ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Ochrana finančních zájmů Evropské unie – Boj proti podvodům Výroční zpráva za rok 2012 /* COM/2013/0548 final */





OBSAH ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Ochrana finančních zájmů Evropské unie – Boj proti podvodům Výroční zpráva za rok 2012......................................................................................... 4 Shrnutí... ...................................................................................................................................... 4 1........... Úvod.............................................................................................................................. 6 2........... Podvody a jiné nesrovnalosti........................................................................................... 6 2.1........ Oznámené nesrovnalosti celkově..................................................................................... 6 2.2........ Nesrovnalosti oznámené jako podvody s dopadem na rozpočet EU................................. 6 2.2.1..... Příjmy............................................................................................................................ 8 2.2.2..... Výdaje........................................................................................................................... 9 2.2.2.1.. Přírodní zdroje (zemědělství, rozvoj venkova a rybolov)................................................ 11 2.2.2.2.. Politika soudržnosti (programová období 2007–2013 a 2000–2006)............................. 11 2.2.2.3.. Předvstupní politika (předvstupní pomoc a nástroj předvstupní pomoci)......................... 12 2.2.2.4.. Výdaje přímo řízené Komisí.......................................................................................... 12 2.2.3..... Výsledky Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF)...................................... 12 2.3........ Nesrovnalosti, jež nebyly oznámeny jako podvody........................................................ 13 2.3.1..... Příjmy.......................................................................................................................... 14 2.3.2..... Výdaje......................................................................................................................... 14 3........... Zpětné získávání finančních prostředků a jiná preventivní a nápravná opatření................. 15 3.1........ Výdaje: preventivní mechanismy.................................................................................... 15 3.1.1..... Přerušení plateb v roce 2012........................................................................................ 15 3.1.2..... Pozastavení plateb........................................................................................................ 16 3.2........ Výdaje: finanční opravy a zpětné získávání finančních prostředků v roce 2012................ 16 3.3........ Vymáhání finančních prostředků v souvislosti s příjmy z vlastních zdrojů......................... 16 3.3.1..... Tradiční vlastní zdroje................................................................................................... 17 4........... Politika EU v oblasti boje proti podvodům.................................................................... 17 4.1........ Opatření v oblasti boje proti podvodům přijatá Komisí v roce 2012............................... 17 4.1.1..... Návrh na reformu úřadu OLAF (nařízení č. 1073/1999)................................................ 17 4.1.2..... Návrh směrnice o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím finanční zájmy Unie 18 4.1.3..... Přípravné práce pro zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce.................................. 18 4.1.4..... Opatření v oblasti boje proti korupci v EU.................................................................... 19 4.1.5..... Politika boje proti podvodům v celní oblasti................................................................... 19 4.1.5.1.. Vzájemná správní pomoc.............................................................................................. 19 4.1.5.2.. Společné celní operace................................................................................................. 19 4.1.5.3.. Informační systém pro boj proti podvodům (AFIS)....................................................... 20 4.1.6..... Boj proti podvodům v oblasti DPH............................................................................... 20 4.1.7..... Ustanovení o boji proti podvodům zahrnutá v mezinárodních dohodách.......................... 20 4.1.8..... Boj proti nedovolenému obchodu s tabákovými výrobky............................................... 21 4.1.8.1.. Akční plán Komise pro boj proti pašování cigaret a alkoholu podél východních hranic EU 21 4.1.8.2.. Rámcová úmluva o kontrole tabáku: protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky 21 4.1.8.3.. Dohody s výrobci cigaret.............................................................................................. 21 4.1.9..... Pravidla pro zadávání veřejných zakázek....................................................................... 22 4.1.10... Strategie Komise proti podvodům................................................................................. 22 4.1.11... Programy Hercule a Pericles......................................................................................... 23 4.1.11.1........................................................................... Provádění programů Hercule II a Pericles 23 4.1.11.2.................................................................................... Víceletý finanční rámec 2014–2020 23 4.2........ Poradní výbor pro koordinaci boje proti podvodům (COCOLAF)................................ 23 4.3........ Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o výroční zprávě za rok 2010 o ochraně finančních zájmů Společenství a boji proti podvodům..................................................................... 24 5........... Opatření přijatá členskými státy za účelem boje proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím finanční zájmy EU......................................................................................................... 25 5.1........ Opatření k boji proti podvodům a jiným nesrovnalostem poškozujícím finanční zájmy EU 25 5.2........ Opatření k boji proti podvodům a jiným nesrovnalostem poškozujícím finanční zájmy EU v oblasti zemědělství 25 5.2.1..... Legislativní a správní opatření........................................................................................ 25 5.2.2..... Nové strategie pro prevenci a odhalování...................................................................... 26 5.2.3..... Práce s ukazateli podvodů............................................................................................ 26 5.2.4..... Provádění ustanovení o ohlašování................................................................................ 27 5.2.5..... Nedostatek statistických údajů o odhalování a trestním stíhání podvodů a o souvisejícím zpětném získávání finančních prostředků.................................................................................................... 27 5.3........ Operace „Magna Grecia“............................................................................................. 27 5.4........ Provádění doporučení z roku 2011............................................................................... 28 6........... Závěry a doporučení..................................................................................................... 29 6.1........ Dvě tendence v politickém a praktickém vývoji............................................................. 29 6.2........ Rozličné přístupy k podvodům...................................................................................... 29 6.3........ Přijetí společných pravidel v oblasti podvodů................................................................. 30 6.4........ Potvrzení nejvýznamnějších rizik.................................................................................... 30 6.5........ Podvody jsou stále nejúčinněji odhalovány díky subjektům pro boj proti podvodům a donucovacím orgánům, ….................................................................................................................................... 31 6.6........ Ochrana před neoprávněným vyplácením prostředků EU – prosazovaná pomocí stávajících preventivních a korektivních mechanismů stanovených v právních předpisech EU – je i nadále odpovídající 32 6.7........ Celkové závěry............................................................................................................. 32 PŘÍLOHA 1 – Nesrovnalosti, které byly ohlášeny jako podvody................................................. 33 PŘÍLOHA 2 – Nesrovnalosti, které nebyly ohlášeny jako podvody............................................. 34 PŘÍLOHA 3 – Finanční opravy v roce 2012 provedené v rámci sdíleného řízení (v milionech EUR) 35 ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Ochrana finančních zájmů Evropské unie – Boj proti podvodům Výroční zpráva za rok 2012 Shrnutí Podle článku 325 Smlouvy o fungování Evropské unie předkládá Komise ve spolupráci s členskými státy tuto výroční zprávu o ochraně finančních zájmů Evropské unie v roce 2012. Zpráva pojednává o opatřeních Komise a členských států v boji proti podvodům a o jejich výsledcích a obsahuje doporučení k řešení problémů a rizik, jež byly zjištěny analýzou těchto informací. Nejnovější opatření na ochranu finančních zájmů EU V roce 2012 Komise přijala nebo navrhla řadu opatření ke zlepšení právního a správního rámce pro ochranu finančních zájmů EU, mezi něž patří: – návrh směrnice o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím finanční zájmy Unie, – přípravné práce zaměřené na zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce, – přijetí protokolu o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky připojeného k Rámcové úmluvě Světové zdravotnické organizace o kontrole tabáku a – ustanovení proti podvodům v mezinárodních dohodách a ujednáních o správní spolupráci. Odhalování a oznamování podvodů a jiných nesrovnalostí, které mají dopad na rozpočet EU V roce 2012 bylo jako podvod oznámeno 1 231 nesrovnalostí (zjištěných podvodů i podezření na podvody), jejichž finanční dopad dosahoval 392 milionů EUR. Tyto údaje jsou prakticky stejné jako v předchozím roce. Mezi nesrovnalostmi, které členské státy oznámily jako podvody, přetrvávají významné rozdíly, což může poukazovat na odlišný výklad při uplatňování