Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Mechanismy zdanění pro snížení emisí CO2

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2020/C 364/03)

Zpravodaj: Krister ANDERSSON

Rozhodnutí plenárního shromáždění 20. 2. 2020 Právní základ čl. 32 odst. 2 jednacího řádu Odpovědná sekce Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost Přijato v sekci 24. 6. 2020 Přijato na plenárním zasedání 16. 7. 2020 Plenární zasedání č. 553 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 209/1/6

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV se domnívá, že existují opodstatněné důvody ke stanovení jednotných pravidel EU pro boj proti globálnímu oteplování a k tomu, aby byla na jejich základě zahájena mezinárodní jednání s jinými obchodními bloky.

1.2 Debaty se dosud soustředily na nařízení a environmentální daně, zejména na daně související se snižováním emisí. EHSV tvrdí, že ke globálnímu oteplování je třeba přistupovat komplexně a souměrně a zohlednit při tom úroveň CO 2 v ovzduší.

1.3 Komise se při své práci v oblasti snižování emisí uhlíku zaměřovala na systém systém obchodování s emisemi (ETS). EHSV se domnívá, že v budoucnosti by mohlo být užitečné a nezbytné navrhnout rovněž nová opatření v oblasti zdanění, která by mohla doplnit současný systém ETS a vnitrostátní daně z emisí CO 2 s cílem dosáhnout účinného a souměrného politického rámce k řešení rostoucího množství těchto emisí.

1.4 EHSV přístup Komise oceňuje, neboť se zdá, že jde o správný krok směrem k zavedení účinnějšího stanovování ceny uhlíku v celém hospodářství. Takový nástroj by měl být koordinován s dalšími doplňkovými nástroji, včetně nového přístupu ke zdanění na vnitřním trhu EU v soudržném politickém rámci, a s dalšími podobnými nástroji uplatňovanými v jiných jurisdikcích na celém světě.

1.5 EHSV vybízí Evropskou komisi, aby podnikla konkrétní iniciativy s cílem stanovit podobné daně z emisí CO 2 v členských státech, a harmonizovat tak úsilí o účinné snížení úrovně CO 2 . Ideálním výsledkem by bylo vytvoření stejných podmínek na celém jednotném trhu EU, pokud jde o zdanění emisí či jejich snížení, a specifických metod a daňových sazeb, které budou mít stejný dopad na úroveň CO 2 v ovzduší.

1.6 EHSV je přesvědčen, že globální oteplování bude pravděpodobně pokračovat i po zavedení nových daní a přijetí doplňkových opatření, pokud nebude možné odstranit z ovzduší již vypuštěné emise CO 2 .

1.7 EHSV podporuje rozvoj technologií v oblasti zachycování a ukládání CO 2 (CCS) a zachycování a využívání CO 2 (CCU) prostřednictvím cílených investic, a to jak na úrovni EU, tak i na úrovni členských států, neboť tyto technologie přispívají k cíli snižování dopadu emisí CO 2 a obecněji k cílům udržitelného rozvoje prosazovaných OSN i k cílům Pařížské dohody o změně klimatu.

1.8 Členské státy by měly zavést zejména komplexní a souměrnou politiku v oblasti environmentální daně související s dopadem CO 2 na globální oteplování. Je třeba zavést daně s pozitivními i negativními sazbami. Příjmy získané z daní z emisí CO 2 by měly být využity k financování pobídek týkajících se postupů snižování emisí CO 2 na místní, regionální a celostátní úrovni.

1.9 EHSV poukazuje na další politické nástroje ke snižování emisí uhlíku. Ty sahají od nových technologií k postupům územního plánování, jež je třeba propagovat a podporovat jak na úrovni EU, tak na vnitrostátní úrovni. V první řadě lesy přirozeným způsobem odstraňují oxid uhličitý a stromy jsou obzvláště schopné ukládat díky fotosyntéze uhlík odstraněný z ovzduší. Rozšíření, obnova a správné hospodaření s lesy mohou zvýšit schopnost fotosyntézy snižovat emise CO 2 .

