CS Úřední věstník Evropské unie C 228/47

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke zprávě Komise – Zpráva o politice hospodářské soutěže za rok 2007

KOM(2008) 368 v konečném znění

2009/C 228/07

Dne 16. června 2008 se Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

„Zprávy o politice hospodářské soutěže za rok 2007“

Specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 11. března 2009. Zpravodajem byl pan BARROS VALE.

Na 452. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 24. a 25. března 2009 (jednání dne 25. března), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 98 hlasy pro 2 hlasy byly proti a 3 členové se zdrželi hlasování.

1. Shrnutí a závěry

1.1 Evropský hospodářský a sociální výbor každoročně posuzuje zprávu Komise o politice hospodářské soutěže a využívá této příležitosti k vyjádření celé řady námětů a návrhů, které se u orgánů často setkávají s dobrým přijetím a přispívají ke změnám, jež Výbor obecně vítá, jak pokud jde o priority a nástroje, jež má tato politika k dispozici, tak pokud jde o prostředky, jež jsou využívány stále účinněji, jak EHSV s potěšením konstatuje.

1.1.1 Je nutné zmínit se o časové prodlevě mezi posuzovaným rokem (2007) a přípravou tohoto stanoviska, což v důsledku tuto analýzu ovlivňuje nejen z hlediska času, který od té doby uplynul, ale i z hlediska naprosté mimořádnosti současné situace, již nelze nezohlednit.

1.2 EHSV se však domnívá, že na poli politiky hospodářské soutěže by měly být zkoumány nové oblasti přesahující tradiční, doposud zastávaný přístup k věci, který je důležitý, avšak do jisté míry omezující. Při předešlých příležitostech Výbor navrhoval, aby Komise souhlasila s rozvojem nových oblastí činnosti, a v současné složité době je vzhledem ke stavu hospodářství taková potřeba ještě větší, zvláště s ohledem na poučení, která si všichni zúčastnění nutně musí vzít z chyb, a především z opomenutí, k nimž došlo a jež vedla k současnému stavu věcí.

1.3 Problémy nedostatečné (a v některých případech dokonce laxní) regulace/dohledu v odvětvích strategického významu nejenže vytvářejí nepřijatelnou systémovou nerovnováhu a rizika, ale ovlivňují rovněž zdravou hospodářskou soutěž, chrání ty, kteří přestupují zákon, a nesmírně tak škodí společnosti jako celku. Politika hospodářské soutěže se těmito problémy musí zabývat, aby zajistila, že nedojde k replikaci obrovských nákladů, které nakonec musí hradit většina podniků a jednotlivců v důsledku nedostatečné hospodářské soutěže zaviněné těmi, jejichž ambice nebyly umírněny nedostatečnými systémy ochrany trhu, zvláště finančních trhů, které ovlivňují všechny ostatní trhy.

1.4 Na jiné úrovni, jak EHSV také již dříve žádal, je třeba provést posouzení možností pro zajištění lepší koordinace (a vytvoření vhodných nástrojů) s ostatními politikami Evropské unie, aby se předešlo nekalé hospodářské soutěži na vnitrostátní úrovni vznikající z rozdílů ve velikosti, umístění a daňovém prostředí podniků. Na úrovni vnější musí EU zajistit, aby třetí země uměle netěžily z porušování mezinárodních obchodních pravidel, základních úmluv MOP o pracovních a odborových právech včetně dětské práce a nelidských pracovních podmínek, či ochrany životního prostředí. Evropská unie by dále měla rázně prosazovat pravidla WTO zabraňující vládním podporám exportu a dalším vládním politikám, které narušují hospodářskou soutěž a neumožňují podnikům z EU přístup na trh.

1.5 Zpráva za rok 2007 se zabývá dvěma novými nástroji politiky hospodářské soutěže, jež nebyly obsaženy ve zprávě za rok 2006 („Státní opatření“ a „Politika hospodářské soutěže v širším politickém rámci“), což je vzhledem k posílení této klíčové politiky Společenství jeden z nejpozitivnějších aspektů práce Komise.

