SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o veřejných službách v osobní dopravě po železnici a silnici





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 12.12.2006 KOM(2006)805 v konečném znění 2000/0212 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o veřejných službách v osobní dopravě po železnici a silnici 2000/0212 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady o veřejných službách v osobní dopravě po železnici a silnici (Text s významem pro EHP) 1. SOUVISLOSTI Datum předání revidovaného návrhu EP a Radě (dokument KOM(2005) 319 v konečném znění – 2000/0212 (COD)) | 22.7.2005 | Datum vydání stanoviska Výboru regionů | 16.2.2006 | Datum stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru | 17.5.2006 | Datum vydání stanoviska Evropského parlamentu k původnímu návrhu COM (2000) 7, první čtení | 14.11.2001 | Datum přijetí společného postoje | 11.12.2006 | 2. CÍL NÁVRHU KOMISE Cílem tohoto návrhu je nahradit nařízení přijaté v roce 1969, které ještě dnes představuje předpisový rámec Společenství v oblasti veřejné pozemní přepravy cestujících[1]. Od roku 1969 se hospodářské prostředí v odvětví veřejné pozemní dopravy cestujících velmi změnilo. Uvedené nařízení již nevyhovuje a je zdrojem právní nejistoty, která se projevuje vyšším počtem právních sporů. Na základě zjištění, že jednak nevyhovuje právní rámec Společenství a jednak je třeba zlepšit účinnost a kvalitu služeb, předložila Komise v září 2000 návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady[2], které má nařízení z roku 1969 nahradit. Po přijetí stanoviska Evropského parlamentu v prvním čtení v listopadu 2001 předložila Komise v únoru 2002 pozměněný návrh. Zejména s ohledem na velké rozdíly ve zkušenostech s otevíráním trhů ve členských státech však Rada neměla možnost v rozhodování pokračovat. Za účelem vyřešení těchto obtíží, sjednocení různých postojů k tomuto návrhu v Evropském parlamentu a v Radě a zohlednění rozsudku Soudního dvora Evropských společenství ve věci Altmark[3] přijala Komise v červenci 2005 revidovaný návrh nařízení, který nahrazuje pozměněný návrh z roku 2002. Cílem návrhu je zejména zjednodušení právního přístupu, flexibilnější organizace veřejných služeb přepravy a větší zohlednění zásady subsidiarity a transparentnosti. Návrh má vytvořit rámec pro opatření příslušných orgánů v oblasti veřejných služeb pozemní přepravy cestujících. Za tímto účelem stanovuje způsob poskytování náhrad za závazky veřejné služby a udělování výlučných práv v tomto odvětví. Návrh zevšeobecňuje smluvní úpravu vztahů mezi veřejnými orgány a hospodářskými subjekty v oblasti dopravy a zvyšuje jejich transparentnost. Návrh zároveň v souladu s požadavkem Evropského parlamentu poprvé přiznává místním orgánům právo volného výběru v otázkách organizace veřejné dopravy. Návrh stanovuje jasný rámec pro možnost soutěže na veřejné zakázky na služby a pro možnost, aby tyto služby poskytovaly příslušné orgány samy nebo prostřednictvím interního hospodářského subjektu. 3. PŘIPOMÍNKY KE SPOLEČNÉMU POSTOJI Společný postoj přijatý kvalifikovanou provádí několik úprav, které Komise považuje za přijatelné, protože nezpochybňují základ jejího návrhu, tedy cíle právní jistoty, transparentnosti, subsidiarity a flexibility. Rada rozšířila možnost přímého zadávání zakázek v železniční dopravě na všechny služby železniční dopravy s výjimkou metra nebo tramvají a v zásadě přitom zavedla maximální dobu trvání těchto smluv na 10 let. Podle požadavku Evropského parlamentu zohlednila Rada specifickou situaci