Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii /* COM/2010/0486 final - COD 2008/0183 */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 17.9.2010 KOM(2010) 486 v konečném znění 2008/0183 (COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii DŮVODOVÁ ZPRÁVA PRůBěH SCHVALOVÁNÍ NÁVRHU Datum přijetí návrhu Komisí: 17. září 2008 Datum předání návrhu Radě a Evropskému parlamentu – KOM(2008) 563 v konečném znění: 15. října 2008 (2008/0183 (CNS) Stanovisko Evropského parlamentu, první čtení: Stanovisko přijaté dne 26. března 2009 bylo potvrzeno souhrnným usnesením ze dne 5. května 2010 o důsledcích vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pro probíhající interinstitucionální rozhodovací postupy (KOM(2009) 0665). Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru: není zatím k dispozici. Na svém zasedání dne 26. března 2009 Evropský parlament ve svém legislativním usnesení schválil 425 hlasy (71 poslanců bylo proti a 62 se hlasování zdrželo) zprávu pana Siekierského obsahující 20 změn. SOUVISLOSTI NÁVRHU Nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství. Dotčené nařízení bylo později zrušeno a začleněno do nařízení, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“). Po více než dvou desetiletích se ukázalo, že intervenční zásoby, které jsou v rámci tohoto režimu poskytovány, jsou pro nejchudší osoby spolehlivým zdrojem potravinové pomoci. Po postupném rozšiřování, jež významně zvýšilo počet potřebného obyvatelstva v Unii, nutnost rozdělování potravin vzrostla. V roce 2008 tento režim využilo více než 13 milionů osob. Mezi cíle společné zemědělské politiky (SZP) podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy patří stabilizace trhů a zajištění dodávek spotřebitelům za rozumné ceny. Plány rozdělování potravin provedené v rámci tohoto režimu během let přispěly k dosažení obou cílů a díky lepšímu systému zajišťování potravin pro nejchudší osoby v Unii se ukázaly být nezbytným nástrojem, jenž přispívá k široké dostupnosti potravin v rámci Unie a zároveň snižuje intervenční zásoby. V posledních letech byla SZP významně přepracována a důraz se přesunul z hlavního cíle, kterým bylo zvýšení produktivity, ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti zemědělství. V této souvislosti byla intervence jako regulační nástroj u některých plodin, jako je olivový olej, cukr a žito, odstraněna a u zbývajících opět plní svoji původní úlohu bezpečnostní sítě. To bylo potvrzeno rozhodnutími přijatými v rámci reformy za účelem kontroly stavu SZP v roce 2009. V důsledku této skutečnosti se během let významně zvýšila míra závislosti režimu na tržních nákupech potravin. Ve svém prohlášení ze dne 4. dubna 2006 o zásobování schválených dobročinných organizací za účelem provádění evropského programu potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu vyjádřil Evropský parlament své obavy o budoucnost evropského programu potravinové pomoci určené nejchudším osobám a s vědomím nezbytnosti uspokojit jejich potravinové potřeby vyzval Komisi a Radu, aby evropský program potravinové pomoci zachovaly. Dne 22. května 2008 přijal Evropský parlament usnesení o vzrůstajících cenách v EU a v rozvojových zemích, ve kterém zdůraznil základní povahu práva na potravu a potřebu zlepšit neomezený přístup všech osob k dostatečnému množství potravin potřebnému k aktivnímu a zdravému životu. Komise si již uvědomila důležitost tohoto režimu ve sdělení „Řešení problému rostoucích cen potravin – Pokyny k opatřením EU“ ze dne 20. května 2008. Předseda Evropské komise ve svém projevu před Parlamentem dne 18. června 2008 uvedl, že Komise u této iniciativy předpokládá navýšení rozpočtu o dvě třetiny. Veřejná konzultace prostřednictvím internetu na téma programu Unie pro rozdělování potravin vyvolala značný ohlas a reakce vyjadřovaly naprostou podporu pokračování programu Unie pro rozdělování potravin. Na pravidelných setkáních byly shromážděny návrhy dobročinných organizací podílejících se na provádění režimu, jakož i vnitrostátních řídících orgánů. Tento návrh byl doplněn posouzením dopadů v podobě pracovního dokumentu útvarů Komise (SEK(2008) 2436/2). PRVKY NÁVRHU V této souvislosti Komise v roce 2008 navrhla přezkoumání programu rozdělování potravin (KOM (2008) 563 v konečném znění) na základě těchto prvků: – Dva zdroje zásobování. Potraviny by se získávaly buď z intervenčních zásob nebo na trhu. Posledně jmenovaná možnost by už nebyla limitována na situace dočasné nedostupnosti intervenčních zásob. Avšak tam, kde jsou vhodné intervenční zásoby k dispozici, byla by jejich použití dána přednost. – Širší nabídka rozdělovaných potravin a jasnější priority. Aby se zlepšila vyváženost živin u potravin poskytovaných v rámci režimu, nebyla by nabídka rozdělovaných výrobků již omezena pouze na ty, na něž se vztahuje intervence. Potravinové produkty by vybíraly orgány členských států v rámci vnitrostátních programů rozdělování potravin, v nichž by stanovily své cíle a priority rozdělování potravin nejchudším lidem a zohlednily nutriční zájmy. – Dlouhodobé hledisko. Činnosti rozdělování potravin vyžadují dlouhodobé plánování a pečlivou přípravu příslušných vnitrostátních orgánů a dobročinných organizací. Režim Unie pro rozdělování potravin by byl zřízen na tři roky, což by zvýšilo jeho efektivitu. Objem pomoci na druhý a třetí rok by byl pouze orientační a musel by být později potvrzen. Kromě toho je navrhován strop finančního příspěvku Unie. – Spolufinancování. Zavedení spolufinancování by bylo základem pro soudržnost tohoto režimu, zajistilo by řádné plánování a posílilo součinnost. Hladké zavedení a trvale vysoká míra čerpání prostředků Společenství by se zajistily nastavením podílu spolufinancování Společenství pro plán na roky 2010/12 na 75 % a na 85 % v členských státech Soudržnosti. Podíl spolufinancování Společenství by pak na roky 2013/15 činil 50 %, resp. 75 %. – Intenzivnější sledování a předkládání zpráv. Posílily by se povinnosti podávat zprávy na různých úrovních, k nimž by patřila i zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě. STANOVISKO KOMISE KE ZMěNÁM NAVRžENÝM EVROPSKÝM PARLAMENTEM Komise považuje za vhodné přijmout několik pozměňovacích návrhů znění (1, 2, 4 a 9) schválených Evropským parlamentem, protože mohou přispět k úplnějšímu popisu řady aspektů tohoto režimu, třebaže v některých případech Komise volila odlišnou formulaci. Pozměňovací návrhy 8, 11, 13 a 14 obsahují velice podstatné změny přijaté Komisí v tomto pozměněném návrhu, přestože znění, které Komise nakonec přijala, se může lišit od znění navrhovaného Evropským parlamentem. Pozměňovací návrh 8 zavádí pojem potravin pocházejících z Unie, který je v tomto pozměněném návrhu zachován jako priorita, o níž mohou rozhodnout členské státy při volbě typů rozdělovaných potravin. Pozměňovací návrh 11 stanoví povinnost míst výdeje zřetelně uvést účast Unie na programu, což Komise v tomto pozměněném návrhu zachovala spolu s prováděcími pravidly, která mají být následně přijata. Pozměňovací návrh 13 stanoví, že potravinové produkty se zakoupí v souladu s pravidly hospodářské soutěže, což je nyní v návrhu výslovně uvedeno. A konečně, pozměňovací návrh 14 požaduje náhradu nákladů na skladování potravinových produktů vzniklých charitativním organizacím, což je nyní v návrhu rovněž obsaženo. Některé pozměňovací návrhy naopak nebylo možné přijmout, protože by změnily podstatu návrhu Komise způsobem, který není v souladu s výše uvedenými cíli. Nejdůležitější z odmítnutých návrhů se týká požadavku Evropského parlamentu, aby byl režim trvale financován z rozpočtu Unie (pozměňovací návrhy 5, 10, 16, 17, 18 a 19). Komise je přesvědčena, že zavedení spolufinancování by posílilo charakter soudržnosti režimu a zároveň zajistilo lepší plánování a řízení, takže v tomto pozměněném návrhu spolufinancování ponechala. Nicméně na základě obav, který parlament v této otázce projevil, Komise v tomto pozměněném návrhu výrazně snížila podíl spolufinancování jednotlivými státy na 10 % pro členské státy Soudržnosti a na 25 % pro ostatní členské státy a na rozdíl od původního návrhu by tento podíl zůstával stále stejný. SOULAD SE SMLOUVOU O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE Smlouva o