1.6 Pokud jde o uplatňování pravidel pro kontrolu státní podpory, zpráva upozorňuje na intenzivní činnost Komise na tomto poli, což prokazuje význam této otázky v roce 2007.

1.7 Ve věci úlohy politiky hospodářské soutěže v širším politickém rámci Výbor vítá zájem Komise o dané téma, domnívá se však, že tento aspekt by měl být dále rozpracován, aby byly vyjasněny způsoby či prostředky dalšího prohlubování politiky hospodářské soutěže v rámci Lisabonské strategie. Z hlediska odvětvových trhů, na které se zpráva zaměřuje, je nutné dále vyjasnit opatření, která mají být přijata, nástroje, které mají být použity, a cíle, kterých má být dosaženo.

1.8 Vzhledem k důležitosti otázky liberalizace trhu s energiemi se zdá, že zpráva o této věci uvádí jen málo informací. Stejně jako v oblasti antimonopolních opatření, u níž jsou příslušné postupy uváděny do značných podrobností, by měl třetí liberalizační balíček důkladněji rozebírat cíle, kterých má být dosaženo.

1.9 V oblasti finančních služeb se zpráva zabývá otázkou platebních karet a uvádí, že se jedná o vysoce koncentrované odvětví, v němž na poli hospodářské soutěže existují problémy, přesto však zpráva nepředkládá žádná opatření k jejich nápravě. Zpráva se nijak nezmiňuje o bankovním dohledu a sledování pravidel obezřetnosti ze strany příslušných orgánů, což je věc nejvyššího významu, která může vést k protisoutěžním praktikám, jež mají značný dopad na jednotlivé subjekty trhu. EHSV si v tomto kontextu dovoluje vyjádřit značné obavy, především pokud jde o míru státních podílů ve finančních institucích, která byla ve většině případů nejasná.

1.10 EHSV by také upřednostňoval, aby zpráva každoročně předkládaná Komisí byla méně výčtem dosažených úspěchů (často se jedná pouze o soupis dosaženého pokroku a vyhraných bitev) a více dokumentem, který jasněji porovná pozitivní uskutečněná opatření (která Výbor vítá) se zjištěnými problémy a překážkami a s návrhy na jejich nápravu a posun směrem k novým standardům politiky hospodářské soutěže.

2. Obsah zprávy za rok 2007

2.1 Pokud jde o nástroje politiky hospodářské soutěže, zpráva jako každoročně objasňuje vizi, jež byla pro každý z těchto nástrojů vodítkem pro práci Komise v daném roce: — pokud jde o antimonopolní pravidla, byly prosazovány efektivnější kroky proti takovým praktikám při zavedení pobídek pro účastníky kartelů, aby takové praktiky oznamovaly. V reakci na žádost Evropského parlamentu, aby Komise vypracovala bílou knihu s podrobnými návrhy na zajištění účinnějších žalob o náhradu škody v souvislosti s porušením antimonopolních pravidel, uskutečnila Komise řadu konzultací s vládami, soudci a zástupci jednotlivých odvětví, kterých se tyto otázky týkají; — velká priorita byla též přikládána odhalování, prošetřování a postihování kartelů, přičemž byly 41 společnostem (stejnému počtu jako v roce 2006) uloženy pokuty v celkové výši 3 334 milionů EUR (oproti 1 846 milionům v předešlém roce); — v oblasti státních opatření Komise ukončila řízení o porušení Smlouvy proti České republice, která omezila pravomoc Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže při uplatňování pravidel hospodářské soutěže v odvětví elektronických komunikací. Podle nařízení ES o spojování bylo také přijato rozhodnutí, které stanovilo, že španělský odvětvový regulační orgán toto nařízení porušil; — v oblasti kontroly spojování bylo přijato konsolidované oznámení k otázkám příslušnosti a rovněž pokyny pro posuzování nehorizontálních spojování a byly zahájeny veřejné konzultace o opravných prostředcích v této oblasti; — jedním z dalších témat Komise byla kontrola státní podpory, u níž byla přijata nová metoda stanovování referenčních sazeb a byly zahájeny konzultace k návrhu obecného nařízení o blokových výjimkách a postup v souvislosti s revizí sdělení Komise o státní podpoře ve formě záruk; — co se týče úlohy politiky hospodářské soutěže v širším politickém rámci, byla přezkoumána Lisabonská strategie a byl předložen návrh na další začlenění hospodářské soutěže s cílem posílit sledování trhu v rámci jednotlivých odvětví.

