ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.4.3.

EU by měla podněcovat k tomu, aby se v zájmu odrazení od korupce přistupovalo k sankcím, přičemž nejzazší sankcí by mělo být vyloučení ze zadávacího řízení na přiměřenou dobu, a k odpovídajícím opatřením u osob pracujících ve veřejném sektoru. Evropská komise, Evropská investiční banka a členské státy EU by měly zřídit celounijní systém vzájemného vylučování, který by spojoval vylučovací systémy na evropské a na vnitrostátní úrovni a zajistil, aby se osoby, jež se dopustily korupce, nemohly ucházet o veřejné zakázky v EU, jak to stanoví nové směrnice EU o zadávání zakázek (2014/24 a 25). Stejné důsledky by měly nést osoby pracující ve veřejném sektoru. O takovém vyloučení by se mělo uvažovat především v případech, kdy byl daný podnik odsouzen za protiprávní jednání nebo nezavedl preventivní protikorupční opatření. Tento systém by měl být shovívavý k podnikům, jež uskutečnily reformy a podnikly náležité kroky s cílem předejít korupčnímu jednání (samoočistný proces). Je třeba propagovat uzavírání „paktů o integritě“, v nichž se veřejné orgány a podniky zavážou uplatňovat při zadávání veřejných zakázek vyšší standardy transparentnosti a integrity. Bedlivější pozornost je nutné věnovat etickému chování a respektování pravidel ve státních podnicích a ve veřejné správě, a to na celostátní i na regionální a místní úrovni.
4.14.

Sklářský průmysl spadá do systému ETS a všechny jeho obory se považují za vystavené riziku úniku uhlíku. Kvantitativní posouzení provedené Evropskou komisí v roce 2014 ukazuje 20 % nárůst rizika úniku uhlíku v oboru plochého skla ve srovnání s posouzením provedeným v roce 2009. Systém ETS způsobuje rychlé snížení bezplatných povolenek na emise CO2 přidělených odvětvím, která jsou vystavena riziku úniku uhlíku. To oslabuje konkurenceschopnost oborů sklářského průmyslu, jejichž podniky mají sídlo v Evropě, vůči třetím zemím. Sklářský průmysl musí být plně chráněn proti riziku úniku uhlíku, dokud nebude vynaloženo srovnatelné úsilí o snižování emisí skleníkových plynů v zemích, kde působí jeho konkurenti. Tato efektivní ochrana proti úniku uhlíku musí zaručit, že zařízení, která fungují nejlépe z hlediska emisí skleníkových plynů, dostanou plné množství bezplatných povolenek. Povolenky musí odpovídat skutečným úrovním produkce. Množství bezplatných povolenek by se nemělo snižovat rychleji než odhadovaný potenciál ke snížení emisí skleníkových plynů v tomto průmyslu. Obecněji řečeno, nový balíček opatření v oblasti klimatu jasně přesahuje zmírňující kapacitu tohoto průmyslu. Dekarbonizace by bylo možné lépe dosáhnout v odvětvích nespadajících do ETS, jako jsou budovy.
1.10.

Evropa by měla následovat příklad USA a uznat tuto vědeckou disciplínu jako samostatný vědní obor. To by rovněž pomohlo podpořit konkurenceschopnost evropských podniků v mezinárodním měřítku.
3.1.

Evropské ostrovy jsou někdy z důvodu své izolace a okrajové povahy ve srovnání s evropským kontinentem znevýhodněny. Zeměpisná poloha však přináší kromě nevýhod i velké výhody, a v současné době ostrovy také nabízejí obrovský potenciál pro růst a rozvoj nejen pro ně samotné, ale rovněž pro Evropu jako celek. Z tohoto důvodu EHSV požaduje rozvoj iniciativ inteligentních politik a inteligentního rozvoje na evropské, národní a regionální úrovni, jenž by rovněž zohlednil zvláštní charakteristiky ostrovů. Nicméně odpovědnost za inteligentní politiky pro ostrovy by měla být rozdělena mezi všechny výše uvedené úrovně a neměla by spadat výhradně do jedné kategorie. Vzhledem k této sdílené odpovědnosti, avšak nejen z tohoto důvodu, EHSV vyzývá k sestavení skupiny odborníků pro ostrovy, která by dohlížela na politiky a jejich použitelnost a dopad na ostrovy. Kromě toho EHSV doporučuje zřídit otevřenou platformu pro ostrovy, která by sloužila jako fórum pro koordinaci a činnosti mezi ostrovy, pokud jde o cíle inteligentních ostrovů.
4.6.

Vzhledem k současné neexistenci vhodných decentralizovaných skladovacích kapacit, jež by byly účinné, rentabilní a šetrné k životnímu prostředí, a které by zároveň zahrnovaly různé možnosti související s vlastní spotřebou, je v dnešní době nejlepším řešením pro získávání a využívání nových obnovitelných zdrojů energie řádné řízení toků. To je přesně to, co umožňuje dostatečně propojená a odolná síť na evropské, vnitrostátní a regionální úrovni. Zajištěním společného využívání výrobní kapacity v různých měřítkách prostřednictvím vzájemného propojení by struktura energetických sítí umožnila výrazné úspory a zároveň by byly zabezpečeny dodávky elektřiny v celé Evropské unii.
4.2.1.

Nicméně v roce 2012 činil celkový příliv investic EU do Číny pouze 15,5 mld. EUR (5,3 mld. EUR v roce 2009), zatímco čínské investice do EU byly jen ve výši 7,6 mld. EUR (0,3 mld. EUR v roce 2009) (15), tj. pouze zhruba 2,6 % celkových investic směřujících v tomto roce do EU. Tato čísla jsou velmi nízká, což podtrhuje fakt, že oproti téměř 30 % přímých zahraničních investic EU, jež směřují do USA, méně než 2 % jich směřuje do Číny (ačkoli to představuje zhruba 20 % všech přímých zahraničních investic do Číny). Čína představuje méně než 0,7 % celkových přímých zahraničních investic do EU (může také docházet k nepřímým investicím přes Hongkong nebo jiné oblasti), zatímco podíl USA činí 21 %.
2.6.

Musíme si dnes uvědomit skutečnost, že roční výroba azbestu na celém světě zůstává na stejně vysoké úrovni, i když řada zemí jeho používání zakázala. Obchodování s azbestem a jeho používání se prostě jenom přesunulo z průmyslově vyspělých zemí do rozvíjejících se zemí. Vzkvétající celosvětový obchod s azbestem doprovází intenzivní činnost mezinárodní azbestové lobby, která ve své propagandě využívá také úslužnou výzkumnou práci některých vědců. V tomto ohledu je třeba poukázat rovněž na to, že do globálních odvětví zpracovávajících azbest i nadále putují evropské finanční investice. Evropa pokračuje i ve vývozu azbestu tím, že posílá plavidla k sešrotování do ostatních částí světa. Nesmíme zapomínat ani na to, že plavidla převážející azbest jako tranzitní náklad stále zajíždějí do doků a využívají přístavních zařízení v rámci EU nebo zde své zboží dočasně uskladňují.
2.3.