1.10 Ačkoli je prodej dřevařských výrobků zdaněn jako příjem majitele, je třeba uznat, že výsadba stromů a pěstování lesů snižují obsah CO 2 v ovzduší, a měly by být tedy v rámci souměrného daňového přístupu ke globálnímu oteplování podpořeny negativní daní z emisí CO 2 . Toto opatření by bylo důležité k dosažení cílů v oblasti klimatu.

1.11 EHSV by rád zdůraznil, že je třeba přijmout účinná opatření, která budou uskutečňována způsobem, jež bude pro všechny společensky přijatelný.

2. Obecné připomínky

2.1 Globální oteplování je problémem nás všech a vlády hledají účinné metody, jak omezit globální nárůst teploty. Ke globálnímu oteplování přispívá několik faktorů, emise oxidu uhličitého (CO 2 ) jsou však obzvláště významné.

2.2 2 je skleníkový plyn, který je nejčastěji vytvářen lidskou činností, a podílí se 64 % na globálním oteplování způsobeném člověkem COje skleníkový plyn, který je nejčastěji vytvářen lidskou činností, a podílí se 64 % na globálním oteplování způsobeném člověkem ( 1 ) . Koncentrace skleníkových plynů v ovzduší se během několika desetiletí značně zvýšila a v současnosti je o 40 % vyšší než na počátku industrializace.

2.3 o C Průměrná teplota na povrchu planety Země se od konce 19. století zvýšila o 0,9 ( 2 ) . Tuto změnu způsobují rostoucí emise oxidu uhličitého do ovzduší a další člověkem způsobené emise, které jsou podle mnohých výzkumných pracovníků odpovědné za celkové zvýšení globální teploty.

2.4 Lidská činnost mění koloběh uhlíku jak zvyšováním obsahu CO 2 v ovzduší – což má vliv na schopnost přírodních úložišť, jako jsou lesy, odstraňovat CO 2 z ovzduší –, tak ovlivňováním schopnosti půdy ukládat uhlík. Hlavní lidskou činností vytvářející CO 2 je spalování fosilních paliv – uhlí, zemního plynu a ropy – pro účely výroby energie a dopravy, po ní následují některé průmyslové postupy a postupy využívání půdy.

2.5 V současnosti je největším regionálním producentem emisí na světě Asie, která odpovídá za 53 % celosvětových emisí, přičemž Čína je odpovědná za 10 miliard tun (tedy více než jednu čtvrtinu celkového množství na světě), druhým největším producentem emisí je pak Severní Amerika (18 % celosvětových emisí) a těsně za ní následuje Evropa se 17 % ( 3 )

2.6 Vliv emisí CO 2 na teplotu Země a změnu klimatu je pro veřejné mínění a občanskou společnost a pro politické strany na evropské i vnitrostátní úrovni stále významnější.

2.7 Evropská komise zase učinila z přijetí konkrétních iniciativ zaměřených na boj proti změně klimatu hlavní prioritu svého politického programu (jedná se např. o Zelenou dohodu pro Evropu ( 4 ) ), než byla v prvních měsících roku 2020 donucena se zaměřit na naléhavou situaci ohledně onemocnění COVID-19.

2.8 Zelená dohoda pro Evropu ( 5 ) je základním kamenem politického programu nové Evropské komise. Snaží se účinně reagovat na stávající environmentální výzvy a je strategií růstu zaměřenou na dosažení nulových čistých emisí skleníkových plynů v EU do roku 2050.

2.9 Zelená dohoda pro Evropu pokrývá většinu hlavních odvětví evropského hospodářství, včetně dopravy, energetiky, zemědělství, staveb a specifických odvětví, jako jsou odvětví oceli, cementu, IKT, textilu a chemických látek. Komise pracuje na prvním „evropském právním rámci pro klima“ a na dalších konkrétních strategiích a investicích ve prospěch zeleného hospodářského růstu. Fond pro spravedlivou transformaci je důležitý, může však potřebovat další zdroje ( 6 )

3. Možné politické nástroje ke snížení emisí CO2 (7)

3.1 Řada činností může způsobovat znečištění, které má dopad na jiné hospodářské subjekty. Tento dopad by při rozhodování o provádění těchto činností nemusel být vzat v potaz. Určitá činnost je tedy prováděna, aniž by se zohledňovaly externality, jež vytváří. Jinak řečeno, nezohledňují se její skutečné sociální náklady. Sociální náklady znečištění musí být při přijímání rozhodnutí brány v úvahu. Toho lze dosáhnout tím, že se zavede daň z dané činnosti. Externalita se potom začlení do rozhodnutí a znečištění se sníží v souladu s náklady, jež vytváří.

