Sdělení Komise Evropskému Parlamentu podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o účinnosti v konečné spotřebě energie a o energetických službách /* KOM/2005/0455 konecném znení - COD 2003/0300 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 26.9.2005 KOM(2005) 455 v konečném znění 2003/0300 (COD) SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o účinnosti v konečné spotřebě energie a o energetických službách 2003/0300 (COD) SDĚLENÍ KOMISEEVROPSKÉMU PARLAMENTU podle čl. 251 odst. 2 druhého pododstavce Smlouvy o ES týkající se společného postoje Rady k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady o účinnosti v konečné spotřebě energie a o energetických službách 1. SOUVISLOSTI Datum předání návrhu EP a Radě (dokument KOM(2003) 739 v konečném znění – C5-0642-03–2003/0300(COD)): | 11. prosince 2003 | Datum vydání stanoviska Evropského hospodářského a sociálního výboru: | 28. října 2004 | Datum vydání stanoviska Evropského parlamentu, první čtení: | 7. června 2005 | Datum přijetí společného postoje: | 23. září 2005 | 2. CÍL NÁVRHU KOMISE Účelem tohoto návrhu je podpořit a rozvinout trh pro účinnost v konečné spotřebě energie a energetické služby, přispět ke snížení emisí oxidu uhličitého a k lisabonskému procesu a zároveň zvýšit zabezpečení dodávek energie. Hlavní prvky návrhu jsou tyto: - Návrh stanoví dva jednotné roční povinné cíle úspory energie pro období šesti let. Jedná se o (1) celkový kumulativní cíl ve výši 1 % průměrného objemu energie, která byla během předchozího období (pěti let) distribuována a/nebo prodána koncovým zákazníkům a (2) podobný, avšak ambicióznější dílčí cíl ve výši 1,5 % pro veřejný sektor. - Členské státy rovněž uloží maloobchodním dodavatelům a/nebo distributorům energie povinnost nabízet zákazníkům energetické služby nebo jim nabízet energetické audity. - Za účelem pomoci členským státům měřit pokrok při dosahování uvedených cílů stanoví návrh rámec pro harmonizovanou metodiku pro měření pokroku při plnění cílů. - Kromě výše uvedených cílů a výše uvedené povinnosti návrh stanoví nástroje ve formě zvláštních finančních nástrojů pro energetickou účinnost, požadavky na lepší měření spotřeby a vyúčtování pro zajištění lepší informovanosti spotřebitelů a dále požadavky na certifikaci poskytovatelů energetických služeb. Návrh rovněž obsahuje opatření, jejichž cílem je zlepšit energetické audity a podpořit regulační orgány ve vývoji takových sazeb za distribuci elektřiny a plynu, které by namísto zbytečného podporování zvýšené spotřeby energie podporovaly energetickou účinnost. Návrh má širokou oblast působnosti. Týká se distribuce a prodeje většiny druhů energie dodávané koncovým zákazníkům, včetně elektřiny, plynu, topného oleje a pohonných hmot. Týká se většiny koncových spotřebitelů energie kromě spotřebitelů v oblasti obchodování s emisemi. 3. PŘIPOMÍNKY KE SPOLEČNÉMU POSTOJI 3.1. Celkové připomínky ke společnému postoji Komise se domnívá, že společný postoj, jehož bylo dosaženo, je všeobecně věrný duchu návrhu Komise ze dne 10. prosince 2003 s výjimkou (1) povahy celkového cíle úspory (orientační oproti závaznému) a (2) odstranění cíle úspory pro veřejný sektor. Společný postoj je přijatelný jako důležitý krok vpřed při realizaci celkové dohody s Evropským parlamentem týkající se tohoto návrhu, protože společný postoj stanoví přijatelné kompromisy v