8.

domnívá se, že pro úplné využití potenciálu Smluv, je zapotřebí: a) dokončit proces přistoupení k Evropské úmluvě o lidských právech a ihned zavést nástroje nezbytné pro úplné provedení tohoto úkolu, který je stanoven ve Smlouvách, neboť tímto způsobem se získá další mechanismus pro prosazování lidských práv občanů a zajistí se tak mimo jiné to, aby členské státy uplatňovaly rozsudky Evropského soudu pro lidská práva, především tzv. „pilotní rozsudky“, přistoupily v souladu s požadavky Rady Evropy k Evropské sociální chartě, která byla podepsána v Turínu dne 18. října 1961 a revidována ve Štrasburku dne 3. května 1996, a připojily se k úmluvám o lidských právech Rady Evropy a ratifikovaly je a aby uplatňovaly již existující nástroje acquis communautaire a aby přehodnotily výjimky, které mohou ohrožovat práva jejich občanů; b) zajistit, aby legislativní návrhy a politiky byly v souladu s Listinou a dodržovaly základní práva, a to tím, že budou podniknuty konkrétní kroky, jimiž se zajistí, aby tyto návrhy a politiky byly ve všech fázích přípravy ověřovány z hlediska souladu s Listinou a aby byl systematicky zkoumán dopad právních předpisů EU a jejich provádění členskými státy na základní práva, a to v hodnotících zprávách o provádění právních předpisů EU a ve výročních zprávách o sledování uplatňování práva EU; c) zajistit, aby Komise – a Rada, předkládá-li návrhy právních předpisů, – využívaly externí nezávislé odborníky agentury FRA; d) prohloubit spolupráci mezi Komisí a členskými státy, ale také s Evropským parlamentem a vnitrostátními parlamenty, a zlepšit tak provádění stávajících právních předpisů EU v oblasti lidských práv; e) zajistit, aby vytváření práva EU, které se týká základních práv a rozvíjí je, a provedení tohoto práva do vnitrostátních předpisů bylo posíleno a probíhalo správně, a to prostřednictvím přísné politiky hodnocení, kontroly a žalob u Soudního dvora Evropské unie ve věci porušení, a to zejména v oblastech působnosti EU, jako je zákaz diskriminace, rovnost, genderové otázky, zdravotní postižení, ochrana údajů, azyl a přistěhovalectví; f) zajistit prosazování přístupu založeného na právním státu, který zohlední, zda jsou základní práva chráněna v praxi; g) uznat, že zejména v době hospodářské a finanční krize je k řešení těchto problémů nutná silná politická vůle; h) posílit a zajistit transparentnost v rámci interinstitucionálního dialogu o základních právech nebo v případě, kdy se jedná o zájmy evropských občanů; i) zajistit, aby Komise v plné míře využívala stávající mechanismy a, má-li k tomu řádné důvody, zahajovala objektivní hodnocení a vyšetřování a řízení o nesplnění povinnosti, a zamezovala tak vzniku dvojích standardů, kdykoli při provádění právních předpisů EU dojde ze strany členského státu k porušení práv zakotvených v Listině; j) připravit ambiciózní, účinné a dalekosáhlé politiky a akční programy zaměřené na základní práva a společné evropské hodnoty, zejména s cílem aktivně a systematicky plnit závazky Evropské unie ve vztahu k boji proti diskriminaci a k podpoře rovnosti, jak uvádí články 8 a 10 SFEU a článek 21 Listiny; k) systematičtějším a koordinovanějším způsobem spolupracovat na všech úrovních, zejména s Radou Evropy a ostatními mezinárodními institucemi v závislosti na jejich konkrétní odbornosti, a vyvarovat se tak veškerého zdvojování činnosti; l) sjednotit řadu již dostupných mechanismů s cílem předcházet porušování základních práv, řešit případy jejich porušení a zabránit spekulativnímu výběru jurisdikce („forum shopping“) a posílit úlohu, kterou by mohly zastávat regionální a místní orgány společně s organizacemi pro lidská práva; m) připravit společné srovnávací tabulky pro každou zemi, na jejichž základě by Komise měla jednotlivým zemím předat doporučení pro politiku v oblasti základních práv, jako je tomu u hospodářské politiky EU27; Rada by tato doporučení a návrhy Komise týkající se závažných případů porušení základních práv mohla na příštím summitu Evropské rady potvrdit či změnit; n) zavést mechanismus vzájemného hodnocení, na němž by se podílely vnitrostátní orgány v oblasti lidských práv, podobně jako funguje Výbor pro rozvojovou pomoc (DAC) v OECD; každý členský stát by byl předmětem vzájemného hodnocení pouze jednou za tři nebo čtyři roky, přičemž hlavním cílem by bylo pomoci dané zemi pochopit, jak by mohla zlepšit své strategie a struktury v oblasti lidských práv, a určit a sdílet osvědčené postupy v rámci politiky a strategie v oblasti lidských práv v EU; o) zavést „nový kodaňský mechanismus“ s cílem zajistit dodržování, ochranu a prosazování základních práv a hodnot Unie, které jsou stanoveny v článku 2 Smlouvy o EU a v Listině základních práv;