Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX) {SEK(2010) 149} {SEK(2010) 150} /* KOM/2010/0061 konecném znení - COD 2010/0039 */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 24.2.2010 KOM(2010) 61 v konečném znění 2010/0039 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX) {SEK(2010) 149}{SEK(2010) 150} DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh obsahuje změny nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX), jež jsou nutné k zajištění dobře definovaného a správného fungování agentury Frontex v nadcházejících letech. Návrh zohledňuje provedená hodnocení a praktické zkušenosti a jeho cílem je upravit nařízení tak, aby byl vyjasněn mandát agentury a byly odstraněny zjištěné nedostatky. Obecné souvislosti Agentura Frontex byla zřízena v roce 2004 a zahájila činnost v roce 2005. V souladu s Haagským programem přijala Komise dne 13. února 2008 sdělení o hodnocení a budoucím rozvoji agentury Frontex (KOM(2008) 67 v konečném znění) doplněné o posouzení dopadů. Sdělení obsahovalo doporučení v krátkodobém až střednědobém horizontu a návrhy ohledně budoucího rozvoje agentury v dlouhodobějším horizontu. Rada a Evropský parlament sdělení z roku 2008 přivítaly, ztotožnily se s hodnocením Komise shrnujícím dosavadní působení jako velmi úspěšné, a vyzvaly k dalšímu posílení agentury. Tento cíl se dále odrazil na mnoha závěrech Rady a Evropské rady – v paktu o přistěhovalectví a azylu a ve Stockholmském programu přijatém na zasedání Evropské rady ve dnech 10.–11. prosince 2009, jež vyzvala k posílení agentury, mj. prostřednictvím přepracování jejího právního rámce. Na úloze agentury v rámci integrované správy hranic Unie a jejím celkovém budoucím směřování se tedy orgány jednoznačně shodují. Kromě výše uvedené zprávy Komise o hodnocení a budoucím rozvoji agentury FRONTEX bylo v průběhu roku 2008 provedeno podle článku 33 nařízení o agentuře Frontex nezávislé hodnocení. Na základě tohoto hodnocení správní rada agentury Frontex předložila Komisi řadu doporučení ohledně změn právního základu agentury. V rozsahu potřebném pro přepracování právního rámce agentury tento návrh zohledňuje všechna doporučení ze sdělení z roku 2008 i doporučení správní rady, přičemž bere v potaz výjimky uvedené v posouzení dopadů. Platné předpisy Nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007 ze dne 11. července 2007, kterým se zřizuje mechanismus pro vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce a kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004, pokud se jedná o tento mechanismus a o pravomoci a úkoly vyslaných příslušníků. Rozhodnutí Rady 2005/358/ES ze dne 26. dubna 2005 o sídle Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie. 2. KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ V návaznosti na sdělení proběhly v Radě a Evropském parlamentu rozsáhlé debaty. Diskuse o úloze agentury Frontex v kontextu přistěhovalecké politiky Unie pořádaly rovněž občanská společnost a akademická obec. Pravidelné diskuse a výměna informací se členskými státy probíhaly v rámci schůzí správní rady agentury. Agentura průběžně podávala správní radě a orgánům zprávy o své činnosti. Dále předkládala různé zprávy stanovené v právním základu. Kromě toho probíhaly konzultace mezi úředníky Komise, kteří se agenturou FRONTEX zabývají, a jejich protějšky v agentuře. Pro členy nebo zástupce správní rady uspořádala agentura Frontex ve spolupráci s rakouskými orgány dne 10. září 2009 v Badenu (Rakousko) seminář vedený Komisí a zaměřený na přezkum právního rámce agentury. Komise rovněž vedla konzultace s členskými státy v rámci jednání výboru pro přistěhovalectví a azyl, jež se konalo dne 5. října 2008. Posouzení dopadů Bylo vypracováno posouzení dopadů – Pracovní dokument útvarů Komise SEK(2010) 149. Dílčí možnosti byly posouzeny s ohledem na následující prvky odrážející hlavní cíle a činnosti agentury: - revize platných předpisů týkajících se používání technického vybavení při společných operacích, včetně mechanismů pro poskytování tohoto vybavení členskými státy, - mechanismy, jež mají zlepšit dostupnost příslušníků pohraniční stráže při společných operacích, - přezkum úlohy agentury při přípravě, koordinaci a provádění operací, mimo jiné pokud jde o sdílení úkolů mezi agenturou a členskými státy, - rozšíření mandátu agentury při spolupráci se třetími zeměmi ohledně správy hranic, - mandát agentury ke shromažďování a zpracovávání osobních údajů, - přezkum mandátu agentury, pokud jde o návratové operace, - mandát agentury přispívat k hodnocení výsledků členských států v oblasti správy hranic. Možnosti politiky byly posouzeny na základě těchto kritérií: - Přispívá daná možnost k odstranění zjištěných nedostatků, tj. k lepšímu dosažení příslušného cíle či cílů? - Má daná možnost dopad na třetí země? - Má daná možnost dopad na rozpočet agentury nebo členských států? - Jaké jsou možné dopady na základní práva? Upřednostňovaná možnost posouzení dopadů představuje kombinaci následujících dílčích možností: - přepracovaný mechanismus kombinující povinné poskytování vybavení členskými státy a postupné nabývání/pronájem vlastního vybavení agenturou Frontex, a to na základě dalších analýz potřeb a nákladů, - přepracovaný mechanismus kombinující povinné poskytování lidských zdrojů členskými státy a rezervu příslušníků pohraniční stráže, které budou členské státy do agentury Frontex vysílat na omezenou dobu jako národní odborníky, - svěřit agentuře spoluvedoucí úlohu při provádění společných operací na základě podrobných pravidel pro operační plán, hodnocení a hlášení incidentů, jež bude agentura Frontex prosazovat, - umožnit agentuře Frontex financovat a realizovat projekty technické pomoci ve třetích zemích a vysílat do třetích zemí styčné úředníky, - poskytnout agentuře Frontex omezený mandát ke zpracování osobních údajů v souvislosti s bojem proti zločineckým sítím organizujícím nedovolené přistěhovalectví za podmínky, že toto zpracování osobních údajů agenturou Frontex je zákonné, nezbytné a přiměřené vzhledem k úkolům agentury, - poskytnout agentuře Frontex koordinační úlohu při provádění společných návratových operací, - poskytnout agentuře Frontex mandát analyzovat v členských státech operační rizika a požadavky. V návaznosti na stanoviska výboru pro posouzení dopadů ze dne 8. prosince 2009 a 11. ledna 2010 bylo posouzení dopadů výrazně přepracováno, zejména pokud jde o vymezení problému a výchozí stav, vymezení obecných a operačních cílů, části týkající se subsidiarity a proporcionality a o náklady. Upřednostňovaná možnost je v tomto legislativním návrhu zohledněna v plném rozsahu, s výjimkou omezeného mandátu agentury Frontex ke zpracování osobních údajů v souvislosti s bojem proti zločineckým sítím organizujícím nedovolené přistěhovalectví. Komise má za to, že by měly být prozkoumány všechny možnosti posílení boje proti převaděčství migrantů a obchodování s lidmi. Za vhodnější však považuje vrátit se k otázce osobních údajů jednak v kontextu celkové strategie výměny informací, jež má být předložena později v tomto roce, jednak s přihlédnutím k úvahám o dalším rozvoji spolupráce mezi agenturami v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí v souladu se Stockholmským programem. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí Nejdůležitější navrhované změny nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 představují úpravy nezbytné k zavedení upřednostňované možnosti politiky z posouzení dopadů. Dále byla provedena řada menších změn vesměs administrativní povahy, a to jednak s ohledem na doporučení správní rady, jednak s ohledem na zavedení nových „standardních“ ustanovení používaných v jiných návrzích Komise, jimiž se zřizují nové agentury. Právní základ Článek 74 a čl. 77 odst. 1 písm. b) a c) Smlouvy o fungování Evropské unie. Tímto návrhem se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 o zřízení agentury Frontex pozměněné v roce 2007 nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007, kterým se zřizuje mechanismus pro vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce. Obě nařízení vycházela ze stejných ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství, tj. čl. 62 odst. 2 písm. a) a článku 66. Zásada subsidiarity Článek 74 stanoví, že Rada přijme opatření k zajištění správní spolupráce mezi příslušnými útvary členských států v oblastech uvedených v této hlavě, jakož i mezi těmito útvary a Komisí. Podle čl. 77 odst. 1 písm. b) a c) má Unie pravomoc rozvíjet politiku s cílem zajistit kontrolu osob a účinný dohled nad překračováním vnějších hranic a postupně zavést integrovaný systém řízení vnějších hranic. Nynější návrh zůstává v mezích těchto ustanovení a zvláště zohledňuje sdílené pravomoci stanovené Smlouvou v tom, že za ochranu svých vnějších hranic nadále odpovídají členské státy. Tento návrh respektuje tuto zásadu zejména tím, že v souvislosti s operacemi koordinovanými agenturou mohou vyslaní příslušníci plnit úkoly a vykonávat pravomoci pouze pod velením a zpravidla za přítomnosti příslušníka pohraniční stráže hostitelského členského státu. Rozhodnutí o odepření vstupu mohou v souladu se Schengenským hraničním kodexem přijímat pouze příslušníci pohraniční stráže hostitelského členského státu. V tomto ohledu není na agenturu převedena žádná rozhodovací pravomoc. Zohlední-li se stejná zásadní omezení platných ustanovení, nemůže být cílů tohoto návrhu, jež spočívají v dalším rozvoji integrovaného řízení operativní spolupráce, uspokojivě dosaženo na úrovni členských států. Zásada proporcionality Podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii nesmí činnost Unie překročit rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smlouvy. Forma zvolená pro toto opatření Unie musí umožnit, aby návrh dosáhl daného cíle a opatření mohlo být provedeno co nejúčinněji. Navrhovaná iniciativa, tj. změna nařízení, rozvíjí ustanovení schengenského acquis v oblasti boje proti nedovolenému přistěhovalectví a zajišťuje spolupráci mezi příslušnými útvary státních orgánů členských států, jakož i mezi těmito útvary a Komisí. Návrh je tedy v souladu se zásadou proporcionality. Volba nástrojů Navrhovaný nástroj: nařízení. Jiné nástroje by nebyly vhodné, neboť tímto návrhem se mění nařízení. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrhem se mění stávající nařízení týkající se mandátu a fungování evropské agentury. Dotace týkající se agentury Frontex již jsou součástí rozpočtu Unie. 5. DALŠÍ INFORMACE Důsledky protokolů připojených ke Smlouvám a dohod o přidružení uzavřených se třetími zeměmi Právním základem tohoto návrhu je hlava V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie s tím, že se uplatní systém „proměnné geometrie“ stanovený v protokolech o postavení Spojeného království, Irska a Dánska a v schengenském protokolu. Tento návrh navazuje na schengenské acquis . Proto musí být zohledněny tyto důsledky plynoucí z různých protokolů: Spojené království a Irsko Spojené království a Irsko se neúčastní tohoto nařízení v souladu s článkem 4 Protokolu o schengenském acquis připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis . Dánsko Podle Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU se Dánsko neúčastní přijímání opatření Rady navrhovaných podle části třetí hlavy V Smlouvy o fungování EU. Tento návrh navazuje na schengenské acquis a podle článku 4 protokolu se do šesti měsíců poté, co Rada přijala návrh nebo podnět k doplnění schengenského acquis na základě této části, Dánsko rozhodne, zda toto rozhodnutí Rady provede ve svém vnitrostátním právu. Island a Norsko Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [1]. Švýcarsko Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [2]. Lichtenštejnsko Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [3]. Stručný přehled navrhovaných změn Článek 1, Zřízení agentury - vyjasnění právního rámce pro působení agentury Článek 1a, Definice - vyjasnění definice „hostitelský členský stát“ - zavedení pojmu „společné podpůrné jednotky Frontex“ - přepracování definice technického vybavení Článek 2, Hlavní úkoly - odst. 1, písm. c): rozšíření činností spojených s analýzou rizik - odst. 1, písm. d): posílení činností v oblasti výzkumu - odst. 1, písm. f): zavedení možnosti koordinace společných návratových operací - odst. 1, písm. h): nový úkol týkající se rozvoje a provozu informačních systémů - odst. 1, písm. i): nový úkol týkající se poskytování pomoci systému Eurosur - odstavec 1a: povinnost řádného proškolení v oblasti základních práv pro všechny zaměstnance účastnící se např. společných operací nebo společných návratových operací - odst. 2, třetí pododst.: zavedení mechanismu podávání zpráv správní radě o operativních činnostech členských států s třetími zeměmi Článek 3, Společné operace a pilotní projekty na vnějších hranicích - odstavec 1: zavedení povinnosti vypracovat operační plán, provádět před společnými operacemi a pilotními projekty analýzu rizik a umožnit agentuře ukončit operace v případě neplnění podmínek - odstavec 2: nový – zavedení povinnosti agentury zřídit skupinu příslušníků pohraniční stráže (společné podpůrné jednotky Frontex) - odstavec 4: zavedení povinnosti předávat správní radě hodnotící zprávy o operacích do 60 dní po jejich ukončení - odstavec 5: možnost zvýšení finanční podpory Článek 3a, Organizační aspekty společných operací a pilotních projektů (nový) Zavedení nového článku, jenž v odstavci 1 stanoví obecné podmínky týkající se povinnosti vypracovat operační plán pro všechny operace. Článek obsahuje ustanovení týkající se obsahu a prvků operačního plánu, příslušných úkolů a povinností, složení jednotek, velení a kontroly, mechanismu podávání zpráv, tj. hodnocení a hlášení incidentů, technického vybavení a soudní příslušnosti. Odstavce 2 a 3 stanoví povinnost agentury a žádajícího členského státu odsouhlasit operační plán a povinnost agentury zajistit operativní provádění všech organizačních aspektů. Článek 3b, Složení a vyslání společných podpůrných jednotek Frontex (nový) Nový článek stanoví: odstavec 1 – obecné podmínky týkající se profilů a celkového počtu příslušníků pohraniční stráže, kteří mají být společným podpůrným jednotkám Frontex k dispozici odstavec 2 – povinnost agentury přispívat do společných podpůrných jednotek Frontex odstavec 3 – povinnost členských států dát příslušníky pohraniční stráže k dispozici pro vyslání odstavec 4 – povinnost členů jednotek plně ctít při plnění svých úkolů základní práva a lidskou důstojnost odstavec 5 – komunikace ohledně společných podpůrných jednotek Frontex, jež má probíhat prostřednictvím vnitrostátních kontaktních míst odstavec 6 – povinnost agentury jmenovat koordinátora při vysílání členů společných podpůrných jednotek Frontex odstavec 7 – povinnost agentury hradit náklady příslušníků pohraniční stráže členských států účastnících se společných podpůrných jednotek Frontex Článek 4, Analýza rizik Zavedení povinnosti členského státu poskytnout nezbytné informace ohledně hrozeb na vnějších hranicích. Vložení nového pododstavce, v němž se zavádí povinnost agentury pravidelně hodnotit schopnost členského státu čelit aktuálním výzvám na vnějších hranicích. Článek 5, Odborná příprava Vložení povinnosti členských států začlenit společné hlavní osnovy do odborné přípravy příslušníků vnitrostátní pohraniční stráže. Článek výslovně uvádí, že odborná