Parlamentní orgány by potenciálně mohly sehrávat úlohu při monitorování vyjádření poslanců. Komise minulý rok doporučila „zajistit, aby kodex chování poslanců parlamentu obsahoval jednoznačná ustanovení, aby poslanci a parlamentní procedura ctili nezávislost soudnictví“. Toto doporučení nebylo zohledněno. V doporučení bylo rovněž uvedeno, že diskuse o možných změnách ústavy by mohla poskytnout příležitost k posílení nezávislosti soudnictví na ústavní úrovni.

Úspěšné stíhání a odsouzení mnohých prominentních politiků v Rumunsku za korupci na vysoké úrovni je znamením, že hlavní trend, pokud jde o nezávislost soudnictví, je pozitivní a že žádný pachatel trestného činu není mimo dosah spravedlnosti. Tento trend však vyvolal i reakci: kritika soudců ze strany politiků a médií a nedostatečné respektování soudních rozhodnutí jsou i nadále častým jevem. Letos v návaznosti na útoky v médiích a ze strany politiků, včetně předsedy vlády a předsedy senátu, více zazníval požadavek na obranu nezávislosti soudnictví. Opět se vyskytly případy, kdy byl na soudce Ústavního soudu vyvíjen nátlak. Jak uváděla zpráva z roku 2015, po prezidentských volbách v Rumunsku se zdálo, že došlo k určitému posunu směrem k odpovědnějšímu přístupu. Tento dojem byl však rozptýlen na jaře, a to především poté, co Národní protikorupční ředitelství (DNA) zahájilo vyšetřování předsedy vlády. Kritika byla namířena osobně jak na státního zástupce DNA, tak na předsedu Nejvyššího kasačního a trestního soudu.

V dlouhodobějším horizontu by se měl uzákonit spolehlivější a nezávislejší systém jmenování vysoce postavených státních zástupců: na legislativní úrovni neexistují kritéria pro zajištění nejvyšší úrovně odborné způsobilosti a bezúhonnosti a současný postup obsahuje vzhledem k úloze, která přísluší ministru spravedlnosti, silný politický prvek. Předcházející postupy jmenování byly předmětem značné polemiky a podléhaly zjevnému politickému vlivu. Na základě pokynů Rady Evropy by ministr spravedlnosti a Vrchní rada soudců a státních zástupců měli vést diskuzi o tom, zda je vhodné, aby klíčová rozhodnutí závisela na ministrech vlády , zejména pokud jde o obsazování postů, které jsou nižší než vrcholové vedení institucí.

Obecněji řečeno by se volby do nové Vrchní rady soudců a státních zástupců mohly využít k podnícení dalších reformních kroků. Přestože někteří stávající členové této rady budou dále vykonávat svou funkci, bylo by zřejmě důležité, aby nová rada měla jasnou kolektivní filozofii vycházející z nového programu. Od kandidátů by se mělo vyžadovat, aby měli o své úloze jasnou představu a aby si byli vědomi toho, že ponesou zodpovědnost za výsledky – volební proces by měl být pro uchazeče příležitostí, aby diskutovali o svých názorech na budoucnost reformy. Nová rada by měla řešit obavy mnoha soudců, že Vrchní rada soudců a státních zástupců ztratila kontakt se samotným povoláním. Více než tisíc soudců muselo podepsat petici adresovanou Vrchní radě soudců a státních zástupců, aby ji přesvědčili k zorganizování konzultací se všemi soudy o novém systému jmenování, hodnocení a kariérního postupu soudců. Nová Vrchní rada soudců a soudních zástupců by mohla své odhodlání k transparentnosti a odpovědnosti dále prokázat například tak, že bude připravena určovat a vysvětlovat svou politiku a rozhodnutí na pravidelných otevřených setkáních se shromážděními soudců a státních zástupců na všech úrovních, jakož i se zástupci občanské společnosti a profesních organizací. Dalším praktickým příkladem větší transparentnosti práce rady by byl i souhlas s tím, aby se výroční zpráva projednávala na valných shromážděních soudců a státních zástupců.

Akční plán na období let 2015 až 2020 na provedení strategie je téměř dokončen a byly uspořádány konzultace se všemi zainteresovanými stranami. Aby tento akční plán mohl sloužit jako operační nástroj, bude důležité, aby za něj všichni klíčoví aktéři skutečně převzali společnou odpovědnost – postup k jeho dosažení byl zdlouhavý a převládá pocit, že je zapotřebí nový impuls. Bude například důležité objasnit, do jaké míry ho nová Vrchní rada soudců a státních zástupců vnímá jako model pro svou vlastní činnost.