Makroregionální strategie jsou aktuální, neboť: — se na základě volebních výsledků utvořila nová Komise, která má nové priority a jejíž hlavní cíle, jimiž je zejména tvorba pracovních míst, posílení růstu a efektivita investic plánovaných podniky, do velké míry závisejí na adaptabilitě regionů, — se právě připravuje hodnocení strategie Evropa 2020 v polovině období a v roce 2015 by měly být přijaty revidované směrnice, čímž by se měl posílit makroregionální přístup, — se ukázalo, že dosud přijaté a v současnosti prováděné makroregionální strategie (pro Podunají a pro region Baltského moře) odhalily jak v oblasti správy, tak v oblasti evropské přidané hodnoty (zejména pokud jde o zachování životního prostředí – moře – a předcházení katastrofám – ochrana před povodněmi – a v kontextu ekonomické spolupráce v oblasti turistického ruchu a v inovativních odvětvích) nové zdroje, — se rozšiřují iniciativy Komise (pro Jaderské moře, pro Alpy), a tak členské státy a regiony čím dál více potřebují plánovat makroregionální provázanost (a soustředit se přitom obzvláště na zapojení třetích zemí do spolupráce), — výrazně se rozvíjejí možnosti makroregionální spolupráce, které identifikovala socio-ekonomická sféra (v regionu Středomoří, na pobřeží Atlantského oceánu). To také významně přispívá ke koordinaci námořních strategií a politik ve vnitrozemí, — podél hlavních přeshraničních a lineárních infrastruktur nabývá na síle již dlouho zavedená makroregionální spolupráce, zejména díky rozvoji makroregionálních os v rámci nástroje pro propojení Evropy, — prezentace makroregionální spolupráce se v programovém období 2014–2020 stala povinnou součástí dohod o partnerství.
6.4.

Organizace různých politických barev se zabývaly regulací vlastnictví půdy a přípravou odpovídajících politických opatření a upozornily na to, že je v této oblasti nezbytně nutná řádná správa věcí veřejných. FAO k tomuto tématu vydala nezávazné pokyny: The Voluntary Guidelines of the Responsible Governance of Tenure of Land, Fisheries and Forestry (8). Cílem těchto pokynů jsou jasná a jistá práva k užívání půdy, která mají zaručit rovný přístup ke zdrojům (půdě, lovištím ryb, lesům), aby klesla chudoba a hlad, byl podpořen udržitelný rozvoj a zlepšilo se životního prostředí. Unctad, FAO, IFAD a Světová banka společně vypracovaly zásady pro odpovědné investice do zemědělství (9), která uznávají práva, prostředky na zajištění obživy a zdroje. OECD zveřejnila politický rámec pro investice do zemědělství (Policy Framework for Investment in Agriculture – PFIA) (10). Státům tak mají být při přípravě politických opatření poskytnuta vodítka pro podněcování soukromých investic do zemědělství.
1.4.

EHSV má za to, že absence strategického rámce pro odvětví těžby v pobřežních vodách je rovněž důsledkem nedostatečné spolupráce mezi tímto odvětvím, unijními institucemi, členskými státy a organizacemi občanské společnosti. Proto se Výbor domnívá, že právě vypracováním a zavedením strategické evropské vize pro odvětví těžby v pobřežních vodách by se dalo docílit účinné míry spolupráce, která by byla ku prospěchu všem zainteresovaným stranám, včetně jiných odvětví, která využívají zdroje v pobřežních vodách (například cestovní ruch).
3.6.

Pokud by evropské země tuto definici přijaly, bylo by možné sbírat kvantitativní data, na jejichž základě by ihned po jejich shromáždění bylo možné sestavit statistiku těchto subjektů. Údaje by především usnadnily analýzu rodinných podniků v nových členských státech, kde tyto podniky hrají klíčovou roli. Tímto úkolem by mohl být pověřen statistický úřad Evropské unie Eurostat.
2.7.

Na konferenci na téma Inteligentní města – směrem k evropskému hospodářskému oživení prostřednictvím občanských inovací (http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-smart-cities-civic-innovation), již 10. listopadu 2014 uspořádal EHSV, projednali politikové, čelní představitelé měst a zástupci občanské společnosti to, jak by se inteligentní města mohla stát nástroji vedoucími rozvoj nové průmyslové politiky v Evropě, jak by mohla podpořit růst a zaměstnanost, jakými způsoby by se subjekty občanské společnosti mohly podílet na přípravě strategií a jaké nástroje zavést na podporu investic do inteligentních měst v celé EU.
4.4.1.

