ZPRÁVA KOMISE Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2010 /* COM/2012/080 final - 2012/ () */





OBSAH 1. Předmět zprávy. 2 2. Prezentace zprávy a zjištění prohlášení o věrohodnosti za rok 2010. 2 2.1 Prezentace zprávy Účetního dvora za rok 2010. 2 2.2 Zjištění uvedená v prohlášení o věrohodnosti za rok 2010 u jednotlivých skupin politik..... 3 3. Zlepšení provedená členskými státy v rámci sdíleného řízení – Příjmy a Zemědělství a přírodní zdroje 4 3.1 Příjmy. 5 3.2 Zemědělství a přírodní zdroje. 5 4. Zlepšení provedená členskými státy v rámci sdíleného řízení – Soudržnost, energetika a doprava 7 4.1 Větší důraz na poskytování pokynů a školení 7 4.2 Zjednodušení 9 5. Závěry. 10 ZPRÁVA KOMISE Odpovědi členských států na výroční zprávu Účetního dvora za rok 2010 1. Předmět zprávy V čl. 143 odst. 6 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropské unie se stanoví, že jakmile předá Účetní dvůr výroční zprávu Komisi, sdělí Komise okamžitě dotyčným členským státům údaje této zprávy, které se týkají správy finančních prostředků, za kterou odpovídají podle použitelných předpisů. Členské státy by měly Komisi odpovědět do šedesáti dnů a Komise předá souhrn odpovědí Účetnímu dvoru, Evropskému parlamentu a Radě do 28. února[1] následujícího roku. V návaznosti na zveřejnění výroční zprávy Účetního dvora za rozpočtový rok 2010 dne 10. listopadu 2011 Komise řádně informovala členské státy o podrobnostech této zprávy, a to formou dopisu a tří dotazníků (připojených jako přílohy), které měly členské státy vyplnit: příloha I obsahovala dotazník ohledně odstavců zprávy týkajících se jednotlivých členských států; příloha II obsahovala dotazník ke zjištěním auditu, která se vztahují na jednotlivé členské státy; a příloha III obsahovala dotazník o obecných zjištěních týkajících se politik a programů v rámci sdíleného řízení. Tato zpráva analyzuje odpovědi členských států a doprovází ji pracovní dokument útvarů Komise, který shrnuje odpovědi členských států na otázky přílohy I a III. 2. Prezentace zprávy a zjištění prohlášení o věrohodnosti za rok 2010 2.1 Prezentace zprávy Účetního dvora za rok 2010 Pokud jde o prezentaci, Účetní dvůr provedl ve své zprávě za rok 2010 další změny. Zaprvé byly změněny skupiny politik a příslušné kapitoly a dále byla zařazena nová kapitola týkající se dosahování výsledků (kapitola 8), což odráží význam hospodárnosti, účinnosti a účelnosti výdajů EU. Zadruhé Účetní dvůr dále zdůraznil svá doporučení tím, že podrobně informoval o opatřeních navazujících na jeho předchozí doporučení u všech skupin politik. Zatřetí Účetní dvůr předložil jasnější informace o výsledcích testování operací a připojil k nim odhadovanou míru chyb každé skupiny politik, jakož i rozpočtu jako celku. Pokud jde o míru chyb, v metodice auditu použité pro prohlášení o věrohodnosti za rok 2010 uvedl Účetní dvůr jasnou definici použité terminologie: „Nejpravděpodobnější míra chyb [MLE – most likely error rate] je vážený průměr procentuálně vyjádřených měr chyb zjištěných ve vzorku. Účetní dvůr také odhaduje (opět s pomocí statistických metod), v jakém rozpětí se s 95 % mírou důvěry pohybuje míra chyb v daném souboru u jednotlivých zvláštních posouzení (a u výdajů jako celku). Jedná se o rozpětí mezi dolní hranicí míry chyb (LEL – lowel error limit) a horní hranicí míry chyb (UEL – upper error limit)[2].“ V tabulce 1 jsou uvedeny podrobnosti o chybách MLE, LEL a UEL pro jednotlivé kapitoly dle prohlášení o věrohodnosti za rok 2010. Zdroj: Zpráva Účetního dvora za rok 2010, tabulka 1.2 – Shrnutí zjištění týkajících se správnosti operací, s. 18. 