[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.7.2007 KOM(2007) 401 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ , EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o přezkumu trhů podle předpisového rámce EU (2. zpráva)Upevnění vnitřního trhu elektronických komunikací{ SEK(2007) 962} SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ , EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ o přezkumu trhů podle předpisového rámce EU (2. zpráva) Upevnění vnitřního trhu elektronických komunikací (Text s významem pro EHP) OBSAH 1. Úvod 3 2. Přehled postupu podle článku 7 3 3. Vnitřní trh elektronických komunikací 4 4. Zkušenosti získané z oznámení 5 4.1. Vymezení a analýza trhu 5 4.2. Nápravná opatření 6 4.2.1. Trhy pro maloobchodní přístup k pevné síti 6 4.2.2. Trhy s pevným a mobilním ukončením 7 4.2.3. Trhy s velkoobchodními širokopásmovými službami (přístup k bitovému toku a zpřístupnění účastnického vedení) 8 5. Vývojové tendence postavení v hospodářské soutěži na analyzovaných trzích 9 5.1. Trhy s maloobchodním voláním a pronajatými okruhy 9 5.2. Trhy s velkoobchodními tranzitními službami a propojovacími segmenty pronajatých okruhů 10 5.3. Velkoobchodní přístup k mobilním službám a původ volání 10 5.4. Velkoobchodní trh přenosových služeb 11 6. Průřezová témata 11 6.1. Zjednodušení procesů 11 6.2. Zpožděné přijetí konečných opatření a provádění nápravných opatření. 12 6.3. Uplatňování článku 5 přístupové směrnice 13 7. Závěr 13 ÚVOD Vytvoření otevřeného a konkurenceschopného vnitřního trhu elektronických komunikací v rámci jednotného evropského informačního prostoru zůstává pro Evropu stále výzvou. Vytvoření předpisového rámce bylo pro občany a podniky velkým přínosem jednak díky snížení cen, ale také zvýšenou možností výběru a vytvořením rovných podmínek v rámci celé EU. Využívání potenciálu vnitřního trhu v plném rozsahu naopak stále brání různé překážky.[1] Toto sdělení se zaměřuje na zkušenosti získané při přezkumu trhu a klade důraz významné vývojové trendy a otázky. Doplňuje výroční zprávu o i2010[2] a 12. zprávu o provádění[3]. Kromě toho přispívá k přezkumu předpisového rámce, který Komise navrhne Radě a Evropskému parlamentu ve druhé polovině roku 2007. Prokazuje, že konzultační mechanismus podle článku 7 rámcové směrnice[4] výrazně přispívá k ucelené realizaci předpisového rámce, a to zejména z hlediska vymezení a analýzy trhu. Současně ukazuje, že v mnoha oblastech, např. při ukládání nápravných opatření, existuje prostor pro zvýšení účinnosti nařízení a pro zlepšení soudržnosti nápravných opatření v rámci celé EU, což přispěje k dotvoření vnitřního trhu elektronických komunikací. Přehled postupu podle článku 7 Hlavními cíli předpisového rámce, který vstoupil v platnost v roce 2003, jsou podpora konkurence, investic a inovace v rámci vnitřního trhu elektronických komunikací v zájmu spotřebitelů a konkurenceschopnosti v této oblasti. Při přibližování se těmto cílům má nepostradatelnou úlohu konzultační mechanismus. Regulační rozhodnutí přijímají vnitrostátní regulační orgány, na úrovni EU však cíle vnitřního trhu chrání mechanismus přezkumu. Tato úloha Komise podle článku 7 rámcové směrnice je rozhodujícím činitelem při: i) zajišťování jednotné regulace v celé EU, ii) omezování regulace na trhy, které by nebyly konkurenceschopné bez regulačního zásahu a iii) zvyšování transparentnosti regulačního procesu. Podle článku 7 rámové směrnice musejí být návrhy opatření, které vnitrostátní regulační orgány hodlají učinit v souvislosti s přezkumem trhu, oznámeny Komisi a vnitrostátním regulačním orgánům ostatních členských států. Komise může vnitrostátní regulační orgán požádat, aby návrh regulačního opatření stáhl, pokud jej nepovažuje za slučitelný s právními předpisy Společenství, a to zejména z hlediska vymezení trhu a/nebo analýzy významných tržních sil. O stažení Komise dosud požádala v pěti případech. Kromě toho se ve 28 případech vnitrostátní regulační orgány samy rozhodly vzít zpět svá oznámení. Komise a ostatní vnitrostátní orgány mohou rovněž podávat připomínky k uložení nápravných opatření, které oznamující vnitrostátní regulační orgán zohlední v největším možném rozsahu. Dosud bylo Komisi oznámeno více než 600 regulačních opatření, což znamená, že první kolo přezkumů 18 trhů uvedených v doporučení Komise 2003/311/ES[5] je téměř dokončeno. Podrobnější přehled postupu je uveden v příloze I tohoto sdělení. Vnitřní trh elektronických komunikací Řada operátorů funguje ve více zemích[6], většina trhů v odvětví elektronických komunikací je však vnitrostátních. Operátoři, kteří se snaží poskytovat podobné služby v rámci celé Evropy, a to především nadnárodním firemním zákazníkům, a zjednodušit postupy při prodeji a uvádění na trh, jsou v členských státech závislí na zhruba stejných velkoobchodních vstupech[7]. Z dosud obdržených oznámení vyplývá, že uložená nápravná opatření nejsou vždy tak účinná, jak by mohla být, a že regulace není v rámci EU vždy jednotná, a to ani v případech, kdy jsou tržní podmínky podobné. Tržní subjekty, které hodlají svoji činnost provozovat v několika členských státech, se někdy musejí přizpůsobit různým regulačním prostředím. Aby mohlo evropské odvětví elektronických komunikací plně využívat potenciál vnitřního trhu, měly by být učiněny další kroky k zajištění účinné regulace ve všech členských státech a k odstranění nesrovnalostí mezi právními úpravami v jednotlivých členských státech. Bez důsledné předběžné regulace budou operátoři, zejména ti, kteří provozují činnost v několika členských státech, čelit obtížím při uvádění svých nabídek v rámci Evropy. Nedostatek jistoty v oblasti regulace by mohl nepříznivě ovlivnit rozvoj odvětví elektronických komunikací v EU[8]. Během veřejných konzultací k přezkumu předpisového rámce EU[9] pro sítě a služby elektronických komunikací bylo navrženo, aby Komise měla při důsledném uplatňování nápravných opatření[10] silnější postavení. Zkušenosti získané z oznámení Předpisový rámec pro sítě a služby elektronických komunikací vychází z regulace trhů, nikoli z regulace technologií. Tyto trhy jsou vymezeny a analyzovány v souladu se zásadami právních předpisů o hospodářské soutěži. Pokud daný trh připadá v úvahu pro předběžnou regulaci a vnitrostátní regulační orgán zjistí, že více podniků na daném trhu disponuje významnou tržní silou neboli „VTS“ (postavení odpovídající „dominantnímu postavení“ podle právních předpisů o hospodářské soutěži), musí zavést vhodný právní předpis. Naopak se takovýto předpis nesmí uložit nebo musí být stávající předpis stažen na trzích, kde nebyl žádný podnik disponující významnou tržní silou zjištěn. Tato kapitola se zabývá vývojovými tendencemi při vymezování trhu a analýze a zdůrazňuje určité nedůslednosti a rozdíly v uplatňování nápravných opatření, které stále přetrvávají a ohrožují vnitřní trh. Je doplněna pracovním dokumentem Komise přiloženým k tomuto sdělení, v němž je uveden podrobný přehled. Vymezení a analýza trhu První sdělení o přezkumech trhů[11] zdůraznilo, že díky zapojení Komise do těchto činností došlo ke značnému sjednocení postupů, pokud jde o vymezení a analýzu trhu. Zkušenosti získané z oznámení následně ukazují, že je tomu tak i nadále. Podle předpisového rámce pro elektronické komunikace musejí být trhy vymezeny v souladu s právní předpisy o hospodářské soutěži a s největším možným ohledem na zásadu technologické neutrality. Od prvního sdělení o přezkumech trhů zaručuje postup podle článku 7 v kombinaci s doporučením o relevantních trzích, že vnitrostátní regulační orgány vymezují trhy obdobným způsobem, a to i pokud jde o trhy zahrnující nové technologie, např. vysokorychlostní širokopásmové služby založené na technologii VDSL. Komise dospěla k závěru, že pouhá modernizace stávajících služeb poskytovaných prostřednictvím nových technologií nepředstavuje sama o sobě nový trh[12]. Komise rovněž vydala pokyny k zahrnutí pronajatých okruhů které používají alternativní rozhraní, např. ethernet, do trhů s velkoobchodními pronajatými okruhy[13]. Pokud jde o významné tržní síly, musejí vnitrostátní regulační orgány v souladu se zásadami právních předpisů EU o hospodářské soutěži a s největším možným ohledem na pokyny k významným tržním sílám[14] posoudit, zda daný podnik zaujímá na příslušném trhu dominantní postavení. Až na výjimky je vysoký tržní podíl (nad 50 %) sám o sobě důkazem existence dominantního postavení, přičemž tržní podíl nad 40 % bývá v souvislosti s významnou tržní silou obvykle důvodem zvýšené pozornosti. Podle judikatury může zahrnutí vázaných prodejů do relevantního trhu záviset na tom, zda bude provoz dosažený dceřinou společností daného podniku v případě zvýšení či snížení tržních cen zpřístupněn na velkoobchodním trhu. Další faktory související s analýzou významných tržních sil zahrnují tržní dynamiku, ovládání infrastruktury, kterou nelze snadno zdvojit, překážky pro vstup a potenciální konkurenci. Nápravná opatření Pokud podnik disponuje na daném trhu významnou