CS Úřední věstník Evropské unie C 181/154

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí „Erasmus pro všechny“ – Program Unie pro vzdělávání, odbornou přípravu, mládež a sport

COM(2011) 788 final – 2011/0371 (COD)

2012/C 181/27

Zpravodajka: paní VAREIKYTĖ

Dne 12. prosince 2011 se Rada a dne 13. prosince 2011 Evropský parlament, v souladu s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodly konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zavádí „Erasmus pro všechny“ – Program Unie pro vzdělávání, odbornou přípravu, mládež a sport

COM(2011) 788 final – 2011/0371 (COD).

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 29. února 2012.

Na 479. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 28. a 29. března 2012 (jednání dne 29. března 2012), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 74 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 4 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 EHSV zdůrazňuje, že v období, kdy si hospodářská krize vynutila přezkum rozpočtových priorit, je důležité zachovat a – tam, kde je to možné – zvýšit účinnost využívání zdrojů, jež jsou na úrovni jednotlivých členských států a na úrovni EU vyčleňovány na vzdělávání a odbornou přípravu pro zlepšení situace v oblasti zaměstnanosti, zejména u mladých lidí a starších pracovníků.

1.2 EHSV se domnívá, že program Erasmus pro všechny by měl být klíčovým nástrojem ke zintenzivnění podpory vzdělávání a odborné přípravy s cílem zvýšit kvalifikaci občanů, pomoci řešit vysokou úroveň nezaměstnanosti mládeže v mnoha členských státech, uspokojit potřebu kvalifikované pracovní síly a odstranit nesoulad mezi dovednostmi a potřebami trhu práce. V době hospodářské krize a negativních dopadů na trh práce je využití takového nástroje zvlášť důležité. Nesoulad mezi dovednostmi a potřebami trhu práce je všude tam, kde se vyskytuje, třeba zmírnit s cílem snížit nezaměstnanost, a to zejména u mladých lidí.

1.3 EHSV souhlasí s návrhem na výrazné navýšení rozpočtu budoucího programu na 19 miliard EUR, a podporuje tedy návrh Evropské komise týkající se celkového rozpočtu. Vyzývá Evropský parlament a Radu, aby toto navýšení podpořily.

1.4 Vzhledem k současné hospodářské situaci EHSV rozhodně podporuje opatření, jež jsou v rámci tohoto programu navrhována: jednoznačné zaměření na klíčová opatření; snížení roztříštěnosti stávajících opatření, cílů a programů; rozsáhlejší využívání paušálních částek, jednotkových nákladů nebo financování s pevnou sazbou a zmírnění formálních požadavků na příjemce a členské státy; snížení administrativní zátěže národních agentur; návrh případně pověřit jednu národní agenturu zvyšováním kritického množství a snižováním nákladů na řízení.

1.5 EHSV však poukazuje na to, že při provádění úsporných opatření je nutné brát v potaz dlouhodobé prognózy pro jednotlivá odvětví a uplatňovat zásadu rozumné úspornosti a inteligentního sestavování rozpočtu.

1.6 S přihlédnutím ke všem navrhovaným úsporným opatřením EHSV důrazně doporučuje zachovat samostatné a na sobě nezávislé podprogramy s minimálním přídělem finančních prostředků na hlavní odvětví programu (tj. vysokoškolské vzdělávání, odborné vzdělávání a příprava, vzdělávání a učení dospělých, školní vzdělávání, iniciativy v oblasti mládeže a sport) a případně je dále rozvíjet. Patří sem zejména mobilita žáků a mládeže ve skupinách, resp. třídách, mobilita výzkumných pracovníků a vyučujících na vysokých školách, začleňování znevýhodněných mladých lidí, přípravné návštěvy, dvoustranné a vícestranné školní projekty, partnerství a mobilita, a také partnerství v oblasti vzdělávání dospělých. Je zde třeba věnovat pozornost specifickým vzdělávacím zájmům nezaměstnaných mužů a žen. Řada navrhovaných administrativních reforem by zajistila, aby celkové náklady na řízení zůstaly v podstatě nezměněné a aby samostatné podprogramy zaručily docílení zamýšleného účinku a ochránily iniciativy tohoto programu před možnou nestálostí a nezdarem.