příprava zahrnuje aspekty základních práv, jak tomu již je v případě pracovního programu agentury Frontex. Článek 6, Výzkum Posílení role agentury mj. při sledování výsledků příslušných výzkumných činností a při přispívání k těmto výsledkům Článek 7, Technické vybavení Ustanovení týkající se technického vybavení se mění takto: odstavec 1 – upřesnění mandátu agentury ohledně nabývání nebo pronájmu technického vybavení a pravidel pro registraci těžkých zařízení odstavec 2 – povinnost agentury zřídit a vést centralizované záznamy o rezervě technického vybavení odstavec 3 – povinnost členských států přispívat do rezervy technického vybavení, aby agentura měla k dispozici minimální množství vybavení, jež kryje potřeby agentury odstavec 4 – pravidla spravování rezervy technického vybavení agenturou odstavec 5 – pravidla pro úhradu nákladů minimálního množství jednotlivých druhů vybavení, podmínky pro použití vybavení a způsobilé náklady odstavec 6 – povinnost agentury podávat zprávy o složení a použití vybavení, jež je součástí rezervy technického vybavení, a následná činnost správní rady Článek 8, Podpora poskytovaná členským státům za okolností vyžadujících zvýšenou technickou a operativní pomoc na vnějších hranicích Zrušuje se, jelikož tato otázka je dostatečně upravena ustanoveními o společných operacích, technickém vybavení a společných podpůrných jednotkách Frontex. Článek 8e, Operační plán odstavec 1: nezbytné úpravy v návaznosti na ustanovení nového článku 3a Článek 8h, Náklady odstavec 1 – vloženo ustanovení upravující úhradu nákladů společných podpůrných jednotek Frontex Článek 9, Spolupráce v oblasti navracení odstavec 1 - vyjasnění návratové politiky EU, finanční ustanovení a zavedení možnosti členského státu požádat agenturu o zajištění koordinace návratové operace. odstavce 2 a 3 – povinnost agentury přijmout kodex chování uplatňovaný během návratových operací zohledňující mj. sledování nuceného navracení a dodržování základních práv. odstavec 4 – povinnost členských států informovat agenturu o svých plánovaných návratových operacích a rozsahu pomoci požadované od agentury. Povinnost agentury vypracovat průběžný operační plán, o kterém rozhoduje správní rada. odstavec 5 – upřesnění úlohy agentury, pokud jde o určení příslušných třetích zemí Článek 11, Systémy výměny informací Pozměnění úlohy agentury, tj. povinnost usnadňovat výměnu informací. Zavedení povinnosti agentury vyvíjet a provozovat informační systém umožňující výměnu utajovaných skutečností. Článek 11a, Ochrana údajů (nový) Povinnost agentury zpracovávat údaje v souladu s nařízením 45/2001 a povinnost správní rady zavést opatření k jeho uplatňování. Článek 11b, Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností (nový) Povinnost agentury uplatňovat na utajované skutečnosti bezpečnostní zásady podle rozhodnutí 2001/844. Povinnost zpracovávat citlivé neutajované skutečnosti podle zásad přijatých a prováděných Komisí. Článek 13, Spolupráce s agenturami a subjekty Evropské unie a mezinárodními organizacemi Zavedení možnosti spolupracovat s jinými agenturami a subjekty Evropské unie. Článek 14, Usnadnění operativní spolupráce se třetími zeměmi a spolupráce s příslušnými orgány třetích zemí Vložení následujících odstavců: Odstavec 2 – možnost agentury vyslat do třetích zemí styčné úředníky Odstavec 3 – popis úkolů styčných úředníků Odstavec 4 – možnost agentury využívat finančních prostředků Unie, zahajovat ve třetích zemích projekty technické pomoci a zvát pozorovatele Odstavec 5 – povinnost členských států vyjasnit v příslušných případech úlohu agentury ve svých dvoustranných dohodách se třetími zeměmi Odstavec 7 – vyslání styčných úředníků a uzavření pracovních ujednání se třetími zeměmi vyžadují předchozí souhlas Komise Článek 15a, Dohoda o sídle (nový) Vyjasnění potřeby a podmínek dohody o sídle mezi agenturou a hostitelským členským státem. Článek 17, Zaměstnanci Odstavec 3 – upřesnění úlohy zaměstnanců agentury upravující účast kvalifikovaného personálu na operativních činnostech Článek 20, Pravomoci správní rady Odst. 2 písm. h) – nutný předchozí souhlas Komise při přijímání či změnách organizační struktury a zaměstnanecké politiky agentury (nový) Odst. 2 písm. i) – vložení ustanovení o schvalování víceletého plánu agentury (nový) Odstavec 4 zohledňující posílenou úlohu agentury v oblasti příslušných výzkumných činností. Článek 21, Složení správní rady Odstavec 1 – zrušení omezení pro prodloužení funkčního období Odstavec 3 – vložení odkazu na uzavřené dohody o přidružení Článek 25, Funkce a pravomoci výkonného ředitele Odst. 3 písm. g) – vložení povinnosti provádět operační plány. 2010/0039 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Rady č. 2007/2004 zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (FRONTEX) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 74 a čl. 77 odst. 1 písm. b) a písm. c) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, poté, co postoupily návrh vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) vypracování komplexní evropské politiky v oblasti migrace, jež bude založena na solidaritě a odpovědnosti a bude zaměřená do budoucna, je i nadále klíčovým politickým cílem Evropské unie. (2) Politika Unie v oblasti vnějších hranic EU směřuje k vytvoření integrovaného systému řízení zajišťujícího jednotnou a vysokou úroveň kontroly a ostrahy, která nezbytně provází volný pohyb osob v rámci Evropské unie a je základní součástí prostoru svobody, bezpečnosti a práva. K tomuto účelu se předpokládá stanovení společných pravidel pro standardy a postupy pro kontrolu vnějších hranic. (3) Účinné provádění společných pravidel vyžaduje zvýšenou koordinaci operativní spolupráce mezi členskými státy. (4) Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, především lidskou důstojnost, zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, právo na svobodu a bezpečnost, právo na ochranu osobních údajů, právo na azyl, zásadu nenavracení, zákaz diskriminace, práva dítěte a právo na účinnou právní ochranu. Členské státy by měly toto nařízení uplatňovat v souladu s těmito právy a zásadami. (5) V roce 2004 přijala Rada nařízení (ES) č. 2007/2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex)[4] (dále jen „agentura“), jež zahájila činnost v květnu 2005. (6) Nařízení (ES) č. 2007/2004 bylo změněno v roce 2007 nařízením (ES) č. 863/2007, kterým se zřizuje mechanismus pro vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce[5]. (7) Účinné řízení vnějších hranic prostřednictvím kontrol a ostrahy přispívá k boji proti nedovolenému přistěhovalectví a obchodování s lidmi a napomáhá snižovat ohrožení vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku, veřejného zdraví a mezinárodních vztahů členských států. (8) Ochrana vnějších hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se vykonává, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu svých vnitřních hranic. (9) Víceletý program pro prostor svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům (Stockholmský program) přijatý Evropskou radou na zasedání ve dnech 10. až 11. prosince 2009 vyzývá k upřesnění a posílení úlohy agentury Frontex, pokud jde o správu vnějších hranic Evropské unie. (10) Mandát agentury by proto měl být upraven s cílem posílit zejména její operativní schopnosti a současně zajistit, aby všechna přijatá opatření byla přiměřená sledovanému cíli a aby byla plně respektována základní práva a práva uprchlíků a žadatelů o azyl, mezi něž patří zejména zákaz navracení. (11) Stávající možnosti poskytování účinné pomoci členským státům v rámci operativních aspektů řízení vnějších hranic je třeba rozšířit, pokud jde o dostupné technické zdroje. Agentura musí být schopna plánovat dostatečně přesně koordinaci společných operací nebo pilotních projektů. (12) Minimální úrovně potřebného technického vybavení povinně poskytovaného členskými státy a/nebo agenturou přispěje velkou měrou k lepšímu plánování a provádění operací koordinovaných agenturou. (13) Agentura by měla spravovat seznamy technického vybavení poskytovaného členskými státy a agenturou, a tím přispět ke „sdružování“ materiálních zdrojů. Tyto seznamy by měly obsahovat minimální počet kategorií technického vybavení, jež agentura potřebuje k provádění svých činností. (14) V zájmu zajištění účinných operací by členské státy měly dát k dispozici přiměřený počet kvalifikovaných příslušníků pohraniční stráže, kteří se budou účastnit společných operací a pilotních projektů. Měly by proto být zřízeny jednotky pohraniční stráže, jež by vysílala agentura. (15) Agentura by měla být schopna přispívat do těchto jednotek příslušníky, kteří jsou agentuře předěleni členskými státy na omezenou dobu a na které se při plnění jejich úkolů a pravomocí vztahuje stejný právní rámec jako na vyslané příslušníky, jimiž do jednotek přímo přispěly členské státy. Agentura by měla upravit svá vnitřní pravidla o dočasně přidělených národních odbornících umožňující hostitelskému státu vydávat při společných operacích a pilotních projektech přímé pokyny příslušníkům pohraniční stráže. (16) Jasně vymezený operační plán zahrnující hodnocení a povinnost hlášení incidentů, na kterém se před zahájením operací zúčastněné členské státy a agentura dohodnou, značně přispěje díky harmonizovanějšímu způsobu koordinace operací k plnění cílů tohoto nařízení. (17) Agentura bude systém hlášení incidentů využívat, aby byly příslušným veřejným orgánům a správní radě předány jakékoliv informace týkající se důvěryhodných tvrzení zejména o porušení nařízení (ES) č. 2007/2004 nebo Schengenského hraničního kodexu, jakož i základních práv během společných operací a pilotních projektů. (18) Analýza rizik se ukázala jako klíčový prvek pro provádění operací na vnějších hranicích. Kvalita analýzy by se měla zlepšit tím, že bude rozšířena o způsob hodnocení vnitrostátních struktur, vybavení a zdrojů, jež mají členské státy k dispozici. (19) Agentura by měla zajistit na evropské úrovni odbornou přípravu, včetně přípravy týkající se základních práv, pro vnitrostátní školitele pohraniční stráže a doplňková školení a semináře pro pracovníky příslušných vnitrostátních služeb týkající se kontroly a ostrahy na vnějších hranicích a navracení státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících v členských státech. Agentura může organizovat odbornou přípravu ve spolupráci s členskými státy na jejich území. Členské státy by měly začlenit výsledky činnosti agentury v této oblasti do svých vnitrostátních programů odborné přípravy pohraniční stráže. (20) Agentura by měla sledovat vývoj vědeckého výzkumu v oblasti své činnosti, přispívat k tomuto vývoji a informovat o něm Komisi a členské státy. (21) Ve většině členských států spadají operativní stránky navracení státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících v členských státech do pravomoci orgánů příslušných pro kontrolu vnějších hranic. Protože provádění těchto úkolů na úrovni Unie je zřetelným přínosem, měla by agentura, v plném souladu s návratovou politikou Unie, poskytovat nezbytnou pomoc a koordinaci při organizaci společných návratových operací prováděných členskými státy, určit osvědčené postupy k získání cestovních dokladů a definovat kodex chování, který by měl být dodržován při vyhošťování státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících na území členských států. Na činnosti a operace, které nejsou prováděny v souladu s listinou základních práv, by neměly být poskytnuty žádné finanční prostředky Společenství. (22) Agentura může za účelem plnění svého poslání a v míře nutné pro plnění svých úkolů spolupracovat s Europolem, Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, Agenturou pro základní práva a dalšími agenturami a subjekty Evropské unie, příslušnými orgány třetích zemí a mezinárodními organizacemi příslušnými pro záležitosti upravené nařízením (ES) č. 2007/2004, a to v rámci pracovních ujednání uzavřených v souladu s odpovídajícími ustanoveními Smlouvy. Agentura by měla usnadnit operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi v rámci politiky vnějších vztahů Evropské unie. (23) Spolupráce s třetími zeměmi týkající se záležitostí upravených nařízením (ES) č. 2007/2004 je stále důležitější. S cílem zavést solidní model spolupráce s příslušnými třetími zeměmi by měla agentura mít možnost zahájit a financovat projekty technické pomoci a vysílat styčné důstojníky do třetích zemí. Agentura by měla mít možnost přizvat zástupce třetích zemí poté, co jim poskytne nezbytnou odbornou přípravu, k účasti na svých činnostech. Navazování spolupráce s třetími zeměmi je důležité i z hlediska prosazování evropských norem správy hranic včetně úcty k základním právům a lidské důstojnosti. (24) S cílem zajistit otevřené a průhledné podmínky zaměstnávání a rovné zacházení se zaměstnanci by se na zaměstnance a výkonného ředitele agentury měl vztahovat služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (dále jen „služební řád“), včetně pravidel týkajících se služebního tajemství a jiných srovnatelných povinností utajení. (25) Na zpracování osobních údajů agenturou se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[6]. Evropský inspektor ochrany údajů by proto měl sledovat zpracovávání osobních údajů agenturou a mít pravomoc získat od agentury přístup ke všem informacím nezbytným pro jeho šetření. (26) Pokud osobní údaje zpracovávají členské státy, plně se uplatňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[7]. (27) Při zajišťování provozního řízení informačních systémů se agentura řídí evropskými a mezinárodními normami s přihlédnutím k nejvyšším profesním požadavkům. (28) Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž vytvoření integrovaného řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Podle zásady proporcionality stanovené v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje to, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (29) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A rozhodnutí Rady 1999/437/ES[8] o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody. V důsledku toho by se delegace Islandské republiky a Norského království měly účastnit správní rady agentury jako členové, i když s omezenými hlasovacími právy. (30) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [9], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A, B a G rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES o uzavření uvedené dohody jménem Evropského společenství. (31) Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v článku 1 bodech A, B a G rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES[10]. (32) Podle Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie se Dánsko neúčastní přijímání opatření Rady podle části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, s výjimkou „opatření k určení těch třetích zemí, jejichž státní příslušníci při překračování vnějších hranic členských států musí mít vízum, a [...] opatření o jednotném vzoru víz“. Tento návrh navazuje na schengenské acquis a článek 4 Protokolu o postavení Dánska uvádí, že „do šesti měsíců poté, co Rada přijala návrh nebo podnět k doplnění schengenského acquis podle ustanovení hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, se Dánsko rozhodne, zda toto rozhodnutí Rady provede ve svém vnitrostátním právu“. (33) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [11]. Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. (34) Toto nařízení rozvíjí ustanovení schengenského acquis , kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [12]. Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné. (35) Agentura by měla usnadnit organizaci operativních činností, ve kterých mohou členské státy využít odborné znalosti a nástroje, které jsou Irsko a Spojené království ochotny nabídnout v souladu s postupy, o kterých rozhodne pro jednotlivé případy správní rada. K tomuto účelu by měli být zástupci Irska a Spojeného království vyzváni k účasti na všech schůzích správní rady, aby se mohli plně zúčastnit jednání pro přípravu takových operativních činností. (36) Mezi Španělským královstvím a Spojeným královstvím existuje spor o vymezení hranic Gibraltaru. (37) Pozastavení použitelnosti tohoto nařízení na hranice Gibraltaru neznamená změnu postojů dotyčných států, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Změna Nařízení (ES) č. 2007/2004 se mění takto: (1) V článku 1 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Berouc v úvahu, že za kontrolu a ostrahu vnějších hranic odpovídají členské státy, agentura usnadňuje a zefektivňuje uplatňovaní stávajících a budoucích opatření Evropské unie týkajících se řízení vnějších hranic, zejména Schengenského hraničního kodexu[13], a to v souladu s příslušným právem Unie, mezinárodním právem, závazky ohledně přístupu k mezinárodní ochraně a základními právy. Činí tak zajištěním koordinace činností členských států při provádění těchto opatření, a tím přispívá k účinné, vysoké a jednotné úrovni kontroly osob a ostrahy na vnějších hranicích členských států.“ (2) Článek 1a se mění takto: a) bod 2) se nahrazuje tímto: „2. „hostitelským členským státem“ rozumí členský stát, na jehož území nebo na území, jež k němu přiléhá, se vysílá pohraniční jednotka rychlé reakce nebo se provádí společná operace či pilotní projekt;“ b) bod 4) se nahrazuje tímto: „4. „členy jednotky“ rozumí příslušníci pohraniční stráže členských států, kteří slouží u pohraničních jednotek rychlé reakce nebo společných podpůrných jednotek Frontex a nejsou příslušníky jednotek hostitelského členského státu;“ c) doplňuje se bod 7), který zní: „7. „technickým vybavením“ rozumí technické vybavení nasazené během společných operací, pilotních projektů, činností pohraničních jednotek rychlé reakce, návratových operací nebo projektů technické pomoci.“ (3) Článek 2 se mění takto: a) odstavec 1 se mění takto: i) písmena c) a d) se mění takto: „c) provádí analýzu rizik včetně hodnocení schopnosti členských států čelit hrozbám a tlakům na vnějších hranicích; d) podílí se na rozvoji výzkumu v oblasti kontroly a ostrahy vnějších hranic;“ ii) písmeno f) se nahrazuje tímto: „f) poskytuje členským státům nezbytnou podporu zahrnující, požádá-li o to členský stát, koordinaci při organizaci společných návratových operací;“ iii) doplňují se nová písmena h) a i), která znějí: „h) vyvíjí a provozuje informační systémy, které umožňují rychlou a spolehlivou výměnu informací o vznikajících rizicích na vnějších hranicích, včetně informační a koordinační sítě zřízené rozhodnutím Rady 2005/267/ES[14]; i) poskytuje nezbytnou pomoc při rozvíjení a provozování evropského systému ostrahy hranic, případně při vytváření společného prostředí pro sdílení informací, včetně zajišťování interoperability systémů.“ b) vkládá se odstavec 1a, který zní: „Všichni příslušníci pohraniční stráže a další zaměstnanci členských států, jakož i zaměstnanci agentury absolvují před svou účastí na operativních činnostech organizovaných agenturou odbornou přípravu v oblasti příslušného práva EU a mezinárodního práva, včetně oblasti základních práv a přístupu k mezinárodní ochraně.“ c) V odstavci 2 se poslední pododstavec nahrazuje tímto: „Členské státy podávají agentuře zprávy o těchto operativních otázkách na vnějších hranicích mimo rámec agentury. Výkonný ředitel pravidelně a alespoň jednou ročně informuje o těchto otázkách správní radu.“ (4) Článek 3 se nahrazuje tímto: „Článek 3 Společné operace a pilotní projekty na vnějších hranicích 1. Agentura posuzuje, schvaluje a koordinuje návrhy na společné operace a pilotní projekty předložené členskými státy včetně žádostí členských států v souvislosti s okolnostmi vyžadujícími zvýšenou technickou a operativní pomoc. Agentura může sama zahájit společné operace a pilotní projekty ve spolupráci s členskými státy. Může se rovněž rozhodnout dát členským státům, které se účastní společných operací nebo pilotních projektů, k dispozici své technické vybavení. Před společnými operacemi a pilotními projekty se provede důkladná analýza rizik. Agentura může rovněž společné operace a pilotní projekty ukončit, pokud již nejsou splněny podmínky k provádění těchto iniciativ. 2. Agentura zřídí v souladu s ustanoveními článku 3b rezervní skupinu příslušníků pohraniční stráže, tzv. společné podpůrné jednotky Frontex, pro jejich možné vyslání během společných operací a pilotních projektů uvedených v odstavci 1. Rozhodne o vyslání lidských zdrojů a použití technického vybavení v souladu s články 3a a 7. 3. Agentura může za účelem praktické organizace společných operací a pilotních projektů vyvíjet svou činnost prostřednictvím specializovaných poboček podle článku 16. 4. Agentura vyhodnocuje výsledky společných operací a pilotních projektů a do 60 dní po ukončení dané činnosti předává správní radě podrobnou hodnotící zprávu. Agentura provádí komplexní srovnávací analýzu těchto výsledků, začleněnou do souhrnné zprávy uvedené v čl. 20 odst. 2 písm. b), za účelem prohloubení kvality, ucelenosti a účinnosti budoucích operací a projektů. 5. Agentura může rozhodnout o financování nebo spolufinancování společných operací a pilotních projektů uvedených v odstavci 1 prostřednictvím subvencí ze svého rozpočtu v souladu s finančními předpisy, které se na ni vztahují.“ (5) Vkládají se nové články 3a, 3b a 3c, které znějí: „Článek 3a Organizační aspekty společných operací a pilotních projektů 1. Výkonný ředitel vypracuje operační plán pro činnosti uvedené v čl. 3 odst. 1. Výkonný ředitel a hostitelský členský stát tento operační plán, jenž podrobně popisuje organizační aspekty, schválí v dostatečné době před plánovaným zahájením činností. Operační plán obsahuje následující údaje: a) popis situace se způsobem provedení a popis cílů vyslání, včetně operačního cíle; b) předpokládanou délku trvání společné operace nebo pilotních projektů; c) zeměpisnou oblast, ve které společná operace nebo pilotní projekt budou probíhat; d) popis úkolů a zvláštních pokynů pro vyslané příslušníky, včetně přípustného nahlížení do databází a přípustných služebních zbraní, střeliva a vybavení v hostitelském členském státě; e) složení jednotek vyslaných příslušníků; f) ustanovení o velení a kontrole včetně jmen a hodností příslušníků pohraniční stráže hostitelského členského státu zodpovědných za spolupráci s vyslanými příslušníky a agenturou, zejména těch příslušníků pohraniční stráže, kteří mají po dobu vyslání velitelskou pravomoc, a postavení vyslaných příslušníků v rámci velících struktur; g) technické vybavení, které bude poskytnuto během společné operace nebo pilotního projektu, včetně specifických požadavků, jako jsou podmínky použití, požadovaný obslužný personál, doprava a jiné logistické aspekty, jakož i finanční ustanovení; h) systém podávání zpráv a hodnocení obsahující podrobná ustanovení o hlášení incidentů, kritéria pro hodnotící zprávu a konečné datum předložení závěrečné hodnotící zprávy v souladu s čl. 3 odst. 4. i) při operacích na moři specifické požadavky ohledně soudní příslušnosti a ustanovení námořního práva týkající se zeměpisné oblasti, ve které probíhá společná operace. 2. Všechny změny nebo aktualizace operačního plánu vyžadují souhlas výkonného ředitele a hostitelského členského státu. Kopii změněného nebo upraveného operačního plánu agentura okamžitě zašle zúčastněným členským státům. 3. Agentura zajistí v rámci svých koordinačních úkolů operativní provádění všech organizačních aspektů společných operací a pilotních projektů uvedených v tomto článku, včetně přítomnosti zaměstnance agentury. Článek 3b Složení a vyslání společných podpůrných jednotek Frontex 1. Na základě návrhu výkonného ředitele správní rada rozhoduje nadpoloviční většinou hlasů svých členů s hlasovacím právem o profilech a celkovém počtu příslušníků pohraniční stráže, kteří mají být k dispozici pro společné podpůrné jednotky Frontex. Tentýž postup se použije při všech následných změnách profilů a celkového počtu. Členské státy přispějí do společných podpůrných jednotek Frontex tím, že z vnitrostátní rezervy vytvořené podle různě stanovených profilů jmenují příslušníky pohraniční stráže odpovídající požadovaným profilům. 2. Agentura rovněž přispěje do společných podpůrných jednotek Frontex kvalifikovanými příslušníky pohraniční stráže dočasně přidělenými podle čl. 17 odst. 5 členskými státy jako národní odborníci. Za tímto účelem členské státy přispějí tím, že dočasně přidělí agentuře příslušníky pohraniční stráže jako národní odborníky. Maximální délka těchto dočasných přidělení nepřekročí šest měsíců v období dvanácti měsíců. Pro účely tohoto nařízení jsou považováni za vyslané příslušníky a mají úkoly a pravomoci podle článku 10. Pro použití článků 3c, 10 a 10b se členský stát, který dočasně přidělil příslušníky pohraniční stráže, považuje za „domovský členský stát“ definovaný v čl. 1a bodu 3. Ostatní dočasní zaměstnanci agentury, kteří nejsou kvalifikováni k výkonu funkcí spojených s ochranou hranic, jsou během společných operací a pilotních projektů vysíláni pouze k plnění koordinačních úkolů. 3. Členské státy dají na žádost agentury k dispozici příslušníky pohraniční stráže, pokud nejsou vystaveny výjimečné situaci, při níž je podstatně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů. Tato žádost se podává nejméně třicet dní před zamýšleným vysláním. Autonomie domovského členského státu v souvislosti s výběrem personálu a dobou jeho vyslání zůstává nedotčena. 4. Členové společných podpůrných jednotek Frontex při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí plně respektují základní práva a lidskou důstojnost. Veškerá opatření, která učiní při plnění svých úkolů a výkonu pravomocí, jsou přiměřená cílům, jež uvedená opatření sledují. Při plnění svých úkolů a výkonu pravomocí členové jednotek nediskriminují osoby na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání či přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. 5. V souladu s článkem 8g agentura jmenuje koordinátora pro každou společnou operaci nebo pilotní projekt, při nichž budou vysláni členové společné podpůrné jednotky Frontex. 6. V souladu s článkem 8h agentura hradí náklady, které členským státům vzniknou v souvislosti s tím, že společným podpůrným jednotkám Frontex dají k dispozici příslušníky pohraniční stráže podle odstavce 1. Článek 3c Velení společným podpůrným jednotkám Frontex 1. Po dobu vyslání společných podpůrných jednotek Frontex jim velí hostitelský členský stát v souladu s operačním plánem uvedeném v čl. 3a odst. 1. 2. Agentura může sdělovat své názory na toto velení hostitelskému členskému státu prostřednictvím svého koordinátora uvedeného v čl. 3b odst. 5. Pokud tak agentura učiní, hostitelský členský stát vezme tyto názory v úvahu. 3. V souladu s článkem 8g poskytuje hostitelský členský stát koordinátorovi veškerou nezbytnou pomoc, včetně úplného přístupu k společným podpůrným jednotkám Frontex po dobu jejich vyslání. 4. Členové společných podpůrných jednotek Frontex nadále podléhají při plnění svých úkolů a vykonávání svých pravomocí disciplinárním opatřením svého domovského členského státu.“ (6) Článek 4 se nahrazuje tímto: „Článek 4 Analýza rizik Agentura rozvíjí a uplatňuje model společné integrované analýzy rizik. Připraví obecnou a cílenou analýzu rizik, která bude předložena Radě a Komisi. Pro tyto účely členské státy poskytnou agentuře veškeré nezbytné informace týkající se situace a možných hrozeb na vnějších hranicích. Agentura pravidelně hodnotí schopnost členských států čelit aktuálním výzvám, včetně současných a budoucích hrozeb a tlaků na vnějších hranicích Evropské unie. Proto agentura hodnotí vnitrostátní struktury, vybavení a zdroje členských států v oblasti ochrany hranic. Výsledky těchto hodnocení jsou předkládány nejméně jednou ročně správní radě agentury. Agentura začlení výsledky modelu společné integrované analýzy rizik do rozvoje společných hlavních osnov pro odbornou přípravu pohraniční stráže uvedenou v článku 5.“ (7) V článku 5 se první odstavec nahrazuje tímto: „Agentura vypracuje a dále rozvíjí společné hlavní osnovy pro odbornou přípravu pohraniční stráže a poskytuje odbornou přípravu na evropské úrovni pro školitele vnitrostátní pohraniční stráže členských států, včetně odborné přípravy týkající se základních práv a přístupu k mezinárodní ochraně. Členské státy začlení společné hlavní osnovy do odborné přípravy příslušníků své vnitrostátní pohraniční stráže.“ (8) Články 6 a 7 se nahrazují tímto: „Článek 6 Sledování výzkumu a přispívání k jeho výsledkům Agentura sleduje výsledky výzkumu v oblasti kontroly a ostrahy vnějších hranic, přispívá k těmto výsledkům a informuje o nich Komisi a členské státy. Článek 7 Technické vybavení 1. Agentura může pro účely ochrany vnějších hranic nabývat nebo si pronajímat technické vybavení, jež se bude v souladu s platnými finančními pravidly agentury používat během společných operací, pilotních projektů, činností pohraničních jednotek rychlé reakce, návratových operací nebo projektů technické pomoci. Před nabytím jakéhokoliv vybavení, jež pro agenturu obnáší značné náklady, se provede důkladná analýza potřeb, nákladů a přínosů. Nabývá-li nebo pronajímá-li si agentura důležité technické vybavení, jako jsou plavidla hlídkující na volném moři a v pobřežních vodách nebo pobřežní hlídková vozidla, jež se mají používat při společných operacích, platí následující ustanovení: - v případě nabývání se agentura formálně dohodne s jedním členským státem na registraci vybavení v tomto členském státě; - v případě pronájmu musí být vybavení registrováno v některém členském státě. Členský stát, v němž je vybavení registrováno, nebo dodavatel technického vybavení poskytnou potřebné odborníky a technický personál pro právně podloženou a bezpečnou obsluhu vybavení. 2. Agentura zřizuje a vede centralizované záznamy o technickém vybavení v rezervě technického vybavení složené z vybavení vlastněného členskými státy nebo agenturou a používaného pro účely ochrany vnějších hranic. Rezerva technického vybavení obsahuje minimální množství jednotlivých druhů technického vybavení definované v souladu s odstavcem 5 tohoto článku. Vybavení uvedené v rezervě technického vybavení se použije při činnostech podle článků 3, 8a a 9. 3. Členské státy přispívají do rezervy technického vybavení uvedené v odstavci 2. Své technické vybavení, tvoří-li součást minimálního množství poskytovaného vybavení pro daný rok, poskytnou členské státy na žádost agentury do 30 dní, pokud nejsou vystaveny výjimečné situaci, při níž je podstatně dotčeno plnění vnitrostátních úkolů. Příspěvky členských států do rezervy technického vybavení jsou každoročně přezkoumány. 4. Agentura spravuje záznamy o rezervě technického vybavení takto: 1. roztřídění podle druhu vybavení a typu operace; 2. roztřídění podle vlastníka (členský stát, agentura, jiní); 3. celkové množství požadovaného vybavení; 4. případně požadovaný obslužný personál; 5. další informace, jako např. podrobnosti registrace, požadavky týkající se přepravy a údržby, platné vnitrostátní vývozní režimy, technické pokyny nebo jiné údaje potřebné k správnému zacházení s vybavením. 5. Agentura financuje nasazení vybavení, jež tvoří součást minimálního množství vybavení poskytnutého daným členským státem pro daný rok. Nasazení vybavení, jež součást minimálního množství vybavení netvoří, agentura spolufinancuje do výše 60 % způsobilých výdajů. O pravidlech včetně požadovaného celkového minimálního množství jednotlivých druhů vybavení, podmínek pro nasazení a náhrady nákladů rozhoduje každoročně správní rada na návrh výkonného ředitele v souladu s článkem 24. Pro účely rozpočtu by správní rada měla toto rozhodnutí přijmout do 31. března. Minimální množství vybavení agentura navrhuje v souladu se svými potřebami, zejména pokud jde o provádění společných operací, pilotních projektů a návratových operací, a v souladu s pracovním programem agentury na dotyčný rok. 6. Agentura měsíčně podává správní radě zprávu o složení a nasazení vybavení, jež tvoří součást rezervy technického vybavení. Pokud není dosaženo minimálního množství vybavení uvedeného v odstavci 5, výkonný ředitel o tom neprodleně informuje správní radu. Správní rada přijme rozhodnutí o prioritách při naléhavém nasazení technického vybavení a podnikne patřičná opatření k nápravě zjištěných nedostatků. O zjištěných nedostatcích a přijatých opatřeních informuje správní rada Komisi. Komise může následně tyto informace spolu s vlastním posouzením postoupit Evropskému parlamentu a Radě.“ (9) Článek 8 se zrušuje. (10) Ustanovení čl. 8e odst. 1 se mění takto: a) písmena f) a g) se nahrazují tímto: „f) ustanovení o velení a kontrole včetně jmen a hodností příslušníků pohraniční stráže hostitelského členského státu zodpovědných za spolupráci s pohraničními jednotkami rychlé reakce, zejména těch příslušníků pohraniční stráže, kteří jednotkám velí po dobu jejich vyslání, a postavení jednotek v rámci velících struktur; g) technické vybavení, které bude nasazeno společně s vyslanými jednotkami, včetně specifických požadavků, jako jsou podmínky použití, požadovaný obslužný personál, doprava a jiné logistické aspekty, jakož i finanční ustanovení;“ b) doplňují se nová písmena h) a i), která znějí: „h) systém podávání zpráv a hodnocení obsahující podrobná ustanovení o hlášení incidentů, kritéria pro hodnotící zprávu a konečné datum předložení závěrečné hodnotící zprávy v souladu s čl. 3 odst. 4; i) při operacích na moři specifické požadavky ohledně soudní příslušnosti a ustanovení námořního práva týkající se zeměpisné oblasti, ve které probíhá společná operace.“ (11) V článku 8h se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Agentura hradí v plném rozsahu následující náklady, které členským státům vzniknou v souvislosti s tím, že dají k dispozici příslušníky pohraniční stráže pro účely uvedené v čl. 3 odst. 2 a v článcích 8a a 8c:“ (12) Článek 9 se nahrazuje tímto: „Článek 9 Spolupráce v oblasti navracení 1. Při dodržení návratové politiky Unie a zejména směrnice 2008/115/ES[15] poskytuje agentura nezbytnou pomoc a na žádost zúčastněných členských států zajišťuje koordinaci při organizaci společných návratových operací členských států. Agentura může rozhodnout o financování nebo spolufinancování operací a projektů uvedených v tomto odstavci prostřednictvím subvencí ze svého rozpočtu v souladu s finančními předpisy, které se na ni vztahují. Agentura může rovněž používat finanční prostředky Unie dostupné v oblasti navracení. Agentura zajistí, aby v jejích grantových dohodách s členskými státy byla veškerá finanční podpora podmíněna plným dodržováním Listiny základních práv. 2. Agentura vypracuje kodex chování pro navracení leteckou cestou státních příslušníků třetích zemí neoprávněně pobývajících na území členských států, který se použije během všech společných návratových operací koordinovaných agenturou a který popisuje společné standardizované postupy, jež by měly zjednodušit organizaci společných letů za účelem navracení a zajistit navracení humánním způsobem a při plném respektování základních práv, zejména zásad lidské důstojnosti, zákazu mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu, práva na svobodu a bezpečnost, práva na ochranu osobních údajů a zákazu diskriminace. 3. Kodex chování zejména přihlédne k povinnosti zavést účinný systém pro sledování nuceného navracení, kterou stanoví čl. 8 odst. 6 směrnice 2008/115/ES. Sledování společných návratových operací by mělo být prováděno nezávislým způsobem a mělo by zahrnovat celou společnou návratovou operaci od fáze před odletem až po předání navracených osob v zemi návratu. Zjištění kontrolora provádějícího sledování, jež zahrnují dodržování kodexu chování a zejména základních práv, se poskytují Komisi a tvoří součást interní závěrečné zprávy o návratové operaci. V zájmu zajištění transparentnosti a soudržného vyhodnocování operací nuceného navracení jsou zprávy kontrolora provádějícího sledování začleněny do mechanismu každoročního podávání zpráv. 4. Členské státy jednou měsíčně informují agenturu o své situaci v oblasti navracení a uvádějí, v jakém rozsahu je žádána pomoc nebo koordinace agentury. Agentura vypracuje průběžný operační plán s cílem poskytnout žádajícímu členskému státu nezbytnou operativní podporu včetně technického vybavení uvedeného v čl. 7 odst. 1. O obsahu a způsobu provádění průběžného operačního plánu rozhodne správní rada na návrh výkonného ředitele v souladu s článkem 24. 5. Agentura spolupracuje s příslušnými orgány dotyčných třetích zemí uvedenými v článku 14 a určí osvědčenou praxi v oblasti získávání cestovních dokladů a navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí.“ (13) V článku 10 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Při plnění svých úkolů a výkonu svých pravomocí dodržují vyslaní příslušníci právo Unie s přihlédnutím k základním právům a vnitrostátní právní předpisy hostitelského členského státu.“ (14) Článek 11 se nahrazuje tímto: „Článek 11 Systémy výměny informací Agentura může přijmout veškerá opatření nezbytná k usnadnění výměny informací týkajících se jejích úkolů s Komisí a členskými státy. Vyvíjí a provozuje informační systém umožňující výměnu utajovaných skutečností s Komisí a členskými státy. Výměna informací v rámci tohoto systému nezahrnuje výměnu osobních údajů.“ (15) Vkládají se nové články 11a a 11b, které znějí: „Článek 11a Ochrana údajů Správní rada stanoví opatření pro uplatňování nařízení (ES) č. 45/2001 agenturou, včetně opatření týkajících se inspektora ochrany údajů agentury. Článek 11b Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných skutečností a citlivých neutajovaných skutečností 1. Agentura uplatňuje bezpečnostní pravidla Komise stanovená v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom[16]. Jde mimo jiné o ustanovení týkající se výměny, zpracování a uchovávání utajovaných skutečností. 2. Agentura uplatňuje bezpečnostní zásady týkající se zpracování citlivých neutajovaných skutečností, jak je přijala a provádí Evropská komise.“ (16) Články 13 a 14 se nahrazují tímto: „Článek 13 Spolupráce s agenturami a subjekty Evropské unie a mezinárodními organizacemi Agentura může spolupracovat s Europolem, Evropským podpůrným úřadem pro otázky azylu, Agenturou pro základní práva a dalšími agenturami a subjekty Evropské unie a mezinárodními organizacemi příslušnými pro záležitosti upravené tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito subjekty v souladu s odpovídajícími ustanoveními Smlouvy a s ustanoveními o pravomocích těchto subjektů. Článek 14 Usnadnění operativní spolupráce se třetími zeměmi a spolupráce s příslušnými orgány třetích zemí 1. Agentura usnadňuje v oblastech své činnosti a v míře nezbytné pro plnění svých úkolů operativní spolupráci mezi členskými státy a třetími zeměmi v rámci politiky vnějších vztahů Evropské unie, mimo jiné v oblasti lidských práv. 2. Agentura může do třetích zemí vyslat styčné úředníky, kteří by měli při plnění svých povinností požívat nejvyšší možné ochrany. Styční úředníci jsou zapojeni do místních nebo regionálních sítí pro spolupráci styčných úředníků členských států vytvořených podle nařízení Rady č. 377/2004[17]. Styční úředníci jsou vysláni pouze do těch třetích zemí, ve kterých postupy při řízení hranic respektují minimální normy v oblasti lidských práv. Při vysílání styčných úředníků by měly být upřednostněny ty třetí země, které podle analýzy rizik představují zemi původu nebo zemi tranzitu pro nelegální migraci. Na základě vzájemnosti může rovněž agentura na omezenou dobu přijmout styčné úředníky vyslané třetími zeměmi. Správní rada přijme v souladu s článkem 24 na návrh výkonného ředitele seznam priorit pro daný rok. 3. V souladu s právem Evropské unie a základními právy zahrnují úkoly styčných úředníků navazování a udržování kontaktů s příslušnými orgány třetí země, do které jsou vysláni, a to s cílem přispět k předcházení nedovolenému přistěhovalectví a k boji proti němu a k navracení nelegálních migrantů. 4. Agentura může využívat finanční prostředky Unie v souladu s ustanoveními příslušných nástrojů na podporu politiky vnějších vztahů Unie. Může ve třetích zemích zahájit a financovat projekty technické pomoci týkající se záležitostí upravených tímto nařízením. Agentura rovněž může přizvat zástupce třetích zemí, jiných agentur a subjektů Evropské unie nebo mezinárodních organizací k účasti na svých činnostech uvedených v článcích 3, 4 a 5. Těmto zástupcům poskytne agentura před jejich účastí odpovídající odbornou přípravu. 5. Členské státy začlení do dvoustranných smluv uzavíraných se třetími zeměmi ve smyslu čl. 2 odst. 2 případná ustanovení týkající se úlohy a pravomocí agentury, zejména pokud jde o uplatňování výkonných pravomocí členů jednotek vyslaných agenturou během činností uvedených v článku 3. 6. Agentura může spolupracovat s orgány třetích zemí příslušnými pro záležitosti upravené tímto nařízením v rámci pracovních ujednání uzavřených s těmito orgány v souladu s odpovídajícími ustanoveními Smlouvy. 7. Pro činnosti uvedené v odstavcích 2 a 6 je nutné získat předchozí kladné stanovisko Komise.“ (17) Vkládá se článek15a, který zní: „Článek 15a Dohoda o sídle V dohodě o sídle mezi agenturou a členským státem, ve kterém agentura sídlí, se stanoví nezbytná opatření související s umístěním agentury poskytnutém v tomto členském státě a s prostory, které dá tento členský stát k dispozici, jakož i zvláštní pravidla, která se v tomto členském státě vztahují na výkonného ředitele, náměstka výkonného ředitele, členy správní rady, zaměstnance agentury a jejich rodinné příslušníky. Dohoda o sídle se uzavře po obdržení souhlasu správní rady. Členský stát, ve kterém agentura sídlí, by měl poskytnout co nelepší podmínky pro zajištění řádného fungování agentury, včetně vícejazyčného a evropsky orientovaného vzdělávání a vhodného dopravního spojení.“ (18) V článku 17 se odstavec 3 nahrazuje tímto: „3. Pro účely provedení čl. 3b odst. 5 mohou být koordinátorem podle čl. 8g jmenováni pouze zaměstnanci agentury, na které se vztahuje služební řád úředníků a hlava II pracovní řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství. Pro účely provedení čl. 3b odst. 2 mohou být do společných podpůrných jednotek Frontex vysláni pouze národní odborníci dočasně přidělení agentuře členskými státy. Agentura jmenuje národní odborníky, kteří se připojí ke společným podpůrným jednotkám Frontex, v souladu s uvedeným článkem.“ (19) V článku 17 se doplňují odstavce 4 a 5, které znějí: „4. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí opatření podle ustanovení článku 110 služebního řádu úředníků Unie. 5. Správní rada může přijmout ustanovení umožňující dočasné přidělování národních odborníků členských států agentuře. Tato ustanovení zohlední požadavky stanovené v čl. 3b odst. 2, a to zejména skutečnost, že jsou považováni za vyslané příslušníky a že mají úkoly a pravomoci podle článku 10.“ (20) Článek 20 se mění takto: a) odstavec 2 se mění takto: i) písmeno h) se nahrazuje tímto: „h) stanoví organizační strukturu agentury a přijímá zaměstnaneckou politiku agentury, zejména víceletý plán zaměstnanecké politiky, který v souladu s příslušnými ustanoveními rámcového finančního nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 obecného finančního nařízení[18] předloží Komisi a po získání příznivého stanoviska Komise rozpočtovému orgánu.“ ii) vkládá se nové písmeno i), které zní: „i) přijímá víceletý plán agentury popisující budoucí dlouhodobou strategii v oblasti činností agentury. “ b) Odstavec 4 se nahrazuje tímto: „4. Správní rada může výkonnému řediteli radit v jakékoli otázce, která se týká výlučně rozvoje operativního řízení na vnějších hranicích, včetně činností týkajících se výzkumu, jak je stanoveno v článku 6.“ (21) Článek 21 se mění takto: a) V odstavci 1 se poslední věta nahrazuje tímto: „Mohou být jmenováni opětovně.“ b) Odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Země přidružené k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis se účastní činnosti agentury. Ve správní radě mají jednoho zástupce a jednoho náhradníka. Podle odpovídajících ustanovení jejich dohod o přidružení byla vypracována ujednání, která určují povahu a rozsah účasti těchto zemí na práci agentury a podrobná pravidla pro tuto účast, včetně ustanovení o finančních příspěvcích a zaměstnancích.“ (22) V čl. 25 odst. 3 se doplňuje nové písmeno g), které zní: „g) provádět operační plán uvedený v článcích 3a a 8g. “ (23) V článku 33 se vkládají odstavce 2a a 2b, které znějí: „2a. Hodnocení analyzuje potřeby agentury zaměstnat nezávislé příslušníky pohraniční stráže jednající pod velením agentury, včetně podrobného popisu právního rámce, který by pro tento účel bylo nutné zavést. 2b. Hodnocení zahrnuje zvláštní analýzu způsobu, jakým byla při uplatňování nařízení respektována Listina základních práv.“ Článek 2Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami. V Bruselu dne . Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda [1] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36. [2] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52. [3] Úř. věst. L […], […], s. […]. [4] Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1. [5] Úř. věst. L 199, 31.7.2007, s. 30. [6] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1. [7] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. [8] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31. [9] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52. [10] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3. [11] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43. [12] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20. [13] Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1. [14] Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48. [15] Úř. věst. L 348, 24.12. 2008, s. [16] Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1. [17] Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 1. [18] Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72) pozměněné nařízením Komise (ES, Euratom) č. 652/2008 (Úř. věst. 10.1.2008, s. 23).