malých a středních podniků (MSP) a přehodnotila prahové hodnoty vztahující se pouze na MSP , což umožňuje přímo zadávat veřejné zakázky na služby v roční maximální výši 1,7 milionů EUR nebo na maximálně 500 000 km ročně podnikům, které provozují maximálně 20 vozidel. Tato úprava ve prospěch MSP vyplývá z velmi specifické struktury trhu místní veřejné dopravy, který podléhá zvláštním předpisům kapitoly "Doprava" Smlouvy o ES. Komise se domnívá, že tato úprava by neměla být rozšířena ještě více. V souladu s postojem Evropského parlamentu a s návrhem Komise potvrdila Rada zásadu volného výběru místních orgánů , pokud jde o nabídková řízení nebo zadávání internímu hospodářskému subjektu zejména u autobusů, tramvají a metra. Za účelem zohlednění některých zvláštnosti a vytvoření jednoduše použitelného textu navíc Rada upravila podmínky, za jakých mohou orgány poskytovat služby veřejné dopravy samy nebo prostřednictvím interního hospodářského subjektu. Rada také rozhodla, že posílí transparentnost u přímo zadávaných zakázek. Kromě toho Rada potvrdila zavedení zásady reciprocity , kterou požadoval Evropský parlament, tato doložka však podle návrhu Komise a v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropských společenství zůstane časově omezena a součástí procesu postupné liberalizace. Doložka o reciprocitě má tedy pouze přechodnou platnost. Rada se také shodla na režimu stávajících smlouvy a na nutnosti stanovit delší přechodné období výlučně na uplatňování pravidel zadávání veřejných zakázek. Toto přechodné období trvá 12 let po vstupu nařízení v platnost. 4. PODROBNÉ PŘIPOMÍNKY KE SPOLEČNÉMU POSTOJI Níže uvedené odkazy se vztahují k bodům odůvodnění a článkům společného postoje. 4.1 Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu, které Komise přijala a které byly v plném nebo částečném znění zahrnuty do společného postoje Předmět a oblast působnosti Pozměňovací návrhy 1, 5, 132, 21, 22 a 31 upřesňující cíle nařízení zejména z hlediska obecného zájmu (zlepšení dopravy v závislosti na sociálních a environmentálních faktorech, tarifní podmínky, ochrana osob s omezenou pohyblivostí, politika místního rozvoje…) jsou v zásadě převzaty do bodů 4 a 13 a odůvodnění a do čl. 1 odst. 1 prvního pododstavce. Pozměňovací návrhy 2 a 3 týkající se zásad, na nichž spočívá nařízení, jsou v zásadě začleněny do bodů 1, 7 a 9 odůvodnění. Pozměňovací návrh 6, který upřesňuje stav neregulovaných trhů, je začleněn do bodu 6 b odůvodnění. Část pozměňovacího návrhu 23, která z pole působnosti nařízení vylučuje historické vlaky, je převzata do čl. 1 odst. 2. Definice Pozměňovací návrh 25 byl do čl. 2 písm. n) převzat tak, že v definici integrovaných služeb zahrnuje informační službu, vydávání přepravních dokladů a jednotný jízdní řád. Vztah k právu zadávání veřejných zakázek Pozměňovací návrh 8 stanoví, že směrnice o zadávání veřejných zakázek se nevztahují na smlouvy, které jsou koncesemi na služby, a je převzat do čl. 5 odst. 1 a čl. 8 odst. 1. Trvání zakázek Pozměňovací návrhy 15 a 54 požadují prodloužení maximální doby trvání zakázek na 8 let (pro dopravu po silnici) a na 15 let (po železnici). Komise do svého revidovaného návrhu začlenila do bodu 12 odůvodnění a do čl. 4 odst. 5 doby trvání navrhované Evropským parlamentem a do čl. 4 odst. 6 uvedla možnost uzavřít za určitých podmínek smlouvu na dobu delší. Ve společném stanovisku se v zásadě maximální délka trvání smluv o silniční přepravě prodlužuje z osmi na deset let a rozšiřuje možnost uzavírat smlouvy na delší dobu. Kromě toho čl. 5 odst. 6 v