Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie v rámci Smíšeného výboru EHP zřízeného Dohodou o Evropském hospodářském prostoru, pokud jde o nahrazení protokolu 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu novým protokolem, který je v souladu s Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu /* COM/2014/0741 final - 2014/0353 (NLE) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[1] (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami. EU podepsala úmluvu dne 15. června 2011 a uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 vstoupila úmluva pro EU v platnost dne 1. května 2012. Norsko, Island a Lichtenštejnsko, ostatní smluvní strany Dohody o Evropském hospodářském prostoru[2] (dále jen „Dohoda o EHP“), podepsaly úmluvu dne 15. června 2011, 30. června 2011 a 15. června 2011 a uložily své listiny o přijetí u depozitáře úmluvy dne 9. listopadu 2011, 12. března 2012 a 28. listopadu 2011. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 vstoupila úmluva pro Norsko a Lichtenštejnsko v platnost dne 1. ledna 2012 a pro Island dne 1. května 2012. Článek 6 úmluvy stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování uvedené úmluvy. V důsledku toho by v Dohodě o EHP měl být Protokol 4 o pravidlech původu nahrazen novým protokolem, který pokud možno co nejvíce odkazuje na úmluvu. Současně se aktualizuje znění protokolu 4 a uvede se mimo jiné do souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie. Tento návrh nahrazuje protokol 4 zcela novým protokolem za účelem zlepšení srozumitelnosti pro hospodářské subjekty a správní orgány. Změny oproti stávajícímu protokolu jsou následující: 1. Článek 3 se mění tak, aby se uplatňování diagonální kumulace původu rozšířilo na všechny země, jež se účastní procesu stabilizace a přidružení[3] zavedeného Evropskou unií, což je jedním z hlavních cílů uvedené úmluvy. Odkaz na země účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií se doplňuje do čl. 3 odst. 1, aby se zamezilo povinnému používání osvědčení EUR-MED. Ze stejného důvodu se odkaz na Faerské ostrovy přesouvá z čl. 3 odst. 2 do čl. 3 odst. 1. 2. V odkazu na článek 32 v obsahu se slova „Vzájemná pomoc“ nahrazují slovy „Správní spolupráce“. 3. V nadpisu „Společná prohlášení“ v obsahu, v čl. 3 odst. 1, čl. 3 odst. 5, čl. 4 odst. 2 a čl. 31 odst. 1, jakož i ve společných prohlášeních se slovo „Společenství“ nahrazuje slovy „Evropské unie“. 4. V čl. 3 odst. 5, čl. 31 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 se slova „Komise Evropských společenství“ nahrazují slovy „Evropská komise“ v odpovídajících mluvnických tvarech. 5. V čl. 5 odst. 2 se slova „se ... nepoužijí“ nahrazují slovy „by se ... použít neměly“. 6. V čl. 6 odst. 1 se za písmeno m) vkládá nové písmeno, které zní: „n) mísení cukru s jakýmkoli materiálem;“ Stávající písmena n) až p) se mění na písmena o) až q). 7. Název článku 32 se nahrazuje tímto: „Správní spolupráce“. Obsah příloh I až IVb se nahrazuje odkazem na úmluvu. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ S členskými státy EU byla konzultována předloha rozhodnutí Rady v rámci Výboru pro celní kodex (odboru pro původ) dne 13. května 2013. Smluvní strany úmluvy byly konzultovány na zasedání celoevropsko-středomořské pracovní skupiny ve dnech 14. a 15. května 2013. Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. Kromě toho nebylo třeba posuzovat dopady, jelikož navrhované úpravy jsou technického rázu a nevztahují se na podstatu v současnosti platného protokolu o pravidlech původu. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Podle čl. 1 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá postoj Unie k takovým rozhodnutím Rada na návrh Komise. Právním základem změny tohoto ustanovení je článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie. Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady. Tento návrh nahrazuje dokument COM(2012) 133 final ze dne 22. března 2012, který se tímto odvolává. 2014/0353 (NLE) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie v rámci Smíšeného výboru EHP zřízeného Dohodou o Evropském hospodářském prostoru, pokud jde o nahrazení protokolu 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu novým protokolem, který je v souladu s Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2894/94 ze dne 28. listopadu 1994 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru[4], a zejména na čl. 1 odst. 3 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Protokol 4 k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru[5] (dále jen „dohoda“), se týká pravidel původu. (2) Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[6] (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami. (3) EU, Norsko a Lichtenštejnsko podepsaly úmluvu dne 15. června 2011 a Island ji podepsal dne 30. června 2011. (4) EU, Norsko, Island a Lichtenštejnsko uložily své listiny o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012, 9. listopadu 2011, 12. března 2012 a 28. listopadu 2011. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 vstoupila úmluva pro EU a Island v platnost dne 1. května 2012 a pro Norsko a Lichtenštejnsko dne 1. ledna 2012. (5) Článek 6 úmluvy stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování uvedené úmluvy. V důsledku toho by v dohodě měl být Protokol 4 o pravidlech původu nahrazen novým protokolem, který je v souladu s úmluvou a co nejvíce na ni odkazuje. (6) Evropská unie by proto měla ve Smíšeném výboru EHP zaujmout postoj obsažený v připojené předloze rozhodnutí, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Postoj, který má Evropská unie zaujmout v rámci Smíšeného výboru EHP zřízeného Dohodou o Evropském hospodářském prostoru, pokud jde o nahrazení protokolu 4 uvedené dohody o pravidlech původu novým protokolem, který je v souladu s Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu a co nejvíce na ni odkazuje, je obsažen v přiloženém návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP. Zástupci Unie ve Smíšeném výboru EHP mohou odsouhlasit drobné změny předlohy rozhodnutí Smíšeného výboru EHP bez dalšího rozhodnutí Rady. Článek 2 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP se zveřejňuje v Úředním věstníku Evropské unie. Článek 3 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4. [2] Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3. [3] Albánie, Bosna a Hercegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Černá Hora, Srbsko a Kosovo podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1244/99. [4] Úř. věst. L 305, 30.11.1994, s. 6. [5] Úř. věst. L 1, 3.1.1994, s. 3. [6] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4. PŘÍLOHA ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. .../2014, kterým se nahrazuje protokol 4 k Dohodě o Evropském hospodářském prostoru o pravidlech původu novým protokolem, který je v souladu s Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu SMÍŠENÝ VÝBOR EHP, s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody, vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 9 Dohody o EHP odkazuje na protokol 4, který určuje pravidla původu a stanoví kumulaci původu mezi Unií, Švýcarskem (včetně Lichtenštejnska), Islandem, Norskem, Tureckem, Faerskými ostrovy a účastníky barcelonského procesu[1]. (2) Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu[2] (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami. (3) EU, Norsko a Lichtenštejnsko podepsaly úmluvu dne 15. června 2011 a Island ji podepsal dne 30. června 2011. (4) EU uložila své listiny o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012, Norsko dne 9. listopadu 2011, Island dne 12. března 2012 a Lichtenštejnsko dne 28. listopadu 2011. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 uvedené úmluvy vstoupila tato úmluva pro EU a Island v platnost dne 1. května 2012 a pro Norsko a Lichtenštejnsko dne 1. ledna 2012. (5) Úmluva zahrnuje účastníky procesu stabilizace a přidružení v celoevropsko-středomořské oblasti kumulace původu. (6) Pokud k úmluvě nepřistoupí souběžně všechny smluvní strany v rámci celoevropsko-středomořské oblasti kumulace, nemělo by to představovat méně příznivou situaci, než jaká byla na základě předchozího znění protokolu 4. (7) Článek 6 úmluvy stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování uvedené úmluvy. Proto by v Dohodě měl být protokol 4 o pravidlech původu nahrazen novým protokolem, který je v souladu s úmluvou. (8) Rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. XX/XX byla pro Chorvatsko zavedena přechodná pravidla o uplatňování pravidel původu stanovených v protokolu 4. Uvedená pravidla by měla zůstat v platnosti do skončení přechodných pravidel, PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 1. Protokol 4 k Dohodě se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí. 2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku platí, že článek 41 protokolu 4 ve znění rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. XX/XX[3] se nadále uplatňuje do 1. ledna 2017. Článek 2 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem […] za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody[4]. Použije se ode dne 1. dubna 2014. Článek 3 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie. V Bruselu dne […]. Za Smíšený výbor EHP předseda tajemníci Smíšeného výboru EHP PŘÍLOHA rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. […] „PROTOKOL 4 O PRAVIDLECH PŮVODU OBSAH HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Definice HLAVA II DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ Článek 2 Obecné požadavky Článek 3 Diagonální kumulace původu Článek 4 Zcela získané produkty Článek 5 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty Článek 6 Nedostatečné opracování nebo zpracování Článek 7 Určující jednotka Článek 8 Příslušenství, náhradní díly a nástroje Článek 9 Soupravy Článek 10 Neutrální prvky HLAVA III POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ÚZEMÍ Článek 11 Zásada teritoriality Článek 12 Přímá doprava Článek 13 Výstavy HLAVA IV NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA Článek 14 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla HLAVA V DOKLAD O PŮVODU Článek 15 Obecné požadavky Článek 16 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED Článek 17 Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydaná dodatečně Článek 18 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED Článek 19 Vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED na základě dokladu o původu zboží vydaného nebo vyhotoveného dříve Článek 20 Účetní rozlišování Článek 21 Podmínky pro vyhotovení prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED Článek 22 Schválený vývozce Článek 23 Platnost dokladu o původu Článek 24 Předkládání dokladu o původu Článek 25 Dovoz po částech Článek 26 Osvobození od povinnosti předložit doklad o původu Článek 27 Prohlášení dodavatele Článek 28 Podpůrné doklady Článek 29 Uchovávání dokladu o původu, prohlášení dodavatele a podpůrných dokladů Článek 30 Rozpory a formální chyby Článek 31 Částky vyjádřené v eurech HLAVA VI METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE Článek 32 Správní spolupráce Článek 33 Ověřování dokladů o původu Článek 34 Ověřování prohlášení dodavatele Článek 35 Řešení sporů Článek 36 Sankce Článek 37 Svobodná pásma HLAVA VII CEUTA A MELILLA Článek 38 Uplatňování protokolu Článek 39 Zvláštní podmínky HLAVA VIII ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 40 Přechodná ustanovení pro zboží v režimu tranzitu nebo uskladnění SEZNAM PŘÍLOH Příloha I: Úvodní poznámky k seznamu v příloze II Příloha II: Seznam opracování nebo zpracování, která musí být provedena na nepůvodních materiálech, aby vyrobený produkt mohl získat status původu Příloha IIIa: Vzory průvodního osvědčení EUR.1 a žádosti o průvodní osvědčení EUR.1 Příloha IIIb: Vzory průvodního osvědčení EUR-MED a žádosti o průvodní osvědčení EUR-MED Příloha IVa: Znění prohlášení na faktuře Příloha IVb: Znění prohlášení na faktuře EUR-MED Příloha V: Vzor prohlášení dodavatele Příloha VI: Vzor dlouhodobého prohlášení dodavatele SPOLEČNÁ PROHLÁŠENÍ Společné prohlášení o přijímání dokladů o původu vystavených v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím z Evropské unie, Islandu nebo Norska Společné prohlášení o Andorrském knížectví Společné prohlášení o Republice San Marino Společné prohlášení o odstoupení smluvní strany od Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Definice Pro účely tohoto protokolu se rozumí: a) „výrobou“ každé opracování nebo zpracování, včetně sestavování nebo specifických operací; b) „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě produktu; c) „produktem“ vyráběný produkt, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci; d) „zbožím“ jak materiál, tak produkty; e) „celní hodnotou“ hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě); f) „cenou ze závodu“ cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci v EHP, v jehož podniku se provádí poslední opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu; g) „hodnotou materiálů“ celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v okamžiku dovozu, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP; h) „hodnotou původních materiálů“ hodnota těchto materiálů stanovená obdobně podle písmene g); i) „přidanou hodnotou“ cena ze závodu snížená o celní hodnotu každého z obsažených materiálů, které pocházejí z ostatních zemí uvedených v článku 3, u kterých je možná kumulace, nebo není-li celní hodnota známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP; j) „kapitolami“ a „čísly“ kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží, dále v tomto protokolu nazývaný „harmonizovaný systém“ nebo „HS“; k) „zařazením“ zařazení produktu nebo materiálu do určitého čísla; l) „zásilkou“ produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou přepravovány na základě jednotného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na základě jediné faktury; m) „územím“ území včetně teritoriálních vod. HLAVA II DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ Článek 2 Obecné požadavky 1. Pro účely provádění Dohody se za produkty pocházející z EHP považují: a) produkty, které byly v EHP zcela získány ve smyslu článku 4; b) produkty, které byly získány v EHP a obsahují materiály, které tam nebyly zcela získány, jestliže byly tyto materiály v EHP dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 5. Pro tyto účely se území smluvních stran, na která se vztahuje Dohoda, považují za jediné území. 2. Bez ohledu na odstavec 1 je území Lichtenštejnského knížectví vyloučeno z území EHP pro účely určování původu produktů uvedených v tabulkách I a II protokolu 3 a tyto produkty jsou považovány za pocházející z EHP pouze tehdy, pokud byly buď zcela získány, nebo dostatečně opracovány nebo zpracovány na území ostatních smluvních stran. Článek 3 Diagonální kumulace původu 1. Aniž je dotčen článek 2, považují se produkty za pocházející z EHP, jestliže jsou tam získány a obsahují materiály pocházející ze Švýcarska (včetně Lichtenštejnska)[5], Islandu, Norska, Faerských ostrovů, Turecka, Evropské unie nebo z jedné ze zemí, která je účastníkem procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií[6], za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené v EHP přesahuje úkony uvedené v článku 6. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány. 2. Aniž je dotčen článek 2, považují se produkty za pocházející z EHP, jestliže jsou tam získány a obsahují materiály pocházející z jedné ze zemí, která je na základě barcelonského prohlášení, přijatého na evropsko-středomořské konferenci konané ve dnech 27. a 28. listopadu 1995, účastníkem evropsko-středomořského partnerství, kromě Turecka[7], za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené v EHP přesahuje úkony uvedené v článku 6. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány. 3. Jestliže opracování nebo zpracování provedené v EHP nepřesahuje úkony uvedené v článku 6, považuje se získaný produkt za pocházející z EHP, pouze je-li hodnota zde přidaná vyšší než hodnota použitých materiálů pocházejících z jedné ze zemí uvedených v odstavcích 1 a 2. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za pocházející ze země, ve které byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých ve výrobě v EHP. 4. Produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v odstavcích 1 a 2, které nebyly opracovány ani zpracovány v EHP, si při vývozu do jedné z těchto zemí ponechávají svůj původ. 5. Kumulaci stanovenou v tomto článku lze uplatnit pouze za předpokladu, že: a) mezi zeměmi zapojenými do procesu získání statusu původu a zemí určení se uplatňuje preferenční obchodní dohoda v souladu s článkem XXIV Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT); b) materiály a produkty získaly status původu použitím pravidel původu, která se shodují s pravidly uvedenými v tomto protokolu; a c) oznámení o splnění nezbytných podmínek pro uplatňování kumulace byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (řada C) a v ostatních smluvních stranách v souladu s jejich vlastními postupy. Kumulace stanovená tímto článkem se uplatňuje ode dne uvedeného v oznámení zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie (řadě C). Evropská unie sdělí ostatním smluvním stranám prostřednictvím Evropské komise podrobné informace o dohodách, které jsou uplatňovány s ostatními zeměmi uvedenými v odstavcích 1 a 2, včetně dat jejich vstupu v platnost a jejich odpovídajících pravidel původu. Článek 4 Zcela získané produkty 1. Za produkty zcela získané v EHP se považují: a) nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna; b) rostlinné produkty tam sklizené; c) živá zvířata tam narozená či vylíhlá a chovaná; d) produkty získané z živých zvířat tam chovaných; e) produkty tamního lovu nebo rybolovu; f) produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z moře plavidly smluvních stran mimo jejich teritoriální vody; g) produkty vyrobené na výrobních plavidlech smluvních stran výlučně z produktů uvedených v písmenu f); h) upotřebené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin, včetně použitých pneumatik vhodných pouze k protektorování, nebo k použití jako odpad; i) odpad a šrot pocházející z výrobních operací tam provedených; j) produkty vytěžené z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo jejich teritoriální vody, mají-li výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí; k) zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j). 2. Pojmy „plavidla smluvních stran“ a „výrobní plavidla smluvních stran“ uvedené v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla: a) která jsou registrována nebo přihlášena v členském státě Evropské unie nebo ve státě ESVO; b) která plují pod vlajkou členského státu Evropské unie nebo státu ESVO; c) která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo státu ESVO nebo společnost, jejíž ústředí se nachází v jednom z těchto států a jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky členského státu Evropské unie nebo státu ESVO, a v případě veřejných obchodních společností či společností s ručením omezeným navíc alespoň polovinu základního kapitálu vlastní tyto státy nebo veřejné subjekty nebo státní příslušníci daných států; d) jejichž důstojnický sbor tvoří státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo státu ESVO a e) jejichž posádku tvoří alespoň ze 75 % státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo státu ESVO. Článek 5 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty (1) Pro účely článku 2 se produkty, jež nejsou zcela získány, považují za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v příloze II. Výše uvedené podmínky popisují pro všechny produkty, na které se vztahuje Dohoda, opracování nebo zpracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě, a vztahují se pouze na tyto materiály. Z toho vyplývá, že je-li produkt, který získal status původu splněním podmínek uvedených v seznamu, použit při výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky použitelné pro produkt, v němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě. 2. Odchylně od odstavce 1 lze však použít nepůvodní materiály, které by se podle podmínek uvedených v seznamu v příloze II při výrobě daného produktu použít neměly, pokud: a) jejich celková hodnota nepřesáhne 10 % ceny produktu ze závodu; b) použitím tohoto odstavce není překročen žádný procentní podíl uvedený v seznamu jako nejvyšší přípustná hodnota nepůvodních materiálů. Tento odstavec se nevztahuje na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému. 3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou článku 6. Článek 6 Nedostatečné opracování nebo zpracování 1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se za opracování nebo zpracování nedostatečná k tomu, aby produktu udělila status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 5, tyto úkony: a) úkony, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy a skladování; b) rozdělování nebo spojování nákladových kusů; c) mytí, praní, čištění; zbavování prachu, oxidu, oleje, nátěru nebo jiných povrchových vrstev; d) žehlení nebo mandlování textilií; e) prosté natírání a leštění; f) loupání, částečné nebo úplné bělení, leštění a hlazení obilovin a rýže; g) úkony spočívající v barvení cukru nebo tvarování cukru; h) loupání, vypeckovávání a louskání ovoce, ořechů a zeleniny; i) broušení, prosté mletí nebo prosté řezání; j) prosévání, prohazování, třídění, zařazování, srovnávání nebo sdružování (včetně vytváření souprav předmětů); k) prosté plnění do lahví, konzerv, baněk, pytlů, beden, krabic, upevňování na podložky nebo desky a veškeré ostatní prosté balící úkony; l) připojování nebo tisk značek, štítků, log a obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly; m) prosté mísení produktů, též různých druhů; n) mísení cukru s jakýmkoli materiálem; o) prosté sestavování součástí předmětu na úplný předmět nebo rozebírání produktů na části; p) kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až o); q) porážení zvířat. 2. Při určování, zda se opracování nebo zpracování daného produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechny úkony provedené na tomto produktu v EHP posuzují dohromady. Článek 7 Určující jednotka (1) Určující jednotkou pro použití tohoto protokolu je konkrétní produkt, který je považován za základní jednotku při jeho zařazení do nomenklatury harmonizovaného systému. Z toho vyplývá, že: a) je-li produkt sestávající ze skupiny nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek; b) sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, použije se tento protokol na každý produkt samostatně. 2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 harmonizovaného systému zařazován s produktem i jeho obal, považuje se pro účely určení původu za jeden celek s produktem. Článek 8 Příslušenství, náhradní díly a nástroje Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem se považují za jeden celek se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť. Článek 9 Soupravy Soupravy (sady) ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy produktů, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se však považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu. Článek 10 Neutrální prvky Při určování, zda je produkt původní, není nutné zjišťovat původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě: a) energie a palivo; b) zařízení a vybavení; c) stroje a nástroje; d) zboží, které se nestává ani se nemá stát součástí konečného složení produktu. HLAVA III POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ÚZEMÍ Článek 11 Zásada teritoriality 1. S výjimkou článku 3 a odstavce 3 tohoto článku musí být podmínky pro získání statusu původu stanovené v hlavě II plněny v EHP nepřetržitě. 2. Je-li původní zboží vyvezené z EHP do jiné země vráceno, musí být s výjimkou případů uvedených v článku 3 považováno za nepůvodní, nelze-li celním orgánům věrohodně prokázat, že: a) vrácené zboží je totožné s vyvezeným a b) bylo podrobeno pouze úkonům nezbytným pro jeho uchování v nezměněném stavu po doby pobytu v dané zemi nebo při jeho vývozu. 3. Získání statusu původu v souladu s podmínkami stanovenými v hlavě II není dotčeno opracováním nebo zpracováním materiálů vyvezených z EHP a následně zpět dovezených, které je provedeno mimo EHP, za předpokladu, že: a) uvedené materiály jsou zcela získány v EHP nebo byly před vyvezením opracovány nebo zpracovány nad rámec úkonů uvedených v článku 6 a b) celním orgánům může být věrohodně prokázáno, že: i) zpět dovážené zboží bylo získáno opracováním nebo zpracováním vyvezených materiálů a ii) celková přidaná hodnota nabytá mimo EHP při uplatnění tohoto článku nepřesahuje 10 % ceny ze závodu výsledného produktu, jehož status původu je požadován. 4. Pro účely odstavce 3 se podmínky pro získání statusu původu stanovené v hlavě II nevztahují na opracování nebo zpracování provedené mimo EHP. Je-li však k určení původu výsledného produktu použito pravidlo v seznamu v příloze II, které stanoví nejvyšší hodnotu všech použitých nepůvodních materiálů, nesmí součet celkové hodnoty nepůvodních materiálů použitých na území dotyčné strany a celkové přidané hodnoty nabyté mimo EHP při uplatnění tohoto článku přesáhnout stanovený procentní podíl. 5. Pro účely odstavců 3 a 4 se „celkovou přidanou hodnotou“ rozumějí všechny náklady vzniklé mimo EHP, včetně hodnoty tam začleněných materiálů. 6. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na produkty, které nesplňují podmínky uvedené v seznamu v příloze II nebo které mohou být považovány za dostatečně opracované nebo zpracované pouze při uplatnění všeobecné tolerance stanovené v čl. 5 odst. 2. 7. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému. 8. Jakékoli opracování nebo zpracování, na něž se vztahuje tento článek a které bylo provedeno mimo EHP, se uskuteční v režimu pasivního zušlechťovacího styku nebo v obdobném režimu. Článek 12 Přímá doprava (1) Preferenční zacházení stanovené Dohodou se týká pouze produktů, které splňují podmínky tohoto protokolu a které jsou přepravovány přímo uvnitř EHP nebo přes území zemí uvedených v článku 3, se kterými je možná kumulace. Produkty tvořící jedinou zásilku však mohou být přepravovány přes jiná území s případnou překládkou nebo dočasným uskladněním na těchto územích, jestliže v zemi tranzitu nebo uskladnění zůstanou pod dohledem celních orgánů a nejsou tam podrobeny jiným úkonům než vykládce, překládce nebo úkonům, jejichž účelem je jejich uchování v nezměněném stavu. Původní produkty mohou být přepravovány potrubím přes jiné území než území EHP. 2. Splnění podmínek stanovených v odstavci 1 se prokazuje tak, že se celním orgánům země dovozu předloží: a) jednotný přepravní doklad, na jehož základě se uskutečňuje přeprava ze země vývozu přes zemi tranzitu; nebo b) potvrzení vydané celními orgány země tranzitu, které obsahuje: i) přesný popis produktů; ii) data vykládky nebo překládky produktů a případně názvy použitých plavidel nebo jiných dopravních prostředků a iii) osvědčení podmínek, v nichž se produkty nacházely v zemi tranzitu; nebo c) nemohou-li být předloženy, jakékoli jiné průkazní doklady. Článek 13 Výstavy 1. Jsou-li původní produkty zaslány na výstavu do jiné země, než jsou země uvedené v článku 3, se kterými je možná kumulace, a po ukončení výstavy prodány za účelem dovozu do EHP, uplatní se na ně při dovozu Dohoda, pokud je celním orgánům věrohodně prokázáno, že: a) vývozce zaslal tyto produkty z některé ze smluvních stran do země konání výstavy a vystavoval je tam; b) vývozce tyto produkty prodal příjemci v jiné smluvní straně nebo je na něj jinak převedl; c) produkty byly odeslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stejném stavu, v jakém na ni byly odeslány; a d) produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě. 2. V souladu s hlavou V se vydá nebo vyhotoví doklad o původu zboží, který se obvyklým způsobem předloží celním orgánům země dovozu. Uvede se v něm název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o podmínkách, za kterých byly produkty vystavovány. 3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné výstavy, veletrhy nebo obdobné veřejné přehlídky či expozice, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou akcí pořádaných soukromě v prodejnách nebo podnikových prostorách za účelem prodeje zahraničních produktů. HLAVA IV NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA Článek 14 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla 1. Nepůvodní materiály použité při výrobě produktů pocházejících z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, pro které je vydáván nebo vyhotovován doklad o původu v souladu s hlavou V, nepodléhají v žádné smluvní straně navracení cla nebo osvobození od cla jakéhokoli druhu. 2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se vztahuje na jakékoli opatření týkající se vracení, prominutí nebo nezaplacení, částečného nebo úplného, cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem, uplatňovaných v některé ze smluvních stran na materiály použité k výrobě, pokud se toto vracení, prominutí nebo nezaplacení uplatňuje výslovně nebo fakticky tehdy, jestliže jsou produkty získané z těchto materiálů vyváženy, a nikoli, jsou-li určeny pro domácí použití. 3. Vývozce produktů uvedených v dokladu o původu zboží musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů předložit veškeré související doklady prokazující, že pro nepůvodní materiály použité k jejich výrobě nebylo uplatněno navracení cla a že veškerá cla a poplatky s rovnocenným účinkem, které se vztahují na tyto materiály, byly skutečně zaplaceny. 4. Odstavce 1 až 3 se rovněž vztahují na obaly ve smyslu čl. 7 odst. 2, na příslušenství, náhradní díly a nástroje ve smyslu článku 8 a na soupravy produktů ve smyslu článku 9, pokud tyto předměty nejsou původní. 5. Odstavce 1 až 4 se vztahují pouze na materiály, na něž se vztahuje Dohoda. Kromě toho nevylučují použití režimu vývozních náhrad u zemědělských produktů, jsou-li uplatňovány při vývozu v souladu s Dohodou. HLAVA V DOKLAD O PŮVODU Článek 15 Obecné požadavky 1. Ustanovení Dohody se vztahují na původní produkty při dovozu do některé smluvní strany po předložení jednoho z těchto dokladů o původu: a) průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je uveden v příloze IIIa; b) průvodního osvědčení EUR-MED, jehož vzor je uveden v příloze IIIb; c) v případech uvedených v čl. 21 odst. 1 prohlášení (dále jen „prohlášení na faktuře“ nebo „prohlášení na faktuře EUR-MED“), učiněného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčné produkty dostatečně podrobně, aby je bylo možné ztotožnit. Znění prohlášení na faktuře jsou uvedena v přílohách IVa a IVb. 2. Bez ohledu na odstavec 1 se Dohoda vztahuje na původní produkty ve smyslu tohoto protokolu v případech stanovených v článku 26, aniž by bylo nutné předložit některý z dokladů o původu uvedených v odstavci 1. Článek 16 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED 1. Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydávají celní orgány země vývozu na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo, na odpovědnost vývozce, jeho zmocněným zástupcem. 2. Pro tyto účely vyplní vývozce nebo jeho zmocněný zástupce průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED a formulář žádosti, jejichž vzory jsou uvedeny v přílohách IIIa a IIIb. Tyto formuláře musí být vyplněny v jednom z jazyků, ve kterých je sepsána Dohoda, a v souladu s vnitrostátním právem země vývozu. Jsou-li formuláře vyplňovány rukou, musí být vyplněny inkoustem a hůlkovým písmem. Popis produktů se uvede v kolonce vyhrazené pro tento účel tak, aby zde nebyly ponechány prázdné řádky. Není-li vyplněna celá kolonka, podtrhne se poslední řádek popisu vodorovnou čarou a prázdný prostor se proškrtne. 3. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu, ve které je průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydáno, předložit veškeré náležité doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto protokolu. 4. Aniž je dotčen odstavec 5, vydávají celní orgány smluvní strany průvodní osvědčení EUR.1 v těchto případech: – lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 1, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu, – lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v článku 3, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu, za předpokladu, že v zemi původu bylo vydáno osvědčení EUR-MED nebo prohlášení na faktuře EUR-MED. 5. Celní orgány smluvní strany vydávají průvodní osvědčení EUR-MED, pokud lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, se kterými je možná kumulace, pokud splňují podmínky tohoto protokolu a – byla uplatněna kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, nebo – produkty mohou být použity v souvislosti s kumulací jako materiály pro výrobu produktů určených pro vývoz do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, nebo – produkty mohou být zpětně vyvezeny ze země určení do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2. 6. Průvodní osvědčení EUR-MED musí v kolonce 7 obsahovat jedno z těchto prohlášení v anglickém jazyce: – pokud byl původ získán uplatněním kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3: „CUMULATION APPLIED WITH …“ (název země/zemí), – pokud byl původ získán bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3: „NO CUMULATION APPLIED“. 7. Celní orgány vydávající průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby ověřily původ produktů a splnění ostatních podmínek tohoto protokolu. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou. Dále zajistí, aby formuláře uvedené v odstavci 2 byly řádně vyplněny. Zejména zkontrolují, zda bylo místo vyhrazené pro popis produktů vyplněno takovým způsobem, aby byla vyloučena možnost dodatečného podvodného vpisování údajů. 8. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED se uvádí v kolonce 11 osvědčení. 9. Celní orgány vydají průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED a poskytnou je vývozci, jakmile je vlastní vývoz proveden nebo zajištěn. Článek 17 Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydaná dodatečně 1. Odchylně od čl. 16 odst. 9 může být průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED ve výjimečných případech vydáno po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže: a) nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností; nebo b) bylo celním orgánům věrohodně prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických důvodů. 2. Odchylně od čl. 16 odst. 9 může být průvodní osvědčení EUR-MED vydáno po vývozu produktů, jichž se týká a pro které bylo při vývozu vydáno průvodní osvědčení EUR.1, jestliže je celním orgánům věrohodně prokázáno splnění podmínek uvedených v čl. 16 odst. 5. 3. Pro účely odstavců 1 a 2 musí vývozce v žádosti uvést místo a datum vývozu produktů, kterých se průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED týká, a svou žádost odůvodnit. 4. Celní orgány mohou vydat průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED dodatečně pouze po ověření, zda jsou informace uvedené v žádosti vývozce v souladu s údaji v odpovídající evidenci. 5. Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydávaná dodatečně musí obsahovat tuto poznámku v anglickém jazyce: „ISSUED RETROSPECTIVELY“ Průvodní osvědčení EUR-MED vydaná dodatečně podle odstavce 2 musí obsahovat tuto poznámku v anglickém jazyce: „ISSUED RETROSPECTIVELY (Original EUR.1 No ... (datum a místo vydání))“. 6. Poznámka uvedená v odstavci 5 se uvádí v kolonce 7 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED. Článek 18 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED 1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED může vývozce požádat celní orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají tyto orgány v držení. 2. Takto vystavený duplikát musí obsahovat toto slovo v anglickém jazyce: „DUPLICATE“. 3. Poznámka uvedená v odstavci 2 se uvádí v kolonce 7 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED. 4. Duplikát, na kterém se uvede datum vystavení prvopisu průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED, nabývá účinku uvedeným dnem. Článek 19 Vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED na základě dokladu o původu zboží vydaného nebo vyhotoveného dříve Nacházejí-li se původní produkty pod dohledem celního úřadu ve smluvní straně, je možné nahradit původní doklad o původu jedním nebo více průvodními osvědčeními EUR.1 nebo EUR-MED pro účely zaslání všech nebo některých z těchto produktů na jiné místo v EHP. Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydává celní úřad, pod jehož dohledem se produkty nacházejí. Článek 20 Účetní rozlišování 1. V případech, kdy oddělené skladování zásob původních a nepůvodních materiálů, které jsou totožné a zaměnitelné, působí značné náklady nebo obtíže, mohou celní orgány na písemnou žádost dotčených subjektů povolit pro vedení těchto zásob metodu tzv. „účetního rozlišování“ (dále jen „metoda“). 2. Metoda musí být schopna zajistit, aby v konkrétním referenčním období bylo množství získaných produktů, které by mohly být považovány za „původní“, stejné jako množství, které by bylo získáno, kdyby zásoby byly fyzicky odděleny. 3. Celní orgány mohou pro udělení povolení uvedeného v odstavci 1 stanovit jakékoli podmínky, které považují za vhodné. 4. Metoda se používá a vykazuje v souladu se všeobecnými účetními zásadami platnými v zemi, kde byl produkt vyroben. 5. Subjekt, který tuto metodu používá, může podle konkrétního případu vyhotovit doklady o původu zboží nebo o ně žádat pro množství produktů, které mohou být považovány za původní. Na žádost celních orgánů držitel předloží prohlášení o způsobu, jakým byla uvedená množství spravována. 6. Celní orgány sledují využívání povolení a mohou je kdykoli odejmout, pokud je držitel využívá nesprávně nebo neplní jakoukoli jinou podmínku stanovenou v tomto protokolu. Článek 21 Podmínky pro vyhotovení prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED 1. Prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. c) může vyhotovit: a) schválený vývozce ve smyslu článku 22 nebo b) kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR. 2. Aniž je dotčen odstavec 3, může být prohlášení na faktuře vyhotoveno v těchto případech: – lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 1, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu, – lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v článku 3, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu, za předpokladu, že v zemi původu bylo vydáno osvědčení EUR-MED nebo prohlášení na faktuře EUR-MED. 3. Prohlášení na faktuře EUR-MED může být vyhotoveno, jestliže lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, se kterými je možná kumulace, a jestliže splňují podmínky stanovené v tomto protokolu, v těchto případech: – byla uplatněna kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, nebo – produkty mohou být použity v souvislosti s kumulací jako materiály pro výrobu produktů určených na vývoz do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, nebo – produkty mohou být znovu vyvezeny ze země určení do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2. 4. Prohlášení na faktuře EUR-MED musí obsahovat jedno z těchto prohlášení v anglickém jazyce: – pokud byl původ získán uplatněním kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3: „CUMULATION APPLIED WITH …“ (název země/zemí), – pokud byl původ získán bez použití kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3: „NO CUMULATION APPLIED“. 5. Vývozce, který vyhotovuje prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED, musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu předložit veškeré vhodné doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto protokolu. 6. Prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED, jejichž znění jsou uvedena v přílohách IVa a IVb, vyhotovuje vývozce v některém z jazykových znění uvedených v těchto přílohách a v souladu s vnitrostátním právem země vývozu psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem. 7. Prohlášení na faktuře a prohlášení na faktuře EUR-MED podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 22 však není povinen tato prohlášení podepisovat, jestliže se celním orgánům země vývozu písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal. 8. Prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED může vývozce vyhotovit při vývozu produktů, jichž se týká, nebo po jejich vývozu, je-li předloženo v zemi dovozu do dvou let po dovozu produktů, jichž se týká. Článek 22 Schválený vývozce 1. Celní orgány země vývozu mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen „schválený vývozce“), který často odesílá produkty podle Dohody, aby vyhotovoval prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED bez ohledu na hodnotu dotyčných produktů. Vývozce, který o takové povolení žádá, musí celním orgánům věrohodně poskytnout veškeré záruky potřebné k ověření statusu původu produktů a splnění všech ostatních podmínek tohoto protokolu. 2. Celní orgány mohou udělení statusu schváleného vývozce podmínit splněním jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné. 3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které musí být uváděno v prohlášení na faktuře nebo v prohlášení na faktuře EUR-MED. 4. Celní orgány dohlížejí na to, jak schválený vývozce povolení využívá. 5. Celní orgány mohou povolení kdykoli odejmout. Učiní tak v případě, že schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 1, nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 2 nebo udělené povolení jinak nesprávně využívá. Článek 23 Platnost dokladu o původu 1. Doklad o původu platí čtyři měsíce ode dne vydání v zemi vývozu a v této lhůtě musí být předložen celním orgánům země dovozu. 2. Doklady o původu zboží, které jsou celním orgánům země dovozu předloženy po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1, mohou být přijaty pro účely uplatnění preferenčního zacházení, pokud lhůta stanovená pro jejich předložení nemohla být dodržena v důsledku mimořádných okolností. 3. V ostatních případech opožděného předložení dokladů o původu je mohou celní orgány země dovozu přijmout, pokud jim byly dotyčné produkty předloženy před uplynutím uvedené lhůty. Článek 24 Předkládání dokladu o původu Doklady o původu se předkládají celním orgánům země dovozu postupy platnými v dané zemi. Tyto orgány mohou požadovat překlad dokladu o původu a mohou také požadovat, aby bylo k dovoznímu prohlášení připojeno prohlášení dovozce v tom smyslu, že produkty splňují podmínky pro použití Dohody. Článek 25 Dovoz po částech Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému, spadající do tříd XVI a XVII nebo čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému, předkládá se celním orgánům jediný doklad o původu pro tyto produkty při dovozu první části. Článek 26 Osvobození od povinnosti předložit doklad o původu 1. Produkty, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty bez nutnosti předložit doklad o původu, pokud nejsou dováženy obchodně, pokud dovozce prohlásí, že splňují podmínky stanovené v tomto protokolu, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení nejsou žádné pochybnosti. V případě produktů zasílaných poštou může být toto prohlášení uvedeno na celním prohlášení CN22/CN23 nebo na listu papíru k němu přiloženém. 2. Příležitostný dovoz tvořený výhradně produkty pro osobní potřebu příjemců nebo cestujících či jejich rodin se nepovažuje za obchodní dovoz, je-li z povahy a množství těchto produktů zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu. 3. Dále celková hodnota těchto produktů nesmí u drobných zásilek překročit 500 EUR a u produktů nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 1 200 EUR. Článek 27 Prohlášení dodavatele 1. V případech, kdy se v jedné ze smluvních stran vydá průvodní osvědčení EUR.1 nebo vyhotoví prohlášení na faktuře pro původní produkty, při jejichž výrobě bylo použito zboží z jiné smluvní strany, které bylo v EHP opracováno nebo zpracováno, aniž by získalo status preferenčního původu, se bere v úvahu prohlášení dodavatele učiněné pro toto zboží v souladu s tímto článkem. 2. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavci 1 slouží jako důkaz opracování nebo zpracování, kterému bylo zboží podrobeno v EHP, pro účely stanovení, zda lze produkty, při jejichž výrobě bylo zboží použito, považovat za pocházející z EHP a zda splňují ostatní požadavky tohoto protokolu. 3. Dodavatel vyhotoví samostatné prohlášení dodavatele, s výjimkou případů uvedených v odstavci 4, pro každou zásilku zboží, a to způsobem stanoveným v příloze V, na listu papíru, který se přikládá k faktuře, dodacímu listu nebo jinému obchodnímu dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění. 4. Dodává-li dodavatel určitému odběrateli pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že opracování nebo zpracování provedené v EHP se po delší dobu nezmění, může poskytnout jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné zásilky tohoto zboží (dále jen „dlouhodobé prohlášení dodavatele“). Dlouhodobé prohlášení dodavatele platí zpravidla po dobu nejvýše jednoho roku ode dne vyhotovení. Celní orgány země, kde je prohlášení vyhotoveno, stanoví podmínky, za kterých může být používáno i po delší dobu. Dodavatel vyhotoví dlouhodobé prohlášení dodavatele způsobem stanoveným v příloze VI a dotyčné zboží popíše dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění. Prohlášení poskytne odběrateli před dodáním první zásilky zboží, ke které se prohlášení vztahuje, nebo společně s první zásilkou. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, vyrozumí o tom dodavatel neprodleně odběratele. 5. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavcích 3 a 4 je napsáno na stroji nebo vytištěno v jednom z jazyků, ve kterých je sepsána Dohoda, v souladu s vnitrostátním právem země, kde je vyhotoveno, a opatří se vlastnoručním podpisem dodavatele. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být psáno inkoustem a hůlkovým písmem. 6. Dodavatel vyhotovující prohlášení musí být připraven kdykoli předložit na žádost celních orgánů země, kde je vyhotoveno, veškeré související doklady prokazující, že údaje uvedené v tomto prohlášení jsou správné. Článek 28 Podpůrné doklady Doklady uvedenými v čl. 16 odst. 3, čl. 21 odst. 5 a čl. 27 odst. 6 prokazující, že produkty, jichž se týká průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED, mohou být považovány za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, že splňují ostatní požadavky stanovené v tomto protokolu a že údaje uvedené v prohlášení dodavatele jsou správné, mohou být mimo jiné: a) přímý důkaz o činnostech prováděných vývozcem nebo dodavatelem při získávání dotyčného zboží, který se nachází například v jeho účtech nebo vnitřním účetnictví; b) doklady prokazující status původu použitých materiálů, vydané nebo vyhotovené ve smluvní straně, v níž jsou používány v souladu s vnitrostátním právem; c) doklady prokazující opracování nebo zpracování materiálů v EHP, vydané nebo vyhotovené ve smluvní straně, v níž jsou používány v souladu s vnitrostátním právem; d) průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED prokazující status původu použitých materiálů, vydaná nebo vyhotovená ve smluvních stranách v souladu s tímto protokolem nebo v jedné ze zemí uvedených v článku 3, v souladu s pravidly původu, která jsou shodná s pravidly stanovenými v tomto protokolu; e) prohlášení dodavatele, která dokládají opracování nebo zpracování použitých materiálů v EHP a která byla vyhotovena ve smluvních stranách v souladu s tímto protokolem; f) vhodné důkazy týkající se opracování nebo zpracování provedeného mimo EHP za použití článku 11 prokazující, že požadavky uvedeného článku byly splněny. Článek 29 Uchovávání dokladu o původu, prohlášení dodavatele a podpůrných dokladů 1. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED uchovává doklady uvedené v čl. 16 odst. 3 po dobu nejméně tří let. 2. Vývozce vyhotovující prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED uchovává jeho kopii a doklady uvedené v čl. 21 odst. 5 po dobu nejméně tří let. 3. Dodavatel vyhotovující prohlášení dodavatele uchovává kopie prohlášení a faktury, dodacího listu nebo jiného obchodního dokladu, ke kterému je prohlášení připojeno, a doklady uvedené v čl. 27 odst. 6 po dobu nejméně tří let. Dodavatel vyhotovující dlouhodobé prohlášení dodavatele uchovává kopie prohlášení a všech faktur, dodacích listů nebo jiných obchodních dokladů týkajících se zboží, na které se vztahuje prohlášení zaslané příslušnému zákazníkovi, jakož i doklady uvedené v čl. 27 odst. 6 po dobu nejméně tří let. Uvedená lhůta se počítá ode dne uplynutí platnosti dlouhodobého prohlášení dodavatele. 4. Celní orgány země vývozu, které vydávají průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED, uchovávají formulář žádosti uvedený v čl. 16 odst. 2 po dobu nejméně tří let. 5. Celní orgány země dovozu uchovávají průvodní osvědčení EUR.1 a EUR-MED, prohlášení na faktuře a prohlášení na faktuře EUR-MED, jež jim byla předložena, po dobu nejméně tří let. Článek 30 Rozpory a formální chyby 1. Zjištění drobných rozporů mezi údaji uvedenými v dokladu o původu a údaji v dokladech, které byly celnímu úřadu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, nezakládá neplatnost dokladu o původu, je-li řádně prokázáno, že se tento doklad skutečně vztahuje na předložené produkty. 2. Zjevné formální chyby, například písařské chyby, v dokladu o původu nevedou k jeho odmítnutí, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnosti o správnosti údajů v něm obsažených. Článek 31 Částky vyjádřené v eurech 1. Pro uplatňování čl. 21 odst. 1 písm. b) a čl. 26 odst. 3 v případech, kdy jsou produkty fakturovány v jiné měně než v eurech, stanoví každá dotčená země každoročně částky v národních měnách členských států Evropské unie a zemí uvedených v článku 3 odpovídající částkám vyjádřeným v eurech. 2. Na zásilku se vztahuje čl. 21 odst. 1 písm. b) nebo čl. 26 odst. 3 na základě měny, ve které je vystavena faktura, podle částky stanovené dotčenou zemí. 3. Částky, které se mají použít v jakékoli dané národní měně, jsou přepočtem částek vyjádřených v eurech na tuto měnu podle kursu platného k prvnímu pracovnímu dni měsíce října každého roku. Tyto částky se sdělují Evropské komisi do 15. října a platí od 1. ledna následujícího roku. Evropská komise oznamuje tyto částky všem dotčeným zemím. 4. Země může částku vyplývající z přepočtu částky vyjádřené v eurech na její národní měnu zaokrouhlit směrem nahoru nebo dolů. Zaokrouhlená částka se nesmí odlišovat od částky vyplývající z přepočtu o více než 5 %. Země může ponechat ekvivalent částky vyjádřené v eurech ve své národní měně nezměněn, jestliže v okamžiku každoroční úpravy stanovené v odstavci 3 přepočet této částky před zaokrouhlením převyšuje stávající ekvivalent v národní měně o méně než 15 %. Ekvivalent v národní měně může zůstat nezměněn, pokud by z přepočtu vyplýval pokles jeho hodnoty. 5. Částky vyjádřené v eurech přezkoumává Smíšený výbor EHP na žádost smluvních stran. Při přezkumu posuzuje Smíšený výbor EHP potřebu zachování účinků příslušných limitů v reálných hodnotách. K tomuto účelu může rozhodnout o úpravě částek vyjádřených v eurech. HLAVA VI METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE Článek 32 Správní spolupráce 1. Celní orgány smluvních stran si prostřednictvím Evropské komise navzájem předají vzory otisků razítek, která jejich celní úřady používají pro vydávání průvodních osvědčení EUR.1 a EUR-MED, a adresy celních orgánů příslušných pro kontrolu těchto osvědčení, prohlášení na faktuře a prohlášení na faktuře EUR-MED nebo prohlášení dodavatele. 2. Za účelem náležitého uplatňování tohoto protokolu si smluvní strany prostřednictvím příslušných celních orgánů poskytují vzájemnou pomoc při ověřování pravosti průvodních osvědčení EUR.1 a EUR-MED, prohlášení na faktuře a prohlášení na faktuře EUR-MED nebo prohlášení dodavatele a při kontrole správnosti údajů v nich obsažených. Článek 33 Kontrola dokladů o původu 1. Následná kontrola dokladů o původu zboží se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány země dovozu důvodné pochybnosti o jejich pravosti, o statusu původu dotyčných produktů nebo o splnění ostatních podmínek stanovených v tomto protokolu. 2. Pro účely odstavce 1 vrátí celní orgány země dovozu průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED a fakturu, pokud byla předložena, prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED nebo kopii těchto dokladů celním orgánům země vývozu, a případně uvedou důvody své žádosti o kontrolu. Spolu se žádostí o kontrolu zašlou rovněž veškeré získané doklady a informace nasvědčující tomu, že údaje obsažené v dokladu o původu nejsou správné. 3. Kontrolu provádějí celní orgány země vývozu. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou. 4. Jestliže se celní orgány země dovozu rozhodnou pozastavit uplatňování preferenčního zacházení pro dotyčné produkty až do výsledku kontroly, nabídnou dovozci propuštění produktů, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za potřebná. 5. Celní orgány, které požádaly o kontrolu, jsou o jejích výsledcích informovány co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda jsou doklady pravé, zda lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3 a zda tyto produkty splňují ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu. 6. Jestliže v případě důvodných pochybností neobdrží žádající celní orgány žádnou odpověď do deseti měsíců ode dne podání žádosti o kontrolu nebo jestliže odpověď neobsahuje dostatečné údaje k rozhodnutí o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu produktů, nepřiznají nárok na preference, s výjimkou mimořádných okolností. Článek 34 Kontrola prohlášení dodavatele 1. Následná kontrola prohlášení dodavatele nebo dlouhodobých prohlášení dodavatele se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány země, kde byla tato prohlášení vzata v úvahu pro vystavení průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo pro vyhotovení prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED, důvodné pochybnosti o pravosti dokladu nebo o správnosti údajů v něm obsažených. 2. Pro účely odstavce 1 vrátí celní orgány země uvedené v odstavci 1 prohlášení dodavatele, fakturu nebo faktury, dodací list nebo listy nebo další obchodní doklady týkající se zboží, ke kterému se prohlášení vztahuje, celním orgánům země, kde bylo prohlášení vyhotoveno, a případně uvedou věcné nebo formální důvody žádosti o kontrolu. Spolu se žádostí o dodatečné ověření zašlou rovněž veškeré získané informace nebo doklady nasvědčující, že údaje uvedené v prohlášení dodavatele nejsou správné. 3. Kontrolu provádějí celní orgány země, kde bylo vyhotoveno prohlášení dodavatele. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou. 4. Celní orgány, které požádaly o kontrolu, jsou o jejích výsledcích informovány co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda jsou informace uvedené v prohlášení dodavatele správné, a musí celním orgánům umožnit určit, zda a do jaké míry může být prohlášení dodavatele vzato v úvahu pro vystavení průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo pro vyhotovení prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED. Článek 35 Řešení sporů Pokud v souvislosti s kontrolními postupy uvedenými v článcích 33 a 34 vyvstanou spory, které nelze mezi celními orgány žádajícími o kontrolu a celními orgány příslušnými k jejímu provedení vyřešit, nebo pokud vznesou otázku týkající se výkladu tohoto protokolu, předloží se tyto spory nebo otázky Smíšenému výboru EHP. Ve všech případech se řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu řídí právními předpisy dané země. Článek 36 Sankce Každému, kdo vyhotoví nebo nechá vyhotovit doklad obsahující nesprávné údaje s úmyslem získat pro produkty preferenční zacházení, se uloží sankce. Článek 37 Svobodná pásma 1. Smluvní strany přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby obchodované produkty provázené dokladem o původu, které během přepravy využijí svobodné pásmo na jejich území, nebyly nahrazeny jiným zbožím a nebyly podrobeny jiným úkonům, než je obvyklé pro jejich uchování v nezměněném stavu. 2. Odchylně od odstavce 1 vydají dotčené orgány na žádost vývozce nové průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED, pokud jsou produkty pocházející z EHP dovezeny do svobodného pásma s dokladem o původu a jsou zde podrobeny určitému ošetření nebo zpracování, je-li provedené ošetření nebo zpracování v souladu s tímto protokolem. HLAVA VII CEUTA A MELILLA Článek 38 Uplatňování protokolu 1. Pojem „EHP“ použitý v tomto protokolu nezahrnuje Ceutu a Melillu. Pojem „produkty pocházející z EHP“ nezahrnuje produkty pocházející z Ceuty a Melilly. 2. Pro účely protokolu 49, pokud jde o produkty pocházejících z Ceuty a Melilly, se tento protokol použije obdobně s výhradou zvláštních podmínek stanovených v článku 39. Článek 39 Zvláštní podmínky 1. Následující produkty se v případě, že byly dopraveny přímo v souladu s článkem 12, považují za: 1) produkty pocházející z Ceuty a Melilly: a) produkty zcela získané v Ceutě a Melille; b) produkty získané v Ceutě a Melille, při jejichž výrobě jsou použity produkty jiné než uvedené v písmenu a), pod podmínkou, že tyto produkty: i) byly dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 5 nebo ii) pocházejí z EHP, za předpokladu, že byly podrobeny opracování nebo zpracování, které přesahuje úkony uvedené v článku 6; 2) produkty pocházející z EHP: a) produkty zcela získané v EHP; b) produkty získané v EHP, při jejichž výrobě jsou použity produkty jiné než uvedené v písm. a), pod podmínkou, že tyto produkty: i) byly dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 5 nebo ii) pocházejí z Ceuty a Melilly nebo z EHP, za předpokladu, že byly podrobeny opracování nebo zpracování, které přesahuje úkony uvedené v článku 6. 2. Ceuta a Melilla se považují za jediné území. 3. Vývozce nebo jeho oprávněný zástupce uvede v kolonce 2 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo v prohlášeních na faktuře nebo prohlášeních na faktuře EUR-MED údaje „EHP“ a „Ceuta a Melilla“. Kromě toho se u produktů pocházejících z Ceuty a Melilly uvádí tento údaj i v kolonce 4 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo v prohlášeních na faktuře nebo v prohlášeních na faktuře EUR-MED. 4. Použití tohoto protokolu v Ceutě a Melille zajistí španělské celní orgány. HLAVA VIII ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 40 Přechodná ustanovení Bez ohledu na článek 3 tohoto protokolu se pravidla týkající se kumulace stanovená v článku 3 protokolu 4 k této dohodě, jak byl nahrazen rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 136/2005[8], nadále mezi smluvními stranami uplatňují, a to do doby, než se začne Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu uplatňovat na všechny země uvedené v článku 3 protokolu 4 k této dohodě. ___________________ Příloha I Úvodní poznámky k seznamu v příloze II Viz příloha I dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu Veškeré odkazy na „tento dodatek“ v poznámce 2 a oddílu 3.1 přílohy I dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu se považují za odkazy na „tento protokol“. Příloha II: Seznam opracování nebo zpracování, která musí být provedena na nepůvodních materiálech, aby vyrobený produkt mohl získat status původu Viz příloha II dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu Příloha IIIa Vzory průvodního osvědčení EUR.1 a žádosti o průvodní osvědčení EUR.1 Viz příloha IIIa dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu Příloha IIIb Vzory průvodního osvědčení EUR-MED a žádosti o průvodní osvědčení EUR-MED Viz příloha IIIb dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu Příloha IVa Znění prohlášení na faktuře Viz příloha IVa dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu Příloha IVb Znění prohlášení na faktuře EUR-MED Viz příloha IVb dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu Příloha V Prohlášení dodavatele Prohlášení dodavatele, jehož znění je uvedeno níže, musí být vyplněno souladu s poznámkami pod čarou. Poznámky pod čarou však není třeba uvádět. PROHLÁŠENÍ DODAVATELE pro zboží, které bylo opracováno nebo zpracováno v EHP, aniž získalo preferenční status původu Já, níže podepsaný dodavatel zboží popsaného v přiloženém dokumentu, prohlašuji, že: 1. k výrobě tohoto zboží byly v EHP použity tyto materiály, které nepocházejí z EHP: Popis dodaného zboží (1) || Popis použitých nepůvodních materiálů || Číslo použitých nepůvodních materiálů (2) || Hodnota použitých nepůvodních materiálů (2) (3) || || || || || || || || || Celková hodnota || 2. všechny ostatní materiály použité v EHP k výrobě tohoto zboží pocházejí z EHP; 3. toto zboží bylo opracováno nebo zpracováno mimo EHP v souladu s článkem 11 protokolu 4 k Dohodě a získalo tam tuto celkovou přidanou hodnotu: Popis dodaného zboží || Celková přidaná hodnota získaná mimo EHP (4) || || || || || (Místo a datum) || || || (Adresa a podpis dodavatele; jméno osoby podepisující prohlášení musí být uvedeno též čitelně) (1) Týká-li se faktura, dodací list nebo jiný obchodní doklad, k němuž je prohlášení přiloženo, různého zboží nebo zboží, které obsahuje nepůvodní materiály v nestejném rozsahu, musí je dodavatel jednoznačně rozlišit. Příklad: Doklad se týká různých modelů elektromotorů čísla 8501 k použití při výrobě praček čísla 8450. Druh a hodnota nepůvodních materiálů použitých při výrobě těchto motorů se mezi jednotlivými modely liší. V prvním sloupci se tedy musí mezi modely rozlišovat a údaje v ostatních sloupcích se musí pro každý model uvádět odděleně, aby výrobce praček mohl podle použitého elektromotoru správně posoudit původ svých výrobků. (2) Údaje v těchto sloupcích se uvádějí, jen pokud jsou potřebné. Příklady: Pravidlo pro oděvy ex kapitoly 62 připouští použití nepůvodních nití. Použije-li výrobce takových oděvů ve Francii tkaninu dovezenou z Norska, která tam byla vyrobena z nepůvodní příze, postačí, když dodavatel z Norska popíše nepůvodní materiál ve svém prohlášení jako přízi, aniž by bylo nezbytné uvést číslo HS a hodnotu této příze. Výrobce drátu ze železa čísla 7217, který ho vyrobil z nepůvodních železných prutů, by měl ve druhém sloupci uvést „železné pruty“. Má-li být tento drát použit k výrobě nějakého stroje, při níž pravidlo původu použití nepůvodních materiálů omezuje na určitou procentní sazbu hodnoty, musí být ve třetím sloupci udána hodnota nepůvodních prutů. (3) „Hodnotou materiálů“ se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP. Přesná hodnota každého použitého nepůvodního materiálu se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci. (4) „Celkovou přidanou hodnotou“ se rozumí všechny náklady vynaložené mimo EHP, včetně hodnoty všech materiálů tam přidaných. Přesná výše celkové hodnoty přidané mimo EHP se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci. Příloha VI Dlouhodobé prohlášení dodavatele Dlouhodobé prohlášení dodavatele, jehož znění je uvedeno níže, musí být vyhotoveno v souladu s poznámkami pod čarou. Poznámky pod čarou však není třeba uvádět. DLOUHODOBÉ PROHLÁŠENÍ DODAVATELE pro zboží, které bylo opracováno nebo zpracováno v EHP, aniž získalo preferenční status původu Já, níže podepsaný dodavatel zboží popsaného v tomto dokladu, které je pravidelně dodáváno ……………………………………………………………………………….(1), prohlašuji, že: 1. k výrobě tohoto zboží byly v EHP použity tyto materiály, které nepocházejí z EHP: Popis dodaného zboží (2) || Popis použitých nepůvodních materiálů || Číslo použitých nepůvodních materiálů (3) || Hodnota použitých nepůvodních materiálů (3) (4) || || || || || || || || || Celková hodnota || 2. všechny ostatní materiály použité v EHP k výrobě tohoto zboží pocházejí z EHP; 3. toto zboží bylo opracováno nebo zpracováno mimo EHP v souladu s článkem 11 protokolu 4 k Dohodě a získalo tam tuto celkovou přidanou hodnotu: Popis dodaného zboží || Celková přidaná hodnota získaná mimo EHP (5) || || || || Toto prohlášení platí pro všechny následující zásilky tohoto zboží odeslané z ………………………………………………………………………………………… do……………………………………………………………………………………………..(6) Tímto se zavazuji …………………………………………………………………………….(1) ihned sdělit, jakmile toto prohlášení pozbude platnosti. || || || (Místo a datum) || || || || (Adresa a podpis dodavatele; jméno osoby podepisující prohlášení musí být uvedeno též čitelně) (1) Jméno a adresa odběratele. (2) Týká-li se faktura, dodací list nebo jiný obchodní doklad, k němuž je prohlášení přiloženo, různého zboží nebo zboží, které obsahuje nepůvodní materiály v nestejném rozsahu, musí je dodavatel jednoznačně rozlišit. Příklad: Příklad: Doklad se týká různých modelů elektromotorů čísla 8501 k použití při výrobě praček čísla 8450. Druh a hodnota nepůvodních materiálů použitých při výrobě těchto motorů se mezi jednotlivými modely liší. V prvním sloupci se tedy musí mezi modely rozlišovat a údaje v ostatních sloupcích se musí pro každý model uvádět odděleně, aby výrobce praček mohl podle použitého elektromotoru správně posoudit původ svých výrobků. (3) Údaje v těchto sloupcích se uvádějí, jen pokud jsou potřebné. Příklady: Pravidlo pro oděvy ex kapitoly 62 připouští použití nepůvodních nití. Použije-li výrobce takových oděvů ve Francii tkaninu dovezenou z Norska, která tam byla vyrobena z nepůvodní příze, postačí, když dodavatel z Evropské unie popíše nepůvodní materiál ve svém prohlášení jako přízi, aniž by bylo nezbytné uvést číslo HS a hodnotu této příze. Výrobce drátu ze železa čísla 7217, který ho vyrobil z nepůvodních železných prutů, by měl ve druhém sloupci uvést „železné pruty“. Má-li být tento drát použit k výrobě nějakého stroje, při níž pravidlo původu použití nepůvodních materiálů omezuje na určitou procentní sazbu hodnoty, musí být ve třetím sloupci udána hodnota nepůvodních prutů. (4) „Hodnotou materiálů“ se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP. Přesná hodnota každého použitého nepůvodního materiálu se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci. (5) „Celkovou přidanou hodnotou“ se rozumí všechny náklady vynaložené mimo EHP, včetně hodnoty všech materiálů tam přidaných. Přesná výše celkové hodnoty přidané mimo EHP se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci. (6) Zaneste data. Doba platnosti dlouhodobého prohlášení dodavatele by zpravidla neměla překročit dvanáct měsíců s výjimkou podmínek stanovených celními úřady země, ve které je dlouhodobé prohlášení vyhotoveno. SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ o přijímání dokladů o původu vydaných v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím z Evropské unie, Islandu nebo Norska 1. Doklady o původu vydané v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím ze Evropské unie, Islandu nebo Norska se přijímají pro účely udělení preferenčního celního zacházení podle Dohody o EHP. 2. Jsou-li tyto produkty zapracovány do produktu získaného v EHP, považují se za materiály pocházející z EHP. Není nutné, aby tyto materiály prošly dostatečným opracováním či zpracováním. 3. Vztahuje-li se na tyto produkty Dohoda o EHP, považují se navíc při zpětném vývozu do jiné smluvní strany EHP za produkty pocházející z EHP. SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ o Andorrském knížectví 1. Produkty pocházející z Andorrského knížectví zařazené do kapitol 25 až 97 harmonizovaného systému jsou Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem považovány za produkty pocházející z Evropské unie ve smyslu Dohody. 2. Protokol 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu uvedených produktů. SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ o Republice San Marino 1. Produkty pocházející z Republiky San Marino jsou Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem považovány za produkty pocházející z Evropské unie ve smyslu Dohody. 2. Protokol 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu uvedených produktů. SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ o odstoupení smluvní strany od Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu 1. Pokud smluvní strana EHP depozitáři Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 uvedené úmluvy, zahájí odstupující smluvní strana s ostatními smluvními stranami EHP neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění této Dohody. 2. Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu v platnost se mezi odstupující smluvní stranou a ostatními smluvními stranami EHP použijí obdobně pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu platná v okamžiku odstoupení. Nicméně od okamžiku odstoupení je třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi odstupující smluvní stranou a ostatními smluvními stranami EHP.“ _______________________ [1] Alžírsko, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Palestina, Sýrie a Tunisko [2] Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4. [3] Úř. věst. L XX, X.X.XXXX, s. X. a dodatek EHP č. X, X.X.XXXX s. X) [4] [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.] [Byly oznámeny ústavní požadavky.] [5] Lichtenštejnské knížectví tvoří celní unii se Švýcarskem a je smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru. [6] Albánie, Bosna a Hercegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Černá Hora, Srbsko a Kosovo podle rezoluce RB OSN 1244/99. [7] Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Sýrie, Tunisko, Palestina (*Toto označení se nesmí vykládat jako uznání Státu Palestina a nejsou jím dotčeny individuální postoje členských států k této otázce). [8] Úř. věst. L 321, 8.12.2005, s. 1, a dodatek EHP č. 63, 8.12.2005, s. 1.