EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 20.11.2017 COM(2017) 657 final ZPRÁVA KOMISE RADĚ o městské agendě EU



1.Úvod Amsterodamský pakt, který byl členskými státy Evropské unie (EU) schválen v květnu 2016, byl vypracován v úzké spolupráci s Komisí. Tento pakt zavádí městskou agendu EU, což je historický krok na cestě k užšímu zapojení měst do rozvoje politik EU a vnitrostátních politik. Poskytuje městům příležitost předložit konkrétní opatření ve prospěch zlepšování právní úpravy, lepšího financování a lepších znalostí politik EU a vnitrostátních politik. Jedná se o inovativní pracovní metodu, která zavádí do praxe víceúrovňovou správu, kdy agendu řídí společně všichni zúčastnění partneři, přičemž jejich účast je dobrovolná, inkluzivní a rovnocenná. Bylo určeno dvanáct záležitostí, jež jsou pro rozvoj měst obzvláště důležité a které budou řešeny integrovaným způsobem. V červnu 2016 potvrdila Rada Evropské unie význam městské agendy EU a vyzvala Komisi a členské státy EU, aby se plně zapojily do jejího provádění. Závěry Rady o cílech a prioritách EU a jejích členských států, které byly přijaty pro 3. konferenci OSN o bydlení a udržitelném rozvoji měst (Habitat III), představují některé hlavní rysy rozvoje měst. V závěrech se vyžaduje integrovaný a místně podmíněný přístup k rozvoji měst (spolu s dlouhodobou vizí), který je nezbytný pro podporu dobře spravovaných, sociálně inkluzivních, bezpečných, odolných a hospodářsky prosperujících měst všech velikostí. Městská agenda EU je s tímto zcela v souladu. Města jsou důležitými hybnými silami hospodářského růstu v EU. Ve městech žije většina občanů, je v nich vytvářen největší podíl hrubého domácího produktu, prováděna velká část politik a právních předpisů EU a vynakládána významná část finančních prostředků EU. Města jsou mimoto účastníky otevřených inovací, jež umožňují víceúrovňové, vícerozměrné a víceodvětvové interakce mezi jednotlivými zúčastněnými stranami podílejícími se na společné tvorbě, společném navrhování a společném provádění integrovaných a inovativních řešení. Města jsou rovněž místa, kde lze využít příležitosti vyplývající z městského kontextu (např. přechod k nízkým emisím, oběhové hospodářství, čistá mobilita, kulturní nabídka atd.). Současně má na města silný dopad mnoho problémů, jimiž se lze nejlépe zabývat na úrovni měst. Tyto problémy mohou souviset s globálními otázkami (např. nezaměstnanost, migrace, dopady katastrof zhoršené změnou klimatu, nedostatek vody, udržitelná výroba a spotřeba nebo ztráta biologické rozmanitosti, šedá a černá ekonomika atd.), mohou se však týkat i místních záležitostí, jež úzce souvisejí s kvalitou života jejich občanů (např. kvalita ovzduší, rekreační plochy, objem dopravy a úroveň hluku, znečištění vod atd.). Bílá kniha o budoucnosti Evropy zdůraznila, že „mnozí Evropané si myslí, že Unie je buď příliš vzdálená, nebo že přehnaně zasahuje do jejich každodenních životů“ . Jelikož města představují pro občany jednu z nejbližších úrovní správy, může spolupráce s městy přiblížit EU občanům. EU a města by proto měla spolu s členskými státy, regiony a zúčastněnými stranami spolupracovat na přizpůsobení politik potřebám občanů, a tudíž zajistit viditelné zlepšení každodenního života občanů. Dynamika otázek týkajících se měst se zvyšuje nejen v EU, nýbrž i na celosvětové úrovni, kde mohou EU a její členské státy pomoci při formování nové městské agendy. Nová městská agenda odráží a posilňuje zásady a klíčová poselství Amsterodamského paktu. Nová městská agenda vytváří vzájemně prospěšný vztah mezi urbanizací a udržitelným rozvojem a bude usměrňovat politiky a financování rozvoje měst v příštích dvaceti letech. Městská agenda EU přispívá k vnější spolupráci v zájmu dosažení udržitelných měst na celosvětové úrovni a posiluje potenciál pro inkluzivní, bezpečný, odolný a udržitelný rozvoj měst, který je vymezen novým Evropským konsensem o rozvoji a připravovaným pracovním dokumentem útvarů Komise o městech a místních orgánech ve třetích zemích. Rada Evropské