EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 17.9.2020 SWD(2020) 178 final PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE



KONZULTACE SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI – SOUHRNNÁ ZPRÁVA

Souhrnná zpráva o výsledcích konzultačních činností v rámci plánu pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030



























Průvodní dokument k SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Zvýšení cílů Evropy v oblasti klimatu do roku 2030









Investice do klimaticky neutrální budoucnosti ve prospěch našich občanů















{COM(2020) 562 final} - {SEC(2020) 301 final} - {SWD(2020) 176 final} - {SWD(2020) 177 final}



Souhrnná zpráva o výsledcích konzultačních činností v rámci plánu pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030 1.Úvod V kontextu Zelené dohody pro Evropu, jejímž cílem je učinit z Evropy první klimaticky neutrální kontinent, provedla Komise konzultační činnosti v rámci plánu pro dosažení cíle týkajícího se snížení emisí skleníkových plynů v EU do roku 2030. Počáteční posouzení dopadů plánu pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030 bylo otevřeno pro zpětnou vazbu od 18. března 2020 do 15. dubna 2020. Veřejná konzultace byla provedena prostřednictvím internetového průzkumu. Průzkum byl otevřen po dobu 12 týdnů (od 31. března do 23. června 2020). Komise požádala smluvního dodavatele, aby vypracoval zprávu obsahující analýzu výsledků internetového průzkumu, včetně předložených stanovisek. Výsledky se nacházejí v této zprávě. Původně předpokládané semináře a ad hoc zasedání zúčastněných stran se kvůli bezpečnostním opatřením proti onemocnění COVID-19 nakonec neuskutečnily. 2.Počáteční posouzení dopadů Komise obdržela 1 095 odpovědí, které se liší jak z hlediska zeměpisného rozložení, tak z hlediska typu respondentů, velikosti přispívajících organizací i dotčených témat. Nejvyšší počet odpovědí přišel od občanů, kteří byli většinou původem z EU (712 ze 772 odpovědí občanů). Zbývající odpovědi přišly od různých organizací, většinou z obchodního odvětví (174 odpovědí), nevládních a environmentálních organizací (101 odpovědí), akademických institucí (19 odpovědí) a orgánů veřejné správy (13 odpovědí). Většina odpovědí silně podporuje revidované snížení emisí navrhované v Zelené dohodě pro Evropu (snížení emisí skleníkových plynů o 50 až 55 % do roku 2030), případně navrhuje ještě výraznější snížení. Mezi zdůrazněné konkrétní oblasti zájmu patří spravedlivá transformace, energetická účinnost, odpovídající nástroje financování a investice, klimatická spravedlnost a solidarita, odklon od fosilních paliv, energie z obnovitelných zdrojů, zachycování, využívání a ukládání uhlíku (CCUS), únik uhlíku, úloha vědy a uhlíkového rozpočtu, oddělení hospodářského růstu od využívání zdrojů atd. Několik účastníků zmínilo téma COVID-19. 3.Otevřená veřejná konzultace 3.1.Přehled účastníků V rámci veřejné konzultace bylo obdrženo celkem 3 915 odpovědí z 26 členských států. Dalších 116 odpovědí bylo obdrženo ze zemí mimo EU. 3 302 odpovědí přišlo od fyzických osob a 729 od organizací. Z obrázku 1 vyplývá, že velká část odpovědí přišla z Německa (53 %; 2 136 respondentů) a z Francie (13 %; 521 respondentů). Po jednotlivcích pocházel druhý největší podíl respondentů (13 %; 521 respondentů) ze společností / obchodních organizací, sdružení podniků a nevládních organizací, jak znázorňuje obrázek 2. Respondenti byli aktivní zejména v odvětvích vzdělávání (23 %; 823 respondentů) a dopravy, ukládání a komunikací (10 %; 379 účastníků).

Celkem se do konzultace, která se týkala plánu pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030, zapojilo 14 vnitrostátních orgánů členských států, z nichž pět přispělo na vládní a/nebo legislativní úrovni (Nizozemsko, Finsko, Dánsko, Česko, Francie) a sedm jich přispělo na úrovni ministrů (Kypr, Bulharsko, Litva, Estonsko, Maďarsko, Španělsko a Slovensko). Byla obdržena i dodatečná podání od dvou ministerských orgánů mimo EU (Norsko, Brazílie). Mezi dalšími orgány členských států poskytlo zpětnou vazbu i několik spolkových zemí Spolkové republiky Německo a Rakouska, vlámská vláda a dva technické orgány na vnitrostátní úrovni (Německý spolkový úřad pro životní prostředí a francouzské Národní centrum pro lesní majetek (CNPF)). Z vnitrostátních orgánů členských států EU jich šest tvrdí, že své cíle snížení emisí do roku 2030 navýší na 55 % (vláda Nizozemska a Finska, vláda i parlament Dánska, španělské ministerstvo pro ekologickou transformaci, vláda Francie). Jeden vnitrostátní orgán členského státu EU se rozhodl pro zvýšení ambice v oblasti klimatu ve výši 50 % do roku 2030 (slovenské ministerstvo životního prostředí). Naproti tomu šest vnitrostátních orgánů členských států dává přednost tomu své cíle neměnit, respektive je ponechat na úrovni 40% snížení emisí skleníkových plynů (vláda České republiky, slovenské ministerstvo financí, ministerstva životního prostředí v Litvě a Estonsku, bulharské ministerstvo dopravy, informací, technologií a komunikací a ministerstvo energetiky, obchodu a průmyslu na Kypru). Dva orgány členských států neuvedly zvolenou úroveň ambicí, ale uvedly následující upřesnění: bulharské ministerstvo energetiky považuje za vhodné cíl snížení emisí do roku 2030 dále zrevidovat, pokud bude k dispozici podrobné posouzení účinků na vnitrostátní a regionální úrovni i na úrovni EU. Podle maďarského ministerstva pro inovace a technologie je pro takové zvýšení ambicí na úrovni EU nutná hloubková dekarbonizace v oblasti energetiky, dopravy, vytápění a chlazení a v průmyslových odvětvích, která musí zůstat nejvyšší prioritou. Mezi zjištěnými přínosy zvýšení ambicí v oblasti klimatu do roku 2030 vyzdvihly vnitrostátní orgány členských států následující příležitosti: jednalo by se o příležitost přispět k záchraně naší planety, a splnit tak naši povinnost vůči příštím generacím; bude tak možné dosáhnout klimaticky neutrální EU do roku 2050 pozvolnějším způsobem; pomůže to snížit náklady spojené se změnou klimatu pro společnost; zaručí to růst ekonomiky vycházející z nových výrobních a spotřebních modelů atd. Vyzdvihované výzvy spojené s většími ambicemi byly: pro průmysl, služby a odvětví dopravy a energetiky v EU to bude znamenat značné investice; pravděpodobně dojde ke změně struktury ekonomiky a ke změně požadovaných dovedností; trhu práce to může způsobit značné přesuny mezi odvětvími, povoláními a regiony; budeme se muset vypořádat s kratší dobou k nalezení a zavedení dodatečných opatření a hospodářské subjekty budou mít méně času se přizpůsobit. Prostřednictvím veřejné konzultace a počátečního posouzení dopadů bylo možné předložit doplňující dokumenty. 491 respondentů nahrálo celkem 500 příloh. Obrázek 3 ukazuje typy respondentů, kteří poskytli doplňující dokumenty. Z těchto příloh jich bylo k analýze vybráno 233. Přílohy týkající se počátečního posouzení dopadů nebo duplicitní odpovědi nebyly zahrnuty. 3.2.Metodologie zpracování údajů Jelikož byly otázky v internetovém průzkumu nepovinné, níže uvedená procenta se vztahují k celkovému počtu respondentů, kteří na dané otázky odpověděli. Některé otázky respondentům umožňovaly možnosti „ohodnotit“ (1–5 nebo 1–8). U těchto hodnocení uvádí zpráva údaje pro kategorii „nejvyšší hodnocení“, jelikož to svědčí o nejvyšší podpoře. Písemná stanoviska byla zpracována prostřednictvím katalogizace. Údaje z každého příspěvku byly uloženy v databázi, aby bylo možné získat klíčová témata a informace z dokumentu i od jeho autora. Na základě otevřených odpovědí a příloh průzkumu bylo možné identifikovat některé kampaně. Největší kampaň (8 %; 329 respondentů), tvořena většinou fyzickými osobami, se zasazovala především za vyšší cíle v oblasti klimatu a jednotnou cenu uhlíku. Druhá kampaň (<1 %; 40 respondentů), rovněž většinou fyzické osoby, usilovala o revizi metodologie pro výpočet emisí skleníkových plynů pro odvětví zemědělství. Třetí kampaň (<1 %; 35 respondentů), podporovaná zejména nevládními organizacemi, požadovala dodržování Pařížské dohody a větší důraz na náklady spojené s nečinností. Čtvrtá kampaň (<1 %; 20 respondentů) fyzických osob navrhovala jako mechanismus stanovení cen uhlíku klimatickou dividendu pro občany. 3.3.Dotazník Dotazník se skládal ze dvou částí: jedna sbírala všeobecnou zpětnou vazbu, druhá zkoumala postoje odborníků z řad zúčastněných stran ke konkrétním politickým opatřením.

3.3.1.ČÁST I – Všeobecná zpětná vazba První část dotazníku se týkala obecných ambicí v oblasti klimatu do roku 2030, odvětvových opatření a základních podmínek. Obecné ambice v oblasti klimatu do roku 2030, příležitosti a výzvy Obrázek 4 znázorňuje odpovědi týkající se různých cílů. Co se týče cíle EU snížit emise skleníkových plynů, podle většiny respondentů by se měl zvýšit alespoň na 55 % (77 %; 2 904 respondentů). Většina respondentů (69 %; 2 613 respondentů) si uvědomuje, že současný cíl pro energii z obnovitelných zdrojů (32 %) by se měl zvýšit na podíl vyšší než 40 %. Obdobně bylo upřednostněno i zvýšení energetické účinnosti na více než 40 % ve srovnání se současným cílem (32,5 %) (62 %; 2 345 respondentů). Hlavní příležitostí při dosažení vyšší ambice je podle respondentů snížení znečištění životního prostředí, které povede ke zlepšení zdraví a životních podmínek občanů (14 %; 3 081 respondentů), zatímco hlavní výzvu představuje skutečnost, že snižování počtu pracovních míst není součástí transformace (20 %; 2 084 respondentů). Celkově se ale respondenti shodli na tom, že příležitosti převažují nad výzvami (84 %; 3 299 respondentů). Odvětvová opatření a potenciál snížit emise skleníkových plynů do roku 2030 Respondenti označili dodávky energie (48 %; 1 705 respondentů vybralo nejvyšší hodnocení) a mobilitu a dopravu (16 %; 547 respondentů vybralo nejvyšší hodnocení) jako nejvýznamnější odvětví pro završení transformace. Tabulka 1 shrnuje postoje k roli různých odvětví při dosahování vyšších klimatických cílů EU. Upřednostňované přispění v odvětvích Podpora respondentů (% z celkového počtu odpovědí na otázku; počet respondentů) Energetika Větší zastoupení energie z obnovitelných zdrojů v energetice 18 %; 3 213 Fosilní paliva Postupné ukončení veškeré veřejné podpory investic do fosilních paliv 16 %; 2 925 Ukončení využívání zemního plynu, neboť to by vedlo k problémům při dosahování cíle (ustrnutí) 59 %; 2 265 Budovy Zlepšení tepelně-izolačních vlastností obytných budov 40 %; 1 426 (nejvyšší hodnocení) Používání systémů hospodaření s energií v případě nerezidenčních budov 40 %; 1 426 (nejvyšší hodnocení) Průmysl Rozvoj oběhového hospodářství 63 %; 2 245 (nejvyšší hodnocení) Silniční doprava Zlepšení cenové dostupnosti udržitelné dopravy 57 %; 1 993 (nejvyšší hodnocení) Odstranění překážek v dostupnosti dobíjecí a čerpací infrastruktury 31 %; 2 755 Využívání půdy, změny ve využívání půdy a lesnictví Udržitelné obhospodařování lesů, obnova a ochrana lesů 12 %; 2 981

