Doporučení pro stanovisko Rady v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Itálie na období 2006–2011 /* SEK/2007/0067 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 23.1.2007 SEK(2007) 67 v konečném znění Doporučení pro STANOVISKO RADY v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Itálie na období 2006–2011 (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA Obecné souvislosti Pakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst. Reforma z roku 2005 sice na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný pro upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně se snažila posílit jeho účinnost a hospodářské základy a zajistit dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí Paktu o stabilitě a růstu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi konvergenční programy nebo programy stability i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) programy stability a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První italský program stability byl předložen v prosinci 1998. V souladu s výše uvedeným nařízením k němu Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem vydala dne 8. února 1999 své stanovisko. Podle téhož postupu Komise hodnotí aktualizované programy stability a konvergenční programy, výše uvedený výbor se k nim vyjadřuje a Rada je může přezkoumat. Východiska pro hodnocení aktualizovaného programu Komise prostudovala nejnovější aktualizaci programu stability Itálie předloženou dne 4. prosince 2006 a přijala doporučení pro stanovisko Rady k této aktualizaci (viz hlavní body hodnocení v rámečku). Aby bylo jasné, za jakých okolností se nový program stability vyhodnocuje, jsou v následujících odstavcích shrnuty: 1. hospodářské a rozpočtové výsledky za posledních deset let 2. pozice státu podle nápravné části Paktu o stabilitě a růstu (postup při nadměrném schodku) 3. nejnovější vyhodnocení pozice státu podle preventivní části Paktu o stabilitě a růstu (shrnutí stanoviska Rady k předchozí aktualizaci programu stability) a 4. vyhodnocení národního programu reforem, které Komise provedla v říjnu 2006. Hospodářské a rozpočtové výsledky za poslední období Zdá se, že v Itálii byl špatný růst v minulém desetiletí způsoben strukturálními nedostatky, které brzdí růst produktivity a vedou ke ztrátě vnější konkurenceschopnosti. Růst reálného HDP byl od poloviny devadesátých let pod průměrem eurozóny a potenciální růst podle odhadů klesl z více než 2 % v období do začátku devadesátých let na 1,25 % po roce 2000. Navzdory slabému růstu zůstala inflace až do roku 2005 poněkud vyšší než průměrná inflace v eurozóně. Na druhé straně je Itálie jednou z mála zemí, v nichž od přelomu století roste zaměstnanost a míra nezaměstnanosti výrazně klesla. Přesto musí Itálie ještě urazit dlouhou cestu, než dosáhne průměrné úrovně zaměstnanosti v EU. Zvláštní kombinace dynamického růstu zaměstnanosti a pomalého růstu HDP poukazuje na problémy s produktivitou. Schodek veřejných financí přesahuje od roku 2003 referenční hodnotu 3 % HDP uvedenou ve Smlouvě a poměr zadlužení k HDP zůstává vysoký. V roce 2005 začal znovu narůstat a dosáhl 106,6 % HDP. Primární saldo očištěné o cyklické vlivy se od roku 1998 neustále zhoršovalo a poměr běžných primárních výdajů k HDP od roku 2001 stále stoupal. Řízení o nadměrném schodku týkající se Itálie Dne 28. července 2005 Rada přijala v souladu s čl. 104 odst. 6 rozhodnutí o nadměrném schodku Itálie. Rada zároveň vyslovila doporučení podle čl. 104 odst. 7, v němž upřesnila, že nadměrný schodek musí být upraven do roku 2007. Itálii bylo zejména doporučeno, aby důsledně provedla rozpočet na rok 2005, snížila do roku 2007 strukturální schodek přinejmenším o 1,6 % HDP v porovnání s jeho úrovní v roce 2005, přičemž alespoň polovina této nápravy by měla proběhnout v roce 2006, a aby zajistila snížení poměru zadlužení k HDP, které by se mělo uspokojivým tempem přibližovat k referenční hodnotě. Dne 22. února 2006 přijala Komise sdělení, v němž uvedla, že kdyby Itálie plně a účinně provedla opatření, která navrhla, splnila by doporučení Rady. Kvůli přetrvávající nejistotě o řádném provádění je však nutná nepřetržitá kontrola. Hodnocení obsažené ve stanovisku Rady k předchozímu programu Dne 14. března 2006 Rada přijala stanovisko k předchozí aktualizaci programu stability na období 2005–2009. Vyjádřila názor, že „program sleduje cíl v podobě odstranění nadměrného schodku do roku 2007, za předpokladu úplného a účinného splnění rozpočtu na rok 2006 a přijetí dalších opatření pro rok 2007. S ohledem na doporučení Rady ve smyslu čl. 104 odst. 7 Smlouvy ze dne 28. července 2005 a v zájmu lepší udržitelnosti veřejných financí vyzvala Rada Itálii, aby: i) úspěšně dokončila strukturální úsilí plánované v programu na roky 2006 a 2007 s cílem zajistit důvěryhodné a udržitelné odstranění nadměrného schodku do roku 2007; ii) jasně definovala obecná opatření, na kterých se zakládají změny v roce 2007 a v posledních letech programu, a aby zajistila, že změny směřující k dosažení střednědobého cíle zůstanou v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu; iii) zajistila rychlejší klesání podílu dluhu na HDP k referenční hodnotě 60 % HDP, kterou stanoví Smlouva, a současně věnovala zvláštní pozornost dalším faktorům, které se podílejí na změně zadluženosti, kromě čistého čerpání úvěrů; a iv) zkvalitnila rozpočtový proces zvýšením jeho transparentnosti a účinným zavedením předešlých i nových mechanismů ke sledování, kontrole a vykazování výdajů.“ Vyhodnocení národního programu reforem, které Komise provedla v říjnu 2006 Zpráva o provádění italského národního programu reforem, která se předkládá v rámci obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost, byla doručena dne 19. října 2006. Italský národní program reforem uvádí jako hlavní problémy/priority: zajistit dlouhodobou fiskální udržitelnost; rozšířit oblast, v níž mají občané a společnosti možnost svobodné volby; motivovat vědecký výzkum a technologické inovace; zkvalitnit vzdělávání a odbornou přípravu; zlepšit infrastrukturu; chránit životní prostředí. Vyhodnocení tohoto programu (které Komise přijala jako součást své výroční zprávy o pokroku z prosince 2006[2]) ukázalo, že ve srovnání s národním programem reforem z minulého roku obsahuje italská prováděcí zpráva jasnější strategii, která se zabývá všemi oblastmi politiky a jejich vzájemnými vazbami, takže je celkově ambicióznější. K největšímu pokroku došlo v mikroekonomické oblasti. Strategie a opatření navržená pro makroekonomickou oblast jsou celkově vhodná, ale hlavní význam bude mít jejich provádění. V některých klíčových oblastech musí být posílena politika zaměstnanosti. Na základě zjištěných kladných stránek a nedostatků bylo Itálii doporučeno, aby přijala opatření v oblasti: dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí; hospodářské soutěže na trzích s produkty a službami; regionálních rozdílů v zaměstnanosti a v celoživotním učení a vzdělávání. Rámeček: Hlavní body hodnocení Podle požadavků čl. 5 odst. 1 (pro programy stability) a čl. 9 odst. 1 (pro konvergenční programy) nařízení Rady (ES) č. 1466/97 se hodnocení týká následujících bodů: zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, reálné; střednědobého rozpočtového cíle členského státu a vhodnosti postupu úprav vedoucího k dosažení tohoto cíle; zda opatření, která byla navržena a/nebo přijata za účelem dodržení plánovaného postupu úprav, umožní dosažení střednědobého rozpočtového cíle během daného cyklu; při hodnocení postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle se posuzuje, zda se v období s dobrými hospodářskými výsledky vynakládá větší úsilí, zatímco v době horších hospodářských výsledků může být toto úsilí nižší, u členských států, které přijaly euro nebo jsou zapojeny do ERM II, se rovněž hodnotí, zda meziročně zlepšují saldo očištěné o cyklické vlivy, bez jednorázových a jiných dočasných opatření, o 0,5 % HDP, aby se jim podařilo dosáhnout jejich střednědobého rozpočtového cíle; při vymezování postupu úprav vedoucího k dosažení střednědobého rozpočtového cíle (v případě členských států, které tohoto cíle dosud nedosáhly) nebo při povolování dočasné odchylky od tohoto cíle (v případě členských států, které ho již dosáhly) se hodnotí provádění hlavních strukturálních reforem, které mají dlouhodobý úsporný účinek (včetně toho, že zvyšují potenciální růst), a proto mají skutečný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí (za podmínky, že je přiměřený bezpečný odstup od referenční hodnoty 3 % HDP a že se do konce programového období očekává návrat ke střednědobému rozpočtovému cíli), zvláštní pozornost se přitom věnuje důchodovým reformám, včetně zavedení systému sestávajícího z několika pilířů, včetně povinného, plně financovaného pilíře; zda je hospodářská politika členského státu v souladu s hlavními směry hospodářské politiky. Reálnost makroekonomických předpokladů uvedených v programu se hodnotí s ohledem na prognózu útvarů Komise z podzimu 2006, používá se také společně dohodnutá metodika pro odhad potenciálního výstupu a salda očištěného od cyklických vlivů. Soulad s hlavními směry hospodářské politiky se hodnotí podle hlavních směrů hospodářské politiky v oblasti veřejných financí, které jsou součástí integrovaných hlavních směrů na období 2005 až 2008. Při hodnocení se rovněž posuzuje: vývoj míry zadluženosti a perspektiva dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jimž by se měla podle zprávy Rady ze dne 20. března 2005 „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“ věnovat „dostatečná pozornost při dohledu nad rozpočtovými pozicemi“. Přístup k hodnocení dlouhodobé udržitelnosti[3] je popsán ve sdělení Komise ze dne 12. října 2006; míra začlenění do národního programu reforem, který členský stát předložil v rámci lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Rada ve složení pro hospodářství a finance uvedla ve své průvodní poznámce k hlavním směrům hospodářské politiky na období 2005 až 2008 zaslané Evropské radě dne 7. června 2005, že národní programy reforem by měly být v souladu se stabilizačními a konvergenčními programy; dodržování pokynů pro sestavování programů[4], které mimo jiné předepisují společnou strukturu a soubor tabulek údajů o programech stability a konvergenčních programech. | - Doporučení pro STANOVISKO RADY v souladu s čl. 5 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému programu stability Itálie na období 2006–2011 RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[5], a zejména na čl. 5 odst. 3 uvedeného nařízení, s ohledem na doporučení Komise, po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem, VYDALA TOTO STANOVISKO: 5. Dne [27.února 2007] posoudila Rada aktualizovaný program stability předložený Itálií na období 2006 až 2011. 6. Podle makroekonomického scénáře uvedeného v programu by růst reálného HDP měl nejprve klesnout z 1,6 % v roce 2006 na 1,3 % v roce 2007. Hospodářský růst se pak postupně zvýší a v roce 2011 by měl dosáhnout 1,7 %. Podle údajů, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na pravděpodobných předpokladech růstu. Projekce inflace uvedené v programu se zdají být pro závěrečná léta programu spíše nízké. 7. Podle aktualizovaného programu stability na rok 2006 by měl schodek v roce 2006 dosáhnout 5,7 % HDP[6]. To je v rozporu s 4,7 % HDP uvedenými v prognóze útvarů Komise z podzimu 2006. Scénář Komise nebere v úvahu skluz ve výši 0,9 % HDP způsobený zrušením dluhu státních drah v souvislosti s vysokorychlostním projektem ( Ferrovie dello Stato – RFI/TAV )[7], o němž bylo rozhodnuto v závěrečné fázi rozpočtového řízení. V podzimní prognóze útvarů Komise je na druhou stranu schodek veřejných financí vyšší než 3,5 % HDP stanovených v předchozí aktualizaci programu stability. Rozdíl 1,2 % HDP lze v podstatě vysvětlit dopadem jednorázových operací (0,8 % HDP) a stálým negativním dopadem rozsudku Evropského soudního dvora ve věci DPH uplatňované na služební automobily (kolem 0,4 % HDP). 8. Cílem rozpočtové strategie programu je opravit nadměrný schodek v roce 2007 (schodek by měl klesnout na 2,8 % HDP). Saldo veřejných financí by se mělo v průběhu programového období stále zlepšovat a dosáhnout v roce 2011 kladné hodnoty 0,1 % HDP. Primární schodek by se měl zvýšit z -0,9 % HDP v roce 2006 na 5 % HDP v roce 2011. Až do roku 2007 jsou úpravy v podstatě založeny na příjmech získaných díky dodatečnému přímému zdanění a sociálním příspěvkům. Informace pro období po roce 2007 se omezují pouze na údaje o velikosti úprav, které jsou nutné pro dosažení rozpočtových cílů v souvislosti s příslušnými tendencemi. Ze srovnání s předchozím programem vyplývá, že cíle na období po roce 2007 zůstaly ve velké míře stejné, přestože makroekonomický scénář je méně příznivý, ale kvůli vyššímu výchozímu schodku v roce 2006 je oprava, která by měla být provedena v roce 2007, mnohem vyšší. 9. Strukturální saldo (tedy saldo očištěné o cyklické vlivy bez jednorázových a dalších dočasných opatření) vypočítané podle společně dohodnuté metodiky by se mělo zlepšit ze schodku ve výši 4 % HDP v roce 2006 na přebytek 0,25 % na konci programového období (2011). Stejně jako v předchozí aktualizaci programu stability je i v tomto programu jako střednědobý cíl pro stav rozpočtu uveden strukturálně vyrovnaný rozpočet, kterého by mělo být podle programu dosaženo do roku 2010. V předchozím programu (který končil v roce 2009) se s dosažením střednědobého cíle v programovém období nepočítalo. Vzhledem k tomu, že střednědobý cíl je náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 1,5 % HDP), jeho dosažením by měla být zajištěna bezpečná rezerva bránící výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu zapadá do rozsahu stanoveného v Paktu o stabilitě a růstu pro eurozónu a členské státy ERM II a v kodexu chování a odpovídajícím způsobem odráží dlouhodobou míru zadlužení a průměrný růst potenciální produkce. 10. Rozpočtové výsledky by mohly být oproti předpokladům uvedeným v programu v roce 2006 lepší a po roce 2007 horší. Rizika zatěžující rozpočtové projekce v roce 2007 se v programu jeví jako víceméně vyrovnané. Pozitivní je, že s ohledem na vývoj údajů o likviditě by mohl být schodek v roce 2006 nižší než odhadovaných 5,7 % HDP, takže výchozí pozice pro rok 2007 by byla lepší, než se předpokládalo. Nicméně účinnost některých opatření zahrnutých do rozpočtu na rok 2007 je značně nejistá. Nelze vyloučit rizika, kterým jsou veřejné finance vystaveny ve střednědobém horizontu, zejména rizika související s opakovaným překračováním výdajů na zdravotní péči. Kromě toho program neobsahuje žádné podrobné údaje o strategii úprav po roce 2007, čímž se zvyšují rizika související s plánovanou fiskální konsolidací. 11. S ohledem na toto posouzení rizik se zdá, že orientace rozpočtu, která je uvedena v programu, v podstatě směřuje k opravě nadměrného schodku do roku 2007, jak doporučila Rada, pokud se budou rozpočtová opatření provádět plně a účinně. Celkem se rizika týkají 1,25 % HDP strukturálních úprav plánovaných na rok 2007. Dostupné údaje však naznačují, že v roce 2006 budou mít strukturální úpravy lepší výsledek, než se očekávalo (0,25 % HDP), což by umožnilo lepší přenos do roku 2007. Stav rozpočtu možná neposkytne dostatečnou rezervu proti překročení prahové hodnoty schodku 3 % HDP při běžných makroekonomických výkyvech před rokem 2010. Kromě toho nemusí stačit k dosažení střednědobého cíle v programovém období, jak se plánuje v programu. Pro období následující po odstranění nadměrného schodku je tempo změn vedoucích k dosažení střednědobého cíle stanovené v programu zhruba v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, který stanoví, že meziroční zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II by mělo představovat orientačně 0,5 % HDP, přičemž v případě příznivých hospodářských podmínek by náprava měla být vyšší a naopak v případě nepříznivých hospodářských podmínek nižší. 12. Odhaduje se, že hrubý státní dluh dosáhl v roce 2006 úrovně 107,6 % HDP, což výrazně překračuje referenční hodnotu 60 % HDP uvedenou ve Smlouvě. Podle programu by se míra zadlužení měla postupně snižovat až na 98 % HDP v roce 2011. Z vývoje finančních údajů vyplývá, že míra zadlužení bude pravděpodobně klesat rychleji, než se předpokládalo v programu na rok 2006. Zdá se, že rizika plánovaného vývoje míry zadluženosti se v roce 2007 vcelku vzájemně vyvažují. Nedostatek údajů o strategii úprav po roce 2007 zvyšuje rizika související s plánovaným snížením dluhu. S ohledem na toto hodnocení rizika se zdá, že míra zadluženosti možná nebude v průběhu programového období dostatečně klesat směrem k referenční hodnotě. 13. Dlouhodobý dopad stárnutí populace na rozpočet je v Itálii nižší než průměr EU, výdaje na důchody rostou díky přijaté důchodové reformě méně, než je průměr v EU, reformy však budou muset být úplně provedeny, zejména bude nutné přistoupit k plánovaným periodickým úpravám pojistného podle vývoje průměrné délky života. K úspěchu důchodových reforem a ke zlepšení důchodů jednotlivých pracovníků by přispělo zvýšení zaměstnanosti, zejména zaměstnanosti starších pracujících. Výchozí rozpočtová pozice se sice mírně zlepšila oproti roku 2005, přesto představuje riziko pro udržitelnost veřejných financí ještě před započtením dlouhodobého dopadu stárnutí obyvatel na rozpočet. Kromě toho je současná úroveň hrubého zadlužení vysoko nad referenční hodnotou uvedenou ve Smlouvě a k jejímu snížení bude nutné dosáhnout vysokých primárních přebytků a dlouho takové přebytky udržet. Celkově se zdá, že riziko ohrožení veřejných financí je v Itálii středně vysoké. 14. Program stability obsahuje kvalitativní hodnocení celkového dopadu zprávy o provádění národního programu reforem v rámci střednědobé fiskální strategie, která byla předložena v říjnu 2006. Toto hodnocení podává informace o přímých rozpočtových nákladech nebo úsporách vyplývajících z hlavních reforem zařazených do národního programu reforem a zdá se, že jeho rozpočtové projekce berou v úvahu dopady opatření obsažených v národním programu reforem. Opatření v oblasti veřejných financí uvedená v programu stability jsou v souladu s kroky plánovanými v národním programu reforem. Oba programy se zabývají tématem fiskální udržitelnosti a plánují snížení daňového zatížení mezd v období 2007 – 2008. 15. Rozpočtová strategie uvedená v programu je ve velké míře v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005–2008. 16. V programu chybí některé povinně či dobrovolně poskytované údaje, které by měl obsahovat podle požadavků uvedených v pokynech pro sestavování konvergenčních programů a programů stability[8]. Celkově lze konstatovat, že program zhruba směřuje k opravě nadměrného schodku do roku 2007, pokud bude rozpočet na rok 2007 proveden plně a efektivně. Úpravy plánované po roce 2007 jsou v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu a umožnily by dosažení střednědobého cíle do konce programového období. Strategie úprav však není podrobně popsána, což samo o sobě ohrožuje dosažení rozpočtových cílů po roce 2007 a brání řádnému vyhodnocení konsolidační strategie. S ohledem na výše uvedené hodnocení a na doporučení podle čl. 104 odst. 7 ze dne 28. června 2005 se Itálie vyzývá, aby: i) dokončila plánovanou fiskální konsolidaci v roce 2007, aby napravila stav nadměrného schodku v souladu s doporučením Rady podle čl. 104 odst. 7; ii) po opravě nadměrného schodku zajistila řádný pokrok vedoucí k dosažení střednědobého cíle do konce programového období a zajistila rovněž příslušné snížení poměru dluhu k HDP; iii) s ohledem na vysokou úroveň dluhu kompletně provedla přijaté důchodové reformy, a tím se vyhnula velkému nárůstu výdajů souvisejících se stárnutím obyvatel; a iv) zkvalitnila rozpočtový proces tím, že zvýši jeho transparentnost, vymezí svou rozpočtovou strategii v dlouhodobější perspektivě a účinně uplatní mechanismy sledování a kontroly výdajů, zejména v oblasti zdravotní péče; Itálie by rovněž měla lépe plnit požadavky stanovené v pokynech pro sestavování programů. Italy is also invited to improve compliance with the data requirements of the code of conduct. Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových odhadů 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | Reálný HDP(změna v %) | PS pros. 2006 | 0,0 | 1,6 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | KOM listopad 2006 | 0,0 | 1,7 | 1,4 | 1,4 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS pros. 2005 | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | neuvedeno | neuvedeno | Inflace podle HISC(%) | PS pros. 2006 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | 1,5 | 1,5 | KOM listopad 2006 | 2,2 | 2,3 | 2,0 | 1,9 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS pros. 2005 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | neuvedeno | neuvedeno | Mezera výstupu(% potenciálního HDP). | PS pros. 20061 | -1,3 | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,5 | -0,5 | KOM list. 20065 | -1,4 | -1,0 | -1,0 | -1,1 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS pros. 20051 | -1,5 | -1,2 | -1,0 | -0,8 | -0,6 | neuvedeno | neuvedeno | Saldo veřejných financí (% HDP) | PS pros. 20067 | -4,1 | -5,7 | -2,8 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,1 | KOM listopad 2006 | -4,1 | -4,7 | -2,9 | -3,1 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS pros. 2005 | -4,3 | -3,5 | -2,8 | -2,1 | -1,5 | neuvedeno | neuvedeno | Primární saldo6(% HDP) | PS pros. 20067 | 0,7 | -0,9 | 2,2 | 2,8 | 3,4 | 4,2 | 5,0 | KOM listopad 2006 | 0,5 | -0,1 | 1,8 | 1,7 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS prosinec 2005 | 0,6 | 1,3 | 1,9 | 2,6 | 3,2 | neuvedeno | neuvedeno | Saldo očištěné o cyklické vlivy(% HDP) | PS prosinec 20061 7 | -3,5 | -5,3 | -2,3 | -1,8 | -1,2 | -0,4 | 0,3 | KOM listopad 2006 | -3,4 | -4,1 | -2,4 | -2,5 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS prosinec 20051 | -3,5 | -2,9 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | neuvedeno | neuvedeno | Strukturální saldo2(% HDP) | PS prosinec 20061 3 | -4,0 | -3,9 | -2,5 | -1,9 | -1,2 | -0,4 | 0,3 | KOM listopad 20064 | -3,9 | -3,6 | -2,5 | -2,6 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS prosinec 20051 | -4,1 | -3,2 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | neuvedeno | neuvedeno | Hrubý státní dluh(% HDP) | PS prosinec 2006 | 106,6 | 107,6 | 106,9 | 105,4 | 103,5 | 100,7 | 97,8 | KOM listopad 2006 | 106,6 | 107,2 | 105,9 | 105,7 | neuvedeno | neuvedeno | neuvedeno | PS prosinec 2005 | 108,5 | 108,0 | 106,1 | 104,4 | 101,7 | neuvedeno | neuvedeno | Pozn.: 1 Výpočty útvarů Komise na základě údajů z programu. 2 Saldo očištěné o cyklické vlivy (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných dočasných opatření. 3Jednorázová a jiná dočasná opatření z programu (0,5 % HDP v roce 2005, 0,1 % v 2007, snižující schodek. V roce 2006 1,4 % HDP zvyšující schodek). 4 Jednorázová a jiná dočasná opatření z prognózy útvarů Komise z podzimu 2006 (0,5 % HDP v roce 2005, 0,1 % v roce 2007 a 2008; snižující schodek. V roce 2006 0,5% HDP zvyšující schodek). 5Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2005–2008 ve výši 1,2 %, 1,3 % a 1,4 % a 1,5 %. 6Údaje o primárním saldu, které jsou uvedeny v programu a v prognózách útvarů Komise, nelze přímo srovnávat, protože nepřímo měřené zprostředkovatelské služby (FISIM) jsou zpracovány jinak. Údaje v programu vycházejí z definic, které odpovídají pravidlům pro sestavování programů. Aby byly údaje Komise o primárním saldu srovnatelné s údaji v programu, je nutné je upravit přibližně o +0,2 % HDP. 7 Rozpočtové údaje v programu na rok 2006 byly pozměněny, aby zahrnuly 0,9 % HDP výdajů, které vznikly poté, co stát zrušil dluh státních drah za vysokorychlostní projekt, jak bylo uvedeno v programu stability a schváleno při posledních změnách zákona o rozpočtu na rok 2007. Zdroj: Program stability (PS); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2006 (KOM); Výpočty útvarů Komise | [1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na internetové adrese: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [2] Sdělení Komise pro jarní zasedání Evropské rady „Provádění obnovené lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost – Rok výsledků“, 12.12.2006, KOM(2006) 816. [3] Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v EU“, 12.10.2006, KOM(2006) 574 v konečném znění a dokument generálního ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti Evropské komise (2006) „Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí v Evropské unii“, European Economy č. 4/2006. [4] „Upřesnění provádění Paktu stability a růstu a pokyny k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005. [5] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Dokumenty, na něž se v tomto textu odkazuje, lze nalézt na této internetové stránce: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm [6] Do tabulek programu stability na rok 2006 není zařazen jednorázový výdaj veřejných financí ve výši 0,9 % HDP, který byl použit na úhradu dluhu státních drah, o němž se text zmiňuje. Kvůli tomuto dodatečnému výdaji se cílový schodek pro rok 2006 zvýšil z 4,8 % uvedených v tabulkách na 5,7 % HDP a byly ovlivněny rovněž další rozpočtové údaje. [7] Podle rozhodnutí Eurostatu ze dne 23. května 2005 (viz tiskovou zprávu Eurostatu č. 65/2005), podle něhož byl dluh státních drah již zanesen v účetnictví veřejných financí jako závazek, žádný dopad na dluh. [8] Zejména chybí rozpis rozpočtu odpovídající cílům schodku stanoveným na období 2008–2011.