ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.3

Tento vývoj je v souladu s dřívějšími stanovisky Výboru (2). „Prostřednictvím Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) by mělo být zajištěno globální zavedení systému obchodování s emisemi; pokud se to v průběhu jednání projeví jako účelné, zavedení takového systému pro leteckou dopravu uvnitř EU, jako první praktický krok, by mohlo představovat proveditelnou možnost“ (2006); „začlenění letectví do oblasti působnosti systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (ETS) tento systém potenciálně posiluje a zvyšuje jeho robustnost jako vynikajícího modelu řešení emisí CO2 na globální úrovni.“ (2007); a nedávné „EHSV tedy schvaluje iniciativu, která stanoví odložení uplatňování systému pro obchodování s emisemi na letecké dopravce provozující lety do a z Evropského hospodářského prostoru, dokud nebudou ukončena celosvětová jednání“ (2013).
4.4

Podle EHSV by rovněž přenesení pravomoci mělo být schváleno pouze v případě, že je nutné „přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné“ ve smyslu článku 290. U čistě prováděcích aktů by měla být použita ustanovení článku 291 SFEU a u aktů týkajících se „podstatných prvků dané oblasti“ by měla být vyloučena jakákoli možnost přenesení pravomoci. Taktéž je ještě třeba vymezit „prvky, které nejsou podstatné“, a bylo by třeba vypracovat precizní vyhodnocení zaměřené na fungování tohoto mechanismu.
5.1

V návrhu jsou uvedeny definice některých používaných klíčových pojmů, ne však všech a rovněž není vysvětleno, jak by se měly aplikovat na tento neobyčejně strukturovaný, rychle rostoucí, částečně legální, částečně zločinný, částečně transparentní, částečně regulovaný trh s výrobky vyrobenými do značné míry mimo EU. Není definován „hospodářský subjekt“, který by tak mohl být dovolený (prodejce nových psychoaktivních látek – buď přímý či prostřednictvím „headshopů“ nebo internetu) či nedovolený (dealer zakázaných drog). Co v kontextu internetového prodeje se zdroji z celého světa znamená „uvedení na trh“? Proč by se „směs“ měla omezovat na dvě nebo více nových psychoaktivních látek? Neměla by ji spíše tvořit např. jedna nová psychoaktivní látka a různá množství tabáku, kofeinu, bylin a plnidel? Nebylo by lepší zaměřit se na „uživatele“ jako na „každého, kdo konzumuje nové psychoaktivní látky bez lékařského dohledu“, než jako na širší skupinu „spotřebitelů“ („osoby, které jednají pro účely mimo rámec své živnosti, podnikání nebo profese“), která touto aktivitou není do velké míry zasažena? Pokud má být návrh spíše proaktivní než reaktivní, neměl by se rovněž zaměřit na nové psychoaktivní látky, u nichž „lze na základě vědeckého hodnocení a posudku logicky očekávat, že se objeví“? Zásadní otázka zní, proč se důkazní břemeno přesunulo z dodavatelů, po nichž by se mělo požadovat, aby prokázali, že jejich produkty mají „nízké riziko“, na EMCDDA a Komisi, u nichž by se pak mohlo zdát, že dávají souhlas?
3.5

Návrh uvádí různé subjekty, jež by se do provádění těchto cílů měly zapojit. Vybudování kvalitní infrastruktury je zodpovědností EU a členských států. To platí též pro zavedení lepšího právního rámce, který musí vytvořit rovné podmínky pro všechny na vnitřním trhu. Odpovědnost za transparentnost trhu a inovací nese samo odvětví.
3.10.1

Nejlepším způsobem, jak snížit potravinový odpad, je zajistit, aby zbylé potraviny byly distribuovány a konzumovány jako součást vyváženého a zdravého způsobu stravování těmi, kteří potřebují potravinovou pomoc. Musí se provést revize předpisů regulujících označování a maloobchodních postupů co do „kvality“ (tvar, vizuální aspekt a velikost versus chuť nebo nutriční obsah), velikosti porcí, data doporučené spotřeby a data prodeje i nakládání s neprodanými potravinami. Velkokapacitní komerční uživatelé (zpracovatelé potravin, zařízení společného stravování, restaurace) by měli odpad minimalizovat z běžných obchodních důvodů a povinně kompostovat vše, co nemohou přímo využít. Měly by se podporovat celoodvětvové iniciativy zahrnující maloobchodníky. Potravinový odpad z domácností může a měl by být minimalizován na základě efektivního nakupování a včasného použití, což je do značné míry záležitostí spotřebitelské osvěty. Individuální kompostování zbytků je možné provádět na venkově, ve městech to není tak snadné.
3.1