fungování Evropské unie jasně stanoví rozdíl mezi na jedné straně pravomocí přenesenou na Komisi podle článku 290 za účelem přijímání nelegislativních aktů (aktů v přenesené pravomoci), kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné, a na druhé straně pravomocí svěřenou Komisi podle článku 291 za účelem přijímání prováděcích aktů. Ve skutečnosti jsou za provedení právně závazných aktů Evropské unie odpovědné členské státy, avšak jsou-li pro provedení právně závazných aktů Unie nezbytné jednotné podmínky, Komise tyto akty přijme formou prováděcích aktů. Soulad tohoto režimu distribuce potravin nejchudším osobám s novými pravidly Smlouvy spočívá v rozhodovacím postupu, v němž se nyní určí, zda prováděcí pravidla přijatá Komisí k zajištění hladkého provedení opatření jsou prováděcí akty nebo akty v přenesené pravomoci. Tento pozměněný návrh obsahuje všechny podstatné prvky, obecné zásady a programová pravidla režimu, která jsou tak stanovena normotvůrcem. V souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie pověří normotvůrce Komisi doplněním nebo změnou některých prvků, které nejsou podstatné, jsou však nezbytné pro správné fungování režimu. Tento pozměněný návrh stanoví, že Komise formou aktů v přenesené pravomoci přijme metodu výpočtu veškerých přidělených prostředků včetně rozdělení intervenčních zásob a finančních prostředků, stanovení účetní hodnoty produktů pocházejících z intervenčních skladů a metody přerozdělení prostředků na základě možných revizí plánu. Komise by měla přijmout ustanovení požadující používání nabídkového řízení pro všechny činnosti související s prováděním plánů, ustanovení o jistotách složených žadateli a pravidla o sankcích a sníženích, které budou moci členské státy uplatňovat v případě nedodržení lhůty či jiných nedostatků. Podle článku 291 Smlouvy o fungování Evropské unie za provádění právně závazných aktů Unie přijatých normotvůrci odpovídají členské státy. Zdá se však, že je nezbytné zajistit jednotné provádění režimu ve všech zúčastněných členských státech, aby se zabránilo riziku nesprávného provedení nebo diskriminace. Z tohoto důvodu normotvůrce v tomto pozměněném návrhu svěřuje Komisi prováděcí pravomoc přijímat prováděcí pravidla a postupy, přijímat a případně revidovat plány, stanovit další prvky, které mají být zahrnuty v tříletých plánech, postupy a lhůty pro stažení, formát výročních zpráv o provádění a vnitrostátních programů rozdělování potravin, pravidla pro náhradu nákladů včetně lhůt a finančních stropů, podmínky nabídkového řízení a podmínky vztahující se na potravinové produkty a jejich dodávky, minimální požadavky na kontrolní programy, jednotné podmínky platby, včetně úkolů, které mají plnit intervenční agentury v členských státech, a prováděcí pravidla týkající se povinnosti uvést účast Unie v tomto režimu jak na obalech, tak v místech výdeje. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY Navrhovaná pravidla jsou určena k provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii. Nový režim bude spolufinancován Unií; proto je nezbytná změna čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005. Návrh obsahuje roční finanční strop 500 milionů EUR pro spolufinancování režimu z prostředků Unie. POZMěNěNÝ NÁVRH S ohledem na čl. 293 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je dále uveden pozměněný návrh Komise. 2008/0183 (COD) Pozměněný návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám ve Společenství EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této Smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[1], poté, co postoupily návrh vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[3], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: 1. Nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství[4], následně zrušené a zahrnuté do nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“)[5], stanovilo spolehlivý režim rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii na více než dvacet let a úspěšně přispělo k soudržnosti regionů EU, neboť oslabilo ekonomické a sociální nerovnosti. 2. K cílům společné zemědělské politiky (SZP) podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy patří vedle stabilizace trhů potřeba zajistit, aby se dodávky dostaly ke spotřebitelům za rozumné ceny. Režim rozdělování potravin během let přispěl k dosažení obou cílů a díky zlepšení nedostatečného zajišťování potravin pro nejchudší osoby v Unii se ukázal být nezbytným nástrojem, jenž přispívá k široké dostupnosti potravin v rámci Unie a zároveň snižuje intervenční zásoby. Režim potravinové pomoci EU nejchudším osobám by měl pokračovat, aby bylo zaručeno dosažení cílů SZP a cílů soudržnosti. 3. Evropský parlament ve svém prohlášení ze dne 4. dubna 2006 o zásobování schválených charitativních organizací za účelem provádění Evropského programu potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu[6] uvedl, že Evropský program potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu se osvědčil a stal se pro miliony Evropanů životně důležitým. Navíc vyjádřil své obavy o budoucnost Evropského programu potravinové pomoci určené nejchudším osobám a s vědomím nezbytnosti uspokojit jejich potravinové potřeby vyzval Komisi a Radu, aby mimo jiné evropský program potravinové pomoci zachovaly. 4. Postupné rozšiřování Unie zvýšilo potenciální počet příjemců režimu potravinové pomoci. Nestálost cen potravin současně nepříznivě ovlivnila zajišťování potravin pro nejchudší osoby a v určitých obdobích zvýšila náklady na poskytování potravinové pomoci. Proto režim, který byl původně vytvořen nařízením (EHS) č. 3730/87 a nově podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 , nabyl během let na významu. Je tedy nezbytné v režimu na úrovni Unie pokračovat a podle měnící se situace na trhu jej dále upravovat. 5. Stávající režim rozdělování potravin spočívá v rozdělování výrobků z intervenčních zásob Unie, dočasně doplňovaných tržními nákupy. Následné reformy SZP a příznivý vývoj cen nicméně vyústily v postupné snížení intervenčních zásob a sortimentu dostupných výrobků. V důsledku této skutečnosti by se zdrojem zásob pro dotčený režim měly rovněž stát tržní nákupy, aby vhodným způsobem doplňovaly intervenční zásoby tam, kde nejsou dostupné. 6. Režim Unie nemůže být jediným řešením rostoucí potřeby potravinové pomoci v Unii. Pro zajišťování potravin nejchudším osobám jsou stejně důležité vnitrostátní politiky prováděné veřejnou správou a mobilizace občanské společnosti, včetně místních iniciativ. Režim Unie se silným prvkem soudržnosti však může posloužit jako model rozdělování potravin nejchudšímu obyvatelstvu, zejména v méně rozvinutých oblastech, může pomoci vytvořit součinnost a povzbudit veřejnost a soukromé iniciativy, jejichž cílem je lepší zajišťování potravin pro potřebné obyvatele. Vzhledem ke geografickému rozptýlení omezených dostupných intervenčních zásob v členských státech může dále přispět k jejich lepšímu využití. Režim Unie by se tedy neměl dotknout žádné podobné vnitrostátní politiky. 7. V zájmu řádného rozpočtového řízení je třeba stanovit pevný strop podpory Unie. Za účelem plného využití soudržného rozměru režimu Unie a posílení takto vytvořené součinnosti a za účelem zajištění řádného plánování by se dále mělo zajistit, aby členské státy spolufinancovaly program rozdělování potravin. Měly by být zajištěny maximální podíly spolufinancování Unie a finanční příspěvek Unie by měl být přidán na seznam opatření způsobilých pro financování z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) stanovených v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky[7]. 8. Podíl příspěvku z EZZF by měl být nastaven tak, aby odrážel situaci v členských státech, jež jsou pro financování z Fondu soudržnosti na období 2007–2013 způsobilé, jak je uvedeno v příloze I rozhodnutí Komise 2006/596/ES[8], aby se posílila ekonomická a sociální soudržnost Společenství. 