je třeba zvýšit schopnost turecké policie a pozemního personálu leteckých společností, které působí na hlavních tureckých mezinárodních letištích, odhalovat padělané a podvodné cestovní doklady, víza a povolení k pobytu použitá osobami cestujícími do EU, a to zejména zvýšením odborné přípravy a zlepšením spolupráce se styčnými úředníky pro otázky přistěhovalectví z členských států nacházejícími se v Turecku.

turecké donucovací orgány by měly začít sdílet včas informace o padělaných a podvodných dokladech, které byly nalezeny u osob cestujících do EU, se svými protějšky v členských státech,

bezpečnostní prvky tureckých pasů by měly být přizpůsobeny normám EU stanoveným v nařízení Rady č. 2252/2004, tj. Turecko by mělo začít vydávat pasy s bezkontaktním čipem, které obsahují nejen podobu obličeje držitele, nýbrž i jeho otisky prstů ,

Po zveřejnění první zprávy se mezi Komisí a tureckými orgány uskutečnily ve dnech 26. února 2015, 14. prosince 2015 a 19. ledna 2016 schůzky na vysoké úrovni v rámci dialogu o uvolnění vízového režimu. V období od dubna do července 2015 zorganizovala Komise sedm technických misí do Turecka, které provedli odborníci z členských států, Komise, agentury Frontex, Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, Europolu a delegace EU v Turecku, a to za účelem posouzení právních předpisů a správních postupů Turecka a vyhodnocení případného pokroku při provádění požadavků stanovených v plánu. Mimoto se ve dnech 15. července 2015 a 19. ledna 2016 konala dvě zasedání smíšeného readmisního výboru, na nichž bylo posouzeno provádění dohody o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem.

Evropská unie (dále jen „EU“) zahájila s Tureckem dialog o uvolnění vízového režimu dne 16. prosince 2013, současně s podpisem dohody o zpětném přebírání osob mezi EU a Tureckem . Dialog o uvolnění vízového režimu vychází z Plánu pro přechod k bezvízovému styku s Tureckem (dále jen „plán“), který stanoví požadavky, jež musí Turecko splňovat, aby mohla Komise navrhnout Evropskému parlamentu a Radě změnu nařízení (ES) č. 539/2001 umožňující tureckým občanům cestovat do schengenského prostoru na krátkodobou návštěvu (jejichž doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů) bez víz. 72 požadavků uvedených v plánu je zařazeno do pěti tematických skupin (bloků): zabezpečení dokladů, řízení migrace, veřejný pořádek a bezpečnost, základní práva a zpětné přebírání nelegálních migrantů.

3. BLOK 2: ŘÍZENÍ MIGRACE

V první zprávě bylo uznáno, že při plnění kritérií stanovených ve druhém bloku plánu již Turecko dosáhlo dobré úrovně pokroku.

Od října 2014 učinily turecké orgány další významné kroky k dalšímu posílení operačních kapacit Generálního ředitelství pro řízení migrace. Turecko přijalo rovněž řadu právních aktů v oblasti mezinárodní ochrany, včetně nařízení ze dne 22. října 2014, kterým se všem uprchlíkům ze Sýrie přiznává status dočasné ochrany, a nařízení ze dne 15. ledna 2016, kterým se těmto uprchlíkům umožňuje požádat o pracovní povolení.

Na společných pozemních hranicích zvýšily turecké orgány spolupráci v oblasti správy hranic se svými řeckými a bulharskými protějšky. Byla přijata rovněž řada důležitých opatření k posílení vízového systému a systému řízení hranic. Dne 8. ledna zavedlo Turecko vízovou povinnost pro Syřany vstupující do Turecka ze třetích zemí letecky nebo po moři a dne 5. února zrušilo možnost iráckých občanů získat vízum na hranici. 14 zemím navrhlo Turecko jednání o dvoustranných dohodách o zpětném přebírání osob a začalo zavádět průjezdní víza pro státní příslušníky 18 zemí, které se pokládají za možný zdroj nelegální migrace.

K řešení převaděčství zvýšilo Turecko úsilí svých donucovacích orgánů, včetně společných pozemních operací, a v rámci turecké policie a četnictva zřídilo zvláštní útvary, které mají bojovat proti převaděčství a obchodování s lidmi.

Podrobné informace o všech přijatých opatřeních jsou uvedeny v pracovním dokumentu útvarů Komise.

Řada požadavků v rámci druhého bloku je však plněna pouze částečně.

