CS Úřední věstník Evropské unie C 345/70

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o posílení postavení orgánů pro hospodářskou soutěž v členských státech tak, aby mohly účinněji prosazovat pravidla, a o zajištění řádného fungování vnitřního trhu

[COM(2017) 142 final – 2017/0063 (COD)]

(2017/C 345/11)

Zpravodaj: Juan MENDOZA CASTRO

Konzultace Evropský parlament, 26. 4. 2017 Rada, 27. 3. 2017 Právní základ Článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie Odpovědná specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba Přijato na plenárním zasedání 5. 7. 2017 Plenární zasedání č. 527 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 130/0/2

1. Závěry a doporučení

1.1. EHSV vítá návrh Komise, který považuje za nezbytné opatření k účinnému prosazování nařízení (ES) č. 1/2003.

1.2. Ačkoli přetrvávají rozdíly, došlo prostřednictvím dobrovolné harmonizace k výraznému sblížení režimů různých členských států, přičemž jako reference byly použity normy EU.

1.3. Systém zahájení řízení (case allocation) v rámci Evropské sítě pro hospodářskou soutěž musí zabránit možné duplicitě činností v různých členských státech.

1.4. EHSV navrhuje zvážit v budoucnu regulaci obsahu občanského a správního práva pomocí nařízení.

1.5. Politika hospodářské soutěže musí zaručit rovné příležitosti. EHSV poukazuje na to, že je důležité, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž měly právní prostředky a nástroje k boji proti tajným kartelům, a zdůrazňuje vážné škody, které způsobuje zneužívání dominantního postavení.

1.6. Dodržování základních práv vyšetřovaných stran musí být slučitelné s plným uplatňováním článků 101 a 102 SFEU.

1.7. EHSV vyjadřuje znepokojení ohledně vážných nedostatků v oblasti nezávislosti a zdrojů vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž, které jsou v současnosti zjišťovány v mnoha členských státech. Je zásadní, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž byly skutečně nezávislé na úřadech, proto musí řídicí funkce těchto orgánů zastávat nezávislí experti s uznanou odbornou praxí. Jejich personál musí být stabilní a mít přiměřenou odbornou přípravu.

1.8. Škody způsobené protisoutěžním jednáním jsou v mnoha případech obtížně napravitelné, či je dokonce nelze napravit vůbec, proto EHSV doporučuje, aby se pravomoci přidělené vnitrostátním orgánům pro hospodářskou soutěž uplatňovaly rovněž v preventivních opatřeních.

1.9. Výbor již uvedl, že výše peněžitých sankcí„by měla subjekty odrazovat a že by se sankce měly v případě opakovaného porušení pravidel zvyšovat“, a souhlasí s tím, že schopnost orgánu odpovědného za prosazování sankcionovat je ústředním prvkem politiky v oblasti hospodářské soutěže.

1.10. Zkušenost Komise, která obvykle prosazuje opatření shovívavosti, je možné považovat za pozitivní, a jejich jednotné prosazování vnitrostátními orgány pro hospodářskou soutěž je důležité pro to, aby existovalo skutečné evropské právo hospodářské soutěže. Shovívavost by však neměla bránit tomu, aby poškozené strany (včetně spotřebitelů) obdržely náhradu za vzniklé škody prostřednictvím kolektivních žalob.

1.11. V důsledku nadnárodní povahy činností vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž je nezbytná jejich vzájemná pomoc.

1.12. Při provádění směrnice se musí pozastavení promlčecích lhůt přizpůsobit obecným pravidlům předpisů členských států.

1.13. Je vhodné přiznat vnitrostátním orgánům pro hospodářskou soutěž pravomoc vést vlastní soudní spor, neboť absence této pravomoci brání v některých členských státech jejich efektivitě.

1.14. EHSV poukazuje na to, že je důležité, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž mohly využít veškeré druhy důkazů bez ohledu na nosič, na němž jsou uloženy.

1.15. Vzhledem k nedostatečným znalostem většiny občanů, pokud jde o právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, jsou zapotřebí informační kampaně.