podstatě ve všech ostatních oblastech návrhu, a připravuje tedy dobrý základ pro druhé čtení. Otázky týkající se cíle a veřejného sektoru je však ještě samozřejmě zapotřebí dořešit. Komise rovněž zastává názor, že společný postoj původní návrh v mnoha ohledech vylepšuje a zároveň se zabývá mnoha myšlenkami a otázkami, které byly vzneseny Evropským parlamentem v jeho pozměňovacích návrzích. Vložení nových bodů odůvodnění, vylepšení stávajících definic a vložení nových definic – to vše zlepšilo kohezi a konzistenci návrhu Komise. Rozšíření oblasti působnosti v článku 6 (povinnost dodavatelů energie poskytovat zákazníkům energetické služby) například vylepšuje tento článek stanovením několika dalších alternativních způsobů, jak uvedenou povinnost splnit. Nyní je do návrhu zahrnuto i nabízení energetických služeb, energetických auditů, opatření na zvýšení energetické účinnosti nebo příspěvky do fondu energetické účinnosti. Odstranění možnosti bezplatných auditů rovněž umožňuje podnikům pracovat v převládajících tržních podmínkách. Podmínky, které jsou nyní stanoveny v článcích týkajících se finančních nástrojů, vyúčtování, měření spotřeby a energetických auditů, byly upřesněny a více sladěny s podmínkami ve členských státech. Za vylepšení je rovněž považován výbor, který byl vytvořen, aby byl Komisi nápomocen při vývoji harmonizovanějšího systému pro měření zvýšení energetické účinnosti. Mnoho pozměňovacích návrhů, které Parlament předložil v prvním čtení a které Komise přijala, je ve společném postoji již zohledněno v plném rozsahu, v zásadě nebo částečně. Jedná se o většinu definic, zavedení postupu projednávání ve výboru a vylepšení článku 6 týkající se již zmíněné povinnosti. Kromě toho bylo do společného postoje již začleněno mnoho aspektů systému pro měření zvýšení energetické účinnosti, které jsou obsaženy v pozměňovacích návrzích Parlamentu. Tyto pozměňovací návrhy jsou pro Komisi rovněž přijatelné. Jedná se o koncepty měření postupem zdola nahoru (bottom-up) a ukazatelů typu shora dolů (top-down) a rovněž stanovení směrodatných hodnot (benchmarking), které se používá jako srovnatelný ukazatel typu shora dolů. Na druhé straně se společný postoj některými otázkami vznesenými v pozměňovacích návrzích Parlamentu nezabývá a ponechává je pro další úvahu a projednání. Jedná se o závaznou povahu cílů, případnou delší dobu pro splnění cíle, případné vyšší cíle a potřebu zvláštního cíle pro veřejný sektor. Ačkoliv mnoho z uvedených otázek bude zváženo později, musí Komise zdůraznit skutečnost, že nemůže přijmout úpravu 1% závazného celkového cíle úspory na orientační cíl, která je obsažena ve společném postoji[1]. Ze stejného důvodu Komise nepřijímá skutečnost, že 1,5% závazný cíl pro veřejný sektor byl oslaben tím, že z něj byl učiněn pouhý požadavek, aby členské státy zajistily, aby veřejný sektor učinil opatření na zvýšení energetické účinnosti[2]. V neposlední řadě je ve společném postoji obsažen bod odůvodnění (8a), který opakuje skutečnost, že orientační cíle nejsou právně závazné. To je pro Komisi rovněž nepřijatelné, protože to neguje a ještě více snižuje význam plnění a dodržování uvedených cílů. Společný postoj proto projednání řady pozměňovacích návrhů Evropského parlamentu odkládá na později. Kdyby byl čas na jejich podrobné projednání, některé z nich možná mohly být přijaty členskými státy částečně nebo v zásadě