1.7 EHSV zdůrazňuje, že vzdělávání hraje velmi důležitou úlohu při řešení současné situace, a je potěšen skutečností, že se to v tomto programu odráží. Pro splnění hlavních strategických cílů EU je však nezbytné usilovat o soudržnost mezi formálním vzděláváním a neformálním a informálním učením, což znamená, že neformálnímu a informálnímu učení musí být v nynějším návrhu programu připisován stejný význam jako formálnímu vzdělávání.

1.8 EHSV je znepokojen tím, že zde chybí některá opatření, která v současnosti dobře fungují a jsou oceňována v programu Mládež v akci, a že tato skutečnost může vést k výraznému zhoršení evropské spolupráce v oblasti mládeže.

1.9 EHSV se domnívá, že nabývání dovedností a znalostí a jejich zdokonalování přináší více než jen dosažení stávajícího hlavního cíle odstraňování překážek v oblasti zaměstnanosti a že přispívá k rozvoji aktivního občanství a sociální soudržnosti. Těmto cílům ale v návrhu není věnována žádná pozornost. Kromě toho by v novém programu Erasmus měla být posílena úloha sociálních partnerů a dalších organizací občanské společnosti.

1.10 EHSV vítá cíl větší mobility ve vzdělávání, jelikož se jedná o jeden z faktorů umožňujících rozvoj klíčových dovedností, především těch, jež jsou důležité pro trh práce a pro společnost, a cíl rozsáhlejšího zapojení mladých lidí do demokratického života v Evropě. Mobilita sama o sobě však nevyřeší výše zmíněné problémy. Měla by se věnovat větší pozornost příležitostem k uplatnění dovedností získaných díky opatřením zaměřeným na mobilitu a významu mobility v procesu celoživotního učení.

1.11 EHSV je toho názoru, že by učení mělo být dostupné všem a v každé fázi života, a proto rozhodně podporuje navrhované celoživotní pojetí učení, které má zajistit stejný přístup k různým způsobům formálního vzdělávání a neformálního či informálního učení pro všechny. EHSV zdůrazňuje svůj již dříve vyslovený požadavek „učení pro dlouhý život“. Navrhované nařízení však jak se zdá nepřejímá toto celoživotní pojetí učení, pokud jde o zpřístupnění programu všem skupinám učících se, od malých dětí až po seniory. Program by měl být inkluzivnější a měl by být přizpůsoben všem skupinám učících se. EHSV proto vyzývá k tomu, aby byla formulována funkční a jednoznačná definice celoživotního učení a aby byla navržena cílenější opatření pro zlepšení přístupu všech skupin k učení.

1.12 Na ty, kdo se zapojí do opatření tvořících součást programu, je třeba nahlížet jako na šiřitele evropských hodnot, což by se mělo v programu náležitě odrazit.

1.13 EHSV uznává, že stávající program Erasmus je velmi úspěšný (stejně jako je tomu např. u Evropské dobrovolné služby). Současně je EHSV znepokojen tím, že značka „Erasmus“ je širokou veřejností vnímána především jako synonymum pro činnosti v oblasti vysokoškolského vzdělávání a obecně formálního vzdělávání. Otázkou lepšího informování o programu Erasmus coby jednotné koncepci pro všechny oblasti vzdělávání se zatím nikdo nezabýval, což může vést ke vzniku dodatečných překážek, např. vyšších nákladů na styk s veřejností a dalších nenadálých výdajů. Vzhledem k tomu, že do oficiálního zahájení programu zbývá jen jeden rok, se EHSV obává, že rozšířit povědomí o této značce nebude možné nebo se to nepodaří. Doporučuje rovněž zachovat nynější názvy podprogramů.

1.14 Výbor vítá zachování veškerých činností Jean Monnet, jež mají sloužit k podpoře vysokoškolské výuky a výzkumu evropské integrace, ale považuje za nutné, aby tato specifická podpora nebyla soustředěna pouze na dvě instituce uvedené v návrhu Evropské komise. Výbor požaduje, aby byl jako celek převzat seznam šesti evropských zařízení podporovaných programem Jean Monnet 2007–2013. Umožní to využít přidané hodnoty, akademické komplementarity a širší kulturní rozmanitosti dalších čtyř institucí působících v evropském zájmu.