V rámci strategie EUSAIR představuje Jónské moře obecný a stěžejní faktor. Strategie by se měla soustředit na oblasti společného regionálního zájmu se značným významem pro země z oblasti Jaderského a Jónského moře a měla by upřesnit všechny praktické otázky (základní pilíře, správa atd.). Prioritní oblasti a cíle akčního plánu by měly být rozvinuty jako společný záměr vlád a zástupců sociálních partnerů a představovat udržitelná řešení společných výzev, přičemž zvláštní pozornost by měla být věnována investicím do růstu a zaměstnanosti v mořské a námořní oblasti.
5.7

Mobilita musí být pro ty, co se jí účastní, rovněž příležitostí obohatit se po kulturní a dokonce i jazykové stránce. Toto obohacení nabízí pouze Evropa, neboť je multikulturním a mnohojazyčným prostorem. Proto by bylo vhodné zahrnout do studijních programů studentů a vyučujících a výzkumných pracovníků účastnících se mobility kurzy domácího jazyka a vypracovat strategii integrace těchto migrantů do místních komunit. Otevřelo by to jistě významné kulturní obzory a umožnilo jim žít skutečně v realitě, do niž jsou začleněni během doby trvání jejich studia nebo výzkumu (6).
4.11

Otázka informací a účasti veřejnosti se objevuje v kapitole V návrhu, kde se řeší horizontální hlediska problematiky. Prevenci nelze zužovat na odborné působení; EHSV připomíná, že poplach často vyhlásily místní subjekty, když upozornily přímo vlády nebo GŘ pro životní prostředí. Bylo by prozíravé, aby se na aktivním řešení mohly podílet také požadavky občanů. Občané jsou jen málokdy v kontaktu s výzkumnými pracovišti, přestože jsou jimi často vyzýváni k poskytování údajů. Typickým představitelem pro celou problematiku je případ sršně asijské: konkurent sršně evropské, působí pobodání a je predátorem včel, které zabíjí u jejich úlů. Občané se snažili všemi prostředky invazní sršně eliminovat. Když zjistili, že to není v jejich silách, sáhli po chemickém prostředku boje, a to co nejčistším (SO2). Nakonec zjistili, že stačí umístit do blízkosti úlů slepice, které se postaraly o jejich biologickou ochranu. EHSV tedy vyzývá Komisi, aby občany zapojila co největší měrou prostřednictvím jejich organizací (odborů, nevládních organizací atd.).
4.6.5

To by mělo regulačním orgánům umožnit přijetí preventivních opatření proti snahám operátorů kompenzovat pokles příjmů v důsledku zrušení poplatků za roaming zvýšením tarifů vnitrostátních. Tato kompenzace by penalizovala všechny spotřebitele a především ty občany, kteří z jakýchkoli důvodů necestují za hranice země svého pobytu, a tudíž nepoužívají roamingové komunikační služby.
2.3