a začleněny do společného postoje. Namísto toho byla dána přednost potřebě konsolidovat kompromisy dosažené ve všech ostatních oblastech návrhu a začlenit je do společného postoje. Podle názoru Komise mohly být některé pozměňovací návrhy, které nebyly začleněny do společného postoje, začleněny. (Viz bod 3.4 níže.) 3.2. Pozměňovací návrhy přijaté Komisí a v plném rozsahu nebo částečně začleněné do společného postoje Pozměňovací návrh 1 (bod odůvodnění 1) uvádí, že zvýšení energetické účinnosti usnadní zavedení energií z obnovitelných zdrojů, přičemž zvýšené využívání energií z obnovitelných zdrojů je rovněž důležitým cílem Společenství v oblasti energie. Toto je důležitý další přínos zvýšení energetické účinnosti, který je často opomíjen. Pozměňovací návrh 3 v přepracované podobě adekvátně vyjmenovává mnoho výhod zvýšení energetické účinnosti. Má se za to, že všeobecnější odkaz na lisabonskou strategii je běžnější než odkaz na skupinu předních odborníků, které předsedal Wim Kok. Pozměňovací návrhy 5 a 12 jsou začleněny do bodu odůvodnění 9 (nabídka a poptávka po energetických službách), do bodu odůvodnění 12 (úloha veřejného sektoru při zvyšování poptávky po energeticky účinných technologiích a energetických službách) a bodu odůvodnění 15a (projednávání ve výboru), přičemž všechny jsou důležité. Pozměňovací návrh 7 je začleněn uspokojivě, s výjimkou části týkající se povahy cíle, kterou společný postoj změnil na orientační. Vypuštění této části je samozřejmě nepřijatelné. Vypuštění odkazu na standardy je však přijatelné, protože toto je, alespoň pokud jde o obchodovatelné zboží, nyní v působnosti Komise. Pozměňovací návrh 8 je přijatelný ve znění, v němž byl začleněn. Ustanovení čl. 6 odst. 3 (týkající se povinností dodavatelů energie nabízet zákazníkům energetické služby a další opatření na zvýšení energetické účinnosti) jasně uvádí, že členské státy musejí zajistit, aby na tento trh měli přístup všichni příslušní účastníci trhu a aby jim byly zajištěny stejné podmínky. Důležitá je zásada vyjádřená v pozměňovacím návrhu 8, která stanoví regulaci a zákaz využívání křížových dotací mezi oblastmi energie a technologií; tato zásada je částečně zohledněna v čl. 6 odst. 3. Pozměňovací návrh 10, kterým se vypouští bod odůvodnění 12, je přijatelný, protože byl uspokojivě nahrazen pozměňovacím návrhem 5 ve znění, v němž byl začleněn. Pozměňovací návrh 11 týkající se hodnoty nejnovějšího vývoje v oblasti měřicích technologií je zohledněn v bodě odůvodnění 13a společného postoje. To platí také pro pozměňovací návrh 13 týkající se směrnic z oblasti vnitřního trhu, který je nyní uspokojivě zohledněn a začleněn v bodě odůvodnění 4. Pozměňovací návrh 12 týkající se postupu projednávání ve výboru je přijatelným způsobem zohledněn v bodě odůvodnění 15a společného postoje. Pozměňovací návrh 14 byl uspokojivě začleněn částečně, jak je patrno v čl. 2 odst. 2. Komise přijímá vyloučení oblasti obchodování s emisemi. Zařízení, na něž se vztahuje směrnice o integrované prevenci a omezování znečištění (směrnice IPPC), jsou téměř stejná jako ve směrnici týkající se obchodování s emisemi a ve směrnici IPPC je výjimka pro biologicky odbouratelné odpady, která by ve společném postoji narušila konzistenci. Proto Komise rovněž přijímá odstranění výjimky pro směrnici IPPC. Otázka budov a jejich vyloučení je zohledněna v čl. 12 odst. 3, kde se