2.2 Na odvětvové úrovni se zpráva za rok 2007 zabývá nejdůležitějšími opatřeními, která byla přijata v klíčových oblastech hospodářství, včetně těchto oblastí: — energetika, kde byl předložen návrh třetího liberalizačního balíčku týkajícího se evropských trhů s elektřinou a plynem; v oblasti antimonopolních pravidel se Komise zaměřila na případy omezování a tajných dohod (rozdělování trhu); — finanční služby, kde byly zveřejněny závěrečné zprávy o odvětvovém šetření evropských trhů retailového bankovnictví a pojištění podnikatelských subjektů; — elektronické komunikace, kde stávající právní rámec napomáhá tomu, aby se trhy elektronických komunikací staly konkurenceschopnějšími; bylo doporučeno snížit počet trhů, pro které přichází v úvahu regulace ex ante, byl předložen návrh nařízení o roamingu a byla přijata řada rozhodnutí týkajících se režimů veřejného financování širokopásmových služeb; — informační technologie, kde pokračovala dříve zahájená řízení proti společnostem Microsoft, AMD a Rambus; — sdělovací prostředky, kde Komise nadále sledovala přechod z analogového na digitální vysílání; dále také přikládá velkou prioritu zajištění toho, aby obsah nejvyšší kvality (prémiový obsah) byl zpřístupněn za otevřených a transparentních podmínek; — automobilový průmysl, v němž nařízení o blokové výjimce pro motorová vozidla posiluje soutěž v rámci značky; — doprava, kde bylo cílem politiky hospodářské soutěže zajistit účinné fungování trhů, které byly nedávno liberalizovány; — poštovní služby, u nichž Komise projednala svůj návrh na úplné otevření poštovních trhů EU hospodářské soutěži.

2.3 Zdá se, že v některých oblastech činnosti existují jisté nesrovnalosti či nejasnosti, například v případě elektronických komunikací, u nichž lze jen stěží porozumět, proč je zapotřebí nový regulační balíček uvedený v bodě 48 (pro elektronické komunikace) a jaké jsou jeho cíle, protože by mohlo dojít ke střetu s bodem 44, který odkazuje na přínos nynějšího balíčku pro zvyšování hospodářské soutěže.

2.4 Ani v oblasti informačních technologií se neříká nic o cílech nebo opatřeních, která mají být přijata. Je uveden pouze odkaz na řízení zahájená v minulých letech, není však nijak zmíněno stanovování pravidel a politik nebo opatření, která Komise hodlá uplatnit.

2.5 V této oblasti je nutné ještě zmínit situaci, k níž dochází v poslední době na internetu, tomto prostoru intenzivních podnikatelských aktivit, jehož regulace je velmi nedomyšlená a jenž poskytuje potenciálně nevyčerpatelný zdroj praktik narušujících hospodářskou soutěž s absencí skutečné ochrany spotřebitelů. Vyzývá tudíž k neprodlené regulaci těchto aktivit.

2.6 V odvětví dopravy je třeba upozornit na podrobné a vítané odkazy na opatření přijatá v jednotlivých sektorech dopravy: v silniční, železniční (přeprava zboží i cestujících), námořní a letecké dopravě.

