CS Úřední věstník Evropské unie C 84/49

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k pozměněnému návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii

(KOM(2010) 486 v konečném znění – 2008/0183 (COD))

2011/C 84/11

Zpravodaj: pan Eugen LUCAN

Dne 23. září 2010 se Parlament a dne 8. října 2010 Rada, v souladu s čl. 43 odst. 2 a s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodly konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

pozměněného návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii

KOM(2010) 486 v konečném znění – 2008/0183 (COD).

Specializovaná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 15. prosince 2010.

Na 468. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 19. a 20. ledna 2011 (jednání dne 20. ledna), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 150 hlasy pro, 4 hlasy byly proti a 14 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Podle EHSV svědčí režim rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii (evropský program potravinové pomoci) o podpoře hospodářského rozvoje trhu potravinových produktů a podpoře evropských hodnot (zvláště zásady solidarity) v nejvíce znevýhodněných sociálních kategoriích v EU. Zaručit zásobování potravinami všech občanů EU a zvláště znevýhodněných kategorií občanů musí být i nadále jedním ze základních cílů zemědělské politiky Evropské unie. EHSV je toho názoru, že pouze zemědělská politika podporující udržitelný hospodářský růst v této oblasti bude schopna pomáhat nejvíce znevýhodněným sociálním kategoriím v EU.

1.2 Výbor považuje přezkum evropského právního rámce za vhodný a nezbytný vzhledem k novým ustanovením Smlouvy a k vývoji, k němuž došlo na jednotném trhu, co se týče cen, zásob a tržních politik, ale také specifických potřeb každého členského státu.

1.3 Vzhledem k tomu, že v EU je přes 80 milionů občanů (1) (více než 16 % evropského obyvatelstva) vystaveno chudobě, s ohledem na priority Evropského roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení 2010 a na to, že kvůli hospodářské krizi hrozí, že narůstající chudoba postihne ještě více občanů EU, EHSV podporuje provádění evropského programu potravinové pomoci i jeho stálé financování z rozpočtu SZP.

1.4 EHSV je toho názoru, že režim rozdělování potravin nejchudšímu obyvatelstvu Unie se musí stát stálou součástí SZP vzhledem k tomu, že tento nástroj umožňuje zlepšit situaci zranitelných osob vystavených výkyvům trhu potravinových produktů. Tento režim zároveň přispívá k rovnováze a stabilizaci vnitřního trhu, jelikož distribuuje produkty pocházející z intervenčních zásob a rovněž z tržních nákupů a jedná se tedy o potravinové produkty poskytované evropským zemědělstvím. Výbor zdůrazňuje, že je třeba zachovat tyto nepřímé podpory trhu, které jsou součástí SZP a jsou nezbytné jak pro znevýhodněné osoby, tak pro zemědělce, kteří čelí současné krizi.

1.5 EHSV je přesvědčen, že tento režim rozdělování potravin by měl mít stálý a pevný rozpočet, jelikož nedostatek potravin je velice rozšířený jev, který postihuje přes 43 milionů evropských občanů, a evropský program potravinové pomoci má dlouhodobý pozitivní dopad na nejvíce znevýhodněné sociální kategorie.

1.6 Posuzování vnitrostátních a evropských programů potravinové pomoci by se mělo opírat o odhad potřeb všech znevýhodněných osob, včetně nejchudších sociálních kategorií (bezprizorních dětí, bezdomovců, žadatelů o azyl, nelegálních pracovníků či nelegálních přistěhovalců atd.), které na základě kritéria zaručeného minimálního příjmu nemají nárok na žádnou pomoc nebo nejsou obvykle zahrnuty do oficiálních statistik. Prevenci a boj proti sociálnímu vyloučení je možné v první řadě provádět se zaměřením na všechny kategorie znevýhodněných osob. Ty jsou pro evropský rok 2010 prioritou. EHSV vyzývá příslušné orgány členských států, aby při definování kategorií znevýhodněných osob vzaly v úvahu databáze obsahující údaje o osobách vyloučených z oficiálních statistik. Tyto údaje jsou velmi často k dispozici ve statistikách nevládních či charitativních organizací.

1.7 Výbor doporučuje Komisi, aby motivovala členské státy k podporování partnerství mezi orgány veřejné správy a občanskou společností s cílem umožnit zapojení co největšího počtu nevládních organizací nebo dobrovolníků do rozdělování potravin. EHSV je toho názoru, že potravinová pomoc v rámci evropského programu potravinové pomoci může doplňovat sociální služby poskytované v souvislosti se sociální integrací znevýhodněných osob.

1.8 EHSV soudí, že nevládním a charitativním organizacím, které poskytují zároveň potravinovou pomoc a zdravotní či sociální péči (zvláště těm, které provozují útulky, jídelny či denní stacionáře pro znevýhodněné osoby), by měla být poskytována pomoc na pokrytí jejich administrativních nákladů.

1.9 Výbor vítá iniciativu Komise zahrnout do pozměněného návrhu pozměňovací návrh Evropského parlamentu, který doporučuje hradit správní výdaje a náklady na skladování, které nesou charitativní organizace.

1.10 V kontextu současné hospodářské krize, zvláště v členských státech, kde je příjem na obyvatele nízký a počet znevýhodněných osob vysoký, by spolufinancování státem mohlo byrokraticky zatížit evropský program a učinit jej nefunkčním. EHSV je toho názoru, že by to bylo na újmu nejvíce znevýhodněných kategorií v EU a bylo by to proti zásadám sociální integrace podporovaným v rámci Evropského roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení.

1.11 Výbor je přesvědčen, že režim potravinové pomoci zaměřený na znevýhodněné osoby se musí stát unijním programem stoprocentně financovaným z rozpočtu SZP. V současnosti nesou specifické náklady na provádění programu (náklady na dopravu potravin do skladů, správní výdaje, náklady na dopravu, náklady na skladování, DPH, výdaje sociálních služeb poskytovaných souběžně s potravinovou pomocí) členské státy spolu s národními charitativními organizacemi.

2. Prioritou Evropského roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení 2010 je pomáhat znevýhodněným osobám i těm osobám, které jsou ohroženy nedostatkem potravin.

2.1 V EU čelí více než 80 milionů občanů chudobě (2). 16 % evropského obyvatelstva je zranitelných a 43 milionů z nich je ohroženo nedostatkem potravin. V roce 2006 bylo v rámci EU ohroženo nedostatkem potravin mezi 2 % (v Dánsku) a 37 % obyvatel (na Slovensku). V EU přesahuje míra chudoby 20 % nejméně v sedmi členských státech. V Polsku je ohroženo chudobou 11 milionů a v Německu 9 milionů obyvatel. Tyto statistiky jsou jasným důkazem toho, že potravinová pomoc je nutná.

2.2 Kategorie osob, které jsou nejvíce vystaveny podvýživě nebo špatné výživě z důvodu nedostatečného či nevhodného stravování, jsou děti z chudých rodin, starší osoby, bezdomovci, žadatelé o azyl a nelegálně pracující přistěhovalci, osoby a děti se zdravotním postižením. V některých členských státech je části příjemců potravinové pomoci rovněž poskytována sociální pomoc na základě kritéria zaručeného minimálního příjmu.

2.2.1 EHSV upozorňuje na to, že značná část znevýhodněných osob, zejména bezdomovců, žadatelů o azyl a nelegálních pracovníků či přistěhovalců, nemá žádnou sociální ochranu a není započítávána do národních statistik. Některé z těchto osob nemají doklady totožnosti, takže je obtížné určit jejich sociální potřeby a potřeby týkající se potravin. Mohlo by být provedeno vhodné posouzení ve spolupráci s nevládními a charitativními organizacemi.

2.2.2 EHSV doporučuje, aby byla věnována zvláštní pozornost dětem z chudých rodin, jelikož jejich stravovací návyky mohou způsobit pozdější zdravotní problémy, omezený rozvoj kognitivních schopností a nedostatečnou způsobilost k učení. EHSV se proto v této souvislosti zasazuje o zpestření nabídky potravin poskytovaných v rámci potravinové pomoci, aby do ní byly zahrnuty ovoce a zelenina.

2.3 V rámci Evropského roku boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení 2010 je boj proti chudobě kolektivní odpovědností. Strategie na podporu sociální integrace a boje proti chudobě zahrnuje několik priorit:

— aktivní integrace na základě zaručeného minimálního příjmu, návrat na trh práce, poskytování sociálních služeb umožňujících zpětnou integraci;

— potírání chudoby dětí;

— prevence vyloučení osob z přístupu k bydlení a prevence vyloučení bezdomovců (3).

V této souvislosti musí být potravinová pomoc poskytována společně se zdravotní, vzdělávací a sociální péčí, aby napomáhala profesní a sociální integraci různých kategorií znevýhodněných osob.

3. Návrh Komise

3.1 Stávající režim rozdělování potravin spočívá v rozdělování výrobků z intervenčních zásob Unie, dočasně doplňovaných tržními nákupy. Následné reformy SZP a příznivý vývoj cen nicméně vyústily v postupné snížení intervenčních zásob a sortimentu dostupných výrobků. V důsledku této skutečnosti by se zdrojem zásob pro dotčený režim měly rovněž stát tržní nákupy, aby vhodným způsobem doplňovaly intervenční zásoby tam, kde nejsou dostupné.

3.1.1 Návrh nařízení, kterým se mění základní nařízení, obsahuje ustanovení zaměřená na přizpůsobení SFEU a zásadní změny týkající se navrhovaných zemědělských opatření s cílem harmonizovat provádění programu rozdělování potravin ve všech členských státech.

3.1.2 Komise navrhuje změnu právního rámce na základě těchto prvků: dva zdroje zásobování (potraviny by se získávaly buď z intervenčních zásob nebo na trhu), širší nabídka rozdělovaných potravin a jasnější priority, dlouhodobé hledisko (3 roky), intenzivnější sledování a předkládání zpráv, zavedení spolufinancování (pro plán na roky 2010–2012 by byl podíl spolufinancování Unie 75 % a 85 % v členských státech čerpajících z Fondu soudržnosti; tento podíl by v souladu s programem na roky 2013–2015 činil 50 % a 75 %).

4. Obecné a konkrétní připomínky

4.1 Režim rozdělování potravin chudým osobám je uskutečňován ve 20 členských státech. Ve většině těchto států se rozdělování potravin příjemcům provádí ve spolupráci s nevládními organizacemi a s jejich pomocí.

4.2 V roce 2006 využilo evropského programu potravinové pomoci více než 13 milionů osob z 15 členských států. V roce 2008 se na projektu dobrovolné činnosti s rozpočtem 305 milionů EUR podílelo 19 členských států. Finanční prostředky evropského programu potravinové pomoci se v roce 2009 zvýšily na 500 milionů EUR určených 20 členským státům, které se programu zúčastnily.

4.3 Hospodářská krize, snížení počtu pracovních míst, zvýšení cen některých základních potravin způsobily rozšíření skupin zranitelných osob. Odhaduje se, že počet znevýhodněných osob neustále roste.

4.4 Stoprocentní financování či spolufinancování?

4.4.1 Podle Komise by zavedení spolufinancování bylo základem pro soudržnost tohoto režimu, zajistilo by řádné plánování a posílilo součinnost. Komise si přeje dosažení rozpočtové rovnováhy a zvýšení míry odpovědnosti členských států. Vítá skutečnost, že zavedením zásady spolufinancování získá režim vyšší finanční prostředky.

4.4.2 Evropská komise zahrnuje do svého výpočtu proměnnou, kterou tvoří soukromé dary charitativních organizací, které by mohly být považovány za součást spolufinancování členských států. EHSV zároveň považuje dobrovolnou práci charitativních organizací za vyčíslitelnou a způsobilou pro zásadu spolufinancování.

4.4.3 Evropský parlament navrhuje, aby byl režim rozdělování potravin stoprocentně financován z rozpočtu EU, jelikož některé členské státy se nebudou moci podílet na programu, pokud bude požadavkem uplatnění určité míry spolufinancování. EHSV je přesvědčen, že členské státy, které nemohou zaručit požadovanou míru spolufinancování z důvodu nedostatku finančních prostředků, nebudou moci splnit cíle programu, jimiž je stabilizace trhu a sociální problematika.

4.4.4 EHSV je toho názoru, že prostřednictvím systému spolufinancování by mohli být z tohoto režimu potravinové pomoci vyloučeni nejchudší příjemci z těch členských států, kde je příjem na obyvatele nízký.

4.4.5 EHSV upozorňuje na to, že jedním z cílů evropského roku 2010 je právě „boj proti vyloučení“. Spolufinancování může způsobit sociální vyloučení některých znevýhodněných skupin právě během evropského roku, jehož cílem je sociální integrace.

4.4.6 EHSV zdůrazňuje, že pokud by bylo zvoleno řešení spolufinancování, prohloubily by se sociální problémy a rozšířil se výskyt nedostatku potravin. V tomto případě by vzhledem k možnosti volného pohybu v Unii migrovala část těch nejchudších osob do bohatších států EU. Problém nedostatku potravin u určitých evropských občanů by se ve skutečnosti přesunul z nejchudších regionů do regionů, kde je příjem na obyvatele vyšší.

4.4.7 V současné situaci hospodářské krize je EHSV přesvědčen, že režim potravinové pomoci zaměřený na chudé osoby by se měl stát unijním programem stoprocentně financovaným z rozpočtu SZP.

4.5 EHSV vítá návrh Komise získávat potraviny pouze na evropském trhu, aby bylo možné zároveň nepřímo podporovat evropské zemědělce.

4.6 Zpestření nabídky produktů v rámci režimu potravinové pomoci

4.6.1 Ačkoliv je obtížné dosáhnout vyváženosti živin, jelikož většina potravinové pomoci pochází z intervenčních zásob, EHSV se zasazuje o to, aby nabídka potravin byla co nejpestřejší a nejzdravější, byla zohledňována doporučení týkající se výživy a hlavní směry stravovacího režimu obyvatel EU.

4.6.2 EHSV souhlasí s tím, aby byla opatření pro potravinou pomoc spojena s opatřeními týkajícími se sociální péče, a doporučuje, aby byla potravinová pomoc často (a nikoli výjimečně) rozdělována zvláště v místech, kde nevládní organizace a orgány veřejné správy poskytují komplementární služby (příjem, péči, vzdělávání, odbornou přípravu, sociální integraci atd.).

5. Účast a úloha občanské společnosti, charitativních organizací a dobrovolníků

5.1 30. června 2010 uspořádala Evropská komise schůzi subjektů zapojených do provádění evropského programu potravinové pomoci. Této schůze se zúčastnili zástupci 18 nevládních organizací působících v 15 členských státech, zástupci jedné evropské organizace (Evropská aliance pro veřejné zdraví – EPHA) a rovněž představitelé agentur poskytujících služby a platby.

5.2 V Evropě existují nevládní organizace (4), které poskytují potravinovou pomoc integrovaným způsobem jakožto součást souboru obecných sociálních služeb poskytovaných znevýhodněným osobám za účelem větší sociální integrace.

5.3 Charitativní organizace mohou nejlépe posoudit dopad programu, jelikož jsou v přímém styku se skupinami znevýhodněných osob. Tyto organizace uvádějí, že někteří příjemci programu doporučují rozšířit škálu rozdělovaných potravin tak, aby bylo docíleno vyváženého stravování, vytvořit právní základy za účelem rozdělování tradičních místních produktů a prodloužit dobu provádění programu.

5.4 Účast nevládních organizací a celé řady dobrovolníků svědčí o tom, že evropská občanská společnost je vůči nejchudším osobám vnímavá a vyjadřuje jim podporu. EHSV soudí, že zásada subsidiarity je dodržována, pokud členské státy mohou samy zvolit nezbytné postupy a kritéria při určování organizací, které se budou podílet na provádění programu. Stejně tak na členských státech závisí výběr příjemců potravinové pomoci. Tento program podporuje rozvíjení spolupráce mezi charitativními organizacemi a orgány veřejné správy.

5.5 V některých zemích EU by se nevládní a charitativní organizace zapojily více, pokud by existovaly dostatečné finanční zdroje na pokrytí správních nákladů. EHSV schvaluje iniciativu Komise začlenit do svého pozměněného návrhu pozměňovací návrh Evropského parlamentu, jenž žádá, aby mohly být charitativním organizacím hrazeny správní náklady a náklady na skladování a přepravu (mezi sklady a místy výdeje) – viz čl. 27 odst. 7 pozměněného nařízení.

V Bruselu dne 20. ledna 2011. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) http://www.2010againstpoverty.eu/about/?langid=cs.

(2) Tamtéž.

(3) Tamtéž.

(4) Například v Polsku je 44 regionálních zastoupení, 100 center Caritas a 4 500 zaměstnanců a 70 000 dobrovolníků, kteří se starají o provádění evropského programu potravinové pomoci. Charitativní organizace Caritas Polsko se zapojila do tohoto programu v roce 2004. Má 44 skladů a 20 skladů s mrazicím zařízením. Caritas Polsko uvádí, že problémy, které bude v budoucnu řešit, jsou řízení programu, přeprava potravin a získání investičního majetku.