energetické audity použité při certifikaci budov přijímají jakožto vyhovující, a tím je tedy implicitně umožněno vyloučení uvedené v tomto pozměňovacím návrhu. Pozměňovací návrh 15 týkající se odpadních hmot vznikajících v souvislosti s péčí o krajinu není do společného postoje explicitně začleněn, avšak je implicitně a pro Komisi uspokojivě zohledněn v čl. 3 písm. a), kde je použita definice biomasy ze směrnice 2001/77/ES. Pozměňovací návrhy 16, 17, 21 a 22 týkající se definic (článek 3) byly uspokojivě začleněny do definic ve společném postoji. (Pozměňovací návrhy 21 a 22 navrhují přepracování definic „smlouvy o financování uzavřené s třetí stranou“ a „smlouvy o energetické výkonnosti“. Tyto pozměňovací návrhy jsou pro Komisi přijatelné.) Pozměňovací návrh 23 je začleněn do německé jazykové verze. Pozměňovací návrh 26 týkající se „smluv o zajištění úspor energie“ nebyl do společného postoje explicitně začleněn, protože tato definice je nyní považována za součást „smluv o energetické výkonnosti“, jejichž definice se nachází ve společném postoji. Komise toto nyní přijímá jako dostatečné začlenění. Pozměňovací návrh 33 zdůrazňuje skutečnost, že vnitrostátní opatření na zvýšení energetické účinnosti již možná existují. Komise souhlasí s potřebou ověřit účinky stávajících vnitrostátních opatření, protože tato opatření lze započíst do plnění cíle úspory. Pozměňovací návrh 47 odstraňuje bezplatné audity jako způsob plnění povinnosti v článku 6. To je přijatelné, protože existuje potřeba dále rozvíjet vznikající komerční trh pro poskytování takových auditů. Pozměňovací návrh 48 je přijatelný ve znění, v němž byl začleněn, protože na trhu s energetickými službami a dalšími opatřeními na zvýšení energetické účinnosti je poptávka stejně důležitá jako nabídka. Členské státy by rovněž měly být povinny učinit opatření potřebná k tomu, aby se zabránilo překážkám na trhu. Pozměňovací návrh 49 stanoví potřebu ochrany soukromí a osobní integrity. Tento důležitý aspekt byl uspokojivě začleněn. Pozměňovací návrh 50 stanoví, že členské státy musejí zajistit, aby se všichni účastníci trhu mohli podílet na trhu s energetickými službami a opatřeními na zvýšení energetické účinnosti. To je důležitá úvaha, která je přesně začleněna do společného postoje. Pozměňovací návrh 57 je přijatelný ve znění, v němž byl začleněn, protože je zapotřebí od členských států vyžadovat, aby se zabývaly malými zákazníky v sektoru domácností, kde jsou transakční náklady vyšší. Pozměňovací návrh 58 je začleněn uspokojivě, protože fondy energetické účinnosti by měly být otevřeny všem poskytovatelům energetických služeb a opatření na zvýšení energetické účinnosti. Pozměňovací návrh 64 je začleněn přijatelně; uvádí, že informace by měly být pravidelné a dostatečně časté, aby zákazníci mohli řídit svou spotřebu. Pozměňovací návrh 69 je začleněn uspokojivě. Informace by měly být zpřístupněny koncovým zákazníkům a dalším subjektům, například energetickým agenturám. Pozměňovací návrh 74 uvádí, že nejpozději do čtyř let od provedení do vnitrostátního práva by měla Komise vypracovat zprávu. Toto ustanovení je začleněno částečně. Je však také vhodné začlenit do čl. 14 odst. 1 navržený požadavek týkající se sdílení osvědčených postupů, který je uveden v pozměňovacím návrhu. Pozměňovací návrh 76 je začleněn do článku 16. Navrhuje postup projednávání ve výboru za účelem podpory vývoje harmonizovaného systému pro měření zvýšení energetické účinnosti. Pozměňovací návrh 78 je začleněn způsobem, který vede k vyjasnění metody výpočtu, což bylo cílem daného pozměňovacího návrhu. Pozměňovací návrh 79 je začleněn do přílohy I, ačkoliv je použita šestiletá báze. Vyjasnění týkající se výpočtu cíle a skutečnost, že tento cíl je pevný a nepodléhá změnám HDP v budoucích letech, jsou rovněž přijatelně začleněny. Pozměňovací návrhy 82, 86, 88 a 90 navrhují nové příklady způsobilých opatření na zvýšení energetické účinnosti a jsou přijatelným způsobem začleněny do přílohy III, protože seznam je díky nim úplnější. Pozměňovací návrhy 83, 84, 92, 93, 95 a 96 Komise přijala částečně nebo v zásadě. Tyto pozměňovací návrhy byly rovněž přijatelně začleněny do společného postoje; pozměňovací návrhy 83, 92 a 95 jsou částečně začleněny do nového znění přílohy III, písmen m) a n). Pozměňovací návrh 93 je částečně vložen do písmena f) (nová účinná zařízení a časový spínač pro optimalizované používání energie) a písmena d) (digitální kontrolní systémy). Pozměňovací návrh 84 je rovněž částečně začleněn v písmeni f) (vybavení na kombinovanou výrobu elektřiny a tepla). Pozměňovací návrh 96 je částečně začleněn (implicitně) v písmeni p) (označování energetické účinnosti štítky). Pozměňovací návrh 99 nastiňuje harmonizovaný systém typu zdola nahoru (bottom-up) pro měření zvýšení energetické účinnosti. Tento návrh byl začleněn částečně a způsobem, který je pro Komisi uspokojivý. Avšak navrhované prahy – 2% strop pro náklady na měření a 40 milionů kWh pro použití zjednodušených ukazatelů – by měly být ponechány na projednání ve výboru. 3.3. Pozměňovací návrhy zamítnuté Komisí, avšak začleněné do společného postoje Pozměňovací návrhy 80, 87 a 98 Komise zamítla, avšak byly začleněny do společného postoje. Pozměňovací návrh 80 je začleněn do společného postoje do té míry, že dřívější opatření musejí mít „trvalý účinek“. Komise pozměňovací návrh 80 z velké části zamítla, protože se tento návrh snaží zkrátit dobu pro přijetí „dřívějších opatření“ přijatých ve členských státech posunutím počátečního roku 1995 (1991 v některých případech) na rok 2000. Pozměňovací návrhy 87 a 98 (v příloze III a příloze IV) Komise zamítla, protože již byly zohledněny jinde, a byly proto považovány za zbytečné. (Také by se to dalo chápat tak, že jsou již úspěšně začleněny, a proto by měly spadat pod bod 3.2 výše). 3.4. Pozměňovací návrhy přijaté Komisí a nezačleněné do společného postoje Pozměňovací návrh 2 (nový bod odůvodnění 2a) a pozměňovací návrh 4 jsou pro Komisi přijatelné, ačkoliv nejsou začleněny do společného postoje. Společný postoj nepovažoval za potřebné opakovat skutečnost, že navržené cíle nemusejí automaticky zabránit růstu celkové spotřeby energie. (Má se však za to, že absolutní a pevná hodnota množství energie, kterou je třeba ušetřit, je uspokojivě začleněna v příloze I bodu 1 společného postoje.) Pozměňovací návrh 6 týkající se 2,5% cíle pro snížení energetické náročnosti v usnesení Parlamentu ze dne 14. března 2001 naznačuje význam, jaký Parlament přikládá co nejrychlejšímu zvýšení energetické účinnosti, a je proto přijatelný, ačkoliv není do společného postoje začleněn. Pozměňovací návrh 9 stanoví jasně možnost využít ke stimulaci trhu v oblasti energetické účinnosti fondy, a je proto přijatelný, ačkoliv není začleněn. Pro Komisi je přijatelných ještě několik dalších pozměňovacích návrhů, které nebyly do společného postoje začleněny. Následující pozměňovací návrhy by měly být vyzdviženy, protože se zabývají články 4 a 5, které se týkají celkového cíle a cíle pro veřejný sektor. Pozměňovací návrh 28 je pro Komisi v zásadě přijatelný (za předpokladu, že se slova „opatření v oblasti energetické účinnosti“ nahradí slovy „opatření na zvýšení energetické účinnosti“, aby byl zajištěn soulad s definicemi ve společném postoji.) Jedná se o důležitý pozměňovací návrh, který odráží názor Parlamentu na závazné cíle a delší (devítileté) období pro splnění cíle, které se namísto z šestiletého cíle skládá ze tří tříletých cílů. Pozměňovací návrh 29 je pro Komisi rovněž částečně přijatelný, protože myšlenka devítiletého cíle je přijatelná. Postupné zvyšování výše těchto tří cílů však představuje problém, protože během tohoto období bude zaveden přesnější systém typu zdola nahoru (bottom-up) pro měření cílů. Přesnější systém typu zdola nahoru obvykle připouští nižší cíl než v případě cíle měřeného pouze systémem typu shora dolů (top-down). Důvodem je skutečnost, že rozpětí chyby je u měření postupem zdola nahoru nižší. Pozměňovací návrh 32 požaduje, aby členské státy provedly nová opatření, pokud ohlásí, že za cílem zaostávají. Tento návrh je přijatelný za předpokladu, že bude přeformulován, protože uvedený požadavek podpoří přijetí okamžitých opatření ze strany členských států. Bylo by však vhodnější vložit ho do článku týkajícího se podávání zpráv (článek 14). V pozměňovacím návrhu 39 (týkajícím se cílů pro veřejný sektor) jsou navrženy tři po sobě následující tříleté závazné cíle. Uvedená zásada je přijatelná, ačkoliv nebyla začleněna. Postupné zvyšování cíle na 2 % ročně však není v souladu s postupným vývojem a provedením přesnějšího systému typu zdola nahoru (bottom-up), který by měl umožnit konstantní cíl. Kromě toho je uvedená úroveň vyšší než úroveň, které bude moci být v některých členských státech pravděpodobně dosaženo. Pozměňovací návrh 40 je přijatelný ze stejného důvodu, tj. protože odkazuje na tři po sobě následující tříleté cíle. Pozměňovací návrh 41 stanoví kromě závazných cílů závazná pravidla pro veřejný nákup. Taková pravidla jsou nejlepším způsobem, jak zajistit, že daného cíle bude skutečně dosaženo. Pozměňovací návrh 43 vyžaduje, aby každý členský stát zveřejnil a ohlásil systém vnitrostátních pravidel v oblasti veřejných zakázek a aby Komise tato pravidla vyhodnotila. Takové opatření by umožnilo spravedlivé zacházení, srovnatelnost a postupně určitý stupeň harmonizace, alespoň pokud jde o úroveň stanovených cílů. Všechny tyto zásady jsou pro Komisi přijatelné. Pozměňovací návrh 45 týkající se využití (dobrovolných) dohod ke splnění požadavků byl již přijat v jiných směrnicích (např. ve směrnici o energetické náročnosti budov), pokud bylo možné prokázat rovnocennost. Tento návrh je přijatelný i v tomto případě a je zmíněn v čl. 5 odst. 1. Pozměňovací návrh 85 týkající se pasivního vytápění a chlazení je důležitý, ale v příloze III ve společném postoji chybí. Kromě výše uvedených pozměňovacích návrhů Komise rovněž přijímá v plném rozsahu, částečně nebo v zásadě tyto pozměňovací návrhy Parlamentu: 30–31, 34, 38, 40, 44, 46, 51–52, 54, 60, 63, 65–66, 71–72, 75, 78, 95 a 107–109. Tyto pozměňovací návrhy nebyly do společného postoje