Předchozí analýzy pocházejí z roku 2006, kdy bylo předloženo posouzení dopadů začlenění letectví do systému EU ETS, v němž byla zkoumána možnost regulace oxidů dusíku (NOx), a z roku 2008, kdy byla provedena studie s názvem „Lower NOx at higher Altitudes: Policies to Reduce the Climate Impact of Aviation NOx Emission“ (Méně oxidů dusíku ve vyšších nadmořských výškách: Opatření ke snížení dopadů emisí NOx z letectví na klima). V době těchto analýz nebyly vědecké poznatky považovány za dostatečně pokročilé, aby bylo možné navrhnout politiky k řešení těchto dopadů. Systém EU ETS, který je základním kamenem politiky EU v oblasti klimatu, tak od roku 2012 upravuje pouze emise oxidu uhličitého (CO2) z letů spadajících do tohoto systému. Tyto emise na rozdíl od dopadů nesouvisejících s CO2 přímo korelují s objemem spotřebovaného paliva.

2. Souhrn zjištění zprávy o politických opatřeních

Ve zprávě se uvádí, že je již zavedena řada opatření, která rovněž přispívají ke snižování dopadů emisí z letectví jiných než CO2 na klima. Jsou to například normy agentury EASA pro environmentální certifikaci týkající se emisí NOx a netěkavých částic z leteckých motorů. K celkovému snížení emisí CO2 dále přispěje snížení spotřeby paliva, tedy i emisí CO2, v důsledku lepšího uspořádání letového provozu prostřednictvím jednotného evropského nebe.

Další možná politická opatření k řešení dopadů letectví nesouvisejících s CO2 na klima, která byla v této zprávě posouzena, jsou rozdělena do tří kategorií: finanční/tržní opatření, opatření týkající se paliva a opatření týkající se uspořádání letového provozu (ATM). V každé z těchto kategorií jsou dále dvě možnosti. Tyto možnosti by v zásadě mohly být uplatňovány společně.

Obě analyzovaná finanční opatření spočívají v peněžním poplatku vybíraném za emise NOx z letadel na jedné straně a/nebo v zahrnutí těchto emisí do systému EU ETS na straně druhé. Uvedená opatření by dále motivovala výrobce a letecké společnosti ke snižování těchto emisí, přičemž by musela být zohledněna související vyvážení účinků. Aby bylo možné taková opatření provést, je třeba ještě vyřešit některé otázky výzkumu. Mezi ně patří potřeba lépe porozumět potenciálnímu čistému ochlazovacímu účinku emisí NOx z letadel za určitých budoucích scénářů, v nichž se sníží emise prekurzorů troposférického ozonu z povrchových zdrojů (ne z letadel); potřeba přesné, mezinárodně uznané metodiky pro odhad emisí NOx z cestovní fáze letu; potřeba vhodného měření emisí NOx v ekvivalentech CO2 a odpovídajícího časového horizontu pro emise NOx, přičemž je třeba přihlédnout k vyvážení emisí NOX a CO2 při konstrukci motoru, jakož i potřeba stanovit přiměřenou výši poplatku. Vzhledem k těmto nedořešeným otázkám výzkumu se ve zprávě odhaduje, že uvedená finanční opatření by mohla být případně provedena ve střednědobém horizontu, tj. za pět až osm let.

Opatření týkající se paliva zahrnují snížení množství aromátů v palivu (vedoucí k čistšímu spalování paliva a snížení emisí netěkavých částic) a povinné používání udržitelných leteckých paliv. Obě opatření se zaměřují na emise částic sazí a kondenzační pruhy vytvářející oblaka typu cirrus. Snížení obsahu aromátů by vyžadovalo, aby výrobci paliv přizpůsobili své výrobní postupy a systém monitorování obsahu aromátů v palivech. Vzhledem k souboru výzkumných otázek, které by bylo podle odborníků třeba vyřešit, a vzhledem k tomu, že se upřednostňuje mezinárodní norma, by toto opatření mohlo být případně zavedeno ve střednědobém (tj. za pět až osm let) až dlouhodobém horizontu (tj. za osm a více let). Povinné používání udržitelných leteckých paliv by mohlo být provedeno prostřednictvím tzv. mandátu EU k přimíchávání, který by specifikoval, že určitý postupně se zvyšující procentní podíl z celkového objemu paliva pro tryskové motory prodaného během stanoveného období musí tvořit udržitelné letecké palivo. Bylo‑li by toto opatření dobře koncipováno, mělo by vést k současnému snížení emisí netěkavých částic a síry (avšak nikoli emisí NOx) a emisí CO2. Odborníci se domnívají, že toto opatření by mohlo být případně provedeno v krátkodobém (tj. za dva až pět let) až střednědobém horizontu (tj. za pět až osm let).

Opatření v kategorii uspořádání letového provozu (ATM) spočívají v zamezení vzniku oblastí se vzduchem přesyceným ledovými částicemi a v „klimatickém poplatku“. Optimalizací dráhy letu tak, aby se zabránilo vzniku oblastí se vzduchem přesyceným ledovými částicemi a dalších regionů považovaných za klimaticky citlivé, by se na jedné straně omezil vznik cirrů z kondenzačních pruhů. Klimatický poplatek by se na straně druhé zaměřoval na všechny dopady nesouvisející s CO2 (NOx, vodní pára, saze, sírany, kondenzační pruhy). Vzhledem k tomu, že je třeba nejprve vyřešit řadu výzkumných otázek, mohlo by být podle odborníků opatření k zamezení vzniku oblastí se vzduchem přesyceným ledovými částicemi případně provedeno ve střednědobém horizontu, tj. za pět až osm let. V případě klimatického poplatku se odborníci domnívají, že vzhledem k širší povaze tohoto opatření a potřebě souvisejícího „významného“ výzkumu by mohl být případně zaveden v dlouhodobém horizontu, tj. za osm a více let.

3. Budoucí politická opatření k řešení veškerých dopadů letectví na klima

Zpráva plně potvrzuje význam dopadů činností v oblasti letectví nesouvisejících s CO2 na klima, které byly dříve jako celek odhadovány za přinejmenším stejně významné jako dopady samotného CO2. Je proto třeba zvážit, jak tyto dopady dále řešit co nejlépe nad rámec již přijatých klimatických opatření, aby bylo možné přispět k plnění cílů EU v oblasti klimatu a Pařížské dohody. Byla by tak otevřena cesta k budoucím politickým opatřením, která by řešila veškeré dopady letectví na klima. Zároveň by tyto snahy pozitivně přispěly ke zkvalitnění místního ovzduší.

Složitost dopadů nesouvisejících s CO2 na klima ve srovnání s dopady CO2 a problematika vyvážení různých dopadů (kompromisů mezi nimi) však pro politická opatření analyzovaná ve zprávě a shrnutá výše představují výzvu. Tato zpráva je důležitým krokem k lepším znalostem, a to jak v oblasti vědy, tak v oblasti politických opatření. Komise bude dále zkoumat opatření navržená odborníky, přičemž u každého z nich zváží související výhody a nevýhody. Aby tato případná opatření mohla být představena a přijata na úrovni EU, je třeba vyřešit konkrétní problémy uvedené ve zprávě. Další práce by se mohla zaměřit na tři hlavní aspekty, které nemusejí být nutně vyčerpávající: