DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Dne 29. března 2017 oznámilo Spojené království svůj záměr vystoupit z Unie podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii. Znamená to, že nebude-li dohoda o vystoupení ratifikována, přestane se ode dne 30. března 2019 (dále jen „den vystoupení“) na Spojené království vztahovat primární a sekundární právo Unie. Spojené království se v tom okamžiku stane tzv. třetí zemí.

Dohoda o vystoupení byla uzavřena mezi Unií a Spojeným královstvím a dne 25. listopadu 2018 schválena Evropskou radou (článek 50). Její ratifikace ve Spojeném království je však nejistá.

Ve sdělení nazvaném „Příprava na vystoupení Spojeného království z Evropské unie dne 30. března 2019: alternativní akční plán“ ze dne 13. listopadu 2018 (dále jen „sdělení o alternativním akčním plánu“) Evropská komise zdůraznila, že dohoda o vystoupení představuje nejlepší možnost pro spořádané vystoupení Spojeného království z Unie. Nebude-li však dohoda o vystoupení uzavřena, bude Unie postupovat tak, aby chránila své zájmy, a měla by ve všech oblastech zaujmout jednotný a koordinovaný přístup. Ve stejném sdělení Komise představila šest obecných zásad, se kterými by měla být alternativní opatření na všech úrovních v souladu. Jedná se o zásady, podle nichž by opatření neměla reprodukovat výhody členství v Unii ani podmínky přechodného období, jež stanoví návrh dohody o vystoupení; musí být dočasné povahy a neměla by v zásadě platit déle než do konce roku 2019; musí se jednat o jednostranná opatření Evropské unie na obranu jejích zájmů, a mohou být tedy Unií kdykoli zrušena.

Ode dne vystoupení, v případě, že nebude mezi Unií a Spojeným královstvím uzavřena dohoda o vystoupení, přestane ve vztazích mezi Unií a Spojeným královstvím platit právo Unie o koordinaci sociálního zabezpečení. To znamená, že nebudou zaručeny nároky na sociální zabezpečení pro občany Unie, na které se vztahují nebo se vztahovaly právní předpisy jednoho nebo více členských států a kteří jsou v situacích zahrnujících Spojené království (např. zde pracovali nebo pobývali v době, kdy bylo Spojené království členským státem Unie), ani občanů Spojeného království, na které se vztahují nebo se vztahovaly právní předpisy jednoho nebo více členských států.

Komise bez ohledu na scénář vždy jasně zdůrazňovala, že prioritou je ochrana občanů Unie ve Spojeném království, jakož i státních příslušníků Spojeného království v Evropské unii. Bude proto nutné, aby členské státy byly velkorysé, pokud jde o přístup ke státním příslušníkům Spojeného království, kteří již pobývají na jejich území. Očekává se, že Spojené království bude jednat stejně. S ohledem na výše uvedené je cílem tohoto návrhu zmírnit některé negativní dopady vystoupení Spojeného království z Unie, nebudou-li se Spojeným královstvím dohodnuta žádná řešení.

Je opravdu zapotřebí zajistit, aby si osoby, které jako občané Unie vykonávaly právo na volný pohyb v rámci Unie před dnem vystoupení, zachovaly své nároky na sociální zabezpečení na základě skutečností a událostí nastalých a pojistných období či období zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti či doby pobytu dokončených před dnem vystoupení, kdy bylo Spojené království členským státem Unie. Některé základní zásady koordinace sociálního zabezpečení, které jsou zakotveny v nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (stejné posuzování, sčítání, rovnost zacházení), jakož i pravidla tohoto nařízení, která zajišťují praktický účinek provádění uvedených zásad (jako např. poměrný výpočet starobního důchodu), by měly nadále platit s ohledem na uvedené osoby, pokud jde o skutečnosti nebo události nastalé a období dokončená před dnem vystoupení. Totéž je zapotřebí v případě nároků na sociální zabezpečení osob bez státní příslušnosti a uprchlíků, na něž se vztahují nebo vztahovaly právní předpisy jednoho nebo více členských států a jež jsou v situacích zahrnujících Spojené království. Ve všech výše uvedených kategoriích jsou zahrnuti rodinní příslušníci a pozůstalí.

Vzhledem k tomu, že se Spojené království stane třetí zemí, další zásady a pravidla týkající se koordinace sociálního zabezpečení ode dne vystoupení již nadále platit nebudou, např. možnost vývozu peněžitých dávek, pokračující poskytování věcných dávek v nemoci a pravidla o použitelných právních předpisech.

V rámci ustanovení Smlouvy týkajících se volného pohybu Unie plně uplatnila své pravomoci, pokud jde o koordinaci systémů sociálního zabezpečení mezi Spojeným královstvím a dalšími členskými státy v souvislosti s každým výkonem práva na volný pohyb, k němuž došlo v době, kdy bylo Spojené království členským státem Unie. Členské státy proto nemohou uzavírat a uplatňovat dvoustranné smlouvy vztahující se na situace spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení.

•Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky a ostatními politikami Unie

Tento návrh tvoří součást příprav Unie a jejího alternativního plánu ke zmírnění negativních dopadů vystoupení Spojeného království z Unie bez dohody o vystoupení. Návrh vychází z obecných zásad stanovených ve sdělení o alternativním akčním plánu. Konkrétně platí, že návrh nemá reprodukovat výhody členství v Unii, ani podmínky přechodného období, které by stanovila dohoda o vystoupení, a proto je jednostranný a dočasný.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

•Právní základ

Tento návrh vychází z článku 48 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť se týká opatření v oblasti koordinace sociálního zabezpečení.

•Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)