právního rámce a různé přístupy k odhalování podvodů. K nárůstu došlo u nesrovnalostí, jež nebyly oznámeny jako podvody, zejména pokud jde o výši souvisejících částek. Tento nárůst je způsoben především vlivem nesrovnalostí, jež se týkají velkých částek, ale také systémovými nesrovnalostmi oznámenými při uzavírání programů. Preventivní a nápravná opatření V roce 2012 přijala Komise několik rozhodnutí s cílem zajistit, aby byly prostředky EU vynakládány v souladu se zásadou řádného finančního řízení a aby byly náležitě chráněny finanční zájmy Unie. V oblasti politiky soudržnosti bylo přijato 187 rozhodnutí o přerušení plateb (jednalo se o více než 5 miliard EUR). Ke konci roku 2012 bylo 70 z nich stále otevřeno (přerušené platby v přibližné hodnotě 1,7 miliardy EUR). Kromě toho byla přijata čtyři rozhodnutí o pozastavení plateb (jež byla ke konci roku stále v platnosti). Finanční opravy byly provedeny u více než 3,7 miliardy EUR (především stále v souvislosti s uzavřením programového období 2000–2006) a na 615 milionů EUR byly vydány inkasní příkazy. Opatření přijatá v roce 2012 potvrzují, že účinná ochrana finančních zájmů EU je díky zavedeným mechanismům možná, ale hlavní riziko, které plyne z nenavrácení neoprávněně vyplacených částek, se přesouvá na příslušný členský stát. Systémy boje proti podvodům v oblasti zemědělství Letošní zpráva se zaměřuje na opatření a nesrovnalosti v oblasti zemědělství. Analýza prokázala zlepšení v systémech finanční kontroly a řízení rizik členských států, mj. pokud jde o právní předpisy a pokyny, celostátní nebo regionální strategie, použití ukazatelů rizik, správní postupy a spolupráci mezi vnitrostátními orgány. Statistické údaje, které o kontrolách v souvislosti s podvody a o trestních řízeních a jejich výsledcích poskytly členské státy, jsou však neúplné, takže je obtížné provést analýzu kvality vyšetřování a stíhání podvodů v členských státech a takto získané informace použít jako základ budoucí politiky. 1. Úvod Na základě čl. 325 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie Komise ve spolupráci s členskými státy každý rok předkládá Radě a Evropskému parlamentu zprávu o opatřeních, která byla přijata pro účely boje proti podvodům a dalšímu protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie. Smlouva stanoví, že Unie a členské státy sdílí odpovědnost za ochranu finančních zájmů EU a boj proti podvodům. Vnitrostátní orgány spravují 80 % výdajů EU a vybírají tradiční vlastní zdroje. Komise v těchto dvou oblastech vykonává obecný dozor, stanoví normy a ověřuje jejich dodržování. Úzká spolupráce Komise a členských států je tudíž nezbytná k zajištění účinné ochrany finančních zájmů EU. Jedním z hlavních cílů této zprávy je zhodnotit, jak účinná byla tato spolupráce v roce 2012 a jak by bylo možné ji zlepšit. Zpráva dále popisuje opatření přijatá na úrovni EU v roce 2012 a obsahuje přehled a hodnocení kroků podniknutých členskými státy v rámci boje proti podvodům. Obsahuje rovněž analýzu hlavních výsledků, jichž dosáhly vnitrostátní a evropské subjekty, pokud jde o odhalování případů podvodu a jiných nesrovnalostí souvisejících s výdaji a příjmy EU a jejich oznamování Komisi. Důraz je kladen na odhalování podvodů, kde výsledky vypovídají o schopnosti systémů a subjektů pověřených bojem proti podvodům potírat podvody a protiprávní jednání na úkor finančních prostředků EU. Zpráva je doplněna o pět pracovních dokumentů útvarů Komise[1]. Dokument nazvaný „Statistická analýza nesrovnalostí“ obsahuje tabulky shrnující hlavní výsledky opatření, která přijal každý členský stát v rámci boje proti podvodům. 2. Podvody a jiné nesrovnalosti 2.1. Oznámené nesrovnalosti celkově V roce 2012 bylo Komisi oznámeno 13 436 podvodů a jiných nesrovnalostí, jejichž finanční dopad celkem činil přibližně 3,4 miliardy EUR, přičemž zhruba 2,9 miliardy EUR se týká výdajů z rozpočtu EU. Odhalené nesrovnalosti představují 2,3 % plateb na straně výdajů a 2,1 % vybraných hrubých tradičních vlastních zdrojů (TVZ). Ve srovnání s rokem 2011 lze pozorovat nárůst o 6 %, pokud jde o počet nesrovnalostí, a o 77 %, co se týče souvisejících finančních částek. Tento nárůst se vzhledem k určitým zvláštním okolnostem týká zejména nesrovnalostí, jež nebyly oznámeny jako podvody (viz oddíl 2.3). 2.2. Nesrovnalosti oznámené jako podvody s dopadem na rozpočet EU Počet oznámených podvodů a příslušné částky souvisí se širší definicí podvodu a nelze je považovat za měřítko míry podvodů. V roce 2012 členské státy oznámily jako podvody 1 194 nesrovnalostí s celkovým finančním dopadem ve výši 390 milionů EUR. Celkem 29 podvodů se dále týkalo prostředků spravovaných v rámci přímých výdajů (2 miliony EUR) a 8 podvodů s přibližným dopadem ve výši 1 milionu EUR oznámily kandidátské země. Počet podvodů[2] oznámených v roce 2012 a jejich dopad se ve srovnání s předchozím rokem prakticky nezměnily. Zaznamenány však byly významné rozdíly mezi jednotlivými oddíly rozpočtu, jak je vidět z tabulky č. 1 a grafu č. 1. Tabulka č. 1: Nesrovnalosti oznámené jako podvody – 2012[3] V příloze 1 je uveden přehled všech podvodů oznámených v roce 2012 v členění podle členských států a oddílů rozpočtu (příjmy a výdaje). Graf č. 1: Nesrovnalosti oznámené jako podvody a související částky – 2008–2012 2.2.1. Příjmy Počet podvodů oznámených na straně příjmů za rok 2012 (682) je o 20 % nižší než průměr za roky 2008–2012 (851). Celková zjištěná výše tradičních vlastních zdrojů, jichž se podvody týkaly (77,6 milionu EUR), činila v roce 2012 o 22 % méně, než je průměr za roky 2008–2012 (100 milionů EUR)[4]. K vyhodnocení případu jako podvodu častěji vedou celní kontroly prováděné při odbavování zboží než kontroly provedené po odbavení. V roce 2012 byl během celních kontrol při odbavování zboží odhalen významný podíl podvodů (32 %). Během kontrol prováděných útvary pro boj proti podvodům bylo zjištěno 51 % veškerých tradičních vlastních zdrojů souvisejících s případy podvodů. Analýza prokázala, že počet podvodů v letech 2008–2012 vykazuje klesající trend, jak je patrné z níže uvedeného grafu. Nejvyšší počet podvodů oznámily Španělsko, Itálie, Německo a Řecko (mezi 324 a 32), a co se týče souvisejících částek, na prvním místě je Španělsko (mezi 38 miliony EUR a 10 miliony EUR)[5], po němž následují Belgie a Itálie. Graf č. 2: Tradiční vlastní zdroje – podvody a zjištěné související částky (2008–2012) 2.2.2. Výdaje Pokud jde o výdajovou část rozpočtu, nárůst počtu nesrovnalostí oznámených jako podvody je poměrně malý. Rozdíly v souvisejících částkách rovněž nejsou významné, jelikož na výsledky může mít výrazný vliv několik větších vyšetřování (např. co se týče předvstupních fondů – viz oddíl 2.2.5). Oznámené nesrovnalosti se často týkají operací, jež se uskutečnily v jiném rozpočtovém roce než v roce, kdy došlo k odhalení nebo oznámení těchto nesrovnalostí. Vzhledem k tomu, že mezi spácháním podvodu a jeho oznámením Komisi průměrně uplyne zhruba 3,5 roku[6], objasnit daný vývoj je obtížné (např. pokud jde o možné následky hospodářské krize). V grafech č. 3 a 4 je uveden počet oznámených podvodů a související částky podle jednotlivých oblastí výdajů. Stejně jako v předchozích letech byla většina podvodů odhalena v oblasti politiky soudržnosti: 50 % z celkového počtu podvodů a 63 % souvisejících částek. Grafy č. 3 a 4: Nesrovnalosti oznámené jako podvody podle oddílů rozpočtu (výdaje) – počet a částky Odhalené způsoby spáchání podvodů se ve srovnání s předchozími lety výrazně nelišily. Nejčastěji se vyskytovalo použití falešných nebo padělaných dokumentů či prohlášení a zneužití finančních prostředků (tj. využití těchto prostředků pro jiný účel, než pro jaký byly určeny). Jen velmi málo nesrovnalostí oznámených jako podvody se týkalo případů korupce (celkem 9), ale jejich počet stoupá. O odhalení takových případů Komisi informovaly čtyři členské státy: Itálie (6), Kypr, Estonsko a Španělsko (1). Všechny zjištěné případy spadají do oblasti politiky soudržnosti. Polovina nesrovnalostí oznámených v roce 2012 jako podvody byla odhalena subjekty pověřenými bojem proti podvodům nebo v rámci trestního vyšetřování či jiných vnějších kontrol; druhá polovina byla odhalena správními systémy kontroly, jež stanovují odvětvové předpisy. Z toho je patrný význam vnějších kontrol v boji proti podvodům a potřeba úzké koordinace s řídícími a auditními subjekty, jakož i výrazné zlepšení této koordinace, protože odhalování podvodů bylo dříve téměř výhradně záležitostí policejních a soudních orgánů. Vyšetřování zaměřená na boj proti podvodům nebo trestní vyšetřování odhalují případy potenciálních podvodů s podstatně vyšším finančním dopadem, což vypovídá o schopnosti příslušných subjektů zacílit svou činnost, ale také o jejich větších vyšetřovacích pravomocích. Nesrovnalosti oznámené členskými státy jako podvody je možné rozdělit podle míry složitosti. V roce 2012 lze 2 % oznámených případů považovat za složité[7], 40 % za jednoduché[8] a 58 % za mírně složité[9]. Zatímco podíl složitých případů se v porovnání s předchozími lety nezměnil, vnitrostátní orgány odhalily poněkud více jednoduchých a mírně složitých případů. Posun směrem k jednodušším podvodům lze vysvětlit pokusy o podvod v souvislosti s hospodářskou krizí, jichž se dopouštějí příjemci, kteří by za normálních okolností trestný čin nespáchali. Vzhledem k časové prodlevě mezi spácháním a odhalením podvodu bude v budoucnu nutné tuto tendenci monitorovat. Graf č. 5: Nesrovnalosti oznámené jako podvody – složitost Míra odhalených podvodů se nadále v jednotlivých členských státech liší (viz příloha 1). Členskými státy, které odhalily a oznámily nejvíce podvodů, byly Itálie, Polsko, Rumunsko, Dánsko a Německo (mezi 109 a 51). Co se týče souvisejících částek, nejvyšší čísla oznámily Itálie, Rumunsko a Česká republika (mezi 119 a 54 miliony EUR). Řecko, Lucembursko, Malta a Finsko neodhalily a neoznámily žádný podvod. Jen velmi málo podvodů (méně než tři na všechny oblasti výdajů) oznámily Belgie, Francie, Kypr, Nizozemsko a Rakousko. Tyto rozdíly jsou způsobeny několika faktory a promítají se v nich velmi odlišné přístupy, a to nejen jednotlivých členských států, ale dokonce i různých správních orgánů v rámci jedné země. Některé členské státy vynakládají na boj proti podvodům značné částky, zatímco jiné raději uplatňují finanční opravy bez dalšího vyšetřování možného trestného činu. Z nesrovnalostí, jež byly za posledních pět let oznámeny jako podvody, bylo jako podvod potvrzeno 5 % případů (podíl zjištěných podvodů)[10]. 2.2.2.1. Přírodní zdroje (zemědělství, rozvoj venkova a rybolov) Ve srovnání s rokem 2011 lze v této oblasti v roce 2012 pozorovat nárůst nesrovnalostí oznámených jako podvody téměř o 50 % (viz tabulka č. 1). To je způsobeno tím, že Dánsko oznámilo 56 případů, jež se vyznačují stejným způsobem provedení a souvisí se stejným vyšetřováním. Výsledky oznámené Dánskem se vztahují výhradně k Evropskému zemědělskému záručnímu fondu (EZZF), který tak vykazuje v porovnání s rokem 2011 nárůst z hlediska počtu podvodů i souvisejících částek, zatímco trend u Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova zůstává nezměněn. Téměř polovina nesrovnalostí oznámených jako podvody se týká překročení limitů, kvót či prahů a případů nadhodnocení výdajů nebo nepravdivých prohlášení. Podíl odhalených složitých podvodů je menší než v ostatních oblastech (přibližně 1 %), avšak podíl jednoduchých případů je větší (44 %). Na rozdíl od ostatních oblastí se podíl jednoduchých případů v roce 2012 snížil (z 59 % na 44 %). Podíl zjištěných podvodů v zemědělství je poněkud vyšší, než je celkový průměr: zhruba 6 % všech oznámených případů v období let 2008–2012. 2.2.2.2. Politika soudržnosti (programová období 2007–2013 a 2000–2006) Politika soudržnosti zůstává oblastí rozpočtových výdajů, v níž je počet nesrovnalostí oznámených jako podvody nejvyšší. Tento počet nicméně zůstal za poslední tři roky na stejné úrovni. V roce 2012 připadal největší podíl oznámených podvodů na Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), zatímco v posledních pěti letech se nejvíce podvodů týkalo Evropského sociálního fondu (ESF). Pokud jde o související částky, připadal na EFRR vždy největší podíl, a to kvůli vyšším částkám prostředků vynakládaných na podporované projekty. Co se týče subjektů, jež podvody odhalily, bylo nejvíce podvodů poprvé zjištěno díky kontrolním systémům, jež stanoví legislativa EU (59 %), a nikoli na základě trestního vyšetřování či kroků subjektů pověřených bojem proti podvodům. V porovnání s předchozím programovým obdobím (2000–2006), kdy byly podvody téměř výhradně odhalovány v rámci vyšetřování zaměřených na boj proti podvodům či trestních vyšetřování, se jedná o výrazný rozdíl. Zdá se, že úsilí, které Komise vynaložila v posledních několika letech ke zvýšení informovanosti vnitrostátních orgánů o podvodech v této oblasti, přineslo své výsledky, ačkoli v nadcházejících letech je třeba tento trend dále podporovat[11]. Pokud jde o finanční částky, souvisí nejvýznamnější výsledky stále s trestními vyšetřováními a vyšetřováními zaměřenými na boj proti podvodům, na něž připadá přibližně 64 % veškerých finančních prostředků, jichž se podvody týkají. Další důležitou změnou je zkrácení doby, která uplyne od odhalení podvodu do jeho oznámení: průměrně se jedná o osm a půl měsíce. Na druhé straně odhalit nesrovnalost trvalo v průměru dva roky a sedm měsíců od jejího vzniku. Podíl zjištěných podvodů v oblasti politiky soudržnosti je nižší, než je průměr: zhruba 4 % nesrovnalostí oznámených jako podvody v období let 2008–2012. 2.2.2.3. Předvstupní politika (předvstupní pomoc a nástroj předvstupní pomoci) V oblasti předvstupní pomoci se v souladu s klesajícím trendem od roku 2009 počet nesrovnalostí oznámených jako podvody v roce 2012 dále snížil. Členské státy EU-12 postupně přestaly využívat předvstupní pomoc, která je nyní prakticky ukončena s výjimkou několika projektů a zbývajících plateb v rámci programu pomoci Společenství pro obnovu, rozvoj a stabilizaci (CARDS). Toto snížení počtu nesrovnalostí oznámených jako podvody bylo doprovázeno značným nárůstem souvisejících částek, a to kvůli dvěma případům s celkovým finančním dopadem 38,5 milionu EUR, které ohlásilo Rumunsko. Bez těchto dvou výjimečných případů by se také u částek potvrdil klesající trend. Oblastí s nejvyšším počtem nesrovnalostí oznámených jako podvody je i nadále pomoc zaměřená na rozvoj venkova. Mírný pokles v roce 2012 zaznamenaly s ohledem na současné programové období podvody oznámené v souvislosti s nástrojem předvstupní pomoci. Důvodem může být skutečnost, že v plnění dochází ke zpoždění. 2.2.2.4. Výdaje přímo řízené Komisí Výdaje přímo řízené Komisí se analyzují na základě údajů o inkasních příkazech vydaných útvary Komise v souvislosti s výdaji spravovanými v rámci centralizovaného řízení. Podle akruálního účetního systému (ABAC) bylo v roce 2012 jako podezření na podvod útvary Komise vyhodnoceno a následně oznámeno úřadu OLAF celkem 26 případů, kdy došlo ke zpětnému získání poskytnutých prostředků. Dalších 1 648 případů, v nichž musely být vráceny vynaložené prostředky, bylo kvalifikováno jako nesrovnalosti. Finanční dopad těchto případů činí přibližně 2,7 milionu EUR. 2.2.3. Výsledky Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) V roce 2012 úřad OLAF zahájil 431 vyšetřování a 287 případů koordinace a uzavřel jich 465 (100 z nich s doporučeními). Vnitrostátním orgánům bylo zasláno 54 doporučení, aby zahájily soudní řízení, a na zhruba 284 milionů EUR se vztahovala doporučení zpětného získání finančních prostředků, přičemž 165,8 milionu EUR se týkalo příjmů a 118,2 milionu EUR výdajů (viz tabulka č. 2). Tabulka č. 2: Částky, jejichž zpětné získání doporučil úřad OLAF na základě svého vyšetřování v roce 2012 2.3. Nesrovnalosti, jež nebyly oznámeny jako podvody V roce 2012 bylo Komisi oznámeno 12 137 nesrovnalostí jiných než podvody (asi o 6 % více než v roce 2011) s finančním dopadem ve výši přibližně 2,9 miliardy EUR (oproti roku 2011 více než dvojnásobek). Nejvýraznější nárůst zaznamenala oblast politiky soudržnosti a přímých výdajů (viz oddíl 2.3.2), jak je patrné z tabulky č. 3. Tabulka č. 3: Nesrovnalosti oznámené jako nesrovnalosti jiné než podvody – 2012[12] V příloze 2 jsou všechny nesrovnalosti, jež byly v roce 2012 oznámeny jako nesrovnalosti jiné než podvody, rozděleny podle členských států a podle toho, zda se jednalo o příjmy nebo výdaje. 2.3.1. Příjmy Pokud jde o tradiční vlastní zdroje, počet oznámených nesrovnalostí jiných než podvody zůstal v roce 2012 na stejné úrovni, ale celková zjištěná částka je o 20 % vyšší, než jaký je průměr za období let 2008–2012. Graf č. 6: Tradiční vlastní zdroje – případy nesrovnalostí, jež nebyly oznámeny jako podvody, a související částky (2008–2012) Nejvýznamnější metodou odhalování nesrovnalostí z hlediska počtu odhalených případů i zjištěných částek tradičních vlastních zdrojů byly v roce 2012 kontroly po odbavení zboží. Inspekce Komise v oblasti tradičních vlastních zdrojů se v posledních letech zaměřovaly na strategie celních kontrol členských států a pečlivé sledování opatření přijatých členskými státy v reakci na připomínky vyjádřené během těchto inspekcí. Komise zaznamenala posun ve strategiích členských států od celních kontrol prováděných při odbavování zboží ke kontrolám po jeho propuštění. Tento posun potvrzují údaje získané od členských států. Kontroly po propuštění zboží jsou účinné při odhalování nesrovnalostí, avšak celní kontroly při odbavování zboží si zachovávají svůj význam, pokud jde o odhalování podvodů (viz oddíl 2.2.1). 2.3.2. Výdaje Ve výdajových částech rozpočtu došlo ke zvýšení počtu nesrovnalostí jiných než podvody zejména v oblasti přímých výdajů. Toto zvýšení se vysvětluje téměř výhradně tím, že generální ředitelství Komise začala efektivněji využívat systém ABAC, který poskytuje přesnější informace. Je nutno uvést, že na rozdíl od ostatních oblastí jsou všechny nesrovnalosti u přímých výdajů zaznamenány bez použití jakéhokoli prahu. Co se týče nárůstu částek, jsou významné dvě oblasti: a) přímé výdaje, kde rozdíl ve srovnání s rokem 2011 způsobila jediná nesrovnalost s finančním dopadem přibližně 40 milionů EUR (u níž byla již provedena oprava a podniknuty příslušné kroky), a b) politika soudržnosti, u níž je výsledná vysoká částka do jisté míry odůvodňována intenzivnějším prováděním programového období 2007–2013, ale převážně některými nesrovnalostmi, jež útvary Komise pro audit zjistily v minulých letech a příslušné vnitrostátní orgány oznámily až v roce 2012. Přibližně 1,5 miliardy EUR souvisí s jinými nesrovnalostmi než podvody, jež oznámily Česká republika a Španělsko (i v těchto případech byly dohodnuty finanční opravy a nápravná opatření a provedeny příslušné kroky). Pokud jde o Českou republiku, téměř polovina těchto částek pochází z finančních oprav provedených po auditech útvarů Komise; u Španělska souvisí polovina částek s oznámeními nesrovnalostí týkajících se programového období 2000–2006, která požadovala Komise vzhledem k uzavírání tohoto období[13]. 3. Zpětné získávání finančních prostředků a jiná preventivní a nápravná opatření Mezi důležité aspekty ochrany finančních zájmů EU patří využívání mechanismů k prevenci a nápravě podvodů a jiných nesrovnalostí s cílem zajistit plnění rozpočtu v souladu se zásadami řádného finančního řízení[14]. V rámci sdíleného řízení může Komise přijmout následující opatření: · preventivní opatření: přerušení plateb (posunutí platební lhůty až o šest měsíců)[15]; pozastavení všech nebo části průběžných plateb příslušnému členskému státu[16], · nápravná opatření: pokud nejsou nutná opatření přijata dotyčným členským státem, může se Komise rozhodnout uložit finanční opravu[17]. Výdaje, jež nejsou v souladu s platnými pravidly, jsou buď předmětem inkasního příkazu, nebo jsou odečteny od následující žádosti o platbu. Údaje o případech, kdy členské státy získaly přímo od příjemců neoprávněně vynaložené prostředky, jsou k dispozici pouze částečně[18] a jsou uvedeny v pracovním dokumentu útvarů Komise nazvaném „Statistická analýza nesrovnalostí“. Údaje o typech řízení jiných než sdílené řízení (zejména přímé výdaje) se především týkají inkasních příkazů vydaných útvary Komise nebo odpočtů u žádostí o úhradu nákladů. 3.1. Výdaje: preventivní mechanismy 3.1.1. Přerušení plateb v roce 2012 V roce 2012 Komise přijala 187 rozhodnutí o přerušení plateb (v hodnotě více než 5 miliard EUR) v oblasti politiky soudržnosti. Ke konci roku 2012 bylo 70 z nich stále otevřeno (více než 1,7 miliardy EUR). Tabulka č. 4 podává přehled o případech přerušení plateb, jež se řešily v roce 2012[19], a svědčí o přijetí významných preventivních opatření, zejména pokud jde o EFRR / Fond soudržnosti, na něž připadá více než 60 % případů a přibližně 80 % z celkové výše souvisejících částek. Tabulka č. 4: Případy přerušení plateb, jimiž se zabývaly útvary Komise v roce 2012 3.1.2. Pozastavení plateb Ke konci roku 2012 bylo stále platné rozhodnutí o pozastavení plateb přijaté u dvou programů v rámci EFRR / Fondu soudržnosti v Německu a Itálii. V roce 2012 byla přijata dvě rozhodnutí o pozastavení plateb z ESF, a to v případě České republiky (ke konci roku stále v platnosti) a Slovenska. 