tržní silou, příslušný vnitrostátní regulační orgán musí uložit regulační povinnosti, které jsou vhodné pro nápravu zjištěného problému s hospodářskou soutěží. Pokud jde o výběr nápravných opatření, Komise zjišťuje, že jeho výsledky v EU jsou méně jednotné než při vymezování trhu a analýze významných tržních sil. Rozdíly mezi nápravnými opatřeními nebyly vždy odůvodněny odlišnými tržními podmínkami či jinými oznámenými specifiky. Kromě toho nebylo pokaždé zvoleno nejúčinnější nápravné opatření. Následující oddíly se zabývají hlavními problematickými oblastmi. Trhy pro maloobchodní přístup k pevné síti Na trhu pro maloobchodní „přístup“ (tj. připojení k pevné telefonní síti umožňující volání a související služby) neuložily některé regulační orgány povinnost vést nákladové účetnictví a povinnost vést účetnictví odděleně či nestanovily tyto povinnosti dostatečně podrobně[15]. Vzhledem k neexistenci těchto povinností na trhu pro maloobchodní přístup je obtížné zavést účinnou cenovou regulaci různých souvisejících velkoobchodních produktů (např. velkoobchodní pronájem okruhů a zpřístupnění účastnického vedení) a sledovat dodržování nediskriminačních povinností. Rovněž to ztěžuje následné vymáhání pravidel hospodářské soutěže, např. v případě protisoutěžního nastavení cen. Kromě toho existují v členských státech značné rozdíly v ukládání a plnění povinností spojených s velkoobchodním pronájmem okruhů. Rozdíly nelze vždy zdůvodnit na základě odlišných tržních podmínek[16]. Komise upozorňuje rovněž na to, že nedostatek účinné hospodářské soutěže na trhu pro maloobchodní přístup musí být pokud možno řešen účinnou velkoobchodní regulací (např. velkoobchodní pronájem okruhů a zpřístupnění účastnického vedení). Při posuzování nutnosti maloobchodní regulace, zejména ve druhém kole analýzy trhu, by vnitrostátní regulační orgány měly nejprve analyzovat dopady stávajících nápravných opatření ve velkoobchodní oblasti a snažit se o jejich vyšší účinnost[17]. Nápravná opatření na trzích s maloobchodním přístupem se v jednotlivých členských státech výrazně liší. Tyto rozdíly nelze vždy zdůvodnit odlišnými tržními podmínkami. Trhy s pevným a mobilním ukončením Každý operátor má v zásadě monopolní postavení z hlediska ukončování hovorů ve své síti. Ačkoli přijatá opatření výrazně snížila sazby za ukončení volání v celé Evropské unii, je regulace uplatňována nerovnoměrně. Problematické jsou především následující otázky. Ačkoli jsou ve většině členských států stanoveny orientační náklady, v jednotlivých členských státech přetrvávají velké rozdíly v sazbách za ukončení volání v mobilních sítích. Rozdíly lze částečně zdůvodnit odlišnými náklady, jsou však také způsobeny odlišnými metodami stanovení cen, které vnitrostátní regulační orgány používají, a odlišnými harmonogramy snižování sazeb za ukončení volání na úroveň nákladů efektivního operátora. Vysoké sazby za ukončení volání se tudíž v řadě členských států promítají do vysokých, třebaže klesajících cen pro spotřebitele. Kromě toho řada vnitrostátních regulačních orgánů schválila vysoké sazby za ukončení volání menším operátorům, kteří nemohli mít prospěch z úspor z rozsahu ihned po vstupu na trh. Tato skutečnost však může odrazovat od snahy získat podíl na maloobchodním trhu, neboť rozšíření zákaznické základny by vedlo ke snížení regulovaných sazeb za ukončení volání. Proto by v zásadě měly být sazby za ukončení volání symetrické, s tím že asymetrii je třeba řádně zdůvodnit. Komise uznává, že ve výjimečných případech lze asymetrii zdůvodnit objektivní odlišností nákladů, kterou příslušní operátoři nemohou nijak ovlivnit, např. nezměnitelné rozdíly v klíčových složkách sítě. Pokud nelze asymetrii sazeb za ukončení volání zdůvodnit na základě objektivních odlišností nákladů, musí být v přiměřeném časovém rozpětí odstraněna. Pokud jde o trhy s pevným a mobilním ukončením, zdůraznila Komise nutnost přecházet v zásadě k symetrickým sazbám za ukončení volání, které vycházejí z nákladů efektivního operátora, a podpořila vnitrostátní regulační orgány v přiměřeném snižování sazeb, a to zejména za ukončení volání v mobilních sítích. Odlišný přístup členských států má negativní vliv na vnitřní trh, a proto Komise vyzvala vnitrostátní regulační orgány, aby více spolupracovaly se skupinou evropských regulačních orgánů, a dosáhly tak jednotnějšího celoevropského přístupu k výpočtu nákladů a k podpoře symetrie. Trhy s velkoobchodními širokopásmovými službami (přístup k bitovému toku a zpřístupnění