Komise rovněž vyzdvihla do popředí sociální aspekty, neboť navrhla evropský pilíř sociálních práv, jejž vyhlásily ostatní orgány EU, a začlenila sociální priority do evropského semestru. Po konzultaci s členskými státy též Komise vypracovala srovnávací rámec na podporu konvergence v řadě oblastí politiky týkajících se zaměstnanosti a sociální problematiky. Aby zajistila informace a podporu pro proces reforem na vnitrostátní úrovni, přijala Rada doporučení pro členské státy eurozóny, aby zřídily poradní vnitrostátní rady pro produktivitu. A konečně také Komise zřídila Útvar na podporu strukturálních reforem, který má sdružovat odborné znalosti z celé Evropy a poskytovat technickou podporu členským státům.

Posouzení již dosažených výsledků představuje určitý druh společného zaměření pozornosti. Ačkoli jsou dobře známy citlivé otázky a odlišné názory na další pokračování hospodářské a měnové unie, neměly by nám bránit v dosahování kompromisů. V sázce jsou těžce vydobyté úspěchy posledních deseti let. Je čas odpoutat se od zakořeněných názorů a oživit naše společné ambice.

Zřízení Evropského mechanismu stability během krize představovalo zásadní milník na cestě k stabilnější hospodářské a měnové unii. V patřičnou dobu by měl být mechanismus začleněn do právního rámce EU, jak navrhla Komise v prosinci 2017. Probíhající revize Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability má jako přechodné řešení dále posílit předcházení krizím a jejich řešení v eurozóně. Neměla by duplikovat úkoly orgánů EU ani zvyšovat složitost rámce ekonomického dohledu. V tomto ohledu a za účelem vyjasnění svých příslušných rolí Komise a Evropský mechanismus stability dosáhly v roce 2018 společného ujednání o budoucí spolupráci.

Rozpočtový nástroj by byl sladěn s evropským semestrem, již dobře zavedeným unijním cyklem koordinace hospodářských politik. Členské státy eurozóny by dobrovolně předkládaly řádně odůvodněné a soudržné návrhy na investice a reformy, které by Komise posoudila podle transparentních kritérií. Finanční podpora by byla poskytována ve splátkách za podmínky dosažení dohodnutých milníků. Tvořily by ji přímé finanční příspěvky a členské státy eurozóny by ji mohly využívat i v rámci programu InvestEU.

Zároveň byla obnovena důvěra v trhy. Rozpětí státních dluhopisů jsou měřítkem rizik vnímaných investory. Obrázek 3 upozorňuje na podstatné rozdíly ve výnosech státních dluhopisů, které existovaly před zavedením eura, na to, jak tyto rozdíly po zavedení eura v podstatě zmizely, na jejich prudký nárůst v důsledku krize a postupný pokles od roku 2012, s výraznými rozdíly mezi jednotlivými zeměmi. I když hodnocení účastníků trhu nemusí být vždy zcela racionální, vývoj rozpětí státních dluhopisů nicméně do určité míry naznačuje, jaká je důvěryhodnost stávajícího institucionálního uspořádání a současných hospodářských politik jak na evropské, tak na vnitrostátní úrovni.

Komise zhodnotí stav provádění rámce pro hospodářský a fiskální dohled v rámci přezkumu balíčku dvou právních aktů a balíčku šesti právních aktů, který by měl nakonec připravit podmínky pro jednodušší fiskální pravidla v EU. Přezkum by se mohl stát i základem pro další zlepšení transparentnosti a účinnosti rámce pro koordinaci politik a pro posílení sociálního rozměru rámce dohledu.

Komise bude pokračovat ve spolupráci s Evropským parlamentem, členskými státy, Evropskou centrální bankou a dalšími institucemi s cílem nadále prohlubovat hospodářskou a měnovou unii. Vedle prvních výsledků, které by měly být realizovány v tomto roce, vyžaduje dokončení hospodářské a měnové unie dlouhodobou vizi. Do roku 2025 by mělo být dosaženo pokroku při posilování rámce EU pro hospodářský dohled a správu ekonomických záležitostí, který se bude opírat o větší demokratickou odpovědnost, při budování funkce fiskální stabilizace a při dokončení realizace bankovní unie a unie kapitálových trhů. Tento pokrok by měl být využit i k dalšímu posílení mezinárodní úlohy eura.