V roce 2013 dosáhl příliv přímých zahraničních investic (PZI) do rozvojových zemí 778 miliard USD, jejich příspěvek k udržitelnému rozvoji je však mnohdy nejednoznačný. Jen 2 % z celkových PZI do rozvojových zemí jde do nejméně rozvinutých zemí. V subsaharské Africe jdou PZI přednostně do těžebního průmyslu bez bližšího příspěvku k ostatní ekonomice. Nové investorské země, jako je Čína, Brazílie, Indie a další, by měly ve svých investicích v rozvojových zemích zohledňovat zásady udržitelného rozvoje.
1.6.

Evropská komise a členské státy by měly v rámci vlastních pravomocí podporovat své činnosti zaměřené na dohled, kontrolu a sankce ve spojení se stávajícími systémy samoregulace a společné regulace v této oblasti, které by se rovněž soustředily na ekologická, sociální a zdravotní tvrzení, a zejména by zajistily, že vnitrostátní a evropské orgány samoregulace v oblasti marketingu splňují normy stanovené v předpisech a doporučeních EU, konkrétně s cílem zajistit vysokou míru ochrany spotřebitele. Také by bylo třeba informovat organizace spotřebitelů o přípravě kodexů chování, aby se do ní mohly zapojit.
3.1.

Evropská komise analyzovala scénáře dekarbonizace energetického systému a v roce 2011 zveřejnila energetický plán do roku 2050, který obsahuje různé scénáře vývoje v tomto období. K dosažení stanovených předpokladů dekarbonizace by se elektrárenství mělo opírat o značný podíl energie z obnovitelných zdrojů (mezi 59 a 85 %), jenž by měl z převážné části pocházet z nestálých obnovitelných zdrojů. V následném sdělení z roku 2014 – „Rámec politiky v oblasti klimatu a energetiky v období 2020–2030“ – se potvrzuje cesta k dekarbonizaci a pro rok 2030 se uvádí téměř 45 % podíl obnovitelných zdrojů energie. To je v souladu s cíli, na nichž se dohodli vedoucí představitelé EU dne 23. října 2014 v souvislosti s politickým rámcem pro období do roku 2030. Významný podíl nestálých obnovitelných zdrojů elektrické energie by vyžadoval desítky či stovky GW skladovací kapacity v elektrárenské síti, a to i při nasazení jiných opatření ke zvýšení její pružnosti.
1.14.

V rámci konzultací se zúčastněnými stranami by Evropská komise měla lépe využít potenciál, který nabízí posílená spolupráce s Výborem, jak stanoví protokol o spolupráci podepsaný Výborem a Komisí dne 22. února 2012 (1). To by umožnilo v zájmu optimalizace využívání zdrojů a v rámci uplatňování přístupu interinstitucionální spolupráce co nejlépe využít zvláštní kompetence a znalosti zúčastněných stran i jejich odbornost, zkušenosti a dovednosti ohledně provádění konzultací.
5.1.

Příspěvek soukromého sektoru k obchodním partnerstvím pro rozvoj průmyslu, má-li být produktivní a účinný, musí jít ruku v ruce s agendou pro důstojnou práci, která by byla více nekompromisní ohledně spokojenosti s pracovními podmínkami, než tomu bylo doposud. Vytvořená pracovní místa musí být více než kdy dříve kvalitní, dobře placená, šetrná k životnímu prostředí a lidskému zdraví a musí být zajištěna účinnou sociální ochranou (5). To je obzvláště důležité pro země Blízkého východu a severní Afriky, kde nezaměstnanost mladých lidí patří mezi nejvyšší na světě a neustále se zvyšuje, a proto značná část mladých lidí v aktivním věku není zaměstnaných a ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (NEET). Zabezpečení zaručující minimální příjem pro osoby v neformálním sektoru je zásadní pro sociální a politickou stabilitu a předcházení konfliktům, neboť snižuje radikalismus a extremismus, a tím přispívá k politické stabilitě a bezpečnosti (6). Počáteční vzdělávání a odborná příprava, rovnost, zapojení mladých lidí a žen do trhu práce, přání občanů být respektováni, svoboda projevu, důstojné mzdy, bezpečnost, ochrana životního prostředí a veřejného zdraví, vzdělávání dětí v předškolním věku a mezigenerační solidarita jsou společné aspirace na obou stranách Středozemního moře. Tyto aspirace musí být zaručeny vládami bez hrozby nadnárodního soudu, který jednostranně chrání soukromé zájmy, s náležitým významem, který by měl mít mezinárodní obchod pro financování všeobecných cílů (7).
4.4.1.

