V této souvislosti je cílem této změny směrnice MiFID II vztahující se na investice do finančních nástrojů odstranit administrativní zátěž, která vyplývá z pravidel týkajících se dokumentace a zveřejňování, která nejsou vyvážena odpovídajícím zvýšením ochrany investorů. Přizpůsobuje rovněž limity pozic a odpovídající režim výjimek pro zajištění, a to za účelem podpory vzniku nových trhů denominovaných v eurech.

Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) bude současně pokračovat ve shromažďování údajů nezbytných pro monitorování dopadů pandemie COVID-19 na investiční podniky a investiční činnosti v Evropě a způsobů, jak pandemie ovlivňuje trhy a postupy dohledu. To umožní budoucí hodnocení nových nástrojů politiky. Útvary Komise budou navíc nadále pozorně monitorovat nejnovější vývoj a zapojovat se do příslušných fór, jako například do Evropského výboru pro cenné papíry.

Jelikož cílem tohoto pozměňovacího návrhu je zmírnit dopady pandemie COVID-19, nejpřínosnější by bylo začít ji uplatňovat co nejdříve. Proto se očekává, že navrhovaná změna by se měla začít uplatňovat v co nejkratší době.

Návrh plně zohledňuje zásadu proporcionality, zejména požadavek, že opatření na úrovni EU by měla být přiměřená dosažení cílů a nepřekročí rámec toho, co je nezbytné. Navrhovaná opatření ke snížení zátěže investičních podniků dodržují zásadu proporcionality. Při stanovování těchto povinností byl hlavní důraz kladen zejména na potřebu vyvážit ochranu investorů, efektivnost trhů a náklady pro sektor. Nejenže byly všechny navrhované možnosti jednotlivě posouzeny vůči cíli proporcionality, ale jako samostatný problém byla předložena rovněž absence proporcionality stávajících pravidel. Změny jsou proto v souladu se zásadou proporcionality a zohledňují správnou rovnováhu mezi dotčeným veřejným zájmem a nákladovou efektivností opatření.

Podle článku 4 Smlouvy o fungování EU musí být opatření EU pro dotvoření vnitřního trhu posuzováno podle zásady subsidiarity stanovené v čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (SEU). Navrhovaná opatření sledují cíle, které jsou již obsaženy v existujících právních předpisech Evropské unie, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni EU než na základě různých vnitrostátních iniciativ. Finanční trhy jsou již svou podstatou přeshraniční povahy, a to ve stále větší míře. Podmínky, podle nichž mohou podniky a provozovatelé v této souvislosti soutěžit, včetně podmínek týkajících se ochrany investorů, musí být společné bez ohledu na hranice a v současnosti tvoří jádro směrnice MiFID II. Vzhledem k této integraci by zásah na úrovni jednotlivých členských států byl mnohem méně účinný a vedl by k roztříštěnosti trhů a v důsledku toho k regulatorní arbitráži a narušení hospodářské soutěže. Odlišné úrovně ochrany investorů v členských státech by například způsobily roztříštěnost trhů, ohrozily likviditu a účinnost a vedly k regulatorní arbitráži s nežádoucími účinky.

Za účelem usnadnění rychlé kapitalizace reálné ekonomiky by měl být proces, v rámci něhož velkoobchodní zákazníci mění své investiční strategie pro tyto zákazníky, co nerychlejší. Bude-li výměna jednoduší, bude to velkoobchodní zákazníky rovněž motivovat k tomu, aby investovali do jiných a nových obchodních modelů, čímž pomohou širší škále podniků v rané fázi procesu oživení. Profesionálním zákazníkům by proto mělo být umožněno si zvolit, zda se na ně bude toto opatření vztahovat. Za tímto účelem se do čl. 25 odst. 2 směrnice MiFID II doplní podstatné požadavky tak, jak jsou v současné době stanoveny v čl. 54 odst. 11 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2017/565, a odkaz na toto ustanovení bude zahrnut do seznamu ustanovení, z nichž jsou profesionální zákazníci vyňati, ale které si mohou zvolit.

Směrnice MiFID II vyžaduje, aby investiční podniky zákazníkům zasílaly následné výpisy týkající se služeb, které obdrželi. Způsobilé protistrany a profesionální zákazníci by měli být zcela osvobozeni od přijímání následných výpisů. Profesionálním zákazníkům by však mělo být umožněno si přijímání těchto výpisů zvolit. Pokud se dá těmto zákazníkům možnost volby, zajistí to, že ti, kteří si přejí tyto výpisy obdržet, tak mohou nadále činit, a naopak ti, kteří v získávání těchto standardizovaných informací nevidí žádný přínos, je získávat nebudou.

