Za určitých okolností umožňuje společný rezervní fond dodatečný přínos nižší tvorby rezerv pro zapojené nástroje vzhledem k tomu, že sdružování zdrojů, které odpovídají programům s různými rizikovými charakteristikami, diverzifikuje některá rizika. V případě nižšího stupně synchronizace čerpání různých rozpočtových záruk by bylo možné přiměřeně snížit tvorbu rezerv, aniž by bylo ohroženo řádné finanční řízení. To je logické zdůvodnění koncepce efektivní míry tvorby rezerv, jež je realizována prostřednictvím rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046. Toto rozhodnutí stanoví podrobné podmínky pro výpočet efektivní míry tvorby rezerv pro společný rezervní fond, který je uveden v oddíle 3.

Společné řízení rezerv pro různé rozpočtové záruky a finanční pomoc umožňuje dosáhnout významných úspor z množství a rozsahu. Umožňuje Komisi navrhovat a provádět jednotnou investiční strategii, která se zabývá základními potřebami a omezeními odpovídajících programů prostřednictvím jediného rozsáhlého portfolia. Spojení aktiv do jednoho portfolia umožní jejich účinné řízení díky přísné investiční politice a investičnímu rámci tak, aby byl optimalizován poměr rizika a návratnosti a likvidita portfolia a aby byly k dispozici zdroje pro splnění požadavků na ručení z příslušných rozpočtových záruk nebo v případě potřeby pro splacení výpůjček EU v rámci finanční pomoci. To je obzvláště důležité v době, kdy zvýšené využívání rozpočtových záruk a finanční pomoci vytváří pro rozpočet EU vyšší podmíněné závazky. Společné řízení různých záruk navíc Komisi umožňuje, aby poskytla souhrnný a efektivnější přehled o správě aktiv společného rezervního fondu tím, že uplatní centralizovaný přístup k výkaznictví.

4.klade důraz na obezřetný přístup, který bude uplatňován při správě aktiv fondu, aby byla v maximální možné míře zachována hodnota portfolia, a to vzhledem k problémům, které vyplývají z dlouhotrvajících záporných sazeb u aktiv, do nichž společný rezervní fond investuje;

Společný rezervní fond bude představovat ústřední pilíř rozpočtové architektury Unie v průběhu víceletého finančního rámce, a to na období 2021 až 2027. Bude obsahovat rezervy, které zajistí fungování všech rozpočtových záruk EU (rozpočtové záruky fondu EFSI, programu InvestEU a fondu EFSD+, které jsou kryté zárukou pro vnější činnost, vnějším zápůjčním mandátem (ELM)) a poskytovaných programů finanční pomoci (půjčky na makrofinanční pomoc, půjčky Euratomu), a to v jediném portfoliu. Předpokládá se, že aktiva porostou z počátečních 12 miliard EUR až na maximálně 25 miliard EUR. Účinné řízení těchto aktiv Unie má zásadní význam pro zakotvení investiční podpory, kterou Unie poskytuje prostřednictvím svých rozpočtových záruk uvnitř i vně EU.

V následujících letech získá fond z programu InvestEU a ze záruky pro vnější činnost v rámci nástroje NDICI velké přítoky prostředků ve výši 2 až 3 miliardy EUR za rok. Během prvních let existence rámce VFR v období 2021–2027 bude tvorba rezerv programu InvestEU obsahovat především zdroje mobilizované prostřednictvím půjček EU nové generace (nástroj NGEU). Částka tvorby rezerv získaná z výpůjček nástroje NGEU bude záviset na objemu operací, které mohou realizační partneři provést do konce roku 2023.

Očekává se, že fond dosáhne v průběhu období 2021–2027 rámce VFR výše 25 miliard EUR. Po vstupu rámce VFR v platnost obdržel společný rezervní fond okamžitě 8 miliard EUR v aktivech záručního fondu EFSI. Poté bude následovat převod rezerv Záručního fondu pro vnější vztahy (3 miliardy EUR) a fondu EFSD (0,75 miliardy EUR) v okamžiku přijetí nařízení týkajícího se nástroje NDICI. Výsledkem bude společný rezervní fond s aktivy ve výši přibližně 12 miliard EUR, a to do poloviny roku 2021.

