rovněž moci vytvářet pokyny a osvědčené postupy spojené s prováděním nástrojů práva Unie v oblasti azylu. V případech, kdy by členské státy vyžadovaly pomoc při uplatňování těchto provozních norem, pokynů a osvědčených postupů, mohou požádat agenturu, aby jim poskytla potřebné odborné znalosti nebo operativní a technickou pomoc. (4)Monitorovat a hodnotit provádění společného evropského azylového systému Kapitola 5 návrhu stanoví nový úkol agentury, kterým je monitorovat a hodnotit všechny aspekty společného evropského azylového systému, zejména azylová řízení, dublinský systém, míru uznávání žádostí a kvalitu a povahu poskytnuté mezinárodní ochrany, monitorovat dodržování provozních norem a pokynů a rovněž ověřovat azylové a přijímací systémy a schopnost členských států tyto systémy účinně řídit, zejména v době, kdy budou čelit nepřiměřenému tlaku. Cílem tohoto monitorování je na jedné straně zajistit, aby byly veškeré nedostatky ve fungování společného evropského azylového systému řešeny co nejdříve s cílem zajistit řádné řízení azylových a přijímacích systémů, a na straně druhé zajistit, aby členské státy měly zavedeny nástroje potřebné k tomu, aby mohly odpovídajícím způsobem reagovat na situace, kdy dochází k nepřiměřenému tlaku. Článek 13 stanoví rozsah mechanismu monitorování a hodnocení a článek 14 stanoví postup při jejich provádění. Agentura může založit své hodnocení na informacích poskytnutých členskými státy, na analýze informací o situaci v oblasti azylu vypracované agenturou, na kontrolách na místě a na výběru případů. Monitorování může být naplánováno členským státem, případně na základě tematických nebo specifických aspektů azylových systémů. Agentura zřídí týmy odborníků, které se budou skládat z odborníků agentury a Komise, aby prováděly monitorování a vypracovaly zprávu, v níž uvedou svá zjištění. Správní rada tuto zprávu po zohlednění připomínek dotčeného členského státu přijme a předá ji Komisi. Výkonný ředitel zároveň po konzultaci s Komisí předloží návrhy doporučení k vyjádření dotčenému členskému státu. Tyto návrhy doporučení by měly nastínit nezbytná opatření k odstranění nedostatků v monitorovací zprávě. Správní rada přijímá doporučení a vyzývá členské státy, aby předložily akční plán pro provádění těchto doporučení ve lhůtě nejvýše devíti měsíců. Článek 15 se zabývá situacemi, kdy dotčený členský stát po uplynutí uvedené lhůty dosud tento požadavek nesplnil a závažnost nedostatků je taková, že ohrožuje fungování společného evropského azylového systému. V této fázi provede Komise vlastní hodnocení akčního plánu a závažnosti nedostatků. Komise následně přijme doporučení a může v případě potřeby určit opatření, která má agentura přijmout na podporu dotčeného členského státu. Tento členský stát bude muset podat Komisi zprávu o stavu provádění těchto doporučení. Pokud členský stát nesplní příslušný požadavek ani po uplynutí lhůty stanovené v doporučeních Komise, může Komise přijmout další opatření vyžadující, aby agentura poskytla tomuto členskému státu podporu. (5)Poskytovat členským státům zvýšenou operativní a technickou pomoc Mezi důležité úkoly úřadu EASO patří poskytovat členským státům technickou pomoc, zejména ve vztahu k tlumočnickým službám, informacím o zemích původu a znalostem ohledně zpracovávání a správy azylových spisů nasazením azylových podpůrných týmů. Členské státy si zachovaly nezávislost ohledně výběru počtu a profilů odborníků, jakož i doby jejich vyslání. Kapitola 6 návrhu významně rozšiřuje úlohu a funkce agentury, pokud jde o operativní a technickou pomoc, obdobně, jak to Komise navrhla pro Evropskou agenturu pro pohraniční a pobřežní stráž. Návrh jasně stanoví operativní a technická opatření, která mohou být organizována a koordinována agenturou na žádost členských států. Tato opatření by mohla zahrnovat rovněž možnost, aby agentura usnadňovala posuzování žádostí o mezinárodní ochranu, které jsou předmětem posuzování ze strany příslušných vnitrostátních orgánů. V takovém případě by bylo nutné, aby byla v operačním plánu stanovena podrobná opatření, jasný popis úkolů a odkaz na platné právní předpisy.

Agentura vyšle azylové podpůrné týmy, aby poskytovaly členským státům operativní a technickou pomoc. Tyto azylové podpůrné týmy se skládají z odborníků z členských států nebo z odborníků vyslaných členskými státy do agentury a z odborníků z řad vlastních zaměstnanců agentury. V případech, kdy jsou azylové a přijímací systémy vystaveny nepřiměřenému tlaku, který na ně klade značné a neodkladné nároky, bude agentura organizovat a koordinovat komplexní soubor operativních a technických opatření. To lze provést na žádost členského státu nebo na základě návrhu agentury. V případech, kdy navzdory nepřiměřenému tlaku není vznesena žádost o pomoc, případně pokud nabídka agentury není přijata nebo pokud dotčený členský stát přijme nedostatečná opatření do té míry, že to ohrozí fungování společného evropského azylového systému, může Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijmout rozhodnutí, kterým identifikuje jedno nebo více operativních a technických opatření, která by agentura měla přijmout na podporu dotyčného členského státu. Za tímto účelem zřídí agentura rezervní skupinu pro otázky azylu, která bude představovat rezervu nejméně 500 odborníků z členských států. O počtu a profilech odborníků z azylových podpůrných týmů rozhoduje správní rada na návrh výkonného ředitele. Vzhledem k rostoucímu počtu dětí a dětí bez doprovodu mezi migranty a žadateli o azyl je důležité, aby součástí těchto týmů byli i odborníci, jejichž profily zahrnují ochranu dětí. Dobu vyslání určuje domovský členský stát, ale aby byla zajištěna kontinuita vyslání, je nutné stanovit minimální dobu trvání, která je v návrhu stanovena jako 30 dní. Co se týče odborníků v rezervní skupině pro otázky azylu, správní rada na základě návrhu výkonného ředitele rozhodne o profilech těchto odborníků a o podílu, kterým každý členský stát přispěje na vytvoření této rezervy v počtu minimálně 500 odborníků. Vyslání odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu je pro členské státy povinné bez možnosti se odvolat na výjimečnou situaci, při níž je podstatně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů. Agentura může rovněž vysílat odborníky z řad vlastních zaměstnanců s cílem posílit vysílání odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu. Nařízení (EU) č XXX/XXX upravuje zřizování podpůrných týmů pro řízení migrace v oblastech hotspotů, které se vyznačují smíšenými migračními toky. Tyto podpůrné týmy pro řízení migrace se skládají z odborníků a úředníků vysílaných různými agenturami Unie a jejich prostřednictvím, včetně Agentury Evropské unie pro azyl. Operativní a technická posila, kterou mohou představovat azylové podpůrné týmy nebo odborníci vyslaní z rezervní skupiny pro otázky azylu, může zahrnovat kontrolu státních příslušníků třetích zemí, registraci žádostí o mezinárodní ochranu a v případě, že o to daný členský stát požádá, i posuzování těchto žádostí, jakož i poskytování informací a případně potřebné specifické pomoci žadatelům a potenciálním žadatelům, jichž se může týkat relokace. Odborníci, kteří jsou součástí azylových podpůrných týmů nebo jsou vysláni z rezervní skupiny, by měli být schopni nahlížet to vnitrostátních i evropských databází, aby mohli účinně plnit své úkoly a pomáhat členským státům. Za tímto účelem návrh stanoví členským státům povinnost umožnit těmto odborníkům nahlížet do evropských databází a poskytuje jim možnost povolit nahlížení do vnitrostátních databází, na které se vztahují právní předpisy Unie a vnitrostátní právní předpisy o přístupu k těmto databázím a nahlížení do nich. Za účelem zajištění odpovídající a účinné koordinace v terénu návrh transformuje to, co bylo až dosud nazýváno „kontaktním místem Unie“ na koordinátora agentury, který je obdobou koordinátora využívaného při operacích koordinovaných Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie. Úlohou koordinátora je podporovat spolupráci a koordinaci mezi hostitelským členským státem a zúčastněnými členskými státy. Koordinátor přijímá pokyny pouze od agentury a jeho úkolem je podávat zprávy výkonnému řediteli v případě, že není odpovídajícím způsobem prováděn operační plán. S ohledem na skutečnost, že agentura bude vysílat odborníky z řad vlastních zaměstnanců, kteří se stanou součástí azylových podpůrných týmů a navíc vedle rezervní skupiny pro otázky azylu, počítá tento návrh také s možností, že agentura získá nebo si pronajme své vlastní technické vybavení. Tím není dotčena povinnost členských států poskytovat agentuře zařízení a vybavení nezbytné k tomu, aby mohla zajišťovat operativní a technickou pomoc, které by mělo doplňovat vybavení poskytované jinými agenturami Unie. (6)Ostatní aspekty V kapitole 7 obsahuje návrh ustanovení o ochraně osobních údajů a poskytuje agentuře mandát ke zpracování osobních údajů. Zpracování osobních údajů agenturou je omezeno na účel plnění jejích úkolů při zajišťování operativní a technické pomoci, při usnadňování výměny informací s členskými státy a s ostatními agenturami Unie zejména v souvislosti s podpůrnými týmy pro řízení migrace a při analýze informací o situaci v oblasti azylu. Agentura bude rovněž ve spolupráci s Evropskou agenturou pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (eu-LISA) vyvíjet a provozovat informační systém umožňující výměnu utajovaných informací. Pokud jde o spolupráci agentury, kapitola 8 se týká spolupráce agentury s Dánskem a s přidruženými zeměmi, spolupráce s třetími zeměmi a spolupráce s ostatními orgány Unie a s mezinárodními organizacemi, zejména s UNHCR. Tyto aspekty nejsou zcela nové v porovnání se stávajícím mandátem úřadu EASO, kde je spolupráce se zúčastněnými stranami uváděna jako důležitý aspekt. Hlavní změna v této kapitole se týká článku 35 o spolupráci s třetími zeměmi, který je nyní strukturovanější a jasněji stanoví možnosti spolupráce agentury s třetími zeměmi. Stanoví, že Agentura koordinuje nejen výměnu informací, ale také operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi a že úředníci ze třetích zemí mohou být vyzváni, aby působili jako pozorovatelé u operativních činností prováděných agenturou. Pokud jde o přesídlování, bude agentura i nadále koordinovat výměnu informací a dalších opatření přijatých členskými státy, včetně režimů, které jsou prováděny na úrovni Evropské unie. Agentura bude mít rovněž možnost podílet se na provádění mezinárodních dohod uzavřených mezi Unií a třetími zeměmi. Kapitola 9 pojednává o organizaci agentury. Tato kapitola odráží stávající uspořádání úřadu EASO a řídí se společným přístupem k decentralizovaným agenturám, na němž se dohodly Evropský parlament, Rada a Komise. Rozdíl oproti stávající struktuře spočívá v tom, že návrh upravuje pracovní místo zástupce výkonného ředitele s ohledem na to, že úkoly agentury byly významně posíleny a že do roku 2020 bude docházet k odpovídajícímu značnému zvyšování počtu zaměstnanců. Další rozdíl oproti stávající organizaci se týká poradního fóra. Toto fórum by mělo být na agentuře nezávislé, a proto mu již nebude předsedat výkonný ředitel, a mělo by pomáhat výkonnému řediteli a správní radě v záležitostech souvisejících s azylem. Kapitola 10 zahrnuje finanční ustanovení a kapitola 11 se skládá z obecných ustanovení. V rámci finančních ustanovení byla agentuře poskytnuta možnost udělovat dotace. Obecná ustanovení odrážejí stejné předpisy jako ve stávajícím nařízení. Kapitola 12 zahrnuje závěrečná ustanovení. Nový je v rámci této kapitoly článek o postupu projednávání ve výboru, jehož účelem je upravit možnost, aby Komise přijímala prováděcí akty podle tohoto návrhu. Tato poslední kapitola zahrnuje povinnost agentury každoročně podávat zprávu o své činnosti, jakož i hodnocení a přezkum agentury 2016/0131 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Agentuře Evropské unie pro azyl a o zrušení nařízení (EU) č. 439/2010 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 1 a 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Cílem politiky Unie v oblasti azylu je vytvořit a zřídit společný evropský azylový systém, a to v souladu s hodnotami a humanitárními tradicemi Evropské unie a se zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti. (2)Společný evropský azylový systém je založen na společných minimálních normách pro azylové řízení, uznávání a ochranu poskytované na úrovni Unie, podmínky přijímání a systém pro určení členského státu odpovědného za žadatele o azyl. Bez ohledu na pokrok v oblasti společného evropského azylového systému stále přetrvávají mezi členskými státy významné rozdíly v poskytování mezinárodní ochrany a ve formě této mezinárodní ochrany. Tyto rozdíly by měly být řešeny zajištěním většího sbližování při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a zaručením vysoké a jednotné úrovně uplatňování práva Unie v celé Unii. (3)Ve svém sdělení ze dne 6. dubna 2016 stanovila Komise své možnosti pro zlepšení evropského azylového systému, a to vytvoření udržitelného a spravedlivého systému pro určení členských států odpovědných za žadatele o azyl, posílení systému Eurodac, dosažení větší konvergence v azylovém systému a předcházení druhotnému pohybu a vytvoření posíleného mandátu Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu. Uvedené sdělení je v souladu s výzvami Evropské rady ze dne 18. února 2016, které vybízejí k dosažení pokroku v oblasti reformy stávajícího rámce EU s cílem zajistit humánní a účinnou azylovou politiku. Navrhuje také další postup v souladu s holistickým přístupem k migraci, který stanovil Evropský parlament ve své zprávě z vlastního podnětu ze dne 12. dubna 2016. (4)Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010 a ujal se svých povinností dne 1. února 2011. Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu posílil praktickou spolupráci mezi členskými státy v otázkách azylu a poskytováním pomoci členským státům při plnění jejich závazků v rámci společného evropského azylového systému. Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu rovněž poskytuje podporu členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven mimořádnému tlaku. Jeho úlohu a funkci je však třeba dále posílit, aby nejen podporoval praktickou spolupráci mezi členskými státy, ale aby rovněž posiloval a doplňoval azylové a přijímací systémy členských států. (5)S ohledem na strukturální nedostatky společného evropského azylového systému, které se dostaly do popředí v důsledku rozsáhlého a nekontrolovaného příchodu migrantů a žadatelů o azyl do Unie, a na potřebu účinné, vysoké a jednotné úrovně uplatňování právních předpisů Unie týkajících se azylu v členských státech je nezbytné zlepšit provádění a fungování společného evropského azylového systému v návaznosti na práci Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a dále jej rozvíjet tak, aby z něj vznikla plnohodnotná agentura, která by měla odpovídat za usnadňování a zlepšování fungování společného evropského azylového systému, umožňovat udržitelné a spravedlivé rozdělení žádostí o mezinárodní ochranu, zajistit sbližování při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu v celé Unii a sledovat operativní a technické uplatňování práva Unie. (6)Úkoly Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu by měly být rozšířeny a, aby se tyto změny zohlednily, úřad by měl být přejmenován na Agenturu Evropské unie pro azyl. Tato agentura by měla být odborným centrem a její hlavní úlohou by mělo být posilování praktické spolupráce a výměny informací mezi členskými státy v otázkách azylu, podpora právních předpisů a provozních norem Unie s cílem zajistit vysoký stupeň jednotnosti, pokud se jedná o azylová řízení, podmínky přijímání a posouzení potřeb ochrany v celé Unii, monitorování operativního a technického uplatňování právních předpisů a norem Unie v otázkách azylu, podpora dublinského systému a poskytování zvýšené operativní a technické podpory členským státům za účelem řízení azylových a přijímacích systémů, a to zejména těch členských států, jejichž azylové a přijímací systémy jsou vystaveny neúměrnému tlaku. (7)Agentura Evropské unie pro azyl by měla úzce spolupracovat s Komisí a s orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu či jinými službami a využívat kapacity a odborné znalosti těchto služeb. Členské státy by měly s agenturou spolupracovat, aby bylo zajištěno, že bude schopna provádět svůj mandát. V tomto ohledu je důležité, aby agentura a členské státy jednaly v dobré víře a aby si včas vyměňovaly přesné informace. Jakékoliv poskytování statistických údajů by mělo splňovat technické a metodické specifikace uvedené v nařízení (ES) č. 862/2007. (8)Agentura Evropské unie pro azyl by měla shromažďovat a analyzovat informace o situaci v oblasti azylu v Unii a ve třetích zemích do té míry, do níž to může mít dopad na Unii. To by mělo agentuře umožnit pomoci členským státům lépe chápat faktory migrace související s azylem do Unie nebo v jejím rámci, jakož i sloužit k včasnému varování a připravenosti členských států. (9)S ohledem na reformu dublinského systému by Agentura Evropské unie pro azyl měla poskytovat členským státům nezbytnou podporu, zejména provozováním a řízením opravného mechanismu. (10)Agentura Evropské unie pro azyl by měla členským státům pomáhat s odbornou přípravou odborníků ze všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb odpovědných za záležitosti v oblasti azylu, včetně vytvoření společných hlavních osnov. Kromě toho by agentura měla zajistit, aby všichni odborníci, kteří se účastní azylových podpůrných týmů nebo kteří tvoří součást rezervní skupiny pro otázky azylu, absolvovali před tím, než se zúčastní operativních činností organizovaných agenturou, specializovanou odbornou přípravu. (11)Agentura Evropské unie pro azyl by měla zajistit strukturovanější a efektivnější zpracovávání informací o zemích původu na úrovni Evropské unie. Je nezbytné, aby agentura shromažďovala informace a vypracovávala zprávy poskytující informace o zemi původu s využitím evropských sítí informací o zemi původu, aby zamezila zdvojování a vytvářela součinnost s vnitrostátními zprávami. Aby agentura zajistila sbližování při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a sbližování povahy a kvality poskytované ochrany, měla by se spolu s členskými státy zapojit do společné analýzy poskytující pokyny k situaci v konkrétních zemích původu a rozvíjet ji. (12)Společný seznam EU bezpečných zemí původu, vytvořený nařízením (EU) č. XXX/XXX , by měl být předmětem pravidelného přezkumu Komise. Agentura by s ohledem na své odborné znalosti měla být Komisi při přezkumu tohoto seznamu nápomocna. Agentura by měla Komisi rovněž na její žádost poskytovat informace o konkrétních třetích zemích, které by mohly být zahrnuty do společného seznamu EU bezpečných zemí původu, a o třetích zemích označených jako bezpečné země původu nebo jako bezpečné třetí země nebo o zemích, na něž se vztahují pojmy bezpečné třetí země, první země azylu nebo evropské bezpečné třetí země jednotlivých členských států. (13)Aby byl zajištěn vysoký stupeň jednotnosti, pokud jde o azylová řízení, podmínky přijímání a posuzování potřeb ochrany v celé Unii, měla by agentura organizovat a koordinovat činnosti prosazující právo Unie. Za tímto účelem by agentura měla napomáhat členským státům tím, že bude vytvářet provozní normy a ukazatele umožňující monitorovat dodržování těchto norem. Agentura by také měla vytvořit pokyny týkající se otázek azylu a měla by umožňovat výměnu osvědčených postupů mezi členskými státy. (14)Agentura Evropské unie pro azyl by měla v úzké spolupráci s Komisí, a aniž by byla dotčena odpovědnost Komise jako strážkyně Smluv, zavést mechanismus umožňující monitorovat a posuzovat provádění společného evropského azylového systému, dodržování provozních norem, pokynů a osvědčených postupů v oblasti azylu ze strany členských států a ověřovat fungování azylových a přijímacích systémů členských států. Toto monitorování a posuzování by mělo být komplexní a mělo by být založeno zejména na informacích poskytnutých členskými státy, na analýze informací o situaci v oblasti azylu vypracované agenturou, na kontrolách na místě a na výběru případů. Agentura by měla podávat zprávy o svých zjištěních správní radě, která by tyto zprávy měla následně přijímat. Výkonný ředitel by měl po konzultaci s Komisí vypracovat návrhy doporučení dotčenému členskému státu, ve kterých nastíní potřebná opatření k řešení závažných nedostatků, která budou následně přijata správní radou jako doporučení. (15)Na tato doporučení by se mělo navázat na základě akčního plánu vypracovaného dotčeným členským státem. Pokud dotčený členský stát ve stanovené lhůtě nepřijme nezbytná opatření k řešení těchto doporučení a nedostatky azylového a přijímacího systému jsou natolik závažné, že ohrožují fungování společného evropského azylového systému, měla by Komise na základě vlastního posouzení provádění akčního plánu a závažnosti nedostatků přijmout doporučení určená pro daný členský stát vymezující opatření potřebná k nápravě těchto závažných nedostatků. Je možné, že Komise bude muset organizovat kontroly na místě v dotčeném členském státě, aby ověřila provádění akčního plánu. V případě potřeby by Komise měla rovněž stanovit opatření, která by měla agentura přijmout na podporu daného členského státu. V případě, že členský stát i nadále po určitou dobu nesplňuje požadavky, může Komise přijmout další opatření požadující, aby agentura poskytla tomuto členskému státu podporu. (16)Aby Agentura Evropské unie pro azyl usnadnila a zlepšila řádné fungování společného evropského azylového systému a pomohla členským státům při plnění jejich závazků v rámci evropského azylového systému, měla by členským státům poskytovat operativní a technickou pomoc, zejména v případě, že jejich azylové a přijímací systémy jsou vystaveny nepřiměřenému tlaku. Agentura by měla tuto potřebnou operativní a technickou pomoc poskytovat v podobě vyslání azylových podpůrných týmů složených z odborníků z řad vlastních zaměstnanců agentury, odborníků z členských států nebo odborníků vyslaných členskými státy do agentury a na základě operačního plánu. Tyto týmy by měly podporovat členské státy pomocí operativních a technických opatření včetně poskytování odborných znalostí týkajících se identifikace a evidence státních příslušníků třetích zemí, tlumočnických služeb, informací o zemích původu a znalostí při zpracovávání a správě azylových spisů, jakož i tím, že budou poskytovat pomoc vnitrostátním orgánům příslušným pro posuzování žádostí o mezinárodní ochranu a pomoc při přemísťování. Pravidla týkající se azylových podpůrných týmů by se měla řídit tímto nařízením, aby bylo zajištěno, že vyslání těchto týmů bude účinné. (17)V případech, kdy je azylový a přijímací systém některého členského státu vystaven nepřiměřenému tlaku, v jehož důsledku jsou na jeho azylový nebo přijímací systém kladeny značné a neodkladné nároky, měla by Agentura Evropské unie pro azyl poskytovat tomuto členskému státu pomoc na jeho žádost nebo z vlastního podnětu agentury prostřednictvím komplexního souboru opatření, včetně vyslání odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu. Aby byla zajištěna dostupnost těchto odborníků a jejich okamžité vyslání, měla by rezervní skupina pro otázky azylu představovat rezervu odborníků z členských států v počtu nejméně 500 osob. Agentura by měla být sama o sobě schopna zasáhnout na podporu členského státu v případě, že si dotčený členský stát navzdory nepřiměřenému tlaku nevyžádá od agentury dostatečnou pomoc, případně pokud daný členský stát nepřijme dostatečná opatření k řešení tohoto tlaku s tím důsledkem, že by azylový a přijímací systém byl neúčinný do té míry, že by ohrožoval fungování společného evropského azylového systému. Indikátorem nepřiměřeného tlaku může být nepřiměřený počet žádostí o mezinárodní ochranu, za které daný členský stát odpovídá. (18)Aby zajistila, že azylové podpůrné týmy nebo odborníci vyslaní z rezervní skupiny pro otázky azylu budou schopni účinně plnit své úkoly pomocí nezbytných prostředků, měla by být agentura Evropské unie pro azyl schopna pořídit si nebo pronajmout vlastní technické vybavení. Tím by však neměla být dotčena povinnost členských států poskytovat agentuře zařízení a vybavení nezbytné k tomu, aby mohla poskytovat požadovanou operativní a technickou pomoc. Před pořízením nebo pronájmem jakéhokoliv vybavení by agentura měla provést důkladnou analýzu potřeb, nákladů a přínosů.