účastnického vedení) Účinná regulace trhů s velkoobchodním přístupem k širokopásmovým službám („přístup k bitovému toku“) a zpřístupnění účastnického vedení jsou klíčové pro skutečně konkurenční maloobchodní trhy se širokopásmovými službami a pro rozvoj služeb „triple play“ (hlasové služby, internet a televize) poskytovaných prostřednictvím širokopásmové infrastruktury. Přístup k bitovému toku umožňuje novým subjektům na trhu, aby konečným uživatelům poskytovaly maloobchodní širokopásmové služby. Proto pro nové subjekty na trhu představuje důležitý krok k investicím do komplexnějšího zavádění vlastních sítí, což následně vede ke zpřístupnění účastnického vedení. Po určité době mají soutěžící hospodářské subjekty sklon spoléhat na kombinaci obou forem přístupu a investují do vlastní infrastruktury až po účastnické vedení dominantního operátora, kdekoli je to ekonomicky možné, tj. obvykle v hustěji obydlených regionech, na přístup k bitovému toku se naopak spoléhají ve venkovských oblastech. V některých případech vedlo opožděné[18] uplatnění nápravného opatření na trzích s velkoobchodním přístupem k širokopásmovým službám k tomu, že byla omezena účinnost regulace. V jiných případech nebyla přesně stanovena místa v síti, v nichž musel být zaručen přístup k bitovému toku, nebo nebylo takových míst dost, aby jejich počet umožnil rozvoj hospodářské soutěže[19]. Cenová regulace nebyla vždy účinná[20] a vycházela z odlišných metod nastavení cen v jednotlivých státech EU. Neúčinná regulace cen v některých členských státech narušuje vnitřní trh a hospodářskou soutěž, zejména omezováním marží. Ne všechny členské státy uložily dominantnímu subjektu, aby zpřístupnil tzv. „nahé DSL“, které alternativním operátorům umožňuje poskytovat konečným zákazníkům širokopásmové služby, aniž by byli nuceni pronajmout si od dominantního operátora telefonní linku[21]. Vzhledem k vysokým nákladům spojeným s duplikací tzv. „úseku poslední míle“ klasických pevných telefonních sítí (PSTN) mají bývalé monopolní subjekty stále velmi silné postavení na trhu pro velkoobchodní zpřístupnění účastnického vedení. Všechny vnitrostátní regulační orgány, které tento trh oznámily, jej proto považují za nekonkurenční. V některých členských státech jsou v současnosti části účastnického vedení modernizovány pomocí optických vláken mezi hlavními rozvaděči a skříňkami umístěnými v terénu. Komise zdůrazňuje, že by tím neměla být oslabena schopnost soutěžitele získat na patřičné úrovni přístup k síti operátora disponujícího významnou tržní silou, aby byl nadále schopen úspěšně se účastnit hospodářské soutěže. S ohledem na tyto vývojové tendence by trhy pro přístup k bitovému toku a zpřístupnění účastnického vedení neměly být v budoucnu analyzovány izolovaně, aby se zajistil jednotný přístup. VÝVOJOVÉ TENDENCE POSTAVENÍ V HOSPODÁřSKÉ SOUTěžI NA ANALYZOVANÝCH TRZÍCH Jedním z hlavních cílů mechanismu podle článku 7 je omezit regulaci na trhy, které se nemohou, mimo jiné vzhledem ke svým strukturálním vlastnostem, stát účinně konkurenceschopné bez regulačního zásahu. Tato kapitola se zabývá některými trhy, na nichž byl zaznamenán pokrok v oblasti hospodářské soutěže. Tento pokrok bude zohledněn v přezkumu doporučení o relevantních trzích. Vývoj všech trhů zmíněných v doporučení o relevantních trzích je podrobně popsán v příloze III tohoto sdělení. Trhy s maloobchodním voláním a pronajatými okruhy Hospodářská soutěž se na trzích s maloobchodním voláním v celé EU vyvíjí dobře. V několika členských státech byly zejména trhy pro mezinárodní hovory shledány konkurenceschopnými již v prvním kole analýz trhu[22]. Dokonce i u trhů, které dosud konkurenceschopnými shledány nebyly, se podmínky hospodářské soutěže zlepšují, tj. ceny klesají a nové subjekty získávají na trhu určitý podíl. Zvýšený konkurenční tlak ze sousedních trhů, např. trhu s mobilními službami, omezuje chování dominantního operátora. Velkoobchodní regulace (volba operátora a předvolba operátora, někdy v kombinaci s velkoobchodním pronájmem okruhů) snižuje překážky vstupu na trh. Kromě toho se očekává, že rozšíření širokopásmových internetových připojení v kombinaci se zaváděním telefonování pomocí širokopásmového internetu (Voice over Broadband) v nadcházejících letech zintenzívní hospodářskou soutěž na trzích pro jednotlivé druhy volání. Vhodná regulace na velkoobchodní úrovni by měla maloobchodní regulaci učinit nadbytečnou, jakmile alternativní operátoři vstoupí na trh a budou s dominantním operátorem soutěžit