Článek 24 směrnice MiFID II stanoví podrobné požadavky na informace. Mnoho obchodů se všemi kategoriemi zákazníků bývá uzavřeno prostřednictvím telefonu nebo online prostředků. Všechny kategorie zákazníků si zvykly očekávat okamžité provádění „pokynů na dálku“ jakožto standardní prvek investičních služeb. Dodávání informací o nákladech předem znamená časové prodlevy a riziko nepříznivých pohybů cen v době mezi přijetím a provedením pokynu. Požadavek systematicky sdělovat zákazníkům informace o nákladech předem by byl pro zákazníky nevýhodný. Tyto okolnosti by neumožňovaly ani nezaručovaly informace o nákladech předem, zejména proto, že by zákazník nesl tržní riziko nepříznivých pohybů cen v době mezi přípravou a poskytnutím informací o nákladech předem.

Informace o nákladech a poplatcích by měly investorům poskytovat základní úroveň transparentnosti, pokud jde o stanovování cen, a umožnit jim srovnávat různé nabídky. V současné době se požadavky na informace týkající se nákladů a poplatků vztahují na všechny kategorie klientů bez rozdílu. Profesionální zákazníci, způsobilé protistrany a orgán ESMA však jednomyslně a opakovaně Komisi sdělovali, že tyto požadavky nemají žádný přínos, pokud jde o jiné služby než o správu portfolia a investiční poradenství. Tito zákazníci mají se svými investičními podniky jiný vztah než neprofesionální zákazníci. Tito účastníci trhu jsou v mnoha případech obeznámeni s tržními podmínkami a s cenami různých poskytovatelů, ale rovněž sami vymezují podmínky daného obchodu. Profesionální zákazníci a způsobilé protistrany dále obecně zadávají velký počet pokynů vysoké hodnoty ve srovnání s pokyny retailových investorů a přikládají velkou důležitost rychlému provádění pokynů. Velkoobchodní zákazníci tak při vyžadování stanovení cen pro své obchody z vlastního podnětu vytvářejí soutěž mezi investičními poradci a zprostředkovatelskými podniky. To dává těmto skupinám investorů větší vliv na ceny a na jejich kontrolu, než jaký má průměrný neprofesionální zákazník. Díky snížení požadavků na informace, o nichž způsobilé protistrany i profesní protistrany tvrdí, že je nevyužívají, budou tyto informace individualizované a poskytnou velkoobchodním zákazníkům údaje, které potřebují.

Nejenže se některé podniky během pandemie COVID-19 v souvislosti s poskytováním informací zákazníkům v papírové podobě setkaly s potížemi, ale tato standardní možnost komunikace rovněž není v souladu s cíli Zelené dohody Komise a s její agendou v oblasti digitálních financí. Jelikož v důsledku hospodářského útlumu způsobeného pandemií COVID-19 je ještě naléhavější usnadnit investiční proces, aby se rozšířily alternativy financování evropských podniků a aby bylo investičním podnikům umožněno efektivněji využívat zdroje, měla by být standardní volbou veškeré komunikace se zákazníky komunikace v elektronické podobě (prostřednictvím e-mailu, zvláštní internetové stránky nebo elektronické poštovní schránky). Zvolená standardní možnost by poté měla být používána pro poskytování veškerých informačních dokumentů, aby se zajistilo, že zákazník má všechny své informace snadno dostupné na jednom místě. Komunikace v papírové podobě by proto měla být co nejdříve postupně vyřazena. Retailoví investoři budou mít stále možnost zvolit si a získávat své informace v papírové podobě, pokud si to budou přát.