zásadě omezuje dobu trvání smluv o železniční přepravě na deset let, pokud byly zakázky zadány přímo. Pravidla zadávání veřejných zakázek na služby Pozměňovací návrh 61, který je bezesporu základním prvkem stanoviska Evropského parlamentu v prvním čtení, umožňuje příslušnému orgánu rozhodnout se, zda: - zahájí nabídkové řízení na přidělení veřejných zakázek na služby, - nebo zda bude sám, přímo nebo prostřednictvím vlastního podniku, poskytovat služby veřejné dopravy pod podmínkou, že se neúčastní jiných řízení na přidělení veřejných zakázek na služby. Tento pozměňovací návrh, který zavádí zásadu volného výběru příslušného orgánu , a pozměňovací návrhy 12, 14, 29 jsou v zásadě převzaty do bodu 15 odůvodnění a do čl. 5 odst. 2. Rada upřesnila podmínky, za jakých mohou příslušné orgány poskytovat služby veřejné dopravy samy nebo prostřednictvím interního hospodářského subjektu: - v čl. 5 odst. 2 prvním pododstavci a v čl. 5 odst. 2 písm. d) upravuje společný postoj pojem místní orgán s cílem povolit seskupení orgánů a zohlednit situace, kdy v otázkách dopravy neexistuje příslušný místní orgán; - v čl. 5 odst. 2 písm. a) společné stanovisko upravuje pojem kontrola tím, že zmírňuje kritérium pro vlastnictví kapitálu příslušného orgánu. V důsledku toho by některé společnosti se smíšeným kapitálem (nebo institucionalizovaná partnerství veřejného a soukromého sektoru) mohly být považovány za interní hospodářské subjekty, a mít tak možnost přímo získávat veřejné zakázky na dopravní služby. Nařízení však v každém případě omezuje činnost interního hospodářského subjektu podle přesného zeměpisného rozdělení. Komise se domnívá, že na základě kapitoly "Doprava" Smlouvy o ES je tento specifický přístup v odvětví dopravy odůvodněný zvláštními potřebami veřejné dopravy a nijak se nedotýká přístupu, který by mohl být přijatý v jiných odvětvích. Komise se dále domnívá, že ani v daném případě by se řešení nemělo dále odchylovat od jurisdikce Společenství vykládající ustanovení Smlouvy o právu usazování (článek 43 Smlouvy o ES) a zásady volného pohybu služeb (článek 49 Smlouvy o ES). Nařízení zejména zachovává hlavní obecné pravidlo, podle kterého musí příslušný orgán kontrolovat interní hospodářský subjekt podobně jako kontroluje vlastní služby, přičemž se tato kontrola v oblasti veřejné dopravy posuzuje s ohledem na kritéria uvedená v nařízení. Kromě toho se v nařízení upozorňuje na to, že subdodávky interního hospodářského subjektu se musí držet ustanovení Smlouvy. - V čl. 5 odst. 2 písm. b) zmírňuje společné stanovisko zásadu zeměpisného rozdělení interního hospodářského subjektu s cílem umožnit, aby tento subjekt mohl provozovat některé linky směrem ven z oblasti. - V čl. 5 odst. 2 písm. c) Rada stanoví režim, který interním hospodářským subjektům umožní účast na soutěži krátce před tím, než se s konečnou platností zapojí do hospodářské soutěže na domácím trhu. Pozměňovací návrh 7, který zmírňuje pozitivní hodnocení podřízení veřejných zakázek na služby výběrovému řízení, je v zásadě převzat do bodu 6 a odůvodnění "pokud existují příslušné ochranné doložky". Co se týká způsobů nabídkových řízení, je pozměňovací návrh 80, který umožňuje jednání mezi příslušným orgánem a uchazeči v zásadě začleněn do bodu 17 odůvodnění a do čl. 5 odst. 3. Pozměňovací návrh 81, který příslušnému orgánu ukládá povinnost vhodným způsobem zveřejnit podmínky řízení, je převzat do bodu 23 odůvodnění a do čl. 7 odst. 2. Transparentnost Pozměňovací návrhy 82 a 83, které zdůrazňují povinnost členských států a příslušných orgánů