zahrnuty z různých důvodů. V mnoha případech by pro jejich přijetí v Radě bylo zapotřebí více času a dalšího projednání. Příkladem jsou pozměňovací návrhy 30, 46 a 107 (s výjimkou části týkající se diferencovaných cílů, která je pro Komisi nepřijatelná) a 108 (včetně stanovení směrodatných hodnot, které by pravděpodobně mohlo být přijato jako ukazatel typu shora dolů (top-down) za účelem pomoci členským státům při výběru cenově efektivních odvětví pro opatření v oblasti energetické účinnosti). Pozměňovací návrh 31 stanoví namísto šestiletého cíle devítiletý cíl a mohl by být pravděpodobně považován za prostředek zvýšení flexibility. Pozměňovací návrhy 38, 40 a 44 nebyly do společného postoje začleněny vzhledem k tomu, že úloha veřejného sektoru i cíl pro veřejný sektor byly ve srovnání s původním návrhem Komise oslabeny. Pozměňovací návrhy týkající se článku 7 ve společném postoji (pozměňovací návrhy 51, 52 a 54) by mohly být rovněž případně zváženy, ačkoliv povaha článku 7 se ve společném postoji změnila. Pozměňovací návrh 63 týkající se výměny měřičů by rovněž mohl být po projednání a mírném přeformulování přijat. Pozměňovací návrh 75 týkající se zprávy Komise o poměru nákladů a výnosů by mohl být případně rovněž přijatelný, avšak s jinými lhůtami a za jiných podmínek. Pozměňovací návrhy 78 a 95 týkající se příloh I a III by po dalším projednání mohly být s velkou pravděpodobností rovněž přijatelné. (Komise zamítla následující pozměňovací návrhy přílohy III, které rovněž nebyly začleněny do společného postoje: pozměňovací návrhy 81, 89 a 91 týkající se zařízení vyznačujících se energetickou účinností, přechodu od fosilních zdrojů energie k obnovitelným zdrojům energie a biologických pohonných hmot. Všechny uvedené pozměňovací návrhy se nacházejí mimo oblast působnosti navržené směrnice.) 3.5. Nové prvky zapracované Radou Ve srovnání s návrhem předloženým Komisí obsahuje společný postoj několik změn, přičemž mnoho z nich je v souladu s pozměňovacími návrhy Parlamentu, jak je uvedeno výše. Jednou z výjimek, na kterou je třeba upozornit, je změna závazného cíle na orientační cíl (čl. 4 odst. 1 a bod odůvodnění 8a). Kromě toho již není stanoven ( vyšší ) zvláštní cíl (1,5 %) pro veřejný sektor (čl. 5 odst. 1). Členské státy jsou namísto toho povinny přijmout opatření, která přispějí k dosažení celkového cíle (čl. 4 odst. 1). V nové příloze V je namísto toho doplněn orientační seznam opatření na zvýšení energetické účinnosti pro veřejný sektor. Kromě toho je nyní do společného postoje zahrnut postup projednávání ve výboru . Jeho účelem je další vývoj metodiky výpočtu stanovené v přílohách a její přizpůsobení technickému vývoji. To je v souladu s pozměňovacími návrhy Evropského parlamentu. Dále byla vložena ustanovení, která umožní použití dobrovolných dohod a systémů bílých certifikátů jakožto nástrojů, které přispějí ke splnění povinnosti v článku 6 a k dosažení cíle. 4. ZÁVĚR Komise se domnívá, že společný postoj jednomyslně přijatý dne 19. září 2005 dále vyjasňuje mnoho otázek, vylepšuje definice a stanoví uspokojivý postup projednávání ve výboru a rámec pro měření zvýšení energetické účinnosti. Rovněž zavádí další flexibilitu pro cenově efektivní provedení směrnice ve členských státech. Účinně řešeny a vylepšeny byly rovněž další otázky spojené s rozsahem kvalifikačního procesu pro poskytovatele energetických