EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 15.7.2016 COM(2016) 463 final ZPRÁVA KOMISE Kontrola uplatňování práva Evropské unie

Výroční zpráva za rok 2015 {SWD(2016) 230 final}

{SWD(2016) 231 final}



I. Úvod II. Prosazování v prioritních oblastech politiky 1. Nový impulz pro zaměstnanost, růst a investice 2. Propojený „jednotný digitální trh“ 3. Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu 4. Integrovanější a spravedlivější vnitřní trh s posílenou průmyslovou základnou 5. Hlubší a spravedlivější hospodářská a měnová unie 6. Prostor spravedlnosti a základních práv založený na vzájemné důvěře 7. Na cestě k nové migrační politice 8. Spolupráce s členskými státy k zajištění řádného provádění práva EU 8.1. Prováděcí plány: současná situace 8.2. Informativní dokumenty: současná situace III. Řízení o porušení Smlouvy IV. Před zahájením řízení o porušení Smlouvy 1. Zjišťování problémů 1.1. Věci zahájené z vlastního podnětu 1.2. Stížnosti a petice 2. Řešení problémů V. Etapy řízení o porušení smlouvy

1. Fáze předcházející zahájení soudního řízení 2. Rozsudky Soudního dvora podle článku 258 a čl. 260 odst. 2 SFEU VI. Provádění směrnic 1. Opožděné provádění 2. Postoupení věci Soudnímu dvoru podle článku 258 nebo čl. 260 odst. 3 SFEU VII. Závěr I.Úvod Účinné uplatňování právních předpisů EU je nezbytné, aby se dosahovalo přínosů politik Evropské unie pro veřejnost a podniky. Řádné uplatňování práva zajišťuje, že jednotlivci a podniky mohou požívat svých práv a docílit rychlé a účinné nápravy, jsou-li jejich práva porušena. Zajištění provádění práva EU je proto pro Evropskou komisi prioritou. Nejsou-li právní předpisy provedeny nebo správně uplatňovány, jsou oslabovány základy EU. Kontrola a posílení uplatňování práva EU je prioritou Junckerovy Komise a klíčovou součástí balíčku týkajícího se zlepšování právní úpravy. Výsledky této kontroly jsou zahrnovány do hodnocení práva, do posouzení dopadů nových iniciativ a obecněji i do průběhu celého legislativního procesu. Cílem je lepší provádění a prosazování stávajících právních předpisů a zvýšení kvality těch nových. Za včasné a přesné provedení směrnic do vnitrostátního práva, jakož i za řádné uplatňování a provádění celého souboru právních předpisů EU (acquis) odpovídají členské státy. Komise jakožto strážkyně Smluv kontroluje opatření členských států a zajišťuje, aby byly jejich právní předpisy v souladu s právem EU. Těžištěm je zajištění toho, aby členské státy jednaly v souladu s právem EU, partnerská spolupráce a v případě potřeby poskytování podpory a pomoci. Zjistí-li Komise možné porušení, je prvním krokem projednání dané záležitosti s dotčeným členským státem, který je vyzván, aby problém rychle a účinně vyřešil v souladu s právem EU. Nesetká-li se tato snaha o vyřešení problému s úspěchem, může Komise zahájit formální řízení o porušení Smlouvy. Jestliže členský stát ani nadále nejedná v souladu s právem Unie, může Komise danou věc postoupit Soudnímu dvoru. Pakliže členský stát neprovede rozsudek Soudního dvora nebo neoznámí Komisi opatření k provedení směrnice přijaté legislativním postupem, jako poslední krok pak mohou být navrženy finanční sankce. Tato výroční zpráva poukazuje na hlavní aspekty vývoje politiky prosazování práva v roce 2015. Struktura zprávy zohledňuje orientaci na prosazování předpisů v prioritních oblastech politiky současné Komise. Komise podnikala například opatření k prosazování právních předpisů v oblasti migrace a azylu, jelikož vzhledem k uprchlické krizi se dostalo do popředí plné a jednotné uplatňování společných pravidel týkajících se azylu a nelegální migrace. Dalším příkladem jsou nástroje bývalého třetího pilíře v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech, kde je plné provedení a uplatňování práva EU nezbytné k zajištění koordinované evropské reakce na bezpečnostní hrozby. Kromě prioritních oblastí zkoumají dokumenty připojené k této zprávě to, jak bylo právo EU uplatňováno a jaké problémy se objevují v jednotlivých členských státech a oblastech politiky.



II.Prosazování v prioritních oblastech politiky Zajištění lepšího uplatňování a provádění právních nástrojů EU je předpokladem naplňování politik EU obecně, a zejména politických priorit Junckerovy Komise. K dosahování cílů politik EU používá Komise širokou škálu nástrojů, včetně řízení o porušení Smlouvy. Výroční zpráva za rok 2015 podává přehled o opatřeních Komise v tomto ohledu. 1.Nový impulz pro zaměstnanost, růst a investice První prioritou Junckerovy Komise je posílení konkurenceschopnosti Evropy a stimulace investic, které vytvářejí pracovní místa. Není-li však acquis EU prováděno řádně a včas, snahy o vytvoření vhodného regulačního prostředí na podporu podniků a tvorby pracovních míst jsou narušovány. Prosazování uplatňování a provádění právních předpisů EU tudíž významně přispívá také k zaměstnanosti, růstu a investicím. Činnost Komise v oblasti prosazování práva se v roce 2015 zaměřila na tyto oblasti: Prosazování acquis v oblasti hospodářské soutěže

Komise aktivně usilovala o prosazování antimonopolních pravidel a pravidel státní podpory. Řízení o porušení Smlouvy byla zahájena například v souvislosti s přednostními právy udělenými společnosti ve vlastnictví státu s ohledem na koncese pro vodní elektrárny v dané zemi. Komise ověřila rovněž právní předpisy omezující pravomoci vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž. V návaznosti na řízení podle čl. 260 odst. 2 SFEU jednala Komise aktivně a žádala Soudní dvůr, aby členským státům, které nezískaly zpět protiprávní a neslučitelnou státní podporu, uložil paušální částky a penále. Důsledný výkon rozhodnutí je nezbytný pro věrohodnost kontrol Komise v oblasti státních podpor. Prosazování acquis v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci Správné a včasné provedení a uplatňování směrnic EU v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci má zásadní význam pro zajištění účinné ochrany zdraví a bezpečnosti pracovníků, jakož i rovných podmínek na vnitřním trhu přispívajících k růstu, zaměstnanosti a investicím v EU. Komise zahájila kontroly týkající se provedení směrnice o zajištění souladu směrnic v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci s nařízením o klasifikaci, označování a balení látek a směsí ze strany členských států. Tato směrnice tím, že zajišťuje spojitost mezi směrnicemi v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci a nařízením o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, významně přispívá k ochraně zdraví pracovníků před rizikem expozice nebezpečným chemickým látkám. Komise provádí rovněž kontroly správného provedení směrnice Rady, kterou se provádí Rámcová dohoda o prevenci poranění ostrými předměty v nemocnicích a ostatních zdravotnických zařízeních, uzavřená sociálními partnery, v členských státech. Prosazování acquis v oblasti vzdělávání Správné uplatňování právních předpisů EU v oblasti vzdělávání má významný dopad na práva občanů EU, včetně mobilních studentů. Stížnosti, které Komise v této oblasti obdržela, se týkají přístupu ke vzdělávání, a zejména záležitostí souvisejících s rovným zacházením, pokud jde mimo jiné o stipendia, granty a půjčky, školné, jazykové požadavky, zlevnění cen jízdného pro studenty nebo správní praxi. Prvořadým cílem Komise je usnadnit vzdělávací mobilitu občanů prostřednictvím správného uplatňování právních předpisů EU, které je během doby vzdělávání podporují, a přispívají tak k zaměstnanosti a růstu. Prosazování acquis v oblasti životního prostředí Při prosazování pravidel EU v oblasti životního prostředí se Komise zaměřila na dosažení cílů strategie Evropa 2020 a přispění k silnějšímu „oběhovému“ hospodářství, které udržitelněji využívá zdroje. Účinné prosazování environmentálních právních předpisů je nejen součástí podpory právního státu a předpokladem pro vytváření zdravějšího životního prostředí v celé EU. Pomáhá rovněž zajistit rovné podmínky pro všechny členské státy a hospodářské subjekty, jež musí dodržovat environmentální požadavky. Důsledné prosazování stimuluje rovněž trh k hledání inovativních možností účinnějšího využívání zdrojů a snížení závislosti na dovozu. Tyto inovace mohou podnikům v EU poskytnout konkurenční náskok a vytvářet pracovní příležitosti. V některých členských státech přetrvávají při provádění a prosazování právních předpisů EU v oblasti životního prostředí významné nedostatky. Tak je tomu zejména s ohledem na nakládání s odpady, infrastrukturu pro čištění odpadních vod a dodržování mezních hodnot pro kvalitu ovzduší. Komise se těmito nedostatky i nadále zabývala s pomocí právních prostředků, zejména řízení o porušení Smlouvy, avšak rovněž podporou souladu. Komise například podporuje lepší nakládání s komunálním odpadem v regionech s nedostatečnými či průměrnými výsledky. Na základě posouzení situace v oblasti nakládání s odpady v jednotlivých členských státech jsou vypracovávány „plány“ s doporučeními k zlepšení nakládání s komunálním odpadem v jednotlivých zemích. Tyto iniciativy pomáhají při provádění iniciativy týkající se „oběhového hospodářství“, kterou Komise zahájila v prosinci 2015. Prosazování acquis v oblasti zemědělství Strategie Komise v oblasti prosazování se zaměřila na zajištění toho, aby byla provedena zemědělská opatření s největším potenciálem, pokud jde o podporu růstu a zaměstnanosti. Prioritou bylo správné uplatňování předpisů, které upravují režim přímých plateb v rámci reformy společné zemědělské politiky v období 2014–2020, ze strany členských států. Roční přímé platby zajišťují základní ochranu příjmů zemědělců před šoky, jimž je zemědělství vystaveno, jako je kolísání cen a povětrnostní podmínky. To pomáhá předcházet nadměrnému úbytku pracovních míst a výstupu v zemědělství i v mnoha dalších odvětvích, která jsou na něm závislá. Komise podrobně sledovala rovněž uplatňování režimů jakosti EU, jež zemědělcům a výrobcům potravin umožňují rozvíjet schopnost spotřebitelů rozpoznat produkty se zvláštními vlastnostmi, které jsou spojeny s jejich původem (v případě tzv. zeměpisných označení). V odvětví ekologické produkce byly mimoto provedeny kontroly souladu s cílem předcházet podvodům, odhalovat je a zabývat se jimi a zvýšit důvěru spotřebitelů. Významné úsilí bylo vynaloženo také na zajištění toho, aby byla podpora rozvoje venkova, kterou členské státy poskytují prostřednictvím programů rozvoje venkova, v souladu s příslušnými pravidly EU a kritérii schválených programů. Prosazování acquis v oblasti námořních záležitostí a rybolovu Komise podrobně sledovala oblasti zachování rybolovných zdrojů a kontroly rybolovu, jež jsou nezbytné pro vytvoření „oběhového“ hospodářství, v němž jsou rybolovné zdroje využívány udržitelným způsobem. To pomůže zajistit zaměstnanost a růst v odvětví rybolovu v dlouhodobém horizontu. Zvláštní pozornost byla věnována systémovým nedostatkům ve vnitrostátních systémech pro sledování rybolovu, které umožňují, aby nezákonné rybolovné činnosti zůstaly neodhaleny, což poškozuje udržitelnost tohoto odvětví. V souladu s cílem EU stát se silnějším celosvětovým aktérem v oblasti rybolovu jednala Komise rovněž v řadě případů, kdy nebyla respektována výlučná vnější pravomoc EU.

2.Propojený „jednotný digitální trh“ Strategie Komise týkající se prosazování předpisů v oblasti komunikačních sítí, obsahu a technologií se zaměřila na priority, mezi něž patří například strukturální prvky právních předpisů o elektronických komunikacích, jako jsou nezávislost vnitrostátních regulačních orgánů, dodržování konzultačních postupů a lhůt při přezkumu trhu, řízení spektra a svoboda usazování. Činnosti v oblasti prosazování se zabývaly rovněž klíčovými ustanoveními pro zachování vnitřního trhu s audiovizuálními službami, jako je zásada země původu a svoboda příjmu. Komise mimoto uskutečnila kontroly souladu provedení směrnice o opakovaném použití informací veřejného sektoru ze strany členských států.

3.Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu „Rámcová strategie Komise k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu“ stanoví, že „důsledné provádění a přísné prosazování stávajících právních předpisů v oblasti energetiky a souvisejících oblastí má pro stanovení energetické unie prvořadý význam“. Komise podrobně sledovala uplatňování acquis v oblasti klimatu a energetické politiky. Realizovala systematické kontroly provádění a dodržování níže uvedených směrnic ze strany členských států: směrnice v rámci třetího energetického balíčku, směrnice o bezpečnosti činností na moři, směrnice o energetické účinnosti, směrnice o energetické náročnosti budov, směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, směrnice o zásobách ropy a směrnice o radioaktivním odpadu, směrnice o systému EU pro obchodování s povolenkami na emise, směrnice o jakosti paliv a směrnice o geologickém ukládání oxidu uhličitého. Kvůli opožděnému provedení směrnice o bezpečnosti činností na moři zahájila Komise patnáct řízení o porušení Smlouvy. Dialogy v rámci projektu EU Pilot a řízení o porušení Smlouvy byly kromě toho systematicky zahajovány i kvůli neplnění povinností týkajících se podávání zpráv, zejména podle směrnic o energetické účinnosti a energetické náročnosti budov a nařízení o zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu. To vedlo k téměř 100% plnění dotčených povinností souvisejících s podáváním zpráv. 4.Integrovanější a spravedlivější vnitřní trh s posílenou průmyslovou základnou Jednotný trh poskytuje evropským podnikům ohromné příležitosti a spotřebitelům zajišťuje větší výběr a nižší ceny. Umožňuje lidem cestovat, žít, pracovat a studovat tam, kde chtějí. Tyto přínosy se však neprojeví, nejsou-li pravidla vnitřního trhu uplatňována a prováděna nebo jsou-li narušována jinými překážkami. Prosazování acquis v oblasti jednotného trhu, průmyslu, podnikání a malých a středních podniků (dále jen „MSP“) Nová strategie Komise pro jednotný trh předpokládá ucelenější přístup k prosazování předpisů týkajících se jednotného trhu, včetně uplatňování strategie inteligentního vymáhání. To zahrnuje všechny fáze tvorby politik od jejich navrhování, přes provádění až po informování v souladu s metodou zlepšování právní úpravy. Patří sem lepší začleňování hodnocení a vymáhání do návrhů politik a lepší pomoc a pokyny pro členské státy při provádění předpisů týkajících se jednotného trhu. Strategie slibuje rovněž konzistentnější a efektivnější politiku vymáhání zaměřenou na zlepšení celkového dodržování předpisů týkajících se jednotného trhu a obecně práva EU. V souladu s novým přístupem vypracovaly Komise a řada členských států v roce 2015 vnitrostátní strategie k zadávání veřejných zakázek s cílem odstranit příčiny systémových a opakujících se problémů. Komise vedla s členskými státy dialogy o konkrétních záležitostech, aby jim pomohla předcházet potížím při provádění. Komise se mimoto zavázala určit zvláštní problémy při uplatňování a provádění, které vyplývají z pravidel zadávání veřejných zakázek v oblastech jako zdraví, IT, energetika a nakládání s odpady. Komise jednala také v případě zjištěného porušování pravidel vnitřního trhu týkajících se právní formy a držení podílů na kapitálu podle směrnice o službách. To v roce 2015 vedlo k zahájení deseti dialogů v rámci projektu EU Pilot a šesti řízením o porušení Smlouvy.

Případy porušení související se směrnicí o opožděných platbách mají významný vliv na finanční ozdravné programy členských států. Na uhrazení nedoplatků soukromým dodavatelům podle směrnice se vztahuje memorandum o porozumění uzavřené mezi Evropským mechanismem stability a Řeckem a dohled po ukončení portugalského programu. Jelikož tyto programy stanoví, že by všechny závazky veřejných subjektů měly být vyrovnány v konkrétní lhůtě, může to mít důsledky pro plnění povinností podle směrnice o opožděných platbách. Prosazování acquis v oblasti ochrany spotřebitele Soudní dvůr EU soustavně upevňuje zásadu, že procesní pravidla členských států musí přihlížet k obecně slabšímu postavení spotřebitelů, aby ti mohli mít skutečně prospěch z právních předpisů EU v oblasti ochrany spotřebitele. V roce 2015 Soudní dvůr tuto judikaturu dále rozvinul na základě zásady kontroly z moci úřední ze strany vnitrostátních soudů, zásady rovnocennosti a zásady efektivity. Komise proto důsledky judikatury Soudního dvora založené na těchto zásadách projednávala s jednotlivými členskými státy, a to během dialogů v rámci projektu EU Pilot i v rámci řízení o porušení Smlouvy. Komise zadala také studii týkající se dopadů judikatury Soudního dvora EU na postupy v jednotlivých členských státech. Komise zahájila řízení o porušení Smlouvy v souvislosti s opožděným provedením směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů, která se týká rozvoje účinného systému pro alternativní řešení sporů spotřebitelů ve spojení s on-line platformou. Komise posoudila také kvalitu vnitrostátních opatření k provedení směrnice o právech spotřebitelů, která se vztahuje mimo jiné na smlouvy uzavřené elektronickou cestou. V důsledku těchto kontrol zahájila Komise kvůli nesouladu dvacet dialogů v rámci projektu EU Pilot. Mnoho členských států pokračovalo v roce 2015 v legislativních změnách k zajištění souladu vnitrostátních právních předpisů se směrnicí o nekalých obchodních praktikách. Komise současně pokračovala v práci na aktualizaci pokynů k uplatňování směrnice z roku 2009, aby se zlepšilo dodržování ze strany podniků a prosazování v členských státech. K legislativním změnám v několika členských státech vedly také dialogy v rámci projektu EU Pilot a řízení o porušení Smlouvy v souvislosti se směrnicí o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy. Tyto změny mají zajistit dodržování požadavku, aby organizátoři a/nebo prodejci souborných služeb nabízeli dostatečné záruky pro zajištění vrácení vložených prostředků a pro návrat spotřebitele v případě platební neschopnosti nebo úpadku. V prosinci 2015 předložila Komise rovněž zprávu o uplatňování směrnice o smlouvách o dočasném užívání ubytovacího zařízení (timeshare). Komise při lepším prosazování práv spotřebitelů navíc úzce spolupracuje s orgány pro ochranu spotřebitele. V odvětví pronájmu vozidel se pět velkých půjčoven automobilů dohodlo na významném přehodnocení způsobu, jakým jednají se spotřebiteli. Občané budou mít prospěch z větší jasnosti ohledně pojistek a možností doplňování pohonných hmot a z větší transparentnosti cen. Prosazování acquis v oblasti zdraví a bezpečnosti potravin V roce 2015 se Komise zaměřila na zajištění plného provedení směrnice o přeshraniční zdravotní péči. Součástí bylo zahájení řady řízení o porušení Smlouvy. V reakci na to zvýšily členské státy své úsilí, aby bylo provedení dokončeno před postoupením věci Soudnímu dvoru. V oblasti zdraví zahájila Komise v rámci projektu EU Pilot dialogy ohledně správného provedení směrnice o lidských tkáních a buňkách. Prosazování v oblasti dobrých životních podmínek zvířat začalo zahájením řízení o porušení Smlouvy proti řadě členských států kvůli nedodržování požadavků týkajících se nosnic a chovu prasat ve skupinách. V roce 2015 to přineslo očekávané výsledky a většina případů byla vzhledem k souladu s příslušnými směrnicemi uzavřena. Prosazování acquis v oblasti mobility a dopravy V této oblasti Komise zahájila a vedla řízení o porušení Smlouvy s ohledem na záležitosti, které mají přímý dopad na dotvoření vnitřního trhu, konkrétně: diskriminační uživatelské poplatky u osobních automobilů, omezení přístupu podnikatelů v silniční nákladní dopravě – nerezidentů na vnitrostátní trhy silniční dopravy, překážky svobody usazování v důsledku monopolních podmínek při přijímání dělníků v docích a omezení, pokud jde o poskytování dopravních služeb a o volný pohyb zboží v důsledku vnitrostátních právních předpisů o minimální mzdě. V roce 2015 zintenzivnily členské státy své úsilí, aby vyhověly rozhodnutím Soudního dvora, která vyžadovala plné uplatňování předpisů prvního železničního balíčku. Komise proto mohla ukončit související řízení o porušení Smlouvy vedená proti třem členským státům. K včasnému provedení směrnice o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru však členské státy podobné úsilí nevyvinuly. Komise proto zahájila dvacet řízení o porušení Smlouvy. Komise aktivně usilovala o větší využívání digitálních technologií, zejména v odvětví silniční dopravy. Sledování uplatňování práva EU v této oblasti se zintenzivnilo a v roce 2015 bylo zahájeno nebo vedeno několik řízení o porušení Smlouvy v souvislosti s uplatňováním směrnice o interoperabilitě elektronických systémů pro výběr mýtného. Kontroly souladu týkající se provedení směrnice o řidičských průkazech vedly v roce 2015 k zahájení dvaceti řízení o porušení Smlouvy. Prosazování acquis v oblasti přímých daní Komise sledovala tři iniciativy týkající se souladu s právními předpisy EU v oblasti přímých daní, které byly zahájeny mezi roky 2011 a 2014. Všechny tři iniciativy mají přinést prospěch daňovým poplatníkům. První iniciativa zkoumá, zda členské státy přiznávají rovné daňové zacházení osobám, jež zdědí majetek v jiném členském státě. Druhá iniciativa ověřuje, zda se osobám, které žijí v jednom členském státě, ale pracují v jiném (přeshraniční pracovníci), dostává rovného daňového zacházení. Třetí iniciativa, která byla zahájena koncem roku 2014, předchozí iniciativy doplňuje a posuzuje daňové zacházení s osobami, které se stěhují z jednoho členského státu EU do jiného členského státu (mobilní osoby). 5.Hlubší a spravedlivější hospodářská a měnová unie Pro finanční stabilitu je nezbytný rozvoj unie kapitálových trhů, dokončení bankovní unie a usnadnění přeshraničních investic. Politika prosazování práva, kterou Komise uplatňuje v této oblasti, se zaměřila na sledování včasného a správného provedení směrnic, jež byly přijaty v rámci finanční reformy.

Zvláštní pozornost byla věnována směrnici o ozdravných postupech a řešení krize bank a směrnici o systémech pojištění vkladů. Provedení těchto směrnic má zásadní význam pro realizaci nově vytvořeného jednotného mechanismu pro řešení krizí, jenž hospodářskou a měnovou unii dále prohloubí. Komise rovněž ověřila, zda byly ve vnitrostátním právu provedeny včas směrnice o účetnictví a transparentnosti. Komise navíc provedla kontroly souladu a v případě potřeby zahájila řízení o porušení Smlouvy kvůli nedodržení: směrnice o přístupu k činnosti úvěrových institucí a obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky, směrnice o finančních konglomerátech, směrnice Solventnost II a Omnibus II, směrnice o správcích alternativních investičních fondů a směrnice o ratingu. 6.Prostor spravedlnosti a základních práv založený na vzájemné důvěře Evropané sdílejí hodnoty a požívají práv, která jsou stanovena ve Smlouvách EU a Listině základních práv. Jednou ze základních svobod EU je volný pohyb osob. Zásadní význam pro zajištění toho, aby mohli Evropané využívat plně své právo na volný pohyb, má uplatňování směrnice o volném pohybu a souvisejícího acquis vnitrostátními správními orgány na místní úrovni. Nedostatečná jasnost ohledně práv a povinnosti občanů EU může jejich volný pohyb omezovat. Komise je proto odhodlána pomoci vnitrostátním správním orgánům tuto nedostatečnou informovanost odstranit. Za tímto účelem vyvíjí nástroj elektronického učení věnovaný právu občanů EU na volný pohyb. To vnitrostátním správním orgánům, které mají přímý či nepřímý dopad na právo občanů EU na volný pohyb, poskytne praktický nástroj, jenž umožní lépe pochopit práva a povinnosti spojené s volným pohybem, a tudíž zlepšit jejich uplatňování v praxi. V roce 2015 se dosáhlo významného pokroku a nástroj bude orgánům členských států zpřístupněn v roce 2016. V oblasti trestního práva musely členské státy v roce 2015 do svých vnitrostátních právních předpisů provést dvě klíčové směrnice týkající se spravedlnosti a základních práv. První z nich má zajistit náležitá opatření k ochraně obětí trestných činů (evropský ochranný příkaz). Druhá zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu těchto obětí. Komise zahájila řízení o porušení Smlouvy vůči členským státům, které své povinnosti nesplnily. Komise rovněž zahájila nebo dokončila kontroly souladu vnitrostátních právních předpisů se směrnicemi o procesních právech a v případě zjištěných nedostatků zahájila dialogy v rámci projektu EU Pilot. Pokud jde o justiční spolupráci v občanských věcech, Komise kladla důraz na prosazování a ochranu práv dětí, zejména předcházení mezinárodním únosům dětí a boj proti nim. Komise zaujala stanovisko, že celá problematika mezinárodních únosů dětí (včetně souhlasu s přistoupením nových zemí k Haagské úmluvě o mezinárodních únosech dětí z roku 1980) spadá do výlučné vnější pravomoci EU, a to s ohledem na přijetí souběžných vnitřních právních předpisů EU (nařízení Brusel IIa). Vzhledem k námitkám většiny členských států a po zahájení řízení o porušení Smlouvy proti řadě členských států kvůli nerespektování výlučné vnější pravomoci EU v této oblasti si Komise vyžádala posudek Soudního dvora. Soudní dvůr potvrdil, že výlučná pravomoc EU zahrnuje souhlas s přistoupením třetí země k Haagské úmluvě. Na základě posudku Soudního dvora obnovila Rada jednání o předložených návrzích Komise týkajících se této záležitosti, které Komise zveřejnila v roce 2015. V oblasti ochrany údajů prohlásil Soudní dvůr ve svém rozsudku ze dne 6. října 2015 za neplatné rozhodnutí Komise o zásadách bezpečného přístavu. Soudní dvůr judikoval, že rozhodnutí neobsahuje dostatečná zjištění Komise ohledně toho, že přístup veřejných orgánů ve Spojených státech k údajům předaným na základě rozhodnutí je omezený nebo že existuje účinná právní ochrana před zásahy tohoto druhu, zejména s ohledem na články 7, 8 a 47 Listiny základních práv Evropské unie. Na základě rozsudku vydala Komise dne 6. listopadu 2015 sdělení o předávání osobních údajů z EU do Spojených států amerických podle směrnice o ochraně osobních údajů. Toto sdělení podává přehled alternativních nástrojů pro transatlantické předávání údajů podle směrnice při absenci rozhodnutí o odpovídající úrovni ochrany. Pokud jde o rovné zacházení a zákaz diskriminace, Komise pokračovala v boji proti diskriminaci Romů v členských státech prostřednictvím intenzivnějšího prosazování směrnice o rasové rovnosti. Zahájila řízení o porušení Smlouvy proti druhému členskému státu kvůli diskriminaci romských dětí v oblasti vzdělávání a dále vedla dialog v rámci projektu EU Pilot s několika dalšími členskými státy pro podezření, že diskriminují Romy v oblasti bydlení a/nebo vzdělávání. Komise se také dále snažila posílit vnitrostátní orgány pro rovné zacházení zřízené na základě směrnic o rovném zacházení, aby mohly proti diskriminaci bojovat a mohly pomáhat jejím obětem. Evropský program pro bezpečnost, který byl přijat v roce 2015, má členským státům poskytnout nástroje pro boj proti bezprostředním i dlouhodobým bezpečnostním hrozbám. V této souvislosti zahájila Komise v rámci projektu EU Pilot dialogy se dvanácti členskými státy, které nesplnily povinnosti podle nařízení o prekurzorech výbušnin. Komise se dále snažila zajistit plné provedení a správné uplatňování směrnice o prevenci obchodování s lidmi, boji proti němu a o ochraně obětí a směrnice o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii. V průběhu roku 2015 musely členské státy navíc provést směrnici o útocích na informační systémy. Komise zahájila řízení o porušení Smlouvy proti členským státům, které své povinnosti nesplnily. V rámci programu je jako priorita stanoveno správné provedení a uplatňování nástrojů bývalého „třetího pilíře“ v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech. Přechodné období stanovené v protokolu č. 36 Lisabonské smlouvy dne 1. prosince 2014 skončilo. Tímto byla zrušena omezení týkající se soudní kontroly ze strany Evropského soudního dvora a pravomocí Komise podle článku 258 SFEU, pokud jde o kontrolu uplatňování právních předpisů EU v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech. Správné provedení a uplatňování nástrojů bývalého třetího pilíře je nezbytné pro řádné fungování politik EU v oblasti svobody, bezpečnosti a práva. Aby Komise získala úplný a přesný přehled o provádění těchto nástrojů a aby mohla plnit svou úlohu strážkyně Smluv, vyzvala všechny členské státy, aby oznámily svá vnitrostátní opatření k provedení nástrojů, které se na ně vztahují, do 15. března 2015, načež byla tato lhůta prodloužena do 15. května 2015. Ačkoliv Komise obdržela vysoký počet oznámení, některé členské státy opatření k provedení řady těchto nástrojů neoznámily. V prosinci 2015 kontaktovala Komise členské státy, které neoznámily úplná opatření k provedení následujících nástrojů: rámcové rozhodnutí Rady 2006/960/SVV (nazývané rovněž „švédská iniciativa“), rámcové rozhodnutí Rady 2003/568/SVV o boji proti korupci v soukromém sektoru, rámcové rozhodnutí Rady 2008/841/SVV o boji proti organizované trestné činnosti,

rámcové rozhodnutí 2009/315/SVV o výměně informací z rejstříku trestů mezi členskými státy (ECRIS), rámcové rozhodnutí 2009/829/SVV o evropském příkazu k výkonu dohledu, rámcové rozhodnutí 2008/947/SVV o probaci a alternativních trestech a rámcové rozhodnutí 2008/909/SVV o předávání odsouzených osob. Komise posoudila také soulad oznámených vnitrostátních prováděcích opatření s právem EU. 7.Na cestě k nové migrační politice Politické směry předsedy Komise Junckera z července 2014 řadí migraci k prvořadým politickým prioritám Komise ve funkčním období 2014–2019. V tomto kontextu přijala Komise v roce 2015 evropský program pro migraci. Tento program stanoví nový komplexní přístup, který spojuje vnitřní i vnější politiky a který je založen na vzájemné důvěře a solidaritě mezi členskými státy a orgány EU. Zaměřuje se na účinné provádění práva EU. Plné a jednotné uplatňování společných pravidel v oblasti azylu a nelegální migrace členskými státy je proto třeba zajistit prostřednictvím systematického sledování ze strany Komise. Na základě programu se Komise roce 2015 prioritně zabývala porušováním právních nástrojů v oblasti azylu, přičemž se zvlášť zaměřovala na rychlé vyřízení všech případů opožděného provedení. Do konce roku zahájila Komise 37 řízení o porušení Smlouvy kvůli opožděnému provedení přepracované směrnice o azylovém řízení a přepracované směrnice o podmínkách přijímání. Ve dvou případech opožděného provedení přepracované kvalifikační směrnice zaslala Komise dotčeným členským státům odůvodněná stanoviska. Komise vedla proti členským státům řízení o porušení Smlouvy rovněž kvůli nesprávnému provádění a/nebo porušování právních předpisů EU v oblasti azylu. To se týkalo zejména systémových nedostatků (jimiž se zabývala druhá doplňující výzva zaslaná Řecku) a v případě Maďarska souladu nově přijatých právních předpisů s acquis EU v oblasti azylu a Listinou základních práv. Komise také zahájila řízení o porušení Smlouvy proti čtyřem členským státům kvůli nesprávnému provádění nařízení o systému Eurodac. Tato řízení souvisela s povinností pořizovat otisky prstů osob, které žádají o azyl nebo překračují nelegálně vnější hranice, a předávat je systému Eurodac. Správné provádění směrnice o navracení má klíčový význam pro dosažení cílů programu spočívajících v předcházení nelegální migraci a boje proti ní. Komise v této oblasti zaslala členským státům úřední dopisy ohledně vydávání rozhodnutí o navracení a jejich výkonu v souladu se směrnicí o navracení. Proti jednomu členskému státu zahájila Komise řízení o porušení Smlouvy kvůli nesprávnému uplatňování směrnice. O provádění acquis EU v oblasti azylu podávala Komise veřejnosti pravidelně zprávy. 8.Spolupráce s členskými státy k zajištění řádného provádění práva EU Jedním z klíčových cílů balíčku týkajícího se zlepšování právní úpravy je zajištění toho, aby bylo právo EU členskými státy správně uplatňováno a prováděno. Způsob provádění nových právních předpisů je nutno zohlednit již při jejich navrhování, s dostatečným předstihem před jejich přijetím. Podle ustálené judikatury Soudního dvora musí členské státy informovat Komisi jasně a přesně o způsobu provedení směrnic EU ve vnitrostátním právu. V odůvodněných případech vkládá normorvůrce na návrh Komise bod odůvodnění, který odkazuje na závazek členských států poskytnout Komisi kromě znění vnitrostátních prováděcích opatření i informativní dokumenty (viz pododdíl 8.2). Prováděcí plány: současná situace V balíčku týkajícím se zlepšování právní úpravy se Komise zavázala členským státům aktivně pomáhat při provádění a uplatňování právních předpisů tím, že bude pro určité směrnice a nařízení vypracovávat prováděcí plány. Třebaže odpovědnost za uplatňování práva EU nesou členské státy, prováděcí plány jim mají pomoci uplatňovat právo účinně a včas. Plány poukazují na problémy, kterým budou členské státy čelit a které budou muset při přípravě na provádění a uplatňování předpisů zohlednit. Poskytují rovněž širokou škálu nástrojů, jež mají členským státům při provádění práva Unie pomoci, jako jsou metodické pokyny, odborné skupiny a vyhrazené internetové stránky. Prováděcí plány byly připojeny k pěti návrhům směrnic (jedné v oblasti zaměstnanosti a sociálního začleňování a čtyřem v oblasti životního prostředí), které Komise vydala v roce 2015. Prováděcí plán byl vyhotoven pro návrh Komise týkající se směrnice, jež má usnadnit přístup spotřebitelů se zdravotním postižením k řadě výrobků a služeb. Plán nastiňuje pomoc, kterou Komise členským státům poskytne v těchto hlavních rizikových oblastech: řádné provedení směrnice do dvou let a její řádné uplatňování do šesti let po přijetí směrnice,

odpovídající sledování a hodnocení směrnice, jež má být zajištěno prostřednictvím zpráv podávaných každých pět let, a snaha o zajištění informovanosti spotřebitelů o výrobcích a službách, na něž se směrnice vztahuje. To bude vyžadovat úzkou spolupráci s hospodářskými subjekty, zúčastněnými stranami a vnitrostátními orgány. Další prováděcí plán byl připojen ke čtyřem návrhům směrnic, jež jsou součástí balíčku upravujícího „oběhové hospodářství“. Tyto návrhy pozmění šest směrnic v oblasti nakládání s odpady: směrnice o odpadech, o obalech a obalových odpadech, o skládkách odpadů, o vozidlech s ukončenou životností, o bateriích a akumulátorech a odpadních bateriích a akumulátorech a o odpadních elektrických a elektronických zařízeních. V plánu byly určeny níže uvedené problémy při provádění spolu s možnými podpůrnými opatřeními ze strany Komise: dosažení cílů ve stanovených lhůtách. To zahrnuje rozvoj infrastruktury pro oddělený sběr a zpracování odpadu, aktualizaci plánů pro nakládání s odpady, prosazování a koordinaci mezi orgány na všech úrovních, omezené využívání skládkování a zavedení ekonomických nástrojů a monitorování a podávání zpráv o kvalitě. To zahrnuje lepší sběr údajů a rozvoj spolehlivějších systémů pro ověřování údajů a systémů vykazování. Komise se domnívá, že tyto plány pomohou členským státům navrhované směrnice účinně provést a uplatňovat. Využívání prováděcích plánů ze strany členských států bude Komise sledovat. Informativní dokumenty: současná situace Orgány a členské státy EU se v roce 2011 dohodly na tom, že při oznamování vnitrostátních prováděcích opatření Komisi musí členské státy případně poskytnout rovněž informace o provedení směrnic ve vnitrostátním právu. Komise může členské státy požádat, aby v odůvodněných případech poskytly doplňující informace („informativní dokumenty“). Informativní dokumenty hrají zásadní úlohu při podpoře náležitého pochopení vnitrostátních prováděcích opatření. Napomáhají při sledování souladu: bez těchto dokumentů by byly ke sledování způsobu provedení ve všech členských státech zapotřebí značné zdroje a četné kontakty s vnitrostátními orgány. Jelikož prováděcí opatření je nutno spojit se složitým stávajícím právním rámcem, znamená výsledné provedení stovky opatření, která je nutno posoudit. V roce 2015 si Komise informativní dokumenty vyžádala u dvanácti z celkem čtrnácti návrhů směrnic předložených Evropskému parlamentu a Radě. Z 38 směrnic, které Parlament a Rada přijaly v průběhu roku, si Komise informativní dokumenty vyžádala u sedmi. Ve všech sedmi případech byl dohodnutý bod odůvodnění o potřebě těchto dokumentů v konečném textu zachován. V průběhu roku musely členské státy provést 56 směrnic. Zavázaly se předložit informativní dokumenty u jedenácti z nich. V současnosti jsou vnitrostátní opatření u těchto směrnic posuzována, takže Komise ještě nemůže vyvodit závěry ohledně kvality obdržených informativních dokumentů. Dvě z jedenácti směrnic, u nichž se členské státy zavázaly poskytnout informativní dokumenty, se týkají životního prostředí. Komise obdržela dvanáct informativních dokumentů pro směrnici o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek a třináct pro směrnici o prioritních látkách v oblasti vodní politiky. Tyto dokumenty pomohly Komisi posoudit provedení těchto směrnic v dotčených členských státech. Osvědčeným postupem byly srovnávací tabulky, které předložilo Maďarsko pro směrnici o kontrole nebezpečí závažných havárií. Tyto dokumenty byly kvalitní a obsahovaly potřebné údaje, jež Komisi umožnily posoudit úplnost provedení této důležité směrnice ve vnitrostátním právu ze strany Maďarska. Čtyři z jedenácti směrnic se týkají oblasti finančních trhů. Členské státy předaly Komisi jedenáct informativních dokumentů ke směrnici o účetnictví, pět ke směrnici o transparentnosti, devět pro směrnici o systémech pojištění vkladů a třináct ke směrnici Omnibus II. V mnoha případech jsou poskytnutými informativními dokumenty srovnávací tabulky, které obvykle zahrnují přesné informace o provedení ustanovení směrnice a o souvisejících vnitrostátních předpisech. Kvalita poskytnutých dokumentů se liší. V jednom případě ukazovaly kromě vnitrostátních ustanovení provádějících jednotlivá ustanovení směrnice o systémech pojištění vkladů rovněž to, která ustanovení provedena nebyla a proč, a příslušné využité možnosti a diskreční pravomoci. V jiných případech nebyly informativní dokumenty předložené ke směrnici Omnibus II, která mění dvě předchozí směrnice, úplné; odkazovaly pouze na jednu pozměněnou směrnici a nepodávaly přehled o provedení ostatních částí pozměňující směrnice. Dvě z jedenácti směrnic se týkají dopravy. Komise obdržela šest informativních dokumentů ke směrnici o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru a jedenáct ke směrnici o řidičských průkazech. Kvalita dokumentů k první směrnici se jeví jako uspokojivá a tyto dokumenty poskytují Komisi potřebné informace. Posuzování dokumentů ke směrnici o řidičských průkazech bylo teprve zahájeno, neboť lhůta pro provedení byla stanovena na 31. prosince 2015. Dvě z jedenácti směrnic se věnují oblasti migrace a vnitřních věcí. Patnáct členských států předložilo dokumenty ve formě srovnávacích tabulek k provedení směrnice o azylovém řízení. Ke směrnici o podmínkách přijímání poskytlo informativní dokumenty třináct členských států. Téměř ve všech případech byly poskytnuty podrobné srovnávací tabulky. Poslední z jedenácti směrnic je směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů. K této směrnici obdržela Komise jedenáct informativních dokumentů. Jejich kvalita se jeví jako uspokojivá. Jeden členský stát připojil připomínky ohledně vnitrostátní judikatury a správních opatření, které objasňovaly vnitrostátní systém. Jiný členský stát poskytl údaje o způsobu provedení a uvedl důvody, proč nebylo některá opatření třeba provést, jelikož již existovaly vnitrostátní předpisy (jež byly do dokumentu vždy zkopírovány). Jeden členský stát uvedl jednoznačné odkazy na předpisy provedené na decentralizované úrovni. Svému závazku, že spolu s vnitrostátními opatřeními k provedení směrnic do jejich právního řádu poskytnou také informativní dokumenty, nedostály členské státy v roce 2015 ve všech případech. Pokud informativní dokumenty poskytnuty byly, první posouzení naznačuje, že jejich kvalita je nevyrovnaná. Ve svých výročních zprávách o uplatňování práva EU bude Komise Parlament a Radu informovat o informativních dokumentech i nadále.



III.Řízení o porušení Smlouvy

Existují tři hlavní typy porušování práva EU: a)neoznámení: členský stát neinformuje Komisi včas o opatřeních, kterými provádí směrnici; b)neshoda/nesoulad: Komise se domnívá, že právní předpisy členského státu nejsou v souladu s požadavky právních předpisů EU; c)nesprávné/špatné uplatňování: právo EU není ze strany vnitrostátních orgánů uplatňováno správně, nebo není uplatňováno vůbec. Porušení může být odhaleno při vlastním šetření Komise, nebo na ně mohou upozornit stížnosti a petice veřejnosti, podniků a nevládních nebo jiných organizací. Komise občany aktivně zapojuje do vyřizování jejich stížností a informuje je o rozhodnutích přijatých ve všech fázích řízení. Pokud není dialog s členským státem v rámci projektu EU Pilot ohledně podezření na porušení úspěšný nebo pokud naléhavost či jiný převažující zájem vyžaduje okamžitá opatření, může Komise rozhodnout o zahájení formálního řízení o porušení Smlouvy podle článku 258 SFEU. Řízení o porušení Smlouvy je rozděleno na fázi předcházející zahájení soudního řízení a na fázi soudního řízení. Ve fázi před zahájením soudního řízení Komise nejprve zašle dotyčnému členskému státu výzvu se žádostí o vysvětlení ve stanovené lhůtě. Není-li odpověď členského státu uspokojivá, nebo pokud členský stát neodpoví vůbec, zašle mu Komise odůvodněné stanovisko, v němž členský stát požádá o zajištění souladu v určené lhůtě. Jestliže členský stát odůvodněnému stanovisku nevyhoví, může Komise zahájit soudní řízení tím, že podle článku 258 SFEU věc postoupí Soudnímu dvoru. Pokud Komise podá u Soudního dvora žalobu na některý členský stát kvůli nesplnění povinnosti oznámit opatření provádějící určitou směrnici, která byla přijata legislativním postupem, může Komise podle čl. 260 odst. 3 SFEU navrhnout finanční sankce. Soudní dvůr může s Komisí souhlasit a rozhodnout, že dotyčný členský stát porušil své povinnosti podle práva EU. Pokud tak Soudní dvůr učiní, avšak členský stát přesto nepodnikne kroky potřebné k zajištění souladu, může Komise pokračovat v řízení o porušení Smlouvy podle čl. 260 odst. 2 SFEU. To je spojeno s opětovným postoupením případu členského státu Soudnímu dvoru po zaslání výzvy podle čl. 260 odst. 2 SFEU. V těchto případech může Komise navrhnout a Soudní dvůr uložit finanční sankce ve formě paušální platby a/nebo denního penále či penále za jiné stanovené období. Soudní dvůr se může na žádost vnitrostátních soudů zabývat případy neshody vnitrostátních právních předpisů s ohledem na právní předpisy EU rovněž v rozhodnutích o předběžné otázce podle článku 267 SFEU. Ačkoliv se rozhodnutí o předběžné otázce liší od rozsudků o porušení Smlouvy, poskytují Komisi další příležitost k zajištění nápravy porušování práva Unie vyplývajícího z vnitrostátních právních předpisů nebo jejich uplatňování. V návaznosti na rozhodnutí Soudního dvora o předběžné otázce, ve kterých Soudní dvůr zjistí neshodu vnitrostátních právních předpisů, přijímá Komise systematicky opatření.



IV.Před zahájením řízení o porušení Smlouvy 1.Zjišťování problémů Věci zahájené z vlastního podnětu Komise zkoumá provádění práva EU především z vlastního podnětu. Nevyžaduje-li naléhavost nebo jiný převažující zájem jiný postup, zahájí Komise s dotyčným členským státem v případě podezření na nesoulad obvykle dvoustranná jednání prostřednictvím projektu EU Pilot, jehož cílem je nalézt řešení v souladu s právem EU (projekt EU Pilot je objasněn v bodě 2 níže). V roce 2015 bylo v rámci projektu EU Pilot zahájeno 578 šetření (v roce 2014 to bylo 777). V roce 2015 patřily ke třem oblastem politiky s nejvyšším počtem potenciálních případů porušení mobilita a doprava (96 nových případů v rámci projektu EU Pilot), energetika (84) a životní prostředí (77). Pokud jde o členské státy, jednalo se především o Itálii (37 nových případů v rámci projektu EU Pilot), Portugalsko (30) a Německo (28). Stížnosti a petice Veřejnost, podniky a nevládní a jiné organizace velmi aktivně oznamovaly potenciální porušování práva EU i v roce 2015. Počet nových stížností se však poprvé od roku 2011 snížil (oproti roku 2014 přibližně o 9 %).

Další klíčové údaje o stížnostech veřejnosti zachycuje níže uvedené schéma: Počet stížností veřejnosti otevřených na konci roku 2 963 > stížnosti otevřené na konci roku 2014 3 450 > nové stížnosti zaregistrované v roce 2015 3 315 > stížnosti vyřízené v roce 2015 = 3 098 > stížnosti otevřené na konci roku 2015 V roce 2015 bylo zaregistrováno 3 450 nových stížnosti. Třemi členskými státy, proti nimž bylo podáno nejvíce stížností, byly Itálie, Španělsko a Německo. • Itálie: 637 stížností, většina z nich se týkala zaměstnanosti, sociálních věcí a sociálního začleňování (286 stížností), daní a celní unie (69 stížností) a vnitřního trhu, průmyslu, podnikání a MSP (64 stížností); • Španělsko: 342 stížností, zejména v souvislosti se zaměstnaností, sociálními věcmi a sociálním začleňováním (66 stížností), spravedlností a spotřebiteli (65 stížností) a vnitřním trhem, průmyslem, podnikáním a MSP (59 stížností); • Německo: 274 stížností, které se týkaly především spravedlnosti a spotřebitelů (48 stížností), daní a celní unie (36 stížností) a vnitřního trhu, průmyslu, podnikání a MSP (32 stížností). Níže uvedený graf ukazuje pět oblastí politiky s nejvyšším počtem nových stížností. Společně na ně připadá 72 % všech stížností podaných na všechny členské státy v roce 2015. V roce 2015 bylo vyřízeno 3 315 stížností. Jakmile Komise stížnosti posoudila, zahájila s členskými státy dialogy v rámci projektu EU Pilot s cílem objasnit, zda došlo k porušení pravidel EU. Ne všechny stížnosti vedly k dvoustranným jednáním s členskými státy, a to z těchto důvodů: nedošlo k porušení práva EU (2 247), Komise neměla pravomoc jednat (152) nebo podání nebylo považováno za stížnost (454). Těchto 2 853 stížností bylo proto uzavřeno. Stížnosti vedoucí k diskusím v rámci projektu EU Pilot souvisely nejčastěji s vnitřním trhem, průmyslem, podnikáním a MSP (76 případů otevřených v rámci projektu EU Pilot), daněmi a celní unií (55) a zaměstnaností, sociálními věcmi a sociálním začleňováním (28). I tyto stížnosti se týkaly většinou Itálie, Španělska a Německa. • Itálie: 30 nových případů v rámci projektu EU Pilot, většinou šlo o stížnosti na daně a celní unii (8), vnitřní trh, průmysl, podnikání a MSP (5) a zdraví a bezpečnost potravin (4). • Španělsko: 24 nových případů v rámci projektu EU Pilot, zejména v souvislosti se stížnostmi na zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování (7) a vnitřní trh, průmysl, podnikání a MSP (4). • Německo: 21 nových případů v rámci projektu EU Pilot, většinou se jednalo o stížnosti na vnitřní trh, průmysl, podnikání a MSP (10) a daně a celní unii (5). Na nedostatky v tom, jakým způsobem některé členské státy provádějí a uplatňují určité právní předpisy EU, upozorňoval Komisi v roce 2015 i Evropský parlament na základě petic a otázek. Jednalo se o následující oblasti: Životní prostředí: Finsku byla zaslána výzva kvůli provedení směrnice o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí. V pěti dalších případech v oblasti životního prostředí zahájila Komise s dotyčnými členskými státy dvoustranné dialogy. Případy se týkaly břidlicového plynu, populací vlků, nesprávného uplatňování směrnice o posuzování vlivů na životní prostředí a souladu vnitrostátních právních předpisů s požadavky směrnice o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí.

Spravedlnost: Otázka k písemnému zodpovězení v Parlamentu vedla Komisi k tomu, že jeden členský stát upozornila na své obavy ohledně slučitelnosti jeho vnitrostátních právních předpisů o pracovnících donucovacích orgánů se zásadou volného pohybu osob. Na základě petice pak Komise zahájila s jedním členským státem dvoustranný dialog ohledně omezení v souvislosti se změnou jména po uzavření sňatku. Daně: Komise zahájila s řadou členských států dvoustranná jednání o daních z nemovitosti a místních pobytových daní hrazených studenty. 2.Řešení problémů Projekt EU Pilot je iniciativou Komise, jejímž cílem je hledat řešení problémů při uplatňování práva EU. Opírá se o internetovou databázi a komunikační nástroj. Dialogem v rámci projektu EU Pilot lze ve prospěch veřejnosti a podniků často vyřešit problémy rychleji a dosáhnout dodržování povinností vyplývajících z práva EU. Počet nových případů v rámci projektu EU Pilot v letech 2011 až 2013 postupně rostl (viz graf níže). V roce 2015 však tento počet poklesl pod úroveň z roku 2011: zahájeno bylo 881 nových případů (pokles přibližně o 30 % oproti roku 2014).



Následující schéma uvádí hlavní údaje o případech řešených v rámci projektu EU Pilot v roce 2015: Případy v rámci projektu EU Pilot otevřené na konci roku 1 348 > případy v rámci EU Pilot otevřené na konci roku 2014 881 > nové případy v rámci projektu EU Pilot zaregistrované v roce 2015 969 > případy v rámci projektu EU vyřízené v roce 2015 = 1 260 > případy v rámci projektu EU Pilot otevřené na konci roku 2015 V roce 2015 bylo v rámci projektu EU Pilot otevřeno 881 nových případů. Z tohoto celkového počtu bylo 295 případů otevřeno na základě stížností a 578 případů otevřela Komise z vlastního podnětu. Následující výsečový graf znázorňuje oblasti politiky, v nichž byla v roce 2015 otevřena většina nových případů v rámci projektu EU Pilot: V roce 2015 bylo v rámci projektu EU Pilot vyřízeno 969 případů. Komise uzavřela 726 případů poté, co od dotčených členských států obdržela uspokojivou odpověď. Podíl vyřešených případů tedy činí 75 %, což je naprosto stejně jako v roce 2014. Celkem 243 případů v rámci projektu EU Pilot bylo uzavřeno poté, co Komise odmítla odpovědi poskytnuté členskými státy. Z tohoto počtu následovalo v 201 případech formální řízení o porušení Smlouvy (v roce 2014 to bylo 325 případů). Zatímco 65 případů se zakládalo na stížnosti, ve zbývajících 136 případech se jednalo o vlastní podnět Komise. Většina případů v rámci projektu EU Pilot, které vedly k formálnímu řízení o porušení Smlouvy, se týkala těchto oblastí politiky: mobilita a doprava (50 případů), životní prostředí (38), vnitřní trh, průmysl, podnikání a MSP (29) a daně a celní unie (26). Nejvyšší počet případů v rámci projektu EU Pilot, u nichž následovalo řízení o porušení Smlouvy, měly Itálie, Francie a Španělsko (19, 17, resp. 16 případů).

Na konci roku 2015 bylo v rámci projektu EU Pilot otevřeno 1 260 případů. Většina z nich se týkala Itálie (111), Španělska (78) a Polska (74). Hlavní dotčenou oblastí politiky (s 298 otevřenými případy) bylo i nadále životní prostředí, poté následovala spravedlnost (191) a daně a celní unie (141). Následující graf ukazuje podíl vyřešených případů v rámci projektu EU Pilot (počet případů, které Komise uzavřela, aniž by zahájila řízení o porušení Smlouvy, podle jednotlivých členských států v roce 2015) v poměru k počtu případů, které byly v témže roce zpracovány. Členské státy by měly řešení problému zajistit do 10 týdnů (70 dnů) poté, co jsou na něj Komisí v rámci projektu EU Pilot upozorněny. Následující graf znázorňuje průměrnou dobu odezvy v roce 2015 podle jednotlivých členských států. V.Etapy řízení o porušení smlouvy 1.Fáze předcházející zahájení soudního řízení V roce 2015 zahájila Komise zasláním výzvy 742 nových řízení. Následující graf ukazuje rozdělení podle jednotlivých členských států.



Níže uvedený graf ukazuje hlavní oblasti politiky, v nichž byla nová řízení zahájena. V roce 2015 zaslala Komise členským státům rovněž 248 odůvodněných stanovisek. Hlavními dotčenými oblastmi politiky byly mobilita a doprava (49), životní prostředí (40), finanční služby (40) a energetika (36). Níže uvedený graf znázorňuje situaci podle členských států. Na konci roku 2015 bylo otevřených 1 368 případů řízení o porušení Smlouvy. To oproti předchozímu roku představuje mírný nárůst, avšak počet otevřených případů je i tak pod úrovní z roku 2011, jak ukazuje následující graf.

Následující graf ukazuje počet otevřených případů porušení Smlouvy na konci roku 2015 podle jednotlivých členských států: Níže uvedený graf znázorňuje rozdělení řízení o porušení Smlouvy, která byla otevřená na konci roku 2015, podle jednotlivých oblastí politiky: I po zahájení formálního řízení pokračuje Komise s dotčeným členským státem v dialogu s cílem dosáhnout souladu. Statistiky potvrzují, že členské státy vyvíjejí značné úsilí, aby porušení Smlouvy napravily dříve, než Soudní dvůr vynese své rozhodnutí . V roce 2015 Komise uzavřela: •474 případů porušení Smlouvy poté, co zaslala výzvu, •183 případů po zaslání odůvodněných stanovisek a •12 případů po rozhodnutí předložit věc Soudnímu dvoru, avšak ještě před podáním žaloby. Před vynesením rozsudku Soudního dvora mimoto Komise stáhla ze soudního řízení 13 případů. 2.Rozsudky Soudního dvora podle článku 258 a čl. 260 odst. 2 SFEU V roce 2015 vynesl Soudní dvůr 25 rozsudků podle článku 258 SFEU, z toho 18 (82 %) bylo vyneseno ve prospěch Komise. Nejvíce rozsudků vydal Soudní dvůr proti: Polsku (čtyři, všechny ve prospěch Komise), Belgii (dva, oba ve prospěch Komise), Bulharsku (dva, oba ve prospěch Komise), Francii (dva, oba ve prospěch Komise), Německu (dva, oba ve prospěch Komise), Řecku (dva, oba ve prospěch Komise), Lucembursku (dva, oba ve prospěch Komise), Slovensku (dva, oba ve prospěch Slovenska) a

Spojenému království (dva, jeden z nich ve prospěch Spojeného království). Nejvíce rozsudků Soudního dvora se v roce 2015 týkalo daní (9), zaměstnanosti (6) a životního prostředí (4). Členské státy často přijímají nezbytná opatření vyplývající z rozsudku Soudního dvora včas. Na konci roku však bylo po rozhodnutí Soudního dvora stále otevřeno 85 řízení o porušení Smlouvy, neboť Komise měla za to, že dotčené členské státy dosud rozsudku podle článku 258 SFEU nevyhověly. Nejvíce těchto případů se týkalo Řecka (10), Polska (8) a Španělska (7) a souviselo s životním prostředím (35), dopravou (12), daněmi (9) a zdravím a ochranou spotřebitele (7). Z těchto 85 případů již byly dva případy postoupeny Soudnímu dvoru podruhé. Pokud Soudní dvůr uloží finanční pokuty podle čl. 260 odst. 2 SFEU, musí členský stát porušující Smlouvu neprodleně zaplatit paušální částku a poté platit penále až do dosažení úplného souladu s prvním a druhým rozsudkem Soudního dvora. V roce 2015 vynesl Soudní dvůr tři rozsudky podle čl. 260 odst. 2 SFEU. Soudní dvůr uložil penále Itálii a Řecku. Na konci roku 2015 bylo po vydání rozsudku Soudního dvora podle čl. 260 odst. 2 SFEU dosud otevřeno sedm řízení o porušení Smlouvy.

VI.Provádění směrnic 1.Opožděné provádění Boj proti opožděnému provádění představuje pro Komisi dlouhodobou prioritu. Kdykoli proto Komise postupuje případ členského státu Soudnímu dvoru podle článku 258 a čl. 260 odst. 3 SFEU kvůli tomu, že jí stát nesdělil opatření k provedení směrnice přijaté legislativním postupem, navrhuje Komise finanční sankce (podrobnosti viz část VI oddíl 2). Počet směrnic s prováděcí lhůtou v daném roce Nové případy porušení z důvodu opožděného provedení směrnic V roce 2015 mělo být provedeno 56 směrnic, což je méně než v roce 2014 (67 směrnic). Mírně se snížil i počet nových případů opožděného provedení, a to na 543 z 585. Na konci roku 2015 bylo dosud otevřených 518 případů opožděného provedení, což je o 19 % více než na konci roku 2014 (421 otevřených případů). Níže uvedené schéma uvádí hlavní údaje o řízeních, která Komise zahájila v roce 2015 z důvodu opožděného provedení směrnic: Případy opožděného provedení směrnic otevřené na konci roku 421 > případy opožděného provedení směrnic na konci roku 2014 543 > nové případy opožděného provedení směrnic v roce 2015 446 > případy opožděného provedení směrnic uzavřené v roce 2015 = 518 > případy opožděného provedení směrnic otevřené na konci roku 2015



Níže uvedený graf ukazuje počet případů opožděného provedení směrnic otevřených na konci roku 2015 podle členských států bez ohledu na rok, kdy byl případ otevřen. Následující graf ukazuje nové případy opožděného provedení směrnic (celkem 543), které byly otevřeny v roce 2015, podle jednotlivých členských států.