Ve stávajících tržních podmínkách může u účastníků trhů vzniknout naléhavá potřeba získat výjimku pro zajištění. V podmínkách krize však pro ně může být obtížné připravit a předložit žádost o výjimku pro zajištění dřív, než limit pozice nevhodně omezí jejich obchodní činnost. Směrnice MiFID II nepovoluje výjimku pro zajištění žádným finančním subjektům. Před směrnicí MiFID II se některé obchodní skupiny rozhodly, že subjekt, který obchoduje jejich jménem a uzavírá obchody snižující riziko pro komerční subjekty dané skupiny, zaregistrují jako investiční podnik. Jelikož nyní jsou z těchto subjektů finanční subjekty, nejsou tyto subjekty v rámci převážně obchodní skupiny způsobilé k výjimce pro zajištění. Výjimka pro zajištění by měla být dostupná v případě, že osoba v rámci převážně obchodní skupiny je registrovaná jako investiční podnik a obchoduje jménem dané obchodní skupiny. Tato výjimka se vztahuje na pozice držené finančními subjekty, které jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nefinančních subjektů skupiny. Tato výjimka pro zajištění by neměla být považována za dodatečnou výjimku z režimu týkajícího se limitů pozic, ale spíše za „převedení“ výjimky pro zajištění, která je jinak dostupná komerčním subjektům skupiny, na finanční subjekt skupiny.

V čl. 57 odst. 1 je zavedena výjimka pro finanční nástroje vymezené v čl. 4 odst. 1 bodě 44 písm. c), která souvisí s komoditou nebo podkladem uvedeným v bodě 10 oddílu C přílohy I.

Požadavek týkající se zveřejňování zpráv o nejlepším způsobu provedení by proto měl být pozastaven. To by uvolnilo zdroje, které jsou v současné době využívány na vytváření těchto zpráv, aniž by podniky a místa musely investovat do nákladného provádění. Tato možnost nevede ke snížení ochrany investorů, jelikož investoři v současné době tyto zprávy vůbec nečtou a všechny podniky na straně kupujících získávají příslušné informace prostřednictvím jiných prostředků. V souvislosti s celkovým přezkumem směrnice MiFID II v roce 2021 Komise posoudí, zda by měl být požadavek týkající se zveřejňování zpráv trvale odstraněn, nebo zda bude nutné znovu zavést revidovanou podobu zpráv.

Tento návrh proto ruší požadavky týkající se řízení produktů pro jednoduché podnikové dluhopisy s doložkami o učinění všeho (což jsou prvky na ochranu investorů). Cílem této výjimky, která by musela být doplněna jasným pravidlem, že doložka o učinění všeho z těchto nástrojů sama o sobě nedělá strukturovaný retailový investiční produkt a pojistný produkt s investiční složkou, je zpřístupnit retailovým investorům větší počet standardních podnikových dluhopisů. Tato cílená výjimka umožní emitentům obracet se na širší základnu investorů, sofistikovaným retailovým investorům umožní přístup k větší volbě nástrojů a zachová ochranu všech kategorií investorů při přístupu ke komplexním produktům, ať už jsou zařazeni do jakékoliv kategorie. Podstatnou částí balíčku pro oživení je, že neprofesionální zákazníci mohou získat přístup k produktům s pevným výnosem, jelikož tyto produkty jsou zásadní z důvodů diverzifikace a zmírňování rizik.

(6)Od investičních podniků je v současné době vyžadováno, aby v případě probíhajících vztahů se svými zákazníky, v rámci nichž dochází k výměně finančních nástrojů, provedly analýzu přínosů a nákladů. Od investičních podniků je tak požadováno, aby od zákazníka získaly nezbytné informace a aby byly schopny prokázat, že přínosy takovéto výměny převyšují náklady. Jelikož v případě profesionálních zákazníků, kteří mají sklony tyto nástroje často vyměňovat, je tento postup příliš zatěžující, měli by být z tohoto požadavku vyňati při současném zachování možnosti volby. Jelikož neprofesionální zákazníci potřebují vysokou úroveň ochrany, tato možnost by měla být omezena pouze na profesionální zákazníky.

(5)Výzva k předložení důkazů o dopadu pobídek a požadavků týkajících se sdělování informací o nákladech a poplatcích podle směrnice 2014/65/EU zahájená Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA), jakož i veřejná konzultace Komise potvrdily, že profesionální zákazníci a způsobilé protistrany nepotřebují standardizované a povinné informace o nákladech, jelikož tyto nezbytné informace obdrží již při jednání se svým poskytovatelem služeb. Tyto informace jsou uzpůsobené jejich potřebám a často bývají podrobnější. Způsobilé protistrany a profesionální zákazníci by proto měli být od těchto požadavků týkajících se sdělování informací o nákladech a poplatcích osvobozeni, kromě situací souvisejících se službami investičního poradenství a správy portfolia, protože profesionální zákazníci vstupující do vztahů souvisejících se správou portfolia nebo s investičním poradenstvím nemusí mít dostatečné odborné vědomosti či znalosti, aby byli vyňati ze sdělování informací o nákladech a poplatcích.