v poskytování kvalitnějších služeb spotřebitelům za nižší ceny. Vnitrostátní regulační orgány by se proto měly zaměřit na podporu účinné velkoobchodní regulace. Vyzývají se, aby pozorně sledovaly dopady velkoobchodní regulace a v případě potřeby vhodně přizpůsobily nápravná opatření na velkoobchodních trzích s cílem zaručit hospodářskou soutěž na maloobchodní úrovni. Vnitrostátní regulační orgány se rovněž vyzývají, aby úzce spolupracovaly s vnitrostátními orgány pro hospodářskou soutěž s cílem zaručit, aby hospodářská soutěž na maloobchodních trzích s voláním nebyla narušována protisoutěžním chováním. Vývoj technologií a důsledné a účinné vymáhání přiměřené velkoobchodní regulace podnítily hospodářskou soutěž na maloobchodních trzích s voláním a pronajatými okruhy. Trhy s velkoobchodními tranzitními službami a propojovacími segmenty pronajatých okruhů Devět vnitrostátních regulačních orgánů zjistilo, že velkoobchodní trh s propojovacími segmenty pronajatých okruhů je skutečně konkurenční[23]. V některých členských státech byla hlavní síťová infrastruktura dominantních operátorů zdvojena a alternativní operátoři začali v rámci soutěže s dominantním operátorem nabízet propojovací pronajaté okruhy třetím stranám. Sítě alternativních operátorů nemusejí vždy pokrývat celé území členského státu, avšak v mnoha členských státech existuje potenciál po rozšíření pokrytí. To může vyvážit kupní sílu alternativních operátorů vůči dominantním operátorům. Čtyři vnitrostátní regulační orgány zjistily, že tranzitní trhy jsou konkurenceschopné. Nicméně i u některých nekonkurenceschopných tranzitních trhů se objevily tendence k hospodářské soutěži poté, co byl významný podíl operátorů disponujících významnou tržní silou snížen, neboť alternativní operátoři zdvojili infrastrukturu nejen pro vlastní dodávku, ale také s cílem nabízet tranzitní služby třetím stranám. Hlavní síťová infrastruktura byla zdvojena a pronajaté okruhy, které obvykle slouží jako vstup pro poskytování tranzitních služeb, jsou obecně dostupné. Lze očekávat, že zdvojení klíčové infrastruktury tranzitních a propojovacích segmentů bude v budoucnu pokračovat, ačkoli alternativní operátoři v řadě členských států mohou být v případě některých méně využívaných linek nadále závislí na okruzích dominantních operátorů. Velkoobchodní přístup k mobilním službám a původ volání Během prvního kola analýzy trhu zjistilo pět vnitrostátních regulačních orgánů, že velkoobchodní trhy pro přístup k mobilním službám a službám týkajícím se původu volání nejsou skutečně konkurenceschopné, a tudíž navrhly regulaci[24]. V ostatních členských státech bylo zjištěno, že trhy konkurenceschopné jsou. V řadě členských států je přístup k mobilním službám a službám týkajícím se původu volání poskytován na komerčním základě. Jakmile poskytovatelé služeb vstoupí na trh, a to buď prostřednictvím regulovaného či obchodně sjednaného přístupového ujednání s operátorem mobilní sítě, může mít hostitelský operátor zájem na tom, aby tento dodavatelský vztah pokračoval[25]. Ačkoli bylo zjištěno, že ve většině členských států je trh pro velkoobchodní přístup k mobilním službám a službám týkajícím se původu volání skutečně konkurenceschopný, je stále třeba posoudit, zda je vývoj hospodářské soutěže např. prostřednictvím ujednání s operátory mobilních virtuálních sítí (MVNO) na trhu s velkoobchodním přístupem k mobilním službám a službám týkajícím se původu volání dostačující. Velkoobchodní trh přenosových služeb Všechny vnitrostátní regulační orgány s výjimkou Kypru dosud regulovaly alespoň část velkoobchodního trhu přenosových služeb. Regulace a základní tržní podmínky se v jednotlivých členských státech značně liší. Ve většině členských států převládá pozemní platforma, v některých členských státech je hlavní platformou kabel. Načasování přechodu na digitální signál se v jednotlivých státech EU liší a vnitrostátní právní předpisy, které ukládají určitým provozovatelům rozhlasového a televizního vysílání status „must carry“ jsou rovněž velmi odlišné. Trh přenosových služeb je charakteristický rozvojem technologií. Šíření digitálního pozemního televizního vysílání spotřebitelům umožní přijímat větší počet programů. Rozvoj internetové televize a digitální pozemní televize by výhledově mohl snížit náklady na přechod mezi infrastrukturami. Zvýšený počet přenosových infrastruktur by měl snížit závislost provozovatelů rozhlasového a televizního vysílání na jedné konkrétní přenosové platformě a zvýšit jejich vyvažující