CS    CS CS 
CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 10.9.2009 
SEK(2009) 937 
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
 
Průvodní dokument k 
NAŘÍZENÍ RADY 
 
Pozměněnému návrhu  
 
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY  
 
o zřízení systému „EURODAC“ pro porovnávání otisk ů prstů za účelem účinného 
uplatňování nařízení (ES) č. […/…] [, kterým se stanoví  kritéria a postupy pro ur čení 
členského státu p říslušného k posuzování žádosti o poskytnutí mezinárodní ochrany 
podané státním p říslušníkem t řetí země nebo osobou bez státní p říslušnosti v n ěkterém 
z členských stát ů] 
 
(přepracovanému zn ění) 
 
a k 
 
návrhu 
 
ROZHODNUTÍ RADY  
 
týkajícímu se žádostí donucovacích orgán ů členských stát ů a Europolu o porovnání 
údajů s údaji systému EURODAC pro ú čely vymáhání práva  
 
 
 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
 
  
{KOM(2009) 342 v kone čném znění} 
{KOM(2009) 344 v kone čném znění} 
{SEK(2009) 936} 
CS 2   CS 1. VYMEZENÍ  PROBLÉMU 
Podle záv ěrů smíšeného výboru Rady ve složení pro spravedlnost a vnit řní věci, jež byly 
přijaty ze zasedání ve dnech 12.–13. června 2007, by v zájmu spln ění cíle zlepšení 
bezpečnosti a v zájmu boje proti terorismu m ěl být policii a donucovacím orgán ům členských 
států a dále Europolu poskytnut za ur čitých podmínek b ěhem plnění jejich povinností 
souvisejících s prevencí, odhalováním a vyšet řováním teroristických a dalších závažných 
trestných činů přístup do systému „Eurodac“. Výbor proto vyzval Komisi, aby co nejd říve 
předložila návrhy nezbytné k dosažení tohoto cíle.  
Skutečnost, že donucovací orgány ne mají v rámci boje proti tero rismu a dalším závažným 
trestným činům možnost p řístupu do systému „Eurodac“, byla rovn ěž označena za nedostatek 
ve sdělení Komise Rad ě a Evropskému parlamentu ze dne 24. listopadu 2005 týkajícím se 
zlepšení ú činnosti a posílení interoperability a synergie mezi evropskými databázemi v oblasti 
spravedlnosti a vnit řních věcí1.  
„Eurodac“ je systém, jenž slouží porovnávání otisk ů prstů žadatelů o azyl na území celého 
Společenství. Byl z řízen nařízením o „Eurodacu“, jež vstoup ilo v platnost dne 15. prosince 
2000 a slouží všem stát ům uplatňujícím dublinské acquis . Účelem „Eurodacu“ je usnadnit 
uplatňování dublinského na řízení2, jehož zám ěrem je vytvo řit jasný a proveditelný postup pro 
určování odpov ědnosti za žádosti o azyl, p ředcházet tzv. „ asylum shopping “ (současnému či 
postupnému podávání žádostí o azyl v n ěkolika členských státech) a zaru čit účinný přístup 
k příslušným postup ům. Tohoto ú čelu je dosaženo z řízením systému identifikace otisk ů prstů 
státních p říslušníků třetích zemí spadajících do p ůsobnosti uvedeného na řízení; tento systém 
se přitom řídí přísnými a harmonizovanými pravidly pro ukládání, porovnávání a výmaz 
otisků prstů.  
Uvedená databáze obsahuje pouze následující informace: otisky prst ů, členský stát p ůvodu, 
místo a datum podání žádosti o azyl, pohlaví, referen ční číslo použité v členském stát ě 
původu, datum sejmutí otisk ů prstů a datum p ředání údaj ů ústřední jednotce.  
V rámci vymáhání práva členské státy úsp ěšně využívají p řístupu k otisk ům prstů žadatelů 
o azyl na vnitrostátní úrovni, avšak p řístup k databázím s otisky prst ů žadatelů o azyl, které 
zřídily jiné členské státy, se jeví jako problemati čtější.  
Přestože v sou časné dob ě umožňují některé nástroje EU, aby členské státy nahlížely do 
databází jiných členských stát ů, v nichž jsou uloženy otisky prst ů a další údaje týkající se 
vymáhání práva, byla v souvislosti s p řeshraniční výměnou údajů o žadatelích o azyl zjišt ěna 
strukturální mezera, pokud jde o informace a ov ěřování. Tento stav vede k tomu, že jsou 
postupy spolupráce v této oblasti časově náročné a složité . 
Uvedená strukturální mezera, pokud je o informace a ov ěřování, je spat řována ve skute čnosti, 
že v současné době neexistuje jediný systém, k n ěmuž by m ěly donucovací orgány p řístup 
a který by umož ňoval určit členský stát, který má k dispozici informace o ur čitém žadateli 
o azyl. Nevede-li dotaz adresovaný vnitrostá tnímu automatizovanému systému identifikace 
otisků prstů (AFIS) na základ ě rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení p řeshraniční 
spolupráce, zejména v boji proti terorismu a p řeshraniční trestné činnosti (prümské 
rozhodnutí), k nalezení shody, neznamená to, že daný členský stát nemá k dispozici žádné 
informace. Donucovací orgány se tak nejen nedozv ědí, jsou-li informace v ůbec k dispozici, či 
nikoli, a v kterém členském stát ě, ale začasté ani nezjistí, týkají -li se tyto informace téže 
osoby. Ú ředníci donucovacích orgán ů se o případné existenci informací v databázi jiného 
                                                 