(4)Požadavky týkající se řízení produktů mohou omezovat prodej podnikových dluhopisů. Podnikové dluhopisy s „doložkou o učinění všeho“ jsou obecně považovány za bezpečné a jednoduché produkty, které jsou vhodné pro neprofesionální zákazníky. Tyto „doložka o učinění všeho“ chrání investory před ztrátami v případě, že se emitent rozhodne pro předčasné splacení, protože zajišťují, že investoři dostanou platbu, jejíž výše se rovná čisté současné hodnotě kuponů, kterou by obdrželi, pokud by obligace nebyla zrušena. Požadavky týkající se řízení produktů by se proto již dále neměly vztahovat na podnikové dluhopisy s těmito „doložkami o učinění všeho“.

(7)Zákazníci mající probíhající vztah s investičním podnikem získávají povinné zprávy o službách, a to buď pravidelně, nebo na základě spouštěčů. Investiční podniky ani jejich profesionální zákazníci tyto zprávy o službách neshledávají užitečnými. Tyto zprávy se ukázaly být neužitečné zejména pro profesionální zákazníky na extrémně volatilních trzích, jelikož tyto zprávy jsou poskytovány ve vysokém počtu a s vysokou frekvencí. Profesionální zákazníci na tyto zprávy často reagují tak, že je buď nečtou, nebo činí rychlá investiční rozhodnutí, namísto toho aby pokračovali v dlouhodobé investiční strategii. Způsobilé protistrany by proto tyto zprávy o službách již neměli dále získávat. Profesionální zákazníci by však měli mít možnost si zasílání těchto zpráv o službách zvolit.

(8)Směrnice 2014/65/EU zavedla povinnosti týkající se podávání zpráv o tom, jak jsou pokyny prováděny za co nejvýhodnějších podmínek pro zákazníka. Tyto technické zprávy obsahují velké množství podrobných kvantitativních informací o místě provedení, finančním nástroji, ceně, nákladech a pravděpodobnosti provedení. Investoři je však čtou jen zřídka, což dokládají velmi nízká čísla stažení z internetových stránek investičních podniků. Jelikož tyto zprávy investorům neumožňují provádět na základě údajů ve zprávách žádná smysluplná srovnání, zveřejňování těchto zpráv by mělo být dočasně pozastaveno.

(9)Za účelem usnadnění komunikace mezi investičními podniky a jejich zákazníky, a tím i samotného investičního procesu, by informace o investicích již dále neměly být poskytovány v papírové podobě, ale jakožto standardní možnost by měly být poskytovány elektronicky. Neprofesionální zákazníci by však měli mít možnost žádat o pokračování poskytování informací v papírové podobě.

(10)Směrnice 2014/65/EU umožňuje osobám, které na odborné bázi obchodují s komoditními deriváty, povolenkami na emise a s deriváty povolenek na emise, využít výjimku z povolení jakožto investiční podnik, pokud je jejich obchodní činnost doplňková k jejich hlavní činnosti. Osoby žádající o test doplňkové činnosti jsou povinny každoročně oznámit relevantnímu příslušnému orgánu, že tuto možnost využívají, a poskytnout mu prvky nezbytné pro provedení kvantitativních testů, které stanoví, zda je jejich obchodní činnost doplňková k jejich hlavní činnosti. První test porovnává velikost spekulativní obchodní činnosti subjektu s celkovou obchodní činností v Unii na základě kategorie aktiv. Druhý test porovnává velikost spekulativní obchodní činnosti se všemi zahrnutými kategoriemi aktiv s celkovou obchodní činností týkající se finančních nástrojů prováděnou subjektem na úrovni skupiny. Druhý test má i alternativní podobu, která spočívá v porovnávání odhadovaného kapitálu použitého pro spekulativní obchodní činnost se skutečným objemem kapitálu použitého na úrovni skupiny pro hlavní obchodní činnost. Tyto kvantitativní testy jsou obzvláště složité a nemění status quo, pokud jde o osoby, které jsou způsobilé k výjimce. Výjimka by se proto měla opírat výlučně o kvalitativní prvky. Osoby, které jsou způsobilé k výjimce, včetně tvůrců trhu, obchodují na vlastní účet nebo poskytují zákazníkům nebo dodavatelům jejich hlavní podnikatelské činnosti jiné investiční služby než obchodování na vlastní účet. V obou případech je výjimka dostupná zvlášť i na souhrnném základě, jedná-li se o doplňkovou činnost, pokud je posuzována na základě skupiny. Výjimka by neměla být dostupná pro osoby, které používají způsob algoritmického obchodování s vysokou frekvenci, jsou součástí skupiny, jejíž hlavní podnikatelskou činností je poskytování investičních služeb nebo bankovní činnosti, nebo které jednají jako tvůrci trhu ve vztahu ke komoditním derivátům. Veškerá ustanovení týkající se kvantitativních prvků by měla být odstraněna.