kupní sílu. PRůřEZOVÁ TÉMATA V PRVNÍM SDěLENÍ O PřEZKUMECH TRHU PODLE PřEDPISOVÉHO RÁMCE EU KOMISE nabádala vnitrostátní regulační orgány, aby před zahájením evropských konzultací získaly především názory tržních subjektů a vnitrostátních orgánů pro hospodářskou soutěž, a poznamenala, že samostatné oznámení různých fází přezkumu trhu zbytečně prodlouží regulační proces. Kromě těchto obav, které stále zůstávají aktuální a byly potvrzeny minulý rok, Komise klade důraz na následující průřezová témata: Zjednodušení procesů Komise přijala procedurální doporučení[26] s cílem zajistit účinné rozhodování ve striktních lhůtách stanovených v článku 7 rámcové směrnice. Ačkoli toto doporučení obsahuje jasné a pružné postupy pro spolupráci Komise a vnitrostátních regulačních orgánů, zkušenost ukazuje, že by dodatečná prováděcí opatření mohla být užitečná pro zvýšení právní jistoty, minimalizaci administrativní zátěže vnitrostátních regulačních orgánů, operátorů i Komise a zjednodušení dalších procesů. Komise v průběhu letošního roku zapracuje návrhy zjednodušení procesů do revidovaného procedurálního doporučení. Zpožděné přijetí konečných opatření a provádění nápravných opatření. Trhy elektronických komunikací se často rychle vyvíjejí, a proto mohou regulační zásahy účinně řešit selhání trhu pouze tehdy, jsou-li regulační opatření prováděna vhodně a účelně. V některých členských státech přijaly vnitrostátní regulační orgány konečná opatření se značným zpožděním po dokončení přezkumu trhu. K takovýmto zpožděním by nemělo docházet, aby se zaručila včasná reakce na selhání trhu zjištěná při přezkumu trhu. Ke zpoždění v členských státech dochází kromě toho také z toho důvodu, že nápravná opatření jsou oznamována odděleně od základního vymezení trhu a analýzy. Následkem toho nejsou selhání trhu řešena včas, což snižuje účinnost regulace a ohrožuje konkurenceschopnost daného odvětví. Vnitrostátní regulační orgány se naléhavě vyzývají, aby prováděly a oznamovaly všechny fáze přezkumu trhu současně (vymezení trhu, analýza trhu a plánované regulační povinnosti) V některých případech uplynula dlouhá doba, aniž by byl opětovně oznámen návrh opatření, které muselo být staženo. Návrh příslušného opatření by měl být změněn a předložen k vnitrostátní konzultací co nejdříve poté, co Komise požádá vnitrostátní regulační orgán o stažení daného opatření, aby se zaručilo, že problémy s hospodářskou soutěží jsou řešeny co nejrychleji. Některé vnitrostátní regulační orgány uložily všeobecná opatření a podrobnosti nápravných opatření ponechaly na obchodním jednání tržních subjektů, určily tedy v podstatě povinnost držet se obecných orientačních nákladů, aniž by upřesnily maximální cenové limity či povinnosti ohledně nákladového účetnictví. Pokud by jednání tržních subjektů byla bezvýsledná, vnitrostátní regulační orgán zasáhne do procesu urovnání sporů a určí konkrétní ceny na základě povinnosti ohledně indikativních nákladů. Ačkoli by se podniky měly v zásadě samy v dobré víře dohodnout na ujednáních[27] o přístupu a připojení, problémy s hospodářskou soutěží, které byly zjištěny v rámci regulačního procesu, by měly být řešeny co nejdříve a co nejúčinněji. Pokud obchodní jednání nenapraví zjištěný problém s hospodářskou soutěží, nezdá se, že by implicitní hrozba dalšího regulačního zásahu, a to buď v rámci urovnání sporů či z úřední povinnosti, byla dostatečná, neboť by nemusela zajistit transparentnost a dát tržním subjektům právní jistotu a mohla by způsobit zbytečná zpoždění. Nápravná opatření by měla být v konečném opatření vymezena dostatečně jasně a podrobně a měla by být vhodná k účinnému řešení zjištěných selhání hospodářské soutěže. Uplatňování článku 5 přístupové směrnice V několika případech členské státy použily čl. 5 odst. 1 přístupové směrnice[28]. Umožňuje členským státům, aby operátorům, kteří nedisponují významnou tržní silou, ukládaly regulační opatření v rozsahu nezbytném pro zaručení ucelené propojitelnosti. Komise zdůraznila, že článek nesmí být používán k obcházení analýzy trhu a měl by se používat výhradně v případech, kdy je třeba zaručit ucelenou propojitelnost. Vnitrostátní regulační orgány by měly využívat pravomoc podle článku 5 přístupové směrnice pouze za jasně vymezených podmínek, aby se zamezilo nadměrné regulaci a nejistotě na trhu. Závěr Téměř všechny vnitrostátní regulační orgány, kromě vnitrostátních regulačních orgánů v Bulharsku a Rumunsku, které k EU přistoupily až 1. ledna 2007, dokončily první kolo přezkumů 18 trhů uvedených v doporučení. Konzultační mechanismus EU zřízený podle článku 7 rámcové směrnice je základním nástrojem k prosazování hospodářské soutěže, investic a inovací, jakož i ke konsolidaci vnitřního trhu elektronických komunikací . Zajišťuje jednotný přístup, zejména pokud jde o vymezení a analýzu významných tržních sil v Evropě, a důkladné ekonomické analýzy v rámci přezkumu trhu a ve výsledku zvyšuje transparentnost. Obecně vede tato forma spolupráce Komise a vnitrostátních regulačního orgánů k lepší regulaci vycházející ze zásad hospodářské soutěže a přispívá k rozvoji společné evropské regulační kultury. Připomínky Komise k navrhovaným nápravným opatřením umožnily důslednější a jednotnější regulaci v rámci celé Evropy při současném zohlednění konkrétních podmínek v jednotlivých státech. Komise se především snažila zajistit, aby nápravná opatření byla vhodná, tj. aby vycházela z povahy zjištěného problému, a aby byla přiměřená a oprávněná s ohledem na cíle stanovené rámcovou směrnicí. Je však třeba učinit další kroky, aby se zvýšila účinnost regulace a dosáhlo hlubší soudržnosti při výběru a uplatňování nápravných opatření. Ačkoli se regulační přístupy k vymezení a analýze tržní síly ve velké míře shodují, ne vždy se nápravná opatření hodí k řešení zjištěných problémů v oblasti hospodářské soutěže a občas se opatření jednotlivých členských států výrazně liší, ačkoli jsou tržní podmínky podobné . . Komise hodlá usilovat o zjednodušení procesů a minimalizovat administrativní zátěž tržních subjektů a vnitrostátních regulačních orgánů v souladu se strategií Komise pro lepší právní úpravu[29] . V rámci přezkumu předpisového rámce přijde s odpovídajícími návrhy. Komise rovněž vyzývá členské státy, aby na vnitrostátní úrovni přispívaly ke zjednodušení přezkumu trhu. Vnitrostátní regulační orgány by se především měly vyvarovat i) zpoždění mezi oznámením návrhu opatření a přijetím konečného opatření a ii) oznamování analýzy trhu a plánovaných nápravných opatření ve dvou samostatných krocích. Komise v současnosti provádí přezkum předpisového rámce pro elektronické komunikace a Radě a Parlamentu hodlá předložit návrh ve druhé polovině roku 2007. Nicméně se neočekává, že revidovaný předpisový rámec vstoupí v platnost dříve než v letech 2009–2010. Komise v nejbližší době provede přezkum doporučení o relevantních trzích a článku 7 procedurálního doporučení. Nové znění bude přijato ve druhé polovině roku 2007. [1] Jednotný trh pro občany, KOM(2007) 60 v konečném znění 21.2.2007. [2] i2010 – Výroční zpráva o evropské informační společnosti za rok 2007, KOM(2007)146 v konečném znění ze dne 30. 3. 2007. [3] Předpisový rámec a trhy elektronických komunikací v Evropě 2006 (12. zpráva), KOM(2007) 155 ze dne 29. 3. 2007. [4] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21 ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („rámcová směrnice“), Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33. [5] Doporučení Komise 2003/311/ES ze dne 11. února 2003 o relevantních trzích produktů a služeb v odvětví elektronických komunikací, pro které přichází v úvahu regulace ex ante v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací („doporučení o relevantních trzích“), Úř. věst. L 114, 8.5.2003, s. 45. [6] Na trhu pevných sítí a širokopásmových služeb jsou mnozí operátoři aktivní v různých členských státech a dokonce v celé EU. Rovněž na trzích mobilních služeb provozuje řada podniků svoji činnost v několika členských státech, jeden operátor je aktivní ve více než polovině států EU-25. Na trzích satelitního vysílání již operátoři nabízejí přeshraniční služby. Viz studie s názvem „Příprava dalších kroků v regulaci elektronických komunikací – příspěvek k přezkumu předpisového rámce pro elektronické komunikace“ („Preparing the Next Steps in Regulation of Electronic Communications – A contribution to the review of the electronic communications regulatory framework“) z července 2006 („Hogan & Hartson and Analysys Study“). [7] Viz studii „Hogan & Hartson and Analysys Study“. [8] Odvětví elektronických komunikací představuje přibližně 44,5 % celého odvětví IKT, jehož hodnota v roce 2006 dosáhla podle 12. zprávy Komise o provádění částky 649 miliard. [9] Viz zejména Sdělení Komise o přezkumu předpisového rámce EU pro sítě a služby elektronických komunikací, KOM(2006) 334 v konečném znění ze dne 28.6.2006. [10] Viz studie provedená London Economics ve spolupráci s PricewaterhouseCoopers s názvem „Posouzení předpisového rámce pro elektronické komunikace: růst a investice v odvětví elektronických komunikací v EU“ („An assessment of the Regulatory Framework for Electronic Communications – Growth and Investment in the EU e-communications Sector) z července 2006. [11] Viz Sdělení Komise o přezkumech trhů podle předpisového rámce EU, KOM(2006) 28 v konečném znění ze dne 7.2.2006. [12] Komise zaslala Německu formální oznámení kvůli změnám v německém zákoně o telekomunikacích, kterými by byly sítě zajišťující přístup k rychlému internetu účinně vyloučeny z hospodářské soutěže, viz tisková zpráva IP/07/237 ze dne 26. 