Jeden z nedostatků souvisí se skutečností, že Turecko uplatňuje vůči členským státům i nadále diskriminační vízový režim .

Nejdůležitější požadavek, který je třeba splnit, souvisí s nutností, aby Turecko „provádělo vhodné hraniční kontroly a ostrahu hranic […] tak, že to povede k významnému a trvalému snížení počtu osob, jimž se daří nezákonně překračovat turecké hranice za účelem vstupu do Turecka nebo odchodu z Turecka“. V roce 2015 dosáhl počet migrantů a uprchlíků, kteří se dostali do EU přes pozemní a námořní hranice po nelegálním opuštění tureckého území, 888 457 osob. To je přibližně 17násobek počtu, který byl zaznamenán v průběhu roku 2014. Tento problém bohužel přetrvává a v lednu 2016 bylo zaregistrováno 68 650 osob .

Vyšší počet případů nedovoleného překročení hranice souvisí rovněž s širší uprchlickou krizí v důsledku probíhajícího konfliktu v Sýrii a v některých dalších zemích. Turecké orgány, které by jim měly zabránit, čelí obrovskému problému s více než 2,5 milionu uprchlíků ze Sýrie a více než 200 000 migrantů a uprchlíků z jiných zemí, kteří pobývají na tureckém území. Je třeba ocenit skutečnost, že turecká pobřežní stráž v roce 2015 zadržela a zachránila přibližně 91 612 migrantů a uprchlíků, sedmkrát více než v roce 2014, kteří se pokoušeli dostat nelegálně do EU. Opatření, která turecké orgány přijaly, jsou však vzhledem k obrovskému počtu nelegálních příjezdů dosud nedostatečná.

K úspěšnějšímu řešení tohoto problému je nutné a naléhavé, aby turecké orgány dále zaváděly opatření zabývající se komplexně různými aspekty tohoto problému. Komise v tomto ohledu doporučuje, aby Turecko uvážilo níže popsaná opatření:

Za prvé je nutno posílit kapacity turecké pobřežní stráže v Egejském moři v oblasti ostrahy a odposlechu. Za tímto účelem je nutno urychlit realizaci různých projektů financovaných Tureckem a EU, které jsou zaměřeny na rozvoj systému pobřežních přehledových radarů a zvýšení počtu, kvality, přítomnosti u pobřeží a operační kapacity dostupných hlídkových plavidel. Do doby zavedení systému pobřežních radarů je možno uvážit používání radarového systému námořnictva, aby se zabránilo nelegálním odjezdům.

Ke snížení zátěže uložené pobřežní stráži je nutno zvýšit schopnost policie a četnictva odhalovat nelegální odjezdy migrantů a předcházet jim na břehu nebo daleko od pozemní hranice, a to prostřednictvím činností v rámci hlídkování a ostrahy, včetně vyššího využívání systémů leteckého dohledu.

Všem orgánům, které odpovídají za ochranu hranic a boj proti nelegální migraci , by mělo být nařízeno, aby posílily vzájemnou spolupráci, včetně prostřednictvím systematické koordinace svých činností, sdílení zpravodajských informací, údajů a aktiv, a aby zvýšily počet společných operací. Bezodkladně je nutno zavést i Středisko pro vnitrostátní koordinaci a společnou analýzu rizik (Centre for National Coordination and Common Risk Analysis (NACORAC)), které EU pomáhá zřídit.

Činnost všech těchto orgánů v rámci předcházení nelegálním odjezdům migrantů a namátkového odposlechu zprostředkovatelů by se měla výslovně zaměřit i na identifikaci a zatčení členů převaděčských organizací na nejvyšší a střední úrovni a zabavení jejich majetku.

Ke snížení počtu osob, které vstupují do Turecka nelegálně, je třeba posílit ostrahu na jihovýchodních a východních pozemních hranicích Turecka. Za tímto účelem by měly turecké pozemní síly pokračovat v modernizaci a nasazovat více náležitě vyškolené smluvní pracovníky namísto branců, jakož i používat moderní sledovací zařízení a zavést pružné metody hlídkování.

Je-li to možné, měly by turecké orgány rozvíjet spolupráci v oblasti ostrahy hranic a sdílení informací o převaděčských organizacích s orgány ze zemí původu a tranzitu nelegálních migrantů.

Současně by měla pokračovat práce za účelem provádění ostatních požadavků a doporučení vydaných v rámci tohoto bloku, jejichž splnění také přispěje k lepšímu předcházení nelegální migraci.