Výbor tedy navrhuje pozměnit článek 10 takto:

(m) podporovat tyto evropské akademické instituce, které sledují jakýkoliv cíl v evropském zájmu: (i) Evropský univerzitní institut ve Florencii; (ii) Evropskou univerzitu (v Brugách a Natolinu); (iii) Akademii evropského práva v Trevíru; (iv) Mezinárodní středisko evropského vzdělávání v Nice; (v) Evropský institut veřejné správy v Maastrichtu; (vi) Evropskou agenturu pro rozvoj speciálního vzdělávání v Odense.

2. Návrh Komise

2.1 Programem Erasmus pro všechny chce Komise sjednotit všechny současné programy EU a mezinárodní programy v oblasti vzdělávání, odborné přípravy, mládeže a sportu a nahradit sedm stávajících programů – program celoživotního učení, Mládež v akci, Erasmus Mundus, Tempus, Alfa, Edulink a programy dvoustranné spolupráce s průmyslově vyspělými zeměmi – jedním. Jak Komise uvádí, má se tím zvýšit efektivita, usnadnit podávání grantových žádostí a snížit duplicita a roztříštěnost.

2.2 Komise navrhuje přibližně 70 % navýšení v porovnání se stávajícím sedmiletým rozpočtem, což by znamenalo, že by pro období 2014–2020 bylo na tento nový program přiděleno 19 miliard EUR. Dvě třetiny těchto finančních prostředků mají být použity na granty na podporu individuální mobility za účelem zlepšování znalostí a dovedností.

2.3 Nový program se má soustředit na přidanou hodnotu EU a systémové dopady a má podporovat tři druhy činností: vzdělávací příležitosti pro jednotlivce v EU i mimo ni; institucionální spolupráci mezi vzdělávacími institucemi, mládežnickými organizacemi, podniky, místními a regionálními orgány a nevládními organizacemi; prosazování reforem v členských státech zaměřených na modernizaci systémů vzdělávání a odborné přípravy a na podporu inovací, podnikání a zaměstnatelnosti.

2.4 Komise uvádí, že racionalizovaná struktura nového programu spolu s výrazně navýšenými investicemi umožní EU, aby poskytla studentům, stážistům, mladým lidem, učitelům, mladým pracovníkům, a nejen jim, mnohem více příležitostí, jak si zlepšit dovednosti a vyhlídky na zaměstnání a osobně se rozvíjet. Erasmus pro všechny má podpořit výzkum a výuku týkající se evropské integrace a sport na rekreační úrovni.

2.5 Navrhovaný program má přispět k dosažení cílů strategie Evropa 2020, strategického rámce evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020) a evropské spolupráce v oblasti mládeže (2010–2018), k provádění stěžejních iniciativ strategie Evropa 2020, jako je např. Mládež v pohybu a Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa, a také k udržitelnému rozvoji třetích zemí na poli vysokoškolského vzdělávání a k rozvoji evropského rozměru ve sportu.

3. Obecné připomínky

3.1 Hlavní strategické dokumenty EU týkající se vzdělávání, odborné přípravy a mládeže přičítají iniciativám v uvedených oblastech stejnou prioritu. EHSV zdůrazňuje, že by se při definování cílů programu mělo zabránit dojmu, že formální vzdělávání má vyšší prioritu než neformální a informální učení, jako je např. vzdělávání dospělých, odborné vzdělávání a příprava, školní vzdělávání, činnosti zaměřené na mládež a sport. Je naprosto nezbytné zamezit vzniku nerovností mezi jednotlivými odvětvími, neboť to může narušit celoživotní pojetí učení obsažené v tomto programu.

3.2 EHSV vítá možnost podpory politických reforem, jako je provádění boloňského a kodaňského procesu a strukturovaného dialogu s mladými lidmi, a vítá rovněž podporu zavádění nástrojů transparentnosti EU.

3.3 Program zaručuje, že „granty na mobilitu ve vzdělávání poskytnuté jednotlivcům jsou osvobozeny od veškerých daní a sociálních příspěvků. Totéž osvobození se vztahuje na zprostředkovatelské subjekty, které tuto finanční podporu poskytují dotčeným jednotlivcům.“ EHSV s tímto osvobozením souhlasí a žádá Komisi, aby ve spolupráci s členskými státy prozkoumala a vyřešila problematické případy (např. situaci, kdy jsou granty na mobilitu započteny do příjmů rodiny, jíž se v důsledku toho sníží sociální podpora), jež byly zaznamenány při provádění stávajících opatření zaměřených na mobilitu.

3.4 Důrazně podporuje skutečnost, že byly do programu začleněny činnosti týkající se sportu v podobě samostatné kapitoly s vlastním rozpočtem. Tento podprogram totiž prostřednictvím nadnárodních projektů, budování kapacit sportovních organizací a větších příležitostí k partnerství zaručí širší a efektivnější zapojení zainteresovaných subjektů do tvorby politiky v oblasti sportu a lepší řízení sportovních orgánů a podnítí evropské občany – hlavně mladé lidi – k větší aktivitě.

3.5 EHSV uznává, že zřízení jedné národní agentury v členských státech, která bude mít případně na starosti řízení činností v rámci programu, je pravděpodobně účinnějším řešením, pokud jde o uživatelskou přístupnost, pracovní zátěž a nákladovou efektivitu. Žadatelům o granty by však měl být zaručen regionální přístup k programu a je třeba podotknout, že zřízení jedné národní agentury nemusí odpovídat různým podmínkám panujícím v jednotlivých členských státech. Současně by nemělo dojít k nárůstu celkových administrativních požadavků na žadatele, zejména nevládní organizace působící v oblasti neformálního učení. Administrativní zátěž by naopak měla být neustále posuzována a snižována. EHSV rovněž vybízí k tomu, aby bylo členským státům doporučeno zapojovat do řízení tohoto programu na vnitrostátní úrovni aktivněji občanskou společnost a sociální partnery.

3.6 EHSV vítá cíl snížit stávající složitost a roztříštěnost jednotlivých cílů a opatření, aby se zvýšila nákladová efektivita a aby se nepokračovalo v opatřeních, jež postrádají kritické množství nutné pro dlouhotrvající dopad. EHSV však – jak je uvedeno v odstavci 1.6 tohoto stanoviska – důrazně doporučuje zachovat samostatné a na sobě nezávislé podprogramy s minimálním přídělem finančních prostředků na hlavní odvětví programu.

3.7 EHSV sice rozhodně souhlasí s tím, že jsou nezbytná rozsáhlejší opatření ke zvýšení efektivity a snížení nákladů, poukazuje ale na to, že je nutné zajistit rovnováhu mezi potřebou větších a efektivnějších projektů a potřebou inkluzivního přístupu. Nelze podceňovat přínos malých organizací pro všechny formy vzdělávání, tyto organizace tedy musí mít i nadále možnost se tohoto programu účastnit.

3.8 EHSV konstatuje, že v programu není zmíněna mobilita žáků. Poukazuje proto na to, že připravenost na mobilitu je nutné vytvářet v raném věku, a nikoli teprve ve fázi odborného či vysokoškolského vzdělávání. V této souvislosti je velmi důležité, aby pokračovala úspěšná partnerství škol v rámci programu Comenius a aby byla žákům umožněna krátkodobější mobilita.

3.9 EHSV poukazuje na to, že opatření přijatá v rámci tohoto programu ke zlepšení přístupu znevýhodněných skupin obyvatel k opatřením týkajícím se mobility jsou nedostatečná. Rozšíření účasti nedostatečně zastoupených skupin na vzdělávání a učení by se mělo stát jednoznačnou prioritou, neboť to má zásadní význam pro vytvoření spravedlivější společnosti a pro hospodářský růst. Vzdělání rodičů a sociálně-ekonomické zázemí v současnosti ještě pořád hraje nepřiměřenou úlohu v možnostech přístupu jednotlivců ke vzdělávání a v jejich šancích na jeho úspěšné absolvování a v určitých zemích jsou zde některé skupiny obyvatel nedostatečně zastoupeny.

3.10 V programech mobility je nutné nalézt rovnováhu mezi kvalitou a rovným přístupem na jedné straně a kvantitou na straně druhé tak, aby se do nich mohly zapojit osoby pocházející ze znevýhodněných poměrů. Např. je možné zvážit přehodnocení výše grantů na mobilitu, jež je nyní považována za nedostatečnou a neflexibilní s ohledem na různé hospodářské podmínky v zúčastněných zemích (1).

3.11 Dala by se zvážit možnost využití Evropského sociálního fondu a strukturálních fondů k financování účasti mladých lidí z méně rozvinutých regionů na opatřeních týkajících se individuální mobility ve vzdělávání a na stážích a učňovské praxi v podnicích v jiných členských státech.

3.12 EHSV vybízí k většímu úsilí o lepší shromaždování a analýzu údajů, obzvláště co se týče zaměstnatelnosti, sociálního rozměru, celoživotního učení, možnosti převádění grantů a půjček a celkové kvality a vlivu mobility, a navrhuje, aby byly ex post vyhodnoceny zkušenosti z opatření v oblasti mobility. Tyto údaje napomohou k monitorování provádění tohoto programu a umožní aktivně reagovat na případné změny.

3.13 EHSV znovu zdůrazňuje, že podporuje ustanovení, jehož cílem je zvýšit efektivitu zdrojů programu a snížit duplicitu a roztříštěnost stávajících opatření. Proto vybízí k tomu, aby byla tato otázka obecně ve větší míře brána v potaz a aby byly přezkoumány všechny stávající programy v působnosti Evropské komise, jejichž cíle jsou zcela či zčásti v souladu s navrhovaným programem. Např. program Erasmus pro mladé podnikatele, který částečně financuje Komise, je řízen samostatně, ačkoliv by mohl přispět k plnění cílů stanovených v programu Erasmus pro všechny.

3.14 Stávající procentuální rozdělení přidělených prostředků uvedené v čl. 13 odst. 3 (Rozpočet) není dostatečně objasněno. EHSV navrhuje navýšit procentuální příděl na spolupráci na inovacích a osvědčených postupech, protože většina analýz provedených v předcházejících fázích programů v oblasti celoživotního učení prokázala, že institucionální spolupráce je vysoce efektivní z hlediska nákladů.

4. Opatření v oblasti vzdělávání a odborné přípravy

4.1 EHSV kvituje navýšení rozpočtu na odborné vzdělávání a přípravu. Doporučuje však, aby byl v programu stanoven jednoznačný cíl tak, aby tento program přispěl k dosažení referenční úrovně pro odborné vzdělávání a přípravu: „V roce 2020 by mělo během studia v EU průměrně alespoň 6 % osob ve věku 18–34 let, které jsou absolventy počátečního odborného vzdělávání a přípravy, strávit určité období studiem či odbornou přípravou související s počátečním odborným vzděláváním (včetně pracovních stáží) v zahraničí, přičemž toto období by mělo trvat alespoň dva týdny (10 pracovních dní), nebo méně, je-li doloženo prostřednictvím Europassu“ (2). Kromě toho by část rozpočtu měla být vyčleněna na podporu programů v oblasti učňovského vzdělávání.

4.2 S ohledem na tuto referenční úroveň je třeba vyvinout zvláštní úsilí o odstranění praktických, technických a právních překážek bránících mobilitě ve vzdělávání, a podpořit tak vysílání praktikantů z a do malých a středních podniků a zvýšit význam zapojení těchto podniků do mobility pro učně a stážisty. S přihlédnutím k množství a rozsahu činností v tomto odvětví a k závěrům uvedeným v Posouzení dopadu na činnosti v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (3) EHSV navrhuje zvážit, zda je momentálně navrhovaný minimální příděl na tuto oblast vzdělávání ve výši 17 % dostatečný.