2. Návrh Komise

2.1. Při prosazování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže jsou nezbytnými partnery Evropské komise členské státy EU. Od roku 2004 jsou vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž v členských státech EU nařízením Rady (ES) č. 1/2003 zmocněny k uplatňování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže spolu s Komisí. Po dobu více než deseti let prosazují Komise i vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž pravidla EU v oblasti hospodářské soutěže v úzké spolupráci s Evropskou sítí pro hospodářskou soutěž. Evropská síť pro hospodářskou soutěž byla výslovně za tímto účelem zřízena v roce 2004.

2.2. Prosazování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže ze strany Komise i vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž je nezbytným prvkem při vytváření otevřeného, konkurenčního a inovativního vnitřního trhu a má zásadní význam pro tvorbu pracovních příležitostí a růstu v důležitých hospodářských odvětvích, zejména v odvětví energetiky a telekomunikací, v digitálním odvětví a v odvětví dopravy.

2.3. Pravidla EU v oblasti hospodářské soutěže patří k určujícím znakům vnitřního trhu: je-li hospodářská soutěž narušena, nemůže vnitřní trh plně realizovat svůj potenciál a vytvářet vhodné podmínky pro trvalý hospodářský růst. Klíčovým aspektem vytvoření hlubšího a spravedlivějšího vnitřního trhu je zajištění účinného prosazování pravidel vnitřního trhu ve prospěch občanů.

2.4. Prosazování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže se nyní uskutečňuje v měřítku, jehož by Komise sama nebyla nikdy schopna dosáhnout. Komise obvykle šetří praktiky narušující hospodářskou soutěž nebo dohody ovlivňující hospodářskou soutěž ve třech či více členských státech nebo v případě, je-li to vhodné ke stanovení celoevropského precedentu. Vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž mají obvykle vhodné předpoklady k tomu, aby jednaly v případě významného ovlivnění hospodářské soutěže na jejich území. Vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž mají odborné znalosti týkající se způsobu fungování trhů v jejich členském státě.

2.5. S ohledem na účinnější prosazování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže ze strany vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž existuje nevyužitý potenciál. Nařízení (ES) č. 1/2003 se nezabývá prostředky a nástroji, jejichž prostřednictvím uplatňují vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž pravidla EU v oblasti hospodářské soutěže, a mnoho těchto orgánů nemá veškeré prostředky a nástroje, které jsou zapotřebí k účinnému prosazování článků 101 a 102 SFEU.

2.6. Tyto nedostatky a omezení nástrojů a záruk vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž znamenají, že se podniky podílející se na praktikách narušujících hospodářskou soutěž mohou setkávat s velmi rozdílnými výsledky řízení v závislosti na členských státech, v nichž působí: někdy nemusí vůbec podléhat prosazování podle článku 101 nebo článku 102 SFEU, nebo je toto prosazování neúčinné, například kvůli skutečnosti, že nelze získat důkazy o praktikách narušujících hospodářskou soutěž nebo že se podniky mohou vyhnout odpovědnosti za pokuty. Nestejné prosazování pravidel EU v oblasti hospodářské soutěže narušuje hospodářskou soutěž na vnitřním trhu a oslabuje systém decentralizovaného prosazování, který byl zaveden nařízením (ES) č. 1/2003.

2.7. Komise se proto domnívá, že je zapotřebí legislativní návrh s dvojím strategickým cílem: — právní základ v podobě článku 103 SFEU má umožnit vnitrostátním orgánům pro hospodářskou soutěž účinněji provádět zásady EU v oblasti hospodářské soutěže, přičemž jim poskytuje nezbytné záruky týkající se nezávislosti, zdrojů a pravomocí, — právní základ v podobě článku 114 SFEU má posílit vnitřní trh a odstranit vnitrostátní překážky, které vnitrostátním orgánům pro hospodářskou soutěž brání účinně prosazovat pravidla, aby se tak zabránilo narušení hospodářské soutěže a dosáhlo se jednotného prosazování pravidel, což bude přínosem pro spotřebitele a podniky.