1 KOM(2005) 597, s. 6.  
2 Ú ř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1. 
CS 3   CS členského státu dozv ědí pouze v p řípadě, zašlou-li justi ční orgány jejich členského státu 
ostatním členským stát ům žádost o právní pomoc v souladu s úmluvou o vzájemné pomoci 
v trestních v ěcech3, v níž požádají o nahl édnutí do databází t ěchto členských stát ů a zaslání 
příslušných informací. Rámcové rozhodnutí 2006/960/SVV o zjednodušení vým ěny 
operativních a jiných informací mezi donuc ovacími orgány (rámcové rozhodnutí 2006/960) 
by bylo možno použít pouze v p řípadě, je-li znám členský stát, který má údaje o daném 
žadateli o azyl k dispozici. 
Spolupráci dále brání skute čnost, že v časnou a hladkou vým ěnu takových informací 
neumožňují stávající nástroje.  Nevede-li vyhledávání na základ ě prümského rozhodnutí 
k nalezení shody, z ůstává členskému státu pouze možnost zaslat všem ostatním členským 
státům žádost o vzájemnou právní pomoc. Bez ú činných prost ředků k určení existence či 
neexistence informací v jiném členském stát ě jsou opat ření orgán ů veřejné správy neúnosn ě 
drahá, časově náročná, a vážn ě tak ohrožují uplat ňování práva. Dostupnost informací 
v krátkém čase je důležitá zejména k odvrácení újmy hrozící osobám či k odvrácení škod na 
majetku nebo kritické infrastruktu ře. Rychlý p řístup k informacím je dále nezbytný k tomu, 
aby bylo v čas zabráněno zničení důkazů o závažném trestném činu či pokusu o jeho spáchání.  
2. ANALÝZA  SUBSIDIARITY 
Právo EU p řijímat na tomto poli opat ření je zakotveno v hlav ě VI Smlouvy o Evropské unii, 
jež upravuje policejní a justi ční spolupráci v trestních v ěcech. Stávající nástroje EU pro 
policejní spolupráci neposta čují k tomu, aby usnad ňovaly spolupráci členských stát ů při 
nahlížení do databází s otisky prst ů žadatelů o azyl a p ři výměně těchto otisk ů. Bez vhodných 
opatření na úrovni EU nebudou do nucovací orgány schopny p řekonat stávající strukturální 
mezeru, pokud jde o informace a ov ěřování.  
Přeshraniční trestná činnost podle údaj ů Europolu nar ůstá a představuje jednu z nejvážn ějších 
hrozeb pro naši spole čnost. Bez náležité a efektivní spolupráce mezi donucovacími orgány 
členských stát ů, která by zahrnovala p řístup k příslušným informacím, jež mají k dispozici 
jiné členské státy, bude pro tyto orgány velmi obtížné, ne-li nemožné proti p řeshraniční 
trestné činnosti účinně bojovat. Vzhledem k samotné povaze t ěchto trestných činů je od 
nástrojů na úrovni EU požadováno, aby pro spolupráci mezi členskými státy vytvo řily 
podmínky.  
Opatření na úrovni EU dále napom ůže harmonizaci p ředpisů o zajištění ochrany osobních 
údajů. Naopak v p řípadě, že by členské státy p řijímaly právní p ředpisy nezávisle, byla by 
harmonizace záruk dosažitelná obtížn ě.  
Přestože potenciální po čet žadatel ů o azyl, kte ří by mohli být ú častni přeshraničních 
teroristických či jiných závažných trestných činů, nemusí být velmi vysoký, m ěla by již 
samotná závažnost t ěchto trestných činů a jejich dopad na spole čnost a každodenní život 
náležitě odůvodňovat přijetí opatření na úrovni EU. 
3. CÍLE  INICIATIVY 
Obecnými cíli jsou:  
• prevence, odhalování a vyšet řování terorismu a dalších závažných trestných činů,  
                                                 
3 Akt Rady ze dne 29. kv ětna 2000, kterým se v souladu s článkem 34 Smlouvy o Evropské unii 
vypracovává Úmluva o vzájemné pomoci v trestních v ěcech mezi členskými státy Evropské unie (Ú ř. 
věst. C 197, 12.7.2000, s. 1). 
CS 4   CS • ochrana ob ětí terorismu a dalších závažných trestných činů.  
Specifickými cíli jsou:  
• zvyšování bezpe čnosti v EU cestou snadn ějšího ověřování totožnosti ur čitých skupin 
státních p říslušníků třetích zemí, uzav ření strukturální informa ční mezery a zajišt ění 
včasných a mén ě složitých postup ů ověřování totožnosti t ěchto osob,  
• usnadnění identifikace ob ětí za použití stejných prost ředků. 
Při sledování výše uved ených politických cíl ů by měla být zajišt ěna důsledná ochrana 
základních práv, zejména práva na  azyl a na ochranu osobních údaj ů, a to stanovením 
podmínek pro p řístup k údaj ům a souvisejících záruk. 
4. MOŽNOSTI  OPATŘENÍ 
4.1. Upuštění od řešení problému na úrovni EU – Zachování statu quo (možnost 
opatření A) 
Tato možnost nepo čítá s žádným opat řením ze strany EU. Postup identifikace a ov ěřování by 
tedy zůstal zdlouhavý; řízení by byla  nadále neúm ěrně složitá a jejich  výsledek by z ůstával 
nejistý.  
4.2. Úprava p řístupu k „Eurodacu“ pro ú čely vymáhání práva (možnost opat ření B) 
Tato možnost tvo ří základ pro podmín ěný přístup donucovacích orgán ů členských stát ů 
a Europolu k „Eurodacu“. Základem pro tento podmín ěný přístupu by byla zm ěna nařízení 
o „Eurodacu“ a úprava faktického p řístupu k osobním údaj ům uloženým v „Eurodacu“ 
a jejich použití v doprovodném návrhu rozhodnutí Rady. Odpov ěď potvrzující shodu by 
obsahovala druhy údaj ů obsažené v „Eurodacu“. Žádosti o dopl ňující informace v návaznosti 
na zjištění shody by nebyly upraveny v navrhovaném rozhodnutí Rady, ale řídily by se 
stávajícími nástroji, jakými  jsou rámcové rozhodnutí 2006/960 a vzájemná právní pomoc.  
Nabízí se dv ě dílčí možnosti: i) umožnit vyhledáván í v „Eurodacu“ pouze podle otisk ů prstů, 
nebo ii) podle otisk ů prstů a latentních otisk ů. Jelikož „Eurodac“ v sou časné době vyhledávání 
podle latentních otisk ů neumožňuje, musela by být uvedená funkce do tohoto systému 
doplněna. Vyhledávání podle latentních otisk ů je však v p řípadech vymáhání práva klí čovou 
funkcí, nebo ť na místě trestného činu lze obvykle zjistit jen latentní otisky.  
4.3. Úprava p řístupu k „Eurodacu“ pro ú čely vymáhání práva a vým ěny 
doplňujících informací o žadate lích o azyl (možnost opat ření C) 
Tato možnost tvo ří základ pro podmín ěný přístup donucovacích orgán ů členských stát ů 
a Europolu k „Eurodacu“. Základem pro tento podmín ěný přístupu by byla zm ěna nařízení 
o „Eurodacu“ a úprava faktického p řístupu k osobním údaj ům uloženým v „Eurodacu“ 
a jejich použití v doprovodném návrhu rozhodnutí Rady. Odpov ěď potvrzující shodu by 
obsahovala druhy údaj ů obsažené v „Eurodacu“. Návrh by dále upravoval zvláštní postup, 
jímž by žádající členský stát v návaznosti na zjišt ění shody mohl požádat členský stát p ůvodu 
o doplňující informace o žadateli o azyl, jemuž daný otisk prstu pat ří. Tuto žádost by tak 
nepodával v rámci stávajících nástroj ů jako v případě možnosti B.  
Jako v p řípadě možnosti B se i zde nabízejí dv ě dílčí možnosti: i) umožnit vyhledávání 