To vše znamená, že bychom měli být odhodlanější než kdykoli dříve, abychom vybudovali pevnější, konstruktivnější vztahy s občany Evropy a našli cesty, jak je zapojit do veřejného života. Měly by být zaručeny jasné formy konzultací o konkrétních otázkách se zapojením sociálních partnerů a občanské společnosti, zejména v eurozóně, protože tyto organizace hrají důležitou úlohu v oblastech politik, které HMU přímo ovlivňuje. Často také ovlivňují výsledek politik na vnitrostátní úrovni. Na evropské úrovni může EHSV působit jako prostředník vůči občanské společnosti, odpovědný za účast organizované občanské společnosti v rozhodovacím procesu EU, aniž by byla dotčena role sociálních partnerů v rámci sociálního dialogu, a to prostřednictvím: a) fóra organizované občanské společnosti ke konkrétním tématům, včetně těch, které se zabývají posouzením omezení v rámci procesu evropské integrace a vyhledáváním nových forem účasti; b) specifického fóra pro eurozónu s cílem posoudit smysl a pocit sounáležitosti jako způsob překonání předsudků a zvýšení vzájemné důvěry; c) stanovisek ve formě iniciativ v předlegislativní fázi k některým otázkám zvláštního významu pro veřejnost, k nimž Evropský parlament a Rada musejí vydávat právní předpisy.
1.14.

Evropská komise by měla podporovat vzájemné obohacování skrze přeshraniční projekty mezi univerzitami, vyučujícími a studenty a rovněž by měla podporovat otevřenost vůči světu a v případech, kdy je to prospěšné pro studenty a další zúčastněné strany, rozvíjet nástroje, jako je nástroj U-Multirank.
1.10.

Podle EHSV by zastupující organizace a profesní svazy měly nacházet hlavní styčné body, jež by působily jako sjednocující hnací síla, a to jak v EU, tak mimo ni, a měly by svým členům nabízet celoživotní vzdělávání podle společných evropských parametrů.
2.4.

Nová Evropská komise zařadila mezi své nejvyšší priority vytvoření energetické unie – jde o výhradní portfolio jednoho z jejích místopředsedů a podílí se na něm nejméně dvanáct dalších komisařů. Tato energetická unie, k jejímuž zřízení EHSV vyzývá již několik let (viz zejména stanovisko TEN/493), je konečně na pořadu jednání, z nichž nesmějí být již počínaje nejranější fází vynechány země, které by měly do Unie vstoupit v krátkodobém či střednědobém horizontu. Ve výše jmenovaném stanovisku bylo ostatně výslovně uvedeno, že je nutné tyto země zohlednit.
1.5.

EHSV navrhuje, aby byly informace poskytovány způsobem co nejvhodnějším pro osoby se zrakovým postižením, například s větší velikostí písma nebo jako zvukové záznamy. Mohly by být poskytovány i ukázky správného používání aplikačních pomůcek (např. sprejů pro astmatiky), a to prostřednictvím videí popř. videí ve znakové řeči pro neslyšící. Další snížení překážek komunikace zajistí používání „jednoduchého jazyka“. Ty umožní lidem s poruchami učení přístup k informacím ve formě uzpůsobené jejich potřebám a kompenzaci omezení souvisejících se vzděláním.
5.4.

