Zachování výhod Schengenu vyžaduje společný postup na úrovni Unie a neutuchající úsilí všech členských států. Nejvíc ze všeho to však vyžaduje závazek a vzájemnou důvěru. Během uplynulých 36 let byl postupně vypracován komplexní schengenský právní rámec a společné operační nástroje, které mají za cíl lépe chránit prostor bez kontrol na vnitřních hranicích. Celkově jsou základy Schengenu pevné a členské státy v zásadě dodržují základní ustanovení, která zajišťují řádné fungování Schengenu, od účinné správy vnějších hranic, společné vízové a návratové politiky až po policejní spolupráci a Schengenský informační systém, jakož i požadavky na ochranu údajů . Evropa je jedním z regionů na světě, do kterých se nejvíce cestuje, přičemž pouze v roce 2019 vydala více než 17 milionů schengenských víz. Skutečnost, že tento počet tyto systémy dokáží bezproblémově zvládnout, ukazuje, jak dobře fungující nástroj Unie spravuje.

Schengenský prostor je jedním z nejzřetelnějších projevů stále užšího svazku mezi členskými státy a občany. Byl vytvořen v roce 1985 v rámci mezivládního projektu, kterého se účastnilo pouhých pět členských států. Navzdory obtížím se neustále rozšiřoval a prohluboval až do dnešní podoby čítající 26 zemí. Představuje nedílnou součást právního rámce EU, s níž musí všichni noví členové uvést své právní předpisy do souladu. Budoucnost Schengenu musí být spjata se závazkem trvale chránit a posilovat tuto základní svobodu a hnací sílu hospodářského růstu. V nejbližší budoucnosti musí rovněž pokračovat rozšiřování schengenského prostoru do členských států EU, které se doposud součástí prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích nestaly.

Přijetím jednostranných a nekoordinovaných opatření by mohlo dojít k tomu, že občané budou omezeni ve výkonu svých práv a že bude zpomaleno oživení Evropy. Podle analýzy Komise týkající se přímých ekonomických nákladů zrušení schengenského prostoru by zpoždění na hranicích měla značný dopad na přeshraniční poskytování služeb, dopravu, cestovní ruch, orgány veřejné správy a přeshraniční pracovníky a cestující. U těchto kategorií se přímé náklady podle odhadů pohybují mezi 5 a 18 miliardami EUR ročně. Střednědobé nepřímé náklady zrušení schengenského prostoru by mohly být podstatně vyšší než tyto odhadované přímé náklady, neboť dopad na obchod, investice a mobilitu uvnitř Unie by byl bezprecedentní.

Schengenský hraniční kodex od roku 2017 vyžaduje, aby všechny osoby bez ohledu na státní příslušnost podstoupily při vstupu do schengenského prostoru a při výstupu z něj systematické kontroly za použití příslušných databází s cílem ověřit, zda tyto osoby nepředstavují hrozbu pro veřejný pořádek a vnitřní bezpečnost. Při provádění těchto nových pravidel však bylo zaznamenáno několik obtíží, které je zapotřebí vyřešit. Ačkoli nová pravidla stanoví, že lze za určitých podmínek uplatnit výjimky ze systematických kontrol, mohlo by nedůsledné uplatňování těchto výjimek oslabit účinnost tohoto nástroje. Pokud má být zajištěno dodržování nejpřísnějších bezpečnostních norem, je důležité, aby členské státy systematicky kontrolovaly všechny cestující za použití příslušných databází na vnějších hranicích a aby uplatňovaly veškeré výjimky jednotným způsobem. Kromě toho musí být zlepšena dostupnost a předávání zpráv Interpolu, které jsou důležité pro boj proti terorismu a závažným trestným činům při hraničních kontrolách v první linii. Na podporu splnění těchto dvou cílů vypracuje Komise do konce roku 2021 ve spolupráci s členskými státy pokyny, které zajistí jednotné uplatňování pravidel a minimální uplatňování případných výjimek.

Komise má v úmyslu zajistit úplné a včasné splnění nového mandátu agentury Frontex a vítá skutečnost, že první jednotky stálého útvaru jsou již připraveny k nasazení, přičemž celý útvar by měl být dokončen do konce roku 2027. Komise bude ve spolupráci s agenturou Frontex nadále provádět monitorování a společně s členskými státy zajistí plnění interně dohodnutého plánu provádění nařízení o Evropské pohraniční a pobřežní stráži z roku 2019.

Účinná a koordinovaná správa vnějších hranic je nezbytná k zajištění důvěry členských států s cílem dosáhnout otevřených, ale dobře chráněných a bezpečných hranic. Nové společné kapacity, IT systémy a moderní technologie mohou plně využít svůj potenciál jen tehdy, pouze pokud bude celkový přístup ke správě vnějších hranic strategický a pokud budou plně integrovány a prováděny všechny aspekty správy hranic, bezpečnosti a migrace. Unie a členské státy musí vyvinout společné úsilí o dosažení plně účinné evropské integrované správy hranic v praxi, do které budou zapojeni všichni příslušní aktéři na evropské i vnitrostátní úrovni. Cílem je poskytnout jak strategický rámec, tak operativní složky potřebné k lepšímu propojení našich politik, čímž dojde k odstranění nedostatků v oblasti ochrany hranic, bezpečnosti, navracení a migrace a zároveň k trvalému zajištění ochrany základních práv.

Bude to vyžadovat integrovaný a strategický přístup ke správě vnějších hranic, systematickou ostrahu hranic, moderní a vzájemně propojené IT systémy, digitalizovanější postupy a trvalou spolupráci se třetími zeměmi.

Hlavní smyslem Schengenu je absence kontrol na vnitřních hranicích. Jelikož však kdokoli, kdo překročí vnější hranice – letecky, po zemi nebo po moři – může bez omezení cestovat do ostatních členských států a po jejich území, vkládá Schengen vysokou míru důvěry v důslednou správu vnějších hranic. Vytvoření schengenského prostoru proto vyžadovalo vypracování komplexního souboru unijních pravidel, která zajistí společnou a vysoce účinnou správu našich společných vnějších hranic v rámci sdílené odpovědnosti všech členských států, zemí přidružených k Schengenu a EU, a která by měla nahradit chybějící kontroly na vnitřních hranicích.

Komise navíc předložila i další opatření, jejichž cílem je posílit správu vnějších hranic, zejména předložila v září 2020 návrh na předvstupní prověřování státních příslušníků třetích zemí, kteří neoprávněně vstupují na vnější hranici. Tato pravidla se budou po svém přijetí vztahovat na všechny státní příslušníky třetích zemí, kteří neoprávněně překročí vnější hranici. Budou představovat první krok v celém azylovému systému a systému navracení a urychlí proces určování postavení osob a typu řízení, které by se na jejich situaci mělo vztahovat. Předvstupní prověřování ještě více posílí správu vnějších hranic Unie za plného dodržování všech povinností v oblasti základních práv. Komise proto vyzývá Evropský parlament a Radu, aby rychle jednaly a uvedené nařízení urychleně schválily.

Nedílnou součástí moderní správy hranic je dodržování základních práv, včetně práv dítěte, všemi zúčastněnými stranami a na všech hranicích. S ohledem na posílení úlohy agentury Frontex nové nařízení rovněž významně posiluje její rámec v oblasti základních práv. V nedávné době byl jmenován nový úředník agentury Frontex pro otázky základních práv, jehož činnost bude podporovat 40 zcela nezávislých osob pověřených sledováním základních práv v terénu. Základní práva budou rovněž tvořit klíčovou složku víceletého cyklu strategické politiky pro evropskou integrovanou správu hranic. Kromě toho se očekává, že agentura Frontex ve spolupráci s Agenturou Evropské unie pro základní práva a v návaznosti na její činnost předloží podrobnější pokyny k provádění hraničních kontrol a ostrahy hranic, zejména na moři.

Na základě návrhu Komise na předvstupní prověřování státních příslušníků třetích zemí, kteří neoprávněně vstupují na vnější hranici, se očekává, že všechny členské státy zavedou vnitrostátní monitorovací mechanismus, který posílí ochranu základních práv a zajistí účinné vyšetřování jakéhokoli případu jejich porušování. Agentura Evropské unie pro základní práva vypracuje pokyny pro tento monitorovací mechanismus a na žádost poskytne členským státům podporu při vypracovávání těchto vnitrostátních monitorovacích mechanismů.

Provádění jednoho z technologicky nejvyspělejších systémů správy hranic na světě

V oblasti informačních systémů Unie bylo dosaženo významného pokroku, který je nezbytný pro účely vnitřní bezpečnosti, migrace a zdraví, a to jak na vnějších hranicích, tak v schengenském prostoru. Původně jediný informační systém – Schengenský informační systém – Unie přetvořila do společné evropské IT architektury, přičemž vyvinula nové vzájemně propojené systémy pro účely správy hranic, migrace a prosazování práva. Zásadním rokem pro vývoj těchto nových informačních systémů a celé IT architektury je rok 2021.

Testování Systému vstupu/výstupu (systém EES) začalo letos v březnu a potrvá až do konce roku 2021, aby byla zajištěna jeho plná funkčnost od druhého čtvrtletí roku 2022. Evropský systém pro cestovní informace a povolení (ETIAS) bude uveden do provozu na konci roku 2022. Kromě toho by mělo být do konce roku 2021 dokončeno provádění revidovaného Schengenského informačního systému (SIS) a do konce roku 2023 provádění revidovaného Vízového informačního systému. Nová IT architektura by měla být plně interoperabilní do konce roku 2023. Interoperabilita propojí všechny evropské systémy pro ochranu hranic, migraci, bezpečnost a právo a zajistí, aby spolu všechny systémy vzájemně komunikovaly, aby nedocházelo k tomu, že nějakou kontrolu nebude možné provést kvůli nedostatečné propojenosti informací, a aby vnitrostátní orgány měly úplné, spolehlivé a přesné informace, které potřebují, a to při plném dodržování požadavků na ochranu údajů. Bude tak zásadním způsobem umožňovat cestování v dobré víře.

Úplné zprovoznění všech nových i aktualizovaných IT systémů a zajištění jejich interoperability v předpokládaných harmonogramech není vůbec snadným úkolem. Členské státy, Komise a agentura eu-LISA jsou plně odhodlány tohoto cíle dosáhnout. Komise navíc společně s agenturou eu-LISA členským státům poskytuje – a bude i nadále poskytovat – operativní podporu. Dosažený pokrok je pečlivě monitorován pomocí systému sledování srovnávacích přehledů a v případě potřeby rychlé reakce na případné nově vzniklé výzvy jsou k dispozici nástroje pro jejich řešení. IT systémy mohou být uvedeny do provozu pouze v případě, že jsou připraveny zároveň všechny členské státy i země přidružené k Schengenu. Dojde-li ke zpoždění byť v jediné zemi, nedojde ke spuštění systémů ve zbytku schengenského prostoru. Vzhledem k vzájemné propojenosti systémů by navíc zpoždění při zprovozňování jednoho systému mohlo posunout harmonogram celé architektury IT systémů a zpozdit její uvádění do provozu. Za včasnou realizaci tohoto ambiciózního projektu, jehož cílem je zajistit funkční nástroje, kterými lze reagovat na jakékoli nenadálé a nově vznikající výzvy, máme sdílenou odpovědnost.

IT architekturu je třeba co nejdříve dokončit především tím, že do ní bude přidán revidovaný systém Eurodac. V rámci nového paktu o migraci a azylu navrhla Komise v září 2020 modernizovaný systém Eurodac, který mimo jiné pomůže sledovat neoprávněné přesuny, potírat nelegální migraci a zefektivnit navracení. Komise vyzývá Evropský parlament a Radu, aby rychle jednaly a tento návrh urychleně schválily.

Na cestě k digitalizaci postupů na vnějších hranicích

Jakmile se globální cestování zotaví z pandemie COVID-19, lze očekávat výrazné zvýšení toků cestujících. Tím se oživí proces digitalizace, který již započal před pandemií a který bude vyžadovat inovativní způsoby pro usnadnění a urychlení hraničních kontrol v mezinárodních přístavech vstupu. Digitální dokumenty jsou účinnější a zároveň bezpečnější. Do konce roku 2021 Komise navrhne nařízení o digitalizaci postupu pro udělování víz, díky kterému se schengenský postup pro udělování víz plně digitalizuje. Následně v roce 2023 po provedení podrobného posouzení a na základě nezbytných konzultací má Komise v úmyslu předložit návrh nařízení o digitalizaci cestovních dokladů a o usnadnění cestování.