unie uznala, že městská agenda EU představuje hlavní mechanismus pro provádění nové městské agendy v Evropské unii . Městská agenda EU poskytuje rovněž důležitý impulz k řadě dalších mezinárodních dohod. Tak je tomu zejména v případě 11. cíle udržitelného rozvoje v rámci Agendy pro udržitelný rozvoj 2030, který požaduje, aby „města a obce“ byly „inkluzivní, bezpečné, odolné a udržitelné“, a dalších cílů souvisejících s městy. Podporuje rovněž Pařížskou dohodu o změně klimatu, která je vůbec první všeobecnou, právně závaznou celosvětovou dohodou o klimatu, jež uznává rozhodující úlohu měst při snižování emisí, a Sendajský rámec pro snižování rizika katastrof . Podnítila také vypracování nedávno přijaté „městské agendy Unie pro Středomoří“. Cílem této zprávy je popsat počáteční fázi provádění a předběžné výsledky městské agendy EU, jichž bylo dosaženo do října 2017. První část je věnována provádění a vyzdvihuje hlavní rysy pracovní metody. Druhá část je vyhrazena výsledkům a představuje dopady, které městská agenda EU doposud měla na tvorbu politik, a rovněž některé předběžné návrhy, pokud jde o zlepšování právní úpravy, lepší financování a lepší znalosti, a to prostřednictvím prvních návrhů akčních plánů. 2.Provádění Městská agenda EU „zaštiťuje“ všechny iniciativy v oblasti městské politiky. Jako taková by měla být prováděna všemi příslušnými subjekty na všech úrovních. Klíčovou úlohu hrají partnerství (skupiny odborníků Komise, členských států, měst a zúčastněných stran). V jejich rámci se všechny úrovně správy účastní každé fáze a činnosti za stejných podmínek, sdílejí tudíž odpovědnost za výsledky a každodenně spolupracují: orgány a poradní instituce EU, ministerstva členských států, regionální orgány, městské orgány a zúčastněné strany. Po jednom roce zkušeností se členové domnívají, že pracovní metoda je velmi pozitivní, jelikož podporuje vlastní odpovědnost a zlepšuje obsah výstupů. V Amsterodamském paktu je určeno dvanáct prioritních témat. Tato témata byla zvolena s přihlédnutím k prioritám strategie EU 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění: začleňování migrantů a uprchlíků; chudoba ve městech; bydlení; kvalita ovzduší; oběhové hospodářství; pracovní místa a dovednosti v místní ekonomice; adaptace na změnu klimatu (včetně řešení v oblasti zelené infrastruktury); transformace energetiky; udržitelné využívání půdy a přírodní řešení; městská mobilita; digitální přechod a inovativní a odpovědné zadávání veřejných zakázek. Těmto prioritním tématům je věnována pozornost s přihlédnutím k řadě průřezových záležitostí, jež odrážejí některé důležité politiky EU, zejména územní rozměr: potřeba navázání náležité spolupráce mezi městy a venkovskými oblastmi; význam malých a středních měst; přidaná hodnota řádného územního plánování, které může ovlivnit živelný růst měst a činnost v centrech měst; vazby s mezinárodním rozměrem, zejména novou městskou agendou a cíli udržitelného rozvoje; obecná zásada začleňování hlediska rovnosti žen a mužů atd. Partnerství analyzují problémy a překážky s cílem doporučit cílená, konkrétní a proveditelná opatření ve formě akčního plánu, který má být dokončen do dvou let od zahájení činnosti. Jejich návrhy přijaté na základě konsensu zahrnují zlepšování právní úpravy, financování a znalostí, mohou se však vztahovat i na politiky, správu a postupy. Tento přístup přihlíží k rozmanitosti měst a jejich širšímu územnímu kontextu v zájmu přispění k cíli Unie týkajícímu se územní soudržnosti. Všech dvanáct partnerství bylo založeno ve třech fázích v období od května 2016 do června 2017 (čtyři partnerství za nizozemského předsednictví, čtyři za slovenského předsednictví a čtyři za maltského předsednictví). Zúčastněné členské státy a města byla navržena členskými státy, Výborem regionů, sítí Eurocities, Radou samosprávných obcí a regionů a programem URBACT a vybrala je skupina generálních ředitelů pro městské záležitosti. O účast v partnerstvích projevil zájem vysoký počet měst a partnerů (celkem bylo obdrženo přibližně 250 žádostí). Pokrytí partnerství je velmi široké: 22 členských států, 84 měst, 13 generálních ředitelství Komise, dvě sdružení měst (síť Eurocities a Rada samosprávných obcí a regionů), EIB (v 8 partnerstvích) a řada zúčastněných stran, jako jsou sdružení, nevládní organizace, výzkumné a vzdělávací instituce a podnikatelská zastoupení (např. Evropská federace národních organizací pracujících s bezdomovci, Polis – síť evropských měst a regionů spolupracujících v oblasti místní dopravy, Housing Europe). Je třeba rovněž zdůraznit, že složení partnerství je vyvážené s účastí většiny členských států, měst všech velikostí, všech částí EU a všech úrovní hospodářského a sociálního rozvoje, jakož i některých regionálních sítí měst a regionů. Aby bylo zajištěno, že partnerství budou funkční, je jejich velikost omezena na patnáct až dvacet členů. Klíčový význam má proto úplná transparentnost činnosti a možnost subjektů, které nejsou jejich členy, vyjádřit svůj názor. To se uskutečňuje prostřednictvím interaktivní webové stránky nazvané „Futurium“, která všem zainteresovaným subjektům umožňuje získat informace a poskytnout zpětnou vazbu (např. ohledně prvních návrhů akčních plánů předložených partnerstvími), řady pracovních setkání a rovněž konference na vysoké úrovni, kterou Komise organizuje co dva roky pod názvem „fórum CITIES“. Městská agenda EU vyžaduje, aby byly problémy řešeny integrovaným způsobem. Prioritní témata vyžadují vstupní informace od odborníků z různých oblastí politiky a jejich spolupráci. Například zlepšení kvality ovzduší je záležitostí, která vyžaduje řešení otázek souvisejících s dopravou, energetikou, udržitelným řízením přírodních zdrojů, přírodními řešeními, zdravím, správou, bydlením, infrastrukturou, podnikáním, výstavbou, finančními modely a výzkumem a inovacemi. V souladu s tímto přístupem se práce partnerství účastní odborníci z řady generálních ředitelství Evropské komise, což zejména zajišťuje, že pokrývají mnoho politik a nástrojů EU, jež jsou důležité pro města, a že spolupracují s cílem zabránit zdvojování, zajistit doplňkovost a využít synergie. K posílení komplexního přístupu k městským záležitostem a konzistentních návrhů k řešení těchto problémů koordinují partnerství vzájemně svou činnost.‎ 3.První výsledky 3.1.Dopad na tvorbu politik

3.1.1.Města Města jsou nejen místy, kde jsou prováděny politiky a nástroje EU, nýbrž mohou se podílet také na vypracovávání politik EU, jež se zabývají problémy, jimž města čelí. Prostřednictvím činnosti v rámci partnerství mnoho měst skutečně prokázalo svou schopnost přispívat smysluplně k tvorbě politik EU. Ne všechna města však mohou investovat čas a zdroje do činnosti na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU. Je proto důležité zvyšovat informovanost a podporovat účast měst, která se na činnosti partnerství nepodílejí přímo. Důležitou výzvou pro příští roky je podpora a budování kapacit, aby mohla města uplatňovat integrované přístupy na místní úrovni prostřednictvím inovativní spolupráce mezi správními orgány, podnikatelským sektorem a občany, přičemž současně nedochází k zvyšování počtu iniciativ a sítí. 3.1.2.Členské státy Členské státy jsou při provádění městské agendy EU velmi aktivní a hrají klíčovou úlohu v řízení procesu. Během posledních tří předsednictví (nizozemské, slovenské a maltské předsednictví) probíhal tento proces hladce s výběrem partnerů pro každé z dvanácti partnerství, sledováním již založených partnerství a diskusemi za účelem řízení celkového procesu. Městská agenda EU a nová městská agenda vyvolaly v některých členských státech rovněž obnovený politický zájem o rozvoj či posílení vnitrostátní městské politiky. Tento proces má široký potenciál při co nejlepším využití dynamiky měst a zajištění začlenění iniciativ měst a územního plánování do vnitrostátních a regionálních strategií rozvoje země. To může posílit spolupráci mezi celostátní a místní úrovní, vést k zapojení měst a zúčastněných stran do navrhování politik a umožnit sdílení poznatků a osvědčených postupů s ohledem na společné záležitosti. 3.1.3.Orgány a instituce EU Komise usnadňuje celkový proces tím, že na schůzky partnerství přináší odborné znalosti ohledně politik EU, zajišťuje sekretariát pro partnerství a uskutečňuje komunikační činnosti se všemi zúčastněnými stranami. Komise posílila koordinaci politik s cílem zajistit lepší soudržnost mezi politikami EU, zabránit zdvojování, zajistit doplňkovost a využít synergie. Tuto koordinaci je třeba v příštích letech posílit, aby bylo plně dosaženo výsledků. Ke koordinaci dochází jak v politické rovině, v rámci projektového týmu pro městské záležitosti, tak na operativní úrovni, v rámci meziútvarové skupiny pro městské záležitosti, která koordinuje vypracování politik. Městská agenda EU představuje společný rámec pro iniciativy Komise v oblasti městské politiky. Tak je tomu zejména v případě evropské iniciativy pro inteligentní města, iniciativy společného plánování „Městská Evropa“ , programu Horizont 2020 , Paktu starostů a primátorů (kde je mnoho opatření v souladu s klíčovými prioritami jak městské agendy EU, tak i nové městské agendy, tj. právo na město; veřejné prostory; odolnost měst), Městských inovativních opatření (kde byly výzvy přizpůsobeny dvanácti tématům městské agendy EU) a mezinárodních závazků. Městská agenda EU je plně začleněna do práce v rámci Komise a odkazuje se na ni v řadě klíčových politických dokumentů, jako je: sdělení „Evropa v pohybu – Agenda pro sociálně spravedlivý přechod na čistou, konkurenceschopnou a propojenou mobilitu pro všechny“; akční plán EU pro „eGovernment“ na období 2016–2020 v rámci strategie pro jednotný digitální trh v Evropě zahrnující jako jedno z klíčových opatření činnost partnerství pro digitální přeměnu; sdělení „Urychlení inovací v oblasti čisté energie“, v němž jsou zahrnuty urbanistické aspekty, se zvláštním opatřením týkajícím se „inteligentních, udržitelných a inkluzivních městských demonstračních projektů a osvědčených postupů ve městech“, a akční plán pro integraci státních příslušníků třetích zemí, který odkazuje na partnerství pro začlenění migrantů a uprchlíků jako na rámec pro výměnu zkušeností a osvědčených postupů. Evropský parlament je v městské agendě EU velmi důležitým hráčem kvůli politickým podnětům pro partnerství a financování sekretariátu. Jakmile jsou opatření dokončena, budou předložena Evropskému parlamentu, aby uvážil, jak by je bylo možno využít v rámci jeho činnosti jakožto spolunormotvůrce. Výbor regionů a Evropský hospodářský a sociální výbor jsou silnými stoupenci městské agendy EU a pravidelně jednají o otázkách týkajících se měst. Komise COTER schválila „monitorovací strategii k provádění městské agendy pro EU“. Evropská investiční banka (EIB) se aktivně podílí na městské agendě EU. EIB zřídila pracovní skupinu pro městskou agendu, jejímiž členy jsou zástupci všech útvarů EIB a která má přezkoumat mnoho způsobů, jimiž může EIB přispět k městské agendě EU. 3.2.Opatření navržená partnerstvími Každé partnerství musí vypracovat akční plán s konkrétními návrhy týkajícími se zlepšování právní úpravy, lepšího financování a lepších znalostí v souvislosti s tématem partnerství. Do poloviny roku 2017 předložila první tři partnerství návrhy svých akčních plánů, které budou dokončeny do konce roku 2017 (pro chudobu ve městech, bydlení a začleňování migrantů a uprchlíků). Tato partnerství pak mohou pokračovat v činnosti při provádění navrhovaných opatření i případných dalších akcí. Akční plány zbývajících partnerství mají být podle očekávání předloženy v roce 2018 popř. 2019. Provedení opatření nepředstavuje právní povinnost, opatření jsou tudíž pro adresáty dobrovolná. Orgány EU, členské státy, města a zúčastněné strany by však měly přezkoumat způsob provedení opatření, která spadají do jejich pravomoci. Komise zamýšlí tak učinit, přičemž může uvážit provedení některých opatření, která jsou určena jí, ve formě legislativních nástrojů, včetně finančních nástrojů, inkluzivních procesů tvorby politik nebo zdokonalených mechanismů pro výměnu zkušeností. Opatření