Základní podmínky a další politiky Tento oddíl dotazníku se zaměřil na základní podmínky a další politiky nutné k dosažení cílů snižování emisí skleníkových plynů do roku 2030 a zahrnoval rozhodování spotřebitelů, spravedlivou transformaci a zaměstnanost, ceny uhlíku a financování výzkumu. Mezi nejvíc označované volby spotřebitelů pro snížení emisí patřilo omezit cestování letadlem (18 %; 3 110 respondentů) a méně používat motorová vozidla (17 %; 2 976 respondentů). V souvislosti se spravedlivým přechodem a zaměstnaností respondenti uváděli, že za nejdůležitější považují diverzifikaci a modernizaci ekonomiky spojenou s odklonem od fosilních paliv (26 %; 2 659 respondentů). Co se týče ceny uhlíku, má většina respondentů za to, že by se výnosy ze zpoplatnění uhlíku měly využít k financování zelených technologií a infrastruktury pro nízkoemisní mobilitu (27 %; 2 799 respondentů). Respondenti vybrali ukládání energie (12 %; 2 423 respondentů) a oběhový a bezuhlíkový průmysl (12 %; 2 405 respondentů) jako hlavní oblasti výzkumu, které by vlády měly financovat. 3.3.2.ČÁST II – Koncepce konkrétních politik Druhá část dotazníku zkoumala koncepci politiky v oblasti klimatu a energetiky a aktivní pomoc třetím zemím. Odpovědělo v ní celkem 1 599 respondentů (40 % všech respondentů, z toho 1 141 sdílelo své postoje jako fyzická osoba, zástupců organizací bylo 458). Koncepce politiky v oblasti klimatu a energetiky V části týkající se klíčových dokumentů stávajících právních předpisů EU v oblasti klimatu byl systém pro obchodování s emisemi EU ETS vnímán jako ten, který by měl stanovovat mnohem vyšší klimatické cíle (55 %; 883 respondentů s nejvyšším hodnocením), v porovnání s nařízením o „sdílení úsilí“ a nařízením o využívání půdy, změnách ve využívání půdy a lesnictví (LULUCF). Nástroje, které respondenti považovali pro posílení systému EU ETS za nejdůležitější, byly zavedení cenové politiky (např. minimální cena) (24 %; 664 respondentů), omezení nebo zrušení bezplatných povolenek (24 %; 658 zúčastněných stran) a zvýšení lineárního redukčního koeficientu (23 %; 626 zúčastněných stran). Pokud jde o bezplatné povolenky, většina respondentů si myslí, že podíl bezplatných povolenek EU ETS přidělených průmyslovým podnikům by se měl snížit (60 %; 870 respondentů). Co se týče rozšíření systému ETS na oblast silniční dopravy a budov, většina respondentů by dala přednost tomu, aby stanovení ceny uhlíku doplňovalo další politiky pro konkrétní odvětví (64 %; 1 009 respondentů), a to především ve formě daně z emisí CO2 (64 %; 966 respondentů). U budov (32 %; 425 respondentů) i silniční dopravy (55 %; 733 respondentů) dala většina respondentů přednost zavedení jednotné ceny za emise uhlíku ve všech členských státech pomocí jejich zahrnutí do systému EU ETS a valná většina byla toho názoru, že cena uhlíku by se v případě obou odvětví měla stanovit na úrovni EU.