9. Zkušenosti prokázaly, že pokud jde o řízení režimu rozdělování potravin, jsou nezbytná jistá zlepšení, zejména je třeba členským státům a určeným organizacím poskytnout dlouhodobý výhled prostřednictvím víceletých plánů . Komise by tedy měla pro provedení režimu stanovit tříleté plány založené na žádostech členských států, které sdělí Komisi, a na ostatních informacích, jež budou považovány za důležité. Členské státy by měly založit své žádosti na potravinové produkty na vnitrostátních programech rozdělování potravin a stanovit své cíle a priority pro rozdělování potravin těm nejchudším osobám při zohlednění nutričních hodnot. V této souvislosti by bylo vhodné, aby členské státy měly možnost dát přednost výrobkům pocházejícím z Unie. A konečně, v zájmu náležitého krytí nákladů spojených s prováděním plánu je třeba stanovit, že členské státy se mohou rozhodnout, že z prostředků, jež jsou k dispozici v rámci plánu, nahradí některé náklady vzniklé určeným organizacím v souvislosti se správou, dopravou a skladováním. 10. K účinnému provádění tříletých plánů je zapotřebí ověření, pokud jde o povinnosti, na patřičné úrovni. Členské státy by proto měly vykonávat odpovídající správní a fyzické kontroly a udělovat sankce, jestliže dojde k nesrovnalostem, aby se zajistilo provádění tříletého plánu v souladu s platnými pravidly. 11. Článek 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 svěřuje Komisi pravomoci k provádění některých ustanovení uvedeného článku. 12. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost je tak třeba uvést pravomoci Komise, které jsou jí svěřeny k provádění režimu podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007, do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). 13. Komise by měla mít pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy za účelem doplnění nebo změny některých nepodstatných prvků článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007. Je třeba určit prvky, na které se tato pravomoc vztahuje, a rovněž podmínky, kterým toto přenesení podléhá. 14. Aby bylo možno zajistit jednotné používání článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007 ve všech členských státech, měla by být Komise podle článku 291 Smlouvy pověřena přijímáním prováděcích aktů. Opatření nezbytná pro toto jednotné používání by měla být přijata Komisí formou prováděcích aktů v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XX/XXXX o … 15. V zájmu účinnosti a transparentnosti přijímání tříletých plánů by Komise měla přijmout postupy pro přijímání a revizi plánů formou prováděcích aktů. Ze stejného důvodu by se přijetí a případně přezkum tříletého plánu měly rovněž provést formou prováděcích aktů. 16. Aby Komise zajistila členským státům soudržný a účinný rámec pro účast na režimu a jeho provádění, měla by přijmout prováděcí akty pro určení dalších prvků, které mají být zahrnuty v tříletém plánu, pravidla pro dodávky produktů a postupy a lhůty pro stažení intervenčních produktů včetně převodů mezi členskými státy. 17. V zájmu zajištění srovnatelnosti informací předkládaných členskými státy by Komise měla přijmout formou prováděcích aktů pravidla pro formát vnitrostátních programů rozdělování potravin a výročních zpráv o provádění. 18. Členské státy by měly mít možnost uznat v rámci programu za způsobilé některé výdaje dobročinných organizací. S cílem zajistit, že tato možnost bude jednotně uplatňována ve všech členských státech, Komise by měla přijmout prováděcí akty stanovující společná prováděcí pravidla pro náhradu uvedených nákladů, včetně lhůt a finančních stropů. 19. Protože je třeba zajistit, aby byla nabídková řízení vyhlašována v souladu s jednotnými pravidly ve všech členských státech, měla by Komise přijmout prováděcí akty pro podmínky, které se na tato řízení vztahují, a pro podmínky platné pro potravinové produkty a jejich dodávky. 20. Pro zajištění harmonizované úrovně fungování různých prvků monitorovacího systému by Komise měla přijmout prováděcí akty stanovící povinnosti členských států v oblasti kontroly. 21. Aby bylo možno zajistit, že provádění plánu orgány členských států probíhá jednotným způsobem, a usnadnit jim vzájemnou spolupráci, měla by Komise přijmout prováděcí pravidla, jimiž stanoví postupy a lhůty pro platby, včetně omezení podpory v případě jejich nedodržení, účetní ustanovení a úkoly, které mají plnit vnitrostátní intervenční subjekty, včetně převodů mezi členskými státy. 