Oznámení Komise o opravných prostředcích, které jsou přijatelné podle nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 a podle nařízení Komise (ES) č. 447/98 (2001/C 68/03)Text s významem pro EHP.



Úřední věstník C 068 , 02/03/2001 S. 0003 - 0011

CS.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

ET.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

HU.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

LT.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

LV.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

MT.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

PL.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

SK.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97

SL.ES Kapitola 08 Svazek 02 S. 89 - 97



Oznámení Komise o opravných prostředcích, které jsou přijatelné podle nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 a podle nařízení Komise (ES) č. 447/98 (2001/C 68/03) (Text s významem pro EHP) I. ÚVOD 1. Nařízení Rady (EHS) č. 4064/89 ze dne 21. prosince 1989 o kontrole spojování podniků [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1310/97 [2] (dále jen "nařízení o spojování") výslovně stanoví, že Komise může rozhodnout, že prohlásí spojení za slučitelné se společným trhem, pokud smluvní strany provedou úpravy [3]. Bod 8 odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 1310/97 uvádí, že "Komise může v druhém období řízení [4] prohlásit spojení za slučitelné se společným trhem, pokud smluvní strany přijmou závazky, které jsou úměrné a zcela by vyřešily problém vzniklý v oblasti hospodářské soutěže …" . Bod 8 odůvodnění také uvádí, že "je vhodné v prvním období řízení [5] přijmout závazky, pokud je problém v oblasti hospodářské soutěže rychle poznatelný a může být snadno vyřešen … transparentnost a účinné konzultace s členskými státy a třetími stranami by měly být zajištěny v obou obdobích řízení." 2. Účelem tohoto oznámení je poskytnout informace ohledně úprav spojení, a zejména příslušných závazků. Tyto úpravy se běžněji označují jako "opravné prostředky", neboť jejich cílem je snížit tržní sílu spojujících se stran a obnovit podmínky účinné hospodářské soutěže, které by byly narušeny fúzí vytvářející nebo posilující dominantní postavení. Informace poskytnuté v tomto oznámení vycházejí ze zkušeností, které Komise získala při hodnocení, přijímání a provádění opravných prostředků podle nařízení o spojování od doby, kdy nařízení vstoupilo v platnost, tedy ode dne 21. září 1990. Zásady, které jsou zde obsaženy, bude Komise používat, dále rozvíjet a zlepšovat na konkrétních případech. Těmito informacemi není dotčen výklad, který může podat Soudní dvůr nebo soud prvního stupně Evropských společenství. 3. Toto oznámení vymezuje obecné zásady použitelné pro opravné prostředky, které jsou přijatelné pro Komisi, hlavní typy závazků, které Komise přijala v případech podle nařízení o spojování, zvláštní požadavky, které musejí splňovat návrhy závazků v obou obdobích řízení, a hlavní požadavky na provádění závazků. II. OBECNÉ ZÁSADY 4. Podle nařízení o spojování Komise posuzuje slučitelnost oznámeného spojení se společným trhem podle jeho účinku na strukturu hospodářské soutěže ve Společenství [6]. V souladu s čl. 2 odst. 2 a 3 nařízení o spojování se slučitelnost posuzuje podle toho, zda by spojení vedlo nebo nevedlo k vytvoření nebo posílení dominantního postavení, v jehož důsledku by byla zásadně narušena hospodářská soutěž na společném trhu nebo na jeho podstatné části [7]. Spojení, které vytváří nebo posiluje takové výše popsané dominantní postavení, je neslučitelné se společným trhem a Komise je povinna ho zakázat. 5. Pokud spojení vyvolává obavy o ohrožení hospodářské soutěže kvůli tomu, že by mohlo vést k vytvoření nebo posílení dominantního postavení, mohou se strany pokusit spojení upravit, aby vyřešily obavy o ohrožení hospodářské soutěže, na které Komise upozornila, a tak získaly povolení k fúzi. Tyto úpravy je možné nabídnout a provést před rozhodnutím o povolení fúze. Je však běžnější, že strany přijmou závazek dosáhnout slučitelnosti se společným trhem v určitém časovém období po vydání rozhodnutí. 6. Komisi přísluší prokázat, že spojení vytváří nebo posiluje tržní struktury, které jsou schopné výrazně bránit účinné hospodářské soutěži na společném trhu. Stranám přísluší prokázat, že navrhované opravné prostředky po svém provedení zabrání vytvoření nebo posílení dominantního postavení, které Komise zjistila. Za tímto účelem musejí strany jasně a ke spokojenosti Komise, ve shodě s jejími povinnostmi podle nařízení o spojování, prokázat, že opravné prostředky trvale obnoví účinnou hospodářskou soutěž na společném trhu. 7. Když Komise posuzuje, zda opravné prostředky obnoví nebo neobnoví účinnou hospodářskou soutěž na společném trhu, bere v úvahu veškeré důležité faktory, které s opravným prostředkem souvisejí, mimo jiné jeho typ, rozsah a oblast působnosti a pravděpodobnost jeho úspěšného, úplného a včasného provedení stranami. Tyto faktory je kromě toho nutné posoudit s ohledem na strukturu a zvláštní vlastnosti trhu, na kterém vznikly obavy o ohrožení hospodářské soutěže, samozřejmě včetně postavení smluvních stran a jiných subjektů na trhu. Pro strany z toho proto vyplývá povinnost od začátku odstraňovat jakékoli nejistoty týkající se těchto faktorů, kvůli nimž by Komise mohla navrhovaný opravný prostředek zamítnout. 8. Přirozeně vezme Komise v úvahu skutečnost, že jakýkoli opravný prostředek, který má podobu ještě nenaplněného závazku, s sebou až do uskutečnění nese určitou nejistotu o svém případném výsledku. Když strany Komisi předkládají opravný prostředek, musejí k tomuto obecnému faktoru také přihlížet. 9. Ve věci Gencor [8] soud prvního stupně stanovil zásadu, že hlavním cílem závazků je zajistit konkurenční struktury trhu. Z uvedeného důvodu se závazky, které by se rovnaly pouhému slibu chovat se určitým způsobem, například závazek nezneužívat dominantního postavení vytvořeného nebo posíleného navrhovaným spojením, nepovažují svou povahou za závazky, které by spojení učinily slučitelným se společným trhem. Soud stanovil [9], že s ohledem na cíl nařízení jsou obecně přijatelnější závazky, které mají strukturální povahu, například závazek prodat dceřinou společnost, neboť takový závazek vyloučí vytvoření nebo posílení dominantního postavení, na které Komise předtím upozornila, a navíc nevyžaduje střednědobá nebo dlouhodobá kontrolní opatření. Nicméně není možné automaticky vyloučit možnost, že i jiné typy závazků jsou svou povahou schopné zabránit vzniku nebo posílení dominantního postavení. Přijatelnost takových závazků se však posuzuje případ od případu. 10. Jakmile bylo provedeno spojení, není ani zavedením prozatímních ochranných opatření skutečně možné obnovit žádoucí podmínky hospodářské soutěže na trhu, dokud nedojde ke splnění závazků. Je proto nutné, aby bylo možné závazky splnit účinně a v krátkém časovém období. Závazky by po provedení neměly vyžadovat další kontrolu [10]. 11. Komise může přijímat závazky v kterémkoli období řízení. Avšak vzhledem ke skutečnosti, že hloubkový průzkum trhu se provádí pouze ve druhém období, musejí závazky, které se Komisi předloží v prvním období, stačit k jasnému vyloučení "vážných pochybností" ve smyslu čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení o spojování [11]. Podle čl. 10 odst. 2 nařízení o spojování musí Komise rozhodnout o povolení, jakmile jsou vážné pochybnosti uvedené v rozhodnutí podle čl. 6 odst. 1 písm. c) nařízení o spojování odstraněny v důsledku závazků, které strany přijaly. Toto pravidlo se použije zejména na závazky nabídnuté na začátku druhého období řízení [12]. Pokud Komise po hloubkovém šetření dospěla ve sdělení o námitkách k předběžnému názoru, že fúze vytváří nebo posiluje dominantní postavení ve smyslu čl. 2 odst. 3 nařízení o spojování, závazky musejí zabránit vytvoření nebo posílení takového dominantního postavení. 12. Strany musejí nabídnout závazky a Komise může zajistit jejich vykonatelnost tím, že povolení fúze podmíní jejich splněním [13]. Je nutné rozlišovat mezi podmínkami a povinnostmi. Požadavek, aby byla provedena všechna opatření, která vyvolají strukturální změnu trhu, například převod podniku, je podmínkou. Provedení kroků, které jsou nezbytné k dosažení tohoto výsledku, například jmenování správce s neodvolatelným zmocněním prodat podnik, je pro strany obecně povinností. Pokud dotyčné strany poruší povinnost, může Komise odvolat rozhodnutí o povolení fúze vydaná podle čl. 6 odst. 2 nebo podle čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování v souladu s čl. 6 odst. 3 nebo čl. 8 odst. 5 písm. b). Stranám mohou být také uloženy pokuty a penále podle čl. 14 odst. 2 písm. a) a čl. 15 odst. 2 písm. a) nařízení o spojování. Pokud však situace, která by učinila spojení slučitelným se společným trhem, vůbec nenastane [14], to znamená, že podmínka není splněna, přestane rozhodnutí o slučitelnosti platit. Za takových okolností může Komise podle čl. 8 odst. 4 nařízení o spojování nařídit jakékoli jednání nezbytné pro obnovení podmínek účinné hospodářské soutěže [15]. Kromě toho mohou být stranám také uloženy pokuty stanovené v čl. 14 odst. 2 písm. c). III. TYPY OPRAVNÝCH PROSTŘEDKŮ, KTERÉ JSOU PRO KOMISI PŘIJATELNÉ [16] 1. Převod 13. Hrozí-li, že navrhovaná fúze vytvoří nebo posílí dominantní postavení, které by bránilo účinné hospodářské soutěži, je mimo zákazu nejúčinnějším způsobem obnovení účinné hospodářské soutěže vytvoření podmínek pro vznik nových soutěžních subjektů nebo pro posílení stávajících soutěžitelů prostřednictvím převodu podniku. Životaschopný podnik 14. Při převáděných činnostech se musí jednat o životaschopný podnik, který může za předpokladu, že ho provozuje vhodný kupující, trvale a účinně soutěžit se subjektem, který vznikne fúzí. Obvykle se životaschopným podnikem rozumí již existující podnik, který může s výjimkou přechodného období působit samostatně, tedy nezávisle na stranách, které se spojují, pokud jde o dodávku vstupních materiálů nebo jiné formy spolupráce. 15. Při nabízení životaschopného podniku k převodu musejí strany přihlédnout k nejistotám a rizikům spojeným s převodem podniku na nového vlastníka. Tato rizika mohou omezit dopad převedeného podniku na hospodářskou soutěž, a proto mohou vést k takové situaci na trhu, kdy nemusejí být skutečně odstraněny obavy Komise o ohrožení hospodářské soutěže. Předmět převodu 16. Pokud problém vzniklý v oblasti hospodářské soutěže vyplývá z horizontálního překrývání, je nutné převést nejvhodnější podnik [17]. V případech nepřátelské nabídky, kdy má oznamující strana omezenou znalost o nabývaném podniku, jím může být podnik nabývající společnosti. Závazek o převodu činností cílové společnosti by za takových okolností mohl zvýšit riziko, že se z tohoto podniku nestane životaschopný soutěžitel, který by mohl na trhu trvale a účinně soutěžit. 17. Při rozhodování o tom, jaké překrývající se podniky jsou pro tento účel nejvhodnější, je významným hlediskem schopnost podniku působit samostatně [18]. Při zajišťování životaschopnosti podniku se může ukázat, že je nutné zahrnout do převodu i takové činnosti, které souvisejí s trhy, které v Komisi nevyvolaly obavy o ohrožení hospodářské soutěže, protože to může být jediný způsob, jak vytvořit na dotčených trzích účinného soutěžitele [19]. 18. Přestože byl za určitých zvláštních okolností [20] povolen převod kombinace některých aktiv kupujícího i cílové společnosti, může takový převod vytvořit další rizika pro životaschopnost a účinnost výsledného podniku. Posuzuje se proto velice opatrně. V mimořádných případech může k vytvoření podmínek pro účinnou soutěž stačit převod balíčku, který obsahuje pouze obchodní značky a podpůrná výrobní aktiva [21]. Za takových okolností by Komise musela být přesvědčena, že kupující může taková aktiva účinně a okamžitě začlenit. Vhodný kupující 19. Rozhodnutí Komise o povolení fúze je podmíněno převodem životaschopného podniku na vhodného kupujícího [22] ve stanoveném termínu. Oba prvky, životaschopnost podniku a vhodný kupující, jsou tedy vzájemně propojeny. Schopnost podniku přilákat vhodného kupujícího je proto důležitým prvkem, když Komise posuzuje vhodnost navrhovaného závazku [23]. 20. V některých případech životaschopnost převáděného balíčku, s ohledem na aktiva, z nichž se skládá, do značné míry závisí na totožnosti kupujícího. Za takových okolností Komise nepovolí fúzi, dokud se strany nezavážou, že nedokončí oznámenou fúzi, dokud neuzavřou závaznou dohodu s kupujícím převáděného podniku (též "počátečním kupujícím"), kterého Komise schválí [24]. 21. Pokud je rozhodnutí o povolení fúze podmíněno převodem podniku, je nalezení vhodného kupujícího pro dotyčný podnik úkolem stran. Strany proto mohou z vlastní iniciativy přidat do balíčku další aktiva, aby byl pro kupující přitažlivější [25]. Závazky, které předpokládají jiný způsob převodu 22. V některých případech by provedení výše uvedeného řešení (převod životaschopného podniku, který by vyřešil problémy v oblasti hospodářské soutěže) mohlo být nejisté nebo obtížné, například kvůli předkupním právům třetích stran nebo, podle případu, nejistotě o převoditelnosti klíčových smluv, práv duševního vlastnictví nebo zaměstnanců. Strany se nicméně mohou domnívat, že by byly schopné převést dotyčný podnik během krátkého období. 23. Za takových okolností Komise nemůže připustit riziko, že nakonec nedojde k obnovení účinné hospodářské soutěže. Proto se požaduje, aby strany uvedly v závazku alternativní návrh, který musí být přinejmenším stejně vhodný pro obnovení účinné hospodářské soutěže, a určily jasný časový plán a způsob provádění takové alternativy [26]. Odstranění strukturálních vazeb 24. Závazky, které se týkají převodu, se nemusejí omezovat jen na vyřešení problémů v oblasti hospodářské soutěže vzniklých horizontálním překrýváním. Může se ukázat, že je nezbytné převést stávající podíl na společném podniku, aby došlo k přerušení strukturální vazby s hlavním soutěžitelem [27]. 25. V jiných případech by mohl být možným opravným prostředkem převod menšinových podílů nebo zrušení personální unie společností, čímž by se zvýšila pobídka pro hospodářskou soutěž na trhu [28]. 2. Jiné opravné prostředky 26. Přestože je převod upřednostňovaným opravným prostředkem, není to jediný opravný prostředek, který je pro Komisi přijatelný. Za prvé mohou nastat situace, za nichž je převod podniku nemožný [29]. Za druhé mohou problémy v oblasti hospodářské soutěže vyplývat ze zvláštních jevů, například z existence výhradních dohod, kombinace sítí (takzvaných "síťových účinků") nebo z kombinace důležitých patentů. Za takových okolností musí Komise určit, jestli jiné typy opravných prostředků mohou nebo nemohou mít dostatečný vliv na to, aby se na trhu obnovila účinná soutěž. 27. Změna struktury trhu po navrhovaném spojení může způsobit, že stávající smluvní ujednání budou stát v cestě účinné hospodářské soutěži. Týká se to zejména dlouhodobých výhradních dohod na dodávku nebo distribuci, pokud takové dohody omezují potenciál trhu dostupný soutěžitelům. Pokud má subjekt vzniklý fúzí značný podíl na trhu, mohou vylučující účinky stávajících výhradních dohod přispět k vytvoření dominantního postavení [30]. Za takových okolností je možné pokládat ukončení stávajících výhradních dohod [31] za vhodný prostředek pro vyřešení obav o ohrožení hospodářské soutěže, pokud neexistují žádné důkazy, že se výhradní dohody de facto zachovávají. 28. Změna struktury trhu po navrhovaném spojení může vytvořit závažné překážky pro vstup na relevantní trh. Takové překážky mohou být výsledkem kontroly nad infrastrukturou, zejména sítěmi, nebo nad klíčovou technologií, včetně patentů, know-how nebo jiných práv duševního vlastnictví. Za takových okolností se mohou opravné prostředky zaměřit na usnadnění vstupu na trh tím, že zajistí, aby soutěžitelé měli přístup k nezbytné infrastruktuře [32]nebo klíčové technologii. 29. Pokud problém v oblasti hospodářské soutěže souvisí s kontrolou nad klíčovou technologií, je upřednostňovaným opravným prostředkem převod takové technologie [33], vzhledem k tomu, že ukončí trvající vztah mezi subjektem vzniklým fúzí a jeho soutěžiteli. Komise však může místo převodu přijmout licenční ujednání (raději výhradní licence bez jakékoli možnosti omezit využívání licence jejím nabyvatelem) v případech, kdy by převod například ohrozil účinný probíhající výzkum. Komise zaujala takový přístup zejména u fúzí, které se týkaly farmaceutického průmyslu [34]. 30. Kvůli zvláštním problémům v oblasti hospodářské soutěže, které dané spojení vyvolá na několika trzích, mohou být strany nuceny nabídnout balíčky opravných prostředků, které kombinují převod a ostatní opravné prostředky, které umožňují přístup na trh poskytnutím přístupu k síti nebo ke konkrétnímu obsahu [35]. Takové balíčky mohou být vhodné pro vyřešení konkrétních předpokládaných problémů, které vznikají například při spojování v odvětví telekomunikací nebo médií. Kromě toho se může stát, že fúze ovlivňuje hlavně jeden trh produktu, ale celkové obavy o ohrožení hospodářské soutěže, které fúze způsobila, může vyřešit pouze balíček obsahující různé další závazky [36]. IV. SITUACE, ZA NICHŽ JE NALEZENÍ OPRAVNÉHO PROSTŘEDKU OBTÍŽNÉ, NE-LI NEMOŽNÉ 31. Komise je ochotna prostudovat různá řešení problémů v oblasti hospodářské soutěže způsobených spojením, jsou-li taková řešení přesvědčivá a účinná. U některých spojení však není možné najít opravné prostředky, které by byly schopné odstranit problémy v oblasti hospodářské soutěže na společném trhu [37]. Za takových okolností je jedinou možností zákaz. 32. Pokud strany předloží takové opravné prostředky, jejichž rozsah a složitost Komisi neumožňují určit s požadovaným stupněm jistoty, zda bude na trhu obnovena účinná hospodářská soutěž, není možné udělit rozhodnutí o povolení fúze [38]. V. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA PŘEDKLÁDÁNÍ ZÁVAZKŮ 1. První období 33. Komise může podle čl. 6 odst. 2 nařízení o spojování prohlásit, že spojení je slučitelné se společným trhem, pokud si je jistá, že oznámené spojení po úpravách již nevyvolává vážné pochybnosti ve smyslu odst. 1 písm. c). Strany mohou Komisi neformálně předkládat návrhy závazků dokonce i předtím, než jí předloží oznámení. Pokud strany předloží návrhy závazků spolu s oznámením nebo do tří týdnů od data doručení oznámení [39], prodlužuje se lhůta, kterou má Komise na vydání rozhodnutí podle čl. 6 odst. 1 nařízení o spojování, z jednoho měsíce na šest týdnů. 34. Aby návrhy závazků poskytly základ pro rozhodnutí podle čl. 6 odst. 2, musejí splňovat tyto požadavky: a) musejí být předloženy v řádné lhůtě, nejpozději poslední den třítýdenního období; b) musejí uvádět závazky, které strany přijímají, dostatečně podrobně, aby umožnily provedení úplného vyhodnocení; c) musejí vysvětlit, jak nabízené závazky řeší obavy Komise o ohrožení hospodářské soutěže. Ve stejné době jako závazky musejí strany předložit nedůvěrné znění závazků pro účely tržního testu [40]. 35. Návrhy, které strany předloží v souladu s těmito požadavky, posoudí Komise. Komise projedná navrhované závazky s orgány členských států a, považuje-li to za vhodné, se třetími stranami pomocí tržního testu. Pokud se jedná o případy, které zahrnují širší zeměpisný trh než Evropský hospodářský prostor (dále jen "EHP") nebo pokud je kvůli životaschopnosti podniku oblast působnosti převáděného podniku rozsáhlejší než území EHP, mohou být navrhované opravné prostředky projednány také s orgány pro hospodářskou soutěž zemí, které nejsou členy EHP, v rámci dvoustranných dohod o spolupráci mezi Společenstvím a těmito zeměmi. 36. Pokud vyhodnocení potvrdí, že navrhované závazky odstraňují důvody vážných pochybností, Komise povolí fúzi v prvním období řízení. 37. Pokud vyhodnocení ukáže, že nabízené závazky nestačí na odstranění obav o ohrožení hospodářské soutěže, které fúze vyvolává, budou o tom strany informovány. Vzhledem k tomu, že opravné prostředky prvního období jsou určeny k poskytnutí přímé odezvy na rychle poznatelnou obavu o ohrožení hospodářské soutěže [41], jsou přijatelné pouze omezené úpravy navrhovaných závazků. Takové úpravy, předložené jako okamžitá reakce na výsledky projednávání, obsahují vyjasnění, zdokonalení a/nebo jiná zlepšení, která zajistí proveditelnost a účinnost závazků. 38. Pokud strany neodstranily vážné pochybnosti, Komise vydá rozhodnutí podle čl. 6 odst. 1 písm. c) a zahájí řízení. 2. Druhé období 39. Podle čl. 8 odst. 2 nařízení o spojování Komise prohlásí, že je spojení slučitelné se společným trhem, pokud oznámené spojení po úpravách již nevytváří nebo neposiluje dominantní postavení ve významu čl. 2 odst. 3 nařízení o spojování. Závazky nabízené Komisi podle čl. 8 odst. 2 je nutné předložit nejpozději do tří měsíců ode dne zahájení řízení. O prodloužení tohoto období se uvažuje pouze na žádost stran odvolávajících se na výjimečné okolnosti, které podle nich takové prodloužení odůvodňují. Žádost o prodloužení musí být doručena v uvedeném tříměsíčním období. Prodloužení je možné pouze za výjimečných okolností a pokud je v konkrétním případě dostatek času na to, aby Komise návrh řádně posoudila a přiměřeně projednala s členskými státy a třetími stranami [42]. 40. Komise je připravena projednávat vhodné závazky před koncem tříměsíčního období. Stranám se doporučuje, aby předkládaly předběžné návrhy závazků, které pojednávají o podstatných i procesních otázkách, které je nutné vyřešit, aby bylo jisté, že jsou závazky plně proveditelné. 41. Návrhy závazků, které mají poskytnout základ pro rozhodnutí podle čl. 8 odst. 2, musejí splňovat tyto požadavky: a) musejí být předloženy v řádné lhůtě, nejpozději poslední den tříměsíčního období; b) musejí řešit všechny problémy v oblasti hospodářské soutěže, které byly uvedeny v prohlášení o námitkách a nebyly později staženy. Musejí proto upřesnit podmínky podstaty a provádění, ke kterým se strany zavazují, tak podrobně, aby umožnily provedení úplného vyhodnocení; c) musejí vysvětlit, jak nabízené závazky řeší obavy o ohrožení hospodářské soutěže. Ve stejné době jako závazky musejí strany předložit nedůvěrné znění závazků pro účely tržního testu. 42. Návrhy, které strany předloží v souladu s těmito požadavky, posoudí Komise. Pokud po projednání s orgány členských států, s orgány nečlenských států [43] a případně po konzultacích třetích stran ve formě tržního testu bude potvrzeno, že navrhované závazky odstraňují obavy o ohrožení hospodářské soutěže, předloží se Komisi ke schválení rozhodnutí o povolení fúze. 43. V opačném případě, pokud posouzení vede k závěru, že se navrhované závazky nezdají dostatečné k vyřešení obav o ohrožení hospodářské soutěže, které spojení vyvolává, jsou o tom strany informovány. Pokud strany následně upraví navrhované závazky, může Komise přijmout pouze takové upravené závazky [44], u nichž může jasně určit – na základě vyhodnocení informací, které již při šetření obdržela, včetně výsledků předchozího tržního testu, aniž by bylo nutné provést jiný tržní test – že takové závazky po svém provedení vyřeší zjištěné problémy v oblasti hospodářské soutěže a ponechávají dostatečný čas na projednání s členskými státy. VI. POŽADAVKY NA PROVÁDĚNÍ ZÁVAZKŮ 44. Závazky se nabízejí s cílem dosáhnout povolení fúze, přičemž k jejich provedení dochází obvykle po rozhodnutí o povolení. Je proto nutné přijmout ochranná opatření, která zajistí jejich úspěšné a včasné provádění. Tato prováděcí ustanovení budou součástí závazků, které strany přijmou vůči Komisi. Je nutné je zvažovat případ od případu. Platí to zejména pro pevné časové lhůty, které se stanoví pro provádění a obecně by měly být co nejkratší. Tyto požadavky tedy není možné zcela normalizovat. 45. Záměrem následujících pokynů je pomoci stranám s formulací návrhů závazků. Uvedené zásady se rámcově zakládají na závazku k převodu, který je, jak bylo výše uvedeno, nejtypičtějším závazkem. Mnohé níže uvedené zásady jsou však použitelné i na jiné typy závazků. 1. Podstatné rysy závazků převodu 46. U typického závazku převodu se převáděný podnik obvykle skládá z kombinace hmotných a nehmotných aktiv, která může mít podobu již existující společnosti nebo skupiny společností nebo obchodní činnosti, která předtím nebyla sama o sobě ustavena jako společnost. Při předkládání závazku převodu proto strany [45] musejí uvést přesnou a vyčerpávající definici plánovaného předmětu převodu (dále jen "popis podniku" nebo "popis"). Popis musí obsahovat všechny prvky, které podnik musí mít, aby mohl jednat na trhu jako životaschopný soutěžitel: hmotná aktiva (například výzkum a vývoj, výroba, distribuce, prodej a uvádění na trh) a nehmotná aktiva (například práva duševního vlastnictví, goodwill), zaměstnance, dohody o dodávkách a prodeji (s dostatečnými zárukami jejich převoditelnosti), seznamy zákazníků, dohody o poskytování služeb uzavřené se třetím stranami, technickou podporu (rozsah, trvání, náklady, kvalitu) a další. Aby bylo vyloučeno jakékoli nedorozumění o převáděném podniku, je nutné samostatně vyjmenovat aktiva, která podnik používá, ale které strany nehodlají převést. 47. V popisu musí být obsažen mechanismus, jakým může nabyvatel podniku ponechat a vybrat vhodné zaměstnance. Takový mechanismus se musí vztahovat na zaměstnance, kteří nyní pracují v obchodní jednotce v její současné podobě, i na zaměstnance, kteří poskytují zásadní funkce pro činnost takové jednotky, například na zaměstnance skupin pro vývoj a výzkum nebo pro informační technologie, i když jsou takoví zaměstnanci v současnosti zaměstnaní v jiné obchodní jednotce stran. Tímto mechanismem není dotčeno použití směrnic Rady o hromadném propouštění [46], o zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků [47] a o informování zaměstnanců a projednání se zaměstnanci [48], jakož i vnitrostátních opatření provádějících tyto směrnice. 48. Převod musí být dokončen ve stanovené lhůtě, na které se strany dohodly s Komisí a která bere ohled na všechny příslušné okolnosti. Kromě toho se musí upřesnit, jaké druhy dohod – závazný dopis vyjadřující úmysl, konečná dohoda, převod právního nároku – jsou požadovány do jakého dne. Lhůta pro převod začíná dnem, kdy Komise přijme rozhodnutí. 49. Aby byla zajištěna účinnost závazku, je prodej navrhovanému kupujícímu podmíněn schválením Komise. Obvykle se vyžaduje, aby kupujícím byl životaschopný stávající nebo možný soutěžitel, který je na stranách nezávislý a není s nimi spojen, má finanční zdroje [49], prokázané zkušenosti a má motivaci zachovat a rozvíjet převáděný podnik jako aktivní soutěžní sílu, která bude se stranami soutěžit. Kromě toho nesmí být pravděpodobné, že nabytí podniku konkrétním navrhovaným kupujícím vyvolá nové problémy v oblasti hospodářské soutěže nebo riziko, že bude odloženo provádění závazku. Na tyto podmínky se dále odkazuje jako na "normy pro kupujícího". Aby byl zachován strukturální účinek opravného prostředku, nesmí podnik vzniklý fúzí následně získat vliv nad celým převedeným podnikem nebo jeho částí, i kdyby závazek neobsahoval takovou výslovnou doložku, ledaže Komise dříve uvedla, že se struktura trhu změnila do takové míry, že nepřítomnost vlivu nad převedeným podnikem už dále není nezbytná proto, aby bylo spojení slučitelné se společným trhem. 2. Dočasná ochrana převáděného podniku – správce odděleného majetku 50. Strany jsou odpovědné za to, že sníží na minimum jakákoli možná rizika ztráty konkurenceschopnosti převáděného podniku, která vyplývají z nejistot souvisejících s převodem podniku. Až do převodu podniku Komise vyžaduje, aby se strany zavázaly, že zachovají jeho nezávislost, hospodářskou životaschopnost, prodejnost a konkurenceschopnost. 51. Tyto závazky se vypracují tak, aby byl podnik oddělen od činností, které si strany ponechají, a aby bylo zajištěno, že je řízen jako samostatný a prodejný podnik. Vyžaduje se, aby strany zajistily zachování všech příslušných hmotných a nehmotných aktiv převáděného balíčku podle dobrých obchodních praktik a běžného průběhu podnikání. Týká se to zejména zachování dlouhodobých aktiv, know-how nebo obchodních informací důvěrné nebo zákonem chráněné povahy, zákaznické základny a technické a obchodní kompetence zaměstnanců. Kromě toho musejí strany u převáděného balíčku zachovat stejné soutěžní podmínky, jaké platily před fúzí, aby podnik nadále působil jako dříve. Tato povinnost zahrnuje poskytnutí příslušných správních a vedoucích funkcí, dostatečného kapitálu a úvěrové linie a může zahrnovat další podmínky specifické pro zachování hospodářské soutěže v konkrétním odvětví. 52. Vzhledem k tomu, že se Komise nemůže každodenně podílet na kontrole dodržování prozatímních opatření, schválí jmenování správce, který bude dohlížet na dodržování takových ochranných opatření (takzvaného "správce odděleného majetku"). Tento správce jedná v nejlepším zájmu převáděného podniku. Všechny podrobnosti pověření správce jsou podrobně popsány v závazku. Předloží se Komisi ke schválení spolu se jmenováním správce a obsahuje například všechny odpovědnosti související s dohledem, včetně práva navrhovat, případně nařizovat, veškerá opatření, která správce považuje za nezbytná, aby bylo zaručeno dodržení jakéhokoli závazku, a pravidelné podávání zpráv o dodržování závazků. 3. Provádění závazků – správce převodu 53. V závazku se také uvedou zvláštní podrobnosti a postupy, které se vztahují k dohledu Komise nad prováděním převodu: například kritéria pro schválení kupujícího, požadavky na podávání pravidelných zpráv a schválení prospektu nebo reklamního materiálu. Také zde se poznamenává, že se Komise nemůže každodenně přímo zabývat řízením převodu. Ve většině případů se proto Komise domnívá, že je vhodné schválit jmenování správce, který bude dohlížet nad prováděním závazků (takzvaného "správce převodu"). 54. Úloha správce převodu se liší případ od případu, ale obecně je její součástí dohled, který zahrnuje právo navrhovat a v případě potřeby nařizovat veškerá opatření, která správce považuje za nutná, aby zajistil dodržování jakéhokoli závazku, a pravidelné podávání zpráv. V případě potřeby bude úloha správce rozložena do dvou fází: v první fázi bude správce odpovídat za dohled nad úsilím stran najít možného kupce. Pokud se stranám nepodaří najít přijatelného kupce v časové lhůtě stanovené v závazcích, ve druhé fázi pak správce dostane neodvolatelné pověření převést podnik v určené době, za jakoukoli cenu, s výhradou předchozího schválení Komisí. 4. Schválení správce a jeho pověření 55. V závislosti na typech přijatých závazků a skutečnostech případu může být správcem převodu podniku stejná osoba nebo instituce, která byla správcem odděleného majetku. Obvykle je správcem investiční banka, poradenská nebo účetní společnost nebo podobná instituce. Strany navrhnou Komisi správce (nebo několik správců). Správce není na stranách závislý, má dostatečnou kvalifikaci pro výkon práce a není ani nebude vystaven střetu zájmů. Strany jsou odpovědné za to, že Komisi poskytnou dostatečné informace, aby mohla ověřit, že správce splňuje tyto požadavky. Komise přezkoumá a schválí podmínky jmenování správce, který by měl být neodvolatelný, ledaže by Komisi byl poskytnut dobrý důvod ke jmenování nového správce. 56. Strany jsou odpovědné za odměňování každého správce za všechny služby, které uskuteční při výkonu svých povinností, a struktura odměňování musí být taková, aby nebyla překážkou pro nezávislost správce a účinnost při plnění jeho pověření. Správce vykonává jménem Komise stanovené povinnosti, které mu umožňují v dobré víře zajistit provedení všech závazků a které jsou všechny vymezeny v jeho pověření. Pověření musí obsahovat veškerá nezbytná ustanovení, která správci umožní vykonat povinnosti podle závazků, které Komise přijala. Pověření schvaluje Komise. 57. Když byly splněny zvláštní závazky, kterými byl správce pověřen – tedy když byl právní nárok k převáděnému balíčku převeden nebo když skončily některé zvláštní závazky, které pokračovaly po převodu – správce požádá Komisi podle pověření, aby ho zprostila další odpovědnosti. I když to Komise učiní, může z vlastního uvážení požadovat opětovné jmenování správce, pokud se později ukáže, že příslušné závazky nebyly vykonány úplně a řádně. 5. Schválení kupujícího a kupní smlouva 58. Strany nebo správce mohou přistoupit k převodu pouze tehdy, pokud Komise schválí navrhovaného kupujícího a kupní smlouvu podle ujednání obsažených v závazku. Vyžaduje se, aby strany nebo správce uspokojivě Komisi prokázali, že navrhovaný kupující splňuje požadavky závazků, tedy normy pro kupujícího, a že se podnik prodává způsobem, který odpovídá závazkům. Komise sdělí oficiálně svůj názor stranám. Je možné, aby před tím úředníci Komise projednali s navrhovaným kupujícím, jakou má motivaci pro soutěžení se subjektem, který vznikne fúzí, podle jeho obchodních plánů. Pokud se pro různé části balíčku nabízejí různí kupující, Komise zhodnotí, zda je každý jednotlivý kupující přijatelný a zda celkový balíček vyřeší problém vzniklý v oblasti hospodářské soutěže. 59. Pokud Komise určí, že nabytí balíčku navrhovaným kupujícím podle informací, které má Komise k dispozici, na první pohled hrozí vytvořením problémů v oblasti hospodářské soutěže [50] nebo jiných problémů, které by mohly zpozdit včasné provedení závazku, nebo pokud zjistí nedostatečnou příslušnou motivaci kupujícího, aby soutěžil se subjektem, který vznikne fúzí, nepovažuje kupujícího za přijatelného. V takovém případě Komise oficiálně sdělí svůj názor, že kupující nesplňuje normy pro kupujícího [51]. 60. Pokud nabytí vede ke spojení, které má význam pro celé Společenství, je nutné tuto novou operaci oznámit podle nařízení o spojování a povolit podle obvyklých postupů [52]. Není-li tomu tak, není schválením kupujícího Komisí dotčeno rozhodnutí vnitrostátních orgánů pověřených kontrolou fúzí. [1] Úř. věst. L 395, 30.12.1989, s. 1; opravené znění Úř. věst. L 257, 21.9.1990, s. 13. [2] Úř. věst. L 180, 9.7.1997, s. 1. [3] Odkazy na "strany" a "spojující se strany" se vztahují i na situace s jednou oznamující stranou. [4] Dále jen "druhé období". [5] Dále jen "první období". [6] Bod 7 odůvodnění nařízení o spojování. [7] V případě vytvoření společného podniku Komise také prozkoumá spojení podle čl. 2 odst. 4 nařízení o spojování. V tomto ohledu Komise zkoumá, zda cílem nebo účinkem vytvoření společného podniku je nebo není koordinace soutěžního chování mezi podniky, které zůstanou nezávislé. Taková koordinace se posoudí podle kritérií čl. 81 odst. 1 a 3 Smlouvy, aby se stanovilo, zda je daná operace slučitelná nebo neslučitelná se společným trhem. Zásady uvedené v tomto oznámení se obvykle použijí i na případy, které upravuje čl. 2 odst. 4. [8] Rozsudek soudu prvního stupně ze dne 25. března 1999 ve věci T-102/96 Gencor vs. Komise, Sb. rozh. ESD 1999, s. II-753, odstavec 316. [9] Tamtéž, odstavec 319. [10] Pouze za výjimečných okolností Komise zváží závazky, které vyžadují další sledování: rozhodnutí Komise 97/816/ES (IV/M.877 — Boeing/McDonnell Douglas; Úř. věst. L 336, 8.12.1997, s. 16). [11] Závazky v prvním období mohou být přijaty pouze v určitých typech situací. Problém vzniklý v oblasti hospodářské soutěže musí být tak zřejmý a opravné prostředky tak jasné, že není nutné zahájit podrobnější šetření. [12] Rozhodnutí Komise ze dne 30. března 1999 (IV/JV.15 — BT/AT & T); rozhodnutí Komise 2000/45/ES (IV/M.1532 — BP Amoco/Arco; Úř. věst. L 18, 19.1.2001, s. 1). [13] Pokud konečné vyhodnocení případu Komisí ukáže, že neexistují obavy o ohrožení hospodářské soutěže nebo že vyřešení problémů nezávisí na konkrétním prvku předložených závazků, jsou o tom strany informovány a mohou závazky odvolat. Pokud je strany neodvolají, Komise k nim může ve svém rozhodnutí přihlédnout nebo nepřihlédnout. Pokud k nim Komise přihlédne, vysvětlí ve svém rozhodnutí, proč nevytvářejí podmínku pro povolení fúze. [14] Táž zásada se použije, když se situace, která původně činila spojení slučitelným, následně obrátí, viz poslední věta odstavce 49. [15] Tato opatření mohou také vést k pravidelným platbám penále, jak je stanoveno v čl. 15 odst. 2 písm. b). [16] Následující přehled není vyčerpávající. [17] Pokud problém vzniklý v oblasti hospodářské soutěže vyvstane v případech vertikální integrace, může převod také vyřešit obavy o ohrožení hospodářské soutěže. [18] Rozhodnutí Komise ze dne 29. září 1999 (IV/M.1383 — Exxon/Mobil, odstavec 860); rozhodnutí Komise ze dne 9. února 2000 (COMP/M.1641 Linde/AGA, odstavec 94). [19] Rozhodnutí Komise 1999/229/ES (IV/M.913 — Siemens/Elektrowatt; Úř. věst. L 88, 31.3.1999, s. 1, odstavec 134); rozhodnutí Komise 2000/718/ES (COMP/M.1578 — Sanitec/Sphinx; Úř. věst. L 294, 22.11.2000, s. 1, odstavec 255); rozhodnutí Komise ze dne 8. března 2000 (COMP/M.1802 — Unilever/Amora Maille); rozhodnutí Komise ze dne 28. září 2000 (COMP/M.1990 — Unilever/Bestfoods; Úř. věst. C 311, 31.10.2000, s. 6). [20] Rozhodnutí Komise 96/222/ES (IV/M.603 — Crown Cork & Seal/CarnaudMetalbox; Úř. věst. L 75, 23. 3. 1996, p. 38). [21] Rozhodnutí Komise 96/435/ES (IV/M.623 — Kimberly-Clark/Scott Paper; Úř. věst. L 183, 23.7.1996, s. 1). [22] Viz odstavec 49 týkající se norem pro kupujícího. [23] IV/M.913 — Siemens/Elektrowatt: citováno výše. [24] Rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2000 (COMP/M.2060 — Bosch/Rexroth). [25] IV/M.1532 — BP Amoco/Arco (citováno výše), kdy se závazek týkal převodu podílů v určitých plynovodech a výrobních zařízeních v Severním moři, došlo také k převodu podílů v souvisejících plynových polích. [26] Rozhodnutí Komise ze dne 8. dubna 1999 (COMP/M.1453 — AXA/GRE; Úř. věst. C 30, 2.2.2000, s. 6). [27] Rozhodnutí Komise 98/455/ES (IV/M.942 — VEBA/Degussa; Úř. věst. L 201, 17.7.1998, s. 102). [28] Rozhodnutí Komise ze dne 9. února 2000 (COMP/M.1628 — TotalFina/Elf); rozhodnutí Komise ze dne 13. června 2000 (COMP/M.1673 — VEBA/VIAG); rozhodnutí Komise ze dne 1. září 2000 (COMP/M.1980 — Volvo/Renault; Úř. věst. C 301, 21.10.2000, s. 23). [29] IV/M.877 — Boeing/McDonnell Douglas (citováno výše). Šetření Komise ukázala, že žádný stávající výrobce letadel neměl zájem získat od Boeingu společnost Douglas Aircraft (DAC, divize obchodních letadel McDonell Douglas), ani nebylo možné najít nikoho, kdo by nově vstoupil na trh obchodních tryskových letadel prostřednictvím nabytí DAC. [30] Rozhodnutí Komise 98/475/ES (IV/M. 986 — AGFA Gevaert/DuPont; Úř. věst. L 211, 29.7.1998, s. 22). [31] Rozhodnutí Komise ze dne 28. října 1999 (IV/M.1571 — New Holland/Case; Úř. věst. C 130, 11.5.2000, s. 11); rozhodnutí Komise ze dne 19. dubna 1999 (IV/M.1467 — Rohm a Haas/Morton; Úř. věst. C 157, 4.6.1999, s. 7). [32] Rozhodnutí Komise ze dne 5. října 1992 (IV/M.157 — Air France/Sabena; Úř. věst. C 272, 21.10.1992, s. 1; rozhodnutí Komise ze dne 27. listopadu 1992 (IV/M.259 — British Airways/TAT; Úř. věst. C 326, 11.12.1992, s. 1); rozhodnutí Komise ze dne 20. července 1995 (IV/M.616 — Swissair/Sabena; Úř. věst. C 200, 4.8.1995, s. 10); rozhodnutí Komise ze dne 13. října 1999 (IV/M.1439 — Telia/Telenor); rozhodnutí Komise ze dne 12. dubna 2000 (COMP/M.1795 — Vodafone/Mannesmann). [33] Rozhodnutí Komise ze dne 9. srpna 1999 (IV/M.1378 — Hoechst/Rhône-Poulenc; Úř. věst. C 254, 7.9.1999, s. 5); rozhodnutí Komise ze dne 1. prosince 1999 (COMP/M.1601 — Allied Signal/Honeywell); rozhodnutí Komise ze dne 3. května 2000 (COMP/M.1671 — Dow/UCC). [34] Rozhodnutí Komise ze dne 28. února 1995 (IV/M.555 — Glaxo/Wellcome; Úř. věst. C 65, 16.3.1995, s. 3). [35] COMP/M.1439 — Telia/Telenor; COMP/M.1795 — Vodafone Airtouch/Mannesmann (citováno výše); rozhodnutí Komise ze dne 13. října 2000 (COMP/M.2050 — Vivendi/Canal+/Seagram; Úř. věst. C 311, 31.10.2000, s. 3). [36] Rozhodnutí Komise 97/816/ES (IV/M.877 — Boeing/McDonnell Douglas; Úř. věst. L 336, 8.12.1997, s. 16); COMP/M.1673 — VEBA/VIAG. [37] Rozhodnutí Komise 94/922/ES (MSG Media Service, Úř. věst. L 364, 31.12.1994, s. 1); rozhodnutí Komise 96/177/ES (Nordic Satellite Distribution, Úř. věst. L 53, 2.3.1996, s. 20); rozhodnutí Komise 96/342/ES (RTL/Veronica/Endemol, Úř. věst. L 134, 5.6.1996, s. 32); rozhodnutí Komise 1999/153/ES (Bertelsmann/Kirch/Premiere; Úř. věst. L 53, 27.2.1999, s. 1; rozhodnutí Komise 1999/154/ES (Deutsche Telekom BetaResearch; Úř. věst. L 53, 27.2.1999, s. 31); rozhodnutí Komise 97/610/ES (St Gobain/Wacker Chemie/NOM; Úř. věst. L 247, 10.9.1997, s. 1); rozhodnutí Komise 91/619/EHS (Aerospatiale/Alenia/De Havilland, Úř. věst. L 334, 5.12.1991, s. 42); rozhodnutí Komise 97/26/ES Gencor/Lonrho, Úř. věst. L 11, 14.1.1997, s. 30); rozhodnutí Komise 2000/276/ES (M.1524 — Airtours/First Choice; Úř. věst. L 93, 13.4.2000, s. 1). [38] Rozhodnutí Komise ze dne 15. března 2000 (COMP/M.1672 — Volvo/Scania); rozhodnutí Komise ze dne 28. června 2000 (COMP/M.1741 — WorldCom/Sprint). [39] Ustanovení čl. 18 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 447/98 (prováděcí nařízení), Úř. věst. L 61, 2.3.1998, s. 1. [40] Při tržním testu jsou zákazníci, soutěžitelé, dodavatelé a jiné společnosti, které by mohly být ovlivněny nebo mají zvláštní znalosti, požádány, aby Komisi poskytly svůj odůvodněný názor na účinnost závazku. [41] Viz bod 8 odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 1310/97 uvedeného v odstavci 1. [42] M.1439 — Telia/Telenor a v rozhodnutí Komise 98/335/ES (M.754 — Anglo American/Lonrho; Úř. věst. L 149, 20.5.1998, s. 21). [43] Viz odstavec 35. [44] COMP/M.1628 — TotalFina/Elf, LPG, citováno výše, odstavec 345. [45] Závazky musejí být podepsány osobami řádně za tím účelem zplnomocněnými. [46] Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, 12.8.1998, s. 16). [47] Směrnice Rady 77/187/EHS ze dne 14. února 1977 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, provozoven nebo částí provozoven (Úř. věst. L 61, 5.3.1977, s. 26) ve znění směrnice Rady 98/50/ES (Úř. věst. L 201, 17.7.1998, s. 88). [48] Směrnice Rady 94/45/ES ze dne 22. září 1994 o zřízení evropské rady zaměstnanců nebo vytvoření postupu pro informování a projednání se zaměstnanci v podnicích působících na území Společenství a skupinách podniků působících na území Společenství (Úř. věst. L 254, 30.9.1994, s. 64) ve znění směrnice Rady 97/74/ES (Úř. věst. L 10, 16.1.1998, s. 22). [49] Komise nepřijímá převody financované prodávajícím kvůli dopadu, který to má na nezávislost převáděné společnosti. [50] Je velice pravděpodobné, že k tomu dojde, pokud je struktura trhu již vysoce koncentrovaná a opravný prostředek by převedl podíl trhu jinému subjektu na trhu. [51] COMP/M.1628 — TotalFina/Elf — benzínová čerpadla u dálnic. [52] Rozhodnutí Komise ze dne 29. září 1999 (věc M.1383 — Exxon/Mobil) a rozhodnutí Komise ze dne 2. února 2000 v následných věcech M.1820 — BP/JV Dissolution (nezveřejněno) a M.1822 — Mobil/JV Dissolution (Úř. věst. C 112, 19.4.2000, s. 6). --------------------------------------------------