2.7 Pokud jde o poštovní služby, není dostatečně vyjasněn postup projednání návrhu Komise na úplné otevření poštovních trhů EU hospodářské soutěži.

2.8 Popis činnosti Evropské sítě pro hospodářskou soutěž je ve zprávě uveden jasně a podrobně, stejně jako výčet činností vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž. Je třeba upozornit na bod týkající se zaznamenaného zlepšení spolupráce mezi členy Evropské sítě pro hospodářskou soutěž. Také musíme přivítat snahy Komise v daném roce o zapojení do mezinárodních činností a interinstitucionální spolupráce.

2.9 V rámci procesu rozšíření se pokračovalo v úsilí o šíření pravidel hospodářské soutěže kandidátskými zeměmi a začalo se na těchto zemích požadovat, aby poskytly hodnověrné důkazy o přijetí uvedených pravidel.

3. Nová generace politik hospodářské soutěže a stanovení problémů, které je v současné ekonomické situaci nutno řešit

3.1 EHSV se domnívá, že musí využít této příležitosti k uplatnění na poli politiky hospodářské soutěže jiného přístupu než v minulosti a neomezovat se pouze na posuzování a komentování oblastí, které se Komise rozhodne zařadit do své roční zprávy. EHSV by měl jít dále a navrhovat další oblasti, které by měla zahrnout budoucí generace politik hospodářské soutěže.

A proto:

3.1.1 Především, jak dokazuje nedávný vývoj a s ohledem na poučení, která si můžeme vzít z urychlování ekonomické globalizace, musí být v dnešním nestálém světě nová generace politik hospodářské soutěže neoddělitelně spjata s novými koncepcemi a prioritami společné evropské vnější obchodní politiky.

3.1.1.1 Tato společná evropská vnější obchodní politika by měla zaručit, aby třetí země falešně netěžily z liberalizace obchodu v důsledku porušování mezinárodních obchodních pravidel a základních úmluv MOP o odborových právech, včetně dětské práce a nehumánních pracovních podmínek, či základních předpisů o ochraně životního prostředí a o svobodě usazování a obchodních sdruženích, což může vést k sociálnímu a environmentálnímu dumpingu. Evropská unie by měla také důsledně posazovat pravidla WTO proti státní podpoře vývozu a proti jiným vládním politikám, které narušují hospodářskou soutěž a brání podnikům EU v přístupu na trh, konkrétně měnovým a kurzovním politikám majícím jediný cíl, a to snižovat ceny svého vývozu nebo je uměle udržovat na nízké úrovni atd.

3.1.1.2 Evropa by i nadále měla usilovat o to, aby v oblasti mezinárodního obchodu byly zajištěny rovné podmínky a byly posíleny pravomoci WTO, a mohla tak zakročit vůči vládám, jež poskytují státní pomoc, a vůči sociálnímu a environmentálnímu dumpingu, který je v rozporu s mezinárodními dohodami. Organizovaná společnost v Evropě také požaduje, aby Evropská komise vždy důsledně prosazovala obchodní politiku a práva jednotlivých podniků a zaměstnanců, jež vyplývají z mezinárodních dohod uzavřených v rámci WTO, MOP atd. Především nesmíme dopustit, aby z obecných zahraničněpolitických důvodů či z důvodu zvláštních zájmů jednotlivých společností nebo členských států byla práva jednotlivých podniků a zaměstnanců pomíjena nebo ne zcela respektována. Cílem není vnucovat evropský model a pravidla jiným zemím a společnostem, ale požadovat minimální standardy pro postupy, které by neměly uměle diktovat podmínky na trhu.

3.1.1.3 Je nerozumné a neodůvodněné, aby se Evropa snažila ukládat pravidla, která musí dodržovat její vlastní hospodářské subjekty, aby zajistila rovnováhu hospodářské soutěže a na trhu, a přitom často přehlížela každodenní dovoz nekalé hospodářské soutěže z jiných částí světa. Pouze skutečná vazba mezi hospodářskou soutěží a spravedlivou společnou obchodní politikou spolu s jasnými a zásadními postoji ve Světové obchodní organizaci mohou obnovit rovnováhu stávajícího stavu.