Nejvyšší kasační a trestní soud má pro budování jednotné judikatury a poskytování jednotného výkladu k dispozici dva právní nástroje: rozhodnutí o předběžné otázce a odvolání v zájmu práva. Počet žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce se stále zvyšuje a řešení předběžných otázek je věnován rostoucí podíl práce sekce Nejvyššího kasačního a trestního soudu . To naznačuje, že mechanismy fungují správně a že soudci na soudech nižšího stupně jich využívají. Druhý mechanismus pro zajištění jednotnosti, odvolání v zájmu práva, i nadále významně přispívá ke sjednocování judikatury. Používání rozhodnutí o předběžné otázce při řešení nejasných ustanovení nových zákoníků by se mělo dále podporovat.

Přetrvávajícím zdrojem nestability byly opakované parlamentní rozpravy týkající se obou zákoníků. Vzhledem k tomu, že je nutné provést některé změny, předložila vláda po konzultaci se soudními orgány již na jaře roku 2014 návrhy změn za účelem vyřešení zjištěných problémů. Tyto návrhy však parlament dosud nepřijal. Současně věnoval parlament pozornost řadě změn, které vzbuzovaly polemiku. Soudní orgány, občanská společnost a členské státy tyto změny kritizovaly proto, že mohou ohrozit boj proti korupci a snížit schopnost donucovacích orgánů a soudů provádět trestní stíhání nebo ukládat sankce. Zatímco některé z těchto návrhů by mohly být považovány za nekonvenční, jiné prošly jednou komorou parlamentu a mohly využít zkráceného řízení, přičemž změny navržené ministerstvem spravedlnosti musely počkat. Některé ze změn navržených v minulém roce připomínaly změny schválené v prosinci 2013, i když je třeba poznamenat, že v těchto případech pozměňovací návrhy nebyly odsouhlaseny zákonodárným orgánem. Všechny změny musí znovu projednat poslanecká sněmovna jakožto komora parlamentu s rozhodovací pravomocí. Ačkoliv jsou předkládány stále další pozměňovací návrhy, diskuse o nich nebyla po letní přestávce doposud obnovena, což i nadále udržuje stav nejistoty. Parlament by měl tuto situaci řešit a respektovat přitom stanovisko soudních orgánů.

K účinnému využívání těchto zdrojů bude napomáhat rozvoj užitečných nástrojů řízení soudního systému. Na všech soudech byly zavedeny statistické informační nástroje, které slouží ke zlepšení poskytování služeb. Na několika soudech se testují další elektronické nástroje, jako jsou elektronické spisy pro strany a soudce. Strukturální reformu soudního systému musí doprovázet modernizace budov a systémů IT: na soudech probíhá řada stavebních nebo rekonstrukčních prací podporovaných z úvěrů Světové banky.

Problémy s účinným řízením zdrojů byly obzvláště zřejmé, když v parlamentu uvízl (relativně mírný) návrh na ukončení činnosti malých soudů. Vrchní rada soudců a státních zástupců a ministerstvo spravedlnosti hledaly alternativní řešení, jako například změnu vymezení hranic soudní pravomoci s cílem rovnoměrnějšího rozložení pracovní zátěže, což je rozhodnutí, které lze provést na jejich úrovni. V říjnu vláda schválila rozhodnutí o přerozdělení soudní pravomoci odvolacího soudu v Kluži. Co se týče státních zastupitelství, nejvyšší státní zástupce navrhl seskupit státní zástupce na úrovni tribunálu (druhý stupeň) a zavřít ta zastupitelství na prvním stupni, která jsou příliš malá nebo mají nízkou pracovní zátěž. Studie dopadů tohoto návrhu byla dokončena v prosinci 2015 a měla by být konzultována se soudním systémem. Dokončení tohoto procesu a termíny jeho realizace jsou však nejasné.

Loňskými změnami občanského zákoníku se stanovilo, že v zájmu urychlení řízení mohou soudní rozhodnutí vykonávat přímo soudní exekutoři. Tyto změny však Ústavní soud v prosinci zrušil. Vrchní rada soudců a státních zástupců ve skutečnosti konstatuje zvýšení počtu případů nesporného prosazování práva, které zůstávají nevyřešené. V rámci akčního plánu na období let 2015 až 2020 se počítá s opatřeními na zlepšení výkonu soudních rozhodnutí (například se zřízením elektronické databáze pro sledování případů nuceného výkonu), existují však jasné důkazy, že výkon soudních rozhodnutí včetně pravomocných soudních rozhodnutí proti státu (ústřednímu nebo místnímu orgánu) je často problematický. Toto je oblast, které by se mohla rumunská vláda v rámci širšího úsilí o modernizaci veřejné správy významněji věnovat.