Rezervy, do kterých přispěly různé nástroje politiky, jsou v souladu s ustanoveními finančního nařízení a souvisejícími právními akty zaúčtovány v různých podfondech společného rezervního fondu za účelem sledování částek, které souvisejí s jednotlivými přispívajícími nástroji. Každý podfond odpovídá jednomu přispívajícímu nástroji. Podíl podfondů se stanovuje na poměrném základě a odráží přispívání do aktiv společného rezervního fondu a čerpání z nich prostřednictvím každého přispívajícího nástroje.

Zdroje společného rezervního fondu se přidělují prostřednictvím tří „starších nástrojů“ a čtyř nových nástrojů přispívání vzniklých po přijetí odpovídajících legislativních aktů. „Starší“ nástroje, které přispívají do společného rezervního fondu, představují stávající nástroje zřízené v rámci předchozích víceletých finančních rámců, jež je třeba započítat samostatně, neboť podporují odlišný soubor zajištěných operací. Další přispívající nástroje mohou být do společného rezervního fondu doplněny za předpokladu, že vstoupí v platnost příslušné právní akty.

V průběhu roku 2020 Komise provedla rozsáhlé přípravy v návaznosti na sdělení ze dne 25. března 2020 o totožnosti správce aktiv společného rezervního fondu a související rozhodnutí Komise o pokynech pro správu aktiv. V řadě oblastí je třeba vyvinout trvalé úsilí, například v oblasti rizika, obslužných činností, účetnictví, IT, právního a investičního řízení, aby mohl společný rezervní fond včas a účinně nabýt platnosti. Mezi tyto práce patřily následující klíčové milníky v přípravě (ucelenější popis provedených prací je uveden v příloze):

1.přijetí pokynů pro správu aktiv pro společný rezervní fond ve formě rozhodnutí Komise. Pokyny pro správu aktiv vymezují cíle, strukturu a činnosti společného rezervního fondu a určují zdroj aktiv zahrnutých do společného rezervního fondu. Pokyny pro správu aktiv stanoví pro společný rezervní fond obezřetnou investiční politiku, jejímž cílem je zajistit stabilitu hodnoty společného rezervního fondu a zachovat kapitál v obtížných tržních podmínkách (v maximální možné míře) tak, aby společný rezervní fond včas a v plném rozsahu umožnil čerpat záruky z vytvořených rezerv podfondů;

2.přijetí rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci o výpočtu efektivní míry tvorby rezerv, včetně metodiky tohoto výpočtu. Cílem efektivní míry tvorby rezerv je dosáhnout úspor z důvodu vyšší účinnosti při využívání rozpočtových záruk a finanční pomoci, a to slučováním těchto jednotlivých rezerv do společného rezervního fondu a optimalizací úrovně tvorby rezerv s ohledem na diverzifikaci rizik. Očekávalo se, že pokud by čerpání zdrojů z různých záruk nebylo úzce provázáno, rozpočet Unie by si mohl dovolit držet mírně nižší úroveň zdrojů vůči rizikům, které souvisejí s činnostmi, které jsou předmětem záruky. Rozhodnutí v přenesené pravomoci přijala Komise v listopadu 2020 a následně jej předala Evropskému parlamentu a Radě ke kontrole v souladu s čl. 269 odst. 5 a 6 finančního nařízení. Rozhodnutí v přenesené pravomoci vstoupilo v platnost dne 25. února 2021;

3.vymezení investiční strategie a přijetí referenční hodnoty schválené účetním Komise a finančním manažerem společného rezervního fondu;

4.příprava nového rámce pro řízení (viz vložený text níže);

5.účetní přijal příručku postupů pro činnost společného rezervního fondu. Tato příručka je komplexním a snadno použitelným referenčním dokumentem, který poskytuje přehled hlavních obchodních procesů při fungování společného rezervního fondu. Zabývá se celým životním cyklem společného rezervního fondu, obsahuje odkazy na mechanismy řízení a odpovědnosti, vysvětluje, jakým způsobem budou odhadovány potřeby likvidity, stanoví postupy pro platby čerpaných záruk a řízení likvidity atd.

Zaměření na řízení: Řízení správy aktiv společného rezervního fondu je založeno na osvědčených postupech v oblasti správy aktiv a porovnání se srovnatelnými orgány. Stávající organizační rámec pro správu aktiv ze strany Komise byl přezkoumán a modernizován na začátku roku 2018. Nezávislé hodnocení správy aktiv, které bylo dokončeno v prosinci 2019, potvrdilo jasné přenesení rozhodovacích pravomocí a vymezení odpovědnosti, náležité oddělení povinností, jasně vymezené úlohy a řádně stanovené a dokumentované postupy a procesy, kontroly a vyváženost na všech úrovních rozhodovacího procesu, náležitou kontrolu a zvláštní funkci pro zajištění dodržování předpisů. Mechanismy správy vymezují úlohy a povinnosti hlavních aktérů v tomto rámci takto: ·finanční manažer společného rezervního fondu nese konečnou odpovědnost za rozhodnutí týkající se finančního řízení zdrojů společného rezervního fondu, jakož i za ostatní portfolia spravovaná Komisí nebo portfolia, jejichž správa je externě zajišťována Evropskou investiční bankou. Tuto úlohu delegovala Komise na generálního ředitele Generálního ředitelství pro rozpočet (GŘ pro rozpočet), ·účetní zajišťuje, aby byly na všech úrovních zavedeny systémy kontrol a protivah s cílem podpořit přísný a nezávislý dohled nad procesy a řádné finanční řízení a účetnictví aktiv a pasiv rozpočtu EU, ·pracovník odpovědný za dodržování předpisů zajišťuje nezávislou kontrolu dodržování dohodnutých postupů a poskytuje poradenství k novým nebo významným právním či procesním otázkám. Rozhodnutí přijatá finančním manažerem a schválená účetním vycházejí z důkladné přípravy organizované prostřednictvím Rady pro správu aktiv, která navrhuje postupy ke schválení (např. schválení nebo aktualizace investiční strategie). Rada pro správu aktiv a její podřízené struktury (výbory pro rizika a investice) společně zajišťují, aby rozhodnutí v oblasti správy aktiv byla přijímána s náležitou péčí, profesionálně a zajistila jak sledování procesů správy aktiv, tak i dohled nad nimi. Kritéria správy a rámec řízení rizik byly rozšířeny i na další portfolia spravovaná Komisí. Propojení mezi správou aktiv společného rezervního fondu a správou podmíněných závazků vyplývajících z rozpočtových záruk, které podporuje společný rezervní fond, zajišťuje Řídící výbor pro podmíněné závazky. Tento řídící výbor sdružuje finančního ředitele společného rezervního fondu se zástupci generálního sekretariátu a příslušných generálních ředitelství odpovědných za rozpočtové záruky, přičemž účetní a člen kabinetu komisaře pro rozpočet se účastní jako pozorovatelé. Řídící výbor koordinuje řízení rizik v souvislosti s rozpočtovými zárukami s cílem zajistit, aby tyto záruky byly prováděny způsobem, který je v souladu s potřebou chránit rozpočet Unie před vznikem nepřiměřených rizik. Řídící výbor přezkoumává fungování společného rezervního fondu, aby zajistil, že rezervy tohoto fondu jsou řízeny způsobem, který slouží potřebám základních rozpočtových záruk.

4.Ochrana hodnoty společného rezervního fondu v podmínkách náročných trhů

Pokyny pro správu aktiv vyžadují od společného rezervního fondu obezřetnou investiční politiku, jejímž cílem je v maximální možné míře zachovat hodnotu jeho aktiv tak, aby mohl na požádání a v plném rozsahu poskytnout čerpání z rozpočtových záruk EU. To se rovněž odráží v konzervativním přístupu k vymezení způsobilých investic, které jsou v zásadě omezeny na cenné papíry s pevným výnosem a denominované v eurech.

Toto zaměření na ochranu portfolia před nepatřičnou volatilitou nebo kolísáním je v souladu s nutností, aby aktiva společného rezervního fondu poskytovala stabilní a předvídatelnou kapitálovou rezervu pro rozpočtové záruky, které se o ně opírají. Zachování kapitálu, jakkoli se to může zdát skromným investičním cílem, je však na moderních trzích s dluhovým kapitálem stále náročnější. V poslední době úrokové sazby státních dluhopisů AAA v eurozóně (se splatností 10 let) kolísaly mezi –0,5 % a –0,25 % a příležitostně dosáhly až –0,8 % ročně. Níže uvedený graf znázorňuje trend poklesu úrokových sazeb státních dluhopisů eurozóny s ratingem AAA i všech ostatních od roku 2004.