/* KOM/2011/0649 v konečném znění */ ZPRÁVA KOMISE VÝROČNÍ ZPRÁVA ZA ROK 2010 O PROVÁDĚNÍ NAŘÍZENÍ (ES) Č. 300/2008 O SPOLEČNÝCH PRAVIDLECH V OBLASTI OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PŘED PROTIPRÁVNÍMI ČINY





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ VÝROČNÍ ZPRÁVA ZA ROK 2010 O PROVÁDĚNÍ NAŘÍZENÍ (ES) Č. 300/2008 O SPOLEčNÝCH PRAVIDLECH V OBLASTI OCHRANY CIVILNÍHO LETECTVÍ PřED PROTIPRÁVNÍMI čINY Zpráva se týká období od 1. ledna do 31. prosince 2010. ÚVOD Dnem 29. dubna 2010 vstoupilo v platnost nařízení (ES) č. 300/2008 a jeho prováděcí předpisy. Tento nový regulační rámec konsolidoval a zrušil z důvodu jasnosti evropské právní akty přijaté v rámci dřívějšího nařízení (ES) č. 2320/2002. Kromě toho zohlednil technický rozvoj a procedurální vývoj a více je konkretizoval v reakci na nedávné protiprávní činy v oblasti ochrany civilního letectví. V důsledku toho byly zlepšeny normy pro určité typy detekčních zařízení a postupy detekční kontroly a dodatečně byly přijaty nové metody detekční kontroly založené na společných základních normách. Kromě toho byla vytvořena pravidla a podmínky pro cestující vnášející tekutiny do letadla. Na harmonizaci bezproblémového a jednotného provádění výše uvedeného nového právního rámce Komise po celý rok soustavně spolupracovala s členskými státy a odvětvím. Vědecká komunita a výrobci se zaměřili na vývoj technologií, které by cestujícím umožnily vnášet do letadla tekutiny. První zkoušky tohoto zařízení byly provedeny na evropských letištích. Další zkoušky se týkaly používání bezpečnostních skenerů. V širším smyslu byly vedeny pravidelné diskuse s mezinárodními organizacemi, jejichž cílem bylo najít globálně platná řešení společných problémů. V návaznosti na událost s jemenským nákladem a na události s poštovními zásilkami v EU na konci října 2010 se pozornost znovu nevyhnutně zaměřila na novou hrozbu. To bylo jen další připomínkou toho (méně než rok po události během letu Northwest Airlines č. 253 z amsterodamského letiště Schiphol do Detroitu o Vánocích roku 2009), že extrémistické skupiny nepřestávají považovat civilní letectví za lákavý cíl a neustále se snaží obejít stávající techniky detekční kontroly. Tyto události zároveň vyzdvihly důležitost práce, již odvádí Komise a její partneři za účelem ochrany cestujících a celého evropského leteckého odvětví, a vedly k vypracování zprávy a akčního plánu na posílení ochrany leteckého nákladu před protiprávními činy, který schválila Rada pro dopravu a Rada pro spravedlnost a vnitřní věci v prosinci 2010. Jelikož vnitřní a vnější ochrana před protiprávními činy jsou nedílné, je pro ochranu Evropy a jejích občanů nezbytné zabývat se i hrozbami vzdálenými od našeho kontinentu. Komise za tímto účelem úzce spolupracuje s nově zřízenou Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ). ČÁST PRVNÍ INSPEKCE OBECNÉ INFORMACE V souladu s nařízením (ES) č. 300/2008 je Komise povinna provádět inspekce správních orgánů členských států v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy („příslušné orgány“) a letišť EU. Program Unie se vztahuje také na Švýcarsko, zatímco v Norsku a na Islandu (a v Lichtenštejnsku) se inspekce provádějí na základě paralelních ustanovení Kontrolního úřadu ESVO (ESA). K výkonu svých inspekcí má Komise tým jedenácti inspektorů ochrany letectví před protiprávními činy. Na inspekcích se podílí skupina národních inspektorů jmenovaných členskými státy, Islandem, Norskem a Švýcarskem, které Komise v průběhu roku 2010 znovu certifikovala na základě nového právního rámce. V roce 2010 se na inspekcích podílelo více než 46 těchto národních inspektorů. Veškerou dosavadní činnost Komise a ESA spojenou s kontrolou dodržování předpisů shrnuje přehled podaný v příloze. INSPEKCE VNITROSTÁTNÍCH PřÍSLUšNÝCH ORGÁNů Komise během