47.

je toho názoru, že příští rámec Společenství by měl zajistit následující: a. nejméně rozvinuté evropské regiony a specifické územní celky se stálým geografickým znevýhodněním by měly upevnit svou konvergenci zejména tím, že zlepší svou konkurenceschopnost, čímž zaručí vyrovnanější územní, sociální a hospodářský rozvoj v celé Evropské unii; b. nebudou-li regiony už přijímat podporu, je třeba zajistit přiměřená a spravedlivá přechodná opatření, aby úspěchy dosažené pomocí evropské politiky soudržnosti nebyly ohroženy. Přitom musí být zaručeno rovné zacházení s dotčenými zeměmi a regiony v celé EU, nezávisle na tom, ve kterém členském státě se nacházejí; c. nadále cíleně podporovat v budování kompetencí – zejména v oblasti inovací – ty regiony, které jsou již dnes důležitým příspěvkem ke konkurenceschopnosti EU v globalizovaném světě; d. evropská politika pro udržitelný regionální růst a udržitelnou regionální konkurenceschopnost, do níž jsou všechny regiony zapojeny, by měla získat prioritu. Pomocí této politiky mohou všechny místní a regionální samosprávy nalézt odpovídající strategické orientace a finanční prostředky s cílem provést nezbytné inovační investice na podporu přizpůsobení své oblasti hospodářským, společenským a technologickým strukturálním změnám a na využití specifických podmínek a možností své územní oblasti v globálním kontextu, zejména pak systému malých a středních podniků a oblastí jako páteře evropské ekonomiky; e. měla by být zavedena solidární politika, která by zaručila rovnost příležitostí pro všechny občany v přístupu k infrastrukturám a službám v oblasti vzdělávání, odborné kvalifikace, a rovněž s cílem zajistit, že všechny talenty budou moci využít nejrozvinutějších možností, jež poskytuje výzkum. Je nezbytně, aby místní a regionální samosprávy a vnitrostátní a evropské orgány spojily své síly proto, aby v praxi usnadnily kontakty mezi univerzitním prostředím, oblastí výzkumu a podnikateli a rovněž stimulovaly jejich vazby na evropské a globální úrovni; f. svoboda pohybu, na níž staví projekt evropské integrace, by měla získat nový podnět díky větším investicím do transevropských dopravních sítí. Politika by měla podporovat udržitelnou mobilitu, různé dopravní systémy i řádně propojenou transevropskou železniční síť, čímž lze snížit emise oxidu uhličitého i čas a náklady s ohledem na cestující a zboží. Podporován by měl být také rozvoj udržitelné námořní dopravy; g. všechny evropské územní oblasti by měly být stejné prostředky k tomu, aby mohly čelit změně klimatu, předcházet příčinám a přizpůsobovat se následkům, zejména na nejpostiženější obyvatele a hospodářské subjekty. Je nezbytné investovat do modelů udržitelného rozvoje, které by výrazně zohledňovaly jak místní možnosti, tak omezení; h. Evropská unie by měla mít společnou energetickou politiku, která by byla založena na solidaritě mezi členskými státy, bezpečnosti zásobování a udržitelnosti výrobních, přepravních a spotřebních modelů a respektovala by svobodnou volbu členských států týkající se zdrojů energie; místní a regionální úroveň má nejlepší možnosti k zajištění inovací a rozsáhlých změn spotřebního chování; i. na řízení migračních toků by se mělo reagovat na evropské úrovni, s využitím nejlepších řešení, již vyzkoušených na místní a regionální úrovni. Je nezbytné, aby ti, kteří ve svém každodenním životě čelí tísňovým situacím, mohli počítat s evropskou solidaritou a spoluprací; j. měla by být uznána klíčová úloha místních a regionálních samospráv v zavádění zařízení sloužících k přizpůsobení se dopadům demografické změny; k. Evropa by měla mít možnost opírat se o moderní, konkurenceschopné, diverzifikované a udržitelné zemědělství, které by zaručilo bezpečnost a preferenci evropských potravin a udrželo by si svou pozici ve světovém obchodu se zřetelem na koncept preference Společenství. Je třeba mu poskytnou nezbytnou podporu, aby se stalo nástrojem, jenž zvýší kvalitu našeho života, zachová kvalitu života budoucích generací a přispěje k boji proti oteplování klimatu, k ochraně našeho životního prostředí, biologické rozmanitosti a kvality naší krajiny; l. Evropa by měla mít možnost rozvíjet svou politiku sousedství a provádět projekty společně se svými vzdálenějšími partnery. Je opravdu nezbytné, aby vnější vztahy Unie mohly těžit z přínosu přeshraniční i decentralizované spolupráce, kterou provádějí místní a regionální samosprávy. Důraz je třeba klást na přeshraniční spolupráci; důvodem je její význam jako prostředku upevnění míru, identifikace a vytýčení společných záměrů a hodnot a podpory územní soudržnosti.