Vzhledem k tomu, že počet subjektů jiných než subjekty veřejného zájmu je obecně mnohem vyšší než počet subjektů veřejného zájmu, uváděly vnitrostátní příslušné orgány podle očekávání vyšší výskyt zajištění kvality u subjektů jiných než subjekty veřejného zájmu, a to ve vztahu k počtu kontrol i zjištění. V průměru to odpovídá přibližně 90 % veškerým činnostem přezkumu zajištění kvality na úrovni EU. Ve 12 členských státech se však procento kontrol subjektů veřejného zájmu pohybuje mezi 10 % a 50 % celkového počtu kontrol. Přibližně 10 členských států hlásí podobný rozsah ve vztahu k počtu zjištění u subjektů veřejného zájmu. Ve dvou členských státech je více než 80 % celkového počtu kontrol a zjištění zaměřeno na subjekty veřejného zájmu. V naprosté většině případů je počet kontrol a přezkumů zajištění kvality v souladu s vnitrostátním trhem a přiměřený jeho velikosti.

Informace shromážděné prostřednictvím systémů zajištění kvality výrazně pomáhají při posuzování účinnosti nových pravidel auditu jak pro ochranu investorů, tak pro veřejný dohled. Pro zajištění konzistence a srovnatelnosti bude rozhodující použití společné metodiky a sbližování dohledu v této oblasti. Mohlo by se například vynaložit více úsilí na podporu dalšího sbližování společných ukazatelů a terminologie zjištění a nedostatků. Nebyla zjištěna žádná závažná rizika. V každém případě, jelikož byly údaje shromážděny v rámci pravomocí udělených vnitrostátním příslušným orgánům předchozím právním rámcem, je jistě příliš brzy na to, aby bylo možné plně posoudit hlavní rizika.

Nařízení nezmiňuje žádné specifické úkoly nebo pravomoci vnitrostátních příslušných orgánů vůči výborům pro audit. To je ponecháno na uvážení členských států, které mají rovněž různé rámce pro správu a řízení společností. Komise se dotazovala, zda vnitrostátní příslušné orgány provádějí s výbory pro audit i jiné činnosti, než jsou činnosti v oblasti dohledu. V odpovědi na to vnitrostátní příslušné orgány uváděly pořádání konferencí a seminářů, sdílení osvědčených postupů a pokynů, pořádání jednání a diskusí, sdílení výročních zpráv, zpracovávání žádostí od výborů pro audit, spolupráci s poradními skupinami výborů pro audit a podávání zpráv (viz graf č. 9). V některých případech vnitrostátní příslušné orgány oznámily, že se účastní více než jedné činnosti s výbory pro audit.

Je zřejmé, že další společná zpráva by měla analyzovat, zda by se tři nejčastější problémy identifikované v této zprávě (nedostatky ve vnitřních systémech řízení kvality, nezdokumentování některých aspektů auditorské zakázky a nedostatek auditních důkazů) mohly v rámci dané struktury opakovat. Příští zpráva bude muset zejména vyhodnotit, jaké by z toho mohly plynout možné důsledky nejen pro konkrétní subjekty veřejného zájmu, ale i pro celý trh.

Reforma auditu posílila jak úlohu, tak i pravomoci výborů pro audit, jelikož ty jsou zásadní pro dosažení skutečného dopadu nových pravidel auditu. Z analýzy však vyplývá, že většina vnitrostátních příslušných orgánů má s monitorováním činností a výkonnosti výborů pro audit velmi málo zkušeností. Aby byl tento problém překonán, měly by mít vnitrostátní příslušné orgány k dispozici vhodné nástroje k posouzení činnosti výborů pro audit a k získání informací, které potřebují k tomu, aby mohly sledovat, zda výbory pro audit dodržují nová pravidla. Členové výborů pro audit by měli být informováni o svých nových povinnostech a své významnější úloze. V této fázi je klíčová spolupráce s výbory pro audit a zvyšování povědomí. Nemělo by to nutně znamenat předefinování nebo změnu vnitrostátních rámců správy a řízení nebo pravomocí vnitrostátních příslušných orgánů v oblasti dohledu. Každý vnitrostátní orgán by mohl svobodně rozhodovat o nejlepším přístupu a nejvhodnějších nástrojích pro posouzení činnosti výborů pro audit. Stávající zkušenosti ukazují, že spolupráce a dialog jsou užitečnými a účinnými nástroji. Některé vnitrostátní příslušné orgány již zahájily jednání s výbory pro audit (a dokonce jim poskytly pokyny), aby je uvědomily o novém rámci a jejich dalších povinnostech. Ještě však jasně zbývá vykonat hodně práce. Komise by mohla hrát důležitou úlohu v podpoře tohoto dialogu a v přímé spolupráci s výbory pro audit, aby lépe porozuměla jejich zkušenostem s prováděním reformy auditu.

Tato první zpráva Komise bude jistě fungovat jako základní scénář pro budoucí zprávy. Navíc bude zapotřebí řešit některá omezení uvedená v úvodní části. Některá z těchto omezení budou ošetřena s nabytím účinku nových pravidel auditu. To je případ přístupu k údajům a jejich dostupnosti, neboť nový právní rámec stanoví nové zdroje informací a nástroje pro vnitrostátní příslušné orgány a Komisi. Další práce však budou zapotřebí, pokud má být dosaženo pokroku v oblastech, jako je společná terminologie a sbližování referenčních období a metodik pro sběr údajů. Aby se pokročilo ve sbližování, bude Komise pracovat na přezkumu současných ukazatelů v úzké spolupráci s vnitrostátními příslušnými orgány a zejména s podskupinou výboru CEAOB pro sledování trhu. To je obzvláště důležité vzhledem k některým ustanovením, jež byla přidána kvůli novým pravidlům auditu, například období střídání, zákaz některých neauditorských služeb a nová úloha výborů pro audit. V budoucích zprávách se Komise bude rovněž zabývat těmito novými pravidly, aby bylo možné měřit úroveň hospodářské soutěže na trhu pro provádění povinného auditu subjektů veřejného zájmu a hodnotit celkový dopad nového regulačního rámce.

Komise bude i nadále sledovat vývoj na trhu pro poskytování služeb povinného auditu subjektů veřejného zájmu v EU. Je připravena pracovat s členskými státy, aby zajistila co nejúčinnější plnění požadavků uvedených v článku 27 nařízení.