2. 2007. [13] Pronajaté okruhy s alternativním rozhraním (včetně ethernetu) musejí být zahrnuty do trhů s velkoobchodními pronajatými okruhy, pokud z posouzení podle zásad právních předpisů o hospodářské soutěži vyplývá, že velkoobchodní pronajaté okruhy s tradičním rozhraním lze nahradit velkoobchodními pronajatými okruhy s alternativním rozhraním, a to zejména jsou-li jejich funkčnost a cenová úroveň rovnocenné. [14] Pokyny Komise pro analýzu trhu a posuzování významné tržní síly podle předpisového rámce Společenství pro sítě a služby elektronických komunikací („pokyny k VTS“), Úř. věst. C 165, 11.7.2002, s. 6. [15] Komise poukazuje na nedostatek znalosti nákladů a chybějící oddělené účetnictví v Německu a na nedostatek informací o metodice nákladového účetnictví na Slovensku. [16] Komise měla např. připomínky k velkoobchodnímu pronájmu okruhů v Portugalsku, Španělsku, Spojeném království a požádala Polsko, aby upřesnilo jaké povinnosti existují v souvislosti s velkoobchodním pronájmem okruhů. [17] Komise měla připomínky zejména k nutnosti zohlednit nápravná opatření v oblasti velkoobchodu v Maďarsku, Francii, Slovinsku a Španělsku a k prosazování těchto nápravných opatření ve Francii. [18] Např. německý vnitrostátní regulační orgán oznámil konečná nápravná opatření více než rok po oznámení analýzy trhu. [19] To byl případ Lucemburska, České republiky a Polska. [20] Zejména v České republice, Německu a Finsku. [21] Komise se k této záležitosti vyjádřila po oznámeních Německa a Lucemburska. [22] To byl (zčásti) případ Rakouska, Belgie, České republiky, Dánska, Finska, Německa, Nizozemska, Švédska a Spojeného království. [23] To byl případ Rakouska, Belgie, České republiky, Finska, Maďarska, Lotyšska, Nizozemska, Švédska a Slovinska. [24] Na Kypru a ve Slovinsku byl zjištěn jediný operátor, který disponuje významnou tržní silou. V Irsku, Španělsku a na Maltě bylo zjištěno společné dominantní postavení. V Irsku byla konečná opatření irským regulačním orgánem stažena na základě přelíčení před vnitrostátními soudy. [25] Pokud by hostitelský operátor dodávku přerušil, poskytovatel služeb může přejít k jinému velkoobchodnímu dodavateli. Alternativně, pokud poskytovatel služeb existuje na maloobchodním trhu, nemusí být hostitelský operátor schopen získat dostatečný počet maloobchodních zákazníků od poskytovatele služeb, aby vyrovnal ztráty z velkoobchodního příjmu. [26] Doporučení Komise 2003/561/ES ze dne 23. června 2003 o oznámeních, lhůtách a konzultacích podle článku 7 rámcové směrnice („procedurální doporučení“), Úř. věst. L 190, 30.7.2003, s. 13. [27] Viz body odůvodnění 5 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení („přístupová směrnice“), Úř. věst. 108, 24.4.2002, s. 7. [28] Ve věci NL/2003/17 oznámilo nizozemské ministerstvo pro hospodářské záležitosti vyhlášku, která všem veřejným telefonním službám v Nizozemsku ukládá obecnou povinnost zaručit ucelenou propojitelnost. Ve věci UK/2003/19 oznámil britský regulační orgán povinnost, aby jediný poskytovatel služeb kontroly přístupu pro digitální televizi (Sky Subscriber Services Limited) zajistil přístup k těmto službám za spravedlivých, rozumných a nediskriminačních podmínek. Polský regulační orgán uložil dominantnímu operátorovi povinnost ohledně nediskriminace a průhlednosti, a to především aby mu zabránil v zásazích do kvality IP přenosů mezi jeho zákazníky a dalšími operátory v oblasti elektronických komunikací (viz věc PL/2006/0382). Ve věci UK/2006/0454 navrhl britský regulační orgán, aby byla společnosti BT uložena povinnost v souvislosti s přístupem, podle které musí společnost BT nakupovat velkoobchodní úzkopásmové služby ukončení volání od jakéhokoli operátora veřejných elektronických komunikačních sítí. [29] Viz zejména sdělení Komise s názvem Zlepšení právní úpravy v oblasti růstu a pracovních míst v Evropské unii, KOM(2005)97 v konečném znění ze dne 16.3.2005.