2.8. Možnost vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž poskytovat si účinně vzájemnou pomoc mimoto zajistí rovnější podmínky a zaručí úzkou spolupráci v rámci Evropské sítě pro hospodářskou soutěž.

3. Obecné připomínky

3.1. EHSV vítá návrh Komise, který považuje za nezbytné opatření k účinnému prosazování nařízení (ES) č. 1/2003. Ustanovení evropského systému pro hospodářskou soutěž vyžaduje odstranění překážek a nedostatků bránících plnému prosazování článků 101 a 102 SFEU, které v současnosti existují v některých členských státech.

3.2. Decentralizace prosazování pravidel v oblasti hospodářské soutěže vyplývající z nařízení (ES) č. 1/2003 nevedla oproti tomu, jak se s obavami očekávalo, k roztříštění prováděcích pravomocí politiky hospodářské soutěže. Ačkoli přetrvávají rozdíly, došlo prostřednictvím dobrovolné harmonizace k výraznému sblížení režimů různých členských států, přičemž jako reference byly použity normy EU (1).

3.3. EHSV zdůrazňuje, že vlivem existence souběžných pravomocí – EU a členských států – bude v určitých případech nutné usilovat o přizpůsobení zákonů a vnitrostátních institucí. Systém zahájení řízení (case allocation) v rámci Evropské sítě pro hospodářskou soutěž musí v každém případě zabránit možné duplicitě činností v různých členských státech.

3.4. Komise se domnívá, že směrnice je vhodným nástrojem, neboť respektuje „právní tradice a institucionální specifika členských států“. Cíl dosáhnout jednotného a soudržného prosazování pravidel ze strany vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž – zejména co se týče katalogu sankcí (kapitola V) a ochrany před pokutami nebo jejich snížení (kapitola VI) – však vyžaduje překonat velkou rozmanitost, která v současnosti existuje. EHSV proto navrhuje zvážit v budoucnu regulaci obsahu občanského a správního práva pomocí nařízení a současně ponechat členským státům úplnou nezávislost, pokud jde o trestní právo.

3.5. Politika hospodářské soutěže musí zaručit rovné příležitosti. EHSV poukazuje na to, že je důležité, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž měly dostatečné právní prostředky a nástroje k boji proti tajným kartelům (definovaným v čl. 2 bodě 9 návrhu), a zdůrazňuje také vážné škody, které zneužívání dominantní pozice – obvykle ze strany velkých podniků nebo jejich sdružení – způsobuje jiným podnikům (zejména malým a středním podnikům), spotřebitelům a uživatelům.

3.6. Členské státy musí vzhledem k nedostatečným znalostem většiny občanů, pokud jde o právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, zvážit provádění informačních kampaní.

4. Konkrétní připomínky

4.1. Základní práva

4.1.1. Návrh Komise uvádí obecné zásady práva Unie a Listinu základních práv Evropské unie (2), a proto tato záruka zahrnuje dodržování práv podniků na obhajobu, svobodu podnikání, právo na vlastnictví, na řádnou správu a na účinnou právní ochranu (články 16, 17, 41 a 47 Listiny).

4.1.2. EHSV připomíná, že s uznáním širokých pravomocí, které musí mít vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž pro výkon svých funkcí, se pojí stanovení ochrany a záruk práv vyšetřovaných stran a že musí být v souladu s plným prosazováním článků 101 a 102 SFEU. Prosazování těchto záruk musí zajistit vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž a případně vnitrostátní soudy. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie je obecnou zásadou práva Unie presumpce neviny (čl. 48 odst. 1 Listiny), kterou musí členské státy při uplatňování práva hospodářské soutěže dodržovat (3). Evropský soud pro lidská práva potvrdil uplatňování článku 6 Evropské úmluvy o lidských právech (právo na spravedlivý proces) (4) a vyjádřil se k legitimitě Komise (5) a k zásadě zákazu dvojího trestu (6) během řízení týkajících se hospodářské soutěže.

4.2. Nezávislost a zdroje

4.2.1. Záruka nezávislosti znamená vykonávat pravomoci „nestranně a v zájmu účinného a jednotného prosazování“ pravidel (čl. 4 odst. 1).

4.2.2. Od členských států se bude vyžadovat, aby zajistily, že zaměstnanci a členové rozhodovacích subjektů vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž budou vykonávat své funkce (čl. 4 odst. 2): — nezávisle na politických a jiných vnějších vlivech, — aniž by vyžadovali nebo přijímali pokyny od vlády či jiného veřejného nebo soukromého subjektu, — za zdržení se jakéhokoli jednání, které není slučitelné s výkonem jejich funkcí, — kromě toho — mohou být propuštěni pouze tehdy, pokud přestali splňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce nebo se podle vnitrostátního práva dopustili závažného pochybení, — důvody propuštění by měly být ve vnitrostátních právních předpisech stanoveny předem, — nesmí být propuštěni z důvodů spojených s plněním jejich funkcí a výkonem jejich pravomocí.

4.2.3. EHSV vyjadřuje znepokojení ohledně vážných nedostatků v tomto ohledu, které jsou podle Komise v současnosti zjišťovány v mnoha členských státech. Vhodné lidské, finanční a technické zdroje (článek 5) jsou pro to, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž plnily své funkce, zásadní. Nezávislost znamená podstatnou samostatnost ve struktuře státu (7), což nevylučuje: — soudní přezkum, — informování parlamentu, — pravidelné zprávy o činnostech, — sledování jeho rozpočtových přídělů.

4.2.4. EHSV považuje za zásadní, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž byly skutečně nezávislé na úřadech. Proto musí řídicí funkce těchto orgánů zastávat nezávislí experti s uznanou odbornou praxí. Jejich personál musí být stabilní a mít přiměřenou odbornou přípravu.

4.3. Pravomoci

4.3.1. Pravomoci, které musí mít vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž (články 6 a 11), zahrnují: — kontrolu podnikatelských prostor bez předchozího oznámení a se soudním příkazem nebo bez něj v závislosti na právních předpisech daného členského státu, což znamená minimálně právo vstupovat do „prostor, na pozemky a do dopravních prostředků podniků“, kontrolovat účetní knihy a ostatní obchodní záznamy, kopírovat nebo získávat „v jakékoli formě“ kopie, „zapečetit jakékoli podnikatelské prostory a účetní knihy nebo záznamy“ a požádat o vysvětlení. V případě zamítnutí správní nebo soudní kontroly ze strany podniku si mohou „orgány vyžádat potřebnou pomoc od policie nebo rovnocenného prosazovacího orgánu“, což „si lze vyžádat rovněž jako zajišťovací opatření“; — kontrolu ostatních prostor bez předchozího oznámení se soudním příkazem, která se dohodne, pokud existuje „důvodné podezření“, že existují prvky, které mohou být významné pro závažné porušení článků 101 nebo 102 SFEU; — žádosti o informace; — příkaz k ukončení zjištěného protiprávního jednání; — uložení předběžných opatření, které se uplatní „v naléhavých případech, kdy hrozí vážné a nenapravitelné poškození hospodářské soutěže“, a „na základě zjištění zjevného porušení“ předpisů. Opatření platí určitou dobu a může být prodlouženo; — ustavení závazné povahy závazků nabídnutých podniky.

4.3.2. Škody způsobené protisoutěžním jednáním jsou v mnoha případech obtížně napravitelné, či je dokonce nelze napravit vůbec, proto EHSV doporučuje, aby se pravomoci přidělené vnitrostátním orgánům pro hospodářskou soutěž uplatňovaly rovněž v preventivních opatřeních.

4.4. Pokuty za protiprávní jednání a penále

4.4.1. „Účinné, přiměřené a spravedlivé“pokuty za protiprávní jednání se mohou uplatnit, pokud dojde „úmyslně nebo z nedbalosti“ k určitému jednání: nepodrobení se kontrole, porušení pečeti, uvedení nesprávné nebo zavádějící odpovědi či nepravdivé informace nebo porušení předběžných opatření. Penále zahrnují domnělá opomenutí, jako je mimo jiné odmítnutí podrobit se kontrole (články 12 a 15).

4.4.2. V souladu s obvyklým kritériem sankčního práva zohlední pokuty, které stanoví členské státy, „závažnost protiprávního jednání i dobu jeho trvání“, přičemž maximální výše pokut nesmí být „nižší než 10 % celkového celosvětového obratu“ daného podniku „za hospodářský rok, který předchází přijetí rozhodnutí“ (čl. 13 odst. 1 a článek 14). Stanoví se různé možnosti odpovědnosti za úhradu v případech sdružení podniků (čl. 13 odst. 2).

4.4.3. Je třeba zdůraznit, že solidární rozšíření odpovědnosti za úhradu pokut na všechny členy sdružení nebo skupin podniků (čl. 13 odst. 2) zaplňuje mezeru v současné legislativě (8).

4.4.4. Oblast návrhu zahrnuje pouze podniky, na něž se mohou uplatnit správní sankce. Jednání, která by mohla představovat trestný čin, jsou v pravomoci členských států. Soudní dvůr Evropské unie se již vyslovil ke slučitelnosti správních a trestních sankcí (9).

4.4.5. Výbor uvedl, že výše peněžitých sankcí „by měla subjekty odrazovat a že by se sankce měly v případě opakovaného porušení pravidel zvyšovat“ (10), a souhlasí s tím, že schopnost orgánu odpovědného za prosazování sankcionovat je ústředním prvkem politiky v oblasti hospodářské soutěže. Vyjadřuje kromě toho své znepokojení ohledně toho, že právo hospodářské soutěže není v současnosti kvůli velkým rozdílům v právních předpisech a struktuře vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž prosazováno dostatečně.

4.5. Ochrana před pokutami nebo jejich snížení (shovívavost)

4.5.1. Členským státům se svěřuje pravomoc stanovit důvody a řízení za účelem ochrany před pokutami nebo jejich snížení, avšak v rámci, který je podrobně vysvětlen a zahrnuje: — podmínky pro přiznání ochrany (článek 16) a snížení (článek 17), — podmínky pro uplatnění těchto opatření (článek 18), — formu žádostí (článek 19), — rezervaci pořadí formální žádosti o ochranu (článek 20), — zjednodušené žádosti, pokud se předkládají souběžně Komisi a vnitrostátnímu orgánu pro hospodářskou soutěž (článek 21), — záruky pro ty, kteří žádají o ochranu (článek 22).

4.5.2. Odůvodnění návrhu spočívá v tom, že vzhledem k tomu, že jsou tyto nástroje klíčové pro odhalování tajných kartelů, vytvářejí velké rozdíly, které existují mezi vnitrostátními právními předpisy a jejich účinným uplatňováním, právní nejistotu, oslabují pobídky pro způsobilost k ochraně a vedou k neúčinnosti politiky hospodářské soutěže v EU. Kromě toho se má za to, že členské státy neuplatňují vzorový program, který vypracovala Evropská síť pro hospodářskou soutěž (11), jehož základní aspekty budou začleněny do nového nařízení.

4.5.3. Pro EHSV je jednotné uplatňování opatření shovívavosti ze strany vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž důležité kvůli tomu, aby existovalo skutečné evropské právo hospodářské soutěže, a zkušenost Komise, která tento typ opatření obvykle uplatňuje (12), lze považovat za pozitivní. Shovívavost by však neměla bránit tomu, aby poškozené strany (včetně spotřebitelů) obdržely náhradu za vzniklé škody prostřednictvím kolektivních žalob.

4.6. Vzájemná pomoc

4.6.1. Spolupráce mezi vnitrostátními orgány pro hospodářskou soutěž vyžaduje s ohledem na nové pravomoci, které jim svěřuje tento návrh, pomoc a podporu během kontroly (článek 23), což členským státům ukládá povinnost zaručit oznámení předběžných námitek (článek 24) a splnit žádosti o výkon rozhodnutí (článek 25). Vymezují se pravomoci v oblasti sporů (článek 26).

4.6.2. Vzhledem k nadnárodní povaze politiky hospodářské soutěže považuje EHSV za nezbytné tyto povinnosti uložit.

4.7. Pozastavení běhu promlčecích lhůt pro uložení pokut

4.7.1. Návrh Komise zvažuje dvě zvláštní možnosti pozastavení těchto lhůt: „po dobu trvání řízení u vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž ostatních členských států nebo u Komise v souvislosti s protiprávním jednáním týkajícím se stejné dohody, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě“ (čl. 27 odst. 1), a pokud existuje řízení u odvolacího soudu (čl. 27 odst. 2).

4.7.2. EHSV poukazuje na to, že se při provádění směrnice musí řešit možný rozpor s rámci, které stanoví rovněž možnosti přerušení lhůt v případě soudních žalob.

4.8. Pravomoc vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž vést vlastní soudní spor

4.8.1. Podle návrhu mají mít vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž procesní způsobilost podat žalobu přímo soudnímu orgánu a mají mít samy o sobě plné právo účastnit se řízení jako státní zástupce nebo žalovaný a požívat stejných práv jako ostatní strany řízení (článek 28).

4.8.2. EHSV se domnívá, že absence této pravomoci v současnosti ztěžuje jednání vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž v některých členských státech (13), a proto je nezbytné ji ustavit, aby mohly plnit požadavky, které jim ukládá politika EU v oblasti hospodářské soutěže.

4.9. Přípustnost důkazů u vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž (14)

4.9.1. EHSV poukazuje na to, že je důležité, aby vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž mohly jako důkaz využít „dokumenty, ústní prohlášení, záznamy a veškeré jiné předměty obsahující informace bez ohledu na nosič, na němž jsou tyto informace uloženy“ (článek 30).

V Bruselu dne 5. července 2017. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Georges DASSIS

(1) An academic View on the Role and Powers of National Competition Authorities, Evropský parlament, 2016.

(2) Rozsudek ve věci Karlsson a další, C-292/97, bod 37.

(3) Rozsudky ve věcech Eturas C-74/14, bod 38, E.ON Energie v. Komise C 89/11 P, bod 72 a VEBIC C 439/08, bod 63.

(4) Věc Menarini Diagnostics S.R.L. v. Itálie.

(5) C-12/03 P Komise v. Tetra Laval (2005).

(6) Věc Menarini Diagnostics S.R.L. v. Itálie.

(7) UNCTAD (2008). Independence and accountability of competition authorities.

(8) Rozsudek ve věci Akzo Nobel NV v. Komise, C-97/08 P, body 45 a 77.

(9) Rozsudek ze dne 26. 2. 2013 ve věci C-617/10, Åkerberg Fransson.

(10) Stanovisko Zpráva o politice hospodářské soutěže v roce 2014 (Úř. věst. C 71, 24.2.2016, s. 33).

(11) Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. C 298, 8.12.2006, s. 17).

(12) Viz Thompson Reuters. Cartel leniency in EU: overview. Příklady snížení a prominutí, které uplatnila Komise: Riberebro 50 % (Úř. věst. C 298, 8.12.2006, s. 17), Hitachi 30 %, a další, Philipps – prominutí, Hitachi 50 %, Schenker a další 55 % – 40 %; DHL – imunita (C-428/14, DHL v. AGCM), Eberspächer 45 % a Webasto – imunita.

(13) Vnitrostátní orgán pro hospodářskou soutěž Německa („Bundeskartellami“) ve své odpovědi na dotazník Komise uvedl tento nedostatek jako jednu z příčin „výrazně nefunkčního“ systému.

(14) Omezení týkající se používání informací (čl. 29 odst. 1). Komise sdělila, že znění tohoto článku možná přezkoumá.