22. Nařízení (ES) č. 1290/2005 a nařízení (ES) č. 1234/2007 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 V čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 se doplňuje nové písmeno g), které zní: „g) finanční příspěvek Unie na režim rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007.“ Článek 2 Nařízení (ES) č. 1234/2007 se mění takto: 1) Vkládá se nový článek 4a, který zní: „Článek 4a [Přijetí aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů] Jsou-li Komisi svěřeny pravomoci přijmout akty v přenesené pravomoci, jedná v souladu s postupem uvedeným v článku 196 a . Jsou-li Komisi svěřeny pravomoci přijmout prováděcí akty, jedná v souladu s postupem uvedeným v článku 196 b .“ 2) V části II hlavě I kapitole 1 oddílu II se pododdíl IV mění takto: a) Článek 27 se nahrazuje tímto: „Článek 27Režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii 1. Zřizuje se režim, v jehož rámci mohou organizace určené členskými státy rozdělovat potravinové produkty nejchudším osobám v Unii. Za tímto účelem mohou být použity produkty z intervenčních zásob, nebo pokud intervenční zásoby vhodné pro režim rozdělování potravin nejsou k dispozici, nakoupí se potravinové produkty na trhu. Pro účely režimu uvedeného v prvním pododstavci se „nejchudšími osobami“ rozumí fyzické osoby, a to jak jednotlivci, rodiny nebo skupiny složené z těchto osob, jejichž sociální a finanční závislost je zaznamenána nebo uznána na základě kritérií způsobilosti přijatých příslušnými vnitrostátními orgány, nebo je takto posuzována na základě kritérií užívaných určenými organizacemi a schválených uvedenými příslušnými orgány. 2. Členské státy, které si přejí účastnit se režimu uvedeného v odstavci 1 předloží Komisi programy rozdělování potravin, které obsahují: a) podrobné údaje o jejich hlavních rysech a cílech; b) určené organizace; c) žádosti o množství potravinových produktů, které mají být rozděleny během tříletého období a další důležité informace. Členské státy vybírají potravinové produkty na základě objektivních kritérií, včetně nutričních hodnot a vhodnosti pro rozdělování. Za tímto účelem mohou členské státy dát přednost potravinovým produktům pocházejícím z Unie. 3. Na základě žádostí oznámených členskými státy podle odst. 2 prvního pododstavce a dalších informací, které jsou považovány za důležité, Komise přijme tříletý plán.Každý tříletý plán stanoví finanční částky na jeden rok, které Unie přidělí každému členskému státu, a minimální roční příspěvky členských států. Přidělení prostředků na druhý a třetí rok programu je orientační.Členské státy, které se režimu účastní, každoročně potvrdí žádosti uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. c). Na základě těchto potvrzení Komise každý následující rok v rámci prostředků, jež jsou v rozpočtu s konečnou platností vyčleněny, rozhodne o definitivním přidělení prostředků.Nejsou-li produkty obsažené v tříletém plánu k dispozici z intervenčních zásob v členském státě, v němž jsou požadovány, tříletý plán stanoví možnost je převést z členských států, které je ze svých intervenčních zásob mohou poskytnout.Tříletý plán může být revidován na základě případných změn, které mají vliv na jeho provádění. 4. Organizacemi určenými členskými státy podle odstavce 1 nemohou být obchodní podniky.Potravinové produkty se těmto organizacím přenechávají zdarma.Rozdělování potravinových produktů nejchudšímu obyvatelstvu se uskutečňuje: a) zdarma nebo b) za cenu, která v žádném případě nepřekročí částku odůvodněnou náklady vzniklými určeným organizacím při této činnosti, jež se liší od nákladů, jež mohou být uhrazeny podle odst. 7 druhého pododstavce písm. a) a b). 5. Členské státy, které se režimu účastní, a) předloží Komisi roční zprávu o provádění režimu; b) včas Komisi informují o změnách, které mají na provádění programů rozdělování potravin vliv. 6. Unie spolufinancuje způsobilé náklady v rámci režimu. Toto spolufinancování nesmí a) přesáhnout v rozpočtovém roce částku v celkové výši 500 milionů EUR ani b) překročit 75 % způsobilých nákladů, nebo 90 % způsobilých nákladů v členských státech, jež jsou způsobilé pro financování z Fondu soudržnosti na období 2007–2013 podle přílohy I rozhodnutí Komise 2006/596/ES*. 