2.2 Zjištění uvedená v prohlášení o věrohodnosti za rok 2010 u jednotlivých skupin politik Pokud jde o prohlášení o věrohodnosti za rok 2010, Účetní dvůr zjistil, že účty Evropské unie věrně zobrazují její finanční situaci a výsledky jejího hospodaření a peněžní toky za daný rok a že nejsou ve významném rozsahu zatíženy chybami. Rovněž u příjmů (kapitola 2) Účetní dvůr zjistil, že operace nebyly ve významném rozsahu zatíženy chybami a že kontrolní systémy byly účelné. Závazky ve všech skupinách politik rovněž nebyly zatíženy chybami[3]. Účetní dvůr dospěl k závěru, že platby v oblasti politiky „správní a jiné výdaje“ (kapitola 7) celkově nebyly ve významném rozsahu zatíženy chybami a že zavedené systémy byly z hlediska zajišťování správnosti plateb účelné. U oblasti „výzkum a jiné vnitřní politiky“ (kapitola 6) a „vnější pomoc, rozvoj a rozšíření“ (kapitola 5) audit Účetního dvora zjistil, že obě oblasti celkově nebyly ve významném rozsahu zatíženy chybami a že související systémy dohledu a kontroly byly z hlediska zajišťování správnosti plateb částečně účelné. U kapitoly 6 však Účetní dvůr poznamenal, že průběžné a konečné platby v souvislosti s rámcovými výzkumnými programy obsahovaly významnou míru chyb. Podobně u kapitoly 5 obsahovaly průběžné a konečné platby významnou míru chyb[4]. U skupiny politik „soudržnost, energetika a doprava“ (kapitola 4) a „zemědělství a přírodní zdroje“ (kapitola 3) Účetní dvůr dospěl k závěru, že platby byly ve významném rozsahu zatíženy chybami, neplatilo to však u skupiny politik „zemědělství a přírodní zdroje“, kde přímé platby, které spadají pod systémy IACS, chybami ve významném rozsahu zatíženy nebyly[5]. V obou oblastech politiky byly systémy částečně účelné[6]. Jak znázorňuje následující graf Účetního dvora, celkově byla v uplynulých pěti letech tendence u nejpravděpodobnější míry chyb v rozpočtu jako celku k trvalému snižování. V roce 2010 však ani pokrok v řadě oblastí nestačil vyrovnat mírný nárůst ve skupině politik „soudržnost“, takže u rozpočtu jako celku došlo k malému celkovému zvýšení míry chyb[7]. Zdroj: Zpráva Účetního dvora za rok 2010, graf 1.1 – Vývoj odhadu Účetního dvora ohledně nejpravděpodobnější míry chyb v kontrolovaném souboru plateb (2006–2010) 3. Zlepšení provedená členskými státy v rámci sdíleného řízení – Příjmy a Zemědělství a přírodní zdroje Jak je uvedeno v úvodu, kromě svého dopisu Komise řádně zaslala každému členskému státu tři přílohy: příloha I obsahovala dotazník ohledně odstavců zprávy týkajících se jednotlivých členských států; příloha II obsahovala dotazník ohledně zjištění auditu týkajících se jednotlivých členských států; a příloha III obsahovala dotazník ohledně obecných zjištění týkajících se sdíleného řízení pro prohlášení o věrohodnosti účetnictví za rok 2010. Členské státy byly požádány, aby v případě příloh I a II tam, kde je to nezbytné, uvedly podrobnosti o krocích přijatých k nápravě chyb a také o jejich načasování, obsahu a očekávaných výsledcích. Tento oddíl zprávy obsahuje analýzu odpovědí členských států k příloze I a II a také na otázku 1 přílohy III, která se týká oblasti politiky „zemědělství a přírodní zdroje“ (kapitola 3). Obecně byly všechny odpovědi členských států předloženy ve stanovené lhůtě, a ačkoli se jejich kvalita značně lišila, v některých případech měly odpovědi vysokou úroveň. Téměř všechny členské státy ve svých letošních odpovědích informovaly a uváděly podrobnosti o iniciativách pro zlepšení, které již byly přijaty nebo mají být v budoucnu přijaty. Rovněž vyjádřily svůj závazek k zajištění řádného finančního řízení[8]. Členské státy uznávají svou odpovědnost za dosažení zlepšení ve správě prostředků EU a přinášejí návrhy na průhlednější postup udílení absolutoria; navrhují například, aby byly vyměňovány komplexní informace o osvědčených postupech na úrovni členských států[9]. 