CS Úřední věstník Evropské unie C 150/11

Zveřejnění žádosti o změnu podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2015/C 150/11)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1).

ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ ZMĚNY SPECIFIKACE PRODUKTU U CHRÁNĚNÉHO OZNAČENÍ PŮVODU/CHRÁNĚNÉHO ZEMĚPISNÉHO OZNAČENÍ, KTERÁ NENÍ MENŠÍHO ROZSAHU

Žádost o schválení změny v souladu s čl. 53 odst. 2 prvním pododstavcem nařízení (EU) č. 1151/2012

„OLIVE DE NICE“

EU č.: FR-PDO-0105-01277 – 17.11.2014

CHOP ( X ) CHZO ( )

1. Seskupení žadatelů a oprávněný zájem

Syndicat interprofessionnel de l’olive de Nice

Box 58 MIN Fleurs 6 06296 Nice Cedex 3 FRANCE Tel: +33 497257644 Fax: +33 493176404 E-mail: aoc.olive@aocolivedenice.com

Seskupení Syndicat interprofessionnel de l’olive de Nice se skládá z producentů a ze zpracovatelů „Olive de Nice“ a má oprávněný zájem na podání žádosti.

2. Členský stát nebo třetí země

Francie

3. Položka specifikace produktu, jíž se změna (změny) týká (týkají)

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

4. Druh změny (změn)

—

☒

—

☐

5. Změna (změny)

Popis produktu

Popis stolních oliv a olivové pasty „Olive de Nice“ byl přepracován a doplněn. Změny se týkají následujících vlastností:

U stolních oliv:

— velikost oliv se výrazně zvýšila, a to z hodnoty 50 až 70 plodů na 100 gramů na hodnotu 40 až 70 plodů na 100 gramů. Zvýšením odbornosti producentů, lepším zavlažováním a cílenějším hnojením se výrazně zvýšila velikost oliv. Nemění se však charakteristika stolních oliv „Olive de Nice“ jakožto „malých“ plodů, jež je odlišuje od jiných stolních oliv.

— Přesněji se popisuje barva oliv: výrazy „nažloutle zelená až hnědá“ a „zelenožlutá až hnědá“ se v různých dokumentech, které byly předkládány v souvislosti se žádostí o zápis názvu do rejstříku CHOP, používaly nahodile. V zájmu jasnosti se navrhuje sjednotit názvosloví a používat spojení „nažloutle zelená až hnědá“.

— Upřesňuje se, že oliva „Olive de Nice“ je typicky „hladká“ a že „není příliš slaná“, což je dáno technikou odstraňování hořkosti.

— Seznam aromat se doplňuje o konzervované ovoce, bublaninu, staré víno nebo kůži, protože výraz „sušené ovoce“ k popsání oliv „Olive de Nice“ nestačil.

— Povinně se zavádí více či méně častý výskyt stopek – jsou buď přímo na olivách nebo volně plavou v nálevu. Přítomnost stopek je pro olivy „Olive de Nice“ charakteristická a je nejen typickým znakem odrůdy (plody visí na dlouhých stopkách), ale vyplývá též ze způsobu sklizně – sklepávání.

— S cílem lépe popsat olivy v souvislosti s normou pro stolní olivy Codex (CODEX STAN 66-1981, revidováno v roce 1987) se uvádí, že olivy jsou celé, nerozmačkané, nekrájené a nearomatizované.

U olivové pasty:

— se detailněji popisuje její barva. Místo původního požadavku na „typické vínově červené zbarvení, nesmí být ani zelené, ani příliš tmavé“ se zavádí popis „pasta má barvu od hnědé přes vínově červenou až po černou“. Toto upřesnění odpovídá barevným odstínům oliv. Olivová pasta se totiž připravuje bez dalších přísad, a zachovává tak vlastnosti původní suroviny. Ne vždy proto musí být „vínově červená“, ale může mít hnědý nebo černý nádech.

— Detailněji se popisuje krémový charakter a jemnost pasty. Olivová pasta musí být homogenní a přiměřeně krémová. Pasta není „hrubě mletá“, jak lze doložit na velikosti zrn o velikostí nejvýše 3,5 mm (velikost ok pasírovacího síta). Uvádí se rovněž, že se v ní v omezeném množství mohou vyskytovat kousky slupek nebo stopek.

— Stejně jako u stolních oliv se i u olivové pasty doplňují aromata. Olivová pasta vykazuje stejná aromata jako stolní olivy: konzervovaného a sušeného ovoce, bublaniny, starého vína, kůže, ale též jemného pečiva, opékaného chleba a třešňovice. Aromata jemného pečiva, opékaného chleba a třešňovice, o něž se popis doplnil, vznikají zejména přidáním oleje „Huile d’olive de Nice“, ale bezesporu i samotnou přípravou pasty.

— Upřesňuje se, že pasta nesmí být „příliš slaná nebo příliš hořká, nikdy kyselá, nesmí být aromatizovaná“ a zavádí se zákaz aromatizace pasty.

Zeměpisná oblast

Ve specifikaci produktu se objevily chyby v názvech obcí, jež spadají do vymezené zeměpisné oblasti chráněného označení, chyby byly opraveny, ale tyto opravy nemění hranice zeměpisné oblasti.

Jsou také upřesněny kroky, které musí probíhat v zeměpisné oblasti: „všechny kroky od produkce oliv až po jejich zpracování na stolní olivy nebo na olivovou pastu musí probíhat ve vymezené zeměpisné oblasti“.

V souladu s novými vnitrostátními postupy byly rovněž upřesněny způsoby označování pozemků.

Důkazy o tom, že produkt pochází z vymezené zeměpisné oblasti

Položka „Důkaz, že produkt pochází z vymezené zeměpisné oblasti“ byla s ohledem na legislativní vývoj v oblasti vnitrostátních právních předpisů konsolidována a obsahuje zejména oznamovací povinnosti a vedení rejstříků týkajících se vysledovatelnosti produktu a sledování podmínek produkce.

Tato položka byla ostatně doplněna o několik ustanovení týkajících se rejstříků a dokumentů, jež umožňují zaručit zpětnou vysledovatelnost a kontrolu souladu produktů s požadavky specifikace.

Metoda produkce

Odrůdy

Zavádí se pojem „původní místní odrůdy“. Jedná se o „odrůdy, jež byly vysazeny před mrazem roku 1956 a jež jsou v produkční oblasti zastoupené významným počtem stromů“.

Hustota výsadby

Změna má zohlednit zvláštní způsob pěstování olivovníků na terasách oproti jejich pěstování v rovinatém terénu. Olivy s chráněným označením se totiž převážně pěstují právě na velmi strmých svazích, a je to dokonce jedna z jejich charakteristik. Při tomto způsobu pěstování se mohou kořeny stromů dobře rozrůstat a vzhledem ke svažitosti terénu mají všechny stromy dostatek světla. Při výpočtu minimální vzdálenosti mezi jednotlivými stromy se proto doporučuje zohledňovat výšku terasy a nepoužívat v tomto případě minimální plochu 24 m2 na strom.

Ustanovení o minimální vzdálenosti mezi stromy (stanovené na 4 metry) se upřesňují, pokud jde o stromy vysazené po 27. dubnu 2001 (datum původní vyhlášky o schválení CHOP).

Pěstování meziplodin

V souladu s místními zvyklostmi se povoluje, aby se v olivovém háji pěstovaly i ovocné stromy, pokud jejich přítomnost nemá vliv na výslednou kvalitu produktu a pod podmínkou, že jejich množství je menší než 5 % z celkového počtu stromů na daném pozemku.

Zavlažování

Místo původního ustanovení, které umožňovalo zavlažování „až do dozrávání“, se navrhuje stanovit datum, do kterého se smí zavlažovat. Původní formulace je málo přesná a datum dozrávání se může mírně lišit podle zeměpisné polohy v rámci zeměpisné oblasti (pobřeží nebo vnitrozemí), což by mohlo působit při kontrolách problémy.

Nejzazším termínem pro zavlažování byl tedy určen 1. listopad.

Výnos

Maximální povolený výnos se zvyšuje z původních 6 t/ha na max. 10 t/ha. Stromy z mladé výsadby totiž začínají plodit a jejich výnosy dosahují téměř 8 až 10 t/ha. Zároveň nejsou výjimkou ani háje s několik set let starými olivovníky s velmi bujnou korunou a jí úměrnou bohatou úrodou. K optimalizaci výnosů přispívá i profesionalizace producentů a obnovování pozemků.

Dále se upřesnil způsob výpočtu výnosu, aby se vyloučila jakákoliv mylná interpretace. Uvádí se tedy, že výnos se vypočítává vzhledem ke sklizené produkci (a ne vzhledem k celkové produkci stromu, kam patří i plody, které sice spadly na zem, ale nebyly sebrány a nespadají pod CHOP).

Upřesňuje se věk stromů, jež začínají plodit (minimálně 5 roků), aby se zajistila dostatečná kvalita zpracovávaných oliv.

Datum sklizně

Původně se datum zahájení sklizně určovalo na návrh příslušných orgánů rozhodnutím prefekta.

V zájmu zjednodušení správních postupů na vnitrostátní úrovni se navrhuje, aby datum sběru určoval ředitel svazu INAO, a to na odůvodněný návrh seskupení.

Sklizeň

Výraz „mechanicky podporované sklepávání“ se nahrazuje výrazem „mechanické postupy“. Tato textová úprava nemění rozličné způsoby sklízení oliv povolené v rámci CHOP „Olive de Nice“.

Způsob skladování oliv po sklizni

Aby se u stolních oliv zachovala maximální kvalita původní suroviny, navrhuje se zrušit možnost skladovat olivy po sběru v bednách; ty jsou totiž příliš objemné a hrozí zahřátí a pomačkání plodů. Povolené jsou pouze lísky.

Podmínky přípravy

V této verzi specifikace produktu se detailněji vysvětlují jednotlivé kroky při produkci stolních oliv a olivové pasty. První fáze spočívá v konzervaci oliv, následuje jejich zpracování na stolní olivy a olivovou pastu.

Nakládání do nálevu a třídění oliv

Navrhuje se zrušit povinnost olivy nejprve opláchnout. Jednak se jejich oplachování nejeví jako nutné, protože se plody sbírají ze sítěk a zůstanou tedy čisté, jednak podle některých studií hrozí, že se oplachováním podporuje vznik choroby nakládaných oliv zvané „Alambrado“.

Navrhuje se rovněž změnit okamžik třídění oliv až po naložení do nálevu, těsně před jejich zpracováním na stolní olivy nebo na pastu. Dříve se sklizené olivy třídily ještě v den sklizně, dnes tomu již tak není. Díky mechanizaci sklizně je denní várka sebraných plodů objemná, a tak se zdlouhavé třídění přeložilo na klidnější období po sklizni.

Navíc je u olivové pasty jedno, zda jsou plody hladké, celé, nerozdrcené či nepoškozené, protože to nemá na konečnou kvalitu produktu vliv. Navrhuje se proto, aby se u oliv určených k výrobě olivové pasty povinnost třídit zrušila.

Naopak se doplňuje, že se z oliv před jejich zpracováním odstraňují listy, což sice uvedeno nebylo, ale tato činnost se vždy prováděla. Pokud jde o naložení oliv do nálevu, zavádí se lhůta 24 hodin po sklizni, aby zpracovávané olivy vykazovaly kvality původní suroviny. Se stejným cílem se zavedly požadavky na kvalitu u oliv zpracovávaných na stolní olivy a olivovou pastu: plody musejí být „neporušené, nepoškozené hmyzem či chorobami. U zpracovávaných oliv se však toleruje 5 % poměr plodů poškozených hmyzem či chorobami, kromě červivých oliv, jež jsou zcela vyloučeny“.

Příprava olivové pasty

Poměr oleje s chráněným označením „Huile d’olive de Nice“, který se přidává do pasty, aby byla vláčnější, se zvyšuje ze 7 % na maximálně 12 %. Tato změna se jevila jako nutná, aby se zajistil krémový charakter a chuťové vlastnosti pasty.

Označování

Údaje na etiketě používané specificky k označení původu byly uvedeny do souladu s ustanoveními nařízení (EU) č. 1151/2012.

U olivové pasty je povinné uvést kromě názvu chráněného označení též slova „pâte d’olive“ (olivová pasta). Kromě toho je rovněž závazné používat na etiketě produktu s chráněným označením „Olive de Nice“ symbol Evropské unie „AOP“ (CHOP) a slova „appellation d’origine protégée“ (chráněné označení původu) nebo „AOP“ (CHOP).

Ostatní

Vzhledem k vývoji vnitrostátních zákonů a předpisů má položka „Vnitrostátní požadavky“ formu tabulky shrnující hlavní kontrolované prvky, jejich referenční hodnoty a metodu hodnocení.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

„OLIVE DE NICE“

EU č.: FR-PDO-0105-01277 – 17.11.2014

CHOP ( X ) CHZO ( )

1. Název

„Olive de Nice“

2. Členský stát nebo třetí země

Francie

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 1.6. Ovoce, zelenina a obiloviny v nezměněném stavu nebo zpracované

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

Chráněné označení původu „Olive de Nice“ se vztahuje jak na stolní olivy, tak na olivovou pastu, které pocházejí výlučně z odrůdy Cailletier.

Stolní olivy „Olive de Nice“ jsou malé olivy (v rozmezí 40 a 70 plodů na 100 gramů), v barevných tónech od nažloutle zelené po hnědou a od vínově červené až po temně fialovou. Olivy mají hladkou slupku, pevnou dužninu, kterou lze snadno oddělit od pecky. Jsou nahořklé, nikdy nejsou kyselé ani příliš slané. Vykazují typická aromata konzervovaného ovoce (sušená švestka, třešeň), bublaniny, sušeného ovoce, dále vůni starého vína a kůže.

Olivy jsou celé, nerozmačkané, nerozkrájené a nejsou aromatizované. Dalším charakteristickým rysem je více či méně častý výskyt stopek – jsou buď přímo na olivách nebo volně plavou v nálevu.

Olivová pasta „Olive de Nice“ vykazuje aromata konzervovaného ovoce (sušená švestka, třešeň), bublaniny, jemného pečiva, opékaného chleba, sušeného ovoce, dále vůni starého vína, třešňovice a kůže. Pasta má barvu od hnědé přes vínově červenou až po černou. Textura je homogenní a přiměřeně krémová. V omezeném množství se v ní mohou vyskytovat kousky slupek nebo stopek. Pasta není ani hrubě mletá (pasíruje se přes síto o velikosti ok nejvýše 3,5 mm), ani příliš slaná nebo hořká a nikdy není kyselá. Jakákoliv aromatizace je zakázána.

3.3. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu) a suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

—

3.4. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Všechny kroky od produkce oliv až po jejich zpracování na stolní olivy nebo na olivovou pastu musí probíhat ve vymezené zeměpisné oblasti.

3.5. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd. produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

—

3.6. Zvláštní pravidla pro označování produktu, k němuž se vztahuje zapsaný název

Kromě povinných údajů vyplývajících z právních předpisů v oblasti označování potravin a jejich uvádění na trh se na štítcích stolních oliv a olivové pasty s chráněným označením „Olive de Nice“ uvádí:

— název chráněného označení původu „Olive de Nice“, slova „pâte d’olive“ (olivová pasta), dále „appellation d’origine protégée“ (chráněné označení původu) nebo „A.O.P.“ (CHOP). Tato označení se uvádí ve stejném optickém poli. Jsou napsána viditelným, čitelným, nesmazatelným a dostatečně velkým písmem, které jasně vystupuje z rámečku, ve kterém je natištěno, aby se tyto údaje mohly jasně odlišovat od ostatních psaných údajů a obrázků.

— logo Evropské unie pro CHOP.

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

Vymezenou oblast oliv a olivové pasty s právem používat označení „Olive de Nice“ tvoří tyto obce v departmentu Alpes-Maritimes:

— Aiglun, Antibes, Biot, Bouyon, Cannes, Clans, Conségude, Les Ferres, Malaussène, Mandelieu-la-Napoule, Massoins, Nice, Roquestéron-Grasse, La Tour, Tournefort, Vallauris, Villars-sur-Var,

— obce v kantonech: Le Bar-sur-Loup (kromě obcí Caussols a Courmes), Breil-sur-Roya, Cagnes-sur-Mer-Centre, Cagnes-sur-Mer-Ouest, Le Cannet, Carros, Contes, L’Escarène, Grasse-Nord, Grasse-Sud, Lantosque, Levens, Menton-Est, Menton-Ouest (kromě obce Roquebrune-Cap-Martin), Mougins, Nice 13e Canton, Roquebillière (kromě obce Belvédère), Roquesteron, Saint-Laurent-du-Var-Cagnes-sur-Mer-Est, Saint-Vallier-de-Thiey (kromě obcí Escragnolles a Saint-Vallier-de-Thiey), Sospel (kromě obce Moulinet), Vence, Villefranche-sur-Mer (kromě obcí Cap-d’Ail a Saint-Jean-Cap-Ferrat).

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

5.1. Specifičnost zeměpisné oblasti

Zeměpisná oblast se nachází v regionu, jehož ráz utvářely olivové háje a zpracovatelské podniky a původní rysy přírodního prostředí (z hlediska topografického, pedologického i klimatického).

Olivové háje jsou vysázené v oblasti, kde hory sestupují k moři a kde se mořský i horský vliv vzájemně prolíná. Největším vodním tokem je řeka Var s přítoky Vésubie, Tinée a Estéron. Pěstování olivovníků se rozšířilo na dolních tocích těchto řek, protože úbočí jsou tu méně strmá než na horních tocích. Olivové háje leží ve zvlněném terénu – na pahorcích, na plošinách blízko pobřeží a strmých svazích, jež jsou často terasovitě upravené. Místní půda je pro pěstování olivovníků obzvlášť vhodná. Jedná se o koluvizem s množstvím vápenatých nebo slínovo-vápenatých mrazových zvětralin a s vápenato-jílovitou texturou.

Podnebí olivovníkové oblasti je středomořské s pronikáním horského klimatu, s mírnými teplotami (v zimě 4 až 11 °C), s četnými srážkami (800 až 1 100 mm) a s velmi dlouhou délkou slunečního svitu (2 760 hodin ročně). U pobřeží nejsou silné mrazy a ve vnitrozemí pod nadmořskou výškou 750 m mrzne pouze výjimečně. V tomto prostředí, které je typické absencí silných větrů, si odrůda Cailletier během staletí získala pozici dominantní odrůdy olivových hájů v okolí Nice.

Pro obyvatelstvo hrabství „comté de Nice“ (jak se nazývalo území spadající v letech 1526 až 1847 pod Savojsko) a Azurového pobřeží olivovníky vždy představovaly jednu z nejdůležitějších plodin. Sklizeň obvykle začíná v listopadu a trvá až do dubna. Intenzivněji se sklízí od ledna do března, kdy se sklízejí olivy zralejší, z nichž alespoň polovina má vínově červenou barvu. Olivy se očesávají přímo ze stromů nebo se tradičním způsobem nebo mechanicky sklepávají.

Olivy „Olive de Nice“ jsou tradiční přísadou niceského salátu. Připravují se místní tradiční metodou, kdy se olivy nejprve „konzervují“ louhováním v chloridu sodném bez jiných přísad kromě soli, a to alespoň po dobu tří měsíců před uvedením na trh.

Olivová pasta se připravuje přímo z naložených oliv. Olivy se pouze nechají odkapat, odsolí se, odstředěním se odpeckují, a aby byla textura pasty homogenní, přidá se do ní olej s chráněným označením „Huile d’olive de Nice“ v maximálním množství 12 % hmotnosti pasty.

5.2. Specifičnost produktu

Stolní olivy „Olive de Nice“ jsou malé olivy (mezi 40 a 70 plody na 100 gramů), celé, nerozmačkané, nekrájené a nearomatizované, v typické paletě tónů od nažloutle zelené po hnědou a od vínově červené až po temně fialovou. Olivy mají hladkou slupku, velkou pecku a pevnou dužninu, kterou lze od pecky snadno oddělit. Je pro ně typická slabá nahořklost a absence kyselosti. Aromata oliv připomínají konzervované ovoce (sušená švestka, třešeň), bublaninu, sušené ovoce, vůni starého vína a kůže. Typická je přítomnost stopek přímo na olivách nebo volně plovoucích v nálevu. Produkty s označením „Olive de Nice“ pocházejí výlučně z odrůdy Cailletier. Olivová pasta vykazuje aromata konzervovaného ovoce (sušená švestka, třešeň), bublaniny, jemného pečiva, opékaného chleba, sušeného ovoce, dále vůni starého vína, třešňovice a kůže. Stolní olivy mají barvu od hnědé přes vínově červenou až po černou. Vyznačuje se homogenní a přiměřeně krémovou texturou. Ceněna je pro svoji nepříliš slanou, nepříliš hořkou a nikdy kyselou chuť.

5.3. Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a jakostí nebo vlastnostmi produktu (u CHOP) nebo specifickou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností produktu (u CHZO)

Specifické rysy zeměpisné oblasti zformovaly jak region Nice, v němž se olivovníky pěstují, tak i typické vlastnosti produktu „Olive de Nice“. Department Alpes-Maritimes, tedy ta část Alp, jež přímo hraničí s mořem, má omezenou zemědělskou plochu. Orná půda je zde vzácná, a olivovníky se musí vysazovat na terasovitých pozemcích. Na některých obzvlášť neúrodných místech představuje pěstování olivovníků jediný způsob využití půdy: příkré svahy jsou zúrodněné díky kamenným zídkám, jež brání erozi vody a zpevňují půdu. Na terasách se rozprostírají olivové háje – tolik typické pro krajinu v okolí města Nice.

Zeměpisná oblast má specifické středomořské podnebí. Mírné proudění vzduchu a zřídka se vyskytující mráz, velmi dlouhá doba slunečního svitu, vydatné srážky na jaře a na podzim – to vše podporuje pěstování olivovníků, a to až do nadmořské výšky 700 m.

V těchto zvláštních podmínkách vymezené zeměpisné oblasti tvoří 95 % výsadby odrůda Cailletier, jež je regionu perfektně uzpůsobená. Právě mírné klima spolu s terasovitým rozložením hájů u moře i v hornatých oblastech jsou důvodem, proč lze sklízet od okamžiku dozrávání plodů od listopadu do dubna. Kvůli typickým rysů odrůdy (vysoké stromy s převislými větvemi), zvyku provádět celou sklizeň najednou a protože jsou jednotlivé větve různě vystavené slunci, nemají plody jednotnou barvu. Sklizené olivy tak mohou být nažloutle zelené až hnědé a vínově červené až temně fialové.

Tato odrůda plodí olivy malé, s velkou peckou, pevnou, ale málo masitou dužninou. Je obzvlášť vhodná k nakládání do solného láku, v němž olivy pozvolna ztrácejí hořkost. Tento způsob přípravy je v oblasti Nice tradiční. Louhováním pouze v soli bez dalších přísad si olivy zachovají vlastnosti původní suroviny a aroma sušených plodů, jímž se vyznačuje stolní olej „Huile d’olive de Nice“, se objevuje i ve stolních olivách. Pomalým louhováním olivy postupně ztrácejí většinu hořkosti, konzervují se a zůstávají hladké. Vznikají nová aromata, například konzervovaného ovoce, jemného pečiva nebo starého vína. Přítomnost stopek přímo na olivách nebo volně plovoucích v nálevu je nejen typickým znakem odrůdy (plody visí na dlouhých stopkách), ale je dána též způsobem sklizně (sklepávání), pokud se využívá.

Díky jednoduché přípravě olivové pasty vzniká přirozený a originální produkt bez přísad, který si zachoval vlastnosti původní suroviny a v němž lze nalézt typická aromata stolních oliv. Přidáním malého množství oleje „Huile d’olive de Nice“ je textura pasty charakteristicky homogenní a krémová.

Produkty „Olive de Nice“ se těší věhlasu, který zdaleka přesahuje region jejich původu a tradiční oblast středomořské kuchyně. Prodávají se zejména v Paříži a jejím okolí, ale zároveň v řadě zemí, ve Spojených státech, Velké Británii, Německu a ve Skandinávii.

Odkaz na zveřejnění specifikace

(čl. 6 odst. 1 druhý pododstavec tohoto nařízení (2))

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-41f32a74-4491-4034-a352-eb0a9979554c/telechargement

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Viz poznámka pod čarou 1.