Tento návrh provádí směrnici o DPH v oblasti elektronického obchodování, která rozšiřuje působnost zjednodušeného jednoho správního místa na veškeré přeshraniční poskytování služeb mezi podniky a spotřebiteli a prodej zboží na dálku (uvnitř EU i ze třetích zemí nebo území do EU). Jedno správní místo představuje pro dotyčné dodavatele významné zjednodušení v tom, že jim umožňuje přiznat a odvést DPH v jednom členském státě s ohledem na všechna dodání uskutečněná pro příjemce v ostatních členských státech. To je obzvláště důležité pro malé a střední podniky, pro něž jsou náklady na plnění povinností v oblasti DPH relativně významnější než u větších společností.

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

1. Nepřímý zásah dodavatele do odeslání či přepravy V čl. 14 odst. 4 směrnice o DPH ve znění směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování je definován „prodej zboží na dálku uvnitř Společenství“ a „prodej na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí“. Tyto definice se vztahují i na dodání zboží v případě, že dodavatel zasahuje nepřímo do jejich odeslání či přepravy příjemci. Aby bylo zajištěno správné a jednotné uplatňování těchto definic, je nutné stanovit význam pojmu „nepřímo“. Dosud byl tento pojem objasněn pouze v pokynech výboru pro DPH. Návrh vkládá znění těchto pokynů do prováděcího nařízení o DPH ke zvýšení právní jistoty pro hospodářské subjekty i daňové správy (čl. 1 bod 1 písm. b) o vložení nového článku 5a do nařízení). 2. Ustanovení týkající se elektronických rozhraní Články 14a a 242a směrnice o DPH ve znění směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování zavádějí zvláštní ustanovení týkající se elektronických rozhraní, jako je elektronické tržiště, platforma nebo portál, usnadňujících některá dodání zboží nebo poskytování služeb jinými osobami povinnými k dani. V prohlášení obsaženém v zápisu Rady týkajícím se přijetí směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování Rada Komisi vyzvala, aby navrhla nezbytná prováděcí pravidla k uplatňování těchto ustanovení, přičemž by měly být zohledněny tyto aspekty:

–definice situace, kdy má být osoba povinná k dani považována za osobu usnadňující prodej zboží nebo poskytování služeb prostřednictvím elektronického rozhraní (to je navrhováno v čl. 1 bodu 1 písm. b) o vložení nového článku 5b do nařízení a v bodu 4 o vložení nového článku 54b do nařízení),

–konkrétní ustanovení týkající se podmínek pro určení toho, kdy je platba přijata, za účelem stanovení zdaňovacího období, ve kterém by měla být přiznána dodání uskutečněná osobami povinnými k dani, které usnadňují dodání zboží ve Společenství prostřednictvím elektronického rozhraní, nebo osobami povinnými k dani, které využívají zvláštní režim pro prodej na dálku u zboží ze třetích území nebo třetích zemí (to je upřesněno v čl. 1 bodu 3 o vložení nové kapitoly Va a článku 41a do nařízení a v bodu 5 o vložení nového článku 61b do nařízení),

–druh informací, které mají být obsaženy v záznamech osob povinných k dani usnadňujících dodání zboží a poskytování služeb ve Společenství prostřednictvím elektronického rozhraní. Je třeba vzít v úvahu to, jaké informace mají tyto osoby povinné k dani k dispozici, jaké informace jsou relevantní pro daňové správy a jaké informace jsou přiměřené pro účely ustanovení, jakož i nutnost souladu s obecným nařízením (EU) 2016/679 o ochraně osobních údajů (viz čl. 1 bod 4 o vložení nového oddílu 1a a článku 54c do nařízení).

V návaznosti na diskuse s orgány členských států a podniky je v čl. 1 bodu 1 písm. b) do prováděcího nařízení o DPH vložen nový článek 5c, který upřesňuje, že:

–pokud se má za to, že elektronické rozhraní zboží obdrželo a dodalo samo, nenese odpovědnost za úhradu částky daně, která převyšuje přiznanou a odvedenou DPH z prodeje uskutečněného prostřednictvím elektronického rozhraní. Toto ustanovení je nezbytné, aby mohly členské státy osvobodit elektronická rozhraní od plateb dodatečné DPH, pokud je elektronické rozhraní závislé na informacích poskytnutých dodavatelem prodávajícím zboží prostřednictvím elektronického rozhraní a může prokázat, že jednalo v dobré víře,

–předpokládá se, že dodavatel prodávající zboží prostřednictvím rozhraní je osobou povinnou k dani a příjemce je osobou nepovinnou k dani. Tato domněnka zbavuje rozhraní důkazního břemene s ohledem na postavení prodávajícího a příjemce.