pravidelně předkládat zprávy o provádění nařízení, jsou v zásadě zahrnuty do bodu 24 odůvodnění a do čl. 7 odst. 1 a čl. 8 odst. 2. Kromě toho stanoví článek 11 v souladu s žádostí Evropského parlamentu uvedenou v pozměňovacím návrhu 95, že Komise předloží zprávu hodnotící zejména vývoj kvality veřejných služeb přepravy po ukončení přechodného období. Narušování hospodářské soutěže Cílem pozměňovacích návrhů 67, 68, 91 a 94 je předcházet narušování hospodářské soutěže tím, že by hospodářským subjektům byly veřejné zakázky na služby zadány přímo, a jsou v zásadě uvedeny v čl. 5 odst. 2 písm. b) a v čl. 8 odst. 6, který zavádí zásadu reciprocity během přechodného období. Mimořádná opatření Pozměňovací návrhy 70, 78, 85 a 86 Evropského parlamentu umožňují příslušným orgánům přímo zadávat zakázky v mimořádných případech, například pokud se hospodářský subjekt dostane do konkurzu. Touto otázkou se zabývá čl. 5 odst. 5. Ochranné doložky Komise a Rada následovaly Evropský parlament, jehož pozměňovací návrhy 71 a 72 ruší ustanovení, podle kterých mají hospodářské subjekty povinnost subdodávat část služeb resp. podle kterých je z nabídkových řízení třeba vyloučit některé dominantní hospodářské subjekty. Všeobecná tarifní pravidla Pozměňovací návrhy 130, 76, 77 a 124 týkající se režimu pro všeobecná pravidla, jejichž cílem je stanovit maximální tarify, jsou v zásadě převzaté do bodu 5 odůvodnění a do čl. 3 odst. 2. Pro služby, za které se poskytuje pouze finanční náhrada za tarifní závazky, se společným stanoviskem v čl. 3 odst. 3 otevírá možnost neuplatňovat nařízení, ale pravidla Smlouvy o státní podpoře, z čehož vyplývá povinnost oznámit tyto platby. Náhrady za závazky veřejné služby Pozměňovací návrh 13 týkající se odškodňování hospodářských subjektů je v zásadě převzat do čl. 1 odst. 1 druhého pododstavce a do bodu 2 přílohy. Pozměňovací návrh 19, který má umožnit hospodářským subjektům vložit finanční prostředky získané na liberalizovaných trzích do poskytování služeb veřejné dopravy, je převzat. Zákaz převádění takových příjmů, stanovený v příloze v bodě 5, se vztahuje pouze na příjmy získané na neliberalizovaných trzích. Pozměňovací návrhy 89 a 96 o způsobu poskytování náhrad v rámci veřejných zakázek na služby zadávaných přímo bez nabídkového řízení jsou v zásadě převzaty v čl. 4 odst. 2, v článku 6 a v příloze. Přechodné období Pozměňovací návrhy 90, 92 a 93, jejichž cílem je prodloužení přechodného období a zmírnění režimu u probíhajících zakázek, jsou v zásadě převzaty v čl. 8 odst. 2, čl. 8 odst. 5 a v čl. 10 odst. 1. Článek 12 stanoví, že nařízení vstoupí v platnost tři roky po zveřejnění v Úředním věstníku. Po uplynutí tohoto období pro vstup v platnost začne přechodné období 12 let na uplatňování ustanovení o zadávání veřejných zakázek na služby. Tato ustanovení zmírňují také režim stávajících smluv za účelem umožnění postupného sladění organizování veřejné dopravy ve všech členských státech. 4.2 Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu, které Komise zamítla a které nebyly zahrnuty do společného postoje Oblast působnosti Pozměňovací návrh 23 omezuje oblast působnosti nařízení na místní dopravu. Tím by pro část pozemní dopravy zůstalo v platnosti nařízení z roku 1969 a právní nejistota s ním spojená. Proto byla jako oblast působnosti zachována "Veřejná doprava osob po železnici a silnici". Pravidla zadávání veřejných zakázek na služby Pozměňovací návrhy 9, 62, 63, 65 a 120 se týkají specifických podmínek soutěže u určitých druhů dopravy: integrované dopravy, metra nebo nových