sdělení komise Evropskému parlamentu, radea účetnímu dvoru - Více či méně kontrol? Rovnováha mezi administrativními náklady a rizikem chyb {SEK(2010) 640} {SEK(2010) 641} /* KOM/2010/0261 konecném znení */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 26.5.2010 KOM(2010) 261 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A ÚČETNÍMU DVORU Více či méně kontrol? Rovnováha meziadministrativními náklady a rizikem chyb {SEK(2010) 640}{SEK(2010) 641} SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A ÚČETNÍMU DVORU Více či méně kontrol? Rovnováha meziadministrativními náklady a rizikem chyb 1. Souvislosti a cíle sdělení Komise odpovídá za plnění rozpočtu a každoročně vyplácí zhruba 130 miliard EUR příjemcům z členských států a z celého světa v mnoha politických oblastech. Zatímco Komise přímo spravuje zhruba jednu pětinu rozpočtu, zbylá část je plněna ve spojení s partnerskými institucemi, včetně členských států, přes které proudí zhruba 75 % rozpočtu. Rizikové profily těchto činností se liší podle složitosti právních předpisů, délky a komplexnosti kontrolního řetězce, typů příjemců a dalších faktorů. Dodržování pravidel a dosažení cílů politiky je možné zajistit jedině, pokud budou kontrolní strategie šité na míru rizikům a specifickým vlastnostem každé politické oblasti, pokud bude stanoven druh a načasování prováděných kontrol (preventivních, detektivních a korektivních) a pokud se bude přihlížet k různým rizikovým profilům příjemců. Co se týče ústředně spravovaných výdajů, Komise provedla v roce 2009 více než 500 000 jednotlivých plateb celkem více než 85 000 různým entitám nebo jednotlivcům (včetně zaměstnanců). Grantové výdaje obvykle zahrnují předběžné financování následované požadavky na proplacení, kterými bude předběžné financování vyrovnáno, většinou na základě skutečně vynaložených nákladů. V mnoha případech provádí Komise konečnou kontrolu způsobilosti nákladů zároveň s konečnou platbou nebo po ní, přičemž v některých oblastech to může být i několik let po původním předběžném financování. Tato kontrola se mnohdy provádí na základě vzorků a může zahrnovat spisovou kontrolu a/nebo kontrolu na místě. Pokud jde o výdaje spravované v rámci sdíleného řízení, Komise provádí platby orgánům členských států, které spravují a vyplácejí prostředky příjemcům. Členské státy odpovídají za kontrolu těchto četných konečných příjemců (jak za administrativní kontrolu, která se týká 100 % příjemců, tak za kontrolu na místě, která se běžně týká přinejmenším 5 % ročně). Co se týče samotného rozvoje venkova (pilíř 2 společné zemědělské politiky), byl v roce 2008 celkový počet příjemců 3,6 milionu. Obdrželi zhruba 13,7 miliard EUR veřejných výdajů, z toho 8,5 miliard EUR v příspěvcích EU. Každý grantový režim je upraven finančním nařízením a ve většině případů zvláštními odvětvovými právní předpisy, které určují podmínky způsobilosti pro proplacení nákladů. Odvětvové právní předpisy jsou zaměřeny na plnění mnohdy vysoce specifických politických cílů. Často dosahují značné složitosti. Tato složitost může mít za následek chybné žádosti o financování ze strany příjemců, kteří špatně pochopili nebo si neprávně vyložili podmínky způsobilosti. Takové chyby jsou v převážné většině nechtěné a nepředstavují podvodné jednání. Právní složitost spolu s případnou dlouhou prodlevou mezi předběžným financováním a konečnými požadavky na proplacení dále zvyšují riziko chyb. K takovým chybám dochází z mnoha důvodů a mají různé podoby v závislosti na porušených specifických pravidlech nebo smluvních požadavcích a na povaze porušení. Hlavní zásadou ve veřejném sektoru bylo