Mezi další odvětví, která chtěli respondenti do systému EU ETS zahrnout, patří námořní doprava (41 %; 541 respondentů). V případě, že by se systém EU ETS rozšířil na budovy a dopravu, měly by se do něj zahrnout i jiné energetické emise CO2 (46 %; 676 respondentů). V takovém případě panují stejné názory, i pokud jde o zemědělství (35 %; 557 respondentů), komunální odpad (34 %; 550 respondentů) a malá průmyslová zařízení (31 %; 494 respondentů). Co se týče výzev a příležitostí souvisejících s rozšířením systému EU ETS, jeho hlavní příležitost spatřují respondenti v přispění k plnění klimatických a environmentálních cílů EU (51 %; 660 respondentů s nejvyšším hodnocením), zatímco největší výzvu představovala sociální přijatelnost (45 %; 539 respondentů s nejvyšším hodnocením). Většina respondentů nevěděla nebo neměla názor na to, jakou má v odrážení ambicióznějších plánů v oblasti klimatu roli nařízení o „sdílení úsilí“ (40 %; 585 respondentů). Respondenti, kteří na tuto otázku názor měli, byli přesvědčení, že ambicióznost nařízení o „sdíleném úsilí“ by se měla odvozovat od nákladově efektivního příspěvku v porovnání se systémem EU ETS a nařízením LULUCF (22 %; 328 zúčastněných stran) a většina z nich upřednostnila možnost, aby emise CO2 z odvětví spadajících pod nařízení o „sdílení úsilí“, na které se vztahuje systém EU ETS, zůstaly v působnosti uvedeného nařízení (18 %), přičemž za jejich vyloučení z působnosti nařízení se vyslovilo 9 %. Poslední dokument mezi předpisy týkající se změny klimatu zmíněný v dotazníku je nařízení o využívání půdy, změnách ve využívání půdy a lesnictví (LULUCF). Upřednostnění zpřísnění účetních pravidel ze strany respondentů bylo průměrné (53 %; 437 respondentů s nejvyšším hodnocením). Podle respondentů vyžaduje mezi legislativními nástroji EU v oblasti energetiky největší revizi směrnice o obnovitelných zdrojích energie, aby dokázala dosáhnout vyššího cíle (30 %; 884 respondentů). Tabulka 2 shrnuje postoje k různým oblastem politiky pro dosažení vyšších klimatických cílů EU. Oblasti politiky Upřednostňované přispění politiky Podpora respondentů (% z celkového počtu odpovědí na otázku; počet respondentů) Energetika Vyšší cíl v oblasti energie z obnovitelných zdrojů Rozvoj potřebné infrastruktury s cílem zvýšit výrobu 56 %; 718 (nejvyšší hodnocení) Vyšší cíl v oblasti energetické účinnosti Přísnější normy energetické náročnosti dopravních prostředků 57 %; 667 (nejvyšší hodnocení) Energetická infrastruktura a sektorová integrace Zaměření na přenos elektrické energie a na inteligentní sítě 38 %; 862 Odvětví budov Renovace budov Podpora lepšího územního plánování, výstavby udržitelných budov a propagace ekologické infrastruktury 9 %; 909 Odstranění překážky v podobě dlouhé doby návratnosti 14 %; 830 Průmysl Průmyslová transformace Zavedení procesů oběhového hospodářství 48 %; 607 (nejvyšší hodnocení) Odpady Odpadová politika Zákaz skládkování a omezení spalování ve prospěch recyklace 23 %; 860 Politiky EU a aktivní pomoc třetím zemím v otázkách změny klimatu Podle respondentů by se měla diplomatická činnost a spolupráce EU v oblasti klimatu v následujících letech soustředit na skupiny G20 a G7 (14 %; 839 respondentů). Upřednostňovaným přístupem k rozvojové pomoci a financování třetích zemí bylo prosazování oběhového hospodářství a důstojných dodavatelských řetězců (15 %; 842 respondentů). V oblasti zlepšení nástrojů v oblasti obchodu a zahraniční politiky respondenti nejvíce vybírali opatření na hranicích k zamezení úniku uhlíku (16 %; 890 respondentů). Za nejdůležitější cíle konference smluvních stran UNFCCC (COP26) považovali respondenti dokončení katovických pravidel, aby se mohla plně uplatňovat Pařížská dohoda (17 %; 951 respondentů).