roku 2010 sledovala pět příslušných orgánů, které již dříve podrobila inspekci. Nejběžněji zjištěné nedostatky v roce 2010 se týkaly doposud neúplného sladění národních programů ochrany letectví před protiprávními činy a národních programů řízení kvality s novým právním rámcem nařízení (ES) č. 300/2008. Pokud jde o provádění opatření, bylo stále zjevné, že některé členské státy nejsou schopny rychle odhalit a napravit nastalá selhání. Některé členské státy nedokázaly sledovat všechny aspekty právních předpisů a na některých letištích se po delší dobu inspekce neprováděly. Návazné kroky byly v některých případech nepřiměřené nebo nebyly provedeny a častokrát bylo zjištěno, že k nápravě nedostatků došlo až s výrazným zpožděním. Všechny členské státy měly k dispozici sankce, avšak ne vždy byly tyto sankce dostatečně tvrdé nebo nebyly vždy uplatněny tak, aby měly odrazující účinek. POčÁTEčNÍ INSPEKCE NA LETIšTÍCH V průběhu roku 2010 bylo na letištích provedeno devatenáct (19) počátečních inspekcí, tedy stejný počet jako v roce 2009. Zahrnuty byly všechny kapitoly (ne však do každé inspekce). Celkový podíl hlavních opatření, u nichž bylo v roce 2010 prokázáno dodržení předpisů, činil téměř 80 %. Nedostatky, které byly zjištěny v oblasti tradičních opatření[1], byly zpravidla způsobeny lidským faktorem. Případy nedodržení předpisů v oblasti tradičních opatření na letištích podrobených inspekci během roku 2010 se týkaly kvality detekční kontroly zaměstnanců a cestujících, jakož i požadavků na ochranu nákladu před protiprávními činy. Zejména ruční prohlídky zaměstnanců a cestujících ne vždy splňovaly společné základní normy, které byly z důvodu jasnosti v novém regulačním rámci podrobně popsány. V oblasti nákladu se většina případů nedodržení předpisů týkala výběru nejvhodnější metody detekční kontroly s ohledem na povahu zásilky a normy pro jejich použití. Tyto problémy, způsobené lidským faktorem, by měl vyřešit lepší výcvik a dohled. Kromě toho dosud nebyla v úplnosti provedena některá dodatečná opatření zavedená podle nového předpisového rámce na letištích podrobených inspekci v období od června do prosince 2010. Případy nedodržení předpisů se objevily v souvislosti s metodami a normami detekční kontroly palubních zásob a letištních dodávek (pokud nebyl dosud plně zaveden bezpečný dodavatelský řetězec), s postupy akreditace zaměstnanců, kteří mají být od detekční kontroly osvobozeni, a s chybějícím posouzením rizik týkajícím se četnosti hlídek na letištích. Příslušné orgány členských států by se o provádění těchto nových ustanovení měly aktivně zasazovat. V neposlední řadě byly na letištích podrobených inspekci v průběhu roku 2010 zjištěny některé problémy v oblasti kontroly vstupu do vyhrazených bezpečnostních zón, spojení zapsaného zavazadla s cestujícím, metod detekční kontroly nedoprovázených zavazadel a norem bezpečnostních detekčních zařízení. NÁSLEDNÉ INSPEKCE V souladu s článkem 13 nařízení č. 72/2010 Komise soustavně vykonává omezený počet následných kontrolních inspekcí. V případě, že bylo v průběhu počáteční inspekce na letišti odhaleno několik závažných nedostatků, naplánuje se vždy ještě další návštěva. V roce 2010 se považovalo za nezbytné přistoupit k tomuto kroku ve dvou případech, přičemž v obou z nich se dospělo k závěru, že nahlášené nedostatky byly ve většině případů (nikoli však ve všech případech) napraveny. NEUZAVřENÉ SPISY, PřÍPADY PODLE čLÁNKU 15 A SOUDNÍ řÍZENÍ Spisy z inspekcí se uzavřou teprve v okamžiku, kdy je Komise přesvědčena, že byla přijata vhodná nápravná opatření. V roce 2010 bylo uzavřeno 27 spisů (21 z letišť a šest z příslušných orgánů). Na konci roku nebylo uzavřeno celkem jedenáct spisů z inspekcí příslušných orgánů a sedmnáct spisů z inspekcí letišť. Jsou-li nedostatky zjištěné na letišti považovány za tak závažné, že představují významnou hrozbu pro celkovou úroveň ochrany civilního letectví před protiprávními činy v Unii, Komise uplatní článek 15 nařízení (EU) č. 72/2010[2]. To znamená, že na situaci upozorní všechny ostatní příslušné orgány a u letů z dotčeného letiště případně zváží přijetí dodatečných opatření. Jeden případ podle článku 15 byl zahájen v polovině července 2010; uzavřen byl o čtyři měsíce později, kdy byly nedostatky uspokojivým způsobem odstraněny. Další možnou sankcí v nejzávažnějších případech nebo v případech dlouhotrvajícího neřešení či opětovného výskytu nedostatků je zahájit proti členským státům, které oznámily útvarům Komise účast na daném postupu, řízení o nesplnění povinnosti, resp. řízení v rámci systému EU-PILOT. V roce 2010 byla v návaznosti na inspekce vnitrostátních správních orgánů zahájena dvě řízení o nesplnění povinnosti a jedno řízení v rámci systému EU-PILOT. V jednom případě dotčený členský stát nedodržel svůj národní program ochrany letectví před protiprávními činy. Druhý případ se týkal uplatňování předpisů EU na malých letištích. Třetí případ byl spojen s nedostatkem lidských zdrojů pro sledování souladu s předpisy. Během roku bylo možné uzavřít dvě řízení o nesplnění povinnosti a jedno řízení v rámci systému EU-PILOT poté, co byly zjištěné nedostatky napraveny. Koncem roku 2010 nadále probíhalo pět řízení o nesplnění povinnosti. HODNOCENÍ PROVÁDěNÁ čLENSKÝMI STÁTY Článek 6 nařízení Komise č. 1217/2003[3] uložil členským státům povinnost předložit Komisi do konce února každého roku výroční zprávu o výsledcích vnitrostátní kontroly dodržování předpisů za období od ledna do prosince předcházejícího roku. Příspěvky členských států za vykazované období od ledna do prosince 2009 byly všechny předloženy včas a všechny byly v souladu se šablonou Komise. Zjištěné nedostatky spočívaly především v nízkém počtu člověkodnů v této oblasti, nezahrnutí všech požadavků, nedostatečných následných krocích a nevyužití dostupných donucovacích opatření. Po roce 2003, kdy byl program zahájen, se ukázalo, že harmonizace těchto systémů kontroly dodržování předpisů v EU je ve skutečnosti obtížná. Je tomu tak proto, že jednotlivé členské státy chápaly odlišně pojmy, vypracování metodik a požadavky na předkládání zpráv. Postupem času se situace sice značně zlepšila, ale mohla by být ještě lepší.Určitý počet nesrovnalostí mezi výsledky vnitrostátní kontroly dodržování předpisů a zjištěními z inspekcí Komise pramení z nedostatečné harmonizace metodiky inspekcí, přičemž zmíněné inspekce naznačují, že míra dodržování předpisů je ve skutečnosti nižší, než vnitrostátní zprávy uvádějí. ČÁST DRUHÁ PRÁVNÍ PřEDPISY A DOPLňUJÍCÍ NÁSTROJE OBECNÉ INFORMACE Nové legislativní akty v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy zveřejněné během roku 2010 se především zaměřily na dokončení a vylepšení nového právního rámce podle nařízení (ES) č. 300/2008, platného od 29. dubna 2010. Navíc byly definovány společné základní normy pro dvě nové metody detekční kontroly v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy: - psi cvičení k zjišťování výbušnin pro primární detekční kontrolu zapsaných zavazadel, jakož i nákladu a pošty (a jako doplňující metoda detekční kontroly u ostatních kapitol) a - detektory kovů pro primární detekční kontrolu některých specializovaných druhů nákladu a pošty. Zároveň byl zaveden právní základ k provedení ujednání se Spojenými státy americkými o jednorázové bezpečnostní kontrole. PřIJATÉ DOPLňUJÍCÍ PRÁVNÍ PřEDPISY V roce 2010 byly přijaty tyto nové právní dokumenty: - nařízení (EU) č. 18/2010[4], týkající se specifikace národních programů řízení kvality v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy; - nařízení (EU) č. 72/2010[5], kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komisí v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy; - nařízení (EU) č. 185/2010[6], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti; - nařízení (EU) č. 357/2010[7], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (bezpečnostní balení, která jsou zjevně neporušená); - nařízení (EU) č. 358/2010[8], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (tekutiny, aerosoly a gely; výjimka z detekční kontroly tekutin, aerosolů a gelů získaných na některých letištích ve třetích zemích); - nařízení (EU) č. 573/2010[9], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (psi cvičení k zjišťování výbušnin); - nařízení (EU) 983/2010[10], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (jednorázová bezpečností kontrola letadel, cestujících a jejich kabinových zavazadel a zapsaných zavazadel přilétajících ze Spojených států amerických); - rozhodnutí K(2010) 774[11], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (prováděcí rozhodnutí); - rozhodnutí K(2010) 2604[12], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (dodávky); - rozhodnutí K(2010) 3572[13], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (psi cvičení k zjišťování výbušnin); - rozhodnutí K(2010) 9139[14], kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (zařízení pro detekci kovů). Tyto dokumenty byly vypracovány během šesti pravidelných zasedání a dvou zvláštních zasedání regulačního výboru pro ochranu letectví před protiprávními činy, během šesti zasedání poradní skupiny zúčastněných subjektů pro ochranu civilního letectví před protiprávními činy a během řady jednání pracovních skupin zaměřených na tuto problematiku, jichž se účastnily jak členské státy, tak zástupci odvětví. DATABÁZE SCHVÁLENÝCH AGENTů A ZNÁMÝCH ODESÍLATELů Za účelem posílení ochrany dodavatelského řetězce před protiprávními činy v oblasti leteckého nákladu a letecké pošty a s cílem usnadnit jeho jednotné zavedení v EU byla vytvořena databáze schválených agentů a známých odesílatelů (RAKC), která je od svého úplného spuštění dne 1. června 2010 spravována na základě rámcové smlouvy Komise. Databáze RAKC obsahovala na konci roku 2010 asi 7 500 záznamů o schválených agentech a (nezávisle ověřených) známých odesílatelích. Databáze je jediným legálním nástrojem, v němž mohou schválení agenti primárně vyhledávat při přijímání zásilek od jiného schváleného agenta nebo (nezávisle ověřeného) známého odesílatele. Ode dne, kdy byl zahájen její provoz, je soustavně plněna smluvně dohodnutá míra její dostupnosti 99,5 %. INSPEKCE LETIšť EU – PřÍRUčKY Nařízení (ES) č. 300/2008 a nařízení (EU) č. 72/2010 požadují, aby kontrola dodržování předpisů prováděná útvary Komise v souvislosti s požadavky na ochranu letectví před protiprávními činy byla objektivní a opírala se o standardní metodiku. Aby Komise tomuto cíli napomohla, vytvořila a spravuje dvě obsáhlé příručky s podrobnými nápovědami a pokyny pro inspektory EU v této oblasti. První příručka byl vypracována ke všem kapitolám s výjimkou leteckého nákladu a letecké pošty, příručka druhá pouze k leteckému nákladu a poště vzhledem k tomu, že kontrola dodržování předpisů ve dvou posledně zmíněných oblastech je poměrně složitá. ČÁST TŘETÍ ZPRÁVY, ZKOUšKY A STUDIE ZPRÁVY V reakci na události v letecké nákladní dopravě na konci října 2010 (jemenské kazetové bomby a zápalná zařízení zaslaná prostřednictvím kurýrní pošty EU) a v návaznosti na zvláštní zasedání regulačního výboru pro ochranu letectví před protiprávními činy dne 5. listopadu 2010 požádalo zasedání Rady dne 8. listopadu 2010 předsednictví EU zastupující Radu EU a Komisi o zřízení pracovní skupiny na vysoké úrovni, která by prozkoumala možné způsoby posílení ochrany leteckého nákladu před protiprávními činy. Pracovní skupina na vysoké úrovni předložila svou zprávu a akční plán dne 2. prosince 2010 Radě pro dopravu a Radě pro spravedlnost a vnitřní věci, které zprávu a akční plán schválily. V minulosti bylo překládání transferového nákladu a pošty na letištích EU spojováno s nízkou mírou rizika, protože letecký náklad a pošta již měly být podrobeny bezpečnostním opatřením na letišti odletu podle zásady ICAO[15], která stanoví odpovědnost za ochranu hostitelského státu před protiprávními činy. Tato zásada se odráží i v současné verzi nového právního rámce, neboť transferový náklad a transferová pošta přepravované letecky jsou osvobozeny od detekční kontroly (za předpokladu, že jsou chráněny před neoprávněnými zásahy v době od příletu do odletu letadla, v němž mají být přepravovány). Na základě výše uvedených jemenských událostí zpráva doporučila urychlit přijetí opatření ke zvýšení ochrany leteckého nákladu a pošty pocházejících ze zemí mimo EU před protiprávními činy, přičemž podpořila přístup založený na posouzení rizika a zohlednila ochranu dodavatelského řetězce před protiprávními činy upravenou právními předpisy EU a na celosvětové úrovni pravidly ICAO. V reakci na výše uvedené události se zápalnými zařízeními zaslanými prostřednictvím kurýrní pošty EU zpráva dále doporučila posílit a dále harmonizovat stávající systém EU pro ochranu nákladu a pošty před protiprávními činy. Oba posledně zmíněné návrhy opatření by měly být uskutečněny na základě a) přezkumu způsobů rozšíření systému EU na schválené agenty a známé odesílatele tak, aby zahrnoval možnost schvalovat nebo nezávisle ověřovat podniky tohoto typu se sídlem ve třetích zemích, b) další analýzy a v případě nutnosti zlepšení metod a technologií detekční kontroly, c) využití spolupráce v oblasti zpravodajských služeb a prosazování práva, která by měla vést ke společnému posouzení hrozeb EU z hlediska ochrany letectví před protiprávními činy, a d) posílení celosvětových norem tvorby právních rámců a budování kapacit. ZKOUšKY „Zkouška“ ve smyslu předpisů EU v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy se provádí tehdy, pokud se členský stát dohodne s Komisí na používání zvláštních prostředků nebo metod, které nejsou uznány právními předpisy, aby na omezenou dobu nahradil jednu z uznávaných bezpečnostních kontrol pod podmínkou, že tyto zkoušky neohrozí celkovou úroveň ochrany před protiprávními činy. Tato podmínka se v právním smyslu nepoužije, pokud členský stát nebo subjekt provádí hodnocení nové bezpečnostní kontroly zavedené za účelem doplnění jedné nebo více kontrol, které již právní předpisy upravují. Řada zkoušek v obou výše uvedených smyslech byla v roce 2010 provedena v Německu, Španělsku, Francii, Itálii, Nizozemsku, Švédsku, Spojeném království, Švýcarsku a Norsku. Tyto zkoušky se týkaly používání bezpečnostních skenerů pro detekční kontrolu cestujících a zaměstnanců (včetně zařízení pracujících s milimetrovými vlnami), používání systémů detekce kapalných výbušnin při detekční kontrole kabinových zavazadel a používání zařízení pro stopovou detekci výbušnin při detekční kontrole pokrývek hlavy cestujících. STUDIE Koncem roku 2010 byla předložena zpráva o studii právní situace týkající se ochrany letů ze třetích zemí do EU před protiprávními činy. Navrhla řadu doporučení k posílení schopnosti EU sledovat a prosazovat bezpečnostní normy v oblasti ochrany před protiprávními činy, pokud jde o lety ze třetích zemí. Kromě toho Komise koncem roku 2010 zahájila práci na dvou studiích, týkajících se a) používání databáze EU pro schválené agenty a známé odesílatele a b) technologie obrazového promítání nebezpečných předmětů používané při detekční kontrole kabinových zavazadel a zapsaných zavazadel. ČÁST ČTVRTÁ DIALOG S MEZINÁRODNÍMI SUBJEKTY A TřETÍMI ZEMěMI OBECNÉ INFORMACE Komise plně spolupracuje s mezinárodními subjekty a klíčovými partnery ze třetích zemí a je pravidelně zastoupena na mezinárodních zasedáních, přičemž celkově koordinuje postoj EU a často vystupuje s prezentacemi a předkládá dokumenty. Dialog případně probíhá i s jednotlivými třetími zeměmi na základě místního nebo sdíleného zájmu, jako jsou výjimky z běžných požadavků, jimiž se řídí přeprava tekutin zakoupených v bezcelních outletových obchodech. Tyto kontakty umožňují EU jednak držet krok s osvědčenými postupy, jednak tyto postupy šířit a dále ovlivňovat rozhodování na celosvětové úrovni. Je třeba zajistit souvislost a soudržnost potřeb vnitřní a vnější ochrany před protiprávními činy. Podle nového právního rámce zřízeného Lisabonskou smlouvou bude v rámci spolupráce s mezinárodními subjekty a třetími zeměmi plně konzultována ESVČ s cílem zajistit soudržnost s konkrétními politickými dialogy, jež ESVČ zahájila, a tyto dialogy vhodně doplňovat. MEZINÁRODNÍ SUBJEKTY Komise se každoročně účastní panelu ICAO pro ochranu letectví před protiprávními činy a během roku 2010 předložila příspěvky k detekční kontrole kapalin a ochraně leteckého nákladu před protiprávními činy. Tyto příspěvky měly kladný ohlas. Komise se také pravidelně účastní zasedání technické pracovní skupiny Evropské konference pro civilní letectví (ECAC) a pracovní skupiny pro výcvik. Závěry obou těchto skupin následně posloužily jako základ pro jednání na zasedáních regulačního výboru a jeho přidružených pracovních skupin. TřETÍ ZEMě Komise pokračovala v aktivním dialogu o otázkách ochrany letectví před protiprávními činy se Spojenými státy v řadě fór, zejména ve skupině pro spolupráci EU a USA v oblasti ochrany dopravy před protiprávními činy, která směřovala k jednorázové bezpečnostní kontrole[16]. Komise rovněž zasáhla při mnohých příležitostech, kdy členské státy vyjádřily konkrétní obavy z dalších požadavků Spojených států souvisejících s ochranou před protiprávními činy, které zjevně v přiměřené míře nezohledňovaly již zavedené komplexní systémy EU. To se někdy projevovalo běžnou praxí USA, které bez předchozího projednání vydávaly pro letecké dopravce provozující lety z EU nouzové změny ( emergency amendments ), jež zúčastněným stranám EU mnohdy způsobovaly značné potíže. Komise se zúčastnila jedné inspekce na letišti ve Spojených státech amerických, aby posoudila možnost budoucí dohody o jednorázové bezpečnostní kontrole. ZÁVĚR Přestože je v EU trvale zajištěna celkově vysoká úroveň ochrany před protiprávními činy, inspekce prováděné Komisí odhalily některé nedostatky. V rámci tradičních opatření byly nedostatky zjištěné v oblasti detekční kontroly zaměstnanců a cestujících, jakož i požadavků na zpracování a detekční kontrolu nákladu z velké části způsobeny lidským faktorem. V rámci dodatečných opatření zavedených podle nového právního rámce nařízení (ES) č. 300/2008 byly zjištěny další případy nedodržení předpisů v souvislosti s hlídkami na letištích, posouzením rizik a detekční kontrolou palubních zásob a letištních dodávek. Doporučení Komise ohledně nápravných opatření byla celkem uspokojivě provedena, zjištění inspektorů však potvrzují, že komplexní systém inspekcí EU a zajištění odpovídající kvality na úrovni členských států jsou velmi důležité. Komise bude nadále usilovat o zajištění toho, aby byly všechny zákonné požadavky plně a správně prováděny, a v případě potřeby za tímto účelem zahájí formální řízení o nesplnění povinnosti. V legislativní oblasti byla v roce 2010 přijata další prováděcí pravidla s cílem zajistit, aby se nové základní nařízení (ES) č. 300/2008 uplatňovalo harmonizovaným způsobem. Událost s jemenským nákladem a události s poštovními zásilkami v EU na konci října 2010 upozornily na to, že civilní letectví je nadále terčem nových a inovativních útoků, které by měly být řešeny vhodnými ochrannými opatřeními založenými na posouzení rizika. Na základě pověření v rámci akčního plánu pro ochranu leteckého nákladu před protiprávními činy Komise v této oblasti rozšířila svou činnost. Příloha Inspekce provedené Komisí ke dni 31. prosince 2010 Stát | Počet inspekcí v období leden–prosinec 2010 (včetně následných inspekcí) | Celkový počet inspekcí v období 2004–2010 (včetně následných inspekcí) | Rakousko | 1 | 9 | Belgie | 2 | 9 | Bulharsko | 2 | 5 | Kypr | 0 | 5 | Česká republika | 0 | 5 | Dánsko | 1 | 7 | Estonsko | 0 | 4 | Finsko | 0 | 7 | Francie | 2 | 12 | Německo | 2 | 14 | Řecko | 1 | 12 | Maďarsko | 1 | 5 | Irsko | 2 | 8 | Itálie | 1 | 12 | Lotyšsko | 0 | 4 | Litva | 1 | 4 | Lucembursko | 0 | 5 | Malta | 0 | 3 | Nizozemsko | 1 | 7 | Polsko | 1 | 7 | Portugalsko | 1 | 8 | Rumunsko | 1 | 3 | Slovensko | 0 | 4 | Slovinsko | 0 | 4 | Španělsko | 2 | 12 | Švédsko | 2 | 9 | Spojené království | 2 | 13 | Švýcarsko | 0 | 4 | CELKEM | 26 | 202 | Inspekce provedené Kontrolním úřadem ESVO ke dni 31. prosince 2010 Stát | Počet inspekcí v období leden–prosinec 2010 (včetně následných inspekcí) | Celkový počet inspekcí v období 2004–2010 (včetně následných inspekcí) | Island | 1 | 7 | Norsko | 3 | 31 | CELKEM | 4 | 38 | [1] Opatření jsou označována za „tradiční“, pokud byla uplatňována již podle právního rámce nařízení (ES) č. 2320/2002. [2] Nařízení Komise (EU) č. 72/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komise v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 1. [3] Nařízení Komise (ES) č. 1217/2003 ze dne 4. července 2003, kterým se stanoví společné specifikace pro národní programy kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví, Úř. věst. L 169, 8.7.2003, s. 44. Následně zrušeno a nahrazeno nařízením Komise (EU) č. 18/2010 ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 300/2008, Úř. věst. L 7, 12.1.2010, s. 3. [4] Nařízení Komise (EU) č. 18/2010 ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 300/2008, Úř. věst. L 7, 12.1.2010, s. 3. [5] Nařízení Komise (EU) č. 72/2010 ze dne 26. ledna 2010, Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 1. [6] Nařízení Komise (EU) č. 185/2010 ze dne 4. března 2010, Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 1. [7] Nařízení Komise (EU) č. 357/2010 ze dne 23. dubna 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 185/2008, Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 3. [8] Nařízení Komise (EU) č. 358/2010 ze dne 23. dubna 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 185/2008, Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 3. [9] Nařízení Komise (EU) č. 573/2010 ze dne 23. dubna 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 185/2008, Úř. věst. L 166, 1.7.2010, s. 1. [10] Nařízení Komise (EU) č. 983/2010 ze dne 3. listopadu 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 185/2008, Úř. věst. L 286, 4.11.2010, s. 1. [11] Rozhodnutí K(2010) 774 v konečném znění, vydané pro všechny členské státy dne 13. dubna 2010; nezveřejněno v Úř. věst. (obsahuje utajované a důvěrné informace). [12] Rozhodnutí K(2010) 2604 v konečném znění, vydané pro všechny členské státy dne 23. dubna 2010; nezveřejněno v Úř. věst. (obsahuje utajované a důvěrné informace). [13] Rozhodnutí K(2010) 3572 v konečném znění, vydané pro všechny členské státy dne 30. června 2010; nezveřejněno v Úř. věst. (obsahuje utajované a důvěrné informace). [14] Rozhodnutí K(2010) 9139 v konečném znění, vydané pro všechny členské státy dne 20. prosince 2010; nezveřejněno v Úř. věst. (obsahuje utajované a důvěrné informace). [15] Mezinárodní organizace pro civilní letectví. [16] Uplatnitelná od 1. dubna 2011 na letadla, cestující a jejich kabinová zavazadla a zapsaná zavazadla přilétající z USA – nařízení Komise (EU) č. 983/2010 ze dne 3. listopadu 2010, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, Úř. věst. L 286, 4.11.2010, s. 1.