Ambiciózní politika v oblasti změny klimatu je nedílnou součástí iniciativy energetická unie a je rovněž začleněna do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, jejž schválili evropští lídři v říjnu 2014. V roce 2015 uplynulo deset let od zavedení systému EU pro obchodování s emisemi (dále jen „systém EU ETS“), základního stavebního kamene strategie EU pro snížení emisí skleníkových plynů. Díky rezervě tržní stability a potřebným opatřením navrženým s cílem splnit náročnější cíle, o nichž bylo rozhodnuto v rámci politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, zajistí systém EU ETS rozumnou cenu emisí uhlíku, podpoří snižování emisí skleníkových plynů a bude působit jako technologicky neutrální, nákladově efektivní a celounijní motivační faktor pro investice do nízkouhlíkových technologií. Prostřednictvím tvorby cen na úrovni EU nejenže tento systém posiluje systém fungování vnitřního trhu s energií, ale rovněž podněcuje zavádění obnovitelných zdrojů energie a dalších nízkouhlíkových a energeticky účinných technologií.

Otázky týkající se letecké dopravy jsou popsány zejména v oddílu 5 této zprávy.





2.SYSTÉM EU ETS VE TŘETÍ FÁZI OBCHODOVÁNÍ



Systém EU ETS byl zaveden v roce 2005 a vytvořil základ strategie Evropské unie pro nákladově efektivní snižování emisí oxidu uhličitého (CO2) a dalších skleníkových plynů. Nejedná se pouze o první velký trh s uhlíkem na světě, ale tento systém je stále trhem největším, když na něj připadají více než tři čtvrtiny povolenek obchodovaných na mezinárodním trhu s uhlíkem.

Systém EU ETS v současnosti zahrnuje přibližně 11 000 elektráren a výrobních zařízení ve dvaceti osmi členských státech EU, na Islandu, v Norsku a v Lichtenštejnsku, a také emise vyprodukované více než 600 leteckými společnostmi, jež létají mezi evropskými letišti.

Systém je založen na zásadě „cap and trade“, tedy obchodním systému stanovujícím stropy emisí. Je určen strop, tj. limit, pro celkové množství určitých skleníkových plynů, které mohou být vypuštěny z továren, elektráren a dalších zařízení zařazených do systému. Strop se v průběhu času snižuje tak, aby klesaly celkové emise.

V roce 2020 budou emise z odvětví spadajících do systému EU ETS o 21 % nižší než v roce 2005. Odhaduje se, že do roku 2030 klesnou o 43 %.

V roce 2013 systém EU ETS vstoupil do třetí víceleté fáze obchodování, jež potrvá do roku 2020. Poté, co byla provedena rozsáhlá revize systému schválená v roce 2009, je nyní řízen podle jednotnějších pravidel. Během třetí fáze byla v mnohých ohledech vylepšena jeho koncepce, a to především prostřednictvím těchto prvků:

 jednotný, celounijní strop pro povolenky snižující se ročně o 1,74 %, jenž nahradil předchozí systém vnitrostátních stropů a zajistil vyšší předvídatelnost a stabilitu,

 základním postupem rozdělování povolenek není přidělování bezplatných povolenek , ale dražby, jež podléhají nařízení o dražbě povolenek EU ETS zajišťujícímu otevřený, transparentní, harmonizovaný a nediskriminační postup při dražbách povolenek,

 harmonizovaná pravidla pro přidělování bezplatných povolenek, vycházející z ambiciózních referenčních hodnot zajišťujících plnění cílů předem stanovených pro celou EU,

předpisy pro monitorování a vykazování a pro ověřování výkazů emisí a akreditaci ověřovatelů a dohled nad nimi,

přísnější pravidla a podmínky pro používání mezinárodních uhlíkových kreditů v rámci systému EU ETS s harmonizovanými limity pro jejich používání provozovateli,

centrální elektronický registr Unie, který nahradil národní registry a řídí se nařízením o registru,

emisní povolenky, derivátové finanční nástroje nebo od nich odvozené dražené produkty podléhají směrnici a nařízení o trzích finančních nástrojů, jež jsou součástí balíčku MiFID 2, (od ledna 2017) a nařízení o zneužívání trhu (od ledna 2017).

Ačkoli tato reforma z velké části vyřešila počáteční obtíže provázející zavádění systému EU ETS, dopad hospodářské krize, jež začala v roce 2008, byl nebývalý. V jejím důsledku se vytvořil přebytek povolenek, jenž v průběhu let narostl až na dvě miliardy povolenek v roce 2012. V první zprávě o trhu s uhlíkem zveřejněné v roce 2012 se očekávalo, že přebytek povolenek dosáhne hodnoty dvou miliard až v roce 2013, že do roku 2014 se růst přebytku zpomalí, a neočekávalo se, že se celkový přebytek sníží do roku 2020. Tato zvyšující se nerovnováha na trhu společně se slabým signálem o ceně vyvolaly intenzivní veřejnou debatu o možnostech politiky, jež byly ve zprávě o trhu s uhlíkem z roku 2012 navrženy s cílem řešit aktuální problémy systému EU ETS. Systém dostatečně nepodněcoval investice do nízkouhlíkových technologií a rovněž zvyšoval pravděpodobnost, že se budou zavádět nové vnitrostátní politiky. Proto Komise v listopadu 2012 navrhla krátkodobé opatření, jímž by se odložila dražba 900 milionů emisních povolenek na období 2019–2020 (největší počet by byl dražen v závěru fáze). Evropský parlament a Rada návrh schválily v prosinci 2013 a odložení dražeb se začalo provádět v březnu 2014. Zpráva o trhu s uhlíkem z roku 2012 uváděla několik možností strukturálních opatření, jež by řešila velmi nevyvážené nahromaděné množství povolenek. Poté byl v lednu 2014 současně se sdělením týkajícím se rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 předložen návrh právního předpisu pro vytvoření rezervy tržní stability (viz oddíl 10.1.). Evropský parlament a Rada návrh schválily v říjnu 2015.

V říjnu 2014 se hlavy členských států EU a předsedové vlád členských států EU shodli na hlavních cílech a struktuře rámce politiky EU v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030. Schválené cíle zahrnují snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 nejméně o 40 % oproti úrovním v roce 1990. Tento domácí cíl snížit emise nejméně o 40 % bude společně plnit celá EU, a to nákladově efektivním způsobem a prostřednictvím snižování emisí v odvětvích spadajících do systému ETS i v odvětvích mimo něj. Správně fungující, reformovaný systém EU ETS společně s nástrojem pro stabilizaci trhu, jejž navrhla Komise, utvoří základní mechanismus pro splnění tohoto cíle, který odpovídá snížení emisí v odvětvích zahrnutých do systému EU ETS o 43 % oproti roku 2005. Dne 15. července 2015 Komise předložila legislativní návrh na revizi systému EU pro obchodování s emisemi v souladu s rámcem politiky EU v oblasti klimatu a energetiky pro období do roku 2030 (viz oddíl 10.2.).

3.INFRASTRUKTURA SYSTÉMU EU ETS



Tento oddíl vysvětluje základní infrastrukturu systému EU ETS, a to včetně jeho rozsahu (tj. na jaké druhy zařízení a plynů se systém vztahuje) a registru Unie, jenž zaznamenává držení povolenek a transakce s nimi.