EHSV se naproti tomu v úplnosti neztotožňuje s kazuistickým přístupem k rozlišování mezi záležitostmi, které mají být upraveny akty v přenesené pravomoci, resp. prováděcími akty, neboť kritéria nejsou příliš jasná a ponechávají příliš velký prostor pro výklad. EHSV by si přál, aby bylo ještě vyvinuto úsilí o vnesení koncepčnějšího pohledu, a také to, aby Komise stanovila jasná pravidla, podle kterých: a) použití aktu v přenesení pravomoci by mělo být výjimkou, a nikoli pravidlem; b) v případě pochybností o tom, zda jsou dotčené prvky podstatné, či zda spadají do „šedé zóny“, by se Komise měla zdržet návrhů na akty v přenesené pravomoci a měla by navrhnout úpravu základního aktu; c) v případě pochybností o povaze opatření, které se má přijmout, by Komise měla přednostně přijímat prováděcí akty, a nikoli akty v přenesené pravomoci.
4.4.

EHSV konstatuje, že již byl učiněn velký pokrok v soudržnosti SZP s politikou rozvoje. Vývoz zemědělských produktů není dotován ani nenarušuje trh. Na straně dovozu se EU stala jedním z nejotevřenějších trhů, zejména pro rozvojové země. Dovozy z nejméně rozvinutých zemí (48 zemí) představovaly v průměru let 2011–2013 necelá 3 % dovozu zemědělských produktů do EU. Celkem to bylo čtyřikrát více, než co z těchto zemí dovážejí Kanada, USA, Austrálie a Nový Zéland dohromady.
4.3.

Norma MOP týkající se genderově podmíněného násilí by prospěla společnosti, sociálnímu dialogu, pracovnímu prostředí a vztahům na pracovišti, jelikož: — by zaručila spolupráci sociálních partnerů s cílem stanovit pravidla a vytvořit rámec pro projednávání těchto případů, — by umožnila vypracovat společnou definici genderově podmíněného násilí na pracovišti; — by zaměstnavatelům a odborovým organizacím objasnila, co musí učinit, aby předcházeli genderově podmíněnému násilí na pracovišti, aby proti němu bojovali a napravovali jeho důsledky, — by zaměstnavatelům pomohla definovat politiku v oblasti lidských zdrojů, která by zahrnovala opatření, především v oblasti odborné přípravy, zaměřená na předcházení genderově podmíněnému násilí a řešení jeho důsledků pro pracovní prostředí, včetně dopadu domácího násilí na pracovišti, — by zaměstnavatelům pomohla stanovit postupy pro ohlašování těchto případů a podávání stížností, — by zaměstnavatelům poskytla návod, jak vyslýchat oběti a zkoumat a vyřizovat ohlášené případy genderově podmíněného násilí na pracovišti, — by lépe definovala rozsah odpovědnosti zaměstnavatelů (vůči jiným osobám a přímé) v případě genderově podmíněného násilí na pracovišti, — by na pracovišti vytvořila kulturu, v jejímž rámci není genderově podmíněné násilí tolerováno, — by zvýšila bezpečnost při práci a snížila hospodářské ztráty, které v souvislosti s genderově podmíněným násilím vznikají zaměstnavatelům (pracovní nepřítomnost, snížení produktivity, soudní řízení, špatná reklama atd.).
5.4.

V rámci hnutí ekonomiky pro společné blaho vypracovalo více než 200 malých a středních podniků rozvahu společného blaha až do závěrečné fáze: vzájemného hodnocení nebo vnějšího auditu. Přechod k povinné rozvaze by mohl být postupný. EU nedávno přijala první krok v podobě směrnice o uvádění nefinančních informací. Druhým krokem by mohlo být začlenění norem, které splňují všechna výše uvedená metakritéria, do této směrnice, a zajištění právních výhod v závislosti na výsledcích. Zbývající normy by následně mohly být sloučeny do jedné, jež by byla nefinanční částí povinné rozvahy společnosti. „Univerzální“ (finanční a nefinanční) rozvaha by se stala povolením pro vstup na budoucí společný etický trh.
1.13.

Podpora zemědělství by se mohla stát základním kamenem hospodářských reforem v zemích Východního partnerství, na nichž by mohly stavět intenzivnější hospodářské a obchodní vztahy s EU. Znamenalo by to také spolehlivou ochranu před narušením obchodu s jinými partnery.
3.3.

Obvyklé a nedestruktivní využívání internetu z určitého důvodu nebo s určitým cílem se zřetelně liší od jiného typu činností (Denning, 2001), jako je například tzv. hacktivismus nebo elektronická občanská neposlušnost, a to nejen co do prostředků, ale rovněž co do cílů, zejména pokud mají charakter trestné činnosti. V případě digitálního aktivismu nebo správně řečeno kyberaktivismu se činnosti musí celkově zaměřovat na obecné blaho, nebo konkrétně na odolnost a překonávání obtíží či nepříznivých okolností, které mohou opakovaně nebo nepředvídaně postihovat určité skupiny obyvatelstva.
6.8.2.

V oblasti vědeckého a technologického výzkumu je zapotřebí podporovat zapojení mexických univerzit a výzkumníků do programů Evropské unie pro výzkum a vývoj, jako je Horizont 2020, přičemž se má brát zřetel zejména na odvětví upřednostněná ve strategickém partnerství, jako by mohlo být zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se jí, aby se k těmto odvětvím hledaly společné postoje. V tomto ohledu by se mohlo zvážit obnovení Fondu pro mezinárodní spolupráci ve vědě a technologii Evropská unie-Mexiko (FONCICYT), který platil do roku 2011.
1.3.

Úloha monitorovacích výborů musí být transparentní. Členové by měli být důrazní při zkoumání cílů a měli by mít přístup k finančním pokynům. Členství by mělo být inkluzivní a mělo by být schopné odrážet seskupení zájmů tam, kde je to náležité.
4.2.1.

Dle Rady by členské státy měly prosazovat koordinaci a zapojení všech příslušných zúčastněných stran do vývoje a zavádění prvků a zásad uznávání. Na podporu zapojení do tohoto procesu by: — zaměstnavatelé, mládežnické organizace a organizace občanské společnosti měli propagovat a usnadňovat zjišťování a zaznamenávání výsledků učení získaných v rámci pracovní nebo dobrovolné činnosti, a to za pomoci příslušných nástrojů Unie k zajištění transparentnosti, jako jsou nástroje zavedené na základě rámce Europass a pasu mládeže, — poskytovatelé vzdělávání a odborné přípravy měli usnadňovat přístup k formálnímu vzdělávání a odborné přípravě na základě výsledků učení dosažených v neformálním a informálním prostředí a případně, je-li to možné, udělovat výjimky nebo kredity za náležité výsledky učení dosažené v tomto prostředí.
5.3.

Toto využití tepelné energie moří je však optimální a rentabilní pouze u zařízení instalovaných v určitých oblastech, které se vyznačují určitou teplotou vody v povrchové a hlubinné vrstvě. Potřebná potrubí totiž sahají někdy až do hloubky tisíce metrů a vyžadují určité náklady a zvládnuté technologie. Bylo by tedy nevhodné budovat takové zařízení na kilometry od pobřeží, což by vyžadovalo další potrubí a investice. V praxi je optimální pásmo mezi obratníky Raka a Kozoroha, tedy přibližně mezi + 30 a –30o zeměpisné šířky, což jsou pro Evropskou unii okrajové oblasti.