Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se zavádí systém finanční pomoci členským státům, jejichž měnou není euro /* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Dne 18. února 2002 bylo přijato nařízení (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém finanční pomoci Unie. Uvedené nařízení má zmírnit omezení externího financování členských států, u nichž nastaly nebo jim vážně hrozí obtíže s jejich platební bilancí. Vztahuje se pouze na členské státy, jejichž měnou není euro. Nebývalá celosvětová krize, která v uplynulých letech zasáhla svět, poškodila ekonomický růst a finanční stabilitu a vyvolala zhoršení schodku veřejných financí, platební bilance a zadlužení členských států, což řadu těchto států přimělo k tomu, aby požádaly o finanční pomoc. V souvislosti s hospodářskou a finanční krizí byly vytvořeny nové nástroje pomoci, a to Evropský nástroj finanční stability (EFSF), evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM), v blízké budoucnosti bude vytvořen také Evropský mechanismus stability (ESM). Stávající nařízení však s těmito vývojovými změnami nedrží krok. V rámci těchto mechanismů finanční stability byly zejména zřízeny nové preventivní nástroje, jejichž prostřednictvím lze poskytovat finanční pomoc členským státům eurozóny. Po přepracování stávajícího nařízení budou mít obdobné finanční nástroje k dispozici také členské státy, které nejsou členy eurozóny. Kromě toho tak bude možné aktualizovat stávající nařízení s ohledem na nedávné posílení správy ekonomických záležitostí a hospodářské a rozpočtové koordinace s cílem zaručit širší spektrum rovných podmínek pro země eurozóny i země, které nejsou členy eurozóny. Přepracováním by se rovněž měla zvýšit účinnost rozhodování, neboť se zjednoduší postup aktivace nařízení, který bude místo dvou procesních kroků obsahovat pouze jeden. 2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Tímto nařízením se zavádí systém finanční pomoci Unie, kterou lze poskytnout členskému státu mimo eurozónu, u něhož nastaly nebo mu vážně hrozí obtíže s platební bilancí (článek 1). Finanční pomoc může mít podobu úvěru nebo úvěrové linky, přičemž celková výše k čerpání je omezena na 50 miliard EUR úvěrové jistiny (článek 2). Úvěrová linka může mít formu předběžné podmíněné úvěrové linky, což je úvěrová linka založená na podmínkách způsobilosti, nebo úvěrové linky za zpřísněných podmínek, což je úvěrová linka založená na kombinaci podmínek způsobilosti a nových opatření politik (článek 4). Na základě doporučení Komise může Rada rozhodnout, že poskytne úvěr (článek 4). Poskytnutí úvěru je podmíněno tím, že členský stát přijme makroekonomický ozdravný program, který má znovu nastolit udržitelný stav platební bilance a obnovit jeho úplnou finanční soběstačnost na finančních trzích. Komise ve spolupráci s Evropskou centrální bankou a ve vhodných případech Mezinárodním měnovým fondem prostřednictvím pravidelných kontrolních misí sleduje pokrok při provádění makroekonomického ozdravného programu. Přepracované nařízení obsahuje nová ustanovení, která mají posílit dialog o provádění finanční pomoci s cílem zajistit větší transparentnost a odpovědnost. Konkrétněji příslušný výbor Evropského parlamentu může dotčenému členskému státu nabídnout, aby se zúčastnil výměny názorů na pokrok při provádění ozdravného programu. Zástupci Komise mohou být parlamentem dotčeného členského státu pozváni k účasti v diskuzi o pokroku při provádění makroekonomického ozdravného programu. Na základě doporučení Evropské komise Rada rozhodne o poskytnutí předběžné podmíněné úvěrové linky nebo úvěrové linky za zpřísněných podmínek (článek 5). Přístup k předběžné podmíněné úvěrové lince je omezen na členské státy, jejichž hospodářská a finanční situace je stále v zásadě zdravá a které splňují dohodnutý soubor kritérií způsobilosti. Přístup k úvěrové lince