Hlavní charakteristické znaky návrhu nařízení lze shrnout do následujících hlavních bodů, jejichž cílem je: — zlepšit úpravu procesu určování referenčních hodnot a jeho kontroly: Stanoví se předběžné povolení a průběžný dohled nad procesem poskytování referenčních hodnot, a to jak na vnitrostátní, tak na evropské úrovni. Návrh rovněž stanoví, že administrátoři referenčních hodnot musí pokud možno předcházet střetům zájmů nebo tyto střety, pokud jim nelze předejít, alespoň vhodně řešit; — zlepšit kvalitu vstupních údajů a metodiky, jež administrátoři referenčních hodnot používají: Návrh stanoví, že při určování referenčních hodnot se musí používat dostatečné a přesné údaje, tak aby odrážely aktuální stav trhu či ekonomickou realitu, jež má příslušná referenční hodnota měřit. Údaje musí pocházet z věrohodných zdrojů a referenční hodnota musí být stanovena podloženým a spolehlivým způsobem. Údaje používané pro výpočet referenčních parametrů musí být zveřejněny nebo zpřístupněny veřejnosti stejně jako informace o tom, co každá referenční hodnota měří, s výjimkou případů, kdy by toto zveřejnění mohlo mít velmi negativní důsledky. Při určování referenčních hodnot se, pokud možno, použijí údaje o transakcích, a v případě že tyto údaje nejsou dostupné, je nutné vycházet z ověřitelných odhadů; — zajistit, aby dodavatelé vstupních údajů používaných pro stanovení referenčních hodnot poskytovali vhodné údaje a podléhali náležité kontrole: Administrátor referenčního parametru musí vypracovat kodex chování, jenž je zákonnou povinností a který stanoví povinnosti a úkoly dodavatelů údajů při předávání údajů používaných pro stanovení referenčních hodnot. Tyto povinnosti se vztahují také na předcházení střetům zájmů a jejich řešení; — zajistit náležitou ochranu spotřebitelů a investorů, kteří tyto referenční hodnoty používají: Návrh posiluje transparentnost údajů používaných k výpočtu referenční hodnoty a způsobu tohoto výpočtu, toho, co tyto hodnoty měří, a to, jak by měly být používány. Dále musí banky posoudit vhodnost použité referenční hodnoty předtím, než navrhnou finanční smlouvu, a upozornit klienta, pokud referenční hodnota není vhodná (například u hypotečních smluv); — koordinovat použitelnost referenčních hodnot s kritickým významem a dohled nad nimi.: Dohled nad hodnotami s kritickým významem bude svěřen také specifickým kolegiím pro dohled řízeným orgánem dohledu příslušným pro daného administrátora referenční hodnoty, vedle dalších orgánů dohledu jiných dotčených jurisdikcí, k nimž bude patřit i Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA). V případě, že se kolegium neshodne, rozhodne ESMA prostřednictvím závazné mediace. Pro referenční hodnoty s kritickým významem byly vypracovány další speciální požadavky, mimo jiné například možnost, aby příslušné orgány stanovily povinné dodávání údajů.
5.2

Co se týče definice „minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů“, jde prozatím o pouhou změnu názvu tak, že druhy, které této velikosti nedosahují a podléhají povinnosti vykládky, budou muset být vykládány nezávislou a kontrolovanou formou tak, aby znovu nevstupovaly do obchodní sítě, kdežto druhy, které této povinnosti nepodléhají, budou nadále vraceny do moře. EHSV se domnívá, že by se měl vzít v potaz určitý stupeň chybovosti odrážející technické obtíže při podrobné separaci různých minimálních referenčních velikostí pro zachování zdrojů mezi druhy podléhajícími povinnosti vykládky, jinak bude docházet k obrovské právní nejistotě.
3.9

EHSV žádá o posílení řídících struktur mikroekonomické politiky. Evropská rada by se v této souvislosti měla ujmout jasného strategického vedení. Úloha Rady pro konkurenceschopnost by měla být vyšší a měla by z ní vyplývat povinnost opravdu přezkoumat rozhodnutí týkající se průmyslu, která učiní Rada v jiných složeních, z hlediska konkurenceschopnosti. Komise by měla zaručit harmonizaci své práce pomocí účinných manažerských řešení. Členské státy musejí důsledně provádět společná rozhodnutí a záležitosti průmyslové politiky musí být plně začleněny do Evropského semestru, včetně vydávání doporučení pro jednotlivé členské státy.
4.1

Pokud jde o zahrnutí methanu (CH4) vyjádřeného jako ekvivalent CO2 (viz odstavec 2.3.1), má o tom EHSV vážné pochybnosti, neboť by to znamenalo revizi stávajících právních předpisů týkajících se CO2 (nařízení č. 443/2009 a nařízení č. 510/2011). Cíle uvedené v těchto nařízeních byly stanoveny bez přihlédnutí k ekvivalentu CO2, jehož případné zavedení by vyžadovalo pečlivé posouzení dopadu za účelem řádného přezkumu těchto nařízení. Zahrnutí ekvivalentu CO2 by mělo důsledky i pro spotřebitele, a to jak z hlediska přezkumu zdanění v členských státech, ve kterých zdanění vychází z emisí CO2, tak kvůli riziku zmatení uživatelů zvyklých na stávající označování emisí CO2. To vše by se podstoupilo kvůli minimálním změnám v aktuálně měřených hodnotách CO2 (zvýšení by bylo menší než 1 g/km) a vedlo by to ke značným komplikacím při monitorování.
2.6