·dokončili změny Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability za účelem rychlé ratifikace ze strany členských států eurozóny, a to včetně operativního a účinného společného jištění a poskytování likvidity během postupu řešení krize, jakož i aktivních a účinných preventivních nástrojů, zachovali jasné vymezení odpovědnosti mezi aktéry a ponechali možnost upravit jednotný soubor pravidel EU pro banky podle metody Společenství a časem začlenili Evropský mechanismus stability do unijního práva,

Kromě toho bankovní unie nebude dokončena, dokud nebude zaveden spolehlivý systém pro řešení bank v problémech; vyžaduje to mít účinný mechanismus, jímž by byla bankám v postupu řešení krize poskytována dostatečně likvidní aktiva, aby přestály odliv krátkodobých vkladů, což je při řešení krize nevyhnutelné. Na základě zkušeností získaných z nedávných případů řešení krize musí jakékoli účinné řešení k zajištění likvidity v postupu řešení krize jít nad rámec omezeného zlepšení stávajících postupů.

Bylo dohodnuto, že Evropský mechanismus stability poskytne společné jištění pro Jednotný fond pro řešení krizí v podobě úvěrové linky. Vedoucí představitelé se dohodli na zavedení společného jištění od roku 2020, přičemž nejpozději by k tomu mělo dojít do roku 2023. Společné jištění bude coby poslední možnost podporovat účinné a důvěryhodné řešení bankovních krizí v rámci jednotného mechanismu pro řešení krizí a spláceno bude z příspěvků evropského bankovního sektoru. Aby zajistila důvěryhodný rámec pro řešení krizí bank, musí dohoda o společném jištění zabezpečit, aby byly zdroje zpřístupňovány rychle. V tomto ohledu jsou nezbytné krátké lhůty pro rozhodování (12/24 hodin) společně s nouzovým hlasovacím postupem. Kromě toho je důležité, aby byly povinnosti Evropského mechanismu stability jasně definovány, nepřekrývaly se s povinnostmi orgánů a institucí EU pověřených dohledem nad bankami nebo řešením krizí bank ani ve vztahu k těmto orgánům a institucím nevytvářely napětí. A především nesmí reforma Smlouvy o zřízení Evropského mechanismu stability vytvářet překážky pro budoucí změny právních předpisů EU, jež by vedly k zásadním problémům, které by měly dopad na autonomii právního řádu EU. Právní předpisy EU v oblasti bankovnictví musí zůstat otevřené dalším změnám v souladu s metodou Společenství, aby je bylo možné přizpůsobovat měnícím se podmínkám na trhu a dokončit bankovní unii.

Plánovaná reforma Evropského mechanismu stability zahrnuje revizi preventivních finančních nástrojů, které mají podpořit země se zdravými základními hospodářskými faktory, jež by mohly být ovlivněny nepříznivými otřesy mimo kontrolu těchto zemí. Vyjasnění podmínek přístupu pro tyto nástroje má zásadní význam, neboť zajišťuje transparentnost a řídí očekávání. Podmínky způsobilosti by zároveň neměly převážit nad účelem preventivních nástrojů, měly by být v souladu s podmínkami, které jsou požadovány v rámci unijního dohledu, a měly by být koncipovány tak, aby respektovaly pravomoci orgánů EU.

Posilování orgánů

Nová pravidla by měla jít ruku v ruce se zjednodušením pravomocí v hospodářské a měnové unii. Jakkoli již Evropský parlament v posledních letech hraje aktivnější úlohu, jeho postavení by mělo být dále posíleno. Aby zvýšila transparentnost a demokratickou odpovědnost, navrhla Komise v prosinci 2017 jmenovat tutéž osobu na pozici místopředsedy Komise odpovědného za hospodářskou a měnovou unii a na pozici předsedy Euroskupiny. Tento krok by mohl vést k významnému zlepšení odpovědnosti na evropské úrovni, aniž by byly odňaty pravomoci členským státům. Tato osoba, která by zastupovala členské státy eurozóny i Komisi, by reprezentovala i eurozónu navenek, což je zásadní pro postavení eura na celosvětové scéně.

Evropský mechanismus stability by se měl nakonec stát součástí právního rámce EU. Tím by byla zajištěna jasnost z institucionálního hlediska a byl by uznán význam Evropského mechanismu stability pro hospodářskou a měnovou unii. Toto začlenění by rovněž umožnilo zvýšit politickou a právní odpovědnost Evropského mechanismu stability za plnění jeho důležitých úkolů v oblasti řešení krizí v eurozóně. Větší politická odpovědnost vůči Evropskému parlamentu, jakož i vůči vnitrostátním parlamentům členských států eurozóny je nezbytná k zajištění toho, aby byl společný zájem eurozóny dostatečně zohledňován a aby bylo dosaženo dlouhodobého přijetí ze strany občanů. Kromě toho Soudní dvůr zdůraznil, že odpovědností Komise jako strážce Smluv je sledovat uplatňování rámce Evropského mechanismu stability v praxi a napomáhat při zajišťování toho, aby byla v této souvislosti plně chráněna základní práva jednotlivců.

Kromě toho by mohlo vzniknout ministerstvo financí eurozóny, které by mělo přístup na finanční trhy v zastoupení svých členů a mohlo financovat část jejich běžných potřeb v oblasti refinancování. Pod ministerstvo financí eurozóny by po začlenění do právního rámce EU mohly společně spadat stávající pravomoci a útvary, které jsou v současnosti rozptýleny mezi různé orgány a instituce, včetně Evropského mechanismu stability.

Fiskální stabilizace

Jedním z důležitých poučení z finanční a hospodářské krize bylo, že stávající rámec je špatně vybaven pro zvládání velmi rozsáhlých otřesů zasahujících konkrétní zemi nebo celou eurozónu. Důležitým doplňkem vnitrostátních rozpočtů by byla společná funkce stabilizace. V roce 2018 předložila Komise návrh evropské funkce investiční stabilizace, která by měla poskytnout půjčky typu „back-to-back“ ve výši až 30 miliard EUR pro stabilizaci úrovně veřejných investic v případě vážných hospodářských otřesů. Tento návrh je i nadále relevantní a měl by být považován za doplněk rozpočtového nástroje pro konvergenci a konkurenceschopnost pro eurozónu. Uvedený nástroj má posílit růstový potenciál členského státu a jeho ekonomickou odolnost, a to prováděním reforem a příslušných investičních projektů, zatímco společná funkce stabilizace by pomohla zmírnit dopad závažných asymetrických otřesů, pokud k nim i přesto dojde. Zvažován by mohl být i společný systém zajištění v nezaměstnanosti.

Bankovní unie

Cesta k dokončené bankovní unii vyžaduje další úsilí, kterým budou zavedeny chybějící prvky nezbytné pro prosperující hospodářskou a měnovou unii. Bankovní unie byla vždy koncipována tak, aby sestávala ze tří pilířů – jednotného dohledu, jednotného mechanismu pro řešení krizí a jednotného systému pojištění vkladů. Jednotný mechanismus dohledu i jednotný mechanismus pro řešení krizí již fungují. Nastal čas dosáhnout konkrétního pokroku, pokud jde o třetí pilíř: společný mechanismus ochrany vkladatelů. Pojištění vkladů na evropské úrovni by zajistilo stejnou ochranu všech vkladů v celé bankovní unii, a tím by posílilo důvěru vkladatelů a zmírnilo riziko bankovní paniky. Přestože bylo dosaženo významného pokroku při harmonizaci jednotného souboru pravidel, větší úsilí je třeba vyvinout k odstranění zbytečných překážek pro přeshraniční integraci bankovního systému. Bankovní unie ve stabilním stavu by měla zajistit regulační rámce a institucionální uspořádání nezbytné pro posílení odolnosti a konkurenceschopnosti bankovního sektoru EU.

Diverzifikované rozvahy bank by se měly stát základem účinnějšího soukromého sdílení rizik a uvolnění cyklických zpětných vazeb mezi bankami a jejich národními státy. Za tím účelem Komise v květnu 2018 navrhla podpůrný regulační rámec pro cenné papíry zajištěné státními dluhopisy. Revize režimu regulace státních expozic by mohla být další metodou, jak motivovat banky k diverzifikaci jejich držených dluhopisů ve smyslu omezení držby domácích státních dluhopisů. Bezproblémový přechod na nový režim si vyžádá pečlivý návrh a významně dlouhé zaváděcí období.

Vhodné společné bezpečné aktivum by několika cestami posílilo eurozónu a zvýšilo účinnost hospodářské, měnové a finanční unie, mimo jiné zmírněním bludných kruhů vazeb mezi státy a bankami. Mohlo by podněcovat rozvoj a integraci kapitálových trhů tím, že by poskytlo jednotnou referenční hodnotu pro posuzování ostatních aktiv a usnadnilo by provádění měnové politiky. Společné bezpečné aktivum má rovněž potenciál omezit rozsah destabilizace kapitálových toků uvnitř eurozóny v době zvýšené averze k riziku, tzv. úniku do bezpečí, který škodí investicím, a podpořit silnější mezinárodní úlohu eura.

Změna regulačního přístupu ke státním expozicím bank a zavedení společného bezpečného aktiva představují dvě opatření, která vyvolávají řadu ekonomických, právních, politických a institucionálních otázek, jež bude třeba řešit souběžně a v úzké spolupráci s členskými státy.

Unie kapitálových trhů

Spolu s bankovní unií podporuje unie kapitálových trhů dobře fungující hospodářskou a měnovou unii a silnou úlohu eura. Zajišťuje více finančních prostředků a diverzifikaci aktiv pro společnosti i pro investory. Unie kapitálových trhů podporuje investice, hospodářský růst a tvorbu pracovních míst, a to zejména v případě, že jsou tradiční bankovní úvěrové kanály pod velkým tlakem. Unie kapitálových trhů rovněž prosazuje konvergenci, neboť usiluje o odstranění zbytečných regulačních a jiných překážek volného pohybu kapitálu v rámci celého jednotného trhu.

Unie kapitálových trhů měla silnou podporu ze strany Evropského parlamentu a členských států, neboť přínosy širší diverzifikace a lepší integrace trhů pro hospodářský růst a tvorbu pracovních míst jsou dobře známy. Bylo proto přijato jedenáct z třinácti návrhů, které Komise předložila v rámci svého akčního plánu a přezkumu v polovině období. V některých případech však projekt narazil na silný odpor členských států v politicky citlivých záležitostech, jako je účinnější dohled EU a řešení příliš náročných vnitrostátních pravidel v oblasti přeshraničního poskytování služeb. Zatímco na nejvyšší politické úrovni získává unie kapitálových trhů nadále širokou podporu, konkrétní podpora jednotlivých legislativních návrhů někdy schází.

Dokončení unie kapitálových trhů má zásadní význam pro zaručení toho, že evropské kapitálové trhy budou schopny odolat významným vnitřním a vnějším výzvám z hlediska stability hospodářské a měnové unie, jakož i řešit nové výzvy vyplývající z odchodu Spojeného království z EU. Schválené právní předpisy musí být nyní v plném rozsahu provedeny. V poslední době bylo dosaženo úspěchů, pro zajištění lepší integrace kapitálových trhů v Evropě je však třeba se vypořádat se zbývajícími překážkami, jako jsou rozdílné insolvenční režimy a neúčinné přeshraniční zdanění. Rozhodné kroky jsou zapotřebí i na úrovni členských států a samotných účastníků trhu. Kromě toho by se mělo pokračovat v revizi správy, nástrojů a mandátů evropských orgánů dohledu, neboť v rámci unie kapitálových trhů jsou postupně podnikány kroky, jež mají zajistit, aby byly orgány schopny řešit možná rizika vyplývající z vývoje a integrace kapitálových trhů.

Toto úsilí musí být doplněno dalším sbližováním postupů dohledu, zejména s cílem řešit praní peněz, které představuje trvající hrozbu pro pověst a stabilitu evropských kapitálových trhů a bankovního sektoru. Evropský parlament a Rada nedávno schválily balíček opatření, která mají mimo jiné posílit úlohu Evropského orgánu pro bankovnictví pro účely boje proti praní peněz a financování terorismu. Jakkoli reforma spolu s nadcházejícím použitím páté směrnice o boji proti praní peněz dále podpoří integritu finančního systému Unie, pro řešení tohoto problému v plné šíři nemusí být dostačující. V návaznosti na probíhající analýzu Komise zaměřenou na nedávné skandály týkající se praní peněz v bankovním sektoru bude třeba zvážit, zda by při řešení přeshraničních aspektů praní peněz nebyl více účinný jednotnější subjekt.

Mezinárodní úloha eura

Poté, co bylo v prosinci 2018 zveřejněno sdělení o mezinárodní úloze eura, vyzval eurosummit v prosinci 2018 Komisi, aby pokračovala v úsilí o rozvoj mezinárodního používání eura. Euro existuje pouhých dvacet let a je v pořadí druhou měnou světa. Zůstalo silné dokonce i v nejhorších chvílích finanční krize a krize státního dluhu. Současně se světový řád stále větší měrou stává multipolárním, neboť se objevují nové hospodářské velmoci, instituce a technologie a mění se i postavení stávajících velmocí. To vyžaduje posílení hospodářské a měnové suverenity Evropy.

V posledních měsících Komise zahájila aktivní konzultace s veřejnými i soukromými účastníky trhu. Existuje široká podpora pro snížení závislosti na jediné dominantní globální měně. Kromě toho euro vystupuje z řady jako jediný silný kandidát, který má všechny potřebné atributy globální měny, kterou účastníci trhu již dnes využívají jako alternativu k americkému dolaru. A v neposlední řadě se uznává, že EU může prostřednictvím eura posílit svou ekonomickou svrchovanost a hrát důležitější globální úlohu ve prospěch podniků a spotřebitelů v EU a přispět k mezinárodní finanční stabilitě. Dokončení bankovní unie a unie kapitálových trhů má v tomto kontextu zásadní význam pro posílení odolnosti a stability eura, pro podporu hlubokého a likvidního kapitálového a dluhového trhu a pro podporu další integrace finančních trhů. Komise bude spolu s Evropskou centrální bankou nadále spolupracovat s členskými státy, účastníky trhu a dalšími zúčastněnými subjekty na opatřeních k dosažení silnější úlohy eura a vyzývá Evropský parlament, Radu a všechny zainteresované subjekty, aby toto úsilí podpořily. Do budoucna se navrhuje pravidelně hodnotit pokrok na politické úrovni.

5.Závěry