mohou být případně začleněna do Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů (REFIT) za účelem možných legislativních změn. 3.2.1.Zlepšování právní úpravy Města se potýkají s právními předpisy přijatými na několika úrovních, a to na úrovni EU, na vnitrostátní úrovni a někdy také na regionální a místní úrovni. Provádění těchto předpisů je někdy obtížné, jelikož pravidla nebyla nutně vypracována z hlediska měst. V rámci městské agendy EU Komise zkoumá, jak lépe posuzovat dopad právních předpisů EU na městské oblasti s využitím dostupných nástrojů a s větším zapojením zúčastněných stran. Komise již analyzuje možné územní dopady legislativních nebo politických iniciativ, které mají městskou dimenzi. V roce 2016 a 2017 ověřila Komise dostupné metody v pěti případech: hodnocení směrnice o energetické náročnosti budov; nová agenda dovedností pro Evropu; přístavní zařízení pro příjem lodního odpadu a zbytků lodního nákladu; minimální požadavky na kvalitu opětovně využívané vody v EU a čistá a energeticky účinná silniční vozidla. Posouzení územních dopadů poskytla odborníkům z měst, regionů a členských států možnost sdělit Komisi své názory na iniciativy EU, a tak poskytnout užitečné informace ohledně různých potenciálních dopadů na města. Výsledky posouzení územních dopadů se využívají při posouzeních dopadů, která Komise vypracovává pro své politické iniciativy. Tento proces mimoto umožnil úzkou koordinaci politik mezi útvary Komise. Dalším krokem bude vyvození závěrů ze zkušebních případů s cílem zajistit, aby se v Komisi a v členských státech šířeji používaly zdokonalené metodiky posuzování územních dopadů.

První návrhy partnerství týkající se opatření k zlepšování právní úpravy se zaměřují na možné zlepšení politických procesů a právních předpisů. Jdou nad rámec změny právních předpisů a zahrnují nové nelegislativní návrhy. Tato opatření by Komise mohla posoudit v rámci platformy REFIT nebo prostřednictvím jiných kanálů. K některým příkladům návrhů opatření, která partnerství vypracovala, patří: ·Přezkum rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu s ohledem na cílovou skupinu pro sociální bydlení – Cílem je přezkoumat stávající definici cílové skupiny pro sociální bydlení, která je obsažena v rozhodnutí o službách obecného hospodářského zájmu. To má zvýšit právní jistotu pro veřejné a soukromé investory do sociálního a cenově dostupného bydlení. ·Přijetí evropské dětské záruky – Cílem je snížit prostřednictvím dětských záruk míru chudoby dětí a mladých lidí na úrovni EU i na vnitrostátní úrovni. Opatření vyžaduje stanovení souboru realistických a měřitelných cílů, které zaručují práva dětí, a to prostřednictvím vnitrostátního plánu nebo strategie založených na právech dítěte, jež se zaměřují na boj proti dětské chudobě, a poskytnutí přiměřených finančních prostředků. ·Zřízení Evropského poradního výboru pro migranty – Cílem je zapojit uprchlíky a ostatní migranty do navrhování politik týkajících se jejich integrace. Poradní výbor bude složen z migrantů a uprchlíků. V první fázi bude poskytovat partnerství poradenství (s možným vypracováním dalších opatření) a v pozdější fázi by mohla být jeho činnost rozšířena na vydávání doporučení tvůrcům politik na úrovni EU a na vnitrostátní a místní úrovni. 3.2.2.Lepší financování Hlavní evropské výzvy, jako je transformace energetiky, zaměstnanost a inkluzivní společnost, vyžadují investice do inteligentní a udržitelné energetiky, udržitelné dopravy, infrastruktur informačních a komunikačních technologií, sociálních inovací a inovací vycházejících z přírody, cenově dostupného a energeticky účinného bydlení, vzdělávání, zdravotnické infrastruktury, kvality ovzduší nebo přizpůsobování se změně klimatu. Města se však při financování těchto investic potýkají s problémy v důsledku prudkého poklesu veřejných investic od krize v roce 2010. Města mají k dispozici mnoho nástrojů EU a možností financování z EU. Například Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) investuje do měst částku ve výši přibližně 100 miliard EUR (2014–2020), z níž města přímo spravují částku ve výši 15 miliard EUR, což jim umožňuje vypracovat vlastní strategie (začlenění intervencí z různých oblastí politiky podle místních výzev a příležitostí) a vybrat nejvhodnější projekty pro financování. EFRR financuje rovněž Městská inovativní opatření s rozpočtem ve výši 370 milionů EUR (2015–2020) na podporu měst při ověřování nových řešení v oblasti rozvoje měst. Dalším důležitým příkladem je program „Horizont 2020“, který investuje částku ve výši 1,5 miliardy EUR (2014–2017) do výzkumných a inovačních činností týkajících se měst, z toho je částka ve výši 435 milionů EUR (2014–2017) vyhrazena na inovační opatření pro inteligentní a udržitelná města. Evropská investiční banka (EIB) investovala do rozvoje měst v EU částku ve výši 116 miliard EUR (2011–2016) a poskytla přímé půjčky více než 150 obcím s více než 75 000 obyvateli a prostřednictvím facilit u podpůrných bank nepřímé půjčky stovkám dalších obcí. Je však nutné lépe zvyšovat povědomí o existujících iniciativách a zjednodušit stávající situaci, pokud jde o poradenství a financování. K usnadnění výměny zkušeností s financováním městských projektů vytvořila Komise síť pro rozvoj měst. Současně je třeba existující zdroje lépe přizpůsobit potřebám a problémům měst, a to využíváním i jiných existujících sítí. Při řešení této záležitosti spolupracují Komise a EIB na zřízení nové „poradenské a investiční platformy pro města“, která bude městům poskytovat poradenské služby ve finanční a technické oblasti. Platforma bude poskytovat individuální podporu ve všech klíčových fázích přípravy a provádění integrovaných městských projektů, včetně vypracování investičních strategií, přípravy seznamu projektů a přezkoumání inovativních finančních nástrojů, jako je kombinace evropských strukturálních a investičních fondů s Evropským fondem pro strategické investice. První návrhy opatření předložené partnerstvími s ohledem na lepší financování se zaměřují na lepší přístup měst k financování z EU podle potřeb místních orgánů a na základě rámce politiky soudržnosti po roce 2020. K některým příkladům návrhů opatření, která partnerství vypracovala, patří: ·Vytvoření blokového grantu pro městské orgány určeného na boj proti chudobě v rámci politiky soudržnosti po roce 2020 – Cílem je usnadnit přístup k finančním prostředkům EU ve městech zavedením nového tematického cíle týkajícího se rozvoje měst s příslušnými předběžnými podmínkami a případně vyčlenění finančních prostředků na chudobu ve městech. ·Zajištění lepšího přístupu měst k finančním prostředkům EU na podporu integrace uprchlíků a jiných migrantů – Cílem je umožnit městům lepší přístup k finančním prostředkům EU na podporu integrace uprchlíků a jiných migrantů. Ve většině případů nemají města přímý přístup k finančním prostředkům EU, nýbrž musí postupovat přes své členské státy nebo regiony, které odpovídají za řízení finančních prostředků. Přístup k těmto finančním prostředkům může být mimoto složitý, což představuje problém pro města, která mají omezenou správní kapacitu a/nebo musí jednat urychleně. Cílem opatření je zlepšení situace v příštím víceletém finančním rámci (po roce 2020). 3.2.3.Lepší znalosti Města se musí přizpůsobit měnícímu se světu. Jejich rozhodnutí by měla být založena na přesných informacích a mohou se inspirovat zkušenostmi jiných měst. Politiky, právní předpisy a nástroje EU musí vycházet rovněž z přesvědčivých a spolehlivých důkazů s ohledem na otázky týkající se měst. Z tohoto důvodu usiluje městská agenda EU o lepší znalostní základnu a prosazuje výměnu osvědčených postupů. Ke zlepšení přístupu k údajům vytvořila Komise „platformu pro údaje o městech“, která poprvé spojuje dostupné údaje Eurostatu o hlavních problémech měst (např. bydlení, hlavní znečišťující látky nebo doprava) a která poskytuje klíčové ukazatele, a to nejen na úrovni měst, nýbrž také pro funkční městské oblasti a metropolitní regiony. K porozumění evropským městům mimoto přispívají dvě důležité nové publikace: „Urban Europe: statistics on cities, towns and suburbs“ (Urbánní Evropa: Statistika měst a předměstí) (2016), která poskytuje podrobné statistické údaje; druhá publikace představuje stav evropských měst a zdůrazňuje, jak může jedinečná povaha evropských měst podpořit priority EU týkající se zaměstnanosti a růstu, migrace a oblasti klimatu, a to posílením inovací, zapojením osob z různých prostředí a snižováním dopadů na planetu. Celkové pochopení otázek týkajících se měst by mohlo mít značný prospěch z celosvětové harmonizované definice měst jakožto prostředku ke zlepšení poznatků z celosvětových diskusí o urbanizaci a rozvoji měst. K dosažení pokroku v této oblasti přijala Komise vůči mezinárodnímu společenství závazek týkající se vypracování této definice. Komise pomáhá městům rovněž při lepším navrhování vlastních politik, například při vlastním hodnocení jejich environmentální výkonnosti a udržitelného přístupu k hlavním environmentálním tématům, a to prostřednictvím nástroje referenčního srovnávání nazvaného „nástroj pro zelená města“. Znalosti a informace je také třeba sdílet s městy jednoduchým způsobem. Komise proto vytvořila pro města a zúčastněné strany jediný internetový vstupní bod, „jednotné kontaktní místo“ , pro všechny iniciativy EU týkající se měst, jež poskytuje úplné, spolehlivé a upravené informace o nařízeních, fondech a znalostech v EU. Důležité je vytvořené znalosti a zkušenosti využít. Za tímto účelem je zapotřebí nový pohled na využívání znalostí, budování kapacit a sítě. Poznatky, které byly v průběhu desetiletí vytvořeny s podporou EU, jsou ve skutečnosti roztříštěné, jsou zpřístupňovány prostřednictvím jednotlivých projektů, a proto je pro města a tvůrce politik často příliš obtížné získat k nim přístup. Vědecké poznatky (např. z pilíře „vynikající věda“ v rámci programu Horizont 2020, od Civitas, Evropské agentury pro životní prostředí nebo Společného výzkumného střediska Evropské komise) a poznatky z praxe (např. z iniciativy společného plánování „Městská Evropa“, programů URBACT nebo ESPON) je nutno spojit, shrnout a zpřístupnit tvůrcům politik jednoduchým způsobem. S cílem využít poznatky vytvořené v rámci programů EU již byly učiněny určité pokusy, jako je síť pro rozvoj měst nebo platforma pro výměnu poznatků (např. platforma pro výměnu poznatků představuje městům nová výzkumná a inovační řešení v reakci na četné společenské výzvy). Tento přenos znalostí je velmi důležitý rovněž pro vnější spolupráci, jelikož EU má s rozvojem měst mnoho zkušeností, o něž se může podělit s ostatními zeměmi. První návrhy opatření předložené partnerstvími s ohledem na lepší znalosti se zaměřují na potřebu dále rozvíjet místní údaje a lépe je využívat při tvorbě politik na všech úrovních. Opatření zaměřující se na sběr údajů jsou rozptýlena mezi jednotlivé cílové skupiny a odvětvové politiky. V zájmu lepší tvorby městské politiky lze u opatření v této oblasti předpokládat určitou kontrolu konzistentnosti. K některým příkladům návrhů opatření, která partnerství vypracovala, patří: ·Vypracování pokynů k regulaci a veřejné podpoře EU s ohledem na cenově dostupné bydlení – Cílem je zlepšit u veřejných a soukromých investorů právní jistotu a jasnost. Partnerství pro bydlení vypracovalo hloubkovou analýzu účinků stávajících pravidel EU v oblasti státní podpory cenově dostupného bydlení. To vedlo k pokynům, které se zabývají hlavními obavami poskytovatelů sociálních, cenově dostupných a obecních bytů, jakož i normotvůrců na úrovni členských států a EU. ·Založení „peer-to-peer“ akademie pro strategie a postupy v oblasti integrace – Cílem je nabízet školení a různé druhy činností k zlepšení znalostí a schopností tvůrců politik na podporu integrace uprchlíků a jiných migrantů. Místní orgány se potýkají s celou škálou problémů spojených s integrací a musí stále častěji jednat rychle, aby reagovaly na měnící se požadavky a potřeby obyvatel. Disponování potřebnými znalostmi a schopnostmi má zásadní význam pro vypracování přiměřených a účinných integračních politik.