3. Ustanovení týkající se rozšíření oblasti působnosti jednoho správního místa (čl. 1 bod 5 o nahrazení kapitoly XI oddílu 2 prováděcího nařízení o DPH) Většina těchto ustanovení aktualizuje oddíl 2 kapitoly XI prováděcího nařízení o DPH, který obsahuje prováděcí ustanovení nezbytná pro řádné fungování zjednodušeného jednoho správního místa po rozšíření jeho oblasti působnosti. V důsledku konzultace se zúčastněnými stranami se mimoto navrhuje řada změn, které jdou nad rámec pouhého sladění těchto ustanovení s rozšířením oblasti působnosti zjednodušeného jednoho správního místa. Uvedené změny se týkají těchto záležitostí:

a)Článek 369q směrnice o DPH ve znění směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování stanoví, že členský stát identifikace přidělí identifikační číslo zprostředkovateli jednajícímu jménem a na účet osoby povinné k dani, která využívá jedno správní místo v případě prodeje na dálku u zboží dovezeného ze třetích území nebo třetích zemí. V článku 57e prováděcího nařízení o DPH se vkládá druhý pododstavec, který objasňuje, že toto identifikační číslo představuje povolení, které mu umožňuje jednat jako zprostředkovatel, a zprostředkovatel je nemůže použít k přiznání DPH ze zdanitelných plnění.

b)Článek 57g prováděcího nařízení o DPH stanoví, že pokud osoba povinná k dani dobrovolně ukončí používání režimu zjednodušeného jednoho správního místa bez ohledu na to, zda pokračuje v dodávání zboží nebo poskytování služeb, pro něž lze tento režim využít, je ze zjednodušeného jednoho správního místa ve všech členských státech vyňata po dobu dvou kalendářních čtvrtletí. Toto ustanovení je zrušeno, jelikož členské státy je nepovažují za užitečné a dotčeným osobám povinným k dani může ukládat dodatečnou zátěž.

c)Směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování umožňuje provádět do tří let opravy přiznání k dani, která byla dříve podána jednomu správnímu místu, v některém následném přiznání k dani, místo aby bylo nutno podat znovu přiznání k dani za zdaňovací období, jehož se opravy týkají, jak tomu je v případě zjednodušeného jednoho správního místa. Směrnice o DPH v oblasti elektronického obchodování však neupřesňuje, jak mají být opravy přiznání k dani týkajících se zdaňovacích období před 1. lednem 2021 prováděny od roku 2021. K omezení dopadu přechodu z jednoho systému na druhý v oblasti IT se upřednostňuje zachování stávajícího systému pro provádění oprav přiznání k dani podaných zjednodušenému jednomu správnímu místu, jež se týkají období od čtvrtého čtvrtletí roku 2017 do čtvrtého čtvrtletí roku 2020. Návrh mění odpovídajícím způsobem článek 61 prováděcího nařízení o DPH.

d)V rámci jednoho správního místa bude nutné opravy předchozího přiznání k dani podat v některém následném přiznání. Jakmile bylo podáno poslední přiznání k dani, nebude moci osoba povinná k dani, která byla vyňata z režimu jednoho správního místa podle článku 61a prováděcího nařízení o DPH, podávat následná přiznání k dani. Návrh proto stanoví, že se případné opravy posledního přiznání k dani a předchozích přiznání, které vzniknou po podání posledního přiznání, provádějí přímo u správce daně dotčeného členského státu spotřeby.

e)K záznamům, jež má osoba povinná k dani, která využívá zvláštní režim jednoho správního místa, uchovávat v současnosti, patří jméno příjemce, je-li osobě povinné k dani známo. Jelikož tyto informace musí být uchovávány pouze tehdy, jsou-li k dispozici, není nutné určit členský stát, ve kterém plnění podléhá dani, a mohou vyvstat otázky týkající se ochrany údajů, nejsou již v záznamech, které mají uchovávat osoby povinné k dani využívající režim jednoho správního místa podle článku 63c prováděcího nařízení o DPH, obsaženy. V článku 63c jsou zahrnuty další informace o vrácení zboží a číslech zásilek nebo plnění, aby se usnadnily kontroly těchto plnění.

4. Ostatní ustanovení