v „Eurodacu“ pouze podle otisk ů prstů, nebo ii) podle otisk ů prstů a latentních otisk ů. 
CS 5   CS 4.4. Úprava p řístupu k vnitrostátním údaj ům o žadatelích o azyl pro ú čely 
vymáhání práva (možnost opat ření D) 
Tato možnost by vytvo řila decentralizovaný sí ťový mechanismus, který by každému 
členskému státu umož ňoval provád ět automatizované vyhledávání ve vnitrostátních 
databázích všech ostatních členských stát ů obsahujících údaje o žadatelích o azyl.  Členské 
státy by musely zajistit vytvo ření oddělených vnitrostátních databá zí, jež by byly využívány 
pouze pro ú čely vymáhání práva, a dále zavedení zvláštního mechanismu pro propojení 
databází všech členských stát ů. Tato nová sí ť by kopírovala údaje, které jsou zaznamenány 
v „Eurodacu“, i funkce tohoto systému. Tent o model by se podobal modelu založenému na 
nalezení či nenalezení shody, který zavedlo prümské rozhodnutí. P řístup k dopl ňujícím 
informacím by se řídil zvláštními ustanoveními rozhodnutí o Eurodacu nebo stávajícími 
nástroji.  
Tato možnost by byla spojena s neúm ěrnými náklady. Znamenala by vytvo ření zvláštních 
databází v každém členském stát ě a zřízení složité sít ě, která by tyto databáze všech členských 
států propojovala. Vytvá řet zcela novou, složitou technic kou architekturu pouze za tím 
účelem, aby mohly donucovací orgány vyhledávat informace uložené v již existující databázi, 
by se jevilo jako zbyte čné a nepřiměřené. Z těchto důvodů není tato možnost pokládána za 
přiměřenou a není dále uvažována.  
5. POSOUZENÍ  DOPADŮ 
Dopady navrhovaných možností opat ření jsou posuzovány podle t ěchto kritérií: 
– zvyšování bezpe čnosti v EU cestou snazšího ov ěřování totožnosti ur čitých skupin státních 
příslušníků třetích zemí a uzav ření strukturální informa ční mezery,  
– zvyšování bezpe čnosti v EU a snazší identifikace ob ětí cestou v časných a mén ě složitých 
postupů ověřování totožnosti, 
– dopady na základní práva, dopad na práv a na azyl a na ochranu osobních údaj ů, 
– náklady ve řejné správy členských stát ů na provád ění dané možnosti opat ření, 
– rozpočet EU. 
Možnosti B a C by m ěly stejný pozitivní dopad v podob ě zvyšování bezpe čnosti v EU a stejné 
dopady na základní práva. Liší  se však z hlediska náklad ů veřejné správy členských stát ů na 
jejich provád ění. Možnost C je dražší, nebo ť by znamenala dodate čné náklady na vytvo ření 
nové správní a technick é architektury pro vým ěnu doplňujících informací, jež mohou být 
značné vzhledem k tomu, že členské státy musí tyto dodate čné informace poskytovat 
v určitém časovém horizontu. Dále bude nezbytné zajistit v časné poskytnutí informací 
v naléhavých p řípadech.  
6. SROVNÁNÍ  MOŽNOSTÍ 
Možnost spo čívající v nep řijetí žádného opat ření nezvyšuje bezpe čnost v EU. Zachování statu 
quo by znamenalo, že donucovacím orgán ům budou nadále chyb ět údaje o tom, jsou-li 
informace k otisku prstu v ůbec k dispozici, či nikoli, v kterém členském stát ě jsou případně 
k dispozici a zdali se týkají téže osoby, a nadá le nebudou mít možnost tyto údaje získat. 
Alternativa spo čívající v podání žádosti o hypotetickou vzájemnou právní pomoc od všech 
členských stát ů je časově příliš náročná a příliš složitá na to, aby p ředstavovala realistickou 
možnost.  