2.3 Bezúhonnost

Národní úřad pro otázky prověřování bezúhonnosti (ANI) a Národní rada pro prověřování bezúhonnosti (NIC)

Poté, co Národní protikorupční ředitelství (DNA) zahájilo vyšetřování, odstoupil v březnu 2015 předseda Národního úřadu pro otázky prověřování bezúhonnosti (ANI). Místopředseda úřadu ANI jednal jako prozatímní předseda a v prosinci byl jmenován předsedou na základě soutěže pořádané Národní radou pro prověřování bezúhonnosti (NIC). I když tento postup byl zdlouhavý, zdál se být otevřený a transparentní.

Rada NIC má vůči úřadu ANI postavení orgánu dohledu. Její mandát vypršel v listopadu 2014. Původní postup pro jmenování nové rady NIC byl předmětem řady kontroverzí. Tyto původní kontroverze byly nakonec vyřešeny a rada NIC zahájila činnost v únoru 2015. Předsedou si zvolila zástupce občanské společnosti, což je nadějným signálem z hlediska nezávislosti. Hlavním úkolem rady NIC v roce 2015 bylo výběrové řízení na funkci nového předsedy úřadu ANI.

Navzdory odstoupení předsedy úřad ANI ve vykazovaném období nadále zpracovával vysoký počet případů. Úřad nadále dával podněty k významnému počtu případů týkajících se otázek střetu zájmů a neslučitelnosti funkcí, přičemž mnohé z nich se týkaly místních politiků. To ukazuje, že bolavým místem zůstává nízká akceptace pravidel pro bezúhonnost a dokonce odolnost vůči nim u značného počtu místních orgánů, což má důsledky pro zadávání veřejných zakázek.

Vysoké procento rozhodnutí úřadu ANI bylo napadeno u soudu – ANI musí před soudem hájit přibližně 3000 spisů – ale míra potvrzení rozhodnutí úřadu ANI soudem zůstává nad 80 %. Správní sekce Nejvyššího kasačního a trestního soudu vyvinula úsilí o urychlené vyřizování spisů úřadu ANI (jež představují zhruba 10 % její pracovní zátěže) a zkrátila lhůty pro vyřešení z 18 na přibližně 9 měsíců. Pokud jde o trestní střety zájmů, úřad ANI dále rozvinul spolupráci se státním zastupitelstvím v zájmu zjednodušení vyšetřování a výměny informací.

V roce 2015 zůstala problémem navazující opatření na konečná rozhodnutí úřadu ANI a jejich potvrzení pravomocnými soudními rozhodnutími. Ve dvou případech došlo v parlamentu před přijetím konečných rozhodnutí o neslučitelnosti funkcí s ukončením mandátu poslance ke značným prodlevám. Úřad ANI se musel uchýlit k uplatnění pokut za přestupek nebo k oznámení orgánům činným v trestním řízení. Zůstává tudíž v platnosti doporučení Komise z roku 2015: „znovu se zabývat tím, jak zajistit, aby soudní rozhodnutí ukládající pozastavení funkce poslanců parlamentu byla parlamentem automaticky uplatňována.“

Pokročily práce na IT systému „Prevent“ pro předchozí kontrolu střetu zájmů při zadávání veřejných zakázek; zavedení tohoto systému by mělo být skutečným příspěvkem k zamezení střetu zájmů, a to automatickou detekcí střetu zájmů při zadávání veřejných zakázek ještě před výběrem uchazeče a zadáním zakázky. Pro zajištění souladu s povinnostmi z nových směrnic EU o zadávání veřejných zakázek bude třeba dalších legislativních a institucionálních opatření, jimiž se zajistí, aby se v souladu s definicí střetů zájmů v těchto směrnicích uvedené ověření vztahovalo na všechny relevantní strany, jež přijímají rozhodnutí. Směrnice rovněž vyžadují, aby příslušné orgány měly pravomoc zabránit podpisu smluv v případě podezření na střet zájmů. Úřad ANI odhaduje, že téměř všechny případy střetu zájmů, které vede, jsou poměrně jednoduché případy, jimž by bylo možno pomocí tohoto systému zamezit. I když provádění trvalo déle, než se očekávalo, zákon byl přijat vládou v září a v současné době je projednáván v parlamentu. Bude důležité, aby tento zákon zachoval zásadu, že veřejní zadavatelé mají povinnost jednat, pokud jim je oznámen možný střet zájmů. Systém „Prevent“ by měl být připraven zahájit provoz, jakmile bude tento zákon přijat. Použil by se nejprve na veřejné zakázky, na nichž se podílejí peněžní prostředky EU, ale měl by být rychle rozšířen na veškeré elektronické zadávání veřejných zakázek.