(19)V případě členských států, jejichž vnitrostátní azylový a přijímací systém je vystaven specifickému a nepřiměřenému tlaku především z důvodu jejich zeměpisné polohy či demografické situace, by Agentura Evropské unie pro azyl měla podporovat rozvoj solidarity uvnitř Unie a pomáhat při lepším přemísťování osob požívajících mezinárodní ochrany z těchto členských států do jiných členských států a současně zajistit, aby nebyly azylové a přijímací systémy zneužívány. (20)V konkrétních oblastech vnějších hranic, v nichž jsou členské státy vystaveny nepřiměřenému tlaku charakterizovanému velkým přílivem smíšených migračních toků a které se označují jako oblasti hotspotů, by členské státy měly být schopny spolehnout se na zvýšenou operativní a technickou posilu ze strany podpůrných týmů pro řízení migrace, které se skládají z týmů odborníků vyslaných z členských států prostřednictvím Agentury Evropské unie pro azyl, Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie a Europolu a dalších relevantních agentur Unie, jakož i odborníků z řad zaměstnanců Agentury Evropské unie pro azyl a Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie. Agentura by měla zajistit koordinaci svých činností v podpůrných týmech pro řízení migrace s Komisí a dalšími relevantními agenturami Unie. (21) Agentura Evropské unie pro azyl by měla za účelem plnění svého poslání a v míře nutné pro plnění svých úkolů spolupracovat se subjekty, agenturami a úřady Unie, zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie a s Agenturou Evropské unie pro základní práva, v záležitostech, na které se vztahuje toto nařízení, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s právem a politikou Unie. Tato pracovní ujednání by měla být předem schválena Komisí. (22)Agentura Evropské unie pro azyl by měla spolupracovat s Evropskou migrační sítí, zřízenou rozhodnutím Rady 2008/381/ES, s cílem zajistit součinnost a zamezit zdvojování činností. (23)Agentura Evropské unie pro azyl by měla spolupracovat s mezinárodními organizacemi, zejména s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) v záležitostech, na které se vztahuje toto nařízení, v rámci pracovních ujednání, aby mohla využívat jejich odborných znalostí a podpory. Za tímto účelem by měla být role UNHCR i ostatních příslušných mezinárodních organizací plně uznána a tyto organizace by měly být zapojeny do činnosti agentury. Tato pracovní ujednání by měla být předem schválena Komisí. (24)Agentura Evropské unie pro azyl by měla usnadňovat operativní spolupráci mezi členskými státy v záležitostech, na které se vztahuje toto nařízení. Měla by také spolupracovat s orgány třetích zemí v rámci pracovních ujednání, která by měla být předem schválena Komisí. Agentura by měla jednat v souladu s politikou vnějších vztahů Unie, v žádném případě by však neměla vyvíjet nezávislou vnější politiku. Ve spolupráci s třetími zeměmi by agentura a členské státy měly dodržovat normy a standardy, které jsou alespoň rovnocenné těm, jež jsou stanoveny v právních předpisech Unie, a to i v případech, kdy spolupráce s třetími zeměmi probíhá na území těchto zemí. (25)Agentura Evropské unie pro azyl by měla udržovat úzký dialog s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu. Agentura by měla vytvořit poradní fórum, které by mělo být mechanismem k výměně informací a sdílení poznatků. Toto poradní fórum by mělo být nápomocno výkonnému řediteli a správní radě v oblastech, na něž se vztahuje toto nařízení. (26)Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie. Veškeré činnosti Agentury Evropské unie pro azyl musí probíhat tak, aby byla plně respektována základní práva a zásady, včetně práva na azyl, ochrany před navrácením, práva na respektování soukromého a rodinného života, práva na ochranu osobních údajů a práva na účinnou právní ochranu. Vždy musí být zohledněna práva dítěte a zvláštní potřeby zranitelných osob. (27)Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě Agentury Evropské unie pro azyl za účelem výkonu politiky a politického dohledu nad jejím fungováním. Správní rada by se měla skládat pokud možno z vedoucích operačních pracovníků orgánů členských států příslušných pro oblast azylu nebo z jejich zástupců. Měly by jí být svěřeny pravomoci nezbytné zejména k sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, přijímání vhodných finančních předpisů, vypracovávání transparentních pracovních postupů pro rozhodování agentury a jmenování výkonného ředitele a jeho zástupce. Agentura by měla být řízena a provozována v souladu se zásadami společného přístupu k decentralizovaným agenturám Unie, který dne 19. července 2012 přijaly Evropský parlament, Rada a Evropská komise. (28)Aby se zaručily jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení, a to zejména pokud jde o situace, které vyžadují okamžité přijetí opatření na vnějších hranicích, měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011. (29)Agentura Evropské unie pro azyl by měla být nezávislá, pokud jde o operativní a technické záležitosti, a měla by mít právní, správní a finanční samostatnost. Proto je nezbytné a vhodné, aby agentura byla subjektem Unie s právní subjektivitou a aby vykonávala prováděcí pravomoci, které jí svěřuje toto nařízení. (30)K zaručení plné samostatnosti Agentury Evropské unie pro azyl by tato agentura měla mít samostatný rozpočet, jehož většinu příjmu tvoří zejména příspěvek Unie. Financování agentury by mělo podléhat dohodě rozpočtového orgánu, jak je stanoveno v bodě 31 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení. Na příspěvek Unie a veškeré další příspěvky ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by se měl vztahovat rozpočtový proces Unie. Účetní audit by měl provádět Účetní dvůr. (31)Žádné finanční zdroje, které bude moci agentura v souladu s tímto nařízením uvolnit v podobě dotací, pověřovacích smluv nebo v podobě smlouvy by neměly vést ke dvojímu financování z jiných vnitrostátních, evropských či mezinárodních zdrojů. (32)Na Agenturu Evropské unie pro azyl by se mělo vztahovat nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42). (33)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 by se mělo bez omezení vztahovat na Agenturu Evropské unie pro azyl, která by měla přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům. (34)Na Agenturu Evropské unie pro azyl by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise. (35)Veškeré zpracování osobních údajů Agenturou Evropské unie pro azyl v rámci tohoto nařízení by se mělo provádět v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 a měly by při něm být dodržovány zásady nezbytnosti a přiměřenosti. Agentura může zpracovávat osobní údaje za účelem plnění svých úkolů nebo poskytování operativní a technické pomoci členským státům, aby usnadnila výměnu informací s členskými státy, s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Europolem nebo Eurojustem, k analýze informací o situaci v oblasti azylu a pro administrativní účely. Jakékoli další zpracování uchovávaných osobních údajů pro jiné účely, než jsou uvedeny v tomto nařízení, by mělo být zakázáno. (36)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXX/2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů se vztahuje na zpracování osobních údajů členskými státy prováděné při uplatňování tohoto nařízení, pokud toto zpracování neprovádějí určené nebo ověřující příslušné orgány členských států pro účely prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů, včetně ochrany proti ohrožení veřejné bezpečnosti a prevence tohoto ohrožení. (37)Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2016/XXX/EU o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováváním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů a o volném pohybu těchto údajů se vztahuje na zpracování osobních údajů příslušnými orgány členských států pro účely prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů v souladu s tímto nařízením. (38)Pravidla stanovená v nařízení (EU) č. XXX/2016, pokud jde o ochranu práv a svobod fyzických osob, především jejich práva na ochranu osobních údajů, které se jich týkají, v souvislosti se zpracováním osobních údajů, by měla být upřesněna ve vztahu k odpovědnosti za zpracování těchto údajů, ochrany práv subjektů údajů a dohledu nad ochranou údajů, zejména co se týče některých oblastí.

(39)Agentura by měla zpracovávat osobní údaje pouze pro účely plnění svých úkolů, jimiž je poskytování operativní a technické pomoci při provádění výběru případů pro účely monitorování, případně i vyřizování žádostí dětí nebo zranitelných osob o mezinárodní ochranu, usnadňování výměny informací s členskými státy, s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, Europolem nebo Eurojustem, dále v rámci informací získaných při plnění svých úkolů v podpůrných týmech pro řízení migrace v oblastech hotspotů a pro analýzu informací o situaci v oblasti azylu. Při veškerém zpracovávání osobních údajů by měla být dodržena zásada proporcionality a musí být přísně omezeno na osobní údaje nezbytné pro tyto účely. (40)Veškeré osobní údaje, které agentura zpracovává, s výjimkou údajů zpracovávaných pro administrativní účely, by se měly po 30 dnech vymazat. Delší období uchovávání údajů není pro účely, pro které agentura zpracovává osobní údaje v rámci tohoto nařízení, nezbytné; (41)V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který své stanovisko předložil dne […]. (42)Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž potřeby usnadnit provádění a zlepšit fungování společného evropského azylového systému, posílit praktickou spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy v otázkách azylu, podporovat právní předpisy a provozní normy Unie, aby byl zajištěn vysoký stupeň jednotnosti, pokud se jedná o azylová řízení, podmínky přijímání a posouzení potřeb ochrany v celé Unii, monitorovat operativní a technické uplatňování právních předpisů a norem Unie v otázkách azylu a poskytovat zvýšenou operativní a technickou podporu členským státům za účelem řízení azylových a přijímacích systémů, a to zejména těm členským státům, jejichž azylový a přijímací systém je vystaven nepřiměřenému tlaku, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků této akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (43)[V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.] NEBO [V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se tyto členské státy neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.] NEBO [(XX) V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení, a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. (XX) V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Irsko (dopisem ze dne …) své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.] NEBO [(XX) V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámilo Spojené království (dopisem ze dne …) své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení. (XX) V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Irsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.] (44)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska připojeného ke Smlouvám se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. (45)Vzhledem k tomu, že Dánsko až dosud přispívalo k praktické spolupráci členských států v oblasti azylu, by měla agentura usnadnit operativní spolupráci s touto zemí. Za tímto účelem by měl být zástupce Dánska přizván k účasti na všech zasedáních správní rady, avšak bez hlasovacího práva. (46)Pravomoc přijímat rozhodnutí azylových orgánů členských států týkající se individuálních žádostí o mezinárodní ochranu náleží i nadále členským státům. (47)Toto nařízení má změnit a rozšířit ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 439/2010. Jelikož změny, které mají být provedeny, jsou podstatné z hlediska povahy, měl by být uvedený akt v zájmu jasnosti nahrazen a zrušen. Odkazy na zrušené nařízení by se měly považovat za odkazy na toto nařízení. PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA 1 AGENTURA EVROPSKÉ UNIE PRO AZYL

Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Agentura Evropské unie pro azyl (dále jen „agentura“) zajistí účinné a jednotné uplatňování právních předpisů Unie v oblasti azylu v členských státech. Usnadní provádění a zlepší fungování společného evropského azylového systému a bude odpovídat za umožnění sbližování při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu v celé Unii. 2. Agentura je odborným centrem díky své nezávislosti, vědecké a technické úrovni poskytované pomoci a šířených informací, transparentnosti svých pracovních postupů a metod, důkladnosti při vykonávání svěřených úkolů a podpoře informační technologie potřebné k provádění jejího mandátu. 3. Agentura Evropské unie pro azyl je nový název pro Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 439/2010. Činnosti agentury vychází z tohoto nařízení. Článek 2 Úkoly 1. Agentura provádí tyto úkoly: a)usnadňuje, koordinuje a posiluje praktickou spolupráci a výměnu informací mezi členskými státy o různých aspektech azylu; b)shromažďuje a analyzuje informace o situaci v oblasti azylu a o provádění společného evropského azylového systému; c)podporuje členské státy při provádění společného evropského azylového systému; d)pomáhá členským státům s odbornou přípravou odborníků ze všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, než jsou příslušné pro záležitosti v oblasti azylu, včetně vytvoření společných hlavních osnov; e)vypracovává a pravidelně aktualizuje zprávy a další dokumenty obsahující informace o zemích původu na úrovni Unie; f)koordinuje úsilí mezi členskými státy, aby se zapojily do společné analýzy situace ve třetích zemích původu a rozvíjely ji; g)poskytuje účinnou operativní a technickou pomoc členským státům, zejména pokud je vyvíjen nepřiměřený tlak na jejich azylový a přijímací systém; h)pomáhá s relokací nebo přemísťováním příjemců mezinárodní ochrany v rámci Unie; i)zřizuje a vysílá azylové podpůrné týmy a rezervní skupinu pro otázky azylu; j)vysílá nezbytné technické vybavení pro azylové podpůrné týmy a odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu; k)stanoví provozní normy, ukazatele, pokyny a osvědčené postupy ve vztahu k provádění všech nástrojů práva Unie v oblasti azylu; l)monitoruje a hodnotí provádění společného evropského azylového systému, jakož i azylových a přijímacích systémů členských států;

m)podporuje členské státy ve spolupráci se třetími zeměmi v záležitostech týkajících se azylu, zejména pokud jde o přesídlení. 2. Agentura podporuje členské státy v souvislosti s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému. Agentura v tomto ohledu a po dohodě s Komisí koordinuje výměnu informací a další opatření, která se týkají problematiky provádění nástrojů a mechanismů souvisejících s vnějším rozměrem společného evropského azylového systému. 3. Agentura může z vlastního podnětu vykonávat komunikační činnost v oblastech spadajících do jejího mandátu. Komunikační činnosti nesmějí být prováděny na úkor plnění úkolů uvedených v odstavcích 1 a 2 a provádějí se v souladu s příslušnými plány pro komunikaci a šíření informací přijatými správní radou. KAPITOLA 2 PRAKTICKÁ SPOLUPRÁCE A INFORMACE O AZYLU Článek 3 Povinnost spolupracovat v dobré víře a vyměňovat si informace 1. Agentura a orgány členských států příslušné pro oblast azylu, vnitrostátní služby působící v oblasti přistěhovalectví a azylu a jiné vnitrostátní služby jsou povinny spolupracovat v dobré víře a vyměňovat si informace. 2. Agentura úzce spolupracuje s Komisí a orgány členských států příslušnými pro oblast azylu, s vnitrostátními službami působícími v oblasti přistěhovalectví a azylu a s jinými vnitrostátními službami. Plněním úkolů agentury nejsou dotčeny úkoly jiných příslušných subjektů Unie, přičemž agentura úzce spolupracuje s těmito subjekty a s Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR). 3. Agentura organizuje, podporuje a koordinuje činnosti umožňující výměnu informací mezi členskými státy, mimo jiné prostřednictvím vytváření sítí podle potřeby. Pro tyto účely musí agentura a orgány členských států příslušné pro oblast azylu, vnitrostátní služby působící v oblasti přistěhovalectví a azylu a jiné vnitrostátní služby včas a přesně sdílet všechny potřebné informace. Článek 4 Analýza informací o situaci v oblasti azylu 1. Agentura shromažďuje a analyzuje informace o situaci v oblasti azylu v Unii a ve třetích zemích do té míry, do níž to může mít dopad na Unii, včetně aktuálních informací o základních příčinách, migračních a uprchlických tocích, jakož i o náhlém příchodu velkého počtu státních příslušníků třetích zemí, jenž může způsobit nepřiměřený tlak na azylové a přijímací systémy, s cílem podpořit rychlé a spolehlivé vzájemné předávání informací členským státům a určit možná rizika pro azylové systémy členských států. 2.Agentura založí svou analýzu na informacích poskytnutých zejména členskými státy, příslušnými orgány a agenturami Unie, Evropskou službou pro vnější činnost a rovněž UNHCR a dalšími mezinárodními organizacemi. Za tímto účelem agentura úzce spolupracuje s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie a spoléhá se zejména na analýzu rizik provedenou touto agenturou s cílem zajistit co nejvyšší úroveň konzistentnosti a sbližování informací poskytnutých oběma agenturami. 3.Agentura zajišťuje rychlou výměnu příslušných informací mezi členskými státy a Komisí. Výsledky své analýzy předkládá rovněž včas a přesně správní radě. Článek 5 Informace o provádění společného evropského azylového systému 1. Agentura organizuje, koordinuje a podporuje výměnu informací mezi členskými státy a mezi Komisí a členskými státy, které se týkají provádění všech nástrojů práva Unie v oblasti azylu. 2. Agentura vytváří věcné databáze a databáze v oblasti práva a judikatury, které se týkají uplatňování a interpretace nástrojů azylové politiky na unijní, vnitrostátní a mezinárodní úrovni, a využívá zejména stávající systémy. V těchto databázích se neuchovávají žádné osobní údaje, pokud je agentura nezískala z veřejně dostupných dokumentů.

3. Agentura shromažďuje zejména tyto informace: a)informace o zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu ve vnitrostátních správních a jiných orgánech; b)informace o vnitrostátním právu v oblasti azylu a jeho vývoji, včetně judikatury; c)příslušnou judikaturu Soudního dvora Evropské unie a Evropského soudu pro lidská práva. Článek 6 Podpora dublinského systému Agentura plní své úkoly a povinnosti stanovené v nařízení (EU) č. XXX/XXX. Článek 7 Odborná příprava 1. Agentura zavede a rozvíjí odbornou přípravu vlastních zaměstnanců, členů všech vnitrostátních správních orgánů a soudů, jakož i vnitrostátních služeb, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu. 2. Agentura tuto odbornou přípravu rozvíjí v úzké spolupráci s členskými státy a ve spolupráci s vhodnými subjekty členských států, které jsou odpovědné za odbornou přípravu, včetně akademických institucí a dalších příslušných organizací. 3. Agentura vypracuje obecné, specializované či tematické nástroje odborné přípravy, které mohou zahrnovat metodiku přípravy školitelů a e-learning. 4. Agentura vytváří a rozvíjí evropské osnovy pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu, a to s přihlédnutím ke stávající spolupráci Unie v této oblasti. Členské státy začlení společné hlavní osnovy do odborné přípravy pracovníků vnitrostátních služeb a orgánů, jež jsou příslušné v členských státech pro záležitosti v oblasti azylu v souladu se svou povinností podle čl. 4 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU s cílem zajistit řádnou odbornou přípravu svých zaměstnanců. 5. Specializované či tematické činnosti odborné přípravy týkající se otázek azylu zahrnují: a)mezinárodní a unijní normy v oblasti základních práv, a zejména ustanovení Listiny základních práv Evropské unie, jakož i mezinárodního práva a práva Unie v oblasti azylu, včetně zvláštních právních otázek a zvláštních otázek týkajících se judikatury; b)otázky spojené se zpracováváním žádostí o mezinárodní ochranu podaných zejména zranitelnými osobami se zvláštními potřebami a dětmi, i pokud jde o posouzení nejlepšího zájmu dítěte, zvláštní procesní záruky, jako je například dodržování práva dítěte být vyslyšeno, a aspekty ochrany dětí, jako například techniky používané při posuzování věku; c)techniky pohovoru se zvláštní pozorností zaměřenou na děti, zranitelné skupiny a oběti mučení; d)údaje o otiscích prstů, včetně požadavků na kvalitu údajů a bezpečnost; e)využití lékařských a právních posudků v azylovém řízení; f)otázky spojené se získáváním a použitím informací o zemích původu;

g)podmínky přijímání se zvláštní pozorností zaměřenou na děti bez doprovodu a děti s rodinami, zranitelné skupiny a oběti mučení. 6. Poskytovaná odborná příprava by měla být vysoce kvalitní a měla by definovat hlavní zásady a osvědčené postupy s cílem přispět k většímu sblížení administrativních postupů, rozhodnutí a právních postupů za plného dodržení nezávislosti vnitrostátních soudů. 7. Agentura provádí nezbytné iniciativy, aby zajistila, že odborníci, kteří jsou součástí azylových podpůrných týmů a rezervní skupiny pro otázky azylu, absolvují před svou účastí na operativních činnostech organizovaných agenturou specializovanou odbornou přípravu týkající se úkolů a funkcí, jež mají plnit. Agentura vede pravidelný výcvik těchto odborníků podle plánu specializované odborné přípravy a výcviku uvedeného v ročním pracovním programu agentury. 8. Agentura může organizovat odbornou přípravu ve spolupráci s členskými státy nebo třetími zeměmi na jejich území. KAPITOLA 3 INFORMACE O ZEMI PŮVODU Článek 8 Informace o zemích původu na úrovni Unie 1. Agentura je centrem pro shromažďování příslušných, spolehlivých, přesných a aktuálních informací o zemích původu žadatelů o mezinárodní ochranu, včetně informací konkrétně zaměřených na děti a cílených informací o osobách, které patří do zranitelných skupin. Vypracovává a pravidelně aktualizuje zprávy a další produkty obsahující informace o zemích původu na úrovni Unie, včetně tematických otázek specifických pro země původu. 2. Agentura zejména: a)využívá všechny příslušné zdroje informací, včetně vlastní analýzy informací o situaci v oblasti azylu a jiných informací shromážděných vládními, nevládními a mezinárodními organizacemi, mimo jiné prostřednictvím sítí uvedených v článku 9, jakož i od orgánů, agentur, subjektů a úřadů Unie a od Evropské služby pro vnější činnost; b)řídí a dále vyvíjí portál shromažďující informace o zemích původu; c)vytváří společný formát a společnou metodiku, včetně pokynů, pro vytváření zpráv a dalších produktů obsahujících informace o zemích původu na úrovni Unie v souladu s požadavky právních předpisů Unie v oblasti azylu. Článek 9 Evropské sítě informací o zemích původu 1. Agentura zajistí koordinaci vnitrostátních iniciativ vypracovávajících informace o zemích původu tím, že vytvoří a bude spravovat sítě informací o zemích původu mezi členskými státy. 2. Účelem sítí uvedených v odstavci 1 je, aby členské státy: a)aktualizovaly a vyměňovaly si vnitrostátní zprávy a další výstupy týkající se zemí původu, včetně tematických problémů specifických pro země původu; b)předkládaly agentuře dotazy týkající se konkrétních skutkových otázek, které mohou vyplynout ze žádostí o mezinárodní ochranu, aniž by byla dotčena pravidla důvěrnosti stanovená ve vnitrostátním právu. Článek 10

Společná analýza informací o zemích původu 1. Za účelem podpory sbližování při uplatňování kritérií posuzování stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/95/EU agentura koordinuje úsilí členských států podílet se na společné analýze obsahující pokyny ohledně situace v konkrétních zemích původu a rozvíjet ji. 2. Výkonný ředitel po konzultaci s Komisí předloží tuto společnou analýzu správní radě ke schválení. Členské státy jsou povinny tuto společnou analýzu zohlednit při posuzování žádostí o mezinárodní ochranu, aniž by byla dotčena jejich pravomoc při rozhodování o jednotlivých žádostech. 3. Agentura zajistí, aby byla tato společná analýza neustále přezkoumávána a v nezbytném rozsahu aktualizována. Jakákoli taková revize rovněž vyžaduje předchozí konzultaci s Komisí a schválení správní radou. 4. Členské státy každý měsíc předkládají agentuře příslušné informace o rozhodnutích přijatých ve vztahu k žadatelům o mezinárodní ochranu pocházejícím ze třetích zemí, která jsou předmětem společné analýzy. Tyto informace musí obsahovat zejména: a)statistické údaje o počtu kladně vyřízených rozhodnutí o poskytnutí mezinárodní ochrany žadatelům z jednotlivých zemí původu, která jsou předmětem společné analýzy, a s uvedením typu ochrany; b)statistické údaje o počtu rozhodnutí zamítajících udělení mezinárodní ochrany žadatelům z jednotlivých zemí původu, která jsou předmětem společné analýzy; c)statistické údaje o počtu rozhodnutí přijatých ve vztahu k žadatelům z jednotlivých zemí původu, která jsou předmětem společné analýzy, u nichž však společná analýza nebyla provedena, a důvody, proč nebyla provedena. Článek 11 Určení bezpečných zemí původu a bezpečných třetích zemí 1. Agentura je Komisi nápomocna při pravidelném přezkumu situace ve třetích zemích, které jsou zahrnuty do společného seznamu EU bezpečných zemí původu, vytvořeného nařízením (EU) č. XXX/XXX, včetně těch, jejichž zařazení na tento seznam bylo Komisí pozastaveno, a těch, které byly z tohoto seznamu odstraněny. 2.Agentura poskytne Komisi na její žádost informace o konkrétních třetích zemích, jejichž zařazení do společného seznamu EU bezpečných zemí původu by mohlo být zvažováno v souladu s nařízením (EU) č. XXX/XXX. 3.Při oznamování Komisi v souladu s čl. 37 odst. 4, čl. 38 odst. 5 a čl. 39 odst. 7 směrnice 2013/32/EU členské státy rovněž informují agenturu o třetích zemích, které jsou označeny za bezpečné země původu nebo za bezpečné třetí země nebo na které se vztahují pojmy první země azylu, bezpečná třetí země nebo evropská bezpečná třetí země v souladu s články 35, 38 a 39 směrnice 2013/32/EU. Komise může požádat agenturu, aby provedla přezkum situace v kterékoli takové třetí zemi s cílem posoudit, zda jsou dodržovány příslušné podmínky a kritéria stanovená v uvedené směrnici. KAPITOLA 4 PROVOZNÍ NORMY A POKYNY Článek 12 Provozní normy, pokyny a osvědčené postupy 1. Agentura organizuje a koordinuje činnosti, které podporují správné a účinné uplatňování práva Unie, mimo jiné prostřednictvím rozvoje operačních norem, ukazatelů, pokynů nebo osvědčených postupů v otázkách azylu, a výměnu osvědčených postupů v otázkách azylu mezi členskými státy. 2.Agentura z vlastního podnětu nebo na žádost Komise a po konzultaci s Komisí vypracuje provozní normy týkající se provádění nástrojů práva Unie v oblasti azylu a ukazatele pro sledování souladu s těmito provozními normami, jakož i pokyny a osvědčené postupy vztahující se k provádění nástrojů práva Unie v oblasti azylu. Agentura po konzultaci s Komisí a po schválení správní radou sdělí tyto normy, ukazatele, pokyny nebo osvědčené postupy členským státům.

3. Agentura poskytne členským státům na jejich žádost pomoc při uplatňování provozních norem, pokynů a osvědčených postupů na jejich azylové a přijímací systémy tím, že jim poskytne nezbytné odborné znalosti nebo operativní a technickou pomoc. KAPITOLA 5 MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ Článek 13 Mechanismus monitorování a hodnocení azylových a přijímacích systémů 1. Agentura v úzké spolupráci s Komisí zavede mechanismus umožňující: a)monitorovat provádění a hodnotit všechny aspekty společného evropského azylového systému v členských státech, zejména dublinský systém, podmínky přijímání, azylová řízení, uplatňování kritérií určujících potřebu ochrany a povahu a kvalitu ochrany poskytované osobám, které potřebují mezinárodní ochranu ze strany členských států, včetně dodržování základních práv, opatření na ochranu dětí a potřeb zranitelných osob; b)monitorovat dodržování provozních norem, ukazatelů, pokynů a osvědčených postupů v oblasti azylu členskými státy; c)ověřovat azylové a přijímací systémy, schopnosti, infrastrukturu, vybavení, dostupné počty zaměstnanců, včetně překladatelských a tlumočnických služeb v členských státech, finanční zdroje a schopnost orgánů členských států příslušných pro oblast azylu, včetně soudnictví, efektivně a správně zpracovávat a řídit azylové spisy. 2. Agentura může své hodnocení založit zejména na informacích poskytnutých členskými státy, na analýze informací o situaci v oblasti azylu vypracovaných agenturou, na kontrolách na místě a na výběru případů. Za tímto účelem členské státy poskytují agentuře na její žádost nezbytné informace o azylových řízeních, vybavení, infrastruktuře, podmínkách přijímání, míře uznávání žádostí a kvalitě ochrany, jakož i o pracovnících a finančních zdrojích, které jsou na vnitrostátní úrovni k dispozici, s cílem zajistit efektivní řízení azylového a přijímacího systému. Členské státy rovněž spolupracují s agenturou a umožňují provádění všech kontrol na místě, které bude agentura pro účely monitorování provádět. 3. Agentura posoudí připravenost členských států čelit výzvám vyvolaným potenciálním nepřiměřeným tlakem na jejich azylové a přijímací systémy. Agentura může požádat členské státy, aby jí poskytly své pohotovostní plány obsahující opatření, která budou přijata s cílem takový potenciální nepřiměřený tlak řešit, a v případě potřeby pomůže členským státům při přípravě a přezkumu těchto pohotovostních plánů. Článek 14 Postup agentury při monitorování a hodnocení 1. Správní rada po konzultaci s Komisí stanoví program pro monitorování a hodnocení azylových a přijímacích systémů v jednotlivých členských státech, případně ve všech členských státech na základě tematických nebo specifických aspektů azylových systémů. Tento program tvoří součást víceletých a ročních programů uvedených v článku 41. Víceletý program obsahuje seznam členských států, jejichž azylové a přijímací systémy budou každoročně monitorovány, a zajistí, že každý členský stát bude monitorován nejméně jednou za pět let. Roční pracovní program obsahuje seznam členských států, které mají být monitorovány v následujícím roce v souladu s víceletým plánem a s tematickými hodnoceními. Musí obsahovat údaje o tom, z čeho toto monitorování sestává, a harmonogram případných kontrol na místě. Roční pracovní program může být v případě potřeby upraven v souladu s článkem 41. Agentura může zahájit monitorování za účelem hodnocení azylových nebo přijímacích systémů některého členského státu z vlastního podnětu nebo na žádost Komise, kdykoli vzniknou závažné pochybnosti o fungování jakéhokoli aspektu azylového nebo přijímacího systému daného členského státu. 2. Agentura zřídí pro každé monitorování, včetně kontrol na místě, týmy odborníků podle potřeby. Týmy odborníků se skládají z odborníků z řad vlastních zaměstnanců agentury a zástupců Komise. Tým odborníků je odpovědný za vypracování zprávy založené na zjištěních vyplývajících z kontrol na místě a na informacích poskytnutých členskými státy.

3. Výkonný ředitel předá návrh zprávy týmu odborníků dotčenému členskému státu, který se k tomuto návrhu zprávy vyjádří. Výkonný ředitel poté předloží návrh zprávy správní radě, přičemž zohlední připomínky dotčeného členského státu. Správní rada přijme monitorovací zprávu a předá ji Komisi. 4. Výkonný ředitel po konzultaci s Komisí předloží dotčenému členskému státu návrhy doporučení nastiňující opatření potřebná k řešení vážných nedostatků uvedených v monitorovací zprávě. Dotčený členský stát má jeden měsíc na to, aby se k těmto návrhům doporučení vyjádřil. Po zvážení uvedených připomínek správní rada tato doporučení přijme a vyzve dotčený členský stát k tomu, aby vypracoval akční plán nastiňující opatření k nápravě případných nedostatků. 5.Dotčený členský stát poskytne agentuře tento akční plán do jednoho měsíce od přijetí doporučení uvedených v odstavci 4. Uvedený členský stát podá agentuře zprávu o provádění akčního plánu do tří měsíců od přijetí uvedených doporučení a i nadále jí podává zprávy každý měsíc po dobu maximálně šesti měsíců. 6.Agentura pravidelně informuje Komisi o provádění akčního plánu. Článek 15 Následná opatření a monitorování 1. Pokud po uplynutí období uvedeného v čl. 14 odst. 5 dotčený členský stát akční plán plně neprovede a nedostatky azylového a přijímacího systému jsou natolik závažné, že ohrožují fungování společného evropského azylového systému, přijme Komise na základě vlastního posouzení provádění akčního plánu a závažnosti nedostatků doporučení určená danému členskému státu, která nastíní opatření potřebná k nápravě závažných nedostatků, a v případě nutnosti stanoví opatření, která má agentura na podporu tohoto členského státu přijmout. 2.Komise může s ohledem na závažnost zjištěných nedostatků organizovat kontroly na místě v dotčeném členském státě s cílem ověřit provádění akčního plánu. 3. Dotčený členský stát předloží Komisi zprávu o provádění doporučení uvedených v odstavci 1 ve lhůtě stanovené v těchto doporučeních. Pokud má Komise po uplynutí této lhůty pochybnosti, že daný členský stát tato doporučení zcela splnil, může přijmout další opatření v souladu s čl. 22 odst. 3. 4.Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o pokroku dosaženém dotčeným členským státem. KAPITOLA 6 OPERATIVNÍ A TECHNICKÁ POMOC Článek 16 Operativní a technická pomoc agentury 1. Členské státy mohou agenturu požádat o pomoc při plnění svých závazků, pokud jde o azyl, zejména pokud je jejich azylový a přijímací systém vystaven nepřiměřenému tlaku. 2. Členské státy předloží žádost o pomoc popisující situaci a uvádějící účel žádosti výkonnému řediteli. K žádosti je přiloženo podrobné posouzení potřeb. Výkonný ředitel žádosti o pomoc hodnotí, schvaluje a koordinuje. Každá z nich musí být podrobena důkladnému a spolehlivému posouzení, jež umožní agentuře stanovit a navrhnout soubor opatření uvedených v odstavci 3, která by uspokojila potřeby dotčeného členského státu. 3. Agentura po omezenou dobu organizuje a koordinuje jedno nebo vícero z následujících operativních a technických opatření: a)napomáhat členským státům při identifikaci a evidenci státních příslušníků třetích zemí; b)umožňovat posuzování žádostí o mezinárodní ochranu, které jsou předmětem posuzování příslušných vnitrostátních orgánů; c)poskytovat pomoc příslušným vnitrostátním orgánům odpovědným za posuzování žádostí o mezinárodní ochranu;

d)usnadňovat iniciativy členských států týkající se technické spolupráce v oblasti zpracovávání žádostí o mezinárodní ochranu; e)pomáhat při poskytování informací o řízení o mezinárodní ochraně; f)zajišťovat poradenství a koordinaci při zakládání či poskytování zařízení pro přijímání uprchlíků členskými státy, a to zejména nouzového ubytování, dopravních prostředků a lékařské péče; g)pomáhat při relokaci nebo přemísťování osob, jimž byla přiznána mezinárodní ochrana, v rámci Unie; h)poskytovat tlumočnické služby; i)pomáhat členským státům zajišťovat dodržování veškerých nezbytných práv dětí a opatření na ochranu dítěte; j)zapojit se do podpůrných týmů pro řízení migrace v oblastech hotspotů uvedených v nařízení č. XXX/XXX. 4. Agentura financuje nebo spolufinancuje činnosti uvedené v odstavci 3 ze svého rozpočtu v souladu s finančními předpisy, které se na ni vztahují. 5.Výkonný ředitel vyhodnotí výsledek operativních a technických opatření a do 60 dnů po ukončení těchto opatření předá správní radě podrobnou hodnotící zprávu. Agentura provede komplexní srovnávací analýzu těchto výsledků, které budou začleněny do výroční zprávy o činnosti uvedené v článku 65. Článek 17 Azylové podpůrné týmy 1. Agentura vyšle azylové podpůrné týmy do členských států s cílem poskytnout jim operativní a technickou pomoc v souladu s článkem 16. 2. Azylové podpůrné týmy sestávají z odborníků z řad vlastních zaměstnanců agentury, z odborníků z členských států nebo z odborníků vyslaných členskými státy do agentury. 3. Na návrh výkonného ředitele správní rada rozhoduje nadpoloviční většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem o profilech a celkovém počtu odborníků, kteří mají být k dispozici azylovým podpůrným týmům. Tentýž postup se použije při všech následných změnách jejich profilů a celkového počtu odborníků. 4. Členské státy přispějí do azylových podpůrných týmů tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů jmenují odborníky odpovídající požadovaným profilům. 5. Agentura sestaví seznam tlumočníků, kteří budou součástí azylových podpůrných týmů. Při výběru tlumočníků, kteří mají být uvedeni na seznamu tlumočníků, jsou agentuře nápomocny členské státy. Členské státy si mohou vybrat, zda tyto tlumočníky vyšlou, nebo je dají k dispozici prostřednictvím videokonference. 6. Příspěvek členských států, pokud jde o jejich vlastní odborníky nebo odborníky vyslané do agentury v následujícím roce, se plánuje na základě každoročních dvoustranných jednání a dohod mezi agenturou a členskými státy. V souladu s těmito dohodami dají členské státy tyto odborníky bezprostředně k dispozici pro vyslání, pokud nejsou vystaveny výjimečné situaci, při níž je podstatně dotčeno plnění jejich vnitrostátních úkolů. 7. Členské státy zajistí, že odborníci, jimiž přispívají, odpovídají profilům a počtům, o nichž rozhodla správní rada. Doba vyslání bude určena hostitelským členským státem, avšak nebude kratší než 30 dnů. 8. Agentura přispěje do těchto azylových podpůrných týmů odborníky z řad vlastních zaměstnanců zaměstnaných výhradně za účelem práce v terénu a tlumočníky. Článek 18

Rezervní skupina pro otázky azylu 1. Pro účely článku 22 zřídí správní rada na návrh výkonného ředitele rezervní skupinu pro otázky azylu, tvořenou rezervou odborníků, kteří jsou agentuře okamžitě k dispozici. K tomuto účelu dají členské státy každý rok agentuře k dispozici odborníky v počtu nejméně 500 osob. 2. Správní rada rozhoduje na návrh výkonného ředitele tříčtvrtinovou většinou hlasů svých členů, kteří mají hlasovací právo, o profilech odborníků a o podílu, jímž každý členský stát přispěje k vytvoření rezervní skupiny pro otázky azylu. Tentýž postup se použije pro všechny následné změny v jejich profilech a celkovém počtu odborníků. 3.Členské státy přispějí do této rezervní skupiny pro otázky azylu tím, že z vnitrostátní rezervy odborníků vytvořené podle různě stanovených profilů jmenují odborníky odpovídající požadovaným profilům. Doba vyslání bude určena hostitelským členským státem, avšak nebude kratší než 30 dnů. Článek 19 Operační plán 1. Výkonný ředitel a hostitelský členský stát se společně dohodnou na operačním plánu. Tento operační plán je pro agenturu, hostitelský členský stát a zúčastněné členské státy závazný. 2.Operační plán podrobně stanoví podmínky poskytování operativní a technické pomoci a vysílání azylových podpůrných týmů nebo odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu a obsahuje tyto údaje: a)popis situace, způsob provedení a cíle vyslání, včetně operačního cíle; b)předpokládanou dobu vyslání; c)místo v hostitelském členském státě, kam budou azylové podpůrné týmy nebo odborníci z rezervní skupiny pro otázky azylu vysláni; d)logistické zajištění, včetně informací o pracovních podmínkách a prostředí v místě, kam budou azylové podpůrné týmy nebo odborníci z rezervní skupiny pro otázky azylu vysláni; e)podrobný a jasný popis úkolů a zvláštních pokynů pro azylové podpůrné týmy nebo odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu, včetně vnitrostátních a evropských databází, do nichž jsou oprávněni nahlížet, a vybavení, které mohou v hostitelském členském státě používat nebo mít u sebe; f)složení azylových podpůrných týmů nebo odborníků, kteří mají být vysláni z rezervní skupiny pro otázky azylu; g)technické vybavení, které bude nasazeno, včetně specifických ustanovení, jako jsou podmínky použití, doprava a jiné logistické aspekty, jakož i finanční ustanovení; h)pokud jde o pomoc se žádostmi o mezinárodní ochranu, a to i pokud jde o posuzování takových žádostí, konkrétní informace o úkolech, které mohou azylové podpůrné týmy nebo odborníci z rezervní skupiny pro otázky azylu vykonávat, a rovněž odkaz na použitelné vnitrostátní právo a právo Unie; i)režim podávání zpráv a hodnocení, který obsahuje kritéria pro hodnotící zprávu a konečné datum předložení závěrečné hodnotící zprávy; j)způsoby spolupráce se třetími zeměmi a jinými agenturami, subjekty a úřady Unie nebo mezinárodními organizacemi; k)postupy, jejichž prostřednictvím mohou být osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, oběti obchodování s lidmi, nezletilé osoby bez doprovodu a osoby ve zranitelné situaci odkázány na příslušné vnitrostátní orgány, které jim poskytnou odpovídající pomoc. 3. S ohledem na odst. 2 písm. e) hostitelský členský stát zmocní odborníky z azylových podpůrných týmů nebo z rezervní skupiny pro otázky azylu k nahlížení do evropských databází a může jim povolit, aby nahlíželi do jeho vnitrostátních databází v souladu s právem Unie a vnitrostátními právními předpisy o přístupu k těmto databázím a nahlížení do nich do té míry, v níž to bude nezbytné pro dosažení cílů a plnění úkolů nastíněných v operačním plánu.

4. Všechny změny nebo úpravy operačního plánu vyžadují souhlas výkonného ředitele a hostitelského členského státu. Kopii pozměněného nebo upraveného operačního plánu agentura okamžitě zašle zúčastněným členským státům. Článek 20 Postup vysílání azylových podpůrných týmů 1. Výkonný ředitel může, je-li to nutné, vyslat odborníky agentury, aby posoudili situaci v členském státu, který žádá o pomoc. Výkonný ředitel neprodleně uvědomí správní radu o každé žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů. 2. Výkonný ředitel rozhodne o žádosti o vyslání azylových podpůrných týmů do tří pracovních dnů ode dne obdržení této žádosti. Výkonný ředitel o svém rozhodnutí uvědomí písemně zároveň členský stát žádající o pomoc a správní radu s uvedením hlavních důvodů tohoto rozhodnutí. 3. Výkonný ředitel zohlední při určování složení každého azylového podpůrného týmu zvláštní okolnosti členského státu žádajícího o pomoc a vlastní posouzení potřeb. Azylový podpůrný tým se sestaví v souladu s operačním plánem. 4. Výkonný ředitel a hostitelský členský stát vypracují operační plán do tří pracovních dnů ode dne, kdy je přijato rozhodnutí o vyslání azylových podpůrných týmů. 5. Jakmile je operační plán schválen, požádá výkonný ředitel členské státy, aby nejpozději do sedmi pracovních dnů vyslaly odborníky. Výkonný ředitel uvede počet a profily odborníků, které jsou od členských států požadovány. Tyto informace jsou v písemné formě poskytnuty vnitrostátním kontaktním místům a obsahují plánované datum vyslání týmů. Vnitrostátním kontaktním místům je zároveň zaslána kopie operačního plánu. 6.Výkonný ředitel poté, co informuje hostitelský členský stát, pozastaví nebo ukončí vyslání azylových podpůrných týmů, jestliže podmínky pro provádění operativních a technických opatření již nejsou splněny nebo jestliže hostitelský členský stát tento operační plán nedodržuje. Článek 21 Podpůrné týmy pro řízení migrace 1. V případě, že si členský stát vyžádá operativní a technické posílení podpůrnými týmy pro řízení migrace, jak je uvedeno v článku 17 nařízení č. XXX/XXX, případně pokud jsou podpůrné týmy pro řízení migrace vyslány do oblastí hotspotů, jak je uvedeno v článku 18 nařízení č. XXX/XXX, zajistí výkonný ředitel koordinaci činností agentury v podpůrných týmech pro řízení migrace s Komisí a s dalšími relevantními agenturami Unie, zejména s Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států. 2. Výkonný ředitel případně zahájí postup pro vyslání azylových podpůrných týmů nebo odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu v souladu s články 17 a 18. Operativní a technické posílení poskytnuté azylovými podpůrnými týmy nebo odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu v rámci podpůrných týmů pro řízení migrace může zahrnovat: a)kontrolu státních příslušníků třetích zemí, včetně jejich identifikace, evidence a v případě, že o to členské státy požádají, snímání jejich otisků prstů; b)registraci žádostí o mezinárodní ochranu a v případě, že o to členské státy požádají, přezkum těchto žádostí; c)poskytování informací o azylovém řízení, včetně relokace, a konkrétní pomoc žadatelům či potenciálním žadatelům, kterých by se relokace mohla týkat. Článek 22 Nepřiměřený tlak, jemuž je vystaven azylový a přijímací systém 1. Pokud je azylový a přijímací systém členského státu vystaven nepřiměřenému tlaku, v jehož důsledku jsou na tento systém kladeny značné a neodkladné nároky, agentura na žádost dotčeného členského státu nebo z vlastního podnětu zorganizuje a zkoordinuje komplexní soubor operativních a technických opatření uvedených v článku 16 a vyšle odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu uvedené v článku 18 a odborníky z řad vlastních zaměstnanců za účelem posílení azylových a přijímacích systémů v krátkém časovém období. 2. Odborníci z rezervní skupiny pro otázky azylu jsou vysíláni v souladu s postupem stanoveným v článku 20, avšak pouze za předpokladu, že odborníci budou z každého členského státu vysláni do tří pracovních dnů ode dne, kdy výkonný ředitel a členský stát, který požádal o pomoc, schválí operační plán. Členské státy se nesmějí odvolávat na výjimku uvedenou v čl. 17 odst. 6.

3. Pokud členský stát v případě nepřiměřeného tlaku na azylový nebo přijímací systém nepožádá agenturu o operativní a technickou pomoc, případně nepřijme od agentury nabídku takové pomoci nebo neprovede dostatečná opatření, aby tento tlak řešil, případně pokud nedodržuje doporučení Komise uvedená v čl. 15 odst. 3, kvůli čemuž se azylové nebo přijímací systémy stanou neúčinnými do takové míry, že to ohrozí fungování společného evropského azylového systému, může Komise přijmout prostřednictvím prováděcího aktu rozhodnutí, v němž je vymezeno jedno nebo více opatření uvedených v čl. 16 odst. 3, která má agentura přijmout s cílem podpořit dotčený členský stát. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle článku 64. 4. Pro účely odstavce 3 výkonný ředitel určí do dvou pracovních dnů ode dne přijetí rozhodnutí Komise kroky, které je třeba provést za účelem praktického výkonu opatření uvedených v rozhodnutí Komise. Souběžně se výkonný ředitel a dotčený členský stát dohodnou na operačním plánu. 5. Agentura neprodleně a v každém případě do tří pracovních dnů ode dne vyhotovení operačního plánu vyšle nezbytné odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu a rovněž odborníky z řad vlastních zaměstnanců. Je-li to nezbytné, odborníci z rezervní skupiny pro otázky azylu jsou okamžitě doplněni azylovými podpůrnými týmy. 6. Dotčený členský stát neprodleně spolupracuje s agenturou a přijme nezbytná opatření k usnadnění provedení uvedeného rozhodnutí a k praktickému výkonu opatření stanovených v uvedeném rozhodnutí a v operačním plánu. 7. Členské státy dají k dispozici odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu podle toho, jak určí výkonný ředitel. Článek 23 Technické vybavení 1. Aniž je dotčena povinnost členských států zajistit zařízení a vybavení nezbytné k tomu, aby agentura mohla poskytovat potřebnou operativní a technickou pomoc, může agentura vysílat do členských států vlastní technické vybavení do té míry, do níž je to nezbytné pro azylové podpůrné týmy nebo pro odborníky z rezervní skupiny pro otázky azylu, a do té míry, do níž to může doplnit vybavení, které již bylo poskytnuto členskými státy či jinými agenturami Unie. 2. Agentura může pořizovat nebo pronajímat technické vybavení na základě rozhodnutí výkonného ředitele po poradě se správní radou. Před pořízením nebo pronájmem jakéhokoliv vybavení se provede důkladná analýza potřeb, nákladů a přínosů. Každý takovýto výdaj bude stanoven v rozpočtu agentury přijatém správní radou a v souladu s finančními pravidly platnými pro agenturu. Článek 24 Vnitrostátní kontaktní místo Pro potřeby komunikace s agenturou ohledně všech záležitostí týkajících se operativní a technické pomoci uvedené v článcích 16 a 22 určí každý členský stát své vnitrostátní kontaktní místo. Článek 25 Koordinátor agentury 1. Agentura zaručí operativní provádění všech organizačních aspektů, včetně účasti zaměstnanců agentury, vysílání azylových podpůrných týmů nebo odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu po celou dobu poskytování operativní a technické pomoci uvedené v článcích 16 a 22. 2.Výkonný ředitel jmenuje z řad zaměstnanců agentury jednoho nebo více odborníků, kteří budou působit nebo budou vysláni jako koordinátoři pro účely odstavce 1. Výkonný ředitel o tomto jmenování uvědomí hostitelský členský stát. 3. Koordinátor podporuje spolupráci a koordinaci mezi hostitelským členským státem a zúčastněnými členskými státy. Koordinátor zejména: a)jedná jako spojovací článek mezi agenturou, hostitelským členským státem a odborníky z azylových podpůrných týmů nebo z rezervní skupiny pro otázky azylu a zároveň poskytuje jménem agentury pomoc ve všech záležitostech souvisejících s podmínkami pro jeho vyslání; b)sleduje řádné provádění operačního plánu; c)jedná jménem agentury ve všech aspektech vyslání azylových podpůrných týmů nebo odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu a podává agentuře o všech těchto aspektech zprávy;

d)podává výkonnému řediteli zprávy v případech, kdy není přiměřeně prováděn operační plán. 4. Výkonný ředitel může pověřit koordinátora, aby byl nápomocen při řešení jakýchkoli sporů týkajících se provádění operačního plánu a vysílání azylových podpůrných týmů nebo odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu. 5. Při plnění svých povinností přijímá koordinátor pokyny pouze od výkonného ředitele. Článek 26 Občanskoprávní odpovědnost 1. Působí-li odborníci z azylového podpůrného týmu nebo z rezervní skupiny pro otázky azylu v hostitelském členském státě, je tento členský stát odpovědný za jakoukoli škodu, kterou tito odborníci způsobí po dobu trvání svých operací, v souladu s vnitrostátními právními předpisy tohoto členského státu. 2. Pokud tato škoda vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení, může se hostitelský členský stát obrátit na domovský členský stát nebo na agenturu s cílem získat od nich částku, kterou musel zaplatit jako odškodnění obětem nebo osobám oprávněným jménem obětí k náhradě škody. 3. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím stranám, zdrží se každý členský stát uplatňování nároků vůči hostitelskému členskému státu nebo jakémukoli jinému členskému státu za škodu, již utrpěl, ledaže vznikla v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení. 4. Veškeré spory mezi členskými státy nebo s agenturou týkající se použití odstavců 2 a 3 tohoto článku, jež nemohou být vyřešeny dohodou mezi nimi, budou těmito státy postoupeny Soudnímu dvoru Evropské unie v souladu s článkem 273 Smlouvy. 5. Aniž je dotčeno uplatňování práv vůči třetím stranám, náklady související se škodami vzniklými na vybavení agentury během vyslání jednotek nese agentura, nevznikla-li škoda v důsledku hrubé nedbalosti nebo úmyslného pochybení. Článek 27 Trestní odpovědnost Po dobu vyslání azylového podpůrného týmu nebo odborníků z rezervní skupiny pro otázky azylu se na tyto odborníky, pokud jde o jakékoliv trestné činy, které spáchali nebo které byly spáchány proti nim, pohlíží stejně jako v příp