linek vytvořených na podnět hospodářských subjektů. Předmět uvedených pozměňovacích návrhů je překonaný, protože ve společném stanovisku se uvádí zásada volného výběru příslušných orgánů. Tato zásada se týká jak služeb integrované dopravy, tak metra nebo nových linek. Pro tyto případy již není nutné stanovovat specifické výjimky. Uvedené pozměňovací návrhy proto nebyly převzaty. Pozměňovací návrh 64 ruší povinnost příslušného orgánu rok předem oznámit svůj úmysl zahájit nabídkové řízení nebo přímo zadat veřejnou zakázku na službu. Vzhledem k tomu, že zásada volného výběru musí být doprovázena přiměřenou transparentností, považovaly Komise a Rada za nutné zachovat tuto povinnost zveřejňování v bodu 23 odůvodnění a v čl. 7 odst. 2 . Pozměňovací návrh 69, jehož předmětem je postup zvaný "porovnávání kvality" nebyl převzat ani do revidovaného návrhu Komise ani do společného stanoviska. Vztah k právu zadávání veřejných zakázek V pozměňovacím návrhu 24 Evropského parlamentu se vychází z přednosti ustanovení nařízení o uplatňování směrnic o zadávání veřejných zakázek. Tato přednost by byla v rozporu se závazky Společenství přijatými na základě dohody o zadávání veřejných zakázek Světové obchodní organizace. Společné stanovisko nepřebírá přednost nařízení před směrnicemi o zadávání veřejných zakázek. V zájmu jasnosti však čl. 1 odst. 3 zavedený Radou upřesňuje, že nařízení se nevztahuje na koncese na stavební práce. Definice Pozměňovací návrhy 107 a 199 doplňují definici výlučných práv. Tato doplnění se zřejmě ve skutečnosti netýkají dané definice a nebyla převzata. Vzhledem k tomu, že toto odvětví bylo vyňaté z oblasti působnosti nařízení, je předmět pozměňovacího návrhu 26 o definici pojmu vodní cesty zastaralý. Bod 8 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 se zabývají vynětím dopravy po vodních cestách z oblasti působnosti nařízení z důvodu nízkého objemu a upřesňují pravidla platná pro tento sektor. U pozměňovacího návrhu 27 se jedná o redakční změnu definice pojmu hospodářský subjekt a změna nebyla převzata. Předmět pozměňovacího návrhu 28 o definici veřejné dopravy na krátkou vzdálenost je zastaralý, protože se ve společném stanovisku tento pojem již nepoužívá. Pozměňovacím návrhem 30 se zavádí specifická definice osob se sníženou pohyblivostí, pozměňovací návrh není převzat ve společném stanovisku. Veřejné zakázky na služby Pozměňovací návrhy 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 116, 127 a 131 mění a rozšiřuje seznam kritérií, která musejí orgány zohledňovat při zadávání veřejných zakázek na služby. Předmět těchto změn je zastaralý, protože ani Komise ani Rada se nerozhodly vypracovat závazný seznam povinných kritérií pro přidělování. Záhy by se ukázalo, že takový seznam je nevhodný nebo dokonce kontraproduktivní. Zvolený přístup více respektuje zásadu subsidiarity a umožňuje ponechat příslušným orgánům úplnou volnost při rozhodování o veškerých skutečnostech, které je třeba zohlednit při zadávání zakázky, čímž jim umožňuje stanovovat priority v oblasti veřejné dopravy. V bodu 13 a odůvodnění se však upřesňuje, že orgány mohou stanovit normy kvality v souvislosti například s pracovními podmínkami, právy cestujících, ochranou životního prostředí nebo s potřebami osob se sníženou pohyblivostí. Pozměňovací návrhy 108, 55, 56, 57, 58 a 59 ukládají povinnost uvádět ve smlouvách o veřejné službě některá ustanovení týkající se rozvázání smlouvy, povinnosti předkládat výroční zprávu o činnosti, správy majetku, režimu sankcí a režimu dodatků. Tyto pozměňovací návrhy