Rámec pro prověřování bezúhonnosti

Zpráva MSO za rok 2015 konstatovala, že iniciativy ohledně kodifikace právního rámce pro prověřování bezúhonnosti v zájmu soudržnosti a jasnosti byly pozastaveny z důvodu obavy, že by stávající pravidla mohla být zmírněna. Záhodnost tohoto kroku potvrdilo několik poslanců parlamentu a rumunský prezident. Skutečnost, že jedna komora parlamentu přijala změnu, která by fakticky odstranila tříletý zákaz kandidovat ve volbách pro volené činitele, u kterých byla konstatována neslučitelnost funkcí, však tyto obavy posílila.

Klíčovou zkouškou budou nadcházející volby do místních zastupitelstev (v červnu 2016) a do parlamentu (v listopadu 2016). Nový volební zákon výslovně stanoví, že osoby vyloučené z kandidatury ve volbách soudním rozhodnutím nesmějí ve volbách kandidovat. Úřad ANI má zvláštní odpovědnost za zpracování majetkových přiznání všech kandidátů. Hodlá uskutečnit setkání na místní úrovni s osobami odpovědnými za zpracování majetkových přiznání a poskytnout jim pokyny a informace týkající se častých chyb. Rovněž hodlá vystupňovat své osvětové kampaně tak, aby si všichni kandidáti byli dobře vědomi případných neslučitelností funkcí a střetu zájmů. Kandidáti musejí rovněž předložit prohlášení, že splňují právní požadavky pro nominaci. Poté se provádějí kontroly, přičemž volební výbory, politické strany i občané mají možnost vznést právní námitku. Subjekty odpovědné za řízení voleb na celostátní i místní úrovni mají jednoznačně stanovenou povinnost spolupracovat s úřadem ANI, aby potenciální porušení předpisů byla předem znemožněna nebo zjištěna co nejdříve.

Soudnictví mezitím usilovalo o zlepšení jednotného výkladu stávajícího právního rámce. Nejvyšší kasační a trestní soud uznal, že existují konkrétní problémy konzistentnosti v takových případech, a to i v rámci samotného soudu, a zavedl zvláštní mechanismy k řešení tohoto problému. To pomohlo nižším soudům i úřadu ANI v jejich vlastním výkladu zákonů. Úřad ANI rovněž sestavuje soubor všech relevantních soudních rozhodnutí.

2.4 Boj proti korupci

Boj proti velké korupci

Výsledky orgánů zapojených do boje proti velké korupci jsou i nadále přesvědčivé, systematicky dochází ke sdělením obvinění i k dovedení případů týkajících se vysoce postavených politiků a státních úředníků k závěru. Národní protikorupční ředitelství (DNA) oznámilo zvýšení počtu signálů z řad veřejnosti: to, zdá se, odráží důvěru veřejnosti v tento orgán, která se odráží také v průzkumech veřejného mínění. Veřejná podpora boje proti korupci byla uznána za významný faktor v demonstracích, jež v listopadu 2015 vedly k odstoupení předsedy vlády. DNA sdělilo během roku 2015 obvinění 1 250 osobám; tento počet zahrnuje předsedu vlády, bývalé ministry, poslance parlamentu, starosty, předsedy okresních zastupitelstev, soudce, státní zástupce a širokou škálu vyšších úředníků. DNA rovněž zvýšilo objem aktiv spadajících pod jeho prozatímní opatření ke zmrazení majetku v souvislosti s těmito případy, jež dosáhla částky 452 milionů EUR.

Zvláštním trendem byla identifikace korupce na místní úrovni. Od roku 2013 obnášel celkový počet místních úředníků postavených před soud za korupci téměř 100 starostů, více než 20 předsedů místních zastupitelstev a desítky dalších místních úředníků. Nejvýraznějším příkladem tohoto problému bylo zatčení starosty Bukurešti v roce 2015.