3.2 Určitá činnost nicméně může vést i ke snížení celkové úrovně znečištění a vytvářet pozitivní externalitu. Takové činnosti je třeba podporovat, aby se vykonávaly v takové míře, kdy budou její přínosy plně kompenzovány. Toho lze dosáhnout tím, že se zavede dotace nebo negativní daň.

3.3 2 celosvětový dosah, měla by být cena za znečišťování všude stejná za stejné negativní vlivy. Pouze tehdy bude daň zavedena nákladově účinným způsobem. Je však zapotřebí globální přístup Jelikož má vliv emisí COcelosvětový dosah, měla by být cena za znečišťování všude stejná za stejné negativní vlivy. Pouze tehdy bude daň zavedena nákladově účinným způsobem. Je však zapotřebí globální přístup ( 8 )

3.4 Je nicméně obtížné přesně posoudit, kolik CO 2 jednotlivé činnosti způsobují, a neexistuje žádný světový trh, na němž by bylo možné uvalovat jednotnou daň na činnosti vedoucí ke vzniku CO 2 . Země se tedy musely uchýlit k nesystematickým opatřením. Je důležité přijatá opatření rozšířit na více regionů a na více znečišťující činnosti.

3.5 EHSV se domnívá, že existují opodstatněné důvody ke stanovení jednotných pravidel EU a k tomu, aby byla na jejich základě zahájena mezinárodní jednání s jinými obchodními bloky.

3.6 Využívání emisních povolenek v EU i jinde je způsob, jak řešit nutnost zavést jednotnou cenu za vypuštěnou tunu CO 2 .

3.7 Debaty se dosud soustředily na nařízení a environmentální daně, zejména na daně související se snižováním emisí. EHSV tvrdí, že ke globálnímu oteplování je třeba přistupovat komplexně a souměrně a zohlednit při tom stávající úroveň CO 2 v ovzduší.

3.8 Jelikož snižování úrovně CO 2 v ovzduší působí proti globálnímu oteplování, je rovněž prospěšné snížit emise CO 2 o určité množství nebo odstranit totéž množství CO 2 z ovzduší. Ke zvyšováním nebo snižováním úrovně je tedy třeba přistupovat souměrně. To znamená, že by se zvyšování množství CO 2 v ovzduší (znečišťování) mělo postihovat dodatečnými náklady (daň), zatímco činnosti, které úroveň CO 2 snižují, by měly získat dotaci (negativní daň).

3.9 Dosud se však pozornost zaměřovala téměř výhradně na předcházení dalším emisím. Globální oteplování bude pravděpodobně pokračovat i po zavedení nových daní a přijetí doplňkových opatření, pokud nebude možné odstranit z ovzduší již vypuštěné emise CO 2 . EHSV se tedy domnívá, že by členské státy měly zavést souměrná opatření.

3.10 2 v ovzduší je ovlivnit chování a internalizovat externalitu globálního oteplování. Daň či dotace nicméně ve všech odvětvích hospodářství ovlivní příležitosti týkající se výroby a zaměstnání. A priori není zřejmé, že by pozitivní a negativní daňová sazba měly být stejně vysoké Účelem daně z emisí uhlíku a negativní daně ze snižování úrovně COv ovzduší je ovlivnit chování a internalizovat externalitu globálního oteplování. Daň či dotace nicméně ve všech odvětvích hospodářství ovlivní příležitosti týkající se výroby a zaměstnání.není zřejmé, že by pozitivní a negativní daňová sazba měly být stejně vysoké ( 9 )

3.11 Je nadmíru důležité sladit různé pobídky za účelem stimulace udržitelných investic, přičemž se musí prokázat související pozitivní externality. Pro výpočet jiných dopadů by se jako vodítko měla použít harmonizovaná metodika pro ukazatele nízkých emisí uhlíku.

3.12 Má-li být přechod na bezuhlíkové hospodářství z ekonomického hlediska solidnější a z politického hlediska důvěryhodnější, je třeba co nejdříve přijmout opatření k omezení přímých i nepřímých dotací pro odvětví fosilních paliv, které je odpovědné za vysoké environmentální náklady.

3.13 Vzhledem k tomu, že finanční potřeby Zelené dohody pro Evropu jsou značné a společné rozpočtové zdroje EU dosti omezené, hraje soukromý sektor zásadní úlohu. Tuto skutečnost je nutné zohlednit v dohodě o víceletém finančním rámci. Daně z emisí CO 2 jsou však především výsledkem nutnosti změnit chování domácností, podniků a veřejných subjektů, a nikoli zdrojem příjmů. EHSV by rád zdůraznil, že je třeba přijmout účinná opatření, která budou uskutečňována způsobem, jež bude pro všechny společensky přijatelný.

4. Systémy obchodování s emisemi

4.1 2 je evropský systém obchodování s emisemi (ETS) Možným politickým nástrojem ke snížení emisí COje evropský systém obchodování s emisemi (ETS) ( 10 ) . Je založen na zásadě stanovení stropů emisí. Podle této zásady je stanoven strop pro celkové množství určitých skleníkových plynů, které mohou zařízení zapojená do daného systému vypouštět. V průběhu času je strop snižován, což si vynucuje snížení celkového množství emisí. Podniky zapojené do systému v rámci stropu získávají nebo nakupují emisní povolenky, které jsou podle potřeby obchodovatelné ( 11 )

4.2 Zelená dohoda pro Evropu – COM(2019) 640 final – Komise v zájmu snížení emisí skleníkových plynů přezkoumá do června 2021 několik relevantních nástrojů politiky v oblasti klimatu Podle sdělení– COM(2019) 640 final – Komise v zájmu snížení emisí skleníkových plynů přezkoumá do června 2021 několik relevantních nástrojů politiky v oblasti klimatu ( 12 ) . Bude se to týkat současného systému ETS, včetně jeho možného rozšíření na nové sektory, a dodatečných intervencí ohledně: i) cílů členských států pro snížení emisí v odvětvích mimo systém ETS; ii) regulace využívání půdy, změny ve využívání půdy a lesnictví.

4.3 EHSV přístup Komise oceňuje, neboť se zdá, že jde o správný krok směrem k zavedení účinnějšího stanovování ceny uhlíku v celém hospodářství. Takový nástroj by měl být koordinován s dalšími doplňkovými nástroji, včetně nového přístupu ke zdanění na vnitřním trhu EU v soudržném politickém rámci, a s dalšími podobnými nástroji uplatňovanými v jiných jurisdikcích na celém světě.

4.4 Z mezinárodního hlediska se počet systémů obchodování s emisemi na celém světě zvýšil. Kromě systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) již fungují nebo se připravují vnitrostátní systémy nebo systémy na nižší než vnitrostátní úrovni v Kanadě, Číně, Japonsku, na Novém Zélandu, v Jižní Koreji, ve Švýcarsku a ve Spojených státech.

4.5 EHSV vítá regionální iniciativy usilující o podstatné snížení CO 2 , neboť jsou nezbytnými kroky směrem k účinnému zvládnutí změny klimatu vyvolané emisemi CO 2 . V tomto ohledu EHSV vybízí Evropskou komisi, aby pokračovala ve své snaze učinit z Evropy vedoucí region v této oblasti a svou snahu zlepšila.

5. Daně z emisí uhlíku

5.1 Dalším možným politickým nástrojem jsou daně z emisí uhlíku. Ty snižují emise zejména dvěma způsoby: i) zvyšují náklady na paliva na uhlíkovém základě a na elektřinu; ii) v důsledku toho motivují podniky, aby přešly na čistou energii, jako je např. vodní, sluneční nebo větrná energie.

5.2 odpovědnosti za životní prostředí v souvislosti s prevencí a nápravou škod na životním prostředí ( 14 ). Při správném navržení jsou daně z emisí uhlíku v souladu se zásadou „znečišťovatel platí“, podle níž by měl znečišťovatel nést náklady na opatření ke snížení znečištění v souladu s rozsahem škody způsobené společnosti, jak je uvedeno v Deklaraci OSN z Ria ( 13 ) (1992) a ve směrnici 2004/35/ES o

5.3 2 s cílem dosáhnout účinného a souměrného politického rámce k řešení rostoucího množství těchto emisí. Zásadní význam má koordinace úsilí na globální úrovni, jak náležitě vysvětlil MMF Komise se při své práci v oblasti snižování emisí uhlíku zaměřovala na systém systém obchodování s emisemi (ETS). EHSV se domnívá, že v budoucnosti by mohlo být užitečné a nezbytné navrhnout rovněž nová opatření v oblasti zdanění, která by mohla doplnit současný systém ETS a vnitrostátní daně z emisí COs cílem dosáhnout účinného a souměrného politického rámce k řešení rostoucího množství těchto emisí. Zásadní význam má koordinace úsilí na globální úrovni, jak náležitě vysvětlil MMF ( 15 )

5.4 V Evropě zavedla daně z energií nebo daně z energií založené částečně na obsahu uhlíku řada zemí. Patří k nim Švédsko, Dánsko, Finsko, Nizozemsko, Norsko, Slovinsko, Švýcarsko a Spojené království ( 16 )

5.5 Švédsko uložilo nejvyšší sazbu daně z emisí uhlíku ve výši 112,08 EUR za tunu emisí uhlíku, a snížilo tak své emise během posledních 25 let o 23 %. Švédská daň z emisí uhlíku byla zavedena v roce 1991 ve výši 250 SEK (23 EUR) za tunu vypuštěného oxidu uhličitého z fosilních zdrojů a postupně se zvýšila na 1 190 SEK (110 EUR) v roce 2020. Je i nadále základním kamenem švédské politiky v oblasti klimatu ( 17 )

5.6 Švédská daň z emisí uhlíku zajistila pobídky ke snížení spotřeby energie, zvýšení energetické účinnosti a zvýšení využívání alternativ k obnovitelným zdrojům energie. Díky postupnému zvyšování daňové sazby získaly zainteresované strany čas se přizpůsobit, přičemž postupem času se politické přijímání vyšších daní zlepšilo.

5.7 Celkově švédská zkušenost ukazuje, že snížit emise je možné i v případě, že to vyžaduje zásadní transformaci hospodářství. Během období let 1990–2017 se HDP zvýšilo o 78 %, zatímco domácí emise skleníkových plynů se ve stejném období snížily o 26 %, díky čemuž Švédsko zaujalo 8. místo na v indexu globální konkurenceschopnosti.

5.8 Finsko bylo v roce 1990 první zemí na světě, která zavedla daň z emisí uhlíku. Tato daň byla původně založena pouze na obsahu uhlíku v souvislosti s výrobou tepla a elektřiny. Byla rozšířena tak, aby zdaňovala uhlík i energii a aby zahrnovala také paliva využívaná v dopravě.

5.9 Dánsko zavedlo daň z emisí uhlíku v roce 1992 a tato daň pokrývala veškerou spotřebu fosilních paliv (zemního planu, ropy a uhlí). V Norsku se daň z emisí uhlíku vztahuje až na 55 % všech emisí, na zbývající emise se vztahuje domácí systém obchodování s emisemi ( 18 )

5.10 EHSV vybízí Evropskou komisi, aby podnikla konkrétní iniciativy s cílem stanovit podobné daně z emisí CO 2 v členských státech, a harmonizovat tak úsilí o účinné snížení úrovně CO 2 . Ideálním výsledkem by bylo vytvoření stejných podmínek na celém jednotném trhu EU, pokud jde o zdanění emisí či jejich snížení, a specifických metod a daňových sazeb, které budou mít stejný dopad na úroveň CO 2 v ovzduší. Tento výsledek však může vyžadovat určitý čas, který závisí na konkrétních potřebách dané země.

5.11 Přijetí podobných daní z emisí CO 2 jednotlivými členskými státy by se mělo využít k dosažení toho, aby obchodní partneři přijali podobné kroky, čímž by se úsilí rozšířilo na celosvětovou úroveň a omezil by se dopad na evropskou konkurenceschopnost. V zájmu předejití přijímání složitých pravidel o kompenzacích je nutné celosvětové řešení.

5.12 Kromě toho by daně při správném navržení mohly přispět k hospodářskému růstu, neboť by mimo jiné vytvářely produktivní investice do nových technologií. To platí především pro vývoj technologií snižování stávajících úrovní CO 2 v ovzduší.

6. Technologie CCS a CCU

6.1 Dalším možným politickým nástrojem je využití metod snižujících stávající úrovně CO 2 v ovzduší. Tyto metody budou pravděpodobně zapotřebí jako doplněk systému ETS a daní z emisí CO 2 . Je nutný souměrný přístup. Činnosti snižující úroveň CO 2 , který je již v ovzduší, jsou pro omezení globálního oteplování stejně přínosné jako omezení činností, při nichž dochází k vypouštění CO 2 .

6.2 2 jsou technologie zachycování a ukládání uhlíku (CCS) a zachycování a využívání uhlíku (CCU) 2 z ovzduší, stlačují jej a přepravují jej do úložiště. Tyto technologie mají značný potenciál zmírnit změnu klimatu Dvě hlavní technologie zaměřené na snížení úrovní COjsou technologie zachycování a ukládání uhlíku (CCS) a zachycování a využívání uhlíku (CCU) ( 19 ) . Obě technologie extrahují COz ovzduší, stlačují jej a přepravují jej do úložiště. Tyto technologie mají značný potenciál zmírnit změnu klimatu ( 20 ) . Existují i jiné technologie a očekává se, že v blízké budoucnosti jich bude vyvinuto ještě podstatně více.

6.3 Rozdíl mezi CCS a CCU spočívá v konečném místě určení zachyceného CO 2 . V případě CCS se zachycený CO 2 přepraví na místo vhodné pro dlouhodobé uložení, zatímco u CCU se zachycený CO 2 přemění na komerční výrobky.

6.4 CCU znamená zachycení a využití CO 2 coby vstupní suroviny při výrobě minerálů, chemických základních bloků, syntetických paliv a stavebních materiálů. Tuto technologii lze využít k omezení emisí CO 2 pomocí recyklace CO 2 na produkty, trvalého pohlcení CO 2 stavebními materiály, jako je beton, a opětovné cirkulace CO 2 pomocí zachycování přímo ze vzduchu. Poskytuje rovněž možnost skladovat elektřinu prostřednictvím výroby syntetického metanu.

6.5 EU stanovila regulační rámec pro obchodní využití této nové technologie a pro její dotování, ačkoli náklady na zachycování a ukládání jsou stále významným nepříznivým faktorem. V současnosti je nejnákladnější částí celého postupu zachycování.

6.6 Největší zařízení pro CCS a CCU se v dnešní době nacházejí ve Spojených státech.

6.7 2 pocházející z výroby zemního plynu a ukládány na vhodných místech. Jde o dosud nejúspěšnější evropskou zkušenost s využitím CCS. V nedávných letech byly vyvinuty další formy technologií CCS a CCU ve Švédsku, Nizozemsku, Belgii, Francii a Irsku Pokud jde o Evropu, Norsko využívá metody CCS a CCU od roku 1996 ( 21 ) . V několika speciálních zařízeních jsou každoročně zachycovány miliony tun COpocházející z výroby zemního plynu a ukládány na vhodných místech. Jde o dosud nejúspěšnější evropskou zkušenost s využitím CCS. V nedávných letech byly vyvinuty další formy technologií CCS a CCU ve Švédsku, Nizozemsku, Belgii, Francii a Irsku ( 22 )

6.8 EHSV podporuje rozvoj technologií CCS a CCU prostřednictvím cílených investic, a to jak na úrovni EU, tak i na úrovni členských států, neboť tyto technologie přispívají k cíli snižování dopadu emisí CO 2 a obecněji k cílům udržitelného rozvoje prosazovaných OSN i k cílům Pařížské dohody o změně klimatu.

6.9 Pokud má být globální oteplování sníženo účinným a nákladově efektivním způsobem, je třeba technologie CCS a CCU podporovat ( 23 ) . Zejména vnitrostátní rozpočty by měly hrát zásadní úlohu, pokud jde o lepší využití těchto technologií, a měly by podporovat veřejné investice a daňové pobídky. Evropská komise zvažuje v tomto směru revizi příslušných pokynů pro státní podporu, včetně pokynů v oblasti životního prostředí a energetiky, jež budou do roku 2021 přepracovány, aby členským státům poskytly větší flexibilitu.

6.10 Členské státy by měly zavést zejména komplexní a souměrnou politiku v oblasti environmentální daně související s dopadem CO 2 na globální oteplování. Je třeba zavést daně s pozitivními i negativními sazbami. Příjmy získané z daní z emisí CO 2 by mohly být přednostně využity k financování pobídek týkajících se postupů snižování emisí CO 2 .

6.11 Evropské fondy určené na výzkum v oblasti CCS a CCU by mohly být finančně posíleny a strategicky zaměřeny na dosahování lepších a konkrétních výsledků z hlediska kapacity zachycování CO 2 a alternativ v oblasti ukládání.

7. Další nástroje ke snižování emisí

7.1 EHSV na závěr poukazuje na další politické nástroje ke snižování emisí uhlíku. Ty sahají od nových technologií k postupům územního plánování, jež je třeba propagovat a podporovat jak na úrovni EU, tak na vnitrostátní úrovni. V první řadě lesy přirozeným způsobem odstraňují oxid uhličitý a stromy jsou obzvláště schopné ukládat díky fotosyntéze uhlík odstraněný z ovzduší. Rozšíření, obnova a správné hospodaření s lesy mohou zvýšit schopnost fotosyntézy snižovat emise CO 2 .

7.2 Ačkoli je prodej dřevařských výrobků zdaněn jako příjem majitele, je třeba uznat, že výsadba stromů a pěstování lesů snižují obsah CO 2 v ovzduší a měly by být tedy v rámci souměrného daňového přístupu ke globálnímu oteplování podpořeny negativní daní z emisí CO 2 . Toto opatření by bylo důležité k dosažení cílů v oblasti klimatu.

7.3 Kromě toho se uhlík přirozeně ukládá v půdě. V rámci poslední SZP bylo zavedeno několik ekologických opatření zaměřených na zvýšení příspěvku evropského zemědělství k zelenému růstu v Evropě. Tato opatření by měla být podporována, protože jsou slučitelná s rostoucí potřebou produkce potravin a plněním cílů v oblasti životního prostředí. Oběhové hospodářství může nabízet větší možnosti, i pokud jde o plnění cílů v oblasti životního prostředí a klimatu.

V Bruselu dne 16. července 2020. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Luca JAHIER

(1) Příčiny změny klimatu, Evropská komise (Energetika, změna klimatu, životní prostředí) – https://ec.europa.eu/clima/change/causes_cs.

(2) Global Climate Change, NASA – https://climate.nasa.gov/evidence/.

(3) Global Carbon Project, CO2 emissions – http://www.globalcarbonatlas.org/en/CO2-emissions.

(4) Viz sdělení Komise Zelená dohoda pro Evropu – Snaha stát se prvním klimaticky neutrálním kontinentem.

(5) Viz stanovisko EHSV Investiční plán Zelené dohody pro Evropu (připravuje se) a stanovisko (Úř. věst. C 282, 20.8.2019, s. 51).

(6) Viz stanovisko EHSV Fond pro spravedlivou transformaci a změny nařízení o společných ustanoveních (Úř. věst. C 311, 18.9.2020, s. 55).

(7) Informace o celosvětovém úsilí lze nalézt ve zprávě UNEP z roku 2019 Emissions Gap Report (Zpráva o potřebě dalšího snižování emisí).

(8) Pokud nebude nalezeno skutečně celosvětové řešení, stává se otázka, jak nakládat s výrobky ze zemí mimo EU, problémem a vzniká nutnost zavést mechanismus uhlíkové hraniční daně, s nímž jsou spojeny určité důsledky.

(9) Bylo by možné tvrdit, že dotace na snížení CO2 o jednu tunu by měla být vyšší než daňová sazba na emise CO2, neboť je pravděpodobné, že z hlediska dopadu na zaměstnanost povedou činnosti snižující emise CO2 k trvalé nezaměstnanosti. Kromě toho je pravděpodobně jednodušší získat veřejnou podporu na strukturální změnu v hospodářství, která povede k rozvoji nové technologie, než na omezení stávajících výrobních metod.

(10) Viz stanovisko EHSV Revize systému EU pro obchodování s emisemi (ETS) (Úř. věst. C 71, 24.2.2016, s. 57).

(11) ETS a stanovování cen emisních povolenek vyvolaly četné diskuse. Počet emisních povolenek a hospodářský cyklus mají tendenci silně ovlivňovat jejich cenu. Stávající hospodářská situace způsobená krizí COVID-19 rovněž zřejmě povede k opětovným jednáním o systému ETS.

(12) Viz stanovisko EHSV Investiční plán Zelené dohody pro Evrop u (Úř. věst. C 311, 18.9.2020, s. 63).

(13) Report of The United Nations Conference on Environment And Development (Zpráva z konference OSN o životním prostředí a rozvoji)

(14) Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s. 56.

(15) IMF Fiscal Monitor, How to Mitigate Climate Change (Fiskální monitor MMF, Jak zmírnit změnu klimatu), 2019, podle nějž „různé politické nástroje mají své výhody a nevýhody, ale klimatická krize je naléhavá a existenciální a vyžaduje, aby hlavní zainteresované využily všechna vhodná politická opatření. Ministři financí mohou této krizi čelit zavedením daně z emisí uhlíku nebo podobných opatření, díky čemuž bude zmírňování změny klimatu přijatelnější prostřednictvím doplňkových daňových nebo výdajových opatření, přičemž se zajistí náležité stanovení odpovídajícího rozpočtu na investice do čistých technologií a koordinace strategií na mezinárodní úrovni“, s. IX.

(16) Zavedení nebo zvýšení daní z emisí uhlíku často znamená činit nesnadné kompromisy. Uvalení daní vyvolává nutnost reformovat výrobní technologie a dopravní prostředky. Může vést k nezaměstnanosti v některých odvětvích a k potřebě přejít na jiné formy práce. Dotčeným subjektům mohou vzniknout vysoké sociální náklady. Země mají různé možnosti, pokud jde o poskytování sociální ochrany, a to je třeba zohlednit, aby bylo zavádění opatření vždy společensky přijatelné.

(17) Švédská daň z emisí uhlíku, Vládní úřad Švédska – https://www.government.se/government-policy/taxes-and-tariffs/swedens-carbon-tax/.

(18) Putting a Price on Carbon with a Tax, Skupina Světové banky (Stanovení ceny uhlíku pomocí daně) https://www.worldbank.org/content/dam/Worldbank/document/SDN/ background-note_carbon-tax.pdf.

(19) The potential for CCS and CCU in Europe (Potenciál pro CCS a CCU v Evropě), Evropská komise https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/iogp_-_report_-_ccs_ccu.pdf.

(20) Viz stanovisko EHSV (Úř. věst. C 341, 21.11.2013, s. 82).

(21) CCS, Norwegian Petroleum – https://www.norskpetroleum.no/en/environment-and-technology/carbon-capture-and-storage/.

(22) How European CO2 Transport and Storage Infrastructure can enable an Innovative Industrial Transition (Jak může evropská infrastruktura pro přepravu a ukládání CO2 umožnit inovativní a průmyslovou transformaci), Evropský parlament – https://zeroemissionsplatform.eu/wp-content/uploads/ZEP-Conference-Presentations.pdf.

(23) Švédský vládní výbor došel v roce 2020 k závěru, že by Švédsko mohlo dosáhnout uhlíkové neutrality v roce 2045, pokud budou příjmy z daní z emisí CO2 použity k dotování odstraňování CO2 z ovzduší. Pozitivní a negativní daňová sazba by byly stejně vysoké. Viz SOU 2020:4, veřejné šetření švédské vlády.

(24) Na to se upozorňovalo v publikaci Evropské komise Public Procurement for a Circular Economy (Zadávání veřejných zakázek v oběhovém hospodářství) z října 2017: https://ec.europa.eu/environment/gpp/circular_procurement_en.htm. Na úlohu pravidel pro zadávání veřejných zakázek upozornila i Světová banka v souvislosti se svými vlastními veřejnými zakázkami: https://www.worldbank.org/en/about/corporate-procurement/vendors.

(25) Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 65.

(26) Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 243.

(27) Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 1.