převzaty nebyly, protože taková ustanovení vyplývají ze zásady subsidiarity a vyváženosti smlouvy, která musí být mezi stranami určena. Ze stejných důvodů nebyly Komisí a Radou převzaty pozměňovací návrhy 133 a 134, které ukládají vybranému hospodářskému subjektu povinnost zachovat práva zaměstnanců. Ochranou pracovníků se zabývá bod 13 odůvodnění a čl. 4 odst. 7, v nichž se výslovně stanoví, že orgány mohou v rámci nabídkového řízení uložit uchazečům, aby zachovali některá práva stávajících zaměstnanců. Opravné prostředky Předmět pozměňovacích návrhů 8, 84, 85, 86 a 87 týkajících se opravných prostředků vůči rozhodnutím příslušného orgánu není v opatření zahrnut, protože společné stanovisko již specifické postupy v této věci nestanoví. Hospodářské subjekty ze třetích zemí Předmět pozměňovacích návrhů 4, 20, 74 a 125 týkajících se podmínek přístupu a pravidel usazování pro hospodářské subjekty ze třetích zemí není převzat, protože tato otázka není specificky řešena ani v návrhu Komise, ani ve společném stanovisku Rady. Uvedené pozměňovací návrhy proto převzaty nebyly. 4.3 Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu, které Komise zamítla a které byly v plném nebo částečném znění zahrnuty do společného postoje Malé a střední podniky Cílem pozměňovacích návrhů 17 a 79 je zaručit zohlednění zvláštních zájmů malých a středních podniků na trhu místní dopravy. Tyto pozměňovací návrhy nebyly do návrhu Komise začleněny, ale jsou jasně obsaženy v čl. 5 odst. 4 společného stanoviska, který zavádí specifický vyšší práh vztahující se pouze na zakázky zadané malým a středním podnikům definovaným v uvedeném článku jako podniky s maximálně 20 vozidly. Je třeba připomenout, že toto ustanovení bere ohled na velmi specifickou strukturu trhu místní dopravy, na kterém hrají mnohdy klíčovou roli právě malé a střední podniky. Odvětví dopravy navíc podléhá zvláštním předpisům kapitoly "Doprava" Smlouvy o ES. 4.4 Nové prvky Oblast působnosti Body 8 a , 29 odůvodnění a čl. 1 odst. 2 se týkají vynětí veřejné nákladní dopravy z oblasti působnosti nařízení a upřesňují pravidla platná pro toto odvětví. Transparentnost Čl. 7 odst. 3 zavádí pro příslušný orgán povinnost zveřejňovat určité informace v případě přímého zadávání služeb v přepravě po železnici. Čl. 7 odst. 4 ukládá příslušnému orgánu povinnost předat na žádost každé zúčastněné strany své odůvodněné stanovisko o přímém zadávání veřejné zakázky na služby. Slučitelnost se Smlouvou Čl. 9 odst. 2 stanoví režim podpor, které odpovídají potřebám koordinace dopravy nebo které odpovídají uhrazení některých závazků spojených s veřejnou službou jiných, než na které se vztahuje toto nařízení. Článkem 10 odst. 2 se proto zrušuje nařízení Rady č. 1107/70 ze dne 4. června 1970 o poskytování podpor dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách. 5. ZÁVĚRY Komise se domnívá, že společné stanovisko přijaté kvalifikovanou většinou dne 11.12.2006, nenarušuje cíle ani koncept jejího revidovaného návrhu, a může jej proto podpořit. [1] Nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 ze dne 26. června 1969 (Úř. věst. L 156, 28.6.1969, s. 1) o postupu členských států ohledně závazků vyplývajících z pojmu veřejné služby v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1893/91 (Úř. věst. L 169, 29.6.1991, s. 1). [2] KOM (2000) 7 v konečném znění – 2000/0212 (COD), ve znění KOM (2002) 107 v konečném znění. [3] Rozsudek ze dne 24. července 2003 ve věci C-280/00, Altmark Trans GmbH a Regierungspräsidium/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH