[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 20.11.2007

KOM(2007) 727 v konečném znění

SDĚLENÍ KOMISE

Přezkum Lamfalussyho procesu Posílení sbližování dohledu

SDĚLENÍ KOMISE

Přezkum Lamfalussyho procesu Posílení sbližování dohledu

1. ÚVOD

K řádnému fungování evropského hospodářství a jeho konkurenceschopnosti v celosvětovém měřítku má ústřední význam existence dynamického a zdravého finančního odvětví. Finanční služby mají mimořádný význam pro evropské spotřebitele i společnosti všech velikostí, kteří si přejí mít širokou škálu řešení otázky financování a možnost spolehnout se na vysoce kvalitní a bezpečné produkty a instituce, které jsou dobře řízené a pod dobrým dohledem. To vyžaduje pevný evropský rámec pro regulaci a kontrolu finančního sektoru.

Zahájení Lamfalussyho procesu v roce 2001 usilovalo o zavedení účinného mechanismu s cílem začít sbližovat postupy finančního dohledu v Evropě a umožnit právním předpisům Společenství týkajícím se finančních služeb rychle a pružně reagovat na vývoj na finančních trzích. V rámci tohoto nového přístupu jsou finanční předpisy přijímány na dvou úrovních.

Na „1. úrovni“ jsou přijímány rámcové právní předpisy, které stanoví hlavní zásady a vymezují prováděcí pravomoci, a to postupem spolurozhodování po úplném a širokém konzultačním procesu v souladu s uplatňováním lepší právní úpravy.

Technické podrobnosti jsou formálně přijímány Komisí jako prováděcí opatření na „2. úrovni“ po hlasování příslušného regulačního výboru (Evropský výbor pro cenné papíry, Evropský bankovní výbor a Evropský výbor pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění). V procesu na 2. úrovni Komise pečlivě přihlíží k postoji Evropského parlamentu. Při technické přípravě prováděcích opatření Komisi radí výbory složené ze zástupců vnitrostátních orgánů dohledu označované jako výbory na „3. úrovni“ – Evropský výbor orgánů bankovního dohledu – CEBS, Evropský výbor orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním – CEIOPS a Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry – CESR – zřízené rozhodnutími Komise[1] rovněž důležitou úlohu, pokud jde o přispění k jednotnému a shodnému provádění směrnic EU zajištěním účinnější spolupráce mezi vnitrostátními orgány dohledu a sbližování postupů v oblasti dohledu. Toto je „3. úroveň“ procesu. „4. úrovní“ je, pokud Komise prosazuje včasné a správné provedení právních předpisů EU do vnitrostátního práva.

Tento čtyřúrovňový regulační přístup v oblasti finančních služeb založený na postupu projednávání ve výborech je v odvětví cenných papírů zaveden po dobu více než pěti let a v bankovnictví a pojišťovnictví po dobu více než dvou let. Směrnice 2005/1/ES, která zavedla nové organizační struktury výborů pro finanční služby, vyžaduje, aby Komise přezkoumala Lamfalussyho proces do konce roku 2007. To je vhodná doba pro přezkum. Finanční trhy EU prošly v posledních letech významnými změnami. Urychluje se integrace evropských finančních trhů. Finanční instituce stále více podnikají mimo svůj domácí trh. Finanční produkty jsou stále více spravovány na celoevropském základě. Zvyšuje se koncentrace trhu stejně jako inovace a složitost produktů. Fúze a akvizice se stále více uskutečňují na přeshraničním a meziodvětvovém základě. Nedávné nepokoje na trzích ukázaly, jak jsou trhy vzájemně propojené, a zvýšily naléhavost vypracování rámce EU pro dohled v souladu s těmito novými tržními skutečnostmi.

Navzdory těmto úspěchům panuje rostoucí shoda, že jsou nutná určitá budoucí praktická zlepšení ve fungování stávajícího rámce EU pro dohled na základě důkazů. V říjnu 2007 Rada ECOFIN schválila přijetí dalších kroků k vypracování opatření pro přeshraniční finanční stabilitu v EU. Nezbytným doplňkem těchto opatření je zlepšení Lamfalussyho rámce. V říjnu zveřejnila Interinstitucionální monitorovací skupina (IIMG) svou závěrečnou zprávu, která zkoumala fungování výborů na 3. úrovni. V listopadu by měl rovněž Výbor pro finanční služby předložit zprávu o dlouhodobých záležitostech dohledu a sbližování. Všechny tyto zprávy zahájí diskusi na politické úrovni s cílem vypracovat v roce 2008 konkrétní doporučení.

Tento přezkum představuje některá praktická, nezbytná a dosažitelná zlepšení Lamfussyho procesu. Tato zlepšení podnítí hlubší spolupráci mezi vnitrostátními orgány dohledu a zajištění větší soudržnosti a sbližování při provádění a vynucování předpisů v jednotlivých členských státech. Komise se domnívá, že v této fázi nejsou žádoucí ani politicky realizovatelné ambicióznější institucionální změny, např. udělení nezávislých legislativních pravomocí na 3. úrovni, a to vzhledem k tomu, že neexistuje zejména shoda mezi členskými státy a ostatními zainteresovanými stranami. Důvodem této situace je zejména složitost otázek, jež jsou v sázce ve finančním odvětví (kde existují různé režimy dohledu pro bankovnictví, pojišťovnictví a cenné papíry, jakož i odlišné organizační modely pro dohled v členských státech). V uvedené souvislosti představují změny navržené v tomto sdělení změny, které Komise považuje za podstatné k dalšímu posílení současného rámce pro dohled v EU.

2. CELKOVÉ POSOUZENÍ

Dosavadní celkové zkušenosti s Lamfalussyho procesem jsou kladné – což je názor, který obecně sdílejí členské státy, Evropský parlament[2], účastníci trhu i regulátoři. Za jinak nezměněných okolností Lamfalussyho proces významně přispěl k rozvoji pružnějšího evropského regulačního systému a začal připravovat cestu k většímu sbližování a spolupráci v oblasti dohledu. Celkový rozhodovací proces je účinnější a širší a zrychlil se. Doba potřebná k přijetí prvních čtyř Lamfalussyho směrnic činila v průměru 20 měsíců, což v porovnání s dobou potřebnou k projednání předchozích směrnic (např. 4 roky v případě směrnice o investičních službách v letech 1989-93) vychází příznivě.

Lamfalussyho proces se v jednotlivých odvětvích vyvíjel různým tempem. V odvětví cenných papírů byly přijaty čtyři směrnice na 1. úrovni a dvanáct prováděcích opatření na 2. úrovni, a sice všechny jednomyslně se silnou podporou Evropského parlamentu. To by nebylo možné bez technických pokynů CESR. V bankovním odvětví směrnice o kapitálových požadavcích (2006/48/ES) umožňuje, aby technické podrobnosti odrážející regulační dohodu na úrovni G10 byly změněny prostřednictvím rozhodnutí v rámci projednávání ve výborech. CEBS přijal dvanáct pokynů na 3. úrovni k zajištění shodného uplatňování směrnice o kapitálových požadavcích. V pojišťovnictví převládala práce CEIOPS, a to v podobě technických pokynů pro Komisi k návrhu směrnice Solventnost II (KOM(2007) 361 v konečném znění) a prováděcím opatřením. CEIOPS byl Komisi rovněž nápomocen při testování dopadu směrnice Solventnost II provedením řady studií o kvantitativních dopadech.

Zavedení Lamfalussyho procesu se časově shodovalo s významným zlepšením celosvětové konkurenceschopnosti evropských finančních služeb a trhů. Kvalita způsobu regulace v EU hrála důležitou úlohu při vytváření dynamického rámce k rozvoji a inovaci kapitálových trhů v EU. Přístup EU k regulaci založený na zásadách mimoto formuje mezinárodní sbližování v oblasti účetnictví, investičních služeb, SKIPCP, bankovnictví (směrnice o kapitálových požadavcích) a v dalších oblastech, což umožňuje vedoucí postavení při stanovování celosvětových norem.

Dalším základním cílem struktury právních předpisů je dosažení optimálního dohledu s co nejnižšími regulativními náklady pro finanční podniky. V současnosti není k dispozici žádný celkový spolehlivý odhad nákladů a jiné zátěže přeshraničních meziodvětvových předpisů pro odvětví. Komise proto zahájila studii, která se bude podrobněji zabývat náklady podniků na dodržování omezeného počtu směrnic EU. Výsledek studie bude k dispozici do roku 2009. Based on the results of this study the Commission, in cooperation with the Level 3 Committees, will assess whether and where other improvements may be needed.

3. ZLEPšENÍ LEGISLATIVNÍHO PROCESU A VYNUCOVÁNÍ PřEDPISů

3.1. Posouzení stávající situace

Bylo dosaženo pokroku, pokud jde o zaměření směrnic na 1. úrovni na obecná pravidla a zásady – ačkoliv existuje několik málo kritiků, kteří tvrdí, že texty na 1. úrovni jsou dosud příliš podrobné. Komise pečlivě kontrolovala opatření na 2. úrovni na základě technických pokynů výborů na 3. úrovni a konzultací se zúčastněnými stranami, aby zamezila nadměrným předpisům. Obavami Evropského parlamentu v souvislosti se zajištěním náležité institucionální rovnováhy na 2. úrovni se zabývala dohoda z července 2006 o novém regulativním postupu s kontrolou. Jakmile bude dohodnuta technická oblast působnosti, bude Evropský parlament zmocněn přezkoumat a dokonce zablokovat přijetí „kvazilegislativních“ opatření (projednávaných ve výborech). Tři orgány EU se dohodly rovněž na tom, že by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci bez časového omezení, což znamená, že je nutno zrušit stávající „ustanovení o skončení platnosti“ zahrnutá ve směrnicích o finančních službách[3]. Nyní je nanejvýš důležité splnit tento závazek do konce roku 2007, aby se odstranila institucionální nejistota.

3.2. Sled opatření na 1. a 2. úrovni

Sled projednávání a přijímání rámcových právních předpisů postupem spolurozhodování (1. úroveň) a prováděcích předpisů (2. úroveň) vedl k určitým potížím a nereálným harmonogramům.

V praxi zabere významnou část lhůty pro provedení stanovené v právních předpisech na 1. úrovni vypracování prováděcích opatření, bez nichž členské státy nemohou při provádění účinně pokročit. Je však riskantní odhadnout v době přijetí rámcových právních předpisů dobu trvání procesu vyjednávání na 2. úrovni. To mělo za následek potíže při stanovování přiměřených lhůt pro provedení členskými státy i pro uplatňování ze strany daného odvětví. Důsledkem bylo prodloužení lhůt pro provedení a uplatňování v případě směrnice o trzích finančních nástrojů.

Komise považuje za zásadní lépe sladit harmonogramy pro přijetí a provedení legislativních a prováděcích opatření. Toho by bylo možno dosáhnout spojením lhůty pro provedení pro celý legislativní balíček s přijetím posledních prováděcích opatření určených v právních předpisech na 1. úrovni.

Stejně tak by práce na opatřeních 1. a 2. úrovně měla být prováděna pokud možno souběžně, aby se zlepšila právní soudržnost a soulad. Uvážení opatření na 2. úrovni v počáteční fázi procesu usnadní projednávání základního aktu a společní zákonodárci budou znát základní obsah budoucích prováděcích opatření.

3.3. Lepší právní úprava

Lamfalussyho proces byl průkopníkem při zavádění a důsledném uplatňování řádných regulačních zásad: přístup zdola nahoru, otevřené konzultace, analýza dopadů, včasné a důkladné zapojení profesionálů působících na trhu a spotřebitelských subjektů a vnitrostátních regulátorů. Otevřenost a průhlednost tohoto procesu snížila regulační arbitráž na nejnižší možnou míru, zvýšila kvalitu a zlepšila průhlednost a předvídatelnost tvorby politik EU. Aby se tyto dosažené výsledky neohrozily, je velice důležité, aby se členské státy pokud možno zdržely přidávání vnitrostátních pravidel k pravidlům, která byla dohodnuta na evropské úrovni (nadměrné reglementace). Radikální omezení těchto praktik a častější používání nařízení (jak se navrhovalo v Lamfalussyho zprávě) zlepší výsledky co do lepší právní úpravy pro trh. Komise navrhne nařízení pokaždé, kdy to bude vhodné, a zejména v maximální možné míře u prováděcích opatření. Pokud jde o nadměrnou reglementaci, bude Komise pokračovat v důrazné strategii zahájené článkem 4 prováděcí směrnice MiFID (2006/73/ES). Členské státy by naopak měly Komisi podle striktních hledisek odůvodnit případné legislativní přídavky nebo dodatky v případech, kdy jsou možné.

Konzultace

Zúčastněné strany velmi uvítaly systematické a průhledné konzultace. V některých případech (zejména u cenných papírů) však účastníci trhu uváděli, že lhůty pro konzultace byly příliš krátké. Komise uváží, jak zajistit správnou rovnováhu mezi dobou přidělenou na konzultace a technickou složitostí dané záležitosti.

Průhledná tvorba politiky vyžaduje rovněž plnou průhlednost výsledků konzultací. Vyjma případů, kdy je požadována důvěrnost údajů, by se mělo stát běžným postupem systematické zveřejňování reakcí. Komise bude na internetu zveřejňovat souhrnné zprávy o slyšeních uspořádaných jako součást konzultací a vyzývá výbory na 3. úrovni, aby uplatňovaly stejný postup. Komise vítá připomínky k předlohám návrhů z jakéhokoliv zdroje, jsou-li však navrhovány alternativy, měly by být doloženy dostačujícími a přesvědčivými ekonomickými důkazy, což se v současnosti neděje.

Posouzení dopadů

Posouzení dopadů je nezbytné jak k vyhodnocení nutnosti regulace, tak k zajištění kvality. Veškeré právní předpisy na 1. úrovni nyní podléhají posouzení dopadů ze strany Komise. Lepší právní úprava je však holistickým přístupem – všechny strany musí usilovat o to, aby byl celkový výsledek optimální. Komise vítá znovu potvrzený závazek Evropského parlamentu „ provádět posuzování dopadů, pokud se legislativní návrhy podstatně mění "[4]. Vyzve proto rovněž Radu, aby při předkládání podstatných změn, a výbory na 3. úrovni, aby při vydávání doporučení Komisi ke svým návrhům připojily taktéž komplexní posouzení dopadů.

Komise má za to, že vzhledem k tomu, že prováděcí opatření mohou mít na různé zúčastněné strany značný dopad, je nutno věnovat velkou pozornost provedení posouzení dopadů pro každé významné opatření, které je navrhováno na 2. úrovni. Komise proto bude postupně usilovat o rozšíření stávajícího posuzování dopadů na prováděcí opatření přijímaná v rámci těchto výborů.

3.4. Vynucování předpisů na 4. úrovni – zlepšení průhlednosti, pokud jde o provedení

Zavedení Lamfalussyho procesu nezlepšilo významně výkonnost členských států, pokud jde o včasné provedení právních předpisů na 1. a 2. úrovni. Komise má i nadále obavy ohledně opožděného provedení evropských směrnic, jež má nepříznivé účinky pro členské státy i trhy. Opakovaně se opožďuje malá skupina členských států.

Ke zvýšení průhlednosti byla zavedena řada mechanismů zveřejňování. Článek 144 směrnice o kapitálových požadavcích např. zahrnuje požadavek, aby dohlížitelé zveřejňovali informace týkající se provedení směrnice o kapitálových požadavcích do vnitrostátního práva a využívání celé řady vnitrostátních možností a případů vlastního uvážení podle této směrnice. K usnadnění jejího jednotného provedení vypracoval CEBS internetový rámec pro zveřejňování informací dohlížiteli[5]. Jelikož se však směrnice o kapitálových požadavcích bude plně používat teprve ode dne 1. ledna 2008, její provádění je dosud v počáteční fázi.

Dvakrát měsíčně Komise zveřejňuje na svých internetových stránkách hodnotící tabulky, které udávají tempo provádění směrnic v rámci akčního plánu pro finanční služby[6] a Lamfalussyho směrnic na 1. i 2. úrovni[7]. Stejně tak Komise zveřejňuje informace o situaci při provádění směrnice o trzích finančních nástrojů na základě dotazníků, které Komise zasílá členským státům.

Během lhůt pro provedení Komise intenzivně spolupracuje s vnitrostátními správními orgány, včetně prostřednictvím seminářů o provádění, dvoustranných a mnohostranných schůzek a poskytováním pokynů jinými prostředky, jako jsou nezávazné pokyny k výkladu a internetové moduly dotazů a odpovědí. Tyto postupy se budou používat i nadále. Komise mimoto okamžitě zahajuje řízení o neplnění povinností podle článku 226 Smlouvy o ES, jestliže se členský stát při provádění opozdí. Komise rovněž očekává, že členské státy poskytnou transpoziční tabulky k usnadnění kontroly. Kromě toho bude do každého nového návrhu směrnice systematicky zahrnovat povinnost předložit srovnávací tabulku.

4. SPOLUPRÁCE A SBLIžOVÁNÍ V OBLASTI DOHLEDU

4.1. Posouzení stávající situace

Hlavním cílem Lamfalussyho procesu je posílit sbližování a spolupráci v oblasti dohledu. To je jeden z nejpokrokovějších prvků Lamfalussyho architektury.

Sbližování postupů v oblasti dohledu mezi členskými státy by mělo vést k jednotným řešením v oblasti regulace a dohledu a jednotnému uplatňování v členských státech. Dosažení tohoto cíle může vyžadovat, aby dohlížitelé EU na 3. úrovni dohodli a uplatňovali společné nezávazné pokyny a doporučení.

Existuje řada nástrojů k posílení sbližování a spolupráce v oblasti dohledu. Například zprostředkování, přenesení úkolů, zjednodušené požadavky na vykazování a opatření k informování a sdílení údajů. Důležitou úlohu při rozvíjení společné kultury dohledu mohou hrát rovněž vzdělávací programy a výměny zaměstnanců mezi dohlížiteli.

Navzdory úsilí výborů na 3. úrovni o zavedení nástrojů potřebných k dosažení tohoto cíle nesplnily výsledky vždy očekávání. V případě důležitých otázek dohledu došlo k určitému zbytečnému zablokování.

CESR měl obtížnou práci zavést společný formát vykazování operací podle směrnice o trzích finančních nástrojů a měl určité zpoždění, co se týká vytvoření mechanismu výměny informací o operacích. V bankovním odvětví vedl společný rámec vykazování požadovaný ministry financí k složitému výsledku namísto účelného, jednoduchého a homogenního řešení požadovaného trhem. CEBS se potýkal s potížemi při sbližování v oblasti obezřetného nakládání s hybridními produkty a upřednostňoval by, aby Komise přistoupila přímo k novým právním předpisům. Rovněž zavedení mediačního řízení dosud nepřineslo ovoce, jelikož dosud nebylo využito .

Občas se zdá, že výbory na 3. úrovni nejsou plně vybavené, aby mohly zajistit to, co se od nich očekává. Je nutný silnější politický impulz. Jelikož prvořadou odpovědností dohlížitelů je odpovědnost na úrovni členského státu, nemusí mít tito přiměřené pravomoci nebo pobídky k sbližování na evropské úrovni.

Komise určila několik oblastí politik na podporu většího sbližování dohledu. Komise očekává, že tyto změny budou zavedeny v rámci možností v průběhu roku 2008.

4.2. „Posílení 3. úrovně“

4.2.1. Zvýšení politické odpovědnosti výborů na 3. úrovni

Výbory na 3. úrovni odpovídají Komisi v rozsahu stanoveném v rozhodnutí o jejich zřízení. Jejich členové jsou na vnitrostátní úrovni odpovědni svým vládám a/nebo parlamentům. Mnoho vnitrostátních dohlížitelů není schopno vykonávat své úkoly na 3. úrovni. Jsou-li povinnosti dohlížitelů podle vnitrostátního práva v kolizi s nezávaznými opatřeními na 3. úrovni, dohlížitelé budou pojímat jako rozhodné vnitrostátní povinnosti.

Vzhledem k významu úlohy výborů na 3. úrovni při sbližování dohledu na úrovni EU (aniž by však byla dotčena nezávislost dohledu) by evropské orgány měly vyslovit svá politická očekávání, co se týká hlavních výsledků, jež mají výbory zajistit v běžném nadcházejícím období (např. 2 roky). Měly by být rovněž oprávněny pravidelně posuzovat výkonnost výborů na 3. úrovni.

Toho by bylo možno dosáhnout dvoustupňovým postupem.

Za prvé, na základě textu Komise – a po předchozí konzultaci s výbory na 3. úrovni – by Evropský parlament a Rada ECOFIN mohly společně přijmout stručné politické prohlášení, v němž by byly uvedeny hlavní výsledky, jež se v nadcházejícím období od výborů na 3. úrovni očekávají.

Za druhé, v průběhu tohoto období a na jeho konci by výbory na 3. úrovni předložily Komisi, Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, čeho dosáhly, nebo popřípadě o důvodech, které jim zabránily splnit stanovené cíle. V tomto druhém případě by se od nich očekávalo podrobné vysvětlení, včetně určení případných vzdorných dohlížitelů. Není-li na 3. úrovni možný pokrok s ohledem na konkrétní iniciativu uvedenou v pověření, zbývají v praxi tři možnosti: i) zachování stávající situace bez dalšího vývoje; ii) změna opatření na opatření Komise projednávané ve výborech za předpokladu, že to spadá do oblasti působnosti přenesených pravomocí; iii) nejsou-li splněny podmínky pro bod ii) a je-li záležitost dostatečně významná, uvážení změny na 1. úrovni.

Tento celkový přístup by zvýšil politický tlak na výbory 3. úrovně, aby zajistily výsledky, a posílil předsednictví výborů na 3. úrovni. To by významně zvýšilo efektivitu Lamfalussyho procesu a posílit vzájemný tlak mezi členy výboru. Členský stát, jehož regulátor nebo dohlížitel je v menšině, by mohl být požádán o dodatečné vysvětlení.

Na vnitrostátní úrovni by to mělo být doplněno tím, že by do ustavujících listin vnitrostátních orgánů dohledu byl zařazen požadavek, aby s ostatními dohlížiteli spolupracovaly v zájmu většího sbližování dohledu v Evropě. Komise souhlasí s doporučením IIMG, že „ do vymezení pověření příslušných orgánů dohledu je nutno připojit jednoznačný úkol podporovat proces sbližování v Evropě “. To již v říjnu schválila Rada ECOFIN, která členské státy vyzvala, aby do konce roku 2007 rozhodly, zda do vnitrostátních mandátů orgánů dohledu zahrnou rozměr EU, a aby přihlédly k zájmům finanční stability ve všech členských státech.

4.2.2. Posílení právního postavení výborů na 3. úrovni

Rozhodnutí Komise o zřízení výborů na 3. úrovni nezohledňují dostatečně jejich význam na stále integrovanějším evropském finančním trhu. Poslání výborů se v jednotlivých rozhodnutích mírně liší a odráží zájmy a politické dohody, které se postupem času posunuly. Logicky by všechna tři rozhodnutí měla být shodná.

Obecně existují tři druhy funkcí, jež mají výbory podle očekávání vykonávat. Ve všech třech rozhodnutích je však dobře zavedena pouze úloha poradců. Naopak jejich přispění k jednotnému provádění a jejich úloha při sbližování postupů v oblasti dohledu jsou v případě CEBS a CEIOPS pouze zmíněny. Požadavek, aby výbory na 3. úrovni zlepšily spolupráci v oblasti dohledu, je uveden pouze v případě CEBS.

To přináší nevýhody. Kvůli nedostatečnému odkazu na sbližování a spolupráci v oblasti dohledu v rozhodnutí o zřízení CESR nelze např. na jeho úlohu odkazovat ve směrnicích na 1. úrovni.

Komise bude zvažovat, jaké změny k úpravě stávajícího právního rámce by byly vhodné. Možnosti zahrnují i) změnu rozhodnutí Komise o vytvoření výborů na 3. úrovni s cílem sladit jejich funkce z důvodu meziodvětvového sbližování a soudržnosti; a ii) změnu příslušných směrnic na 1. úrovni k významnému posílení požadavků na spolupráci a ke zvýšení pravomocí tří výborů na 3. úrovni v oblasti dohledu. První krok byl učiněn v návrhu směrnice Solventnost II, který na CEIOPS výslovně odkazuje v operativních ustanoveních s cílem pověřit jej úkoly v oblasti zprostředkování a jednou zvláštní rozhodovací pravomocí[8]. Komise uváží, jak by bylo možno tento přístup uplatnit rovněž v případě CEBS a CESR.

4.3. Budování vzájemné důvěry k zajištění lepšího provedení – praktické překážky na evropské a vnitrostátní úrovni

4.3.1. Rozhodovací procesy v rámci výborů na 3. úrovni

Stanovy přijaté výbory na 3. úrovni zpravidla stanoví, že rozhodnutí jsou přijímána konsenzem. To se vztahuje na přijetí standardů/pokynů, jakož i rozhodnutí týkajících se provedení operačních projektů. Jediná výjimka z rozhodování na základě konsenzu se týká poskytování technických pokynů Komisi, kdy lze rozhodnutí přijmout kvalifikovanou většinou hlasů. Dosud výbory na 3. úrovni zpravidla postupovaly na základě konsenzu a nikdy nevyužily možnosti hlasování kvalifikovanou většinou.

Rozhodnutí založená na konsenzu mají značnou váhu. Tato rozhodnutí však mohou vést k řešením s nejnižším společným jmenovatelem nebo v nejhorším případě nemusí vést k řešení vůbec. Pokud výbory nemohou dospět k řešení konsenzem, obracejí se na Komisi s cílem nalézt řešení pro někdy vysoce technické záležitosti, např. některé záležitosti týkající se používání pravidel pro co nejlepší provedení směrnice o trzích finančních nástrojů, ujednání o dohledu nad pobočkami nebo vykazování operací.

Hlavně je třeba dále zvýšit účinnost a účelnost rozhodovacích postupů výborů na 3. úrovni. Výbory by mohly do svých stanov zavést hlasování kvalifikovanou většinou u všech pokynů pro Evropskou komisi a opatření zaměřených na podporu sbližování postupů dohledu na evropské úrovni. Rada a Evropský parlament by se měly dohodnout na společném prohlášení, podle něhož by výbory na 3. úrovni vybídly, aby v tomto smyslu zvážily pozměnění svých rozhodovacích postupů. Nebude-li to možné, mohla by se alternativně v tomto smyslu změnit rozhodnutí Komise o zřízení výborů na 3. úrovni.

Komise se domnívá, že by také bylo žádoucí, aby výbory na 3. úrovni dospěly k „dohodě“ svých členů, že by členové, kteří jsou v menšině, souhlasili s uplatněním vůle většiny. Takovýto závazek by mohl zahrnovat ochrannou doložku, jež by členům výborů na 3. úrovni umožňovala nesouhlasit s uplatňováním pokynů/nezávazných standardů za určitých jasně vymezených okolností, např. jestliže navrhované opatření překračuje oblast vnitrostátních právních pravomocí. V těchto případech by člen výboru mohl být povinen uvést právní důvody nedodržení doporučení v dotyčném pokynu. A ve zprávách na 3. úrovni pro evropské orgány by mělo být uvedeno a zveřejněno jednoznačné vysvětlení dotčených členů výborů.

Pokud člen výboru nedodrží opatření dohodnuté výborem na 3. úrovni a nesplní podmínky pro vynětí z uplatňování tohoto rozhodnutí (nebo odmítne toto dodržet či vysvětlit), Komise výbor na 3. úrovni vyzve, aby ve svých stanovách předpokládal určitou formu kázně.

4.3.2. Provádění na vnitrostátní úrovni

Bez ohledu na podobu nejsou rozhodnutí přijatá na 3. úrovni závazná. Výbor moudrých se domníval, že i když rozhodnutí nejsou závazná, „ zjevně mají značnou váhu “. Dosud se však ne vždy ukázalo, že tomu tak je. Zkušenosti spíše ukazují, že opatření dohodnutá na 3. úrovni nebyla v každodenních postupech vnitrostátních dohlížitelů uplatňována dostatečně jednotně[9]. K tomu někdy příspívá skutečnost, že někteří regulátoři vydávají na vnitrostátní úrovni pokyny, které se odchylují od pokynů dohodnutých ve výborech na 3. úrovni. Tato inflace pokynů je zdrojem zmatků pro hospodářské subjekty na trhu, má negativní dopady na integraci trhů a ohrožuje efektivní používání práva Společenství. Komise je tudíž názoru, že v oblastech, kde byly vydány pokyny na 3. úrovni, by se vnitrostátní regulátoři měli zdržet přijímání dalších opatření.

Ačkoliv z politického hlediska není realizovatelné poskytnout výborům na 3. úrovni určité nezávislé regulační pravomoci, praktickou otázkou je, jak zajistit dodržování opatření na 3. úrovni ze strany regulátorů a dohlížitelů jednotlivých členských států na základě nezávazných nástrojů. Členské státy by měly své dohlížitele/regulátory požádat, aby se dohodli na plném uplatňování společných standardů a pokynů na 3. úrovni, a uvedly to v prohlášení Rady ECOFIN.

4.3.2.1. Pravomoci vnitrostátních dohlížitelů a sankce

Některé právní předpisy týkající se finančních služeb obsahují seznam minimálních pravomocí, které by dohlížitelé měli mít. Tak je tomu zejména v odvětví cenných papírů. Směrnice o bankovnictví obsahuje seznam dalekosáhlých zvláštních pravomocí dohlížitelů. Vnitrostátní regulátoři, zejména v odvětví cenných papírů, nemusí mít totožné pravomoci v oblasti dohledu k provádění směrnic EU i standardů/pokynů na 3. úrovni. Měli by však mít potřebné a odpovídající minimální pravomoci a nástroje (včetně sankcí) k plnění svých povinností. To je zásadní pro účinné fungování vztahu mezi domovskými a hostitelskými orgány.

Komise a výbory na 3. úrovni analyzují, nakolik je sbližování pravidel, pravomocí a postupů mezi členskými státy dostatečné. První výsledky naznačují významné rozdíly ve vnitrostátních právních pravomocích i ve způsobu, jakým jsou uplatňovány v praxi. Existuje zejména velký rozdíl v rozsahu sankčních pravomocí a postihů. Hodnotné mapování, které provedla kontrolní komise CESR v červnu 2007 ohledně pravomocí dohlížitelů podle směrnic o prospektu a o zneužívání trhu, v této oblasti např. odhalilo velké rozdíly mezi členskými státy.

K řešení této otázky Komise zahájí rozsáhlý meziodvětvový průzkum týkající se pravomocí v oblasti dohledu a systémů sankcí v odvětví cenných papírů, bankovnictví a pojišťovnictví s cílem určit, kde nestejné pravomoci mohou narušit spolupráci regulátorů. Komise mimoto zváží nutnost posílit ustanovení o minimálních pravomocech v oblasti dohledu v právních předpisech na 1. úrovni. Je nezbytné mnohem větší sbližování, pokud jde o sankce, stejně jako politická debata, zda jsou evropské režimy sankcí celkově příliš slabé.

4.3.2.2. Provozní nezávislost vnitrostátních orgánů dohledu

Účinný systém evropského dohledu předpokládá jednoznačné odpovědnosti a cíle pro orgány dohledu a požadavky, aby plnily své úkoly průhledně, nezávisle a odpovědně.

Existují čtyři hlavní rozměry provozní nezávislosti: institucionální, regulační, kontrolní a rozpočtová. Dohlížitelé by za prvé měli být při výkonu svých pravomocí a funkcí nezávislí na politických orgánech i na zasahování podniků. Dohlížitelé by měli mít za druhé dostatečnou samostatnost při stanovování technických obezřetnostních pravidel. Za třetí, dohlížitelé by měli být schopni přijímat své úsudky a vykonávat své pravomoci nezávisle, nediskriminačním způsobem, co se týká vydávání licencí, inspekcí, ukládání sankcí a vynucování předpisů. Dohlížitelé by konečně měli mít dostatečnou pružnost při určování svých rozpočtových potřeb.

Ačkoliv nezávislost a odpovědnost dohledu nabývají na významu, tento vývoj je zastíněn občasnými důkazy, že politici v některých částech EU nezajišťují dostatečně úplnou provozní nezávislost orgánů dohledu.

Tato situace může být znepokojující. Komise zvýší povědomí členských států o situaci v EU a vybídne je, aby přijaly tyto základní zásady s cílem zajistit provozní nezávislost svých vnitrostátních dohlížitelů. Komise bude sledovat pokrok směrem k provozní nezávislosti a nebude váhat navrhovat patřičná opatření, nebude-li v krátkodobém horizontu dosaženo významného pokroku.

4.3.2.3. Spolupráce mezi domovskými a hostitelskými regulátory

Přenesení úkolů a odpovědnosti je důležitým nástrojem k optimalizaci fungování přeshraničního dohledu a spolupráci mezi dohlížiteli v EU. Jak uvedl Hospodářský a finanční výbor, delegování by mohlo být pro hostitelské země pobídkou, aby podepsaly dohodu o spolupráci, kterou by bylo možno provést v případě možné finanční krize.

Přeshraniční delegování vyžaduje právní předpisy, aby fungovalo. Komise zvažuje zavedení výslovných právních předpisů, které dohlížitelům umožní přenést úkoly na dohlížitele jiného členského státu, jak je stanoveno ve směrnici o kapitálových požadavcích (článek 131) a v článku 13 směrnice o prospektu (2003/71/ES).

Spolupráce mezi domovskými a hostitelskými regulátory by se měla dále zlepšit v oblasti dohledu na skupiny působící přeshraničně. Práce tohoto druhu probíhala v bankovním dohledu od roku 1992 a ve vztahu k pobočkám probíhá v rámci směrnice o trzích finančních nástrojů. K doplnění stávajících právních předpisů by výbory na 3. úrovni měly hrát hlavní úlohu při posilování vzájemné důvěry a zajišťování rovných podmínek. To by se mohlo uskutečnit např. vypracováním mnohostranných memorand o porozumění mezi dohlížiteli a/nebo vypracováním společných šablon těchto memorand se zaměřením na praktické uplatňování některých ustanovení textů na 1. a 2. úrovni. V bankovní oblasti Komise zvažuje úpravy rovnováhy mezi domovskými a hostitelskými regulátory ve směrnici o kapitálových požadavcích. Rada ECOFIN na zasedání v říjnu 2007 Komisi vyzvala, aby přezkoumala možná zlepšení k objasnění povahy a rozsahu právních povinností orgánů dohledu, pokud jde o výměnu informací a spolupráci, a v této souvislosti: zvýšení práv na informovanost a zapojení hostitelských zemí, objasnění úlohy orgánů vykonávajících dohled na konsolidovaném základě a usnadnění včasného zapojení příslušných orgánů v případě krizové situace. Do konce 2007 Komise přezkoumá, zda jsou nutné legislativní změny, a podá zprávu Hospodářskému a finančnímu výboru. To bude zahrnovat rovněž posílení právního požadavku na spolupráci při dohledu a sdílení informací.

Významnou účinnost stávajícího systému dohledu může zajistit posílení úlohy a pravomocí „vedoucího“ dohlížitele v případě přeshraničních finančních institucí[10]. V případě přeshraničních bank byly první kroky učiněny ve směrnici o kapitálových požadavcích. Komise musí zajistit, aby úloha a pravomoci „vedoucích“ dohlížitelů sledovaly vývoj na trhu a popřípadě aby byly aktualizovány a posíleny. Komise proto hodlá předložit v říjnu 2008 legislativní návrhy k posílení pravomocí „vedoucího“ dohlížitele v případě přeshraničních bankovních skupin. Tyto úpravy rozšíří stávající pravomoci tak, aby zahrnovaly rozhodnutí „2. pilíře“ a požadavky na vykazování pro přeshraniční bankovní a investiční skupiny. Zvýšení úlohy „vedoucího“ dohlížitele nad přeshraniční finanční skupinou je silně spojeno s řádným fungováním „kolegia“ složeného ze všech příslušných dohlížitelů nad touto skupinou v hostitelských zemích.

4.4. Kolegia dohlížitelů

Dohled na přeshraniční skupiny a sbližování systému dohledu v EU by se významně zlepšily, pokud by existovala kolegia dohlížitelů, jež by usnadnila spolupráci mezi orgány dohledu podílejícími se na dohlížení na konkrétní přeshraniční podniky. Zkušenosti jsou již kladné v bankovní oblasti a objevují se v pojišťovnictví. Kolegia poskytují pevný základ pro vyřešení běžných a podněcujících problémů mezi pravomocemi domovského a hostitelského státu. Vypracováním určitých společných politik pro posouzení rizik a zároveň sdílením příslušných údajů o dotyčné finanční skupině by mohly sloužit jako fórum zabývající se prvními náznaky možného napětí v konkrétní instituci, a tak zlepšit krizové řízení, jak navrhuje Hospodářský a finanční výbor. Kolegia dohlížitelů mohou rovněž podporovat častější využívání přenášení úkolů a odpovědnosti.

Optimální fungování kolegií dohlížitelů vyžaduje právní podporu ve směrnicích EU a řadu úprav stávajícího přístupu. Jednoznačné vnitřní rozhodovací postupy jsou nutné v případech, není-li dosaženo shody. Měl by být zajištěn rovněž požadavek, aby rozhodnutí kolegia dodržovali všichni účastníci. Výbory na 3. úrovni by měly vypracovat soubor společných norem pro fungování kolegií, odpovědnost „vedoucího“ dohlížitele a přidružených „hostitelských“ dohlížitelů.

4.5. Meziodvětvová spolupráce

Meziodvětvová spolupráce mezi výbory na 3. úrovni je založena na společném protokolu o spolupráci, který byl podepsán mezi CESR, CEBS a CEIOPS v listopadu 2005. Spolupráce je poskytována pouze v případech, pokud lze očekávat přínosy společných opatření, tj. jestliže i) existuje vysoké riziko narušující regulační arbitráže, ii) meziodvětvová spolupráce může zajistit zřejmé přínosy při účinném provádění činností dohledu a iii) spolupráce mezi výbory na 3. úrovni by mohla zajistit skutečné zvýšení účinnosti. Od roku 2006 výbory na 3. úrovni schvalují společné roční pracovní programy.

Jednou z priorit společných ročních pracovních programů od roku 2006 byly finanční konglomeráty. V roce 2006 zřídily výbory na 3. úrovni dočasný pracovní výbor pro finanční konglomeráty (IWCFC). IWCFC je nyní vytvořen a funguje. Pracuje na určitém počtu úkolů. Je ještě příliš brzy na rozhodnutí, zda je nutné zlepšení. V nadcházejících měsících Komise provede přezkum fungování směrnice o konglomerátech (2002/87/ES) a hodlá se zabývat postavením IWCFC.

Další prioritou Komise je vypracování společných standardů výkaznictví. V rámci společného pracovního programu na rok 2007 předloží výbory na 3. úrovni zprávu o tomto tématu a budou záležitost analyzovat za účelem přijetí dalších opatření.

4.6. Krizové řízení

Všechny tři výbory na 3. úrovni by měly zajistit, aby v případě velkých nepokojů na trhu nebo finanční krize byly připraveny jednat účinně a společně. Měly by být zajištěny postupy rychlého informování v případě krize, aby všichni dohlížitelé v EU byli informováni o vývoji.

4.7. Zdroje a rozpočet

Výbory na 3. úrovni jsou financovány svými členy, kteří každoročně přispívají do rozpočtů výborů podle vnitřního jednacího řádu, jenž stanoví způsob výpočtu příspěvků a formy placení. Výbory na 3. úrovni jsou však pod rostoucím tlakem, aby financovaly projekty, které vyplývají z právních povinností plynoucích z právního rámce EU. Příkladem je financování každodenního fungování mechanismu výměny informací o operacích, který zřizuje CESR v souladu se směrnicí o trzích finančních nástrojů.

Další nutností je vytvoření společné kultury finančního dohledu ve všech oblastech dohledu. Jedním z praktických nápadů je, aby výbory na 3. úrovni rozvíjely společnou meziodvětvovou celoevropskou vzdělávací kapacitu. Takováto platforma by zaměstnancům vnitrostátních orgánů dohledu umožnila, aby prohlubovali své znalosti o regulačních procesech EU, sdíleli praktické zkušenosti při každodenních činnostech dohledu a vypracovávali společné postupy.

Při posilování společné kultury dohledu v EU by společné vzdělávací programy mohly být postupně rozšiřovány tak, aby zahrnovaly úředníky z třetích zemí budující regulační systémy. Jejich účast na vzdělávacích programech by se zaměřila na zvýšení informovanosti a zlepšení jejich znalosti o regulačním systému EU, a pomohla by proto prosazovat regulační přístup EU jako mezinárodní osvědčený postup k vybudování udržitelné sítě světových regulátorů.

Komise má za to, že na podporu sbližování dohledu na evropské úrovni může být vhodná určitá finanční pomoc, pokud splňuje stávající právní a rozpočtové předpisy EU. Komise zkoumá možnosti příspěvků na financování konkrétních projektů vyplývajících z právních povinností podle stávajících směrnic i meziodvětvových vzdělávacích systémů v prvé řadě pro dohlížitele EU a posléze pro dohlížitele v třetích zemích. Komise přezkoumá záměry výborů na 3. úrovni, a bude-li možné je splnit v rámci stávajících právních a rozpočtových omezení, předloží v roce 2008 konkrétní návrh.

5. ZÁVěRY

Nedávná vřava na finančních trzích jednoznačně prokázala zvyšující se vzájemnou propojenost a globalizaci finančních trhů. Jelikož se rizika velmi šířila, bylo zasaženo evropské finanční odvětví. Naštěstí dosud nedošlo k velkým přeshraničním systémovým důsledkům. Nedávné zkušenosti dále zdůrazňují potřebu přijmout celosvětově jednotný přístup k regulaci a dohledu s řádnými obezřetnostními pravidly a jednotnou koncepcí dohledu. V tomto ohledu musí hrát hlavní roli výbory na 3. úrovni a vnitrostátní orgány dohledu. K otázkám, na nichž bude Komise spolu s dalšími účastníky na úrovni EU i na mezinárodní úrovni pracovat v roce 2008 a jichž se týká toto sdělení, bude patřit sbližující se dohled ve finančním sektoru, a zejména potřeba přezkoumat, jak posílit spolupráci mezi dohlížiteli.

Komise proto vyzývá Radu, Evropský parlament a výbory na 2. a 3. úrovni, aby schválily jako prioritu iniciativy navrhnuté v tomto sdělení v zájmu dosažení většího sbližování postupů dohledu v EU. Má v úmyslu soustavně sledovat provádění těchto iniciativ a celkové působení Lamfalussyho rámce, aby se ujistila, že zůstane v každém ohledu přizpůsoben vývoji na trhu i svému účelu.

[pic]

ANNEX II: Achievements

Securities

Level 1 "framework" legislation

- Directive of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments amending Council Directives 85/611/EEC and 93/6/EEC and Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directive 93/22/EEC (2004/39/EC)

- Directive of the European Parliament and of the Council of 28 January 2003 on insider dealing and market manipulation (market abuse) (2003/6/EC)

- Directive of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading and amending Directive 2001/34/EC (2003/71/EC)

- Directive of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market and amending Directive 2001/34/EC (2004/109/EC)

Level 2 "implementing" legislation

- Commission Directive of 22 December 2003 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards the definition and public disclosure of inside information and the definition of market manipulation (2003/124/EC)

- Commission Directive of 22 December 2003 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards the fair presentation of investment recommendations and the disclosure of conflicts of interest (2003/125/EC)

- Commission Regulation of 22 December 2003 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards exemptions for buy-back programmes and stabilisation of financial instruments ((EC) No 2273/2003)

- Commission Directive of 29 April 2004 implementing Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council as regards accepted market practices, the definition of inside information in relation to derivatives on commodities, the drawing up of lists of insiders, the notification of managers’ transactions and the notification of suspicious transactions (2004/72/EC)

- Commission Regulation of 29 April 2004 implementing Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council as regards information contained in prospectuses as well as the format, incorporation by reference and publication of such prospectuses and dissemination of advertisements ((EC) No 809/2004)

- Commission Directive of 8 March 2007 laying down detailed rules for the implementation of certain provisions of Directive 2004/109/EC on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market (2007/14/EC)

- Commission Directive of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards organisational requirements and operating conditions for investment firms and defined terms for the purposes of that Directive (2006/73/EC)

- Commission Regulation of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards record-keeping obligations for investment firms, transaction reporting, market transparency, admission of financial instruments to trading, and defined terms for the purposes of that Directive ((EC) No 1287/2006)

Level 3 measures

- Stabilisation and Allotment – European Supervisory Approach; CESR/02-020b (9/4/2002)

- A European Regime of Investor Protection – The Harmonisation of Conduct of Business Rules; CESR/01-014d (9/4/2002)

- A European Regime of Investor Protection – The Professional and Counterparty Regimes; CESR/02-098b) (8/7/2002)

- Standards for Alternative Trading Systems; CESR/02-086b (8/7/2002)

- Standard No. 1 on Financial Information; CESR/03-073 (1/3/2003)

- Recommendation for additional guidance regarding the implementation of International Financial Reporting Standards (IFRS); CESR/03-323e (31/12/2003)

- Standard No. 2 on Financial Information - Co-ordination of enforcement activities; CESR / 03-317c (22/04/2004)

- Standards for securities clearing and settlement systems in the European Union; CESR/04-561 (4/4/2006) (22/10/2004)

- CESR’s guidelines for supervisors regarding the transitional provisions of the amending UCITS Directives (2001/107/EC and 2001/108/EC); CESR/04-434b (3/02/2005)

- CESR’s recommendations for the consistent implementation of the European Commission’s Regulation on Prospectuses nº 809/2004; CESR/05-054b (10/02/2005)

- Market Abuse Directive - Level 3 – first set of CESR guidance and information on the common operation of the Directive; CESR/04-505b (11/05/2005)

- CESR Recommendation on Alternative Performance Measures; CESR/05-178b (03/11/2005)

- CESR’s guidelines to simplify the notification procedure of UCITS; CESR/06-120b (29/06/2006)

- CESR's Level 3 Guidelines and recommendations on Publication and Consolidation of markets data; CESR/07-043 (09/02/2007)

- CESR's Level 3 Recommendations on the List of minimum records under Article 51(3) of the MiFID Implementing Directive; CESR/06-552c (09/02/2007)

- CESR's guidelines concerning eligible assets for investment by UCITS; CESR/07-044 (19/03/2007)

- Guidelines - CESR Level 3 Guidelines on MiFID Transaction reporting; CESR/07-301 (29/05/2007)

- Recommendations - Inducements under MiFID; CESR/07-228b (29/05/2007)

- Q&A on Best Execution; CESR/07-320 (29/05/2007)

- Protocol on MiFID Passport Notifications; CESR/07-317 (29/05/2007)

- Recommendations - The passport under MiFID; CESR/07-337 (29/05/2007)

- Market Abuse Directive - Level 3 – second set of CESR guidance and information on the common operation of the Directive to the market; CESR/06-562b (12/07/2007)

- Guidelines - Level 3 guidelines on the classification of hedge fund indices as financial indice; CESR/07-434 (17/07/2007)

Banking

Level 3 measures

- CEBS Guidelines on prudential filters for regulatory capital (21/12/2004)

- CEBS Guidelines on supervisory disclosure (1/11/2005)

- CEBS Guidelines on financial reporting (recast of 15/12/2006; amendments of 24 July 2007) (16/12/2005

- CEBS Guidelines on common reporting (recast of 16/10/2006) (13/1/2006)

- CEBS Guidelines on the recognition of external credit assessment institutions (20/1/2006)

- CEBS Guidelines on supervisory review process (25/1/2006)

- CEBS Guidelines on supervisory cooperation for cross-border banking and investment firm groups (25/1/2006)

- CEBS Guidelines on validation (04/04/2006)

- CEBS technical guidelines on interest rate risk in the banking book (03/10/2006)

- CEBS Guidelines on outsourcing (14/12/2006)

- CEBS Additional technical guidelines on concentration risk (14/12/2006)

- CEBS Additional Guidelines on stress testing (14/12/2006)

Insurance

Level 3 measures

- CEIOPS Guidelines for Coordination Committees in the Framework of the Insurance Groups Directive; CEIOPS-DOC-02/05 (February 2005)

- CEIOPS Recommendations regarding the Implications of the IAS/IFRS Introduction for the Prudential Supervision of Insurance Undertakings; CEIOPS-DOC-05/05 (September 2005)

- Statement on the Role of the Lead Supervisor; CEIOPS-DOC-07/06 (December 2006)

ANNEX III

MAIN ACTIONS PROPOSED IN THE COMMUNICATION

GENERAL |

Abolition of sunset clauses in financial services legislation | European Parliament, Council | End 2007 |

Publication of study on costs of compliance | Commission | 1st half 2009 |

ADOPTION OF LEGISLATION – LEVELS 1 AND 2 |

Future alignment of transposition deadlines for directives and implementing measures | Commission, European Parliament, Council | Ongoing |

Extension of impact assessment to implementing measures | Commission | Ongoing |

Impact assessments for any substantive amendments in the legislative process and the technical advice by the Level 3 Committees | Council, Level 3 Committees | Ongoing |

Limitation of any regulatory additions ("goldplating) and obligation to justify to the Commission | Member States | Ongoing |

Systematic publication of responses to consultation and summary reports of hearings organised as part of consultations on the internet | Commission, Level 3 Committees | Ongoing |

SUPERVISORY COOPERATION AND CONVERGENCE – LEVEL 3 |

Adoption of political statement indicating the main achievements expected from the Level 3 Committees | Commission, European Parliament, Council | Starting in 2008 |

Regular reporting on the achievement of these objectives | Level 3 Committees | Starting in 2008 |

Inclusion of the requirement to cooperate with other supervisors at European level in the constitutive charters of national supervisors | Member States / Commission | 1st half 2008 |

Reinforcement of the legal status of the Level 3 Committees (possible modification of Commission decisions setting up the three Level 3 Committees / changes in framework Level 1 legislation) | Commission, European Parliament , Council | 2008 |

Extension of the qualified majority voting in decision-making of the Level 3 Committees | Level 3 Committees / Commission | 1st half 2008 |

Political commitment to the full application of Level 3 common standards and guidelines | Level 3 Committees, Member States |

Cross-sectoral survey on supervisory powers and systems of sanctions and assessment of the need to reinforce the provisions on minimum supervisory powers in the framework legislation | Commission | End 2008 |

Political debate on operational independence of national supervisors | Commission / Member States | 1st half 2008 |

Introduction of explicit legal provisions in financial services directives to allow supervisors to delegate tasks to another Member State’s supervisor | European Parliament, Council, Commission | End 2008 |

Legislative proposal to strengthen the powers of the 'lead' supervisor for cross-border banking groups | Commission | October 2008 |

Development of a set for common standards for the operation of the colleges for cross border operations | Level 3 Committees | 1st half 2008 |

Report on the development of common reporting standards | Level 3 Committees | End 2007 |

Decision on possibility and modalities of contributing to the financing of Level 3 Committees | Commission | End 2008 |

[1] Rozhodnutí Komise 2001/527/ES, 2004/5/ES a 2004/6/ES o zřízení CESR, CEBS a CEIOPS.

[2] Zpráva EP o lepších právních předpisech v EU (A6-0273/2007), odstavce 18 a 19.

[3] Úř. věst. C 255, 21.10.2006, s. 1, bod 3.

[4] Usnesení o politice finančních služeb (2007)0338.

[5] Komise zavedla obdobné ustanovení do návrhu směrnice Solventnost II, článek 30.

[6] http://ec.europa.eu/internal_market/finances/actionplan/index_en.htm#transposition

[7] http://ec.europa.eu/internal_market/securities/transposition/index_en.htm

[8] Od CEIOPS se vyžaduje, aby vystupoval jako prostředník mezi dohlížiteli, pokud se nemohou dohodnout na validaci vnitřního modelu rizik určité pojišťovny; může přijímat závazná rozhodnutí k určení, který orgán by v případě přeshraniční pojišťovací skupiny měl převzít funkci a povinnosti „dohlížitele nad skupinou“.

[9] Stupeň sbližování dohledu, jehož dosáhl CEBS, hodnotilo odvětví jako poměrně neuspokojivý (2006/2007 on-line studie o hodnocení výkonu CEBS).

[10] Označený jako „orgán vykonávající dohled na konsolidovaném základě“ ve směrnici o kapitálových požadavcích, „koordinátor“ ve směrnici o finančních konglomerátech a „orgán dozoru nad skupinou“ v návrhu směrnice Solventnost II.