tradičně dodržování pravidel, žádné riskování nebo výslovné schválení míry chyb, které kontroly neodstraní nebo nejsou schopny odstranit včas. Správce fondů je odpovědný za zavedení důvěryhodné kontrolní strategie, kterou jsou řízeny kontrolní zdroje k co největší účinnosti a která se zaměřuje na příjemce vysokých částek a příjemce vykazující vysoké riziko, aniž by však zanedbávala ostatní. Tato strategie si klade za cíl dodat přiměřenou jistotu, že peníze byly vynaloženy na zamýšlené účely, a zároveň zajistit rozumnou rovnováhu mezi náklady na kontroly a jejich přínosem (zejména snížení chyb, jejich náprava a odstrašující účinek). V praxi je jistá míra rizika ospravedlnitelná nebo „přijatelná“, jelikož absolutní odstranění chyb je finančně příliš nákladné nebo jednoduše nemožné. Doposud nebylo přijetí existence ospravedlnitelného rizika nebo chyby explicitní. Účetní dvůr používá pro zákonnost a řádnost podkladových transakcí standardní práh 2 % úrovně významnosti (tzv. „zelená“). Nad tímto prahem, pokud je chybovost spočtená Účetním dvorem mezi 2 % a 5 %, je udělena „žlutá“ známka hodnocení a nad 5 % „červená“. Komisi bylo každoročně udělováno absolutorium, přestože chybovost v některých oblastech přesahovala 2 %. V posledních letech se výsledky ročního hodnocení řízení finančních prostředků EU Komisí, které vydává Účetní dvůr, zlepšily. Chybovost je však v některých oblastech stále nad prahem 2 %. Komise bude i nadále zlepšovat kontrolní systémy, včetně systémů jejích prováděcích partnerů, aby zajistila „správnou kontrolu ve správný čas“. Nicméně vzhledem k tomu, že se riziko liší podle povahy spravované činnosti, Komise považuje za důležité stanovit rozumné, ale náročné měřítko, vůči němuž by posuzovala své řízení rizik v souladu s analýzou nákladů a přínosů. Orgán, který je příslušný pro udělení absolutoria, toto rovněž uznal a vyzval Komisi, aby předložila návrh přijatelné míry rizika pro všechny oblasti rozpočtu[1]. Toto sdělení navazuje na sdělení z roku 2008 Směrem ke společné dohodě o koncepci přijatelného rizika výskytu chyb (KOM(2008)866) a klade si za cíl splnit závazky, které jsou v něm přijaty, a očekávání Parlamentu a Rady. V tomto sdělení jsou předloženy návrhy Komise na míru přijatelného rizika výskytu chyb pro politiky v oblastech výzkumu, energie a dopravy a rozvoje venkova. Návrhy na míru přijatelného rizika chyb pro ostatní oblasti budou následovat do konce roku 2011. Toto sdělení se předkládá spolu s návrhem Komise na tříletý přezkum finančního nařízení, který zahrnuje článek o koncepci přijatelného rizika výskytu chyb. Dva pracovní dokumenty útvarů Komise přiložené k tomuto sdělení poskytují technické detaily o metodice a výsledcích analýzy, o niž se návrh opírá. Dokumenty uvádějí podrobné informace o nákladech na kontroly a chybovosti a zkoumají spojitost mezi počtem provedených kontrol a výskytem chyb, které mohou zůstat nezjištěny. 2. Proč je potřeba stanovit přijatelné riziko výskytu chyb? Když byly přijaty právní předpisy 2007–2013, nebyly výslovně stanoveny náklady na ověřování plnění podmínek způsobilosti ani rizika výskytu chyb. Pro toto období již Komise provedla zjednodušení společné zemědělské politiky, včetně rozvoje venkova, a bude v tomto směru pokračovat i nadále. Nicméně žádné další zjednodušení nebude stačit na snížení chybovosti v oblasti rozvoje venkova pod práh 2 % stanovený Účetním dvorem, aniž by byly ohroženy cíle politiky. V oblasti výzkumu Komise již vydala sdělení týkající se zjednodušení, které si klade za cíl zahájit o této otázce interinstitucionální dialog[2]. Rozsah dalších zjednodušení současných