CS 6   CS Možnosti B a C, jež spo čívají v p ředložení návrh ů nezbytných pro umožn ění přístupu 
donucovacích orgán ů k „Eurodacu“, mají jednozna čnou výhodu v tom, že pomáhají zvyšovat 
bezpečnost v EU; cestou k tomu je snazší ov ěřování totožnosti ur čitých státních p říslušníků 
třetích zemí, uzav ření strukturální informa ční mezery a zajišt ění včasných a mén ě složitých 
postupů ověřování totožnosti t ěchto osob, jakož i možnosti vyhledávat v „Eurodacu“ podle 
latentních otisk ů.  
Přestože těchto cílů by bylo v rámci možnosti C dosaženo efektivn ěji než v rámci možnosti B, 
jsou náklady na provedení možnosti C ve srovnání s možností B pokládány za vysoké. V současné dob ě navíc nic nehovo ří pro to, že by rámcové rozhodnutí 2006/960 nebylo 
dostatečným nástrojem pro vým ěnu doplňujících informací.  
Možnost B by stále umož ňovala a usnad ňovala vým ěnu doplňujících informací a sou časně by 
respektovala výjimky a podmínky pro obecnou vým ěnu informací týkajících se vymáhání 
práva. K vytvá ření zvláštních pravidel pro vým ěnu informací o žadatelích o azyl podle všeho 
není dán d ůvod. Důvod podle všeho není dán ani pro vytvá ř
ení nové (nákladn ější) organiza ční 
a technické architektury sloužící vým ěně doplňujících informací v situaci, kdy jsou stávající 
systémy p řiměřené a pro tento ú čel vhodné. Jedná se o preferovanou možnost opat ření. 
Tato možnost by mohla zahrnovat n ěkolik dílčích možností. Výb ěr mezi nimi neprovádí toto 
posouzení dopad ů, ale je ponechán na v ůli těch, kdo přijímají politická rozhodnutí.  
Jedna z uvedených díl čích možností se týká rozsahu nástroje, jenž by byl omezen na prevenci, 
odhalování a vyšet řování teroristických a da lších závažných trestných činů. Podle návrhu by 
se pojem „závažné trestné činy“ mohl vztahovat: i) k seznamu závažných trestných činů podle 
popisu v rámcovém rozhodnutí o evropském zatýka cím rozkazu (v souladu s preferencí 
členských stát ů), nebo ii) ke kratšímu seznamu trestných činů, jenž by byl p řijat zvlášť pro 
tento nástroj a vylu čoval by všechny druhy trestných činů se specifickou relevancí pro 
žadatele o azyl, nap ř. nelegální vstup (v soul adu s preferencí odborník ů v oblasti ob čanských 
práv), nebo iii) k seznamu trestných činů v rámci evropského zatýkacího rozkazu s tím, že by 
v případě trestných činů se specifickou relevancí pr o žadatele o azyl platily n ěkteré zvláštní 
záruky.  
Další dílčí možnost by se mohla týkat druhu orgán ů veřejné správy, jež by mohly mít 
k údajům „Eurodacu“ p řístup. Mělo by se jednat o orgány odpov ědné za prevenci, odhalování 
a vyšetřování teroristických a dalších závažných trestných činů. Určení těchto orgán ů by 
mohlo být i) zcela na uvážení členských stát ů, nebo ii) podléhat schvá lení Komisí. V druhém 
z uvedených p řípadů by měly členské státy Komisi informovat.  
Třetí soubor díl čích možností se týká doby trvání nást roje. Hlavní rozdíl mezi uvedenými 
třemi dílčími možnostmi spo čívá v tom, zdali zahrnují časové omezení (ustanovení o skon čení 
platnosti), a pokud ano, v délce jeho trvání.  
7. MONITOROVÁNÍ  A HODNOCENÍ 
Každý členský stát bude jednou ro čně provádět hodnocení ú činnosti nahlížení do „Eurodacu“ 
a Komise posoudí fungování p řístupu k Eurodacu p ět let po vstupu na řízení v platnost a podá 
Radě zprávu.