služeb a dalších opatření na zvýšení energetické účinnosti a s podporou finančních nástrojů pro investice v oblasti energetické účinnosti. Komise je toho názoru, že využití inovačních struktur sazeb, struktura fondů pro energetickou účinnost a dostupnost a zabezpečování jakosti energetických auditů stanovených ve společném postoji jsou přijatelné. Opatření zaměřená na zajištění lepšího měření spotřeby a detailního vyúčtování byla rovněž uspokojivě formulována za účelem dosažení rovnováhy, která zajistí cenově efektivní provedení. Společný postoj tedy konsoliduje dohody, kterých bylo v Radě dosaženo v mnoha důležitých otázkách, začleněním mnoha pozměňovacích návrhů, které přijal Evropský parlament, do příslušných bodů odůvodnění a článků. Komise však musí s politováním upozornit na absenci smysluplných závazných cílů ve společném postoji, a to jak celkového cíle, tak cíle pro veřejný sektor. Rovněž nemůže přijmout bod odůvodnění 8a, který opakuje a zdůrazňuje nezávaznou povahu navrženého cíle úspory. Komise zastává názor, že význam úsilí o zvýšení energetické účinnosti je narušen oslabenou povahou cíle a bodem odůvodnění 8a. Politováníhodné je rovněž oslabení požadavků týkajících se pravidel v oblasti veřejných zakázek. Komise bere na vědomí význam, který členské státy přikládaly a i nadále přikládají zvýšení energetické účinnosti. Komise si je tedy vědoma široké podpory, které se všeobecnému účelu tohoto návrhu dostalo ze strany členských států. Komise považuje obavy vyjádřené členskými státy, pokud jde o možnost řízení pro porušení práva v důsledku nedosažení cílové úrovně úspory (bod odůvodnění 8a), za poněkud nekonzistentní. Důvodem je skutečnost, že členské státy jsou povinny přijmout pouze taková opatření, která jsou cenově efektivní. Kromě toho může být sice někdy obtížné ovlivnit chování jednotlivých občanů a podniků, pokud jde o spotřebu energie, do žádoucí míry, avšak zvýšení energetické účinnosti ve veřejném sektoru lze ovlivnit silně. Tato skutečnost není ve společném postoji jasně vyjádřena. Komise se všeobecně domnívá, že nesplnění celkového ročního cíle úspory stanoveného v návrhu bude znamenat, že členské státy a EU jako celek budou mít problémy splnit své závazky z Kjóta. Důvodem je skutečnost, že alespoň polovina závazku musí být dosažena zvýšenou úsporou energie. Nesplnění cílů bude rovněž překážkou pokroku při plnění cílů Společenství v oblasti konkurenceschopnosti a zaměstnanosti, které byly stanoveny v lisabonské strategii. Bude to rovněž znamenat ztrátu příležitosti zlepšit zabezpečení dodávek energie v EU. Komise proto považuje společný postoj za užitečný základ, na němž je možné dále stavět a z něhož je možné vrátit se ve druhém čtení k několika zbývajícím otázkám týkajícím se potřeby smysluplných cílů a potřeby, aby veřejný sektor převzal vedoucí úlohu, a dořešit je. Komise tento společný postoj Evropskému parlamentu doporučuje. [1] Postoj Evropského parlamentu k zachování závazného cíle je v souladu s postojem Komise. Jasným důkazem uvedené skutečnosti je poměr hlasů na plenárním zasedání dne 7. června. Hlasování (458 pro, 148 proti a 27 se hlasování zdrželo) ukazuje silnou podporu závazných cílů a dává jasný mandát pro druhé čtení. [2] Evropský parlament nejenže upřednostňuje zachování zvláštního cíle pro veřejný sektor, ale přijal i pozměňovací návrh za účelem zvýšení úrovně uvedeného cíle.