právních předpisů je však omezený vzhledem k času, jehož je potřeba k prodiskutování těchto právních předpisů, pro jejich přijetí a vstup v platnost. Přijetí míry přijatelného rizika výskytu chyb umožní Komisi zajistit optimální kontrolu v sedmém rámcovém programu (nalezení rovnováhy mezi náklady na kontrolu a minimalizací rizika poškození dobrého jména) před prováděním zjednodušení, které je stanoveno v osmém rámcovém programu. Zavedení míry přijatelného rizika výskytu chyb umožňuje uznat, že v některých oblastech v důsledku složitých pravidel, rozšířených kontrolních řetězců a nákladů na kontrolu není možné dosáhnout prahu 2 %, aniž by vynaložené náklady byly příliš vysoké (tento vztah zobrazuje obrázek č. 1). Obrázek č. 1: Souvislost mezi legislativní složitostí, chybovostí a náklady na kontroly [pic] Komise je odpovědná za provádění řádných a účinných kontrolních strategií zaměřených na rizikové činnosti a činnosti týkající se vysokých částek, aniž by však zanedbávala ostatní. Rozhodnutí o přijatelném riziku výskytu chyb nebude mít za následek, že zjištěná chybovost u příjemců bude tolerovaná. Zjištěné chyby budou napraveny. Přijatelné riziko výskytu chyb pouze jasně vyjadřuje názor, který již implicitně existoval, a přiznává tak vztah mezi legislativní složitostí a chybovostí, jakož i skutečnost, že kontroly nemohou být systematicky prováděny na místě. To znamená, že některé chyby zůstanou nezjištěny. Přístup založený na přijatelném riziku poskytuje jasnou představu o rovnováze mezi finančním dopadem chyb, náklady na kontroly a spojeným zpětným získáním prostředků a řádným a účinným řízením fondů EU. Míry přijatelného rizika výskytu chyb podle oblastí politiky nebo významných částí těchto oblastí by měly být založeny na podrobném přezkumu všech institucionálních stran zapojených do kontroly nákladů a výsledků těchto kontrol a kontrol prováděných Účetním dvorem. Přidaná hodnota získaná z výdajů (správné výsledky politiky za odpovídající náklady) je v této souvislosti přinejmenším stejně důležitá, jelikož výdaje, které nesplnily svůj účel, mají jen omezenou hodnotu, i pokud jsou dokonale pod kontrolou. Politické závazky, zejména pak přínosy politiky a otázky zachování dobrého jména jsou v důsledku toho součástí debaty o míře přijatelného rizika výskytu chyb. 3. Jak stanovit míru přijatelného rizika výskytu chyb Pro stanovení právního rámce pro přijetí míry přijatelného rizika výskytu chyb je koncepce přijatelného rizika výskytu chyb začleněna do tříletého přezkumu finančního nařízení. Na základě interinstitucionálního dialogu o obsahu tohoto sdělení by mohly být míry přijatelného rizika výskytu chyb přijaty na základě návrhu Komise a po konzultaci s Účetním dvorem zákonodárnými orgány (Parlament a Rada). Komise přihlédne při plnění rozpočtu a kontrole výdajů k rozhodnutí zákonodárných orgánů. Navrhne přezkum míry přijatelného rizika výskytu chyb v závislosti na jakýchkoli významných změnách v kontrolním prostředí (například zjednodušení pravidel způsobilosti, které by vedlo ke snížení rizika výskytu chyb). Rozhodnutí o míře kontrol a přijatelném riziku výskytu chyb přesahuje čistou finanční analýzu. Kontroly jsou často příjemci vnímány jako přílišná zátěž a mohou dosáhnout míry, která odrazuje od účasti v programech. Cíl přilákat co nejvhodnější příjemce a tím i dosáhnout cílů politiky je tak ohrožován. Přijatelná chybovost může být rovněž ovlivněna politickými závazky nebo mírou rizika poškození dobrého jména. Po rozhodnutí o míře přijatelného rizika výskytu chyb bude Komise pokračovat v provádění účinných kontrol s cílem minimalizovat chybovost na základě analýzy nákladů a přínosů a bude se soustředit na zanesení výsledků zpět do kontrolního cyklu, aby zajistila, že se řeší klíčová rizika. Komise navrhne další zjednodušení pro období po roce 2013 s cílem dále snížit rizika výskytu chyb. Zjednodušení je však úkol, který Komise sdílí se zákonodárnými orgány a členskými státy. 4. NÁVRHY KOMISE Komise postupně navrhne míry přijatelného rizika výskytu chyb pro všechny oblasti politiky nebo pro jejich značnou část. Sdělení pokrývá oblast výzkumu, energie a dopravy a oblast rozvoje venkova na základě analýzy nákladů a přínosů kontrol a zabývá se vztahem mezi stávající správou, náklady na kontroly[3] a zbytkovou chybou. Metodika a kvalita podkladových dat se ve srovnání se sdělením z roku 2008 zlepšily. Každý model však nutně obsahuje určité předpoklady, jak je uvedeno v podrobných pracovních dokumentech Komise. 4.1. Výzkum, energie a doprava Tato politika se provádí zejména centralizovaným přímým řízením. Platby dosáhly v roce 2008 zhruba 7,2 miliard EUR. Zhruba 76 % této částky bylo určeno na výzkumné projekty v rámci víceletých rámcových programů a přibližně 12 % bylo na projekty v oblasti energie a dopravy, zejména na transevropské sítě. Tento návrh Komise je založen na analýze nákladů na údaje z kontrol získané útvary Komise, analýze plateb v roce 2008 a chyb zjištěných Účetním dvorem (prohlášení věrohodnosti 2008). Na základě údajů z prohlášení věrohodnosti odhadla Komise chybovost v rámci této kapitoly v roce 2008 na 3 % (žlutá). Náklady Komise na kontrolní činnost v této oblasti jsou přibližně 267 milionů EUR (3,6 % plateb v roce 2008). Analýza, která je podrobně vysvětlena v přiloženém pracovním dokumentu, ukazuje, že náklady na dosažení 2% chybovosti by byly neúměrně vysoké: dalších 150 milionů EUR by virtuálně zaručilo chybovost pod 2 % a i přiměřená pravděpodobnost dosažení hodnoty 2 % (nejpravděpodobnější chyba) by stála dalších 90 milionů EUR (model 1). Snížení chybovosti o 1 %, jehož by bylo dosaženo takovou úrovní kontrol, by znamenalo zhruba 72 milionů EUR, za předpokladu, že všechny zjištěné chyby budou zcela napraveny. Další analýza (model 2ab) ukazuje, že snížení chybovosti ze současných 3 % na 2,5 % by bylo stále velmi nákladné: 55 milionů EUR za předpokladu náhodného odstranění chyb v populaci. Třetí analýza byla provedena, aby zkoumala dopad snížení počtu (a ceny) kontrol na místě na chybovost (model 2c). Výsledky ukazují, že přijetím vyšší míry chybovosti (3,5 %) se náklady na kontroly sníží rychleji, než částka očekávaná ze zpětného získání prostředků na základě kontrol. V případě 4 % chybovosti by toto snížení představovalo zhruba třetinu současných nákladů. Výsledky analýz jsou v následující tabulce. Obrázek č. 2: Přehled odhadovaného dopadu určité míry chybovosti Chybovost změněna na | Změna v nákladech na kontroly (v milionech EUR) | Odhadovaná změna v částkách ze zpětného získání prostředků (v milionech EUR) | 4 % (model 2c) | - 15,5 EUR | - 3,1 EUR | 3,5 % (model 2c) | - 8,0 EUR | - 1,5 EUR | 2,5 % (model 2ab) | + 0,9 EUR až 55 EUR– střední hodnota 28 EUR | + 36 EUR | 2 % (model 1) | + 90 EUR až + 150 EUR | + 72 EUR | Výše uvedená čísla ukazují, že náklady na snížení chybovosti na 2 % by mohly převyšovat hodnotu tohoto snížení (72 milionů EUR). Snížení na 2,5 % by mohlo být nákladově efektivní, ale mohlo by znamenat provedení zhruba 500 dalších auditů. Zvýšení chybovosti by mohlo vést ke snížení nákladů na kontroly převyšující související snížení hodnoty plynoucí ze zpětného získání prostředků z chyb. Všechny statistické modely zahrnují určitou úroveň nejistoty, jelikož se zakládají na odhadech na základě vzorků, a je tedy možné očekávat, že se v čase budou do jisté míry měnit. Pro zohlednění této případné variace je návrh Komise založen na intervalu a zákonodárné orgány mohou stanovit horní limit tohoto intervalu. Použití intervalu je důležité také proto, že prohlášení věrohodnosti 2008 bylo založeno zejména na šestém rámcovém programu, zatímco od roku 2010 bude převažovat sedmý rámcový program. Podle informací, které jsou v současnosti dostupné, budou platby podle sedmého rámcového programu ovlivněny mírou chybovosti nad 2 % a budou srovnatelné nebo mírně vyšší než v šestém rámcovém programu, jelikož - granty budou i nadále založeny na skutečných nákladech, které vznikají příjemcům, nadhodnocení bude i nadále hlavní příčinou chyb, a - snížení počtu požadovaných osvědčení o auditu v důsledku snah o zjednodušení a relativně nízký počet příjemců, kteří volí osvědčení ex ante své metodiky výpočtu nákladů, pravděpodobně zvýší chybovost. V rámci šestého rámcového programu Komise výrazně překročila počet původně plánovaných auditů. Tyto další kontroly znamenaly pro příjemce i pro útvary Komise značnou zátěž, přesto nesnížily víceletou míru chybovosti pod 2 %. Pokud zákonodárné orgány stanoví vyšší míru přijatelného rizika výskytu chyb, Komise bude moci přezkoumat svou kontrolní strategii a zaměřit se na cílené audity vycházející z analýzy rizik a na kontroly pro předcházení podvodům. Na tomto základě by mohl být zajištěn solidní rámec odpovědnosti s patřičným důrazem na prevenci a načasování kontrol a zároveň by mohl být zachován přiměřený prostředek odrazující od neoprávněného použití finančních prostředků. Komise navrhuje míru přijatelného rizika výskytu chyb ve žlutém intervalu (2 % – 5 %). Chybovost prohlášení věrohodnosti pohybující se ve středu tohoto intervalu je přijatelná a ospravedlnitelná. Pokud by byl tento limit překročen, budou přijata dodatečná opatření na snížení chybovosti prostřednictvím zvýšení kontrol k odstranění hlavních příčin chyb a s přihlédnutím k víceleté povaze plateb. Tento interval by měl pokrývat všechny rámcové programy pro výzkum, bez ohledu na to, do které kapitoly výroční zprávy Účetního dvora jsou zařazeny, jakož i všechny činnosti zahrnuté d této analýzy, i pokud budou v budoucnu převedeny do jiných kapitol výroční zprávy Účetního dvora. Tento interval by měl být přezkoumán v závislosti na jakýchkoli významných změnách v kontrolním prostředí, které by ovlivnily chybovost prohlášení věrohodnosti. | 4.2. Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) se provádí členskými státy sdíleným řízením a je zahrnut do kapitoly 5 výroční zprávy Účetního dvora. Vzhledem k odlišnosti způsobu řízení a dostupných údajů (kontroly na úrovni příjemců provádějí výhradně členské státy) se analýza této oblasti liší od analýzy použité pro oblast výzkumu, energie a dopravy. Platby v roce 2008 představovaly zhruba 13,7 miliard EUR celkových veřejných výdajů, z čehož 8,5 miliardy EUR z EU (včetně záloh). Tato oblast představovala přibližně 16 % celkových výdajů na zemědělství. Účetní dvůr došel ve své výroční zprávě z roku 2008 k závěru, že chybovost přesáhla v oblasti rozvoje venkova 2 %, zatímco v oblasti Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) byla pod hranicí 2 %. Tento návrh Komise je založen na chybovosti a na nákladech na kontroly předložených členskými státy za rok 2008, což bude mít zásadní vliv na platby v roce 2009. Analýza byla založena na chybovosti členských států, jelikož vzorek v prohlášení věrohodnosti Účetního dvora je sice reprezentativní pro celou kapitolu, není však reprezentativní pro samotný EZFRV. Statistiky členských států pokrývají zhruba 300 000 kontrol na místě a jsou dostatečně rozsáhlé, aby podaly přijatelný odhad situace v celé populaci. Byly ve velkém rozsahu ověřeny a potvrzeny certifikačními subjekty členských států. Analýza, která je podrobně vysvětlena v přiloženém pracovním dokumentu, ukazuje, že relativní náklady na kontrolu EZFRV jsou téměř třikrát vyšší než v případě EZZF (7,3 % ročního rozpočtu programu oproti 2,7 %). Přes tyto vysoké náklady na kontrolu je kumulativní míra chyb oznámená členskými státy v případě EZFRV 2,8 % . To lze vysvětlit složitými pravidly a podmínkami způsobilosti, které jsou stanoveny, aby se dosáhlo cílů v oblasti životního prostředí a jiných poltických cílů, a které se obtížně ověřují. Vzhledem k vysokým nákladům na kontrolu by jakékoli zvýšení úrovně kontrol na místě nad běžnou míru nebylo nákladově efektivní. Náklady na tyto kontroly by byly pětkrát vyšší než částka zpětně získaných prostředků, kterou lze v průměru očekávat (průměrná chybovost násobená průměrnou částkou získanou příjemcem). Evropská politika rozvoje venkova zohledňuje potřebu pokračovat v hospodářském a sociálním pokroku a pokroku v oblasti životního prostředí a je si vědoma, že se jedná o tři neoddělitelné části celku. Snaží se podporovat konkurenceschopnost v oblasti zemědělství, péči o životní prostředí a chránit přírodní zdroje a rozvíjet venkov jak po hospodářské, tak po společenské stránce. Další zjednodušení pravidel způsobilosti v oblasti rozvoje venkova by nicméně nestačilo na snížení chybovosti v oblasti rozvoje venkova pod práh 2 %, který v současnosti využívá Účetní dvůr, aniž by byly ohroženy cíle politiky. Zatímco členské státy potřebují maximalizovat účinnost systémů řízení a kontroly, tak aby mohly předcházet chybám, zjišťovat je nebo je opravovat, Komise se domnívá, že v případě EZFRV by nebylo hospodárné zvyšovat kontroly. Údaje od členských států potvrzují závěr Účetního dvora, že chybovost v této oblasti je vyšší než 2 %. V případě EZFRV Komise navrhuje míru přijatelného rizika výskytu chyb ve žlutém intervalu (2 % – 5 %). Chybovost prohlášení věrohodnosti pohybující se ve středu tohoto intervalu je přijatelná a ospravedlnitelná. Pokud by byl tento limit překročen, budou přijata dodatečná opatření na snížení chybovosti prostřednictvím zvýšení kontrol k odstranění hlavních příčin chyb. Cíl prvního pilíře společné zemědělské politiky bude i nadále v zeleném pásmu (2 %). | 5. ZÁVěR Když Účetní dvůr zavedl 2% práh významnosti, Komise neměla spolehlivé informace ohledně nákladů na kontroly. Účetní dvůr rozhodl o prahu, aniž by na politické úrovni došlo k vyjádření v opačném smyslu. Informace o nákladech na kontroly jsou nyní dostupné, je tedy možné zahájit skutečný dialog mezi zúčastněnými stranami ohledně nákladové efektivnosti kontrol. Komise dosáhla významného pokroku a prohlášení věrohodnosti 2008 bylo zatím nejlepší. Tento pokrok byl zajištěn díky zlepšení kontrolních systémů a provádění více kontrol, zvýšení nákladů a zátěže příjemců (pouze GŘ pro výzkum provedlo o 20 % více kontrol na místě u příjemců, než bylo původně plánováno v období 2007 – 2009 v šestém rámcovém programu). Komise bude i nadále rozvíjet a provádět důvěryhodné kontrolní strategie, které zajistí účinné a včasné kontroly, a zaměří se na rizika a na zanesení výsledků zpět do kontrolního cyklu. Současná úroveň kontrol je vysoká, včetně kontrol v oblasti rozvoje venkova, a ve dvou výše zmíněných oblastech mohla být chybovost prohlášení věrohodnosti snížena na minimální úroveň nákladové efektivnosti. Je potřeba, aby útvary Komise ve svých výročních zprávách i nadále prokazovaly efektivnost kontrolních strategií a aby byly kontrolní strategie šité na míru rizikům specifickým vlastnostem každé politické oblasti, přičemž je nutné, aby tyto strategie odrážely skutečná rizika a zkušenosti, a umožnila tak přijímat informovaná rozhodnutí ohledně nákladů a přínosů kontrol. Jakmile byla splněna tato náležitá péče, je přijatelné riziko rozumnou investicí a zákonodárné orgány mohou na tomto základě stanovit vyšší míru přijatelného rizika výskytu chyb, než je míra současná. To poskytne pevný základ orgánu, který je příslušný pro udělení absolutoria, k posouzení toho, jak Komise řídí riziko. Vzhledem k tomu, že přijatelné riziko výskytu chyb je ročním měřítkem (zároveň s prohlášením věrohodnosti), zatímco Komise pracuje s víceletými kontrolními systémy, míra chybovosti na konci programu bude nižní než prohlášení věrohodnosti v důsledku finančních oprav a zpětně získaných prostředků, které byly neoprávněn vyplaceny. Komise bude patřičně usilovat o zjištění míry těchto zbytkových chyb a bude i nadále opravovat zjištěné chyby. Mnoho příjemců se však domnívá, že kontroly není možné provádět systematicky na místě a že některé chyby zůstanou nezjištěny. Komise se domnívá, že: - míra přijatelného rizika výskytu chyb pro obě oblasti politiky zmíněné v tomto sdělení by měla být stanovena ve žlutém pásmu: 2 % až 5 %, - chybovost prohlášení věrohodnosti pohybující se v obou oblastech ve středu tohoto intervalu je přijatelná a ospravedlnitelná, pokud by byl tento limit překročen, budou přijata dodatečná opatření na snížení chybovosti prostřednictvím zvýšení kontrol k odstranění hlavních příčin chyb, a - zároveň s přijetím ospravedlnitelné roční míry přijatelného rizika výskytu chyb by měla sledovat víceletou míru chybovosti a podávat zprávy rozpočtovému orgánu ve vhodnou dobu během životního cyklu programu. Komise navrhuje zachovat koncepci přijatelného rizika výskytu chyb ve svém návrhu tříletého přezkumu finančního nařízení. Vzhledem k času, jehož je potřeba k interinstitucionálnímu dialogu ohledně návrhu před jeho vstupem v platnost a debatě ohledně tohoto sdělení se zákonodárnými orgány, Komise předloží legislativní návrhy s cílem formalizovat míru přijatelného rizika výskytu chyb pro oblasti výzkumu, energie a dopravy a rozvoje venkova. Komise předloží konkrétní návrhy přijatelného rizika výskytu chyb pro oblast „Správní výdaje“ a „Vnější pomoc, rozvoj a rozšíření“ do konce roku 2010 a pro ostatní oblasti předloží návrhy postupně v průběhu roku 2011. Navrhne zjednodušení odvětvových právních předpisů u dalšího kola základních aktů, aby se snížilo riziko chyb po roce 2013. Komise se zavazuje prokázat efektivní fungování svých kontrolních systémů a doporučí svým útvarům, aby v příštím kole výročních zpráv posílily podávání zpráv o účinnosti systémů. [1] Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 (P6_TA(2009)0289) obsahujícího připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2007, oddíl III – Komise a výkonné agentury, bod 48 „[…] očekává, že Komise dokončí tuto práci při přípravě svého návrhu míry rizika přijatelného pro oblast rozpočtu […]“ Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 5. května 2010 (P7_TA(2010)0134) obsahujícího připomínky, které je nedílnou součástí rozhodnutí o udělení absolutoria za plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2007, oddíl III – Komise a výkonné agentury, body 59 a 60. [2] Zjednodušení provádění rámcových programů pro výzkum (KOM(2010)187). [3] Tyto náklady zahrnují řízení programů a finanční kontrolní činnosti.