4.3 EHSV rovněž navrhuje, aby byli učni a stážisté v programu označeni za samostatnou cílovou skupinu. Napomohlo by to k plnění nových politických závazků týkajících se podpory učňovského vzdělávání a získávání poznatků v pracovním procesu za účelem snížení vysoké míry nezaměstnanosti u mladých lidí.

4.4 EHSV by chtěl zdůraznit slabou účast dospělých v procesu celoživotního učení a nízkou úroveň dovedností a kvalifikací u značného počtu dospělých osob v Evropě (4). Pro dosažení cíle ET 2020, podle něhož by „se alespoň 15 % dospělých mělo účastnit programů celoživotního učení“ (5), je zapotřebí kvalitních systémů vzdělávání dospělých, poskytovatelů vzdělávání, metodiky, pracovníků a nabídky vzdělávání v celé Evropě. Vzdělávání dospělých musí být místem pro aktivní evropské občanství, jež může kvalitní program vzdělávání dospělých dále rozvinout a podpořit.

4.5 Je důležité, aby zde byly úzké vazby na odborné vzdělávání a přípravu, pro vyřešení problémů zmíněných v odstavci 4.4 je nicméně nutné oddělit vzdělávání dospělých. EHSV proto navrhuje zvážit zachování vzdělávání a učení dospělých v návrhu programu coby samostatného odvětví.

4.6 Navrhované navýšení rozpočtu na vzdělávání dospělých je sice vítáno, minimální příděl ve výši 2 % se ale zdá být nepřiměřený vzhledem k tomu, že evropské obyvatelstvo stárne a že je zapotřebí zvýšit účast dospělých na celoživotním učení. S přihlédnutím k tomu, že oblast vzdělávání dospělých je velmi rozsáhlá a působí v ní značný počet sociálních podniků, by se mělo zvážit výraznější navýšení tohoto přídělu.

4.7 Pokud jde o vzdělávání a učení dospělých, měl by program jasněji přispět k provádění Obnoveného evropského programu pro vzdělávání dospělých (6). Podporou tohoto programu může program skutečně povzbudit pokrok a pozitivní změnu ve vzdělávání dospělých, což by velkému počtu evropských občanů přineslo větší sebedůvěru, účast, aktivitu, kreativitu, osobní rozvoj a zaměstnatelnost.

4.8 Semináře i dobrovolnická činnost seniorů v rámci programu Grundtvig otevřely příležitost k účasti na evropských programech mnohým lidem, kteří by jinak tuto možnost nedostali. S přihlédnutím k přínosu těchto činností EHSV upozorňuje na to, že je třeba zaručit dospělým rovné příležitosti k účasti na programech mobility a dobrovolnictví.

4.9 EHSV pokládá tento program za neocenitelný prostředek k dosažení cíle boloňského procesu týkajícího se mobility studentů (7), který stanovila i Rada Evropské unie (8): „Do roku 2020 by mělo mít zkušenost se studiem nebo odbornou přípravou v zahraničí alespoň 20 % z těch, kdo své vzdělání dokončí v Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání“. EHSV však poukazuje na to, že je nutné přehodnotit výši grantů na individuální mobilitu, aby měly osoby pocházející ze znevýhodněných poměrů stejnou možnost zapojit se do programů mobility.

4.10 EHSV pobízí k dalšímu rozvoji společných programů a společných diplomů v celém Evropském prostoru vysokoškolského vzdělávání, poněvadž tyto programy a diplomy mohou upozornit na vnitrostátní pravidla a předpisy, jež brzdí mobilitu, zvýšit celkovou kvalitu vzdělávání a podpořit mezinárodní spolupráci mezi institucemi.

4.11 Synchronizace systémů uznávání předchozího vzdělání s evropským systémem přenosu a akumulace kreditů (ECTS) a se zaváděním evropského systému kreditů pro odborné vzdělávání a přípravu (ECVET) na základě přístupu zaměřeného na výsledky vzdělávacího procesu má klíčový význam pro dosažení cíle boloňského procesu týkajícího se mobility studentů a pro zajištění kvality programů mobility a celého procesu vzdělávání a učení. EHSV poukazuje na to, že řada zemí neprovázala kredity ECTS a ECVET s výsledky vzdělávacího procesu a že cíl vytvoření rovných příležitostí pro všechny nebyl dosažen. Proto by se měly zvážit naléhavé kroky k zakotvení systémů ECTS a ECVET coby společných nástrojů v EU, které zaručí transparentnost kvalifikací jak pro studenty, tak pro zaměstnavatele.

4.12 EHSV by rovněž rád zdůraznil, že musí probíhat neustálá koordinace na evropské úrovni s cílem pomoci členským státům přijmout opatření zaměřená na to, aby všechny nové doklady o dosažené kvalifikaci obsahovaly jasný odkaz – prostřednictvím vnitrostátních systémů kvalifikací – na příslušnou úroveň evropského rámce kvalifikací. Jelikož je jasné, že tohoto cíle (9) nebude dosaženo v oficiální lhůtě do roku 2012, je zapotřebí další koordinace a dalších kroků pro urychlení zavádění evropského rámce kvalifikací.

4.13 EHSV navrhuje, aby byla vyšší priorita přikládána mobilitě pracovníků, jež velkou měrou přispívá k vysoké kvalitě vzdělávacích programů a k mezinárodnějšímu zaměření institucí. EHSV vyzývá k užší spolupráci s členskými státy pro odstranění překážek bránících této mobilitě, které souvisejí se systémy sociálního zabezpečení, důchody a uznáváním kvalifikací.

4.14 V souvislosti s tím, co uvedl ve svém stanovisku k iniciativě Mládež v pohybu (10), EHSV požaduje podrobnější popis navrhovaného systému půjček pro studenty, kteří chtějí absolvovat magisterské studium v jiné zemi EU, aby bylo zajištěno, že bude proces poskytování půjček pečlivě propracován a že o něm budou mladí lidé informováni, neboť je důležité uchránit mladé lidi pokud možno před chycením se do dluhové pasti. S ohledem na snahy zavést navrhovaný systém půjček je třeba zajistit, aby tyto půjčky byly atraktivní a dostupné (především pro znevýhodněné studenty), aby bylo dosaženo odhadovaného počtu 331 100 studentů.

4.15 Kromě toho EHSV vyzývá k posouzení všech možných důsledků navrhovaného systému půjček, včetně dopadu na vnitrostátní a regionální systémy finanční podpory a na výši školného ve vysokoškolských institucích. Výsledky tohoto posouzení by měly být zpřístupněny co nejširší veřejnosti.

4.16 EHSV vyzývá instituce Evropské unie, aby – kromě navrhovaného systému půjček – prostřednictvím svých politik dále podporovaly úsilí jednotlivých členských států pro zajištění plné převoditelnosti státních grantů a půjček v rámci celé EU, čímž se podpoří mobilita a zaručí rovný přístup k mobilitě a vzdělávání.

5. Činnosti v oblasti mládeže

5.1 EHSV vyzdvihuje efektivitu stávajícího programu Mládež v akci (11). Podle odhadů poskytne program Mládež v akci zhruba 1 000 000 mladých Evropanů příležitost k neformálnímu vzdělávání a mobilitě a je zřejmé, že díky podpoře mládežnických organizací stávající program trvale ovlivnil situaci mladých Evropanů. Přínos tohoto programu pro mladé lidi lze tudíž považovat za mnohem větší než u jakéhokoliv jiného programu EU, což není v návrhu náležitě zohledněno.

5.2 EHSV je znepokojen tím, že stávající návrh tíhne k nerovnému přístupu k příjemcům a ztěžuje dostupnost programu Mládež v akci pro ty znevýhodněné skupiny mladých lidí, které se k němu nyní mohou dostat prostřednictvím malých a místních mládežnických organizací.

5.3 ESHV se domnívá, že by v programu měla být přisuzována vyšší politická a finanční priorita mladým lidem a politice týkající se mládeže, s ohledem na to, že řada cílů strategie Evropa 2020, strategického rámce evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020), evropské spolupráce v oblasti mládeže (2010–2018) a stěžejních iniciativ, jako je např. Mládež v pohybu a Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa, souvisí s mládeží.

5.4 Vzhledem k rozsahu a množství činností a k počtu účastníků stávajícího programu Mládež v akci a k jeho schopnosti zapojit znevýhodněné skupiny EHSV vyzývá k opětovnému zvážení, zda navrhovaný minimální příděl na mládež ve výši pouhých 7 % zajistí dosažení stanovených cílů týkajících se mládeže, a k tomu, aby byl v rámci tohoto programu navržen samostatný podprogram věnovaný mládeži a aby na něj byly vyčleněny odpovídající prostředky. O takovém přístupu se hovořilo již ve stanovisku EHSV k iniciativě Mládež v pohybu (12). Měla by být zachována všechna stávající dílčí opatření programu Mládež v akci.

5.5 EHSV zdůrazňuje, že program Mládež v akci momentálně pomáhá podporovat činnosti, jimž by se jinak žádné podpory z alternativních zdrojů financování nedostalo, a že je jedním z hlavních zdrojů financování projektů zaměřených na mladé lidi. To platí obzvláště pro malé a místní či regionální organizace. Absence této podpory by mohla mít závažné negativní důsledky pro oblast mládeže v Evropě. Pokud by taková situace nastala, mohla by se snížit orientace řady mládežnických organizací na Evropu, neboť to jsou evropské sítě, kdo podporují menší a místní organizace při účasti na evropských programech. Zbyl by tak prostor pouze pro velké organizace a instituce, což by bylo v přímý neprospěch místních, regionálních a malých organizací.

5.6 EHSV upozorňuje na to, že program by měl jasněji přispět k provádění čl. 165 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v němž se uvádí, že činnost Unie je zaměřena na „podporu rozvoje výměn mládeže a pedagogických pracovníků a podporu účasti mladých lidí na demokratickém životě Evropy“.

6. Opatření související s demografickými změnami

EHSV navrhuje, aby byl pro finanční období EU 2014–2020 zaveden samostatný program pod názvem „Generace v akci“. Mezigenerační dialog je požadován v řadě programů a návrhů, např. v oblasti aktivního a zdravého stárnutí, v otázkách udržitelnosti (vývoj směrem k udržitelnému životnímu stylu), v oblasti energetické účinnosti atd.

EHSV je přesvědčen o tom, že společná mobilita mladých a starších lidí výrazně přispívá ke vzájemnému uznávání, podpoře sociální soudržnosti a společné odpovědnosti za evropské hodnoty.

V Bruselu dne 29. března 2012. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) SEC(2011) 1402 final, COM(2011) 788 final.

(2) Závěry Rady o referenční úrovni mobility ve vzdělávání, 3 128. zasedání Rady ve složení pro vzdělávání, mládež, kulturu a sport ve dnech 28.–29. listopadu 2011.

(3) „Odborné vzdělávání a příprava v rámci podprogramu Leonardo da Vinci podporuje rozvoj kodaňského procesu a zavádění systémů kvality pro odborné vzdělávání a přípravu a skýtá jedinečné příležitosti k internacionalizaci, mobilitě a inovacím v oblasti odborného vzdělávání a přípravy.“

(4) COM(2007) 558 final.

(5) http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/doc34_en.htm.

(6) Usnesení Rady o obnoveném evropském programu pro vzdělávání dospělých (16743/11), 17. listopadu 2011.

(7) Komuniké konference evropských ministrů odpovědných za vysokoškolské vzdělávání, Leuven a Louvain-la-Neuve, 28.–29. dubna 2009.

(8) Závěry Rady o modernizaci vysokoškolského vzdělávání, 3 128. zasedání Rady ve složení pro vzdělávání, mládež, kulturu a sport ve dnech 28.–29. listopadu 2011.

(9) Doporučení Evropského parlamentu a Rady o zavedení evropského rámce kvalifikací pro celoživotní vzdělávání (2008/C 111/01), 23. dubna 2008.

(10) Úř. věst. C 132, 3.5.2011, s. 55.

(11) SEC(2011) 1402 final, COM(2011) 788 final.

(12) Úř. věst. C 132, 3.5.2011, s. 55.