3.1 Příjmy Ve svých odpovědích na konkrétní zjištění Účetního dvora v oblasti příjmů (kapitola 2) členské státy naznačily, že byla v případě nutnosti přijata nápravná opatření. Účetní dvůr například zjistil, že v Itálii, Nizozemsku a ve Spojeném království jsou jisté nedostatky v postupech a systémech, které mají vliv na částky uváděné ve výpisech z účtů B[10]. Spojené království uvedlo, že jeho orgány přijaly zjištění Účetního dvora a věnovaly všem se konkrétním zjištěním Účetního dvora, o čemž také Účetní dvůr náležitě informovaly. Orgány Spojeného království dále uvedly, že odstranily nedostatky na výpisu z účtu B a zavedly nové postupy a pokyny s cílem zabránit opakovanému vzniku tohoto problému[11]. Pokud jde o vlastní zdroje odvozené z DPH, podle zprávy Účetního dvora „dlouhodobě nevyřízené výhrady stále existují, ale jejich objem se snižuje“[12]. K 31. prosinci 2010 existovalo ke všem členským státům 152 výhrad oproti 167 výhradám v předchozím roce. Sedmnáct členských států shrnulo v různě podrobné formě opatření, která tyto státy a Komise provádějí k odstranění výhrad. Osm z těchto členských států[13] (Kypr, Finsko, Rakousko, Česká republika, Polsko, Španělsko, Litva a Lotyšsko) poznamenalo, že díky činnostem prováděným od roku 2010 byla nejméně jedna výhrada týkající se jejich členského státu vypuštěna. Dánsko, Malta, Polsko, Litva, Itálie, Řecko, Francie a Finsko očekávaly vypuštění všech další výhrad, a to v důsledku kontrol během roku 2011 nebo plánovaných na rok 2012. 3.2 Zemědělství a přírodní zdroje U oblasti politik „zemědělství a přírodní zdroje“ (kapitola 3) Účetní dvůr upozornil na nedostatky v systému evidence půdy (LPIS)[14] a na zjištěné skutečnosti; systém LPIS tvoří databáze, v níž jsou zaevidovány všechny zemědělské plochy (referenční pozemky) v daném členském státě včetně nepovinného používání ortofotosnímků[15]. Ve Španělsku (Kastilie-La Mancha a Extremadura), v Řecku a Rumunsku zjistil Účetní dvůr, že došlo k případům, kdy byly stálé pastviny vedeny v systému LPIS jako plně způsobilé, ačkoli byly způsobilé pouze částečně. Všechny tři dotčené členské státy odpověděly na tyto připomínky. Španělsko uvedlo, že v současnosti existuje akční plán s cílem zlepšit aktualizování LPIS-GIS včetně nové metodiky pro stanovení koeficientu způsobilosti pastvin[16]. Řecko uvedlo, že existují opatření k zajištění toho, aby byly pro platby způsobilé pouze stálé pastviny[17]. V reakci na připomínky Účetního dvora uvedlo Rumunsko, že dokončilo akční plán týkající se kvality systému LPIS. Kromě toho uvedlo, že agentura APIA (agentura pro zemědělské platby a intervence) nyní zajišťuje, aby do referenčních oblastí systému LPIS nebyly zahrnovány nezemědělské plochy, a dále že určité izolované případy jsou důsledkem chybné interpretace snímků. Podle vyjádření agentury APIA, „jsou-li platby provedeny neoprávněně, jsou získány zpět platným postupem“[18]. V pěti členských státech – Bulharsku, Nizozemsku, Řecku, Rumunsku a Španělsku – dále zjistil Účetní dvůr specifické nedostatky v aktualizaci systému LPIS[19]. Čtyři z pěti států zmíněných Účetním dvorem uvedly, že aktualizace databáze je nedílnou součástí jejich programu údržby, přičemž Řecko a Rumunsko dodaly, že aktualizace provádějí pravidelně každý rok[20]. V odpovědi na otázku z přílohy III dotazníku týkající se iniciativ přijatých s cílem zlepšit systémy v oblasti řízení a kontroly zemědělských výdajů, zejména v oblasti rozvoje venkova, zdůraznily další členské státy skutečnost, že zlepšování systému LPIS zůstává prioritou. Z 22 zemí, jež na tuto otázku odpověděly, jich 13 uvedlo konkrétní příklady iniciativ přijatých pro zlepšení systému LPIS. Mezi tyto země patřilo Irsko, Itálie, Spojené království, Portugalsko, Lucembursko a Polsko. Kromě zlepšení systému LPIS v několika členských státech většina členských států odpověděla, že v posledním roce přijaly iniciativy k dalšímu zlepšení systémů řízení a kontroly zemědělských výdajů a ke zvýšení účelnosti provedených kontrol, zejména v oblasti rozvoje venkova. Tato zlepšení zahrnovala v řadě zemí rozvoj a zlepšování různých systémů IT. Například Slovinsko uvedlo, že řídící orgán pro program rozvoje venkova na období 2007–2013 zavedl pilotní projekt pro elektronické podávání „e-PRP“ týkající se opatření 121 – modernizace zemědělských podniků v roce 2010, jehož cílem je urychlit a zefektivnit vyřizování žádostí. Žadatelé nyní dělají méně chyb při přípravě svých návrhů elektronickou cestou, a díky tomu se vynakládá méně času na provádění administrativních kontrol, což snižuje zátěž platební agentury a současně pomáhá při zajištění účelných kontrol[21]. Lotyšsko rovněž ohlásilo zlepšení IT systémů, například byl v rámci informačního systému programu pro rozvoj venkova vytvořen katalog cen s cílem pomoci při srovnávání a posuzování cen různých předložených projektových žádostí.[22] 4. Zlepšení provedená členskými státy v rámci sdíleného řízení – Soudržnost, energetika a doprava 4.1 Větší důraz na poskytování pokynů a školení Příloha III dotazníku obsahovala převážně otázky týkající se soudržnosti, energie a dopravy (kapitola 4), a tento pododdíl zprávy poskytuje podrobnou analýzu odpovědí členských států na tyto otázky. Účetní dvůr zaznamenal ve své zprávě, že v oblasti politik „soudržnost, energetika a doprava“ mohly členské státy u 58 % operací obsahujících chyby zjistit a opravit alespoň některé z nich[23] (před certifikací výdajů Komisi). Členské státy byly v příloze III požádány, aby se k tomuto zjištění vyjádřily. Téměř všechny členské státy předložily své vyjádření a 63 % členských států odpovědělo, že nejúčinnějším prostředkem pro předcházení výskytu nesrovnalostí je poskytování více pokynů příjemcům. K dalším prostředkům pro zlepšení patřilo podle nich posílení kontroly dokladů a více kontrol na místě. Mezi další návrhy, které členské státy předložily, patří zjednodušení a vyjasnění pravidel a předpisů na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU (viz oddíl 4.1 týkající se další analýzy zjednodušení navrženého členskými státy). Následující tabulka podrobně uvádí, kolik členských států zvolilo jakou možnost. Některé členské státy zvolily více než jednu možnost, přičemž většinou dostala přednost kombinace možnosti a) posílení pokynů pro příjemce a možnosti b) posílení kontroly dokumentace. Otázka 2 – soudržnost, energetika a doprava V kapitole soudržnost (§4.25) se Účetní dvůr domnívá, že orgány členských států měly k dispozici dostatečné informace k tomu, aby u 58 % operací obsahujících chyby (před certifikací výdajů Komisi) zjistily a opravily alespoň některé chyby. Co lze podle vašeho názoru učinit pro zlepšení této situace? || Počet členských států || % členských států a) posílit pokyny pro příjemce za účelem vyloučení výskytu nesrovnalostí || 18 || 67 % b) posílit kontrolu dokladů u žádostí předkládaných příjemci || 15 || 56 % c) před provedením certifikace zvýšit počet ověřování operací na místě || 11 || 41 % d) jiná doporučení || 7 || 26 % V oblasti soudržnosti dále Účetní dvůr zjistit, že některé projekty byly zcela nezpůsobilé nebo zahrnovaly nezpůsobilé náklady; tyto projekty se na odhadované míře chyb pro tuto kapitolu podílely přibližně 35 %, respektive 33 %. Kromě toho Účetní dvůr rovněž zjistil, že došlo k závažným selháním při dodržování předpisů EU i vnitrostátních předpisů v oblasti zadávání veřejných zakázek a že na tato selhání připadá 22 % odhadované míry chyb[24]. Jako nejlepší prostředek k řešení těchto klíčových problémů uváděly členské státy výhradně vzdělávací programy. U zcela nezpůsobilých projektů uvedlo 78 % členských států, že je třeba více proškolit zaměstnance vnitrostátních/regionálních/řídících orgánů a zprostředkujících subjektů, a 56 % z nich zdůraznilo potřebu cíleného školení. Irsko ve své odpovědi dále zdůraznilo význam této otázky, přičemž uvedlo, že nejúčinnějším způsobem, jak využít těchto vzdělávacích programů, by bylo zajistit, aby byly: „zacílené / sestavené na míru na různých úrovních v rámci kaskádovitého systému finančního řízení a kontroly a následované pravidelnými opakovacími kurzy“[25]. Německo přitom zdůraznilo problematickou stránku odborné přípravy, když uvedlo, že „pokrýt všechny oblasti vzdělávání a poradenství, kde může dojít k porušení, může být značně obtížné“[26]. Obdobně také u nezpůsobilých nákladů většina členských států (78 %) označila jako řešení poskytování pokynů a školení na úrovni příjemců. U zadávání veřejných zakázek uvedlo školení pracovníků národních/regionálních/řídících orgánů a zprostředkujících subjektů jako nejefektivnější způsob ke zlepšení situace ještě více zemí (81 %). Lotyšsko a Francie uvedly, že v současné době přijímají iniciativy na doplnění školení, která již proběhla. Lotyšsko ve své odpovědi uvedlo, že: „orgány, které se podílejí na správě finančních prostředků EU, spolupracují s úřadem pro veřejné zakázky a státní pokladnou s cílem zajistit pravidelná školení příjemců v oblasti zadávání veřejných zakázek. Od roku 2012 bude kromě PPB provádět odpovědná/spolupracující instituce předběžné ověřování zadávacím řízením, což pomůže omezit/předcházet porušování právních předpisů v oblasti veřejných zakázek“[27]. Francie navrhla, aby počínaje prvním trimestrem roku 2012 pořádalo francouzské ministerstvo vnitra vzdělávací programy se specifickými tématy (např. způsobilost a výdaje). Tyto vzdělávací programy budou k dispozici pracovníkům vnitrostátních i regionálních řídících orgánů[28]. V kapitole „soudržnost“ Účetní dvůr rovněž poukazuje na některé nedostatky odhalené v auditních orgánech členských států[29]. Členské státy prokázaly, že v tomto ohledu jednoznačně upřednostňují dvě opatření ke zlepšení: 1) používání podrobných kontrolních seznamů zahrnujících všechna rizika pro správnost výdajů, a 2) specifické pokyny Komise týkající se rozsahu ověřování a rozsahu kontrol prováděných v rámci auditu, jakož i podávání zpráv o zjištěních. Používání standardní metodiky výběru vzorků a restrukturalizace školení auditních orgánů by uvítalo pouze 7 % členských států. Kromě opatření navržených v dotazníku (příloha III) měly členské státy i další připomínky k tomuto tématu. Některé členské státy vyjádřily obavy ohledně fungování auditních orgánů. Například Německo ve své odpovědi zdůraznilo, že na auditní orgány jsou kladeny „nejvyšší požadavky“, ale současně v některých oblastech existuje nejistota, např. u vzorků z malých souborů. Německé orgány došly k závěru, že „Komise by měla zejména pracovat v partnerství (s auditními orgány) a podrobněji posoudit konkrétní zkušenosti auditních orgánů z hlediska postupů a souvislostí“[30]. Litevské orgány zdůraznily otázky personálu jako oblast, kde jejich auditní orgány mají nedostatky, a uvedly, že je nutné „zvyšovat úroveň kvalifikace auditního orgánu a uplatňování vhodných opatření ke snížení fluktuace zaměstnanců“[31]. Francie však potvrdila, že u jejích auditních orgánů nejsou nedostatky problém[32]. 4.2 Zjednodušení Pokud jde o téma zjednodušení, řada členských států zavedla iniciativy ke zjednodušení provádění programů EU již ve stávajícím programovém období 2007–2013. Estonsko a Portugalsko uznaly význam zjednodušení v kontextu Evropského sociálního fondu (ESF). Estonsko uvedlo, že se v zemi „používá dvanáct různých sazeb pro náhradu výdajů z ESF na základě standardizovaných jednotkových cen“[33]. Portugalsko rovněž zdůraznilo, že „v tomto programovém období byl klíčovým nástrojem zjednodušení v Portugalsku informační systému ESF (SIIFSE)[34]“. Většina zemí (celkem 20) uvedla, že největší potenciál pro zjednodušení je v oblasti předpisů EU spíše než ve vnitrostátních předpisech. Přesto jich řada (celkem 11) souhlasila s tím, že existuje rovněž potenciál ke zjednodušení vnitrostátních předpisů. Rovněž, jak je uvedeno v jejich odpovědích a znázorněno v následujícím grafu, většina členských států by alespoň v minimální míře využila paušálních sazeb a paušálních částek. Některé členské státy ve svých odpovědích naznačily problematický aspekt zjednodušení. Například Irsko uvedlo: „Pro řídící pracovníky a příjemce spočívá zjednodušení zvláště v tom, pokud je to možné, umožnit flexibilitu. Proto by všechny návrhy na zjednodušení předpisů přicházející z Komise měly být dobrovolné, a nikoli povinné. Na úrovni členských států je však zapotřebí vyváženost, protože pružnější přístup k určitým operacím může přinést zjednodušení pro příjemce, ale potenciálně nikoli pro řídící pracovníky, protože by bylo potřeba spíše více vyšších řídících pracovníků než zavedení obecných vnitrostátních pravidel.“[35] 5. Závěry Je povzbuzující, že výroční zpráva Účetního dvora za rok 2010 dospěla k závěru, že celková nejpravděpodobnější míra chyb pro všechny výdaje EU je nižší než 4 %. Tyto výsledky jsou obzvláště příznivé u politik přímo řízených Komisí. Některé oblasti politiky, jako je výzkum a jiné vnitřní politiky, vnější pomoc, rozvoj a rozšíření či správní a jiné výdaje, vykazují trvalé zlepšování. U oblasti politiky „zemědělství a přírodní zdroje“ zůstala situace relativně stabilní a míra chyb se blížila 2% prahu významnosti. U oblasti politiky „soudržnost, energetika a doprava“ je důležité zdůraznit, že míra chyb byla stále nižší než v prohlášení o věrohodnosti za roky 2006–2008. To dosvědčuje, že ačkoli jsou systémy řízení a kontroly v této oblasti politiky stále jen částečně účelné, pracují v současném programovém období účinněji než v předchozím období. Odpovědi členských států na zprávu naznačují pokračující trend zlepšování výkonů ve správě prostředků EU. V odpovědích je uvedeno několik přijatých iniciativ a rovněž závazek členských států k dalšímu zlepšování. Nejvyšší prioritou na všech úrovních zůstává zjednodušení a školení. Kromě toho některé členské státy poskytly doplňující návrhy s cílem zajistit účinnou správu prostředků EU a průhlednější postup udílení absolutoria. [1] Úř. věst. L 390, 30.12.2006 – finanční nařízení, čl. 143 odst. 6. [2] Příloha 1.1, část 2.13. [3] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 1.11, s. 17. [4] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 5.35, s. 149 a bod 6.48, s. 183. [5] Integrovaný administrativní a kontrolní systém. [6] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 1.13, s. 17. [7] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, body 1.15 a 1.16, s. 19. [8] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, část B, s. 89. [9] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, část B, s. 90. [10] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 6. [11] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 6–7. [12] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 2.22, s. 49. [13] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 11–21. [14] Komise uvádí, že u většiny vyčíslitelných chyb jde ve finančním vyjádření o relativně malé chyby a tyto chyby se týkají zejména malých nepřesností v přeměření pozemků, jež provedl Účetní dvůr (zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 3.19, s. 78). [15] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 3.31, s. 83. [16] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 31. [17] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 31–32. [18] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 29. [19] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 3.32, s. 84. [20] Pracovní dokument útvarů Komise, s. 31–32. [21] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 83–84. [22] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 71–72. [23] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 4.25, s. 109. [24] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, body 4.20, 4.29 a 4.26, s. 107–109. [25] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 70–71. [26] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 65–66. [27] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 71–72. [28] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 65. [29] Zpráva Účetního dvora za rok 2010, bod 4.38, s. 115. [30] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 65–66. [31] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 76–77. [32] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 65. [33] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 64. [34] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 79–81. [35] Pracovní dokument útvarů Komise, příloha III, s. 70–71.