2)

Článek 3 se mění takto: a) V odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Pokud je však — záznam výkonu jiný než zvukový záznam oprávněně vydán nebo oprávněně sdělen veřejnosti v průběhu této doby, uplynou práva za 50 let ode dne, kdy došlo k prvnímu takovému vydání nebo prvnímu takovému sdělení veřejnosti, a to podle toho, která událost nastane dříve, — záznam výkonu na zvukovém záznamu oprávněně vydán nebo oprávněně sdělen veřejnosti v průběhu této doby, uplynou práva za 70 let ode dne, kdy došlo k prvnímu takovému vydání nebo prvnímu takovému sdělení veřejnosti, a to podle toho, která událost nastane dříve, “ b) V odst. 2 se ve druhé a třetí větě se číslo „50“ nahrazuje číslem „70“ . c) V článku 3 se vkládají nové odstavce, které zní: „ 2a. Pokud 50 let poté, co byl zvukový záznam oprávněně vydán, nebo, nedošlo-li k takovému vydání, 50 let poté, co byl záznam oprávněně poskytnut veřejnosti, přestane výrobce zvukových záznamů nabízet kopie tohoto záznamu k prodeji v dostatečném množství nebo je zpřístupňovat veřejnosti po drátě nebo bezdrátovou cestou tak, že k nim má veřejnost přístup z osobně vybraného místa a v osobně vybraném čase, může umělec ukončit smlouvu, kterou převedl nebo postoupil svá práva na záznam svého výkonu výrobci zvukových záznamů (dále jen ‚smlouva o převodu nebo postoupení‘). Této možnosti odstoupení od smlouvy lze využít tehdy, pokud výrobce ve lhůtě jednoho roku od chvíle, kdy umělec oznámil svůj záměr ukončit smlouvu podle předchozí věty, nevyužívá dotčený záznam ani jedním ze způsobů uvedených v této větě. Umělec se tohoto práva na odstoupení nemůže vzdát. Pokud zvukový záznam obsahuje záznam výkonů více umělců, mohou tito umělci ukončit své smlouvy o převodu nebo postoupení v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy. Pokud došlo k odstoupení od smlouvy o převodu nebo postoupení práv podle tohoto odstavce, práva výrobce zvukových záznamů na daný zvukový záznam zanikají. 2b. Pokud má umělec podle smlouvy o převodu nebo postoupení právo požadovat jednorázovou odměnu, má právo obdržet od výrobce zvukových záznamů roční doplňkovou odměnu za každý celý rok bezprostředně navazující na 50. rok poté, co byl zvukový záznam oprávněně vydán, nebo, nedošlo-li k takovému vydání, na 50. rok poté, co byl záznam oprávněně sdělen veřejnosti. Umělec se tohoto práva na tuto roční doplňkovou odměnu nemůže vzdát. 2c. Celková částka, kterou výrobce zvukových záznamů rezervuje na platby dodatečné odměny uvedené v odstavci 2b, musí odpovídat alespoň 20 % z příjmů, který tento výrobce získal v průběhu roku, který předchází rok, za nějž se platí uvedená odměna, z rozmnožování, rozšiřování a zpřístupňování těchto zvukových záznamů, a to 50 let poté, co byl m oprávněně vydán, nebo, nedošlo-li k takovému vydání, 50 let poté, co byl záznam oprávněně sdělen veřejnosti. Členské státy zajistí, aby výrobci zvukových záznamů na požádání poskytovali umělcům, kteří mají právo na roční doplňkovou odměnu uvedenou v odstavci 2b, veškeré informace, které mohou být nezbytné k zajištění plateb této odměny. 2d. Členské státy zajistí, aby právo na roční dodatečnou odměnu uvedené v odstavci 2b bylo spravováno organizacemi pro kolektivní správu práv. 2e. Má-li umělec nárok na pravidelné platby, nebudou z těchto plateb sráženy žádné zálohy, ani smluvně dohodnuté srážky 50 let poté, co byl zvukový záznam oprávněně vydán, nebo, nedošlo-li k takovému vydání, 50 let poté, co byl záznam oprávněně sdělen veřejnosti. “