3.2. Výdaje: finanční opravy a zpětné získávání finančních prostředků v roce 2012 V roce 2012 se výrazně zvýšil počet nápravných opatření Komise vůči členským státům (+30 % u „potvrzených/schválených“ opatření a +137 % u „provedených“ opatření), především v oblasti politiky soudržnosti (viz tabulka č. 5). Tabulka č. 5: Finanční opravy a případy zpětného získání finančních prostředků podle oddílů rozpočtu – 2012 ve srovnání s rokem 2011 V příloze 3 jsou finanční opravy provedené v roce 2012 v rámci sdíleného řízení rozděleny podle členských států: přibližně 58 % z 3,7 miliardy EUR souvisí s finančními opravami provedenými v případě Španělska[20]. 3.3. Vymáhání finančních prostředků v souvislosti s příjmy z vlastních zdrojů Pokud jde o příjmy z vlastních zdrojů, díky nimž plyne do rozpočtu EU nejvíce peněz, vymáhání finančních částek souvisí s opatřeními v návaznosti na zprávy o inspekcích Komise, audity Evropského účetního dvora, případy finanční odpovědnosti v důsledku administrativních chyb členských států nebo jejich nedůslednosti při vymáhání, řízeními o nesplnění povinnosti, rozhodnutími Soudního dvora a s částkami spontánních plateb členských států a úroky či opožděnými platbami v souvislosti s vlastními zdroji. Tyto částky jsou uvedeny v tabulce č. 6. Tabulka č. 6: Částky získané v souvislosti s vlastními zdroji[21] 3.3.1. Tradiční vlastní zdroje Tradičními vlastními zdroji jsou hlavně cla vybíraná u produktů dovážených ze zemí mimo EU a v menší míře dávky z cukru. Představují 13 % celkových příjmů EU za rok 2012. Zhruba 98 % všech stanovených částek tradičních vlastních zdrojů je vybráno bez jakýchkoli zvláštních problémů. Zbývající 2 % jsou předmětem podvodů a dalších nesrovnalostí. Členské státy mají povinnost tyto částky získat a zaznamenat je v databázi OWNRES. V roce 2012 mělo být vymáháno 444 milionů EUR[22], z nichž 208 milionů EUR již členské státy získaly (roční míra vybraných pohledávek: 47 %). Kromě toho členské státy pokračovaly ve vymáhání finančních prostředků v souvislosti s případy z předchozích let a dohromady se jim podařilo získat přibližně 83 milionů EUR, jež se týkaly případů podvodů a nesrovnalostí odhalených v letech 1989–2011. Historická míra vybraných pohledávek (1989–2009) činí 77 %[23]. Vymáhání částek souvisejících s podvody je obecně mnohem méně úspěšné než v případě nesrovnalostí. Kvalifikace případu jako podvod je tedy ukazatelem budoucích výsledků, pokud jde o získání příslušných částek. Činnost členských států související se získáváním tradičních vlastních zdrojů je kontrolována inspekcemi týkajícími se těchto zdrojů a postupem, na jehož základě mají členské státy povinnost oznámit Komisi všechny případy, kdy jsou částky nad 50 000 EUR nakonec prohlášeny za nedobytné. Členské státy nesou finanční odpovědnost za ztráty tradičních vlastních zdrojů, k nimž dojde v důsledku nedostatků zjištěných při jejich získávání. 4. Politika EU v oblasti boje proti podvodům 4.1. Opatření v oblasti boje proti podvodům přijatá Komisí v roce 2012 4.1.1. Návrh na reformu úřadu OLAF (nařízení č. 1073/1999) Pozměněný návrh Komise, kterým se mění nařízení (ES) č. 1073/1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a kterým se zrušuje nařízení (Euratom) č. 1074/1999[24], se zaměřuje na vyjasnění procesních práv osob vyšetřovaných úřadem OLAF, na zefektivnění vyšetřování vedených tímto úřadem a na zlepšení spolupráce s jeho partnery (s dalšími orgány a institucemi EU, členskými státy a mezinárodními organizacemi). Návrh se rovněž snaží objasnit úlohu dozorčího výboru OLAF a navázat pravidelné výměny názorů s orgány EU tak, aby byly projednávány politické priority úřadu. Neformální diskuse mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí, jež probíhaly od října 2011 do června 2012, položily základ pro široký konsensus, který nalezl svůj odraz v postoji Rady v prvním čtení, formálně přijatém dne 25. února 2013[25] a schváleném Evropským parlamentem dne 3. července[26]. Nové nařízení pravděpodobně vstoupí v platnost 1. října 2013. 4.1.2. Návrh směrnice o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím finanční zájmy Unie V roce 2012 předložila Komise návrh směrnice o trestněprávní ochraně finančních zájmů EU[27], jehož cílem je posílit právní rámec pro ochranu před zneužíváním unijního rozpočtu. Navrhovaná směrnice má vyjasnit, sladit a posílit trestněprávní předpisy členských států, pokud jde o trestné činy dotýkající se rozpočtu EU. Mezi členskými státy totiž existují značné rozdíly co do míry, do jaké je unijní rozpočet chráněn (trestněprávní cestou), přičemž jedním z důvodů je, že stávající legislativa[28] nezajistila v členských státech dostatečné sladění a uspokojivé prosazování. Návrh zvyšuje odstrašující účinky prostřednictvím opatření, jež mají ve hmotném trestním právu dále sblížit definice trestných činů a výše sankcí tak, aby byly chráněny finanční zájmy EU. Mezi navrhovaná opatření patří mimo jiné: — široce pojaté definování trestných činů (podvodu, korupce, praní peněz) na základě Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství a doprovodných protokolů, — sblížení definic dalších trestných činů (nepoctivé jednání uchazečů o veřejnou zakázku, zneužití finančních prostředků pro jiné než povolené účely), — stanovení pravidel pro minimální sazby trestu odnětí svobody pro obzvláště závažné trestné činy, a to na základě prahových hodnot, aby byla zajištěna úměrnost opatření, — sblížení lhůt, během nichž musí proběhnout vyšetřování, trestní stíhání a soudní řízení a během nichž musí být vydáno soudní rozhodnutí, — stanovení doprovodných opatření k trestněprávní ochraně finančních zájmů EU, včetně pravidel týkajících se soudní příslušnosti a odpovědnosti právnických osob. Návrh byl postoupen Evropskému parlamentu a Radě. Rada přijala obecný přístup v červnu 2013. Stanoviska odpovědných výborů Evropského parlamentu by podle očekávání měla být přijata v druhé polovině roku 2013. 4.1.3. Přípravné práce pro zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce V průběhu roku 2012 vedly OLAF a Generální ředitelství pro spravedlnost Evropské komise rozsáhlé konzultace s členskými státy, odborníky a zúčastněnými stranami o možném zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce za účelem ochrany finančních zájmů EU[29]. Příslušný legislativní návrh byl předložen dne 17. července 2013[30] a spolu s ním byl předložen rovněž návrh na reformu Eurojustu[31]. Z dosavadních zkušeností úřadu OLAF vyplývá, že k lepšímu vyšetřování případů podvodů poškozujících EU a k rychlejšímu trestnímu stíhání je zapotřebí evropský úřad pro trestní stíhání. Centrální instituce může v procesu vyšetřování a stíhání lépe zajistit kontinuitu a účinnost. Úřad evropského veřejného žalobce bude institucí zaměřenou ryze na vyšetřování a trestní stíhání, která bude na úrovni EU zefektivňovat boj proti trestným činům poškozujícím rozpočet EU. Jeho zřízení vyřeší nedostatečnou úroveň vyšetřování a stíhání, která v současnosti brání účinné ochraně finančních zájmů Unie. 4.1.4. Opatření v oblasti boje proti korupci v EU V roce 2011 představila Komise ucelenou politiku EU pro boj proti korupci[32] a vyzvala k většímu zaměření na korupci v různých oblastech politiky, přičemž zdůraznila význam spolupráce, aktualizovaných pravidel pro zabavování majetku pocházejícího z trestné činnosti, revidovaných právních předpisů o zadávání veřejných zakázek, lepších statistik o trestné činnosti a přísnějšího uplatňování podmíněnosti v politice spolupráce a rozvojové politice. Komise se zavázala, že bude každé dva roky zveřejňovat zprávu EU o boji proti korupci, jejímž smyslem bude posilovat v EU protikorupční opatření a upevňovat vzájemnou důvěru mezi členskými státy. Ve zprávě se budou rovněž zjišťovat tendence v celé Unii a zpráva bude také usnadňovat výměnu osvědčených postupů a pokládat základ pro budoucí opatření EU. Průřezovým tématem první zprávy, jež je plánována na druhou polovinu roku 2013, bude korupce při zadávání veřejných zakázek. 4.1.5. Politika boje proti podvodům v celní oblasti 4.1.5.1. Vzájemná správní pomoc Základ pro vzájemnou správní pomoc v zájmu boje proti celním podvodům je položen v nařízení Rady (ES) č. 515/97[33]. V roce 2012 vypracovala Komise posouzení dopadu za účelem aktualizace tohoto právního rámce tak, aby se v EU dále zlepšilo odhalování celních podvodů a boj proti nim. Přijetí návrhu ze strany Komise se očekává v průběhu roku 2013. 4.1.5.2. Společné celní operace Společné celní operace jsou koordinovaná a cílená operativní opatření, jež podnikají celní orgány členských států a třetích zemí po omezenou dobu za účelem boje proti nedovolenému přeshraničnímu obchodu se zbožím. V rámci vzájemné spolupráce mezi celními správami EU a Komisí nabízí OLAF platformu a aplikace IT a operační místnost, které mohou členské státy využívat pro společné celní operace. V roce 2012 podpořil OLAF členské státy při čtyřech společných operacích[34]. 4.1.5.3. Informační systém pro boj proti podvodům (AFIS) Hlavním cílem systému AFIS, který je spravován úřadem OLAF, je zlepšovat spolupráci s partnery, včetně ostatních orgánů, členských států, mezinárodních organizací a třetích zemí, v zájmu správného uplatňování celních předpisů EU. Členské státy systému AFIS využívají k ohlašování podvodů a nesrovnalostí a jeho existenci ocenily na konferenci, jež se na téma systému AFIS a jeho dalšího rozvoje uskutečnila v květnu 2012 v Lisabonu. Realizované projekty IT zlepšily v systému AFIS komunikaci a usnadnily výběr dat. Ke konci roku 2012 bylo v systému registrováno 10 180 koncových uživatelů z 1 750 útvarů v členských státech, třetích zemích, mezinárodních organizacích, Komisi a dalších orgánech EU, a uživatelé si prostřednictvím jeho zabezpečené poštovní služby MAB vzájemně vyměnili 10 120 zpráv. Celkem 8 370 případů bylo zveřejněno v databázích a modulech AFIS pro vzájemnou pomoc[35]. V databázi informací o tranzitu (ATIS) byly zaevidovány informace o sedmi milionech nových tranzitních zásilek, a v databázi je tak vedeno na 35 milionů pohybů zboží. Systém pro řízení nesrovnalostí (IMS) v roce 2012 zaregistroval 19 800 nových hlášení nesrovnalostí z členských států a kandidátských zemí a za dobu jeho existence se v něm shromáždilo na 152 000 hlášení. 4.1.6. Boj proti podvodům v oblasti DPH V reakci na požadavek Evropské rady ze dne 2. března 2012 a na usnesení Evropského parlamentu ze dne 19. dubna 2012 přijala Komise dne 6. prosince 2012 sdělení o daňových podvodech a únicích[36]. Ve sdělení byl představen akční plán pro boj proti daňovým podvodům a únikům, mimo jiné ve vztahu k třetím zemím. V tomto akčním plánu jsou Rada a členské státy vyzývány, aby usilovaly o dosažení dalšího pokroku ve stávajících iniciativách, včetně uplatňování mechanismu rychlé reakce a přenosu daňových povinností u určitých kategorií zboží a služeb. Rada na téma těchto iniciativ dosáhla v nedávné době politické dohody. Akční plán kromě toho vedl k vytvoření „fóra EU pro DPH“ na podporu dobrovolného dodržování předpisů daňovými poplatníky a členským státům se podle tohoto plánu dále poskytuje technická pomoc a pomoc při budování kapacit. Cílem akčního plánu je také zavést společnou analýzu rizik v rámci sítě Eurofisc (sítě pro rychlou výměnu konkrétních informací v zájmu boje proti podvodům v oblasti DPH) a sjednat dvoustranné dohody s třetími zeměmi o správní spolupráci v oblasti DPH. 4.1.7. Ustanovení o boji proti podvodům zahrnutá v mezinárodních dohodách Aby byly chráněny finanční zájmy EU a bylo zajištěno řádné uplatňování celních předpisů a boj proti jejich porušování, mezinárodní dohody EU – jako např. preferenční obchodní dohody, dohody o spolupráci, nepreferenční dohody či samostatné dohody o celních záležitostech – obsahují ustanovení o vzájemné správní spolupráci v celních věcech a zahrnují opatření týkající se prosazování preferenčního režimu. Koncem roku 2012 platilo 44 dohod obsahujících ustanovení o vzájemné správní spolupráci s 62 třetími zeměmi a probíhala dvoustranná či regionální jednání s dalšími 88 státy (včetně některých největších obchodních partnerů EU)[37]. V roce 2012 uzavřela EU dohody o volném obchodu s regionem Střední Ameriky[38] a s andskými zeměmi[39]. V prosinci 2012 byla dokončena jednání o dohodě o volném obchodu se Singapurem. Pro další čtyři země regionu AKT[40] začaly platit dohody o hospodářském partnerství. Do všech výše uvedených dohod jsou zapracována ustanovení o vzájemné správní spolupráci v celních věcech a opatření týkající se prosazování preferenčního režimu. 4.1.8. Boj proti nedovolenému obchodu s tabákovými výrobky 4.1.8.1. Akční plán Komise pro boj proti pašování cigaret a alkoholu podél východních hranic EU Pašováním cigaret přicházejí EU a její členské státy o značné příjmy – každoroční ztráty v příjmech z cel a daní se odhadují na více než 10 miliard EUR. Pašování zboží s vysokou daňovou sazbou (cigaret a alkoholu) je jedním z převládajících druhů trestné činnosti při východních hranicích. V červnu 2011 představila Komise akční plán pro boj proti pašování cigaret a alkoholu v tomto regionu[41]. Komise o tomto problému jednala se sousedními zeměmi na východních hranicích, koordinovala akce, které v uvedeném regionu podnikají členské státy, a poskytovala technickou podporu prostřednictvím programu Hercule III[42]. Z analýzy však vyplývá, že pašování cigaret je problémem po celé Unii. Komise proto 6. června 2013 představila pro EU ucelenou strategii ve sdělení o zintenzivnění boje proti pašování cigaret[43]. Ke sdělení je připojen akční plán, do něhož jsou zapracována probíhající opatření v rámci akčního plánu pro východní hranici. 4.1.8.2. Rámcová úmluva o kontrole tabáku: protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky Komise důrazně podporuje protokol o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky, který je připojen k rámcové úmluvě WHO o kontrole tabáku, což je v souladu s její odpovědností za ochranu finančních zájmů EU, včetně boje proti pašování a padělání cigaret. Při jednání o protokolu, přijatém v listopadu roku 2012, koordinovala Komise postoj EU a spolu s předsednictvím Rady Unii zastupovala. Smluvní strany rámcové úmluvy o kontrole tabáku mohou tento protokol podepsat do ledna roku 2014. Jakmile protokol vstoupí v platnost, očekává se, že bude významně přispívat k boji proti nedovolenému obchodu s tabákem. Evropská unie spolu se svými členskými státy by měla tento protokol podepsat a ratifikovat co možná nejdříve. 4.1.8.3. Dohody s výrobci cigaret V roce 2012 uspořádali Komise a zástupci členských států individuální schůzky se čtyřmi výrobci cigaret[44], aby s nimi projednali uplatňování dohod o spolupráci. Se společností Philip Morris International se dosáhlo dohody, podle níž bude výrobce všem členským státům vyplácet dodatečné částky (za zabavení), a to jakmile zástupci všech členských států, EU a předmětná společnost v této záležitosti podepíší dohodu o úpravě. Ne všechny členské státy zatím připojily svůj podpis. 4.1.9. Pravidla pro zadávání veřejných zakázek Podvody často souvisejí se zadáváním zakázek. Z tohoto důvodu Komise do svých návrhů směrnic o veřejných zakázkách[45] přijatých dne 20. prosince 2011 zapracovala nová ustanovení: – zaveden byl pojem střetu zájmů, – z nabídkového řízení jsou vyloučeni uchazeči, jejichž manažeři byli odsouzeni za korupci či jiný závažný podvod, a – byl vytyčen celkový rámec řízení včetně povinností spočívajících v monitorování a podávání zpráv, jenž má zamezit podvodům při zadávání zakázek, především pokud se jedná o finanční prostředky EU. Uvedené návrhy Komise byly zevrubně projednány v Evropském parlamentu a Radě. Dřívější návrh[46] na zřízení vnitrostátního orgánu pro dohled nad zadáváním veřejných zakázek Rada neodsouhlasila, ale tento návrh byl nahrazen určitými povinnostmi spočívajícími v monitorování a podávání zpráv Komisi, zejména pak v případech korupce. Pokud by byly tyto návrhy přijaty, výrazně by se zlepšilo řízení, zmírnilo by se porušování pravidel pro zadávání veřejných zakázek a posílilo by se řešení takového porušování, zvláště pokud by se jednalo o střet zájmů. 4.1.10. Strategie Komise proti podvodům Strategie Komise proti podvodům[47] byla přijata v červnu roku 2011 a určena je hlavně útvarům Komise. Jejím cílem je nalézt rovnováhu mezi hospodárností a zjednodušením na straně jedné a možností přizpůsobit stávající opatření v boji proti podvodům tak, aby dokázala čelit novým způsobům podvodné činnosti, na straně druhé. Komise vychází ze zkušeností, které při vyšetřování údajných podvodů získal úřad OLAF. Provádění strategie Komise proti podvodům postupuje uspokojivě, zejména pokud jde o tři priority, jichž se má dosáhnout do konce roku 2013 a jimiž jsou: – přítomnost vhodných ustanovení proti podvodům v návrzích Komise, které se budou týkat výdajových programů v novém víceletém finančním rámci, – vypracování strategií proti podvodům na úrovni útvarů Komise, – revize směrnic o zadávání veřejných zakázek[48]. Úřad OLAF doplňuje provádění těchto prioritních opatření tím, že ostatním útvarům poskytuje interní internetovou stránku věnovanou boji proti podvodům a nabízí jim pokyny, školení a koordinaci. 4.1.11. Programy Hercule a Pericles 4.1.11.1. Provádění programů Hercule II a Pericles V rámci programu Hercule II byla v roce 2012 podpořena opatření ke zvýšení technické a operační kapacity, kterou pro boj proti podvodům poškozujícím EU disponují donucovací orgány. Podpora spočívala v technické pomoci (7,35 milionu EUR), ve školicích aktivitách včetně forenzního školení v digitální oblasti (3,25 milionu EUR), v právním školení a studiích (0,7 milionu EUR) a v podpoře IT při nákupu údajů a informací poskytovaných orgánům členských států (2,95 milionu EUR). Uvedené částky odrážejí rozpočet pro rok 2012. Co se týče programu Pericles (programu na ochranu eurobankovek a euromincí před podvody a paděláním), Komise (úřad OLAF) se v roce 2012 zapojila do šestnácti akcí, například konferencí, seminářů a výměny zaměstnanců, které organizovaly členské státy anebo Komise (úřad OLAF). Tyto akce se zaměřovaly především na upevnění spolupráce s odpovědnými orgány a v jejich rámci probíhala se zájemci a odborníky z členských států, Evropské centrální banky a Europolu diskuse o programech. V roce 2012 bylo na závazky přiděleno 94,75 % z 1 milionu EUR, který měl program Pericles k dispozici. 4.1.11.2. Víceletý finanční rámec 2014–2020 V souvislosti s víceletým finančním rámcem a za účelem posílení prevence podvodů a boje proti nim přijala Komise v prosinci 2011 návrhy na pokračování dvou programů. Jednalo se o program Hercule III[49] a program Pericles 2020[50]. Oba návrhy Komise byly v roce 2012 projednány v Evropském parlamentu Výborem pro rozpočtovou kontrolu a v Radě pracovní skupinou pro boj proti podvodům. Pracovní skupině pro boj proti podvodům se za dánského předsednictví podařilo připravit dohodu týkající se těchto návrhů, s výjimkou procentuálního podílu spolufinancování a celkového rozpočtu programu. Výbor pro rozpočtovou kontrolu přijal zprávy k návrhům v listopadu 2012. Jednání za účelem dosažení dohody zahájily Parlament a Rada za irského předsednictví v roce 2013. 4.2. Poradní výbor pro koordinaci boje proti podvodům (COCOLAF) Na základě článku 325 SFEU organizují členské státy společně s Komisí úzkou a pravidelnou spolupráci mezi příslušnými orgány. Hlavním fórem pro koordinační činnosti je Poradní výbor pro koordinaci boje proti podvodům[51]. V roce 2012 byl COCOLAF dvakrát konzultován v otázkách týkajících se hlavního vývoje v legislativních a politických iniciativách zaměřených na boj proti podvodům. Výbor vyjádřil své názory na snahy EU zvýšit ochranu svých finančních zájmů a se současnými iniciativami obecně souhlasil, zejména pokud jde o sblížení právního základu pro boj proti podvodům poškozujícím Unii. Na rok 2013 se plánuje revize struktury výboru COCOLAF a řady stávajících expertních skupin tak, aby se zlepšilo celkové fungování skupin a bylo možné získat jasnější přehled o činnostech, do nichž je zapojena Komise (úřad OLAF) a členské státy. 4.3. Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. května 2012 o výroční zprávě za rok 2010 o ochraně finančních zájmů Společenství a boji proti podvodům Evropský parlament přijal usnesení ke zprávě Komise za rok 2010 dne 10. května 2012[52] a vznesl v něm konkrétní požadavky, připomínky a návrhy dotýkající se všech sektorů rozpočtu. Usnesení je určeno Komisi a členským státům a věnuje se celé řadě témat, například ztrátám v příjmech z cel a DPH, hlášení nesrovnalostí členskými státy ve všech odvětvích či zadávání veřejných zakázek. Parlament vyjádřil politování nad tím, že zpráva Komise nepojednává o podvodech podrobně, nýbrž se nesrovnalostmi zabývá velmi zeširoka, a kritizoval také malý počet nesrovnalostí, které hlásí některé členské státy v konkrétních odvětvích. Evropský parlament byl potěšen lepší mírou zpětného získávání finančních prostředků ve fondech politiky soudržnosti a velkým pokrokem, jehož dosáhlo Bulharsko při posilování svých vnitrostátních systémů pro kontrolu předvstupních fondů. Přivítal rovněž úspěch společné celní operace „Sirocco“ a efektivnost programu Hercule II koordinovaného úřadem OLAF. Komise předložila návaznou zprávu, v níž nastínila opatření, která budou přijata v reakci na obavy Parlamentu. Komise konkrétně poukázala na skutečnost, že zpráva založená na článku 325 se bude více zaměřovat na zevrubnou analýzu nesrovnalostí, v nichž jde o podvod, ale zdůraznila, že hlášení všech nesrovnalostí (včetně těch, kde o podvod nejde) je nutné k tomu, aby zpráva splnila své poslání, a k úplnějšímu pochopení nesrovnalostí podvodné povahy. V souladu s doporučením Parlamentu zvýšila Komise důraz na analýzu nesrovnalostí, v nichž jde o podvod, již ve zprávě za rok 2011 a v aktuální zprávě jde v tomto směru ještě dále. Co se týče obav Parlamentu, že některé členské státy hlásí u některých fondů jen málo případů podvodu nebo nehlásí vůbec žádné, Komise dotčené členské státy dále kontaktovala, aby s nimi problém neúplného hlášení projednala. Problém však částečně tkví v tom, že odhalování podvodů se musí v některých členských státech ještě zlepšit. Byla přijata řada opatření, aby se členským státům při zlepšování jejich výsledků, pokud jde o odhalování a hlášení podvodů, dostávalo instrukcí a podpory. Komise provádí audit postupů, kterými členské státy získávají zpět vyplacené prostředky, a pozastavuje platby, pokud jsou nalezeny výrazné nedostatky. Zpětné získávání poskytnutých prostředků se zlepšilo v zemědělství, částečně proto, že pokud členské státy, jež nedbale vyplatí prostředky, nezískají zpět vyplacené prostředky v patřičné lhůtě nebo v celé jejich výši, jde na jejich vrub polovina částky, kterou nelze získat zpět (pravidlo 50 %). Pro víceletý finanční rámec na období 2014–2020 navrhla Komise rovněž další posílení právního rámce. Kromě výše uvedeného nastínila Komise i opatření, jež přijme v rámci své společné strategie pro předcházení podvodům v oblasti fondů politiky soudržnosti. Součástí této strategie jsou posuzování rizik podvodu, odhalování podvodů a opatření ke zvýšení povědomí o podvodech v rámci Komise i mimo ni (v útvarech Komise odpovědných za provádění politiky soudržnosti a v členských státech). 5. Opatření přijatá členskými státy za účelem boje proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím finanční zájmy EU Členské státy Komisi každoročně oznamují hlavní opatření, která přijaly na základě článku 325 SFEU za účelem boje proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím finanční zájmy EU. V roce 2012 provedly členské státy v zájmu posílení prevence a potlačování podvodů poškozujících finanční zájmy EU nejrůznější obecná i konkrétní opatření. Z informací poskytnutých téměř polovinou členských států však vyplývá, že jejich schopnost odhalovat a stíhat podvody a prosazovat zpětné získávání vyplacených prostředků je omezená. Mezi různými členskými státy i uvnitř členských států samotných navíc existují rozdíly co do postupů, jakými jsou podvody a nesrovnalosti hlášeny. 5.1. Opatření k boji proti podvodům a jiným nesrovnalostem poškozujícím finanční zájmy EU Správní opatření hlášená členskými státy spočívají především v intenzivnějším sledování ze strany řídicích orgánů, institucí či subjektů, v přísnějším finančním auditu a v aktualizaci instrukcí nebo metodických příruček[53]. Další opatření pak směřují ke zlepšení spolupráce mezi příslušnými orgány, zvýšení kontrol[54], podpoře strategické spolupráce s Komisí při prevenci podvodů a korupce[55], poskytování školení[56] a lepšímu zabezpečení smluv[57]. Obecnější opatření se zaměřují na zlepšování zákonů o veřejných zakázkách[58] a na zpětné získávání neoprávněných plateb[59]. 5.2. Opatření k boji proti podvodům a jiným nesrovnalostem poškozujícím finanční zájmy EU v oblasti zemědělství V roce 2012 se věnovala zvláštní pozornost zemědělství. Zprávy obsahovaly informace o vyšetřování v oblasti boje proti podvodům, o legislativních a správních opatřeních a strategiích, o ukazatelích podvodů, o částkách získaných zpět v návaznosti na vyšetřování podvodů a také údaje o pověřených zaměstnancích, kteří se vyšetřováním podvodů zabývají. 5.2.1. Legislativní a správní opatření Mnoho členských států[60] informovalo v období 2011–2012 o nových legislativních a správních opatřeních, jež podstatně zlepšila předcházení podvodům a řízení rizik u zemědělských fondů. Některé členské státy ohlásily opatření, jež se u pomoci pro zemědělství dotýkají celé její správy[61]. Tato opatření se týkají především způsobilosti výdajů, kontrol na místě a auditů v případě Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova, lepšího zacílení kontrol plynoucího z posuzování rizik v režimu pro mladé zemědělce a režimu pro znevýhodněné oblasti a vylepšení certifikačního postupu díky přísnějším kontrolám. Několik členských států[62] oznámilo opatření, jež v návaznosti na revizi vnitrostátních právních předpisů a na další aktualizace režimů podpor (politiky rozvoje venkova a režimů přímé podpory) zlepšují jejich finanční kontrolu. Některé z členských států[63] informovaly o zlepšeních vnitrostátních právních předpisů nebo o sblížení s právem EU, pokud jde o postupy pro řešení nesrovnalostí, včetně definic nesrovnalosti, ohlašovacích postupů, finančních oprav nebo zpětného získávání prostředků a jasnějšího definování trestných činů podvodu a vyšetřovacích postupů. Čtyři členské státy[64] oznámily, že v zájmu usnadnění křížových kontrol zlepšují vnitrostátní rejstříky a správu dat. Další členské státy[65] uvedly, že zlepšují své systémy řízení rizik pomocí lepších organizačních struktur, systémů vnitřní kontroly a instrukcí týkajících se kontrol nebo pomocí nových analýz rizik pro účely prevence závažných a organizovaných daňových podvodů. Co se týče účelnosti a účinnosti, podle většiny členských států[66] vedla nová legislativní nebo správní opatření k lepším výsledkům, a to mimo jiné k časnějšímu odhalování, nižšímu počtu neoprávněných plateb, k častějšímu odhalování nesrovnalostí před provedením platby a k vyšší míře přijatých způsobilých výdajů. Některé země poukázaly na menší počet kontrol na místě a také na lepší využívání zdrojů díky novým analýzám rizika. Většina členských států uvedla, že podnikaly kroky ke zvýšení spolehlivosti a jednotnosti finančního vykazování. 5.2.2. Nové strategie pro prevenci a odhalování Většina členských států[67] uvedla, že v současnosti využívá jednoho nebo více z těchto prostředků: vnitrostátních strategií, regionálních strategií, strategií založených na konkrétním druhu operace pro účely zmírnění rizika a lepší prevence a lepšího odhalování podvodů v souvislosti s výdaji ze zemědělských fondů. 5.2.3. Práce s ukazateli podvodů Téměř všechny členské státy[68] uvedly, že pracují s obecnými ukazateli podvodů, např. kategoriemi nesrovnalostí, s operacemi, způsoby jednání, hospodářskými odvětvími nebo dotčenými zeměpisnými oblastmi. Většina členských států[69] navíc podle svých slov využívá i svých vlastních konkrétních ukazatelů, jakými jsou kupříkladu totožnost příjemců, transparentnost postupů, změny ve výši podpory v porovnání s předchozím hospodářským rokem, předkládání nepravdivých či podezřelých údajů nebo pokusy o zatajování informací. 5.2.4. Provádění ustanovení o ohlašování Mnohé členské státy[70] oznámily, že přijaly instrukce k rozlišování mezi podvody a jinými nesrovnalostmi a pořádaly školení zaměstnanců s cílem vyjasnit příslušné rozdíly. Tři členské státy[71] uvedly, že takové instrukce nepřijaly, jelikož stávající předpisy a postupy jsou dostačující. Z obdržených odpovědí ohledně postupů pro ohlašování podle nařízení (ES) č. 1848/2006 vyplývá, že tyto postupy se liší nejen mezi jednotlivými členskými státy, nýbrž i mezi orgány v rámci jednoho a téhož členského státu. Rozdíly uvnitř států samotných nepanují jen ve federálních státech a týkají se i jiných oblastí politiky než jen zemědělství, rybolovu či soudržnosti[72]. 5.2.5. Nedostatek statistických údajů o odhalování a trestním stíhání podvodů a o souvisejícím zpětném získávání finančních prostředků Téměř polovina členských států[73] stále poskytuje omezené informace o počtu správních kontrol a postupů, jež jsou prováděny za účelem zjišťování případů podvodů. Nejvíce vyšetřování v rámci boje proti podvodům bylo zahájeno v Bulharsku, Dánsku, Itálii, Polsku a Rumunsku. Většina členských států rovněž neposkytla dostatek údajů o počtu trestních řízení, jež byla uzavřena vydáním soudního rozsudku. Téměř polovina zemí[74] kromě toho uvedla neúplné údaje o částkách, které byly v souvislosti s podvody zpětně získány v návaznosti na správní kontroly. Ještě méně uspokojivá je pak situace, pokud jde o údaje o zpětně získaných částkách[75] a finančních sankcích vyplývajících z trestního vyšetřování. Z výše uvedeného byl vyvozen závěr, že loňská doporučení týkající se sledování výsledků trestního vyšetřování v oblasti politiky soudržnosti byla zohledněna pouze částečně. 5.3. Operace „Magna Grecia“ Italská finanční policie (Guardia di Finanza) v letech 2011 a 2012 vedla 23 vyšetřovacích řízení vůči příjemcům, jejichž projekty v jihoitalské Kalábrii byly financovány ze strukturálních fondů na období 2000–2006. Každé z těchto řízení se týkalo více než jednoho projektu. Nesrovnalosti byly nalezeny v osmnácti případech. Během uvedených vyšetřování byla provedena inspekce projektů v hodnotě 23,5 milionu EUR, z nichž téměř 16 milionů EUR bylo poznamenáno nesrovnalostmi. Třicet osob (včetně čtyř státních úředníků) bylo trestně stíháno pro podvod, pozměňování veřejnoprávních či soukromoprávních aktů, zneužívání veřejných prostředků, používání falešných faktur, ukrývání či ničení účetních dokladů a praní peněz. Italská finanční policie požádala o zabavení zboží v přibližné celkové hodnotě 4,5 milionu EUR. Vyšetřování byla výsledkem zevrubné analýzy, kterou OLAF zahájil v roce 2010 a na které se společně pracovalo po celý rok 2011 tak, aby byly upřesněny ukazatele rizik a do postupu se začlenily další údaje a také znalosti, jež má o situaci v místě Italská finanční policie. Operace ukázala, že tento novátorský přístup je účinný, neboť díky němu bylo možné se zaměřit na konkrétní příjemce splňující vytyčené ukazatele rizik. 5.4. Provádění doporučení z roku 2011 Ve zprávě o ochraně finančních zájmů Unie z roku 2011 vydala Komise členským státům několik doporučení, zejména pak v souvislosti s hlášenými podvody a jinými nesrovnalostmi, zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek, sledováním výsledků trestních vyšetřování a zlepšováním jejich statistik o podvodech. Provádění těchto doporučení, popisované v rámci vykazování v roce 2012, bylo celkově dostačující, i když na některé problémy členské státy nezareagovaly plně. Pokud jde o sdílené řízení, většina členských států uvedla, že práci v oblasti prevence a odhalování podvodů orientují podle analýzy rizik. Členské státy, které Komise požádala o vysvětlení malého množství odhalených podvodů v politice zemědělství[76] či soudržnosti[77], tento stav i nadále připisují kvalitě svých systémů pro předcházení podvodům a tomu, že samotných podvodů není mnoho. Několik členských států zlepšilo své kontrolní systémy tím, že se podle doporučení zaměřily na vysoce rizikové oblasti. Co se týče konkrétně politiky soudržnosti, Bulharsko změnilo právní předpisy, aby bylo možné provádět nové finanční inspekce zacílené na vysoce rizikové veřejné zakázky. Rumunsko v současné době testuje systém kontrol ex post za účelem hledání podvodů a střetů zájmů. Slovensko se pokusilo do své analýzy rizik zahrnout stížnosti veřejnosti a zprávy sdělovacích prostředků. Francie u politiky soudržnosti dokončila zavedení systému pro řízení nesrovnalostí. Vzhledem k tomu, že tento systém je od října 2012 plně zaveden i v Chorvatsku, kde byl přijat při přípravě na přistoupení, systém pro řízení nesrovnalostí je dnes plně funkční ve všech členských státech. Pokud jde o příjmy, mnoho členských států[78] pozitivně zareagovalo na doporučení Komise, aby se celní inspekce soustředily na vysoce rizikové dovozy, přičemž řada členských států[79] k podpoře tohoto postupu vyvíjí nové nástroje IT. U politiky soudržnosti uvedlo 74 % členských států, že podnikají opatření ke zlepšení svých řídicích a kontrolních systémů v souladu s doporučením[80]. Členské státy obecně věnují zvláštní pozornost veřejným zakázkám a způsobilosti, čímž zohledňují dřívější připomínky Komise, že tyto oblasti jsou k pochybením obzvláště náchylné[81]. Lotyšsko novelizovalo příslušné právní předpisy o veřejných zakázkách a Litva provedla změny v právních předpisech o zjišťování a klasifikaci nesrovnalostí a o zpětném získávání vyplacených prostředků. Finsko přijalo opatření ke zjednodušení kontrol způsobilosti. V posledním doporučení byly členské státy vyzvány, aby monitorovaly výsledky trestních vyšetřování a zlepšily statistiky o podvodech. Některé informace o navazujících krocích hlášených (nebo nehlášených) v letošním roce umocňují opodstatněnou obavu Komise, že tento problém musí být ještě uspokojivě vyřešen. Řecko, Maďarsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Slovensko a Spojené království zavedly či právě zavádějí IT či jiné systémy, aby statistiky o podvodech zlepšily. Ostatní země se zdají být se svými stávajícími systémy spokojeny. 6. Závěry a doporučení 6.1. Dvě tendence v politickém a praktickém vývoji V předkládané zprávě byly v boji členských států a Komise proti podvodům vypozorovány dva hlavní trendy: jeden se týká přijímání nových opatření proti podvodům a druhý dosahovaných praktických výsledků. Pokud jde o politickou stránku, Komise a členské státy podnikly v roce 2012 řadu významných iniciativ na legislativní i správní úrovni. Tento pozitivní vývoj zdůrazňuje rostoucí pozornost, kterou příslušné orgány věnují podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím finanční zájmy EU (a v případě spolufinancování i zájmy vnitrostátní). Zatímco opatření přijatá na vnitrostátní úrovni jsou již zavedena, některé iniciativy navrhované na úrovni Unie (zejména návrh směrnice o ochraně finančních zájmů EU a soubor nových pravidel pro zadávání veřejných zakázek) dosud čekají na schválení zákonodárcem, nebo se nacházejí v pokročilé fázi jednání (např. nový soubor opatření v souvislosti s finančním výhledem na období 2014–2020). Pokud jde o stránku praktickou, situace co do nesrovnalostí, jež byly v roce 2012 ohlášeny jako podvody, se zdá být v porovnání s rokem 2011 obecně stabilní, výrazně se zvýšil pouze počet případů v odvětví zemědělství. Za tímto nárůstem přitom stálo výhradně úsilí jediného členského státu (Dánska) a nárůst byl vyrovnán srovnatelným poklesem počtu případů v předvstupní oblasti. Přínos opatření přijatých v roce 2012 se projeví v budoucnosti. 6.2. Rozličné přístupy k podvodům Přístupy členských států k podvodům se stále velmi různí – zatímco skupina šesti zemí (Česká republika, Dánsko, Německo, Itálie, Polsko a Rumunsko[82]) vede ve schopnosti odhalovat podvody ve výdajové oblasti, pět dalších zemí (Belgie, Německo, Řecko, Itálie a Španělsko[83]) vede v opatřeních na straně příjmů (z tradičních vlastních zdrojů). Výsledky u zbývajících členských států jsou jednotnější spíše v oblasti příjmů než v oblasti výdajů, kde významní příjemci finančních prostředků EU (jako např. Řecko, Francie a Španělsko) vykazují k odhalování podvodů velmi omezenou schopnost. Členské státy přistupují k odhalování podvodů různě a liší se i ve způsobech, jak odhalené podvody řeší. Odlišnost jejich postojů lze přitom vysvětlit především právními a organizačními rozdíly, jež existují nejen mezi jednotlivými členskými státy, ale i mezi orgány veřejné správy v rámci jednoho a téhož státu. Doporučení č. 1 Jednotnost přístupu mezi členskými státy i v rámci členských států samotných by se zvýšila určením vnitrostátních koordinačních útvarů pro boj proti podvodům. Členské státy by proto měly, pokud tak již neučinily, urychleně jmenovat koordinační útvar pro boj proti podvodům, nebo takový útvar zřídit. 6.3. Přijetí společných pravidel v oblasti podvodů Výše sankcí za podvody jsou v současné době v některých členských států natolik nízké, že u nich nelze hovořit o vůbec žádném odstrašujícím účinku. Podvody poškozující finanční zájmy Unie zůstanou v mnoha případech nepotrestány, protože vyprší lhůta, kterou pro jejich vyšetření a trestní stíhání dovolují právní předpisy. Návrh směrnice o trestněprávní ochraně finančních zájmů EU řeší tyto problémy stanovením minimální délky časového omezení. Závažné případy podvodu by měly být trestány minimální sankcí v délce přinejmenším šesti měsíců a maximální sankcí v délce nejvýše pěti let. Doporučení č. 2 Členské státy by měly zajistit, aby sankce za podvod měly odstrašující účinek a aby vyšetřování a trestní stíhání mohlo probíhat po dostatečně dlouhou dobu. Měly by urychleně přijmout a provést směrnici o trestněprávní ochraně finančních zájmů EU. 6.4. Potvrzení nejvýznamnějších rizik Stejně jako v předchozích letech bylo jedním z hlavních problémů, které orgány zjistily ve vztahu k odhaleným podvodům, porušování pravidel pro zadávání veřejných zakázek. V omezeném počtu případů spojených s tímto druhem protiprávního jednání byla rovněž zjištěna korupce. Doporučení č. 3 V zájmu řešení zvýšeného rizika, jež bylo zjištěno v oblasti zadávání veřejných zakázek, by měl zákonodárce schválit reformní balíček týkající se směrnic o veřejných zakázkách a členské státy by tuto reformu měly urychleně provést. Oblastí, kde se odhaluje nejvyšší počet podvodů, je i nadále politika soudržnosti (zejména operační programy spojené s cílem konvergence), což je v souladu s analýzou z předchozích let. Doporučení č. 4 Vzhledem k tomu, že některé členské státy hlásí v oblasti politiky soudržnosti malé množství podvodů, Komise doporučuje zejména Řecku, Francii a Španělsku, aby intenzivněji pracovaly na jejich odhalování. Jestliže se u politiky soudržnosti vezme v úvahu období 2008–2012, až do roku 2010 byl počet odhalených podvodů vyšší u ESF než u EFRR. Počínaje rokem 2011 je tomu však naopak. Pokud jde o finanční dopad těchto případů, nejvíce dotčenými prioritními oblastmi jsou ty, v jejichž rámci se realizují největší investice – doprava, životní prostředí a investice do sociální infrastruktury. Doporučení č. 5 Příslušné orgány by měly při plánování prověrek a kontrol zvážit výsledky analýzy, které jsou zahrnuty do zprávy a připojených pracovních dokumentů. U rozvoje venkova zůstává míra odhalování podvodů v porovnání s rokem 2011 poměrně stabilní, ale je nižší než u podobných nástrojů prováděných v předchozím programovém období (v rámci strukturálních fondů a předvstupní pomoci). Orgány, jak se zdá, stále soustřeďují svou pozornost na Evropský zemědělský záruční fond. Doporučení č. 6 Členské státy by měly zintenzivnit úsilí u projektů investic do rozvoje venkova, pokud jde o rizikové prvky, na které poukázaly podobné závěry v předchozím programovém období. 6.5. Podvody jsou stále nejúčinněji odhalovány díky subjektům pro boj proti podvodům a donucovacím orgánům, … Z hlediska příjmů se pro odhalování podvodů ukázaly být důležité celní kontroly při odbavování zboží. Doporučení č. 7 Při vypracovávání strategií celních kontrol, paralelně s kontrolními celními činnostmi po propuštění zboží, by měly členské státy zajistit vybavenost účinnými systémy hodnocení rizik, jež jim rovněž umožní provádění kontrol zacílených na vysoce rizikové dovozy v době odbavování. Z hlediska výdajů je úspěšné odhalování podvodů (zejména, jde-li o veliký finanční dopad) stále do značné míry výsledkem vyšetřování, která vedou subjekty pro boj proti podvodům nebo donucovací orgány; jejich pozitivní působení je obzvláště patrné v těch členských státech, jež se pokusily navázat spolupráci mezi orgány veřejné správy primárně odpovědnými za řízení a kontrolu prostředků EU a donucovacími orgány. ... avšak roste úloha řídicích a auditních orgánů, … Odhalování podvodů orgány veřejné správy v členských státech se zlepšuje, zejména pokud jde o méně složité případy. Některé členské státy oznámily, že zavádějí prověrky a kontroly založené na analýze rizik a že k podpoře odhalování podvodů využívají nástrojů IT. Zaměřování prověrek a kontrol se zvláštním důrazem na podvody je v zájmu maximalizace účelnosti obzvláště důležité ve vztahu k nákladům, jež jsou s tímto druhem kontrol spojeny. Doporučení č. 8 Komise doporučuje, aby všechny členské státy přijaly a rozpracovaly prověrky a kontroly, a zejména aby přitom navázaly či prohloubily spolupráci mezi řídicími orgány a subjekty pro boj proti podvodům a také zlepšily analýzy rizik a nástroje IT. … zejména v souvislosti s prevencí podvodů. V aktuální době rozpočtových omezení by neměl být podceňován význam opatření pro prevenci podvodů a v návrzích předpisů pro víceletý finanční rámec 2014–2020 by měla být konkrétními ustanoveními posílena úloha řídicích orgánů, institucí a subjektů. Doporučení č. 9 Komise doporučuje, aby zákonodárce ve víceletém finančním rámci přijal ustanovení o podvodech v jejich současném znění a aby tato ustanovení byla urychleně a správně provedena na vnitrostátní úrovni. 6.6. Ochrana před neoprávněným vyplácením prostředků EU – prosazovaná pomocí stávajících preventivních a korektivních mechanismů stanovených v právních předpisech EU – je i nadále odpovídající Analýza finančních oprav a zpětného získávání prostředků potvrzuje, že všechna zavedená preventivní a korektivní opatření účinně chrání finanční zájmy EU. Uvedené mechanismy zajišťují vyplácení prostředků EU na schválené projekty, zejména pak v odvětvích, kde jsou operace předmětem spolufinancování a riziko, že prostředky nebudou získány zpět, je přeneseno na rozpočet členského státu. 6.7. Celkové závěry Nejzřejmější a nejvýznamnější problém stále spočívá v odlišných přístupech, které k podvodům zaujímají jednotlivé členské státy, což se mimo jiné ukázalo i ve statistice údajů shromážděných v reakci na konkrétní dotazník. Neuspokojivá je i nadále situace, pokud jde o monitorování výsledků soudních řízení, i přesto, že v této oblasti došlo celkově k výraznému zlepšení. Komise tak dospěla k závěru, že loňská doporučení týkající se sledování výsledků trestního vyšetřování v souvislosti s politikou soudržnosti byla zohledněna pouze částečně. Boj proti podvodům se výrazně zlepší zřízením Úřadu evropského veřejného žalobce. Tento úřad pomůže překonat omezenou kapacitu, kterou mají vnitrostátní orgány k řešení odhalených podvodů, a bude zajišťovat jednotnost a soustavnost. Úřad evropského veřejného žalobce se bude případy podvodů v rámci svých pravomocí dále systematicky zabývat, a to až do chvíle, kdy budou postoupeny soudu. Vzroste tak počet odsuzujících rozsudků a zvýší se množství zpětně získávaných finančních prostředků. Vyšší pravděpodobnost odsouzení bude odrazovat potenciální pachatele a během let se sníží počet podvodů a množství zneužitých peněz. PŘÍLOHA 1 – Nesrovnalosti, které byly ohlášeny jako podvody (Počet nesrovnalostí, které byly ohlášeny jako podvody, vyjadřuje výsledky členských států dosažené v boji proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím finanční zájmy EU a neměl by být chápán jako míra podvodů na jejich území)[84] PŘÍLOHA 2 – Nesrovnalosti, které nebyly ohlášeny jako podvody PŘÍLOHA 3 – Finanční opravy v roce 2012 provedené v rámci sdíleného řízení (v milionech EUR)[85] [1] a) Provádění článku 325 členskými státy v roce 2012; b) Statistická analýza nesrovnalostí oznámených v roce 2012 v oblasti vlastních zdrojů, přírodních zdrojů, politiky soudržnosti a předvstupních fondů; c) Doporučení navazující na zprávu Komise o ochraně finančních zájmů EU – boj proti podvodům za rok 2011; d) Metodika statistické analýzy oznámených nesrovnalostí v roce 2012; e) Roční přehled s informacemi o výsledcích programu Hercule II v roce 2012. [2] Definice lze nalézt v příloze IV (Metodika). [3] Vysoký procentní podíl částek, jichž se týkaly nesrovnalosti oznámené jako podvody, na celkových platbách v rámci předvstupní pomoci (poslední sloupec tabulky 1) je způsoben výlučně tím, že platby v této oblasti byly v roce 2012 velmi omezené (tj. 0,5 milionu EUR), jelikož programy pomoci jsou již téměř dokončeny. Podvody odhalené a oznámené v roce 2012 se týkají operací, jež byly financovány v rámci předešlých rozpočtových let. [4] Z důvodů srovnatelnosti vychází údaje za roky 2008–2011 z údajů použitých ve zprávách za dané roky. [5] Viz příloha 1. [6] Od začátku podvodného jednání do jeho odhalení průměrně uplynou dva roky a sedm měsíců. Než je nesrovnalost oznámena Komisi, uběhne v průměru dalších sedm či osm měsíců. [7] Trestný čin, který trvá delší dobu a je spáchán alespoň třemi subjekty. [8] Jednorázový trestný čin spáchaný pouze jednou osobou. [9] Jednorázový trestný čin spáchaný více než jednou osobou nebo trestný čin trvající delší dobu, avšak spáchaný jediným subjektem. [10] Podíl zjištěných podvodů je podíl celkového počtu potvrzených případů podvodu na celkovém počtu nesrovnalostí oznámených jako podvody (podezření na podvody nebo zjištěných podvodů) během pěti let. [11] Útvary Komise odpovědné za politiku soudržnosti uplatňují spolu s úřadem OLAF od roku 2008 společnou strategii pro boj proti podvodům. Hlavním cílem této strategie je posílit schopnost členských států předcházet podvodům a odhalovat je. [12] Viz poznámka pod čarou č. 3. [13] Většinou se jedná o neoprávněné částky, jež nebyly zahrnuty do certifikovaného prohlášení, takže tyto nesrovnalosti potenciálně nepředstavují ztráty pro rozpočet EU. [14] Údaje uvedené v tomto oddíle vycházejí z údajů zveřejněných v ročních účetních závěrkách Komise, tj. ve vysvětlivkách č. 6 k účetním závěrkám Unie, které dosud nebyly podrobeny auditu Evropského účetního dvora. [15] V programovém období 2007–2013 v případě významných nedostatků v řídicích a kontrolních systémech členských států nebo v případě certifikovaných výdajů spojených se závažnými nesrovnalostmi. [16] Uplatňováno ve třech případech: a) je prokázán vážný nedostatek v řídicím a kontrolním systému a nebyla přijata žádná nápravná opatření; b) certifikované výdaje jsou spojeny se závažnou nesrovnalostí nebo c) členský stát vážně porušil své řídicí a kontrolní povinnosti. [17] Finanční opravy sestávají ze tří hlavních kroků: a) projednávaná oprava: možnost změny, která dosud nebyla formálně přijata členským státem; b) potvrzená/schválená oprava: přijatá členským státem nebo rozhodnutím Komise; c) provedená oprava: finanční oprava byla provedena a neoprávněné výdaje napraveny. [18] V důsledku následných úprav právního rámce se výrazně změnila pravidla oznamování s ohledem na současné programové období. [19] Pokud jde o EFRR, na 116 případů řešených v roce 2012 připadá 69 nových přerušení plateb, o nichž bylo rozhodnuto v průběhu roku. [20] Ze 2 172 milionů EUR, jichž se týkaly finanční opravy provedené ve vztahu ke Španělsku, souviselo 90 % s programy financovanými z EFRR. [21] Hlavní pohledávka je čistá částka. [22] Pouze případy, v nichž se jedná o částku tradičních vlastních zdrojů přesahující 10 000 EUR. [23] Výpočet zohledňuje pouze uzavřené případy, u nichž se členským státům podařilo vymoci dlužné částky. [24] KOM(2011) 135 v konečném znění. [25] 2013/C 89 E/01, ISSN 1977-091X. [26] P7_TA(2013)0308. [27] COM(2012) 363 final. [28] Úmluva o ochraně finančních zájmů z roku 1995 a její protokoly z let 1996 a 1997. [29] Na základě článku 86 Lisabonské smlouvy. [30] COM(2013) 532. [31] Agentura EU pro justiční spolupráci v přeshraničních trestních věcech. [32] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru ze dne 6. června 2011 o boji proti korupci v EU – KOM(2011) 308 v konečném znění. [33] http://ec.europa.eu/anti_fraud/documents/eu-revenue/consolidated_r515_97_en.pdf. [34] Tři operace byly zaměřeny na drogy a jedna na kontrolu peněžní hotovosti. [35] CIS, FIDE, CIGINFO, MARINFO, YACHTINFO. [36] Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 6. prosince 2012 Akční plán pro posílení boje proti daňovým podvodům a únikům, COM(2012) 722 final. [37] Např. s Kanadou, Indií, Malajsií a regionem MERCOSUR. [38] S Kostarikou, Salvadorem, Guatemalou, Hondurasem, Nikaraguou a Panamou. [39] S Peru a Kolumbií. [40] Madagaskar, Mauricius, Seychely a Zimbabwe. [41] SEK(2011) 791. [42] Viz oddíl 4.1.11 níže. [43] COM(2013) 324 final. [44] Jednalo se o společnosti Philip Morris International, Inc., Japan Tobacco, British American Tobacco a Imperial Tobacco Limited. [45] Návrh směrnice o zadávání veřejných zakázek, KOM(2011) 896 v konečném znění – 2011/438(COD), a návrh směrnice o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb, KOM(2011) 895 v konečném znění 2011/439 (COD), http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/modernising_rules/reform_proposals_en.htm. [46] Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o udělování koncesí, KOM(2011) 897 v konečném znění – 2011/0437 (COD). [47] KOM(2011) 376 v konečném znění. [48] Viz oddíl 4.1.9. [49] KOM(2011) 914 v konečném znění. [50] KOM(2011) 913 v konečném znění. [51] Zřízený rozhodnutím Komise 94/140/ES ze dne 23. února 1994, ve znění ze dne 25. února 2005. [52] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2012-0196+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN. [53] Bulharsko, Česká republika, Německo, Estonsko, Řecko, Španělsko, Litva, Lucembursko, Rumunsko, Slovensko a Švédsko. [54] Německo, Irsko, Spojené království (Anglie a Skotsko). [55] Itálie. [56] Bulharsko. [57] V Dánsku používají všichni občané a všechny podniky v kontaktech s orgány veřejné správy zabezpečený digitální podpis. [58] Bulharsko, Česká republika, Lotyšsko a Polsko. [59] Belgie, Česká republika, Slovinsko a Švédsko. [60] Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Irsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko. [61] Belgie (Valonsko), Česká republika a Slovensko. [62] Irsko, Řecko, Španělsko, Itálie a Lotyšsko. [63] Irsko, Řecko, Španělsko, Itálie a Lotyšsko. [64] Německo, Lotyšsko, Maďarsko a Polsko. [65] Belgie (Valonsko), Irsko, Španělsko a Litva. [66] Belgie, Bulharska, České republiky, Řecka, Španělska, Itálie, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Rakouska, Polska, Rumunska, Slovenska, Slovinska a Spojeného království. [67] Belgie, Bulharsko, Dánsko, Německo, Estonsko, Irsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Maďarsko, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Rumunsko a Slovensko. [68] Všechny členské státy s výjimkou Lucemburska. [69] Všechny členské státy s výjimkou pěti (Belgie, Dánska, Nizozemska, Slovinska a Švédska). [70] Bulharsko, Estonsko, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Maďarsko, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko, Švédsko a Spojené království. [71] Belgie (Agentura vlámské vlády pro zemědělství a rybolov), Rakousko a Polsko. [72] Viz shrnutí informací poskytnutých členskými státy v oddíle 2.2.9 pracovního dokumentu útvarů Komise, který je věnován provádění článku 325 členskými státy v roce 2012 a je připojen k této zprávě, s. 11–12. [73] Belgie, Irsko, Řecko, Francie, Kypr, Lotyšsko, Lucembursko, Malta, Portugalsko, Finsko a Spojené království. [74] Německo, Řecko, Itálie, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko. [75] Údaje poskytlo pouze osm členských států (Bulharsko, Dánsko, Německo, Itálie, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko a Spojené království). [76] Německo, Francie, Španělsko a Spojené království. [77] Francie, Kypr, Malta a Nizozemsko. [78] Bulharsko, Česká republika, Německo, Irsko, Francie, Maďarsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Malta, Nizozemsko, Polsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko, Švédsko a Spojené království. [79] Belgie, Bulharsko, Česká republika, Francie, Maďarsko, Irsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Malta, Nizozemsko a Švédsko. [80] Belgie, Bulharsko, Česká republika, Německo, Estonsko, Řecko, Maďarsko, Kypr, Itálie, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Malta, Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Slovensko, Finsko a Švédsko. [81] Bulharsko, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Nizozemsko, Portugalsko, Polsko, Rumunsko, Slovensko a Finsko. [82] Výsledky těchto států představují 75 % všech nesrovnalostí, jež byly ohlášeny jako podvody. [83] Výsledky těchto států představují 79 % všech nesrovnalostí, jež byly ohlášeny jako podvody. [84] K částkám týkajícím se zemědělství v Nizozemsku viz oddíl 3.4.1 pracovního dokumentu útvarů Komise „Statistické hodnocení nesrovnalostí“. [85] Řádkové a sloupcové součty nemusí kvůli zaokrouhlení odpovídat sumě uvedených hodnot.