CS Úřední věstník Evropské unie C 267/1

85. PLENÁRNÍ ZASEDÁNÍ, KTERÉ SE KONALO VE DNECH 9. A 10. ČERVNA 2010

Usnesení Výboru regionů k lepšímu balíčku nástrojů na provádění strategie Evropa 2020 – integrované hlavní směry hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti členských států a Unie

(2010/C 267/01)

VÝBOR REGIONŮ,

1. podporuje návrh snížit celkový počet hlavních směrů pro hospodářskou politiku a politiku zaměstnanosti a začlenit je do souhrnného dokumentu, který by byl v souladu se strategií Evropa 2020;

2. uznává, že ačkoli jsou tyto hlavní směry určeny členským státům, strategie Evropa 2020 by měla být prováděna v partnerství s regionálními a místními orgány, které jsou vzhledem ke svým pravomocem a schopnostem v oblastech, na něž se tyto směry vztahují, a v souladu se zásadou subsidiarity nutné pro vypracování národních programů reforem, pro jejich provádění a celkové informovanosti o strategii;

3. žádá Evropskou komisi a Evropskou radu, aby dodržovaly a podporovaly přístup zdola nahoru v politických oblastech, které jsou pro regionální a místní orgány důležité, a v řízení strategie Evropa 2020 a odpovědnosti za její provádění, a to tím, že uplatní víceúrovňovou a pružnou koncepci hlavních iniciativ strategie Evropa 2020 a národních programů reforem. V této souvislosti vítá, že Evropský parlament se nedávno vyjádřil ve prospěch důležitosti zapojení místních a regionálních orgánů do této strategie;

4. zdůrazňuje, že strategie Evropa 2020 musí být prováděna s náležitým zřetelem na cíl územní soudržnosti, který je uznán v Lisabonské smlouvě;

5. žádá o vyjasnění rozpočtových důsledků opatření navržených ve strategii Evropa 2020, aby se zajistilo, že příští finanční rámec bude plně odrážet priority stanovené ve strategii Evropa 2020. Toto vyjasnění by rovněž mělo zahrnovat posouzení dopadu nových finančních nástrojů EU a nového systému finančních prostředků pro EU.

HLAVNÍ SMĚRY HOSPODÁŘSKÉ POLITIKY ČLENSKÝCH STÁTŮ A EU

VÝBOR REGIONŮ,

6. souhlasí s odpovídající hospodářskou a daňovou koordinací na úrovni EU i mezi členskými státy v zájmu snížení problémů, jimž již nyní čelí veřejné finance v kontextu současné finanční, hospodářské a sociální krize;

7. vítá iniciativu EU, jejímž cílem je přísnější kontrola rozpočtové kázně členských států a důkladné přepracování nařízení o finančních trzích;

8. souhlasí s tím, že Evropský parlament vyzval ve svém usnesení ze dne 10. března 2010 Komisi a Radu, aby zhodnotily potenciál různých možností daní z finančních transakcí s ohledem na jejich příspěvek do rozpočtu EU;

9. souhlasí se zprávou „Nová strategie pro jednotný trh“, kterou Mario Monti předložil předsedovi Barrosovi dne 9. května 2010 a v níž se doporučuje větší koordinace evropské daně s cílem odstranit daňové překážky na jednotném trhu a řešit negativní dopady daňové soutěže na zaměstnanost v EU;

10. zdůrazňuje, že dlouhodobé měnové stability lze dosáhnout pouze přesvědčivým upevněním a zpřísněním Paktu o stabilitě. Lze ji podpořit i posílením dlouhodobé perspektivy růstu pro všechny státy a územní celky EU prostřednictvím kombinace strukturálních politik zaměřených na udržitelný růst (strategie Evropa 2020) a politiky soudržnosti, přičemž by pro obojí měly být zajištěny odpovídající prostředky;

11. zasazuje se o silnější důraz na kvalitu a udržitelnost veřejných financí, které by měly být zaměřeny na veřejné investice do ekologicky a sociálně inovujících sektorů;

12. důrazně nesouhlasí s návrhem, který Evropská komise učinila ve sdělení z 12. května 2010 o posíleném řízení hospodářské politiky, na pozastavení čerpání z Fondu soudržnosti pro členské státy, u nichž je aplikován postup při nadměrném schodku. Tento návrh by byl diskriminační ve třech ohledech: i) vyčleňuje politiku soudržnosti jako jedinou politiku EU, v níž by se používaly sankce; ii) pozastavení čerpání by se nespravedlivě dotklo regionů a měst a iii) bylo by nespravedlivé vzhledem k nerovnému přidělování prostředků z Fondu soudržnosti mezi členské státy;

13. opakovaně zdůrazňuje nutnost posílení úlohy politiky soudržnosti coby jediné politiky EU, která nabízí integrovaný místně podmíněný přístup k rozvoji umožňující spojení evropských priorit s místními a regionálními zvláštnostmi a je zaměřená na zmenšování rozdílů mezi regiony a v rámci jednotlivých regionů;

14. soudí, že hodnocení růstu by nemělo odkazovat pouze na údaje o HDP, ale i na rozdělení růstu a na měřitelné cíle v oblasti vyčerpávání přírodních zdrojů;

15. vítá rozvoj regionálních strategií výzkumu a inovací, které podporují spolupráci veřejných orgánů, univerzit a soukromého sektoru, což napomáhá tvorbě pracovních míst a udržitelnému růstu regionů a měst;

16. připomíná, že místní a regionální orgány nesou odpovědnost za boj proti změně klimatu a za ochranu životního prostředí. Mohou významným způsobem těžit z nezbytného přechodu k nízkouhlíkovému hospodářství, pokud bude vytvořen odpovídající evropský rámec umožňující předvídání technologických změn, jakož i úpravu profilů vzdělávání a odborné přípravy a podporu zadávání ekologických veřejných zakázek. Podporuje v této souvislosti iniciativu Paktu starostů a primátorů a její rozšíření na regionální úroveň;

17. považuje podporu podnikání za zásadní pro přeměnu kreativních nápadů v inovační výrobky, služby a procesy, které mohou vytvářet růst, kvalitní pracovní místa a územní, hospodářskou a sociální soudržnost. Kromě toho vyzývá místní a regionální orgány ke zlepšování podmínek pro činnost MSP v souladu s iniciativou Small Business Act, zejména prostřednictvím plného využívání možností služeb elektronické veřejné správy. Dále v této souvislosti uznává významnou úlohu, kterou může mít podpora žen podnikatelek při stimulaci ekonomiky prostřednictvím inteligentního růstu. Požaduje vytvoření evropského rámce pro ekonomický rozvoj žen jakožto prostředku ke snižování nerovností v jednotlivých členských státech, k boji proti dětské chudobě, ke snazšímu zajištění rovnováhy mezi pracovním a soukromým životem, k posílení potenciálu růstu a regionálního rozvoje rostoucí základny malých a středních podniků;

HLAVNÍ ZÁSADY POLITIKY ZAMĚSTNANOSTI ČLENSKÝCH STÁTŮ

18. opakovaně zdůrazňuje, že sociální partneři včetně místních a regionálních orgánů mají klíčový význam při uskutečňování politik flexikurity, poněvadž v členských státech EU zaměstnávají velký počet osob a často hrají důležitou úlohu v zajišťování vzdělání, odborné přípravy a opatření na podporu trhu práce. Je tudíž zapotřebí zapojit regiony a obce do formulace politiky od samého počátku a zvýšit tak dynamiku trhů práce a pomoci občanům v pracovním uplatnění;

19. konstatuje, že pro rozvoj udržitelných regionálních trhů práce má zásadní význam dlouhodobé integrované plánování a financování veřejného školství, dopravní infrastruktury, zařízení péče o děti a vzdělávacích zařízení;

20. připomíná, že místní a regionální orgány jsou ústředními aktéry procesu vedoucího k dosažení strategických cílů týkajících se kvality a významu vzdělávání a účasti na vzdělávání, jakož i prevence předčasného ukončení školní docházky;

21. připomíná, že v době rostoucí nezaměstnanosti se mladí lidé setkávají s obtížemi při vstupu na trh práce a potřebují lepší pochopení různých možností, které mají k dispozici, aby měli zajištěn hladký přechod ze vzdělávacího systému buď na trh práce nebo do úlohy podnikatelů vytvářejících pracovní místa. Z tohoto důvodu očekává, že bude do hlavních zásad zahrnut Evropský pakt mládeže a že podnikání bude ve školách více propagováno;

22. požaduje cílená opatření pro starší pracovníky, kteří kvůli hospodářské krizi přišli o práci, aby získali nové a lepší schopnosti pro budoucí pracovní příležitosti;

23. zdůrazňuje, že pro dosažení navrhovaného snížení počtu Evropanů žijících pod národní hranicí chudoby o 25 % by měla být místním a regionálním orgánům přidělena odpovídající finanční podpora, protože tyto orgány právně odpovídají za formulování, financování a provádění aktivních politik začleňování, přičemž je třeba podpořit agendu důstojné práce. Rok 2010 coby rok boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení je vhodným okamžikem pro upozornění na tyto skutečnosti, jež se mohou kvůli současné finanční a hospodářské krizi dále zhoršovat;

24. zdůrazňuje, že přístup ke službám obecného zájmu, zejména k sociálním službám, zapojení do trhu práce, přizpůsobování strukturálním změnám a politiky sociálního, hospodářského a kulturního začleňování jsou v první řadě zajišťovány místními a regionálními orgány. Hlavní zásady politiky zaměstnanosti tudíž musí poskytovat vhodný rámec a finanční nástroje pro pomoc místním a regionálním orgánům při plnění těchto povinností.