7. Způsobilé náklady v rámci režimu jsou: a) náklady na produkty pocházející z intervenčních zásob; b) náklady na produkty zakoupené na trhu a c) v případě potřeby náklady na přepravu produktů z intervenčních zásob mezi členskými státy. V rámci finančních prostředků vyčleněných na provádění tříletého plánu v každém členském státě uznají příslušné vnitrostátní orgány za způsobilé a) náklady na přepravu potravinových produktů do skladů určených organizací; b) tyto náklady vzniklé určeným organizacím, pokud přímo souvisejí s prováděním plánu: i) administrativní náklady, ii) náklady na přepravu mezi sklady určených organizací a místy konečného výdeje a iii) náklady na skladování. 8. Členské státy provádějí správní a fyzické kontroly s cílem zajistit provádění plánu v souladu s platnými pravidly a stanoví sankce pro případ nesrovnalostí. 9. Na obalech potravin rozdělovaných v rámci plánu a v místech výdeje je jasně uvedeno označení „Pomoc Evropské unie“ spolu se znakem Evropské unie. 10. Režimem Unie není dotčený žádný vnitrostátní režim, jehož prostřednictvím jsou v souladu s právními předpisy Unie rozdělovány potravinové produkty nejchudším osobám. * Úř. věst. L 243, 6.9.2006, s. 47.“ b) Doplňují se nové články 27a a 27b, které znějí: „Článek 27a Prvky režimu rozdělování potravin, které nejsou podstatné 1. V zájmu účinného využívání rozpočtu vyčleněného na režim podle článku 27 Komise formou aktů v přenesené pravomoci určí metody výpočtu celkových vyčleněných prostředků, včetně distribuce intervenčních produktů a finančních prostředků na zakoupení potravinových produktů na trhu mezi členskými státy. Rovněž stanoví účetní hodnotu produktů pocházejících z intervenčních zásob a metodu pro přerozdělování prostředků mezi členskými státy na základě revize tříletého plánu. 2. V zájmu účinného a efektivního využívání rozpočtu vyčleněného na režim v souladu s článkem 27 a v zájmu ochrany práv a povinností hospodářských subjektů Komise formou aktů v přenesené pravomoci přijme ustanovení požadující používání nabídkového řízení pro všechny činnosti související s prováděním programů rozdělování potravin, ustanovení o jistotách, které mají účastníci nabídkového řízení složit , a ustanovení o sankcích, sníženích a vyloučeních, které mají použít členské státy, zejména pokud jde o nedodržení lhůt pro stažení produktů z intervenčních zásob a v případě závažných nedostatků nebo nesrovnalostí v provádění tříletého plánu. Článek 27b Jednotné provádění režimu rozdělování potravin 1. Komise formou prováděcích aktů přijme ustanovení pro jednotné provádění tříletého plánu a vnitrostátních programů rozdělování potravin uvedených v článku 27. Uvedené akty se týkají: a) prováděcích pravidel a postupů pro přijetí a revizi tříletých plánů, včetně platných lhůt; b) přijetí tříletých plánů a jejich revizí a prostředků, jež jsou v rozpočtu s konečnou platností vyčleněny, uvedených v čl. 27 odst. 3 třetím pododstavci; c) ustanovení o dalších prvcích, které tříleté plány musí obsahovat, pravidel pro dodávky potravinových produktů a postupů a lhůt pro stažení intervenčních produktů a převodu mezi členskými státy; d) ustanovení o formátu výročních zpráv o provádění a vnitrostátních programů rozdělování potravin; e) prováděcích pravidel pro náhradu nákladů podle čl. 27 odst. 7 druhého pododstavce, včetně finančních stropů a lhůt; f) jednotných podmínek nabídkového řízení, včetně podmínek vztahujících se na potravinové produkty a jejich dodávky; g) ustanovení o správních a fyzických kontrolách vykonávaných členskými státy; h) jednotných ustanovení o postupech a lhůtách pro platby a o jejich snížení v případě nedodržení, účetních ustanovení a postupů pro převody mezi členskými státy, včetně popisu úkolů, které plní dotyčné vnitrostátní intervenční subjekty; i) jednotných podmínek pro provádění čl. 27 odst. 9.“ 3) V článku 43 se zrušují písmena g) a h). 4) V článku 184 se doplňuje nový bod 9, který zní: „9) nejpozději do 31. prosince 2014 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii podle článku 27 a všechny příslušné návrhy.“ 5) V části VII kapitole I se doplňují články 196 a a 196 b , které znějí: „Článek 196a Akty v přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v tomto nařízení je svěřena Komisi na dobu neurčitou. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu i Radě. 2. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v odstavci 1 kdykoli zrušit. Orgán, který zahájil interní postup rozhodování, zda zrušit přenesení pravomoci, se před přijetím konečného rozhodnutí snaží informovat v přiměřené lhůtě druhý orgán a Komisi o přenesených pravomocích, jež by mohly být zrušeny, včetně důvodů takového zrušení. Rozhodnutí o zrušení ukončuje přenesení pravomocí vyjmenovaných v daném rozhodnutí. Nabývá účinku okamžitě nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Neovlivní platnost již platných aktů v přenesené pravomoci. Zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie . 3. Evropský parlament a Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o jeden měsíc. Pokud do konce této lhůty Evropský parlament ani Rada proti aktu v přenesené pravomoci námitky nevysloví, zveřejní se v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupí v platnost dnem stanoveným v tomto věstníku. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomily Komisi o svém záměru námitky nevznášet. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost v případě, že proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán vyslovující námitky proti aktu v přenesené pravomoci vysvětlí důvody takového jednání. Článek 196b Prováděcí akty [Bude doplněno po přijetí nařízení, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým se provádí kontrola uvedená v čl. 291 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, které je v současné době projednáváno v Evropském parlamentu a Radě.] Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se na tříletý plán zahájený dne 1. ledna 2012 nebo později. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V […]. Za Evropský parlament Za Radu FINANČNÍ VÝKAZ | Fichefin/478963rev1 (EM/tm) 6. 5. 2010.1 | DATUM: 15/07/2010 | 1. | ROZPOČTOVÁ POLOŽKA: 05 02 04 01 | PROSTŘEDKY: 500 mil. EUR v rozpočtu na rok 2010 500 mil. EUR v rozpočtu na rok 2011 | 2. | NÁZEV: Pozměněný návrh Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/…., kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky a nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), pokud jde o rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii. | 3. | PRÁVNÍ ZÁKLAD: Článek 43 Smlouvy o fungování Evropské unie. | 4. | CÍLE: Navrhovaná pravidla jsou určena k provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii. | 5. | FINANČNÍ DOPADY | OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) | BĚŽNÝ FINANČNÍ ROK (v milionech EUR) | NÁSLEDUJÍCÍ FINANČNÍ ROK (v milionech EUR) | 5.0 | VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU ES (NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÉ | 500 | - | - | 5.1 | PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE ES (DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ | - | - | - | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAJE | 500 | 500 | 5.1.1 | ODHADOVANÉ PŘÍJMY | - | - | - | - | 5.2 | METODA VÝPOČTU: - | 6.0 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z PROSTŘEDKŮ ZAČLENĚNÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE | 6.1 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE | 6.2 | BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? | ANO NE | 6.3 | BUDE POTŘEBA ZAČLENIT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? | ANO NE | POZNÁMKY: Nový režim bude spolufinancován Unií. Návrh obsahuje roční finanční strop ve výši 500 milionů EUR. | [1] Úř. věst. C […], […], s. […]. [2] XX [3] Úř. věst. C […], […], s. […]. [4] Úř. věst. L 352, 15.12.1987, s. 1. [5] Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1. [6] Úř. věst. C 293 E, 2.12.2006, s. 170. [7] Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1. [8] Úř. věst. L 243, 6.9.2006, s. 47.