(11)Příslušné orgány musí v současné době stanovovat a uplatňovat limity velikosti čisté pozice, kterou může osoba kdykoli držet v komoditních derivátech obchodovaných v obchodních systémech a v ekonomicky rovnocenných OTC smlouvách určených Komisí. Jelikož se ukázalo, že režim týkající se limitů pozic je nepříznivý pro rozvoj nových komoditních trhů, nově vznikající komoditní trhy by měly být z režimu týkajícího se limitů pozic vyňaty. Limity pozic by se měly uplatňovat pouze na komoditní deriváty, které jsou považovány za významné nebo zásadní komoditní deriváty, a na jejich EEOTC smlouvy. Významnými nebo zásadními deriváty jsou energetické komoditní deriváty s otevřenou úrokovou pozicí alespoň 300 000 položek za jeden rok. Zemědělské komodity, jejichž podklad je k lidské spotřebě, a jejich EEOTC smlouvy vzhledem k jejich zásadnímu významu pro občany zůstanou v rámci stávajícího režimu týkajícího se limitů pozic. Orgán ESMA by měl být pověřen vypracováním návrhu regulačních norem za účelem vymezení zemědělských komodit, jejichž podklad je k lidské spotřebě a na něž se vztahují limity pozic, a vymezení zásadních nebo významných derivátů, na které se vztahují limity pozic. V případě významných a zásadních derivátů by měl orgán ESMA zohlednit otevřené úrokové pozice 300 000 položek za jeden rok, počet účastníků trhu a podkladovou komoditu.

(12)Směrnice 2014/65/EU nepovoluje výjimku pro zajištění žádným finančním subjektům. Několik převážně obchodních skupin, které pro své obchodní účely zřídily finanční subjekty, se ocitlo v situaci, kdy jejich finanční subjekt nemohl provádět veškeré obchody pro skupinu, jelikož tento finanční subjekt nebyl způsobilý pro výjimku pro zajištění. Proto by měla být představena úzce definovaná výjimka pro zajištění pro finanční subjekty. Tato výjimka pro zajištění by měla být dostupná v případě, že osoba v rámci převážně obchodní skupiny je registrovaná jako investiční podnik a obchoduje jménem dané obchodní skupiny. Aby byla tato výjimka pro zajištění omezena pouze na ty finanční subjekty, které obchodují pro nefinanční subjekty v převážně obchodní skupině, měla by se tato výjimka pro zajištění vztahovat pouze na pozice držené těmito finančními subjekty, které jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nefinančních subjektů skupiny.

(13)Dokonce i v případě likvidních smluv pouze omezený počet účastníků trhu obvykle jedná jako tvůrci trhu na komoditních trzích. Pokud tito účastníci trhu musí uplatnit limity pozic, nejsou v postavení, aby mohli být efektivní jakožto tvůrci trhu. Proto by pro finanční a nefinanční protistrany měla být zavedena výjimka z režimu týkajícího se limitů pozic, a to v případě pozic vyplývajících z obchodů provedených za účelem splnění povinného poskytování likvidity.

(14)Stávající režim týkající se limitů pozic nezohledňuje jedinečné charakteristiky derivátů cenných papírů. Deriváty cenných papírů by proto měly být vyňaty z režimu týkajícího se limitů pozic.

(15)Od vstupu směrnice 2014/65/EU v platnost nebyly identifikovány žádné tytéž smlouvy týkající se komoditních derivátů. Vzhledem ke konceptu „téže smlouvy“ v dané směrnici metodika pro určování limitu pro jiné měsíce poškozuje systém s méně likvidním trhem, pokud obchodní systémy soutěží o komoditní deriváty, které jsou založené na stejném podkladu a sdílí stejné charakteristiky. Odkaz na „tutéž smlouvu“ ve směrnici 2014/65/EU by proto měl být odstraněn. Příslušné orgány by měly být schopny shodnout se na tom, že komoditní deriváty obchodované v jejich příslušných obchodních systémech jsou založené na stejném podkladu a sdílí stejné charakteristiky, v kterémžto případě může být základ pro jiné měsíční limity na nejlikvidnějším trhu pro daný komoditní derivát použit jako základní limit pro stanovování jiných měsíčních limitů pozic pro konkurenční smlouvy obchodované v méně likvidních systémech.

(16)Ve způsobu, jakým obchodní systémy v Unii řídí pozice, existují významné odlišnosti. Kontroly pro řízení pozic by proto měly být v případě potřeby posíleny.

(17)Aby byl zajištěn další rozvoj komoditních trhů v EU denominovaných v eurech, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, a to pokud jde o to, na které deriváty zemědělských komodit by se měly vztahovat limity pozic a na které zásadní nebo významné deriváty by se měly vztahovat limity pozic, pokud jde o postup, v rámci něhož si osoby mohou požádat o výjimku pro zajištění pro pozice vyplývající z obchodů provedených za účelem splnění povinného poskytování likvidity, pokud jde o postup, v rámci něhož si mohou finanční subjekty, které jsou součástí převážně obchodní skupiny požádat o výjimku pro zajištění pro pozice držené těmito finančními subjekty, které jsou objektivně měřitelné jako snižující riziko přímo související s obchodní činností nefinančních subjektů skupiny, a pokud jde o objasnění obsahu kontrol pro řízení pozic. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů. Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci.

(18)Systém EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) je ústřední politikou Unie, pokud jde o dosažení dekarbonizace ekonomiky v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu. Na obchodování s povolenkami na emise a s jejich deriváty se vztahuje směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 a toto obchodování představuje důležitý prvek unijního trhu s uhlíkem. Výjimka týkající se doplňkové činnosti podle směrnice 2014/65/EU umožňuje některým účastníkům trhu být aktivní na trzích s povolenkami na emise, aniž by museli mít povolení k činnosti jako investiční podniky, pokud jsou splněny určité podmínky. S ohledem na důležitost řádně fungujících a dobře regulovaných finančních trhů, nad kterými je prováděn dohled, významnou roli systému ETS při dosahování unijních cílů udržitelnosti a roli, kterou hraje dobře fungující sekundární trh s povolenkami na emise z hlediska podpory fungování systému ETS, je zásadní, aby byla výjimka týkající se doplňkové činnosti odpovídajícím způsobem navržena tak, aby přispívala k těmto cílům. Toto je zvlášť důležité, pokud k obchodování s povolenkami na emise dochází v obchodních systémech třetích zemí. Aby byla zajištěna ochrana finanční stability Unie, integrita trhu, ochrana investorů a stejné podmínky a aby bylo zajištěno, že systém ETS nadále funguje transparentním a účinným způsobem a zajišťuje tak nákladově efektivní snižování emisí, měla by Komise monitorovat další vývoj obchodování s povolenkami na emise a s jejich deriváty v Unii a ve třetích zemích, posoudit dopady výjimky týkající se doplňkových činností na systém ETS a v případě potřeby navrhnout vhodnou změnu, pokud jde o rozsah působnosti a uplatňování výjimky týkající se doplňkových činností.

(19)Směrnice 2014/65/EU by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.

(20)Tato změna sleduje cíle, jejichž cílem je doplnit již existující právní předpisy Unie, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni EU než na základě různých vnitrostátních iniciativ. Povaha finančních trhů je ze své podstaty přeshraniční, a to v čím dál vyšší míře. Kvůli této integraci by izolovaná vnitrostátní intervence byla mnohem méně efektivní a vedla by k fragmentaci trhů, což by mělo za následek regulatorní arbitráž a narušení hospodářské soutěže. Jelikož cílů této směrnice, totiž zdokonalení již existujících právních předpisů Unie zajišťujících jednotné a odpovídající požadavky, jež platí pro investiční podniky v celé Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.

(21)Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. V případě této směrnice považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné,

PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:

Článek 1

Změny směrnice 2014/65/EU

Směrnice 2014/65/EU se mění takto:

1)článek 2 se mění takto:

a)v odstavci 1 se písmeno j) nahrazuje tímto: