Doporučení pro rozhodnutí Rady o stanovisku, které má Evropské společenství zaujmout k novému sjednání měnové dohody s Vatikánským městským státem /* KOM/2009/0570 konecném znení - CNB 2009/0158 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 16.10.2009 KOM(2009) 570 v konečném znění 2009/0158 (CNB) Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o stanovisku, které má Evropské společenství zaujmout k novému sjednání měnové dohody s Vatikánským městským státem DŮVODOVÁ ZPRÁVA Mezi Evropským společenstvím a Monakem, San Marinem a Vatikánem byly uzavřeny měnové dohody, a to v zájmu právní kontinuity s ujednáními, jež existovala mezi těmito zeměmi na straně jedné a Francií a Itálií na straně druhé před zavedením eura. Deset let poté, co zákonné měny Itálie a Francie užívané Monakem, San Marinem a Vatikánem nahradilo euro, vyzvala Rada Komisi k revizi platných měnových dohod[1]. Výsledky posouzení byly přijaty ve sdělení Komise o platných měnových dohodách s Monakem, San Marinem a Vatikánem[2]. Komise dospěla k závěru, že měnové dohody v jejich stávající formě je třeba pozměnit tak, aby se zajistil konzistentnější přístup ve vztazích mezi Společenstvím a zeměmi, jež dohody podepsaly. Touto předlohou doporučení pro rozhodnutí Rady se vymezuje pozice, kterou má zaujmout Společenství při novém sjednání dohody s Vatikánským městským státem. Komise navrhuje znovu sjednat a pozměnit tato ustanovení: - Transpozice relevantních právních předpisů ES Závazky Monaka, San Marina a Vatikánu vyplývající z odpovídajících měnových dohod se Společenstvím jsou velice nestejné. Měnová dohoda s Monackým knížectvím zahrnuje největší počet závazků. Oproti dohodě s Monakem neobnášejí dohody s Vatikánem a San Marinem žádný zvláštní závazek transponovat právní předpisy EU v oblasti ochrany hotovosti v eurech proti padělatelství a způsoby spolupráce v rámci Společenství v této oblasti. Aby se vytvořily rovné rámcové podmínky a zajistila přiměřená ochrana eurobankovek a euromincí proti padělání, musí Vatikán i Marino uplatňovat relevantní právní předpisy Společenství. Protože ve Vatikánu neexistuje bankovní odvětví ve vlastním slova smyslu, není třeba transponovat bankovní a finanční právní předpisy Společenství. - Vyhodnocovací mechanismy V kontrastu s postupem stanoveným v dohodě s Monakem nebylo přijato v dohodách s Vatikánem a se San Marinem žádné ustanovení pro vyhodnocovací postup. Při neexistenci řádně upraveného vyhodnocovacího postupu nepodávají Vatikán a San Marino pravidelné zprávy o provádění dohod a nejsou řádně informovány o legislativním vývoji v oblastech spadajících do působnosti dohod. Komise tudíž navrhuje vytvořit dva nové společné výbory – podobné stávajícímu společnému výboru s Monackým knížectvím – s Vatikánským městským státem a s Republikou San Marino. Společný výbor s Vatikánským městským státem by byl složen ze zástupců Vatikánského městského státu, Itálie, Evropské komise a Evropské centrální banky. Výbor by měl na starosti usnadňovat provádění dohody a projednávat možné změny v seznamu právních předpisů Společenství, které má používat Vatikán. Měl by také mít rozhodovací pravomoc ohledně omezeného počtu otázek, kterou mu svěří měnová dohoda (např. schvalovat změnu mincovny razící a dodávající vatikánské euromince). - Strop pro emisi euromincí Z historických důvodů byly stropy pro maximální roční emise Monaka, San Marina a Vatikánu stanoveny dvěma odlišnými způsoby (Monako smí v současnosti vydat maximálně 1/500 množství mincí vyražených ve Francii, zatímco Vatikán a San Marino mají pevné kvóty), což vede k velmi odlišným výsledkům. Aby se zajistilo spravedlivé zacházení se všemi zeměmi v souvislosti s měnovými dohodami, navrhuje Komise zavést novou jednotnou metodu pro výpočet stropů pro emisi euromincí (tj. metodu, která by se měla používat také v budoucích dohodách). Komise také navrhuje zvýšit stropy emisí u zemí, které podepsaly měnové dohody, aby se umožnil určitý oběh jejich mincí. Mince vyražené v nízkých množstvích jsou sběrateli mincí velice žádané. V důsledku toho tyto mince neslouží svému původnímu účelu být pouze platebním nástrojem, ale jsou uchovávány výlučně jakožto sběratelské předměty. Nové stropy by byly složeny z pevné a proměnlivé části: 1. Pevná část by měla pokrývat poptávku sběratelů mincí. Podle obecných odhadů by k pokrytí poptávky na spotřebitelském trhu měla být dostatečná částka přibližně 2 100 000 EUR.[3] 2. Proměnlivá část by v případě Vatikánu vycházela z průměrné emise na hlavu v Itálii. Průměrný počet mincí na hlavu vydaný v Itálii v roce (n-1) by se vynásobil počtem obyvatel Vatikánského městského státu. Za použití nové metody by se strop emisí Vatikánského městského státu přibližně zdvojnásobil oproti stávající kvótě. - Pravidla pro ražbu euromincí Stávající měnové dohody vyhrazují právo razit a dodávat vatikánské a sanmarinské euromince státní mincovně Itálie. Toto pravidlo bylo zavedeno z historických důvodů v době, kdy hotovost v eurech ještě nebyla v oběhu a téměř všechny země eurozóny razily euromince pouze pro svou vlastní potřebu. Situace se nyní změnila tak, že mnoho zemí eurozóny si dnes své euromince nechává razit v jiné zemi eurozóny. Komise tudíž navrhuje otevřít pro Vatikán a San Marino možnost objednávat si své euromince v jiné mincovně EU, jež má zkušenosti s ražbou a dodáváním euromincí . Změnu mincovny však musí schválit společný výbor. - Volba příslušného soudu Stávající měnové dohody neposkytuje Společenství žádný vliv v případě, že země, které měnové dohody podepsaly, neplní své závazky (např. včas netransponují relevantní právní předpisy Společenství), kromě nejzazší – a tudíž nepravděpodobné – možnosti jednostranně odstoupit od dohody. Komise tudíž navrhuje zvolit si Evropský soudní dvůr jako soud příslušný pro řešení sporů v souvislosti s měnovými dohodami. 2009/0158 (CNB) Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o stanovisku, které má Evropské společenství zaujmout k novému sjednání měnové dohody s Vatikánským městským státem RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 111 odst. 3 uvedené smlouvy, s ohledem na doporučení Komise[4], s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky[5], vzhledem k těmto důvodům: 3. Od zavedení eura je Společenství příslušné pro měnové záležitosti a pro otázky směnného kurzu. 4. Rada rozhoduje o režimech pro sjednávání a uzavírání dohod o měnových záležitostech a otázkách směnného kurzu. 5. Italská republika uzavřela dne 29. prosince 2000 jménem Společenství měnovou dohodu s Vatikánským městským státem. 6. Rada dospěla dne 10. února 2009 k závěru, že Komise by měla prověřit, zda stávající dohody fungují, a uvážit, zda by se neměly zvýšit stropy při emisi mincí. 7. Ve sdělení o tom, jak fungují měnové dohody s Monakem, San Marinem a Vatikánem[6], dospěla Komise k závěru, že měnovou dohodu s Vatikánským městským stuátem v platném znění je třeba změnit tak, aby se zajistil konzistentnější přístup ke vztahům mezi Společenstvím a zeměmi, které měnovou dohodu podepsaly. 8. Měnovou dohodu s Vatikánem je tudíž třeba co možná nejdříve sjednat znovu tak, aby nový režim vstoupil v platnost dnem 1. ledna 2010, spolu s novými pravidly o podmínkách zavádění euromincí, jež byly stanoveny v doporučení Komise ze dne 19. prosince 2008 o společných obecných zásadách pro národní strany a o emisi euromincí určených do oběhu, které schválila Rada ve svých závěrech dne 10. února 2009, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Italská republika oznámí Vatikánskému městskému státu, že je třeba co možná nejdříve změnit stávající měnovou dohodu mezi Italskou republikou, jménem Evropského společenství, a Vatikánským městským státem a navrhne mu jednání o relevantních ustanoveních dohody. Článek 2 Při sjednávání dohody s Vatikánským městským státem usiluje Společenství o dosažení těchto změn: 9. Dohoda se uzavírá mezi Společenstvím a Vatikánským městským státem. Zněním této dohody je kodifikovaný text stávající dohody včetně změn. 10. Vatikánský městský stát se zavazuje přijmout veškerá vhodná opatření formou přímých transpozic nebo případných rovnocenných opatření pro používání veškerých relevantních právních předpisů Společenství o předcházení praní peněz, o předcházení podvodům a padělání peněz i bezhotovostních platebních prostředků. 11. Je třeba zrevidovat metodu určování stropu u emise vatikánských euromincí. Nový strop se vypočte metodou, která zahrne na jedné straně pevnou část, jež by měla uspokojit poptávku na trhu sběratelů mincí, a tak zamezit nadměrným numismatickým spekulacím s vatikánskými mincemi, a na druhé straně proměnlivou část, jež se vypočítá jako průměr emise mincí na hlavu v Itálii v roce n-1 vynásobený počtem obyvatel Vatikánu. Aniž je dotčeno vydání sběratelských mincí, stanoví dohoda minimální poměrná část vatikánských euromincí, jež se mají uvést do oběhu v nominální hodnotě, na 51 %. 12. K monitorování pokroku v provádění dohody se zřizuje společný výbor. Ten je složen ze zástupců Vatikánského městského státu, Italské republiky, Komise a ECB. Společný výbor může každoročně zrevidovat pevnou část s přihlédnutím k inflaci a výboji na sběratelském trhu. Usnáší se jednomyslně. Společný výbor přijme svůj jednací řád. 13. Euromince Vatikánského městského státu razí Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Vatikánský městský stát však se souhlasem společného výboru může pověřit ražbou mincí jiného dodavatele z mincoven pro euromince v EU. Pro účely schválení celkového objemu emise ze strany ECB se objem mincí vydaných Vatikánským městským státem připočte k objemu mincí vydaných domovskou zemí mincovny razící euromince. 14. Pro řešení sporů v souvislosti s dohodou je příslušný Soudní dvůr Evropských společenství. Pokud se Společenství nebo Vatikán domnívá, že druhá strana nesplnila závazek z měnové dohody, může věc předat Soudnímu dvoru. Rozsudek soudního dvora je pro obě strany závazný a obě strany učiní nezbytná opatření pro dosažení souladu s rozsudkem ve lhůtě stanovené v rozsudku Soudního dvora. Pokud Společenství nebo Vatikán nepřijme nezbytná opatření k dosažení souladu s rozsudkem v dané lhůtě, může druhá strany dohodu okamžitě ukončit. Článek 3 Jednání s Vatikánským městským státem vedou Italská republika a Komise jménem Společenství. Evropská centrální banka se na jednáních plně účastní v oblasti své pravomoci. Italská republika a Komise předloží předlohu dohody Hospodářskému a finančnímu výboru, aby tento zaujal stanovisko. Článek 4 Dohodu uzavře Rada. Toto rozhodnutí je určeno Italské republice a Komisi. V Bruselu dne […]. Za Radu předseda/předsedkyně [1] Závěry Rady o společných obecných zásadách pro národní strany a pro emise euromincí určených k oběhu, 2922. zasedání Rady ECOFIN ze dne 10. února 2009. [2] KOM (2009) 359, 14.7.2009 [3] San Marino se například s určitým úspěchem soustředilo na ražení euromincí s vybranou denominací: tyto mince se nyní používají k transakcím v nominální hodnotě. [4] Úř. věst. C […], […], s. […]. [5] Úř. věst. C […], […], s. […]. [6] KOM(2009) 359.