Spojené království: V jiném členském státě EU žije téměř 2,2 milionu občanů Spojeného království. Pravidla pro jejich volební právo ve volbách do britského parlamentu se za posledních 30 let změnila třikrát. Před rokem 1985 nemohli občané žijící v zahraničí volit vůbec, ale od roku 1985 by své volební právo ztratili až po pěti letech v cizině. Toto období se v roce 1989 prodloužilo na 20 let a v roce 2000 pak bylo opět zkráceno na 15 let, což platí dosud. Velmi nedávno liberální demokraté, kteří jsou součástí vládní koalice, na kongresu své strany ve dnech 1. a 2. března 2014 rozhodli, že by občané Spojeného království žijící v Evropě měli mít právo volit v celostátních volbách.
1.2

Ohledně presumpce neviny by EHSV rád zdůraznil, že nikdo není vinen dříve, než byl přijat konečný rozsudek, to je nezadatelné právo. Výbor zdůrazňuje, že důvěra občanů v právní řád vyžaduje, aby soudci byli imunní vůči tlakům či ovlivňování jakéhokoliv druhu, a to včetně médií. V této souvislosti se musí média nehledě na ústavně zaručenou svobodu tisku vyhnout tomu, že budou vykonávat úlohu soudních orgánů.
1.7

Má však za to, že je třeba podpořit veškeré postupy a prostředky, které stranám usnadní příslušné kroky, pokud to nenaruší účinnost práva stran na obhajobu nebo uplatňování základních zásad občanského práva procesního uznaných všemi členskými státy. Poukazuje na to, že podmínkou pro využití těchto technologií ve vztahu ke stranám bude jejich souhlas, a vítá toto ustanovení.
4.2.4.1

Nepředpokládá se vytvoření společné platformy, ale rámce interoperability, do nějž kdokoli, kdo si bude přát, bude moci „připojit“ své pokroky; rámec by byl založen na otevřených rozhraních, čímž by zabránil závislosti na celém globálním distribučním systému. Tímto způsobem se cesta proměňuje na produkt. Je třeba do projektu začlenit stávající výzkumnou a vývojovou činnost v železničním sektoru.
1.2

Podle EHSV je tato regulace, v jejímž rámci bude nově definováno řízení složitého systému bankovních a finančních služeb, naprosto nevyhnutelná. Podle EHSV je jasné, že samotné navrhované nařízení další krizi nezabrání. K tomu bude zapotřebí zásadní změna finanční kultury a začlenění etických zásad do běžných činností finančního sektoru. Do budování nového finančního a hospodářského systému by měly být zapojeny všechny zainteresované strany, aby byl vytvořen udržitelný a odolný finanční sektor a byly co nejlépe vyváženy zájmy všech zúčastněných stran. Za tímto účelem EHSV podporuje a doporučuje rozsáhlou dohodu s cílem obnovit hospodářský růst a důvěru ve finanční instituce, a proto vyzývá Komisi, aby podpořila sociální pakt o udržitelném finančnictví. Zaměstnanci, řídicí úroveň, zainteresované strany, investoři, domácnosti, malé a střední podniky, průmyslová odvětví a zákazníci by měli dospět k trvalé a spravedlivé dohodě, aby bylo možné vytvořit takové odvětví finančních služeb, které by se zaměřovalo na rozvoj prosperity, podporu reálné ekonomiky, růstu a kvalitních pracovních míst, na ochranu životního prostředí a na předcházení nežádoucím negativním sociálním dopadům.
1.7

Obecněji řečeno by měla být upřednostňována budoucí témata a trendy, jako jsou ekologizace a (pro EU) klíčové technologie. Tyto témata a trendy by měly být diskutovány rovněž mezi sociálními partnery a měly by být zohledňovány ve vnitrostátních a regionálních školních a vzdělávacích programech.
3.4

Vzhledem k tomu, že návrh směrnice ukládá IZPP nové povinnosti, které vyvolávají dodatečné náklady, navrhuje Výbor zavedení možnosti vynětí z působnosti směrnice v počátečním období fungování IZPP (do 12 měsíců). Umožnilo by to přispěvateli založit IZPP bez nutnosti vynakládat poměrně vysoké administrativní náklady od prvního dne její činnosti a později se rozhodnout, zda bude pokračovat ve financování „vlastní“ IZPP nebo se raději připojí k již existující IZPP. EHSV se domnívá, že by to mělo příznivý účinek na rozhodování zaměstnavatelů o zřízení IZPP.
3.3.

Lépe zacílená investiční podpora je povolena pouze v případě, že existuje skutečná poptávka po dopravě a že jsou zřejmé pozitivní dopady. Dodatečné přepravní kapacity by se měly vytvářet, pouze je-li po nich poptávka. Investiční podpora by se neměla poskytnout, pokud by investice ohrozila jiná letiště ve stejné spádové oblasti, a neměla by se poskytnout oblastem, které již jsou dobře propojeny jinými druhy dopravy.
4.2.7

V 57. a 58. bodě odůvodnění a v článku 41 se stanoví přechodná ustanovení. Nepoukazuje se zde však obecně na to, že se návrh nařízení nevztahuje na zařízení, která již byla uvedena do provozu. V článku 9 je třeba jako nový odstavec 3 doplnit formulaci „není nutné požadovat, aby všechny stávající lanové dráhy byly uvedeny do souladu s předpisy, které se vztahují na nové lanové dráhy“ tak, jak je uvedena ve směrnici o lanových drahách (28. bod odůvodnění). Dále je třeba do článku 9 doplnit za stávající odstavec 3 ustanovení pro případnou opětovnou montáž lanové dráhy: „Opětovná montáž lanové dráhy je možná za splnění následujících podmínek: — musí při ní být použity bezpečnostní prvky a dílčí systémy, u nichž proběhlo posouzení shody a jež byly uvedeny na trh v souladu se směrnicí 2000/9/ES nebo stávajícím nařízením; — zařízení, jež má být přesunuto, musí být v takovém technickému stavu, aby po opětovné montáži byla zaručena stejná úroveň bezpečnosti jako u nového zařízení.“
4.10

EHSV vítá nový způsob řízení navrhovaný Komisí, včetně opakujícího se (cyklického) procesu vypracování národních plánů. Vypracování těchto plánů by mohlo být dobrou příležitostí k zapojení jak zainteresovaných stran, tak i širší občanské společnosti do problematiky energetické politiky, včetně úsilí o její provádění. Nejdůležitějším aspektem návrhu je požadavek na konzultace sousedních zemí, jež by měly závazně proběhnout předtím, než budou na vnitrostátní úrovni přijata rozhodnutí, která by mohla mít dalekosáhlé důsledky pro třetí strany, a jež by mohly být rozhodujícím krokem k vytvoření skutečného Evropského energetického společenství. Kombinací různých vnitrostátních zdrojů a přístupů, a tím i různou skladbou zdrojů energie, by mohly vzniknout nákladově efektivní regionální systémy a trhy, což by přispělo k vyváženosti, přiměřenosti a bezpečnosti dodávek energie. EHSV proto vyzývá členské státy, aby se k účinnému způsobu řízení vyjádřily kladně a aby spolu s Komisí a občanskou společností rozhodly, jak by bylo možné ho provádět. Tento nový způsob řízení by měl být transparentní, měla by do něj být zapojena občanská společnost a zároveň by měl minimalizovat dodatečnou administrativní zátěž pro členské státy.
4.7

Při posuzování projektů těžby by se měly v plném rozsahu vysvětlit výhody, které přinesou místním komunitám (infrastruktura, pracovní příležitosti, daně a těžební poplatky atd.). Je velmi důležité – a patří to k osvědčeným postupům –, aby část příjmů z těžebních poplatků a spotřebních daní putovala transparentním a předvídatelným způsobem do místních rozpočtů, pokud možno za využití vzorce, který je možné podrobit veřejnému přezkoumání. Je to nutné k tomu, aby byly místním komunitám kompenzovány všechny případné negativní externality těžby a redukoval se jejich odpor proti těmto projektům. EHSV doporučuje, aby byl tento bod začleněn do doporučení Komise.
4.4.5

Národní koordinační úřady budou v souvislosti s rozšířením kompetencí EURES plnit řadu nových úkolů a měly by k tomuto účelu mít dostatek personálu a finančních zdrojů potřebných k výkonu své činnosti, včetně kvalitních vzdělávacích programů pro své pracovníky. EK by měla zajistit, aby se jim dostalo co možná nejvíce technické a poradní pomoci.
4.11

V duchu Small Business Act je zapotřebí posoudit dopad legislativních návrhů na malé a střední podniky. (3) EHSV tak důrazně podporuje postoj Komise, která si nepřeje udělit žádnou výjimku z regulace malým a středním podnikům. Riziko určitého výrobku pro zdraví či bezpečnost spotřebitelů nebo profesionálních uživatelů, ochrana přírodních zdrojů a soulad se stávajícími technickými systémy jsou cíle obecného zájmu nehledě na velikost podniku, který koncipoval či vyrobil výrobek. Celá odvětví jsou navíc roztříštěná a tvoří je mnoho malých a středních podniků, což platí zvláště pro určité spotřební zboží, jako jsou oděvy a domácí vybavení. Snížit normativní požadavky vztahující se na malé a střední podniky není přijatelné, protože by to de facto znamenalo udělit výjimku těmto odvětvím, jejichž společný dopad na spotřebu a tedy i na rizika je značný. Tato výjimka by navíc vedla k vytvoření dvourychlostního trhu, na němž by nabídka ze strany malých a středních podniků byla (oprávněně) považována za méně kvalitní, jelikož by podléhala menšímu počtu méně náročných norem, což by zhoršilo jejich konkurenční nevýhody vůči velkým podnikům, které mají navíc větší rozpočty na reklamu.
1.6

EHSV se domnívá, že základem efektivní, účinné a udržitelné dopravní politiky je: na evropské úrovni — pojetí plánů udržitelné mobility jako široké celokomunitní akce, do níž by byla prostřednictvím územních iniciativ zapojena města, aby se zlepšilo chápání občanů, pokud jde o nutnost změny i v případě zakořeněných návyků; — obnova Paktu starostů a primátorů v oblasti energetické účinnosti ve velkém rozsahu, která by zahrnovala zefektivnění městské mobility; — financování potřebných iniciativ pomocí evropských zdrojů, např. strukturálních fondů a Horizontu 2020, pokud jde o výzkum a vývoj na tomto poli; — prostředky EIB se zvýhodněnými sazbami a v případě možnosti tvorba partnerství veřejného a soukromého sektoru pro budování a správu velké městské infrastruktury; na úrovni státu — podněcování efektivnější a méně znečišťující dopravy a vyžívání nových technologií; — záruka skutečného práva na udržitelnou mobilitu, zejména pro občany se sníženou mobilitou; na úrovni nižších územních celků — intermodalita; — rozvoj pólů pro práci na dálku; — společné vzdělávací politiky zaměřené na veřejné činitele a profesionály z tohoto sektoru, jež budou sloužit k rozvoji kvalifikací a ucelených strategií; — cílené a udržitelné politiky, pokud jde o pravidla přístupu do centrálních městských oblastí; — koordinace s oblastmi sousedícími s velkými městskými středisky, co se týče ucelených strategií; — zapojení občanů do hledání nejlepších řešení; — neustálé monitorování dosažených výsledků a vhodné a rychlé změny neúčinných opatření; — výchova k odpovědnému používání veřejné a soukromé dopravy; — rozvoj spolupráce mezi podniky za účelem koordinace dopravy z a do výrobních komplexů a oblastí řemeslné výroby; — zapojení cílových skupin, tj. skupin s podobnými požadavky, aby společně posoudily vlastnosti služeb určených pro specifické potřeby.
3.8.

Komise v podstatě argumentuje pro dokončení jednotného trh s energií v EU a navrhuje, aby domácnosti i průmysl přijaly opatření ke zvýšení své energetické účinnosti, uplatňovaly reakci na poptávku a další novátorské technologie a inovace s cílem šetřit energie a peníze. Členské státy by rovněž měly výrazně modernizovat přenos a distribuci. Upozorňuje se na to, že růst v oblasti výroby energie z obnovitelných zdrojů může mít přímý dopad na zvýšení energetické bezpečnosti. Uznává se, že v oblasti energetické chudoby domácností v některých členských státech je třeba zakročit, především pomocí opatření sociální politiky. Pokud by mělo dojít k očekávané situaci klesající konkurenceschopnosti v oblasti energie pro průmysl, mohla by se řešit především prostřednictvím WTO, a to minimalizací dotací do energetiky poskytovaných konkurenčními zeměmi, ale i jinými fiskálními transfery.
3.5.2

Litevský projekt „Thinking outside the box on recruitment“ se zaměřuje na to, aby mladé lidi připravil na povolání a zprostředkoval jim stáže ve vhodných podnicích. Podobným způsobem fungují „umísťovací nadace“ (Implacementstiftungen) (16) rakouských služeb zaměstnanosti, které zprostředkovávají kontakty podniků, které nejsou s to pokrýt svou potřebu zaměstnanců, a osob hledajících práci, jimž k získání určitého pracovního místa chybí část vzdělání. O náklady na vzdělávání a zajištění životního minima se dělí úřady práce s podniky. Z hodnotících studií vyplývá, že do tří měsíců po ukončení opatření získá zaměstnání zhruba 75 % osob, které se těchto opatření účastní.