Doplňující informace Respondenti předložili připomínky k oběma částem dotazníku, k části I (47 %;

1 883 respondentů) i k části II (14 %; 604 respondentů). Mezi klíčová témata, která respondenti zmínili, patřila důležitost změny chování a zlepšení vzdělávání v oblasti změny klimatu, jakož i naléhavost ambiciózních opatření v oblasti klimatu. Několik respondentů (2 %; 66 respondentů) vzneslo připomínky související s formulací otázek a strukturou průzkumu, většina z nich uvedla, že tento průzkum nebyl nestranný a že se v něm objevují tendenční formulace. 3.4.Přílohy a další příslušná písemná stanoviska Přínos a klíčová sdělení posuzovaných dokumentů: ·prohloubily témata zkoumaná v dotazníku, ·zabývaly se širokým spektrem zdrojů emisí, zejména v oblasti dopravy a energetiky, ·technologie považované za „rozhodující“ pro transformaci byly v souladu s odvětvími považovanými za „důležitá“, ·některé navrhly potřebu změn stávajících právních předpisů: např. revizi druhé směrnice o obnovitelných zdrojích energie nebo financování energeticky účinných technologií v budovách; ·určily řadu překážek v dosažení klimatických cílů, včetně: dotací na fosilní paliva, nárůstu letectví a nedostatečné spolupráce mezi členskými státy. Navržené upravené cíle do roku 2030 Co se týče cílů do roku 2030, některé zrevidované dokumenty (17 %; 39 dokumentů) vyhodnotily současné cíle snížení skleníkových plynů do roku 2030 jako přiměřené, zatímco jiné (18 %; 42 dokumentů) je vyhodnotily jako příliš nízké. Jen několik (5 %; 12 dokumentů) jich uvedlo, že stanovené cíle jsou příliš vysoké. Největší podíl (60 %; 140 dokumentů) byl bez názoru. Mezi zpracovanými dokumenty jich několik (9 % 21 dokumentů) uvedlo nový konkrétní cíl týkající se snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030, a to na 55 % úrovně emisí v roce 1990. Menší podíly pak uváděly, že by hodnota měla být vyšší než 55 % (4 %; 10 dokumentů) a že by se měla zvýšit na 50 % (2 %; 5 dokumentů). Odvětvové pokrytí Dvěma hlavními odvětvími určenými v písemných stanoviscích byla doprava (19 %; 43 dokumentů) a energetika (25 %; 58 dokumentů). V každém z nich uváděly dokumenty klíčová opatření k dekarbonizaci, např. zákaz vozidel se spalovacími motory do roku 2025, omezení letecké dopravy, podporu nízkoemisních zón, rozvoj veřejné dopravy a postupné ukončení používání uhlí a navýšení zdrojů jaderné energie. Ve stanoviscích se objevily i názory na úsporu energie z budov skrze renovace; oběhovost v odpadovém hospodářství; podporu ekologických a zdravých způsobů stravování a produkce potravin; zelenou ekonomiku, která by nevylučovala občany se zdravotním postižením, a větší spolupráci mezi státy. Klíčová odvětvová opatření, prostředky či technologie Dokumenty dále v určených odvětvích zdůraznily technologie, které se pro přechod na nízkouhlíkovou ekonomiku jeví jako kritické. Některé z nich (22 %; 52 dokumentů) zmínily potřebu přechodu od energie z uhlí na plyn nebo zelené dodávky. Druhá skupina (7 %; 17 dokumentů) zmínila potřebu podpory projektů na zachycování a ukládání uhlíku. Několik dokumentů označilo jako klíčové pro dosažení cílů technologie spojené s odvětvím dopravy, včetně vozidel s alternativním pohonem a nulovými emisemi, udržitelných paliv, infrastruktury umožňující ekologičtější způsoby dopravy a lehčích vozidel. Jiné (8 %; 18 dokumentů) se vyjadřovaly k potřebě větší energetické účinnosti v rámci odvětví, včetně pěti dokumentů zmiňujících používání narůstajících objemů údajů pro uskutečnění opatření. Změny v legislativě EU v oblasti klimatu a energetiky