Návrh ROZHODNUTÍ RADY o trojstranné sociální vrcholné schůzce pro růst a zaměstnanost /* COM/2013/0740 final - 2013/0361 (APP) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU SOUVISLOSTI Trojstranná sociální vrcholná schůzka pro růst a zaměstnanost (dále jen „vrcholná schůzka“) byla ustavena rozhodnutím Rady 2003/174/ES ze dne 6. března 2003, kterým byly formalizovány neformální schůzky na vysoké úrovni pořádané od roku 1997 v rámci evropské strategie zaměstnanosti a následně Lisabonské strategie. Rozhodnutí z roku 2003 bylo vedeno snahou Komise institucionalizovat praxi konzultací na vysoké úrovni mezi orgány EU a jejich sociálními partnery. Došlo jím ke zrušení bývalého Stálého výboru pro zaměstnanost, který byl založen v roce 1970 a v roce 1999 prošel reformou, ale který se pro účely konzultací mezi EU a jejími sociálními partnery ukázal jako příliš těžkopádný, a to především s ohledem na tehdejší plánované rozšíření EU na 27 členů. Rámec výboru byl zároveň příliš úzký na to, aby umožnil sociálním partnerům zapojit se do evropské strategie zaměstnanosti a integrované hospodářské a sociální strategie vycházejících z Amsterodamské smlouvy a ze zasedání Evropské rady v Lisabonu v roce 2000. Od roku 2003 jsou vrcholné schůzky pořádány nezávisle na zasedáních Evropské rady a celkově se jim daří naplňovat stanovený cíl umožnit na nejvyšší úrovni výměnu názorů na zaměstnanost a sociální aspekty Lisabonské strategie (od roku 2010, později strategie Evropa 2020) mezi Komisí, předsednictvím EU a sociálními partnery EU. Před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost předsedaly schůzkám společně předsednictví Rady a předseda Komise. Rozhodnutím z roku 2003 byla zároveň zapojena dvě následná předsednictví Rady. Ve sdělení ze dne 2. října 2013 o sociálním rozměru HMU (COM(2013) 690) Komise oznámila, že navrhne úpravu rozhodnutí Rady z roku 2003. PROČ JE ÚPRAVA ROZHODNUTÍ NEZBYTNÁ? Lisabonská smlouva s sebou přinesla významné institucionální změny, které jsou důvodem k úpravě rozhodnutí Rady z roku 2003: – institucionalizovala Evropskou radu a vytvořila post předsedy Evropské rady (článek 15 Smlouvy o EU); – uznala úlohu trojstranné sociální vrcholné schůzky pro růst a zaměstnanost v sociálním dialogu EU (článek 152 Smlouvy o fungování EU); – zrušila článek 202 Smlouvy o ES, který byl právním základem pro přijetí rozhodnutí z roku 2003 (funkce Rady jsou nyní stanoveny v článku 16 Smlouvy o EU a postupy projednávání ve výborech jsou stanoveny ve článcích 290 a 291 Smlouvy o fungování EU). V návaznosti na institucionální změnu, kterou přinesla Lisabonská smlouva, jež vytvořila funkci předsedy Evropské rady, je třeba upravit rozhodnutí Rady z roku 2003 o ustavení trojstranné sociální vrcholné schůzky. V zájmu zachování logiky smlouvy a institucionálního rámce vrcholné schůzky je třeba převést funkce a povinnosti, které rozhodnutí Rady z roku 2003 svěřilo střídajícímu se předsednictví Rady EU, na nově vytvořenou pozici předsedy Evropské rady. Navíc je třeba přezkoumat celkový politický rámec, nahradit Lisabonskou strategii strategií Evropa 2020 a upravit způsob, jakým vrcholná schůzka pro růst a zaměstnanost přispívá k celkovému řízení. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Ačkoliv vzhledem k vybraným právním základům (viz níže) není vyžadována formální konzultace se sociálními partnery, byli ohledně hlavních dopadů této úpravy neformálně konzultováni evropští mezioboroví sociální partneři. Myšlence omezené a technické úpravy za účelem provedení technických změn, které jsou nutné s ohledem na institucionální změny zavedené Lisabonskou smlouvou, se dostalo rozsáhlé podpory. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU PRÁVNÍ ZÁKLAD Právním základem pro přijetí rozhodnutí Rady by měl být článek 352 Smlouvy o fungování EU. INTERINSTITUCIONÁLNÍ ASPEKTY ÚPRAVY Konkrétní aspekt úpravy je záležitostí zastoupení Rady. Podle aktuální úpravy se vrcholných schůzek účastní zástupci současného a dvou následných předsednictví Rady. Konkrétně se podle současné praxe, která je v platnosti od roku 2010, postupuje následovně: – oficiální pozvání podepisuje předseda Evropské rady, předseda Komise a hlava či předseda vlády členského státu, který vykonává předsednictví Rady EU; – schůzce předsedají společně předseda Komise a předseda Evropské rady, kteří schůzku zahajují a kteří představují její závěry. Během schůzky jednou vystoupí i hlava či předseda vlády členského státu, který vykonává předsednictví Rady EU; – zástupci současného a dvou následných předsednictví Rady se účastní na úrovni hlav států nebo předsedů vlád a ministrů práce. Je možno namítnout, že podle přísně právního výkladu článku 15 Smlouvy o EU může k zachování účasti Rady postačit i účast předsedy Evropské rady. Není proto nutné, aby se účastnili zástupci všech tří po sobě jdoucích předsednictví. Ovšem vzhledem k pozitivní zkušenosti s tímto schématem, podle něhož se postupuje od roku 2010, a vzhledem k jeho všeobecnému přijetí Komise upřednostňuje pragmatické řešení, které navazuje na současnou praxi. To znamená, že účast zástupců všech tří po sobě jdoucích předsednictví na úrovni hlav států nebo předsedů vlád a ministrů práce lze proto i nadále odůvodnit kontinuitou úkolů Rady v rámci odpovědnosti rotujících předsednictví. ČETNOST Podle stávajícího rozhodnutí Rady se vrcholná schůzka koná nejméně jednou za rok, před jarním zasedáním Evropské rady. V praxi se od roku 2003 vrcholná schůzka koná dvakrát ročně před jarním a podzimním zasedáním Evropské rady a rotující předsednictví Rady se do schůzek aktivně zapojují. I v tomto případě Komise považuje dosavadní zkušenost se současnou praxí za pozitivní a domnívá se, že potřeba efektivního a viditelného jednání na vysoké úrovni mezi orgány EU a jejich sociálními partnery je dostatečným důvodem pro konání dvou vrcholných schůzek ročně. Úprava potvrzuje praxi pořádání vrcholných schůzek před jarním a podzimním zasedáním Evropské rady. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY není uvedeno 5. NEPOVINNÉ PRVKY ARGUMENTY PRO OMEZENOU NEBO DROBNOU ÚPRAVU Komise nemá v této fázi v úmyslu využít tuto úpravu k hloubkové revizi fungování trojstranné sociální vrcholné schůzky. Sociální partneři vždy považovali tuto vrcholnou schůzku za privilegované fórum, kde probíhá diskuse na nejvyšší úrovni o sociálních otázkách a otázkách zaměstnanosti před jarním, respektive podzimním zasedáním Evropské rady za účasti hlav států nebo předsedů vlád a ministrů práce a sociálních věcí ze střídajících se předsednických států. Vrcholná schůzka je zároveň otevřená i zástupcům orgánů EU, kteří zde mohou vyslechnout názory a návrhy z obou stran spektra sociálního dialogu a mohou je pak následně tlumočit na Evropské radě. Komise podporuje návrh, který upravuje současnou podobu rozhodnutí tak, aby odráželo institucionální změny plynoucí z Lisabonské smlouvy a zároveň pozitivní výsledky, které přinesla dosavadní praktická zkušenost s vrcholnými schůzkami. Za účelem zlepšit technickou kvalitu textu bylo rovněž provedeno několik redakčních úprav. Tím bude zajištěna rychlá realizace úpravy. 2013/0361 (APP) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o trojstranné sociální vrcholné schůzce pro růst a zaměstnanost RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 352 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na souhlas Evropského parlamentu[1], po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu se zvláštním legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 3 Smlouvy o EU stanoví, že jedním z cílů Evropské unie je vytvořit vysoce konkurenceschopné sociálně tržní hospodářství směřující k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku. (2) V souladu s článkem 9 Smlouvy o fungování EU musí Unie při vymezování a provádění svých politik a činností přihlížet k jejich sociálnímu rozměru, konkrétně k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví. (3) V souladu s článkem 152 Smlouvy o fungování EU Unie uznává a podporuje úlohu sociálních partnerů na své úrovni a usnadňuje mezi nimi dialog, přičemž uznává jejich samostatnost. (4) S cílem podpořit jednání na vysoké úrovni se sociálními partnery EU o celkové strategii představené během zasedání Evropské rady v Lisabonu ve dnech 23. až 24. března 2000 ustavila Unie trojstrannou sociální vrcholnou schůzku pro růst a zaměstnanost, kterou nyní uznává článek 152 Smlouvy o fungování EU jako nedílnou součást sociálního dialogu na úrovni EU. (5) Unie a její členské státy se zavázaly v průběhu let 2010–2020 spolupracovat v rámci integrované strategie na posílení evropského potenciálu růstu a zaměstnanosti, strategie Evropa 2020. Ta si klade za cíl zvýšit součinnost politik jednotlivých států a Evropské unie. (6) Unie uznala, že je třeba pomoci svým sociálním partnerům ztotožnit se se strategií Evropa 2020, zapojit se do ní a aktivně se podílet na naplňování jejích cílů. (7) Nařízení č. 1175/2011 týkající se posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik zdůrazňuje, že v souladu s ustanoveními Smlouvy o fungování EU a vnitrostátními právními a politickými ustanoveními by sociální partneři měli být v souvislosti s hlavními politickými otázkami případně zapojeni v rámci evropského semestru. (8) Evropská rada ve svých závěrech ze dne 28. června 2013 uvedla, že sociální rozměr HMU by měl být posílen, a v této souvislosti zdůraznila klíčovou úlohu sociálních partnerů a sociálního dialogu. Komise se proto ve sdělení ze dne 2. října 2013 o sociálním rozměru HMU (COM(2013) 690) zaměřila na otázku posilování sociálního dialogu na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU a oznámila, že navrhne úpravu rozhodnutí Rady z roku 2003. (9) Od svého založení rozhodnutím Rady v roce 2003 trojstranná sociální vrcholná schůzka plní svou hlavní roli a umožňuje jednání na vysoké úrovni. Pozitivně přispěla i k rozvoji sociálního dialogu na úrovni EU v rámci Lisabonské strategie v letech 2000–2010, jakož i v rámci stávající strategie Evropa 2020. (10) Úlohy a složení trojstranné sociální vrcholné schůzky by měly být upraveny tak, aby zohlednily institucionální změny zavedené Lisabonskou smlouvou, především vytvoření funkce předsedy Evropské rady, jak stanoví článek 15 Smlouvy o EU. (11) Tímto rozhodnutím není dotčen sociální dialog, ani organizace a řízení vnitrostátních systémů průmyslových vztahů, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Úloha Úlohou trojstranné vrcholné schůzky pro růst a zaměstnanost je zajistit, aby v souladu se Smlouvou o EU a s náležitým ohledem na pravomoci orgánů a institucí Unie probíhalo mezi Radou, Komisí a sociálními partnery neustálé jednání. Sociálním partnerům na evropské úrovni tato schůzka v souvislosti s jejich sociálním dialogem umožní, aby přispívali k různým složkám evropské strategie pro růst a zaměstnanost. Za tímto účelem by schůzka měla vycházet z předchozí práce a jednání mezi Radou, Komisí a sociálními partnery na různých fórech, na kterých se jedná o hospodářských a sociálních otázkách a otázkách zaměstnanosti. Článek 2 Složení 1. Vrcholná schůzka sestává z předsedy Evropské rady, z předsednictví Rady a dvou následných předsednictví, z Komise a ze sociálních partnerů, zastoupených na nejvyšší úrovni. Schůzky se rovněž účastní ministři těchto tří předsednictví a člen Komise odpovědní za práci a sociální věci. Podle programu jednání mohou být rovněž přizváni jiní ministři těchto tří předsednictví a jiní členové Komise. 2. Zástupci sociálních partnerů se rozdělují do dvou delegací stejné velikosti, složených z deseti zástupců zaměstnanců a deseti zástupců zaměstnavatelů, přičemž bude brán v úvahu požadavek zajištění vyvážené účasti mužů a žen. 3. Každá delegace je složena ze zástupců evropských mezioborových organizací, kteří zastupují buď obecné zájmy, nebo konkrétnější zájmy manažerů a malých a středních podniků na evropské úrovni. U delegace zaměstnanců zajišťuje technickou koordinaci Evropská konfederace odborových svazů (EKOS) a u delegace zaměstnavatelů je to Evropská unie konfederací průmyslu a zaměstnavatelů (BUSINESSEUROPE). Tyto dvě organizace, EKOS a BUSINESSEUROPE, zajistí, aby byl v jejich příspěvcích brán plný ohled na stanoviska vyjádřená specifickými a odvětvovými organizacemi a aby případně do svých delegací zahrnuly zástupce některých z těchto organizací. Článek 3 Příprava 1. Program jednání vrcholné schůzky společně určují Rada, Komise a mezioborové organizace pracovníků a zaměstnavatelů, kteří se účastní práce na vrcholné schůzce. Za tímto účelem se přípravná setkání uskutečňují mezi útvary Rady, Komise a organizacemi EKOS a BUSINESSEUROPE. 2. Body programu jednání projednává Rada ve složení pro zaměstnanost, sociální politiku, zdraví a záležitosti spotřebitelů. 3. Sekretariát vrcholné schůzky zajišťuje Komise. Sekretariát především zajistí včasnou distribuci dokumentů. Sekretariát vrcholné schůzky pro účely přípravy a organizace vrcholné schůzky naváže vhodný styk s organizacemi EKOS a BUSINESSEUROPE, které zajistí koordinaci svých delegací. Článek 4 Činnost 1. Vrcholná schůzka se koná nejméně dvakrát ročně. Schůzky se konají před jarním a podzimním zasedáním Evropské rady. 2. Vrcholné schůzce předsedají společně předseda Evropské rady a předseda Komise. 3. Vrcholné schůzky svolávají spolupředsedové z vlastního podnětu po poradě se sociálními partnery. Článek 5 Informace Spolupředsedové vypracují shrnutí z jednání vrcholné schůzky, aby informovali příslušná složení Rady a veřejnost. Článek 6 Zrušení Rozhodnutí 2003/174/ES se zrušuje dnem vstupu nového rozhodnutí v platnost. Článek 7 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. V Bruselu dne Za Radu předseda/předsedkyně [1] Úř. věst. C , , s. .