Strategické cíle 2005 – 2009 - Evropa 2010: Partnerství pro evropskou obnovu Prosperita, solidarita a bezpečnost - Sdělení předsedy po dohodě s místopředsedkyní Wallströmovou /* KOM/2005/0012 konecném znení */





V Bruselu dne 26.1.2005 KOM(2005) 12 v konečném znění STRATEGICKÉ CÍLE 2005 – 2009 Evropa 2010: Partnerství pro evropskou obnovuProsperita, solidarita a bezpečnost Sdělení předsedy po dohodě s místopředsedkyní Wallströmovou EVROPA 2010: PARTNERSTVÍ PRO EVROPSKOU OBNOVU Během několika uplynulých let podnikla Evropská unie zásadní kroky směrem vpřed: - největší rozšíření v historii, které velkou měrou sjednotilo náš světadíl do svobodné Evropy - zavedení eura, které upevnilo oblast finanční stability - podepsání ústavy, které zmodernizovalo pravidla rozšířené Unie na jedinečném základě dvojí legitimity členských států a občanů - pokrok na cestě ke společnému prostoru spravedlnosti a bezpečnosti napříč Evropou - realizace prvních etap Evropské obranné politiky Politicky Evropa ohromila své kritiky a prokázala svou schopnost kráčet kupředu. Rozšíření našeho členství rozšířilo potenciál Unie a posílilo bohatost naší rozmanitosti: to je pro budoucnost zdrojem síly, nikoliv slabosti. Obecněji rozvoj Unie v různých oblastech aktivity znamená, že pro občany všech našich členských států budou mít rozhodnutí učiněná na evropské úrovni větší dosah, i když jen velmi málo lidí si je vědomo míry úspěchů Evropy či rozsahu jejího vlivu na jejich životy. Na druhou stranu není významná část evropské veřejnosti přesvědčena o tom, že Evropa kráčí správným směrem. Na evropské úrovni můžeme být účinní pouze tehdy, pokud jsme připraveni tyto obavy vnímat. Ačkoliv je situace v jednotlivých členských státech dosti odlišná, pocity lhostejnosti k evropské myšlence jsou velmi rozšířené. Ani ne každý druhý občan se zúčastnil posledních evropských voleb. Důvody pro tuto nižší důvěru jsou složité a patří mezi ně pomalý ekonomický růst, zvýšený pocit ekonomické a osobní nejistoty, strach ze ztráty identity a obecnější pocit „nespojitosti“ mezi tím, co se děje v „Bruselu“, a každodenním životem lidí. Existuje naléhavá potřeba zřetelněji prokázat hodnotu toho, co Unie přináší, i legitimitu jejích rozhodnutí. Evropa se tedy nachází na křižovatce. Unie musí dát Evropanům nové vědomí toho, že chápeme výzvy budoucnosti a máme věrohodné strategie na jejich řešení. Evropa může získat zpět důvěru jen tehdy, pokud její vedoucí představitelé vyrukují s jasnou a přesvědčivou vizí směru, kterým by se Unie měla ubírat ve druhé polovině desetiletí, a prokáží, že disponují politikami o oddaností odpovídající této vizi. Prioritou by mělo být uskutečnění velkolepých projektů, které byly zahájeny. Posláním všech institucí by mělo být vzít Evropu jaká je a zajistit, aby fungovala. Jaké by měly být cíle pro příštích pět let? - Dostat Evropu zpět na cestu k dlouhodobé prosperitě. Obrozený a lépe zaměřený lisabonský program dostane Evropu na tuto cestu, přičemž cíle nových a lepších pracovních míst bude dosaženo skrze vyšší růst. Dvojím základem pro konkurenceschopnější a dynamičtější Evropu jsou ekonomické a sociální reformy a vzkvétající znalostní ekonomika. Ke znalostní ekonomice přispějeme skrze založení Evropského vzdělávacího prostoru a Evropského výzkumného prostoru. Zdravé makroekonomické prostředí a stabilní měna dále upevní podmínky pro růst a učiní jej finančně udržitelným ve střednědobém i dlouhodobém horizontu. - Udržet a posílit oddanost Evropy solidaritě a sociální spravedlnosti s cílem upevnit soudržnost rozšířené Unie s nástupem nové ekonomické dynamiky. Dosáhnout skutečného snížení ekonomických nerovností. Umožnit nejchudším regionům dotáhnout se na ostatní. Nabídnout čerstvé ekonomické příležitosti ve všech částech Unie, kde se pod tlakem nevyhnutelných sil globalizace a intenzivnější hospodářské soutěže zdají být ohrožena pracovní místa. Dále pokročit v podpoře rovných práv. Unie přispěje k mezigenerační solidaritě naplněním svých mezinárodních závazků bojovat proti klimatickým změnám, omezovat znečištění a zajišťovat dodávky energie pro budoucnost. - Přinést hmatatelné praktické zlepšení kvality života evropských občanů prostřednictvím nových opatření za účelem posílení jejich bezpečnosti, což je realizovatelné pouze společnou aktivitou na evropské úrovni s cílem lépe řídit a omezovat rizika v jejich každodenním životě. Unie musí přinést nový úspěšný rozměr do tvrdého postupu proti zlům terorismu, drog, obchodu s lidmi a organizovaného zločinu. Umožnit i občanům, aby se těšili náležitému přístupu ke spravedlnosti a základním právům napříč Unií. - Dát Unii zřetelnější hlas ve světě prostřednictvím navrhovaného nového ministra zahraničí, kterého bude podporovat Evropský útvar pro zahraniční akce, a který bude navenek reprezentovat zahraniční politiku Unie a zajistí všem našim akcím větší soudržnost. Aktivně připravovat budoucí rozšíření a přivést zbytek západního Balkánu blíže členství. Ustavit účinné partnerství s okruhem sousedních zemí, které Unii obklopují. Zajistit rozšířenou oblast stability a demokratického pokroku za hranicemi Unie. Hrát klíčovou roli nejprve při dosažení a poté při provádění mírového urovnání na Středním východě, což je klíč k pokroku v širší oblasti Středního východu. Uskutečňovat progresivní obchodní politiku nad rámec rozvojového kola jednání v Dohá, v jehož úspěch doufáme. Obecněji vzato dostát našemu závazku splnit Rozvojové cíle tisíciletí, především v Africe, a učinit z Unie předního globálního partnera pro globální spravedlnost, udržitelný rozvoj, růst a prosperitu. Jak Evropa tato očekávání splní do roku 2010 ? V zájmu účinnosti si Evropská unie potřebuje vyjasnit své politické priority. Nejnaléhavější problém dnešní Evropy je jasný: růst a pracovní místa. Solidní ekonomická výkonnost a dynamický růst byly základním kamenem, na němž byl původně vybudován evropský model sociální solidarity a udržitelnosti. Hlavní dnešní prioritou je obnovit udržitelný dynamický růst v Evropě v souladu s lisabonskou strategií. Obnovení růstu je zcela nezbytné pro prosperitu, dokáže opět zajistit plnou zaměstnanost, a je základem pro sociální spravedlnost a příležitost pro všechny. Je zcela nezbytný i pro postavení Evropy ve světě a schopnost Evropy mobilizovat zdroje na řešení řady různých globálních výzev. Volba růstu a pracovních míst jako bezprostřední hlavní priority samozřejmě neznamená znevážení jiných cílů. Růst je totiž pro udržitelnost těchto cílů neodmyslitelný: stačí, když se zamyslíme nad tím, jak by naše stárnoucí společnost jinak ohrozila dlouhodobou udržitelnost našeho sociálního modelu. Zlepšení konkurenceschopnosti a oživení růstu jsou účelné prostředky, nikoliv účel sám o sobě: samotný růst nezaručí sociální solidaritu či udržitelnost. Proto solidarita a bezpečnost musí zůstat a zůstanou ústředními evropskými cíly vedle prosperity. Stejně tak bychom měli činit politické volby zajišťující vzájemné posilování našich různých cílů. Aktivity podporující konkurenceschopnost, růst, pracovní místa stejně jako ekonomickou a sociální soudržnost a zdravé životního prostředí se vzájemně posilují. To vše jsou klíčové součásti zastřešujícího cíle udržitelného rozvoje, kterého bychom měli dosáhnout. Bez solidarity a bezpečnosti není možné plně zajistit prosperitu: ekonomika má sloužit lidem a nikoliv naopak. Aby měli Evropané důvěru v to, že tato vize bude realizována, musí s nimi Unie spolupracovat. Musíme působit prostřednictvím dynamického Partnerství pro evropskou obnovu. Evropská společnost – její instituce, sítě, občané i členské státy – se musí sjednotit za účelem dosažení našich společných cílů. V této souvislosti je nezbytné, aby evropské instituce spolupracovaly a sdílely společný akční program pro příští roky. To není jen otázkou zdravého rozumu: ústava uznává hodnotu společného programu sdíleného Parlamentem, Radou i Komisí. Z toho důvodu v tomto případě Komise navrhuje ostatním institucím, aby se v tomto důležitém okamžiku inspirovaly ustanoveními ústavy. Následující strategické cíle jsou tudíž navrhovány jako východisko pro společnou platformu aktivit evropských institucí během příštích 5 let. Výzvy, kterým čelí evropské instituce, jsou již tak dalekosáhlé a složité, že vypořádat se s nimi lze jen v rámci partnerství: - Je nutné, aby byly nasazeny všechny páky a všichni aktéři spolupracovali – nejen instituce, ale i národní parlamenty, vlády, sociální partneři a občanská společnost na všech úrovních. - Nejdůležitější je, aby se součástí partnerství stali i jednotliví občané: na základě jasného pochopení toho, o co se Evropa snaží, a účasti na společném snažení. - Partnerství s sebou přináší odpovědnost. Každý Evropan je zainteresován na fungování Unie a každý Evropan má podíl na odpovědnosti za dosažení našich společných cílů. S cílem toto partnerství uskutečnit musí Unie dostát svým závazkům s ohledem na realizaci a přiblížit se každému Evropanovi. Zaprvé, Unie musí dobře fungovat a jako taková být i vnímána: - Selhání při uplatňování evropských právních předpisů v praxi poškozuje účinnost politiky Unie a podkopává důvěru, na níž Unie závisí. Dojem, že „my dodržujeme pravidla, ale druzí nikoliv“, ať už se objeví kdekoliv, hluboce poškozuje pocit evropské solidarity. Musí existovat kontinuita mezi tvorbou politiky a prováděním politiky podporovaná moderní, účinnou a na služby orientovanou administrativou na všech úrovních. Včasné a náležité zavádění do právního řádu a důrazné stíhání protiprávního jednání je zásadní pro důvěryhodnost evropských právních předpisů i účinnost politik. - Právní předpisy musí mířit na nejvyšší úroveň kvality, soudržnosti a účinnosti. Lepší regulace znamená, že právní předpisy musí být dobře připraveny a co možná nejjednodušší. Posouzení dopadu včetně dopadu na konkurenceschopnost před zahájením iniciativ a v průběhu celého legislativního procesu se musí stát druhou přirozeností. Platné právní předpisy by se měly systematicky posuzovat. Je třeba zcela uplatňovat subsidiaritu a proporcionalitu. Lepší regulace musí být prioritou i na úrovni členských států. - Přijetí ústavy je další zásadní krok. Evropské instituce musí spolupracovat s členskými státy tak, aby ústava úspěšně vstoupila v platnost. Unie bude posílena s ohledem na demokracii, transparentnost, účast, a také účinnost prostřednictvím zvýšeného užívání metody Společenství. - Víceletý rozpočtový rámec, který bude vymezen ve finančních výhledech, musí Unii zajistit náležité prostředky k naplnění jejích závazků, jako například konkurenceschopnosti a soudržnosti, jakož i udržitelné správy zdrojů, v rozšířené Unii. Dále musí zajistit rozpočtovou kázeň a účinné vynakládání veřejných výdajů. Zadruhé, evropští občané si musí uvědomit a pochopit, co pro ně Unie činí, a musí jim být nabídnut podíl v evropské budově. Všechny evropské instituce musí vzít za svůj takový postoj, že jsou tady proto, aby sloužily občanům: - Neoddělitelnou součástí myšlenky partnerství jsou konzultace a účast. Je třeba, aby iniciativy těžily z úplného zapojení národních parlamentů, veřejných orgánů na všech úrovních, sociálních partnerů, občanské společnosti a také názorů zainteresovaných stran napříč společností. Dialog musí překročit hranice bruselské politické debaty do plně rozvinutého Evropského veřejného prostoru a budovat pochopení pro kulturu, identitu a politické myšlení každého z nás. To usnadní utváření pocitu evropské identity, zvláště mezi mladými lidmi. - Unie musí být otevřená veřejné kontrole a Unie za ně musí nést odpovědnost. To vyžaduje vysokou míru otevřenosti a transparentnosti. Musí být jasné, jakým způsobem Unie dospěla k určitému rozhodnutí, a to prostřednictvím analýzy jako je posouzení dopadu a prostřednictvím maximálního veřejného přístupu k fungování institucí. Ustanovení ústavy, která stanovují, že Rada by měla připravovat právní předpisy veřejně, jsou v této souvislosti důležitá. Zodpovědnost je třeba posilovat snahou o kladné ujišťující prohlášení ze strany Evropského účetního dvora. S cílem chránit finanční zájmy Unie je třeba důsledněji odrazovat od podvodů skrze vyšší transparentnost a spolupráci. - Nic z výše uvedeného nebude fungovat, pokud nebudou záměry a aktivity Unie podepřeny přesnou a účinnou komunikací. Základním kamenem nové komunikační strategie by mělo být, že Unie nejen jasně obhajuje své politiky, ale je též vnímavá; učiní z komunikace součást formulování své politiky od samého počátku, a výrazně se zaměří na přizpůsobení komunikace národním potřebám. Tato odpovědnost musí být sdílena všemi evropskými institucemi stejně jako vnitrostátními orgány. * * * EVROPA 2010: STRATEGICKÉ CÍLE 1. PROSPERITA Nejnaléhavějším problémem dnešní Evropy je absence růstu a nových pracovních míst, která zaručují životní úroveň a sociální ochranu, na kterou si Evropané zvykli. Jednotný trh a euro otevřely dveře vyšší účinnosti na základě úspor z rozsahu a objemu, rychlejší inovace, větších příležitostí k růstu pro rozvíjející se firmy – jinými slovy pro firmy v každém členském státu tak, že přijmou evropský trh za svůj domácí trh, dokáží si zajistit konkurenceschopnost v evropském měřítku a budou lépe vybaveny reagovat na výzvy globální hospodářské soutěže. Do této chvíle však Evropa uvedené příležitosti úplně nevyužila. V uplynulém desetiletí nedržel růst ani produktivita Evropy krok s jejími hlavními ekonomickými partnery. Obecně s tím, jak nová konkurence tlačí evropské firmy vzhůru v hodnotovém řetězci a jak je úspěšnost v tzv. znalostní ekonomice stále důležitější, by měla Evropa mít podstatné ekonomické výhody v rámci světové ekonomiky – politickou a ekonomickou stabilitu, kvalifikovanou pracovní sílu, tradici sociálního partnerství, dlouhodobě fungující a dobře rozvinutou vědeckou základnu, i podnět ze strany ekonomicky se dotahujících nových členů Unie. To jsou výzvy, kterými se zabývá lisabonská strategie schválená v roce 2000. Pokrok k naplnění jejích cílů je však zatím nedostatečný, což volá po rozhodném impulsu, který by ji vrátil zpět na správnou cestu. Naším cílem je učinit z evropské ekonomiky jednu z nejatraktivnějších pro investice, výrobu a práci. Vyžaduje to nový impuls pro reformy vedoucí k podstatnému zlepšení podnikatelského prostředí; povzbuzení výzkumu a inovací v klíčových odvětvích a modernizaci evropských trhů práce a systémů sociální ochrany. 1.1. 1.1 Přátelské podnikatelské prostředí - Řádné makroekonomické základy jsou nezbytné pro podporu udržitelného růstu a přijímání změn. Náležité fungování Paktu o stabilitě a růstu je zásadní pro zdravé euro na počátku rozšíření eurozóny, a to zvláště do nových členských států. Za tímto účelem je nutné jej zlepšit tak, že bude účinnější v době ekonomického vzestupu a realističtější v rámci nápravy schodků vyhýbaje se přitom negativním podnětům pro zásadní ekonomické reformy. - Je čas uskutečnit novou etapu ekonomické integrace. Musí existovat patřičné předpisy, které umožní produktivní ekonomice vzkvétat. Firmy by měly mít možnost podnikat v rámci skutečně celoevropského režimu, s rovnými právy na založení firmy, společným přístupem ke správě podniků a duševnímu vlastnictví, spravedlivými pravidly pro zdanění podniků a celními systémy podporujícími obchod. Lepší regulace a řádná pravidla hospodářské soutěže musí zajistit odstraňování překážek, otevírání trhů se zbožím i službami, a také napomoci inovacím ve prospěch nejefektivnějších výrobců a spotřebitelů. Zvláště odvětví služeb nabízí obrovský růstový potenciál. Efektivní služby znamenají i nižší náklady pro firmy. Na konci desetiletí by mělo být stejně přirozené nabízet služby za hranicemi uvnitř Unie jako přepravovat zboží, přičemž zachována bude zvláštní role přiznaná službám v obecném zájmu. - Podpora inovací a využívání nových komunikačních a informačních technologií jsou zásadní pro dynamičtější a konkurenceschopnější ekonomiku. Osvojování nových technologií ze strany uživatelů i nový vývoj ze strany dodavatelů společně vyplynou z kombinace aktivit a politik ve výzkumu, vzdělávání a inovacích. - Evropa potřebuje odlehčit břemeno regulace na všech úrovních s cílem napomáhat podnikání a investicím, a to zvláště s ohledem na malé a střední podniky, které jsou motorem tvorby pracovních míst. 1.2 Investicemi k prosperitě - Prosperita a růst nepřijdou bez investic. Motory růstu – výzkum a vývoj, moderní technologie, nejlepší dovednosti, účinné sítě – nejsou zdarma. Rozpočet Unie již investuje podstatnými částkami do těchto oblastí prostřednictvím různých fondů. Zaměření se na růst a pracovní místa by mělo být dále zesíleno v dalších finančních výhledech. - Unie se zavázala investovat 3 % HDP do výzkumu s tím, že jednu třetinu poskytne veřejný sektor, a podstatně zvýšit investice do vysokého školství. Utrácet však nestačí. Evropa musí být přitažlivější pro výzkumné pracovníky a vědce s tím, že plody výzkumu budou účinně využívat evropské firmy. Sloučení zdrojů na evropské úrovni může nabídnout skutečnou přidanou hodnotu: podporu a rozšiřování vynikajících dovedností, úspory z rozsahu, vytváření nových vztahů a nových sítí. Mobilita ve vzdělání a učení otevírá nový rozměr rozvoje evropského souboru dovedností: po dosažení úrovně 1 milionu v roce 2002 by se programů mobility měly v roce 2011 zúčastnit 3 miliony vysokoškolských studentů. - Evropská ekonomika nikdy nevyužije svůj úplný potenciál, pokud ji budou omezovat úzká hrdla v dopravních, telekomunikačních a energetických sítích. Rozšířenou Evropu propojíme jen tehdy, když se na taková slabá místa zaměříme na přeshraniční úrovni. 1.3 Přijímání změn - Přizpůsobit trhy práce s cílem podpořit tvorbu pracovních míst. Evropa potřebuje pracovní sílu, která je lépe kvalifikovaná a lépe připravená na změnu. Celoživotní učení pomůže uvést do pohybu žádoucí cyklus lepších pracovních míst a vyššího růstu. Partnerství pro reformu a změnu oznámená Evropskou radou v roce 2004 nabízí nejlepší způsob zajištění vlastnictví tak, že trhy práce napomohou zajištění více a lepších pracovních míst. - Přilákat více lidí na trh práce. Vedle účinnějšího využití stárnoucí pracovní síly a podpory pracovní mobility zvážit i potenciál imigrace. Zelená kniha o ekonomické migraci ukazuje, jak se řízený proces imigrace orientovaný na klíčové kvalifikace může stát součástí řešení. Evropské společnosti se obávají, že nad přínosy mohou převážit náklady na integraci: lze však nalézt rovnováhu, která bude přínosná pro migranty i hostitelské společnosti. 2. SOLIDARITA Podstatou Evropské unie je úsilí o udržitelný rozvoj jako zastřešující cíl k naplnění současných potřeb, aniž by byla ohrožena schopnost budoucích generací naplnit potřeby vlastní. Náš společný projekt s sebou přináší odpovědnost nabídnout vzájemnou podporu a chránit a spravovat naše okolí společnými silami. Zdravá evropská společnost závisí na účinné realizaci tohoto společného projektu. Solidaritu je nutné konkrétně projevit, a to nyní i s ohledem na budoucí generace, prostřednictvím: - ekonomické a sociální soudržnosti, která pomůže znevýhodněným oblastem a skupinám obyvatel v rámci Unie k omezení nerovností prostřednictvím zvýšeného růstu a konkurenceschopnosti; - udržitelné správy a ochrany našeho životního prostředí, našich přírodních zdrojů a zajištěním dlouhodobých dodávek energie; - přiměřené reformy a řízení systémů sociální ochrany s cílem zajistit udržitelnost ve střednědobém/dlouhodobém horizontu; - ochrany a upevňování našich společných hodnot. 2.1 Ekonomická a sociální soudržnost - Politiky soudržnosti jsou jádrem fungování rozšířené Unie. Rozdíl mezi nejbohatším a nejchudším regionem v Evropě se po rozšíření ztrojnásobil. Politika soudržnosti se zaměřuje na naplnění cíle ekonomické konvergence a na uvolnění skrytého potenciálu rychlého růstu. Jedná se o klíčový nástroj podpory růstu a konkurenceschopnosti. Venkovské komunity, pobřežní oblasti a nejvzdálenější regiony také čelí specifickým výzvám s ohledem na ekonomický rozvoj, sociální vyloučení a úbytek obyvatelstva. Například rozvoj venkova je způsobem posilování soudržnosti a podpory obnovené prosperity a růstu ve venkovských oblastech stejně jako lepší správy přírodních zdrojů. - Na míru připravená odpověď na demografické výzvy pro obyvatelstvo Evropy. V polovině tohoto století se poměr mezi počtem obyvatel v důchodu a počtem obyvatel v produktivním věku zdvojnásobí z dnešních 24 % na téměř 50 % v roce 2050. Z hlediska solidarity je nejdůležitější odpověď přizpůsobená potřebám různých částí společností – tedy stárnoucích občanů i mladých lidí, například prostřednictvím iniciativy pro mládež – která maximalizuje příspěvek naší společnosti ze strany všech generací. - Ochrana nejslabších členů společnosti. Evropa nemůže globálně konkurovat tak, že se bude hnát za nízkými mzdami nebo špatnými pracovními podmínkami. Sociální program nabízí rovné podmínky s přiměřenými sociálními normami; dále, evropský sociální model může stimulovat růst, pokud bude fungovat jako záchranná síť a odrazový můstek změn. S cílem zajistit udržitelnost tohoto modelu bude nutné včas uskutečnit potřebnou reformu trhů práce a systémů sociální ochrany, přičemž ekonomická reforma a řádné ekonomické politiky by měly přinést podstatné zvýšení potenciálního tempa růstu. 2.2 Solidarita s budoucími generacemi - Ochrana životního prostředí zůstává hlavním závazkem, který máme vůči budoucím generacím. Změna klimatu představuje hrozbu, která je s každým rokem reálnější. Hrozbu pro naše fyzické prostředí, ale také pro náš růst a prosperitu. Evropa musí i nadále hrát vedoucí roli při řešení příčin zlepšováním energetické účinnosti a prokazováním toho, že alternativy jako je rovnováha způsobů přepravy lze nalézt na základě tržních řešení. Je nutné podporovat ekologické inovace a podněcovat ekologickou účinnost: dlouhodobým řetězovým přínosem pro produktivitu a inovace může dané klíčové odvětví environmentální technologie přispět ke konkurenceschopnosti evropské ekonomiky. - Evropa je světadíl bohatý na zdroje. Řízení zdrojů je klíčem k zabezpečení dlouhodobých zájmů. Realizace reformy v odvětvích zemědělství a rybolovu umožní udržitelné řízení klíčových aktiv a zvýšenou konkurenceschopnost. - S ohledem na environmentální a ekonomickou hodnotu oceánů a moří existuje specifická potřeba komplexní námořní politiky zaměřené na rozvoj vzkvétající námořní ekonomiky a využití úplného potenciálu námořních činností environmentálně udržitelným způsobem. Taková politika musí být podpořena vynikajícími dovednostmi v námořním vědeckém výzkumu, technologii a inovacích. 2.3 Společná odpovědnost za společné hodnoty - Ochrana základních práv a boj proti diskriminaci musí zaujmout čelní místo v rámci evropských aktivit s novými iniciativami proti diskriminaci a ustavením Evropské agentury pro základní práva. Zabezpečení rovných práv pro všechny občany i boj proti diskriminaci včetně rovnosti pohlaví by měly být nedílnou součástí všech evropských aktivit. Evropa by měla být celosvětovým měřítkem pro praktické uplatňování základních práv. Zvláštní prioritou musí být účinná ochrana práv dětí proti ekonomickému vykořisťování a také proti všem formám zneužívání s tím, že Unie bude inspirací pro zbytek světa. - Ochrana a podpora kulturní rozmanitosti v Evropě leží v jádru hodnot Unie. Ve světě, v němž globalizace vyvíjí tlak směrem k homogennosti, je nezbytné o toto kulturní bohatství pečovat prostřednictvím aktivit na zachování vzájemného respektu napříč hranicemi. V tomto ohledu je klíčová podpora a oběh evropských audiovizuálních výrobků. Mobilita, učení se jazykům, interkulturní a sociální dialog a podpora aktivního občanství jsou jedním z nejlepších způsobů, jak tento respekt posilovat. - Solidarita nesmí končit u občanů Unie. Je třeba zformulovat společný postoj s ohledem na práva a povinnosti přistěhovalců a migranti z vnitřku i vnějšku Unie potřebují pomoc s integrací do jejich nových společností s úplným respektováním lidské důstojnosti. Taková migrační politika musí být dlouhodobá: musí zaručit, že řetězové účinky migrace na společnost budou zmírněny snazší integrací. 3. BEZPEčNOST A SVOBODA Evropské instituce se musí vypořádat s riziky ohrožujícími občany v jejich každodenním životě. Ochrana života a majetku občanů je stěžejní úkol ospravedlňující veřejnou moc a veřejné politiky. Ze svobody se lze těšit pouze v rámci bezpečnosti poskytované zákonem. Občané důvodně očekávají, že proti hrozbám pro jejich životy a bezpečnost bude zasaženo také na evropské úrovni. Ústava posílí způsobilost Unie konat. Mnohé je však možné učinit již nyní. Na prvním místě je osobní bezpečnost evropských občanů tváří v tvář zločinu a terorismu. Svoboda v Evropě bez hranic dává Unii zvláštní odpovědnost. To platí zejména pro ostrahu hranic, azyl a imigraci, a také obchod s lidmi. Bezpečnost také znamená schopnost občanů stavět svůj každodenní život na bezpečných základech. Nebezpečím jsou v tomto ohledu přírodní katastrofy, environmentální nebo zdravotní krize i dopravní a energetické hrozby. Unie musí hrát roli ve všech fázích: prevence rizik, včasné varování, krizové řízení, a solidárnost s oběťmi katastrof. 3.1 Bezpečnost a spravedlnost v Evropě - Realizace Haagského programu schváleného v roce 2004 je koordinovanou odpovědí na rizika, kterým čelí občané v Evropě. Program se zabývá kompletní škálou potřebných opatření. Opatření v oblasti prevence a připravenosti mohou sloužit jako skutečná nadstavba snažení členských států v boji proti terorismu s kvalitnější výměnou zpravodajských informací, účinnou operační součinností, a lepším napojením na jiné formy zločinnosti. Je nutné se účinněji zaměřit na financování terorismu. Strategický přístup k organizovanému zločinu může minimalizovat příležitost ke zneužívání Evropy bez hranic ze strany zločinců. - Je nutné posílit možnost přijímat opatření na evropské úrovni soudních, zpravodajských, policejních a celních orgánů. Integrace Europolu do Unie by znamenala krokovou změnu v boji proti obchodu s lidmi, obchodu s drogami a počítačové zločinnosti. - Nezbytností je integrovaná správa vnějších hranic a společná vízová politika. Unie sdílí odpovědnost za správu vnější pozemní hranice v délce přibližně 11 000 km a námořní hranice v délce 68 000 km s jasnými riziky nezákonné migrace a obchodu s lidmi. Soudržný evropský rámec je nezbytný pro vstup a pobyt občanů třetích zemí napříč EU: ten musí fungovat ruku v ruce s odstraňováním kořenů obchodu s lidmi. Společná azylová politika Unii umožní v důvodných případech přijímat žadatele o azyl spravedlivým způsobem. - Vzájemné uznávání a volný oběh soudních rozhodnutí ve věcech občanských a trestních napomůže zajistit výkon spravedlnosti a posílí ochranu rodin, které mají právní obtíže napříč hranicemi. Nárůst pohybu osob a přeshraničních ekonomických aktivit po založení jednotného trhu zvýšil naléhavost zajištění snadného, skutečného a nediskriminačního přístupu ke spravedlnosti napříč Evropským prostorem spravedlnosti. 3.2 Řízení rizik v moderním světě Klíčovým aspektem kvality života je pro občany politika, která řídí a omezuje jim hrozící rizika jako jsou přírodní katastrofy, environmentální nebo zdravotní krize a dopravní a energetické hrozby. - Environmentální a zdravotní rizika jako je zvýšená hrozba záplav nebo sucha plynoucí z klimatických změn, následky možného biologického, chemického nebo radiologického útoku či vážné propuknutí nemoci mají okamžité důsledky pro EU jako celek. Řešit se musí dvěma způsoby: schopností nabídnout včasné varování a okamžitou reakci na konkrétní krizi, a dlouhodobou prevencí. Informační a dozorné sítě musí být účinné, jestliže se mají náležitě vypořádat s přeshraničními hrozbami. - Velké námořní nehody, riziko teroristických útoků a krize s ohledem na dodávky energie zvýšily obavy veřejnosti o dopravu a bezpečnost, především v letecké, ale také v námořní a silniční dopravě. - Pokud nebudou přijata žádná opatření, závislost Evropy na dovážené ropě se v roce 2030 zvýší na 90 % (ve srovnání s dnešními 70 %). Větší bezpečnost dodávek energie by zajistila soustředěná snaha o snížení poptávky po energii, hlubší spolupráce s hlavními vyrábějícími a tranzitními zeměmi a také důrazná podpora obnovitelných zdrojů energie. 4. EVROPA JAKO SVěTOVÝ PARTNER V dnešním světě dokážeme zcela naplnit naše klíčové vnitřní priority jen v případě, že budeme úspěšní na světové scéně. Globalizace a rostoucí vzájemná závislost odstranily řadu dřívějších rozdílů mezi výzvami vnitřní a vnější politiky. Politický vliv Unie musí lépe odpovídat jejímu ekonomickému významu. Za tímto účelem musí Unie dosáhnout vyšší politické soudržnosti ve vnějších vztazích: soudržnosti mezi jednotlivými rameny vnější politiky; soudržnosti mezi vnitřními a vnějšími politikami; a soudržnosti ve vztazích Unie nebo bilaterálně mezi členskými státy. Pokud si přeje silnější přítomnost a vliv na mezinárodní scéně, potřebuje hovořit jedním hlasem a podporovat soudržný postoj. Stejně tak její schopnost ovlivňovat závisí na její schopnosti navázat soudržné a účinné vztahy s klíčovými partnery, a zvláště pak transatlantický vztah. Evropa musí být i nadále oddána účinnému multilateralismu jako nejlepšímu způsobu jednání s globálními partnery. Architektura mezinárodních organizací musí být posílena pomocí neutuchajícího procesu reforem a obrody: Spojené národy představují jedinou možnost řešení globálních problémů volajících po globálním řešení. 4.1 Silnější aktér ve světové ekonomice - Roli Evropy ve světě nelze oddělit od její vnitřní síly. Její schopnost ovlivňovat je velmi závislá na zdraví její ekonomiky. Čím dynamičtější je ekonomický pokrok Evropy a čím účinněji dokáže Evropa jednat společně, tím pevnější bude její uchopení světových událostí i její schopnost dosáhnout globalizace se sociální spravedlností a udržitelností. Vnější rozměr vnitřních politik je třeba plně využít. - Budoucí rozšiřování Evropské unie zvýší její globální sílu, přičemž proces rozšiřování bude po přistoupení Bulharska a Rumunska v roce 2007 pokračovat přípravami na další rozšíření, soustřeďujíc se na jednání s Chorvatskem a Tureckem a na řešení přihlášky Bývalé jugoslávské republiky Makedonie. Zároveň s tím se přiblíží i další země západního Balkánu perspektivě členství. - Evropa nedokáže vybudovat prosperitu sama. Úspěšná sousedská politika posílí význam největší světové ekonomiky. Naše budoucnost je úzce provázána, a proto je vytvoření integrovanějšího prostoru s našimi sousedy nezbytností: obchod; imigrace; sítě a služby jsou příklady jen několika oblastí vyžadujících takový integrovaný prostor. To budou naše priority ve vztazích s Ruskem, Ukrajinou a dalšími sousedními zeměmi. Také ekonomický a sociální pokrok celé oblasti Středomoří i zemí na jejích hranicích bude Evropa sledovat s mimořádným zájmem. - Mezinárodní obchod je klíčem k podpoře konkurenceschopnosti a růstu. Těžíme z otevřenosti, která nám pomáhá zužitkovat náš vlastní konkurenční potenciál doma. Evropané by měli cítit jistotu, že výzvy globalizace lze přetavit ve výhody pro Evropu a s jejich pomocí zužitkovat její konkurenční potenciál. Liberalizace obchodu zajistí nová odbytiště pro vývoz a kvalitní pracovní místa na konkurenčních, otevřených a regulovaných trzích. Vyjednávání je třeba vést energicky na všech úrovních: především ve Světové obchodní organizaci jako v případě kola jednání z Dohá, ale také s klíčovými bilaterálními a regionálními partnery. Cílová regulační konvergence s klíčovými partnery též ukázala, že je navzájem prospěšná a měla by se v ní pokračovat zejména v transatlantických vztazích. Potřebujeme budovat mnohem těsnější partnerství na základě sdílených ekonomických zájmů s našimi novými obchodními partnery v Asii jako je Čína nebo Indie i s Brazílií a obecně Latinskou Amerikou. 4.2 Globální solidarita - Naše vnější vztahy jsou i způsobem podpory a ochrany našich hodnot mimo naše hranice. Evropa musí podporovat stabilní mezinárodní růst založený na udržitelném rozvoji a zůstat oddaná lidským právům. Zaměřit se musí i na účinnou realizaci klíčových cílů v oblasti ochrany životního prostředí. Za tím účelem musí sdílet odpovědnost s klíčovými partnery. - Rozvojové cíle tisíciletí stanovené pro rok 2015 musí být řídícím záměrem rozvojové politiky Unie. Jejich přezkoumání v roce 2005 bude příležitostí k zásadnímu kroku vpřed prostřednictvím vyhlášení nové rozvojové politiky s cílem podpořit udržitelný rozvoj a omezování chudoby pomocí účinného multilateralismu a liberalizace obchodu, což usnadní integraci rozvojových zemí do světové ekonomiky. - Unie potřebuje konkrétní odpověď pro Afriku. Afrika, a především subsaharská Afrika, zaostává. V rámci své vnější spolupráce by Evropa měla svést dohromady aktivity s cílem nabídnout krokovou změnu podpory Africe co se týče kvantity i kvality. Je nutné zaměřit se na dosažení cíle skutečného partnerství založeného na vyzrálém obchodním a politickém vztahu. 4.3 Aby bezpečnost fungovala na celém světě - Evropa nepřežije jako ostrov míru ve světě nestability. Vnější politika Evropy se musí přizpůsobit mezinárodnímu vývoji včetně krizí a výzev pro globální bezpečnost. Unie by se mohla těšit mnohem většímu vlivu na dlouhodobé politické a ekonomické volby, které rozhodnou o prosperitě a stabilitě v Evropě a ve světě obecně. Tyto volby pak ovlivňují blahobyt a bezpečnost Evropanů. - Vnější akce je dále nutná pro řešení otázek stability a bezpečnosti v jejich kořenech pomocí silné podpory udržitelného rozvoje multilaterálními i bilaterálními cestami. Dané otázky musí ležet v jádru vnějších vztahů Unie. Úspěšná sousedská politika bude krokem na cestě ke světové stabilitě a bezpečnosti. Bude jím i závazek Evropy hrát aktivní roli při hledání a praktickém provádění mírového urovnání na Středním východě. Byla by jím i těsnější bezpečnostní spolupráce se Spojenými státy v rámci obrozeného transatlantického partnerství. - Evropský bezpečnostní a obranný potenciál musí dostát uvedeným výzvám tak, že bude zdrojem zcela přesvědčivé schopnosti jednat prostřednictvím úplné implementace Evropské bezpečnostní strategie a účinnější Evropské bezpečnostní a obranné politiky. * * * Toto jsou strategické cíle navrhované Komisí na dobu trvání jejího mandátu. Při jejich přípravě Komise zohlednila debaty v Evropském parlamentu předcházející jejímu jmenování a diskuse z prosince 2004. Dále zohlednila stávající víceletý program nadcházejících předsednictví. Vzhledem k jejich komplexní povaze je Komise předkládá jako východisko pro společnou platformu evropských institucí pro aktivity v příštích 5 letech. Doufejme, že se na nich všechny tři instituce shodnou ještě před koncem předsednictví Lucemburska. Jakmile budou schváleny, nabídnou strategické cíle institucím stabilní rámec pro spolupráci zaměřenou na splnění společných cílů a také pro jejich roli v navrhovaném partnerství.