za zpřísněných podmínek je otevřen členským státům, které nesplňují některá z kritérií způsobilosti nutná k přístupu k předběžné podmíněné úvěrové lince, ale jejichž obecná hospodářská a finanční situace zůstává zdravá. Kromě toho dotčený členský stát přijme nápravná opatření. Tato opatření by se měla zaměřit na kritéria způsobilosti, která nejsou považována za splněná, a na zajištění udržitelného stavu platební bilance a zároveň soustavného dodržování kritérií způsobilosti, která byla při poskytnutí úvěrové linky považována za splněná. Na členský stát se bude při obdržení předběžné finanční pomoci vztahovat posílený dohled, aby se zaručilo, že se urychleně vrátí do obvyklého stavu, a aby byly ostatní členské státy chráněny před možnými nepříznivými vedlejšími účinky (článek 6). Součástí tohoto posíleného dohledu by měl být rozsáhlejší přístup Komise k informacím nutným k pečlivému sledování hospodářské, fiskální a finanční situace dotčeného členského státu a k tomu, aby Komise mohla pravidelně podávat zprávy. Členský stát pod posíleným dohledem přijme opatření, která se zaměří na zdroje možných hospodářských těžkostí. Nové nařízení se rovněž snaží sladit řadu důležitých procesních kroků, a to prostřednictvím nově zavedeného článku 136 nařízení, který se zaměřuje na členské státy v problematické finanční situaci. Cílem je zaručit co nejširší spektrum rovných podmínek pro všechny země, které jsou zapojeny do programu EU, bez ohledu na to, zda patří do eurozóny, či nikoli. Přepracované nařízení nahrazuje řadu kroků sledování v rámci postupu při nadměrném schodku a během evropského semestru makroekonomickým ozdravným programem a jeho sledováním (články 7 a 9). Vzhledem ke komplexní povaze makroekonomického ozdravného programu může tento program po dobu svého trvání nahradit některé postupy hospodářského a fiskálního dohledu, aby se zabránilo zdvojování povinností v oblasti podávání zpráv. Stejným způsobem přepracované nařízení zaručuje také pozastavení postupu při makroekonomické nerovnováze, je-li v členském státě prováděn makroekonomický ozdravný program (článek 8), a vyžaduje, aby byl po poskytnutí pomoci zřízen dohled nad těmi členskými státy, které vrátily méně než 75 % obdržené finanční pomoci (článek 15). Flexibilita výpůjčních a úvěrových operací se pro Evropskou komisi mírně zvýší, aby se omezily možné těžkosti při získávání prostředků v případě obtížných podmínek na finančních trzích (článek 12). 2012/0164 (APP) Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se zavádí systém finanční pomoci členským státům, jejichž měnou není euro RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 352 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, po postoupení návrhů legislativních aktů vnitrostátním parlamentům, s ohledem na souhlas Evropského parlamentu, s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky, v souladu se zvláštním legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) V souladu s článkem 143 Smlouvy může Rada na základě doporučení Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem poskytnout vzájemnou pomoc členskému státu, u něhož nastaly nebo mu vážně hrozí obtíže s jeho platební bilancí. Uvedený článek se vztahuje na členské státy, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“). Toto ustanovení však neurčuje nástroj, který se pro takovou plánovanou vzájemnou pomoc použije. (2) Nebývalá celosvětová krize, která v uplynulých třech letech zasáhla svět, vážně poškodila ekonomický růst a finanční stabilitu a vyvolala zhoršení schodku veřejných financí a zadlužení členských států, což řadu těchto států přimělo k tomu, aby požádaly o finanční pomoc. (3) Pravidla poskytování a monitorování finanční pomoci členským státům mimo eurozónu by měla být v souladu s pravidly, která se vztahují na členské státy, jejichž měnou je euro, zejména s pravidly vymezenými v „nařízení Evropského parlamentu a Rady o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy, ve kterých dochází k závažným obtížím, pokud jde o jejich finanční stabilitu v eurozóně, nebo jsou těmito obtížemi ohroženy“, měly by v nich být provedeny nezbytné úpravy, které by zohledňovaly rozdíly mezi pravidly Smlouvy vztahujícími se na členské státy, jejichž měnou není euro, a omezenější hospodářskou a finanční provázaností. Komise by například neměla mít možnost zařadit členský stát pod posílený dohled, pokud dotčený členský stát není příjemcem finanční pomoci. (4) Poskytnutí finanční pomoci by mělo být spojeno s hospodářským a fiskálním dohledem nad dotčeným členským státem. Intenzita tohoto dohledu by měla být úměrná závažnosti vzniklých finančních obtíží a měla by zohlednit povahu předběžné finanční pomoci, jež se může pohybovat od pouhé předběžné podpory na základě podmínek způsobilosti až po úplný makroekonomický ozdravný program zahrnující přísnou podmíněnost politiky. (5) Členský stát by měl být při obdržení předběžné finanční pomoci zařazen pod posílený dohled, aby se zaručilo, že se urychleně vrátí do obvyklého stavu, a aby byly ostatní členské státy chráněny před možnými nepříznivými vedlejšími účinky. Součástí tohoto posíleného dohledu by měl být rozsáhlejší přístup Komise k informacím nutným k pečlivému sledování hospodářské, fiskální a finanční situace dotčeného členského státu a k tomu, aby Komise mohla pravidelně podávat zprávy Hospodářskému a finančnímu výboru. (6) Dohled nad hospodářskou a fiskální situací by měl být dokonce ještě více posílen v případě členských států, jimž byl poskytnut úvěr. Součástí tohoto dohledu by mělo být ustavení makroekonomického ozdravného programu. Vzhledem ke komplexní povaze takového programu by měly být ostatní postupy hospodářského a fiskálního dohledu po dobu trvání programu pozastaveny, aby se zabránilo zdvojování povinností v oblasti podávání zpráv. (7) Měla by být stanovena pravidla s cílem posílit dialog o provádění této finanční pomoci mezi orgány Unie, zejména Evropským parlamentem, Radou a Komisí, aby byla zajištěna větší transparentnost a odpovědnost. (8) Rozhodnutí o tom, že členský stát nedodržuje makroekonomický ozdravný program, by rovněž mělo zahrnovat pozastavení plateb či závazků z fondů Unie podle čl. 21 odst. 6 nařízení (EU) č. XXX o společných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova a Evropského námořního a rybářského fondu, jichž se týká společný strategický rámec, o obecných ustanoveních ohledně Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1083/2006. (9) Pravomoc přijímat jednotlivá rozhodnutí pro použití tohoto nařízení by měla mít Rada, jak stanoví čl. 143 odst. 2 Smlouvy. (10) Oblast působnosti evropských orgánů dohledu zřízených nařízeními (ES) č. 1093/2010, (ES) č. 1094/2010 a (ES) č. 1095/2010 by měla zůstat v mezích stanovených v článku 1 každého z těchto nařízení. (11) Smlouva nestanoví pro přijetí tohoto nařízení, které uvádí rámec pro poskytování finanční pomoci Unie členským státům mimo eurozónu, žádné jiné pravomoci kromě pravomocí uvedených v článku 352, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Tímto nařízením se zavádí systém finanční pomoci Unie, kterou lze v souladu s článkem 143 Smlouvy poskytnout členskému státu, u něhož nastaly nebo mu vážně hrozí obtíže s platební bilancí. 2. Toto nařízení se vztahuje na členské státy, jejichž měnou není euro. Článek 2 Finanční pomoc Unie 1. Finanční pomoc Unie se poskytuje prostřednictvím: a) úvěru; b) předběžné podmíněné úvěrové linky, což je úvěrová linka založená na podmínkách způsobilosti nebo c) úvěrové linky za zpřísněných podmínek, což je úvěrová linka založená na kombinaci podmínek způsobilosti a nových opatření politik. 2. Za tím účelem je Komise zmocněna sjednávat jménem Evropské unie výpůjčky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí. 3. Výše úvěrů nebo úvěrových linek, které mohou členské státy čerpat na základě tohoto nařízení, je omezena na 50 miliard EUR úvěrové jistiny. 4. Pokud je plánována finanční pomoc mimo Unii, která podléhá podmínkám hospodářské politiky, dotčený členský stát se nejprve obrátí na Komisi. Komise přezkoumá možnosti, které jsou v rámci systému finanční pomoci Unie k dispozici, a slučitelnost předpokládaných podmínek hospodářské politiky s opatřeními přijatými na základě článků 121 a 126 Smlouvy a na základě všech právních předpisů, které byly podle uvedených článků přijaty. Komise o svých zjištěních informuje Hospodářský a finanční výbor. Článek 3 Podmínky a postup poskytování úvěrů 1. Členský stát, který žádá o úvěr, o tom uvědomí Komisi, Evropskou centrální banku (ECB) a Hospodářský a finanční výbor. 2. Komise ve spolupráci s Evropskou centrální bankou a pokud možno s Mezinárodním měnovým fondem posoudí udržitelnost veřejného dluhu a stávající a potenciální finanční potřeby dotčeného členského státu a předá toto posouzení Hospodářskému a finančnímu výboru. 3. Dotčený členský stát po dohodě s Komisí a ve spolupráci s Evropskou centrální bankou a pokud možno Mezinárodním měnovým fondem připraví návrh makroekonomického ozdravného programu, který obsahuje požadavky v oblasti politik a má znovu nastolit udržitelný stav platební bilance a obnovit úplnou finanční soběstačnost dotčeného státu na finančních trzích. Návrh makroekonomického ozdravného programu náležitě zohledňuje doporučení určená dotčenému členskému státu podle článků 121, 126 a 148 Smlouvy, jakož i kroky tohoto státu za účelem dodržování uvedených doporučení, a zaměří se na rozšíření, posílení a prohloubení požadovaných opatření politik. 4. Na základě doporučení Komise může Rada kvalifikovanou většinou rozhodnout o poskytnutí úvěru dotčenému členskému státu a pokud tak učiní, schválí makroekonomický ozdravný program, který s daným úvěrem souvisí. 5. Rozhodnutí poskytnout úvěr obsahuje částku, maximální průměrnou splatnost, stanovení sazeb, maximální počet splátek, období dostupnosti úvěru, hlavní podmínky v oblasti hospodářské politiky a další podrobná pravidla nutná k provedení pomoci. 6. Komise a dotčený členský stát uzavřou memorandum o porozumění, v němž bude podrobně popsán makroekonomický ozdravný program. Komise předá memorandum o porozumění Evropskému parlamentu a Radě. 7. Komise ve spolupráci s Evropskou centrální bankou a případně Mezinárodním měnovým fondem prostřednictvím pravidelných kontrolních misí sleduje pokrok při provádění makroekonomického ozdravného programu. Čtvrtletně o tom informuje Hospodářský a finanční výbor. Dotčený členský stát s Komisí a Evropskou centrální bankou plně spolupracuje. Zejména Komisi a Evropské centrální bance poskytuje veškeré informace, které Komise a Evropská centrální banka považují za nezbytné ke sledování programu. Dotčený členský stát má rovněž povinnosti stanovené v čl. 6 odst. 2. 8. Komise - ve spolupráci s Evropskou centrální bankou a pokud možno Mezinárodním měnovým fondem - společně s dotčeným členským státem přezkoumá změny, které může být v makroekonomickém ozdravném programu dotčeného státu nutné provést. Na základě doporučení Komise Rada kvalifikovanou většinou schválí každou změnu, která má být v uvedeném programu provedena. 9. Pokud při sledování podle odstavce 7 vyjdou najevo závažné odchylky od makroekonomického ozdravného programu, může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout, že dotčený členský stát nesplňuje sjednané podmínky finanční pomoci. Vyplácení finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení se pozastaví. 10. Nejpozději do šesti měsíců po rozhodnutí podle odstavce 9 může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout o obnovení vyplácení pomoci, pokud má za to, že dotčený členský stát splňuje sjednané podmínky finanční pomoci. Pokud takovéto rozhodnutí nebylo přijato v uvedené lhůtě, k dalšímu vyplácení finanční pomoci Unie podle tohoto nařízení nedojde. 11. Pokud dotčený členský stát nemá dostatečnou administrativní kapacitu nebo čelí závažným potížím při provádění svého programu, požádá Komisi o technickou pomoc a Komise může za tímto účelem společně s členskými státy a dalšími evropskými a/nebo příslušnými mezinárodními institucemi vytvořit skupiny odborníků. Součástí technické pomoci může být ustavení zástupce s trvalým pobytem a podpůrných pracovníků, kteří by orgánům poskytovali poradenství ohledně provádění ozdravného programu. 12. Příslušný výbor Evropského parlamentu může dotčenému členskému státu nabídnout, aby se zúčastnil výměny názorů na pokrok při provádění ozdravného programu. 13. Zástupci Komise mohou být parlamentem dotčeného členského státu pozváni k účasti ve výměně názorů na pokrok při provádění makroekonomického ozdravného programu. Článek 4 Podmínky pro poskytování úvěrových linek 1. Přístup k předběžné podmíněné úvěrové lince je omezen na členské státy, jejichž hospodářská a finanční situace je stále v zásadě zdravá. Provede se globální posouzení otázky, zda se členský stát kvalifikuje pro předběžnou podmíněnou úvěrovou linku, přičemž základem posouzení jsou tato kritéria způsobilosti: a) byla dodržena doporučení Rady a rozhodnutí Rady přijatá na základě článků 121 a 126 Smlouvy. Členské státy, na něž se vztahuje postup při nadměrném schodku, mohou stále získat přístup k předběžné podmíněné úvěrové lince, pokud se plně řídí doporučeními Rady podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy; b) udržitelný veřejný dluh; c) členské státy dodržují své závazky v rámci postupu při nadměrné nerovnováze. Země, na něž se vztahuje postup při nadměrné nerovnováze, mohou stále získat přístup k předběžné podmíněné úvěrové lince, pokud je stanoveno, že se zavazují vyřešit případy nerovnováhy zjištěné Radou; d) doba přístupu na kapitálové trhy za rozumných podmínek; e) udržitelná zahraniční pozice; f) banky nemají žádné problémy s platební schopností, které by představovaly systémové hrozby pro stabilitu bankovního systému. 2. Přístup k úvěrové lince za zpřísněných podmínek je otevřen členským státům, které nesplňují některá z kritérií způsobilosti nutná k přístupu k předběžné podmíněné úvěrové lince, ale jejichž obecná hospodářská a finanční situace zůstává zdravá. Po konzultaci s Komisí a Evropskou centrální bankou dotčený členský stát připraví nápravná opatření, jejichž cílem bude: a) zaměřit se na kritéria způsobilosti vymezená v odstavci 1, která nejsou považována za splněná a b) zaručit soustavné dodržování ostatních kritérií způsobilosti vymezených v odstavci 1. Článek 5 Postup poskytování úvěrových linek 1. Členský stát, který žádá o úvěrovou linku, o tom uvědomí Komisi, Evropskou centrální banku a Hospodářský a finanční výbor. 2. Komise ve spolupráci s ECB a pokud možno s Mezinárodním měnovým fondem posoudí udržitelnost veřejného dluhu a stávající a potenciální finanční potřeby dotčeného členského státu a předá toto posouzení Hospodářskému a finančnímu výboru. 3. Komise ve spolupráci s ECB posoudí, zda dotčený členský stát splňuje podmínky stanovené v článku 4 pro přístup k předběžné podmíněné úvěrové lince a úvěrové lince za zpřísněných podmínek. 4. Na základě doporučení Komise Rada kvalifikovanou většinou rozhodne o poskytnutí předběžné podmíněné úvěrové linky nebo úvěrové linky za zpřísněných podmínek na počáteční období jednoho roku. Rozhodnutí poskytnout úvěrovou linku obsahuje částku, poplatek za dostupnost úvěrové linky, stanovení sazeb pro uvolnění finančních prostředků, období dostupnosti, maximální průměrnou splatnost úvěru, který má být čerpán, a další ustanovení nutná k provedení pomoci. Rozhodnutí poskytnout úvěrovou linku za zpřísněných podmínek obsahuje také popis nápravných opatření, která mají být přijata v souladu s čl. 4 odst. 2. 5. Komise a dotčený členský stát uzavřou memorandum o porozumění, v němž budou podrobně popsány podmínky spojené s úvěrovou linkou. 6. Na žádost dotčeného členského státu může Komise rozhodnout, že úvěrovou linku dvakrát na šest měsíců obnoví, a to poté, co informovala Hospodářský a finanční výbor o vyhodnocení dodržování podmínek způsobilosti. 7. Pokud je uvěrová linka poskytnuta, Komise sleduje soustavné dodržování kritérií způsobilosti a každé tři měsíce informuje Hospodářský a finanční výbor o svých zjištěních. Je-li úvěrová linka čerpána, Komise znovu posoudí její přiměřenost. Pokud Komise při tomto opětovném posouzení dojde k závěru, že úvěrová linka již není vhodná k překonání obtíží dotčeného členského státu, může Rada na základě doporučení Komise rozhodnout, že ukončí dostupnost úvěrové linky, a doporučit dotčenému členskému státu, aby postupem podle článku 3 podal žádost o úvěr. 8. Je-li poskytnuta úvěrová linka za zpřísněných podmínek nebo čerpána předběžná podmíněná úvěrová linka, v souladu s článkem 6 se na členský stát po dobu dostupnosti úvěrové linky vztahuje posílený dohled. Článek 6 Posílený dohled 1. Po konzultaci a ve spolupráci s Komisí, Evropskou centrální bankou, evropskými orgány dohledu, Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) a ve vhodných případech Mezinárodním měnovým fondem přijme členský stát, který je pod posíleným dohledem, opatření, aby zaručil udržitelný stav platební bilance a zabránil budoucím problémům při přístupu k tržnímu financování. 2. Na žádost Komise členský stát pod posíleným dohledem: a) sděluje Komisi, Evropské centrální bance, příslušnému evropskému orgánu dohledu (evropským orgánům dohledu) v požadovaných intervalech a v neagregované podobě informace o vývojových změnách ve svém finančním systému. Komise, ECB, příslušný evropský orgán dohledu (evropské orgány dohledu) zachovávají důvěrnost obdržených neagregovaných údajů; b) provádí pod dohledem příslušného evropského orgánu (evropských orgánů dohledu) zátěžové testy nebo analýzy citlivosti za účelem posouzení odolnosti finančního sektoru vůči různým makroekonomickým a finančním otřesům popsaným Komisí a Evropskou centrální bankou v spolupráci s příslušným evropským orgánem dohledu (evropskými orgány dohledu) a Evropskou radou pro systémová rizika (ESRB) a sdílí s nimi podrobné výsledky; c) podléhá pravidelným posouzením kapacity pro dohled nad bankovnictvím v rámci konkrétního vzájemného hodnocení prováděného příslušným evropským orgánem dohledu (evropskými orgány dohledu); d) sděluje veškeré informace nutné ke sledování makroekonomické nerovnováhy, jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1176/2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy; e) provede ve spolupráci s nejvyššími vnitrostátními kontrolními orgány komplexní nezávislý audit výkazů veřejného sektoru zaměřený na spolehlivost, úplnost a přesnost výkazů za veřejný sektor pro účely postupu při nadměrném schodku a podá o něm zprávu. V této souvislosti Komise (Eurostat) posoudí kvalitu údajů předložených dotčeným členským státem v souladu s nařízením (ES) č. 679/2010; f) poskytuje dodatečné informace pro účely sledování pokroku k nápravě jeho nadměrného schodku, pokud se na něj vztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6 Smlouvy. 3. Členský stát pod posíleným dohledem: a) neprodleně provádí komplexní posouzení meziročního průběhu plnění rozpočtu veřejného sektoru a jeho dílčích odvětví. Posouzení se vztahuje i na finanční rizika spojená se subjekty ve vlastnictví státu a veřejnými zakázkami, neboť i ty mohou přispívat k existenci nadměrného schodku. Výsledek tohoto posouzení se předá Komisi a Hospodářskému a finančnímu výboru; b) pravidelně podává Komisi a Hospodářskému a finančnímu výboru zprávy o meziročním plnění rozpočtu veřejného sektoru a jeho dílčích odvětví, o rozpočtovém dopadu diskrečních opatření přijatých jak na straně výdajů, tak na straně příjmů, o cílech výdajů a příjmů veřejného sektoru, jakož i informace o přijatých opatřeních a o povaze opatření plánovaných k dosažení cílů. Zpráva se zveřejňuje. 4. Komise provádí ve spolupráci s Evropskou centrální bankou a podle potřeby evropským orgánem dohledu (evropskými orgány dohledu) a ve vhodných případech s Mezinárodním měnovým fondem pravidelné kontrolní mise v členském státě pod dohledem, aby ověřila pokrok, jehož bylo dosaženo při provádění opatření uvedených v odstavci 1, 2 a 3. Svá zjištění sděluje každé tři měsíce Hospodářskému a finančnímu výboru, a zejména posuzuje, zda je třeba přijmout další opatření. Tyto kontrolní mise nahradí sledování na místě podle čl. 10a odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1467/97. 5. Pokud je na základě posouzení uvedeného v odstavci 4 vyvozen závěr, že je třeba přijmout další opatření, a finanční situace dotčeného členského státu má významné nepříznivé účinky na finanční stabilitu v Unii, může Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise doporučit dotčenému členskému státu, aby postupem podle článku 3 požádal o úvěr. Doporučení a přípravné práce provedené v rámci příprav na jeho přijetí jsou považovány za důvěrné, pokud Rada nerozhodne, že je zveřejní. 6. Pokud se doporučení přijaté podle odstavce 5 zveřejní: a) příslušný výbor Evropského parlamentu může dotčenému členskému státu nabídnout, aby se zúčastnil výměny názorů; b) parlament dotčeného členského státu může vyzvat zástupce Komise k účasti v diskuzi. Článek 7 Soulad s postupem při nadměrném schodku 1. Ozdravný makroekonomický program a jeho změny podle čl. 3 odst. 4 a 8 tohoto nařízení se považují za náhradu předkládání konvergenčních programů podle článku 8 nařízení Rady (ES) č. 1466/97. 2. Pokud se na dotčený členský stát vztahuje doporučení podle čl. 126 odst. 7 Smlouvy pro nápravu nadměrného schodku: a) makroekonomický ozdravný program podle čl. 3 odst. 4 a 8 tohoto nařízení se rovněž považuje za náhradu zpráv stanovených v čl. 3 odst. 4a nařízení Rady (ES) č. 1467/97; b) roční rozpočtové cíle v makroekonomickém ozdravném programu podle článku 3 tohoto nařízení se považují za náhradu ročních rozpočtových cílů stanovených v souladu s čl. 3 odst. 4 nařízení (ES) č. 1467/97 v doporučení přijatém v souladu s čl. 126 odst. 7 Smlouvy; c) sledování podle čl. 3 odst. 7 tohoto nařízení se považuje za náhradu sledování podle čl. 10 odst. 1 a článku 10a nařízení Rady (ES) č. 1467/97 a sledování, jež je podkladem pro jakékoli rozhodnutí podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1467/97. Článek 8 Soulad s postupem při nadměrné nerovnováze Provádění nařízení (EU) č. 1176/2011 se pozastaví pro členské státy, na které se vztahuje makroekonomický ozdravný program schválený Radou v souladu s článkem 3 tohoto nařízení. Toto pozastavení se uplatní po dobu trvání makroekonomického ozdravného programu. Článek 9 Soulad s evropským semestrem pro koordinaci hospodářských politik Sledování podle článku 3 tohoto nařízení se považuje za náhradu sledování a hodnocení evropského semestru pro koordinaci hospodářských politik podle článku 2a nařízení (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a o posílení koordinace hospodářských politik. Článek 10 Vyplácení úvěru 1. Úvěr se zpravidla vyplácí ve splátkách. 2. Aniž je dotčen čl. 3 odst. 9, Komise rozhodne o uvolnění splátek na základě sledování podle čl. 3 odst. 7. Článek 11 Uvolnění prostředků v rámci úvěrové linky 1. Dotčený členský stát s předstihem informuje Komisi o záměru čerpat prostředky ze své úvěrové linky, a to alespoň 45 kalendářních dnů předem. Podrobná pravidla se stanoví v rozhodnutí uvedeném v čl. 5 odst. 5. 2. Na základě sledování podle čl. 5 odst. 7 a čl. 6 odst. 4 Komise rozhodne o uvolnění prostředků. Článek 12 Výpůjční a úvěrové operace 1. Výpůjční a úvěrové operace uvedené v článku 2 se provádějí v eurech. 2. Dotčený členský stát s Komisí vyjedná charakter postupných splátek uvolňovaných Unií v rámci systému finanční pomoci. 3. Jakmile Rada přijme rozhodnutí o úvěru, Komise je oprávněna půjčit si finanční prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, a to v nejvhodnější dobu mezi plánovaným vyplácením s cílem optimalizovat náklady financování a udržet si na trzích pověst emitenta Unie. Finanční prostředky, které byly získány, avšak dosud nebyly vyplaceny, jsou po celou dobu uchovávány na zvláštním peněžním účtu nebo na zvláštním účtu cenných papírů, s nimiž je nakládáno v souladu s pravidly pro mimorozpočtové operace a které nesmí být použity za jiným účelem, než je poskytnutí finanční pomoci členským státům v rámci tohoto mechanismu. 4. Pokud členský stát obdrží úvěr s možností předčasného splacení a rozhodne se tuto možnost využít, Komise podnikne nezbytné kroky. 5. Na žádost dotčeného členského státu a v případě, že okolnosti a smlouvy o výpůjčce umožňují zlepšení úrokové sazby z úvěru, může Komise provést refinancování všech svých původních výpůjček nebo jejich části či restrukturalizaci příslušných finančních podmínek. 6. Komise informuje Hospodářský a finanční výbor o vývoji operací uvedených v odstavci 5. Článek 13 Náklady Náklady, které Unii vzniknou při sjednání a provádění každé operace, nese dotčený členský stát. Článek 14 Správa úvěrů 1. Komise zavede nezbytná opatření pro správu úvěrů s ECB. 2. Dotčený členský stát otevře pro správu obdržené finanční pomoci Unie zvláštní účet u své národní centrální banky. Splatné částky jistiny s úrokem z úvěru rovněž převádí na účet u ECB čtrnáct pracovních dní (podle systému TARGET2) před odpovídajícím dnem jejich splatnosti. 3. Aniž je dotčen článek 27 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, má Evropský účetní dvůr právo provádět v dotčeném členském státě veškeré finanční kontroly nebo audity, jež považuje ve vztahu ke správě této pomoci za nezbytné. Komise včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům má zejména právo vyslat své úředníky nebo řádně zplnomocněné zástupce, aby v dotčeném členském státě provedli jakékoli technické či finanční kontroly nebo audity, které v souvislosti s touto pomocí považuje za nezbytné Článek 15 Dohled po poskytnutí pomoci 1. Členský stát, který obdržel finanční pomoc Unie podle tohoto nařízení, bude pod dohledem po poskytnutí pomoci, dokud nebude splaceno alespoň 75 % jistiny finanční pomoci. Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou prodloužit dobu trvání dohledu po poskytnutí pomoci. 2. Členský stát, na který se vztahuje dohled po poskytnutí pomoci, má rovněž povinnosti stanovené v čl. 6 odst. 2. 3. Komise ve spolupráci s Evropskou centrální bankou provádí pravidelné kontrolní mise v členském státě, na který se vztahuje dohled po poskytnutí pomoci, aby posoudila jeho hospodářskou, fiskální a finanční situaci. Svá zjištění sděluje každé pololetí Hospodářskému a finančnímu výboru a zejména posuzuje, zda je třeba provést nápravná opatření. 4. Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou doporučit členskému státu, který je pod dohledem po poskytnutí pomoci, aby přijal nápravná opatření. Článek 16 Zrušení Nařízení (ES) č. 332/2002 se zrušuje. Nadále se bude vztahovat na pomoc poskytnutou na základě uvedeného nařízení, dokud neuplyne doba dostupnosti a nebudou splaceny veškeré částky. Článek 17 Přechodná ustanovení Článek 15 se nevztahuje na členské státy, které se v den vstupu tohoto nařízení v platnost již nacházejí pod dohledem po poskytnutí pomocí poté, co obdržely finanční pomoc podle nařízení (ES) č. 332/2002. Článek 18 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Radu předseda