3.1.2 Za druhé, je nutné se začít zabývat určitým druhem vnitřní nerovnováhy na poli politiky hospodářské soutěže, jež podporuje narušení soutěže, posuzovat důsledky odlišných vlastností subjektů trhu a stanovovat pravidla zohledňující skutečnost, že schopnost malých podniků a mikropodniků soutěžit s velkými společnostmi je do jisté míry přirozeně podmíněna. Podobně jsou znevýhodněny i společnosti ve vzdálených oblastech oproti podnikům sídlícím blízko velkých center spotřeby. V budoucnosti by proto měly být evropské politiky hospodářské, sociální a územní soudržnosti úzce propojeny s politikou hospodářské soutěže, která by měla stále citlivěji reagovat na celou řadu činitelů ovlivňujících trhy.

3.2 Hospodářská situace, na jejímž pozadí je práce Komise v roce 2007 posuzována, vyžaduje od EHSV i nastolení série praktických otázek, které si vzhledem ke své aktuálnosti a mimořádnému významu zasluhují pozornost evropských politiků, čímž dokazují nedostatečnost současných nástrojů při řešení jevů, kterým podniky i veřejnost čelí.

3.2.1 Bez ohledu na cíle ochrany hospodářství jako celku a neposkytování výhod jen některým podnikům a/nebo odvětvím na úkor ostatních, jakkoli chvályhodné mohou tyto cíle být, lze snad členským státům umožnit zásahy formou pomoci určitým hospodářským subjektům (a nepřímo jejich akcionářům, zaměstnancům, věřitelům a dodavatelům) na úkor všech ostatních v situacích, v nichž získávají prospěch ti, kdo nedodržují pravidla, a ti, kdo se pravidly řídí, jsou poškozováni? Jaké jsou důsledky narušení hospodářské soutěže způsobeného novou vlnou nerovného zacházení s hospodářskými subjekty?

3.2.2 EHSV znovu zdůrazňuje naléhavou potřebu a význam zavedení silné a soudržné politiky hospodářské soutěže, která by byla vodítkem společnému úsilí celé Evropské unie, a chápe a schvaluje, aby se za mimořádných okolností, jako v současné situaci, mohla přijímat mimořádná opatření, i kdyby narušovala hospodářskou soutěž. Takové vědomé a povolené narušení však musí neustále pečlivě monitorovat Evropská komise a po opětovném nastolení normálních hospodářských poměrů musí dojít ke korekci.

3.2.3 Možnost vlád uplatnit daňové a/nebo finanční pobídky, které může transparentním způsobem získat každý (splní-li určitá objektivní kritéria), může být tím nejlepším způsobem, jak povzbudit hospodářský rozvoj, s cílem zamezit narušování hospodářské soutěže ve všech odvětvích, aniž by to vedlo k neoprávněné diskriminaci.

3.2.4 Jaká opatření přijaly orgány pro ochranu hospodářské soutěže na různých úrovních, aby zajistily řádný chod systému během nedávné cenové krize u spotřebních paliv nebo základních potravin? V tomto případě byl dopad nárůstu nákladů na suroviny v podobě vyšší konečné ceny okamžitý a přímý, zatímco klesající náklady stejný vliv neměly, což vedlo k obecnému dojmu, že klíčové subjekty jednaly při stanovování cen ve shodě.

3.2.5 Přišel tedy čas, aby Komise k politice hospodářské soutěže uplatňovala méně přísný a volnější přístup. EHSV proto žádá Komisi, aby věc zvážila, a naléhavě ji vyzývá, aby předložila nové plány pro tuto oblast, která má pro evropskou integraci tak mimořádný význam.