SDĚLENÍ KOMISE

o vzhledu etikety na hnojivých výrobcích EU podle přílohy III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1009

(2021/C 119/01)

ÚVOD

Podle čl. 4 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1009 (1) (dále jen „nařízení o hnojivých výrobcích“), vydá Komise příručku, která výrobcům a orgánům dozoru nad trhem poskytne jasné informace o vzhledu etikety podle přílohy III uvedeného nařízení a uvede příslušné příklady.

Při plnění tohoto úkolu podpořila útvary Komise (GŘ GROW / D2) pracovní skupina složená ze zástupců členských států EU a zúčastněných stran z průmyslu, jež zastupují všechny kategorie funkce výrobku (dále jen „KFV“) spadající do oblasti působnosti nařízení o hnojivých výrobcích, kterou Komise za tímto účelem v červenci 2019 zřídila. Mandát této pracovní skupiny spočíval ve vypracování prvního návrhu tohoto dokumentu.

Dokument byl sdílen a projednán s členy a pozorovateli skupiny odborníků Komise pro hnojivé výrobky v letech 2019 a 2020.

Tento dokument není právně závazný a má pouze poskytnout užitečné pokyny zúčastněným stranám, včetně výrobců a orgánů dozoru nad trhem. Pro závazný výklad práva Unie je příslušný pouze Soudní dvůr Evropské unie.

Tato příručka uvádí vysvětlení týkající se praktického provádění požadavků na označování stanovených v příloze III nařízení o hnojivých výrobcích. Obsahuje příklady etikety pro různé KFV hnojivých výrobků EU. Tyto příklady jsou čistě orientační. Umístění každé části, jakož i barvy použité v této příručce nejsou povinné. Je na výrobci, aby rozhodl, kam umístí a jak bude formátovat údaje na etiketě při dodržení požadavků stanovených v nařízení o hnojivých výrobcích.

Vyjma případů, kdy tato příručka stanoví jinak nebo nejsou použity žádné barvy, se v příkladech etiket používají tyto barevné kódy:

— modře: obecné požadavky,

— oranžově: zvláštní požadavky pro každou KFV,

— černě: ostatní informace, které musí být na etiketě uvedeny,

— zeleně: uvedené živiny.

OBSAH

Úvod 1 1

1. Obecná pravidla pro označování uvedená v hlavním textu nařízení o hnojivých výrobcích 5

1.1. Jaké informace musí být na etiketě povinně označeny? 5

1.2. Je možné na etiketě uvést dobrovolné informace? Kde by tyto dobrovolné informace mohly být uvedeny? 5

1.3. Je možné umístit informace na obal mimo etiketu (tj. číslo šarže, označení CE, číslo oznámeného subjektu, množství)? 5

1.4. Je stanovena minimální/maximální velikost etikety/písma? Je nutné dodržovat poměr velikostí? 5

1.5. V jakém jazyce (jakých jazycích) by měly být informace na etiketě uvedeny? 6

2. Obecné požadavky na označování uvedené v příloze III nařízení o hnojivých výrobcích 6

2.1. Jak napsat označení deklarované funkce? 6

2.2. Jak vyjádřit množství hnojivého výrobku EU? 6

2.3. Jak poskytnout informace o obecném dávkování? 7

2.4. Jak uvádět informace o podmínkách skladování? 7

2.5. Co znamená doba funkčnosti výrobků, které obsahující polymer náležející do KSM 9? 8

2.6. Jak uvést informace o řízení rizik? 9 8

2.7. Co znamenají „složky“ a jak je označovat? 10 9

2.8. Jak označovat funkci výrobků se dvěma nebo více funkcemi? 10

2.9. Lze u požadavků v příloze III části I bodech 4, 5, 6 a 9 použít jinou formulaci? 10

2.10. Je možné použít výstražné symboly na základě správné praxe? Jak řídit interakci s nařízením CLP? 10

2.11. V jakých případech může výrobce vyjádřit obsah živin v elementární formě? 11

2.12. Jak odkazovat na organickou hmotu namísto organického uhlíku? 11

2.13. Příklad obecných požadavků na označování a vzhledu etikety 11

3. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 1 – hnojivo 12

3.1. Je nutné označovat obsah všech živin přítomných v hnojivu? 12

3.2. Jestliže nařízení u druhotných živin nedefinuje minimální obsah (KFV 1(A) a KFV 1(B)), jak označovat obsah těchto živin? 12

3.3. Jestliže je třeba uvést obsah dusíku (N) nebo oxidu fosforečného (P 2 O 5 ), který přesahuje 0,5 % hmotn., jak by měly být tyto informace poskytnuty? 12

3.4. Lze v označení výrobku použít namísto výrazu „anorganický“, nebo jako jeho doplněk, výraz „minerální“? Kde by měl být výraz „minerální“ v označování uveden? 12

3.5. Odkazuje amoniakální dusík (NH 3 ) na amonný dusík (NH 4 + ) u KFV 1? 12

4. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 1(A) – organické hnojivo 13

4.1. Příklad etikety 13

4.2. Jak deklarovat organický dusík a původ organické hmoty? 14

4.3. Na jaké úrovni přesnosti by měly být deklarovány povinné informace pro KFV 1(A)? 14

4.4. Měl by být deklarován amonný dusík, i pokud ve výrobku není přítomen? 14

4.5. Je možné deklarovat organickou hmotu namísto organického uhlíku? 14

4.6. Kde uvést informace týkající se data výroby? 14

5. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 1(B) – organominerální hnojivo 15

5.1. Příklad etikety 15

5.2. Jak deklarovat organický dusík a původ organické hmoty? 16

5.3. Měla by být deklarována specifická forma dusíku (N), fosforu (P) nebo draslíku (K), i pokud ve výrobku není přítomna? 16

5.4. Jak poskytnout důležité informace o možném vlivu amoniaku uvolňujícího se při použití hnojiva na kvalitu ovzduší a výzvu uživatelům, aby přijali vhodná nápravná opatření, je-li ve výrobku přítomna močovina (CH 4 N 2 O)? 16

5.5. Jak deklarovat „nízký obsah kadmia“? 16

5.6. S jakou přesností lze deklarovat stopové živiny? 16

6. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 1(C) – anorganické hnojivo 17

6.1. KFV 1(C)(I): Anorganické hnojivo s makroživinami 21 17

6.1.1. Příklad etikety 17

6.1.2. Jaký je minimální počet desetinných míst, který by měl být uveden na etiketě? 18

6.1.3. Jak poskytnout důležité informace o možném vlivu amoniaku uvolňujícího se při použití hnojiva na kvalitu ovzduší a výzvu uživatelům, aby přijali vhodná nápravná opatření, je-li ve výrobku přítomna močovina (CH 4 N 2 O)? 23 18

6.1.4. Jak deklarovat „nízký obsah kadmia“? 18

6.2. KFV 1(C)(I)(a): Tuhé anorganické hnojivo s makroživinami 18

6.2.1. Příklad etikety 18

6.2.2. Příklad pro granulometrii 18

6.2.3. Jakým způsobem lze na etiketě uvést granulometrii a fyzickou jednotku? Je povoleno odkazovat při označování granulometrie výrobku na více než jedno síto? 19

6.2.4. Jak je definována „povrchová úprava“? 19

6.2.5. Jak deklarovat dobu funkčnosti povrchově upraveného hnojiva? 19

6.2.6. Jak deklarovat typ povrchově aktivní látky? 19

6.2.7. Jak vytvořit etiketu pro těžená hnojiva? 20

6.3. KFV 1(C)(I)(b): Kapalné anorganické hnojivo s makroživinami 20

6.4. KFV 1(C)(II): Anorganické hnojivo se stopovými živinami 21

6.4.1. KFV 1(C)(II)(a): Jednosložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami 21

6.4.2. KFV 1(C)(II)(b): Vícesložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami 21

6.5. Příklad úplné etikety pro KFV 1(C) 22

7. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 2 – materiál k vápnění půd 24

7.1. Příklady etikety 24

7.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky 26

8. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 3 – pomocnou půdní látku 27

8.1. KFV 3(A): Organická pomocná půdní látka 27

8.1.1. Příklady etikety 27

8.1.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky 28

8.2. KFV 3(B): Anorganická pomocná půdní látka 29

8.2.1. Příklad etikety 29

8.2.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky 40 30

9. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 4 – pěstební substrát 30

9.1. Příklady etikety 30

9.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky 32

10. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 5 – inhibitory 32

10.1. KFV 5(A): Inhibitor nitrifikace 32

10.2. KFV 5(B): Inhibitor denitrifikace 33

10.3. KFV 5(C): Inhibitor ureázy 33

11. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 6 – rostlinný biostimulant 34

11.1. Příklady etikety 34

11.1.1. KFV 6(A): Mikrobiální rostlinný biostimulant 34

11.1.2. KFV 6(B): Nemikrobiální rostlinný biostimulant 36

11.2. Jak označovat fyzickou formu výrobku? 37

11.3. Jak uvést relevantní pokyny týkající se účinnosti výrobku, včetně postupů hospodaření s půdou, použití chemických hnojiv, neslučitelnosti s přípravky na ochranu rostlin, doporučené velikosti aplikačních trysek, doporučeného aplikačního tlaku a jiných opatření zabraňujících úletu aplikační kapaliny? 37

11.4. Jak uvést prohlášení týkající se skutečnosti, že mikroorganismy mohou mít potenciál vyvolat senzibilizující reakce? 37

11.5. Jak uvést datum výroby a datum konce použitelnosti a kam je umístit na etiketu? 37

11.6. Zvláštní pokyny pro mikrobiální biostimulanty 37

12. Zvláštní požadavky na označování pro KFV 7 – blend hnojivých výrobků 37

12.1. Příklady etikety 37

12.2. Jak vyjádřit požadavky na označování pro KFV 7? 44

1. OBECNA PRAVIDLA PRO OZNACOVANI UVEDENA V HLAVNIM TEXTU NARIZENI O HNOJIVÝCH VÝROBCICH

1.1. Jaké informace musí být na etiketě povinně označeny?

Požadavky na označování Články 6 a 8: jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsaná ochranná známka a poštovní adresa výrobce/dovozce, jakož i číslo typu nebo šarže nebo jiný prvek umožňující identifikaci hnojivého výrobku EU Příloha III Obecné a zvláštní požadavky na označování Článek 11: „přebalil/a“ / „zabalil/a“ + jméno, zapsaný obchodní název nebo zapsaná ochranná známka a poštovní adresa Články 17 a 18: označení CE a identifikační číslo oznámeného subjektu (je-li to relevantní)

— Tyto požadavky jsou povinné.

— U výrobců lze dobrovolně použít slovo „vyrobil/a“ před požadavkem čl. 6 odst. 6.

— U balíren lze vedle požadavků článku 11 doplnit „identifikační kód“ poskytnutý vnitrostátním orgánem. Číslo oznámeného subjektu musí být na etiketách uvedeno pouze u hnojivých výrobků EU, u nichž byla posouzena shoda prostřednictvím modulu A1 a modulu D1, uvedených v příloze IV nařízení o hnojivých výrobcích.

1.2. Je možné na etiketě uvést dobrovolné informace? Kde by tyto dobrovolné informace mohly být uvedeny?

Ano, je možné uvést dobrovolné informace jiné než údaje vymezené v nařízení (nařízení o hnojivých výrobcích např. stanoví pravidla pro označování „nízkého obsahu chloridu“ na etiketě jako dobrovolné informace). V souladu s přílohou III částí I bodem 8 nařízení o hnojivých výrobcích nesmí dobrovolně uváděné informace mimo jiné uvádět konečného uživatele v omyl a musí se vztahovat k ověřitelným prvkům.

1.3. Je možné umístit informace na obal mimo etiketu (tj. číslo šarže, označení CE, číslo oznámeného subjektu, množství)?

Etiketa by neměla být vykládána jako přísně fyzická jednotka. Etiketa musí obsahovat všechny povinné informace, které musí být na hnojivém výrobku EU připevněny nebo k němu musí být přiloženy.

— V případě výrobku s obalem mohou být informace na etiketě uvedeny na samotném obalu a/nebo v dokumentu, který je k obalu připevněn.

— U nerozplněného přípravku jsou informace na etiketě obsaženy v doprovodném dokumentu nebo příbalovém letáku.

Pokud tedy hospodářské subjekty obvykle umísťují číslo šarže, množství, označení CE nebo jiné povinné informace na obal, splňuje to požadavky nařízení o hnojivých výrobcích.

1.4. Je stanovena minimální/maximální velikost etikety/písma? Je nutné dodržovat poměr velikostí?

Nařízení nestanoví žádná pravidla týkající se velikosti etikety/písma. Je na výrobci, aby rozhodl, jakou velikost etikety použije, a aby zajistil, že informace budou jasné, srozumitelné, čitelné a snadno pochopitelné.

1.5. V jakém jazyce (jakých jazycích) by měly být informace na etiketě uvedeny?

Každý členský stát rozhodne, jaký jazyk je třeba použít pro jeho vnitrostátní trh.

Některé členské státy akceptují písemnou a podepsanou dohodu zákazníka, který nakládá s výrobky pro profesionální použití a je ochoten přijímat výrobek označený v jiném než úředním jazyce (úředních jazycích) daného členského státu (například v angličtině). Hospodářskému subjektu se doporučuje, aby si přijatelnost takové dohody ověřil u členského státu, ve kterém je výrobek uváděn na trh. Vnitrostátní orgány příslušné pro hnojivé výrobky jsou uvedeny na této internetové adrese:

https://ec.europa.eu/docsroom/documents/35205

2. OBECNE POZADAVKY NA OZNACOVANI UVEDENE V PRILOZE III NARIZENI O HNOJIVÝCH VÝROBCICH

2.1. Jak napsat označení deklarované funkce?

Označení deklarované funkce musí být napsáno s cílem poskytnout konečným uživatelům a orgánům dozoru nad trhem dostatečnou míru informací, aniž by byli uvedeni v omyl. Výrobce může zkrátit délku označení výrobku na minimum nezbytné pro příslušnou podkategorii, pokud je splněn výše uvedený požadavek. Pokud se použije tento přístup, musí být uvedeno indexové číslo KFV odpovídající příslušné podkategorii podle přílohy I části I nařízení o hnojivých výrobcích.

S přihlédnutím k výše uvedenému lze tudíž použít následující příklady:

První možnost: Lze použít označení úplného názvu výrobku týkající se funkce podle přílohy I části I pro KFV 1 až 6.

Například:

— vícesložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami,

— vícesložkové tuhé anorganické hnojivo s makroživinami, typu dusičnanu amonného, s vysokým obsahem dusíku,

— kapalné organominerální hnojivo.

Druhá možnost: Lze použít indexové číslo KFV (velkými, resp. malými písmeny) + zkrácené označení.

Následující tabulka uvádí několik příkladů:

Úplné označení Indexové číslo KFV + zkrácené označení Podmínka Vícesložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami KFV 1(C)(II)(b) – Minerální hnojivo se stopovými živinami Zkrácené označení se použije pouze za předpokladu splnění podmínek stanovených v příloze III části II KFV 1 bodě 4 vícesložkové tuhé anorganické hnojivo s makroživinami, typu dusičnanu amonného, s vysokým obsahem dusíku KFV 1(C)(I)(a)(ii)(A) – Minerální hnojivo s dusičnanem amonným s vysokým obsahem dusíku Zkrácené označení se použije pouze za předpokladu splnění podmínek stanovených v příloze III části II KFV 1 bodě 4 Kapalné organominerální hnojivo KFV 1(B)(II) – Organominerální hnojivo Nepoužije se

Jakoukoli funkci hnojivého výrobku lze deklarovat pouze v případě, že tuto funkci prokázalo úspěšné posuzování shody, a to i u výrobků, u nichž je deklarována více než jedna funkce (viz příloha III část I bod 2). Více podrobností uvádí pododdíl 2.8.

2.2. Jak vyjádřit množství hnojivého výrobku EU?

Vyjma pěstebního substrátu nestanoví nařízení zvláštní pravidla pro vyjádření množství. Množství lze tedy vyjádřit jako hmotnost (t, kg nebo g) nebo objem (m3, l nebo ml). Doporučuje se používat pouze jednotky z „mezinárodní soustavy jednotek“.

Množství se doporučuje vyjádřit prostřednictvím čisté hmotnosti u tuhého hnojivého výrobku a čisté hmotnosti a/nebo objemu u kapalného hnojivého výrobku.

Pro pěstební substrát jsou stanoveny zvláštní požadavky v příloze III části II KFV 4. Dobrovolně lze vedle požadovaných jednotek uvést množství pomocí doplňujících jednotek.

2.3. Jak poskytnout informace o obecném dávkování?

Doporučení týkající se hnojení mohou být specifická pro konkrétní plodinu, lokalitu, půdu nebo klima, a proto mohou výrobci a jiné hospodářské subjekty oprávněně použít relativně obecné doporučení k dávkování, a to včetně maximálního dávkování.

Výrobce se může rozhodnout, že upraví informace týkající se dávkování podle konečného uživatele. Lze rozlišovat mezi těmito kategoriemi:

— spotřebitelské použití (tj. soukromé domácnosti, zájmoví zahrádkáři),

— profesionální použití (tj. veřejný prostor, zemědělci),

— průmyslové použití (tj. použití látek samotných nebo použití v přípravku v průmyslovém zařízení, ve vztahu mezi podniky (Business-to-Business)).

V návaznosti na výše uvedené rozlišení se hospodářským subjektům, které chtějí tento přístup uplatňovat, doporučuje přizpůsobit informace týkající se dávkování takto:

— Trh spotřebitelského použití: měly by být uvedeny podrobné informace týkající se dávkování podle jednotlivých plodin.

— Trh profesionálního použití: etiketa by měla uvádět obecné dávkování a referenční větu, například „Pro konkrétnější doporučení se obraťte na společnost X nebo jejího distributora.“

— Průmyslový trh: etiketa by měla uvádět referenční větu, například: „Tento výrobek není určen k přímé aplikaci / přímému použití bez dalšího zpracování.“

Kromě toho se navrhuje doplnit větu, která bude zemědělce vyzývat k dodržování správných postupů hnojení:

„Tato dávkování výrobku představují doporučení. Doporučujeme zemědělcům, aby je konzultovali se svým poradcem, a přizpůsobili tak doporučení své konkrétní situaci a vyhnuli se nadměrnému hnojení.“

nebo

„Zemědělcům se doporučuje předcházet ztrátám živin a při vypracovávání plánů hnojení zohledňovat oficiální doporučení.“

Poznámka: Kromě povinných požadavků je možné poskytnout i dobrovolné informace. Je například možné, aby hospodářský subjekt prodal výrobek průmyslovému zákazníkovi s etiketou, která byla připravena pro profesionálního zákazníka.

2.4. Jak uvádět informace o podmínkách skladování?

Výrobci jsou povinni na základě svých znalostí o výrobku a správné praxe vymezit podmínky skladování. Klíčovým cílem by mělo být skladování výrobku bez ztráty kvality a zaručeného obsahu a za bezpečných podmínek. Lze použít piktogramy odrážející správnou praxi, pokud jsou jasné a neuvádějí v omyl.

Informace o podmínkách skladování mohou zahrnovat mimo jiné tyto prvky:

— dobu skladování,

— skladovací prostory (otevřené/zastřešené/uzavřené; kryté; suché atd.),

— skladovací teplotu/vlhkost,

— stohování,

— neslučitelnost s jinými materiály,

— „Viz také informace uvedené v bezpečnostním listu“ (pokud je poskytován).

2.5. Co znamená doba funkčnosti výrobků, které obsahující polymer náležející do KSM 9?

Dobu funkčnosti polymeru náležejícího do kategorie složkových materiálů (KSM) 9: „Polymery jiné než polymery s živinami“ může určit výrobce. Doba funkčnosti vymezuje, jak rychle se musí polymer rozkládat a jak časté aplikace může návod k použití stanovit. Pokud je deklarovaná doba funkčnosti krátká, může návod k použití stanovit časté aplikace, skutečný biologický rozklad by však v takovém případě měl být také rychlý. Naproti tomu je-li deklarovaná doba funkčnosti delší, může být biologický rozklad pomalejší, pak ovšem musí být delší i četnost aplikace uvedená v návodu k použití, neboť příloha III část I bod 1 písm. f) stanoví, že doba mezi dvěma aplikacemi musí být alespoň tak dlouhá jako deklarovaná doba funkčnosti, tj. opakovaná aplikace během doby funkčnosti není povolena.

Na etiketu lze doplnit obecnou větu. Je-li to považováno za užitečné, lze uvést výstražný symbol označující maximální délku doby funkčnosti, jak je navrženo níže. Výstražný symbol by měl být doplněn textem obdobným níže uvedeným doporučením. Ve druhém příkladu, kde je doba funkčnosti vyjádřena jako rozmezí, je důležité, aby návod k použití zabraňující opakované aplikaci uváděl nejdelší možnou dobu, na niž se toto rozmezí vztahuje.

„Opakovaná aplikace během doby funkčnost není povolena. Pro konkrétnější doporučení se obraťte na společnost nebo jejího distributora. www.website.com“

„Opakovaná aplikace po méně než osmi týdnech není povolena. Pro konkrétnější doporučení se obraťte na společnost nebo jejího distributora. www.website.com“

Pokud výrobek obsahuje polymer coby pojivo, je kromě toho vyžadována věta, která uživatele informuje o tom, že výrobek nesmí být v kontaktu s půdou.

2.6. Jak uvést informace o řízení rizik?

V případě výrobků klasifikovaných podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (2) (dále jen „nařízení CLP“) musí být dodrženy dodatečné požadavky na označování. Další informace viz pododdíl 2.10.

V ostatních případech je výrobce povinen poskytnout důležité informace, které umožní řídit rizika. Lze používat výstražné symboly (kromě výstražných symbolů nebezpečnosti podle nařízení CLP, není-li výrobek klasifikován), pokud jsou jasné a neuvádějí v omyl.

Lze použít obecnou větu, například: „Dodržujte pokyny pro doporučené používání tohoto hnojivého výrobku, abyste se vyvarovali rizik pro lidské zdraví a životní prostředí.“

Podle přílohy III části I bodů 4, 5 a 6 nařízení o hnojivých výrobcích se v následujících zvláštních případech doplňují níže uvedené věty:

— Jestliže hnojivý výrobek EU obsahuje jiné získané produkty ve smyslu nařízení o vedlejších produktech živočišného původu než hnůj: „Hospodářská zvířata nesmí být přímo ani prostřednictvím spásání krmena porostem z půdy, na kterou byl výrobek aplikován, pokud ke sklizni či spásání nedojde až po uplynutí nejméně 21denní čekací lhůty.“

— Jestliže hnojivý výrobek EU obsahuje ricin: „Nebezpečné pro zvířata v případě požití.“

— Jestliže hnojivý výrobek EU obsahuje nezpracované nebo zpracované kakaové slupky: „Toxické pro psy a kočky.“

2.7. Co znamenají „složky“ a jak je označovat?

Složky by měly být vykládány jako jakýkoli druh materiálu (například suroviny, látky, směsi, volně ložené objemotvorné stavební materiály atd.), který je záměrně používán pro hnojivý výrobek / přidáván do hnojivého výrobku během výroby, nebo látky záměrně získané chemickou reakcí v rámci výrobního procesu výrobku. V některých případech mohou složky obsahovat nečistoty, které by neměly být součástí seznamu složek.

U materiálů získaných chemickou reakcí musí být deklarován pouze reakční produkt (například dusičnan amonný, močovina), nikoli prekurzory.

V souladu s nařízením o hnojivých výrobcích se všechny složky nad 5 % hmotn. výrobku uvádějí v sestupném pořadí podle procenta hmotnosti sušiny.

V návaznosti na povinnost deklarovat všechny složky nad 5 % hmotn. výrobku se hospodářské subjekty mohou rozhodnout, že označí složky, které jsou zastoupeny v míře nižší než 5 % hmotn. výrobku. V takovém případě, a aby nedošlo k záměně povinného a dobrovolného označování, by měly být tyto složky uvedeny jako další informace, a nikoli v části „Složky“, kde mají být uvedeny pouze složky nad 5 % hmotn. výrobku.

Podle nařízení o hnojivých výrobcích neexistuje v rámci označování povinnost deklarovat skutečný procentní podíl každé složky v konečném složení hnojivého výrobku.

U látek a směsí, na které se vztahuje nařízení CLP, musí identifikace splňovat všechny požadavky tohoto nařízení. U směsi tedy musí být podle čl. 18 odst. 3 nařízení CLP v seznamu složek uveden obchodní název směsi a identifikace látek, které přispívají ke klasifikaci směsi.

U přírodních materiálů je možné kromě názvů použitých v souladu s článkem 18 nařízení CLP použít i názvy minerálů (například sylvinit, langbeinit) a odpovídající identifikační číslo materiálu (číslo CAS nebo číslo ES), pokud existuje.

Aby se předešlo velmi dlouhým seznamům na vlastní etiketě, doporučuje se popsat KSM složek pomocí poznámky pod čarou nebo zkráceného odkazu na KSM.

Příklad pro organominerální hnojivo:

— KSM v poznámce pod čarou Kakaové slupky1, péřová moučka2, superfosfát konc.3 č. CAS 65996-95-4, chlorid draselný3 č. CAS 7447-40-7, oxid hořečnatý3 č. CAS 1309-48-4, pokrutiny z lisování ricinového oleje1, kostní moučka2, močovina3 č. CAS 57-13-6 Přičemž: 1 Rostliny, části rostlin nebo rostlinné extrakty; 2 Získané produkty ve smyslu nařízení (ES) č. 1069/2009; 3 Látky a směsi z původního materiálu.

— Zkrácený odkaz na KSM Kakaové slupky (KSM 2: Rostliny, části rostlin nebo rostlinné extrakty), péřová moučka (KSM 10: Získané produkty ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 (3)), superfosfát konc. č. CAS 65996-95-4 (KSM 1: Látky a směsi z původního materiálu), chlorid draselný č. CAS 7447-40-7 (KSM 1), oxid hořečnatý č. CAS 1309-48-4 (KSM 1), pokrutiny z lisování ricinového oleje (KSM 2), kostní moučka (KSM 10), močovina č. CAS 57-13-6 (KSM 1) Ve zvláštním případě hnojivých výrobků obsahujících komposty a/nebo digestát se doporučuje doplnit seznam složek o použité suroviny.

Příklad:

— kompost KSM 3 (zelený kompost),

— digestát KSM 5 (sušený digestát z hnoje, energetických plodin a biologického odpadu) nebo digestát KSM 5 (pevná frakce digestátu z energetických plodin a biologického odpadu rostlinného původu).

2.8. Jak označovat funkci výrobků se dvěma nebo více funkcemi?

Etiketa musí nést označení uvedená v příloze I nařízení o hnojivých výrobcích, která odpovídají deklarovaným funkcím výrobku. Lze deklarovat pouze označení KFV, u nichž bylo provedeno úspěšné posuzování shody. V takovém případě si výrobce může zvolit pořadí uvedení jednotlivých (dvou nebo více) označení na etiketě. Tyto funkce lze oddělit pomlčkou nebo slovy, jako „a“ nebo „s“.

Příklady:

— jednosložkové tuhé anorganické hnojivo s makroživinami – materiál k vápnění půd,

— jednosložkové tuhé anorganické hnojivo s makroživinami s materiálem k vápnění půd,

— jednosložkové tuhé anorganické hnojivo s makroživinami a materiál k vápnění půd.

Pokud výrobek náleží do KFV 7 a představuje kombinaci KFV 6(A) a KFV 6(B), platí výše popsaná obecná doporučení.

Uvedení indexových čísel KFV není povinné, další podrobnosti viz pododdíl 2.1.

2.9. Lze u požadavků v příloze III části I bodech 4, 5, 6 a 9 použít jinou formulaci?

Nařízení o hnojivých výrobcích nepovoluje jinou formulaci požadavků uvedených v příloze III části I bodech 4, 5, 6.

V případě požadavku v příloze III části I bodě 9 lze použít podobnou formulaci, jako je „s nízkým obsahem chloridu“.

2.10. Je možné použít výstražné symboly na základě správné praxe? Jak řídit interakci s nařízením CLP?

O skladování, řízení účinků na zdraví a životní prostředí je možné uživatele dobrovolně informovat pomocí výstražných symbolů založených na správné praxi, i pokud výrobek nespadá do oblasti působnosti nařízení CLP.

Pokud se použije nařízení CLP, musí etiketa výrobku vyhovět všem požadavkům na označování, které toto nařízení stanoví (výstražné symboly nebezpečnosti, signální slova, standardní věty o nebezpečnosti a pokyny pro bezpečné zacházení, v příslušných případech jedinečný identifikátor složení, další požadavky na spotřebitelské použití atd.), včetně podmínek skladování a řízení rizik. Další informace (např.: výstražné symboly na základě správné praxe) by mohly být uvedeny na označení v souladu s článkem 25 nařízení CLP. Tyto údaje nesmí nahrazovat povinné prvky označování požadované nařízením CLP, odvádět od nich pozornost nebo s nimi být v rozporu.

V případě použití výstražných symbolů je důležité zabránit dvojímu označení v souladu s článkem 25 nařízení CLP.

Příklad:

2.11. V jakých případech může výrobce vyjádřit obsah živin v elementární formě?

Výrobce může namísto oxidované formy nebo jako její doplněk vyjádřit obsah živin požadovaný nařízením o hnojivých výrobcích i v elementární formě, a to v souladu s přepočítacími koeficienty, které stanoví příloha III část I bod 10. Další informace viz oddíl 3 této příručky.

2.12. Jak odkazovat na organickou hmotu namísto organického uhlíku?

Informace požadované nařízením o hnojivých výrobcích mohou namísto organického uhlíku (Corg) nebo jako doplněk k informacím o něm odkazovat na organickou hmotu, a to v souladu s tímto přepočítacím koeficientem:

organický uhlík (Corg) = organická hmota × 0,56

Pokud se použijí obě vyjádření, lze organickou hmotu uvést vedle organického uhlíku (Corg) v závorkách nebo v části s dobrovolnými informacemi.

2.13. Příklad obecných požadavků na označování a vzhledu etikety

Podrobnou strukturu etikety včetně všech KFV a odkazů na požadavky na označování podle nařízení o hnojivých výrobcích uvádí příloha této příručky.

3. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 1 – HNOJIVO

3.1. Je nutné označovat obsah všech živin přítomných v hnojivu?

Podle bodu 1 KFV 1: Hnojivo v příloze III části II je deklarace týkající se živin dobrovolná a výrobci rozhodují o tom, které živiny chtějí deklarovat – pokud jsou splněny požadavky týkající se minimálního množství uvedené v příloze I, a to s výjimkou:

— dusíku (N) nebo oxidu fosforečného (P2O5), které musí být uvedeny, jakmile přesáhnou 0,5 % hmotn. (více podrobností viz pododdíl 3.3),

— stopových živin přítomných v minimálním množství uvedeném v příloze I, které se deklarují, pokud jsou do anorganického nebo organominerálního hnojiva záměrně přidány.

Pokud je určitá živina deklarována, musí být splněny všechny požadavky nařízení o hnojivých výrobcích týkající se deklarace živin.

3.2. Jestliže nařízení u druhotných živin nedefinuje minimální obsah (KFV 1(A) a KFV 1(B)), jak označovat obsah těchto živin?

Výrobce je povinen deklarovat obsah druhotných živin s přihlédnutím k tolerancím, které pro ně musí být použity.

3.3. Jestliže je třeba uvést obsah dusíku (N) nebo oxidu fosforečného (P2O5), který přesahuje 0,5 % hmotn., jak by měly být tyto informace poskytnuty?

Údaj o obsahu dusíku (N) nebo oxidu fosforečného (P2O5) může být uveden jako rozmezí hodnot, je uveden v rámci etikety těsně pod deklarací živin a je zřetelně oddělen řádkem nebo jiným údajem označení. Viz struktura etikety uvedená jako příklad v pododdíle 2.13 této příručky. K poskytnutí této informace lze použít obecnou větu, například „Výrobek obsahuje...“.

3.4. Lze v označení výrobku použít namísto výrazu „anorganický“, nebo jako jeho doplněk, výraz „minerální“? Kde by měl být výraz „minerální“ v označování uveden?

Ano, výraz „anorganický“ je možné nahradit výrazem „minerální“ u hnojiva, které náleží do KFV 1(C), pokud jsou splněny podmínky uvedené v příloze III části II KFV 1: Hnojivo bodě 4 nařízení o hnojivých výrobcích. Pokud je tomu tak, musí výrobce, aby vyhověl příloze III části I bodu 1 písm. a), doplnit indexové číslo KFV příslušné podkategorie, do které výrobek náleží (tj. KFV 1(C)(I)(a)(ii)).

Příklad:

— minerální hnojivo s makroživinami (KFV 1(C)(I)(a)(i)),

— minerální hnojivo s makroživinami – KFV 1(C)(I)(a)(i),

— KFV 1(C)(I)(a)(i): Minerální hnojivo s makroživinami.

3.5. Odkazuje amoniakální dusík (NH3) na amonný dusík (NH4 +) u KFV 1?

Ano.

4. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 1(A) – ORGANICKE HNOJIVO

4.1. Příklad etikety

4.2. Jak deklarovat organický dusík a původ organické hmoty?

Za poskytnutí důležitých informací o původu organické hmoty v organickém hnojivu odpovídá výrobce. Je rovněž odpovědný za poskytování veškerých relevantních informací nezbytných k řízení rizik pro životní prostředí. Aby uživatel splňoval požadavky směrnice o dusičnanech, by měl být organický dusík deklarován přinejmenším tímto údajem:

— „X % Organický dusík živočišného původu, z toho Y % hnoje“, pokud výrobek obsahuje pouze živočišnou surovinu poskytující organický dusík.

— „X % Organický dusík rostlinného původu“, pokud výrobek obsahuje pouze rostlinou surovinu poskytující organický dusík.

— „X % Organický dusík živočišného původu a rostlinného původu, z toho Y % hnoje“, pokud je výrobek směsí živočišné a rostlinné suroviny poskytujících organický dusík.

4.3. Na jaké úrovni přesnosti by měly být deklarovány povinné informace pro KFV 1(A)?

Tento pododdíl je zvláště důležitý z hlediska informačních prvků, jako je organický uhlík a obsah sušiny.

Výrobce může definovat úroveň přesnosti výše uvedených informací, která je pro uživatele nejdůležitější. U obsahu organického uhlíku a obsahu sušiny se doporučuje neuvádět více než jedno desetinné místo, protože větší rozsah by nebyl v souladu s přesností současných analytických metod.

4.4. Měl by být deklarován amonný dusík, i pokud ve výrobku není přítomen?

Amonný dusík musí být deklarován pouze v případě, že je v konečném výrobku přítomen.

4.5. Je možné deklarovat organickou hmotu namísto organického uhlíku?

Podle přílohy III části I bodu 11 lze namísto organického uhlíku (Corg) nebo jako doplněk k informacím o něm odkazovat na organickou hmotu. Je důležité dodržet tento přepočítací koeficient:

Corg = organická hmota × 0,56

Pokud se použijí obě vyjádření, lze organickou hmotu uvést vedle organického uhlíku (Corg) v závorkách nebo v části s dobrovolnými informacemi.

4.6. Kde uvést informace týkající se data výroby?

Datem výroby je datum, kdy je dokončen výrobní proces daného výrobku. Je na výrobci, aby určil datum, kdy je výroba výrobku dokončena. V případě, že z důvodu systému výroby nebo skladování není výrobci přesné datum výroby známo, lze datum výroby chápat jako datum, kdy je výrobek zabalen. Přesné umístění data výroby na etiketě/obalu se může lišit v závislosti na tom, co nejlépe vyhovuje dotčenému výrobku, pokud budou na etiketě uvedeny všechny informace. Je tedy možné použít tzv. sledování, tj. odkaz na jedno místo na etiketě, kde je uvedeno datum. Je na hospodářském subjektu, aby si zvolil, v jakém formátu datum uvede (písmena nebo číslice), pokud je uvedeno celé datum (den/měsíc/rok). Tato informace je na příkladu etikety uvedena černou barvou.

5. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 1(B) – ORGANOMINERALNI HNOJIVO

5.1. Příklad etikety

5.2. Jak deklarovat organický dusík a původ organické hmoty?

Za poskytnutí důležitých informací o původu organické hmoty v organominerálním hnojivu odpovídá výrobce. Je rovněž odpovědný za poskytování veškerých relevantních informací nezbytných k řízení rizik pro životní prostředí. Aby uživatel splňoval požadavky směrnice o dusičnanech, by měl být organický dusík deklarován přinejmenším tímto údajem:

— „X % Organický dusík živočišného původu, z toho Y % hnoje“, pokud výrobek obsahuje pouze živočišnou surovinu poskytující organický dusík.

— „X % Organický dusík rostlinného původu“, pokud výrobek obsahuje pouze rostlinou surovinu poskytující organický dusík.

— „X % Organický dusík živočišného původu a rostlinného původu, z toho Y % hnoje“, pokud je výrobek směsí živočišné a rostlinné suroviny poskytujících organický dusík.

5.3. Měla by být deklarována specifická forma dusíku (N), fosforu (P) nebo draslíku (K), i pokud ve výrobku není přítomna?

Specifické formy nebo rozpustnost živin musí být deklarovány pouze v případě, že jsou přítomny v konečném výrobku.

5.4. Jak poskytnout důležité informace o možném vlivu amoniaku uvolňujícího se při použití hnojiva na kvalitu ovzduší a výzvu uživatelům, aby přijali vhodná nápravná opatření, je-li ve výrobku přítomna močovina (CH4N2O)?

Etiketa všech hnojivých výrobků uváděných na trh podle nařízení o hnojivých výrobcích a obsahujících močovinu musí obsahovat odkaz na potenciální vliv na kvalitu ovzduší v důsledku uvolňování amoniaku při používání hnojiva a vyzývat uživatele k přijetí příslušných nápravných opatření. Toto prohlášení by mělo být umístěno nejlépe v blízkosti deklarace živin nebo pod ní, případně v části týkající se bezpečnosti a životního prostředí.

Prohlášení může být obecné povahy, například v tomto smyslu:

„Toto hnojivo obsahuje močovinu, která může uvolňovat amoniak a mít vliv na kvalitu ovzduší. V závislosti na místních podmínkách musí být přijata vhodná nápravná opatření.“

nebo

„Toto hnojivo obsahuje močovinu, která může uvolňovat amoniak a mít vliv na kvalitu ovzduší. V závislosti na místních podmínkách musí být přijata vhodná nápravná opatření. Výrobce tohoto hnojiva již přijal nápravné opatření spočívající v začlenění inhibitoru ureázy.“

5.5. Jak deklarovat „nízký obsah kadmia“?

Pokud výrobek vykazuje obsah kadmia rovný nebo nižší než 20 mg/kg oxidu fosforečného (P2O5), je možné deklarovat, že výrobek má nízký obsah kadmia. Toto prohlášení se doporučuje uvést v části etikety „Další informace“. Toto prohlášení lze deklarovat různými způsoby, a to buď formou textu a/nebo výstražným symbolem. Pokud by se použil výstražný symbol, měl by obsahovat chemický symbol Cd, avšak žádné symboly představující jiné vlastnosti výrobku.

5.6. S jakou přesností lze deklarovat stopové živiny?

Výrobce by měl dodržovat počet desetinných míst uvedený v nařízení o hnojivých výrobcích pro stopové živiny. Další podrobnosti viz pododdíl 6.1.2.

6. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 1(C) – ANORGANICKE HNOJIVO

6.1. KFV 1(C)(I): Anorganické hnojivo s makroživinami

6.1.1. Příklad etikety

Návrh uvedení deklarovaného obsahu živin pro anorganické hnojivo s makroživinami s obsahem stopových živin, včetně odkazu na prohlášení pro minerální hnojivo:

TUHÉ ANORGANICKÉ HNOJIVO S MAKROŽIVINAMI Minerální hnojivo NPK (Ca, Mg, S) se stopovými živinami, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) nebo MINERÁLNÍ HNOJIVO – (KFV 1(C)(I)(a)) Hnojivo NPK (Ca, Mg, S) se stopovými živinami, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) nebo MINERÁLNÍ HNOJIVO – (KFV 1(C)(I)(a)) Hnojivo NPK (Ca, Mg, S) se stopovými živinami v komplexu (4) , 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) nebo MINERÁLNÍ HNOJIVO – (KFV 1(C)(I)(a)) Hnojivo NPK (Ca, Mg, S) 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) se stopovými živinami v komplexu 16% CELKOVÝ DUSÍK (N) 7,0 % dusičnanový dusík 9,0 % amonný dusík 9% CELKOVÝ OXID FOSFOREČNÝ (P2O5) (= 3,9 % P) 6,7 % vodorozpustný oxid fosforečný (P2O5) (= 2,9 % P). 9,0 % oxid fosforečný (P2O5) rozpustný v neutrálním citronanu amonném (= 3,9 % P) 12% OXID DRASELNÝ (K2O) (= 10 % K) vodorozpustný 3% CELKOVÝ OXID VÁPENATÝ (CaO) (= 2,1 % Ca) 1,0 % CaO (= 0,7 % Ca) vodorozpustný 2% CELKOVÝ OXID HOŘEČNATÝ (MgO) (= 1,% Mg) 15% OXID SÍROVÝ (SO3) (= 6 % S) vodorozpustný 0,01% bor (B), jako sodná sůl, vodorozpustný 0,020% celková měď (Cu), v komplexu s HGA, 0,015 % vodorozpustná 0,30% celkové železo (Fe) 0,26 % jako síran, vodorozpustný; 0,04 % v chelátu s EDTA 0,05% mangan (Mn), jako síran, vodorozpustný 0,006% celkový molybden (Mo), jako sodná sůl 0,003 % vodorozpustný 0,008% celkový zinek (Zn), jako oxid Používat pouze v případě skutečné potřeby. Nepřekračovat určené dávkování.

Poznámka: tento příklad etikety uvádí pouze část povinného označování (použitelného pro tuto kategorii hnojiv). Podrobný příklad viz příklad v pododdíle 6.5.

6.1.2. Jaký je minimální počet desetinných míst, který by měl být uveden na etiketě?

Nařízení o hnojivých výrobcích neuvádí pokyny ohledně počtu desetinných míst, která mají být použita. Autor etikety by měl zachovat čitelnost pro uživatele, a proto se navrhuje:

— Omezit deklaraci makroživin (N–P–K–Ca–Mg–Na–S) na žádné nebo jedno desetinné místo, s výjimkou těch, pro které jsou hodnoty minimálního deklarovatelného množství již definovány s jedním nebo více desetinnými místy v příloze I nařízení o hnojivých výrobcích.

— V maximální možné míře je třeba dodržovat počet desetinných míst uvedený v nařízení pro deklaraci stopových živin. V případě potřeby (například pro účely splnění mezí přípustných odchylek) lze použít jedno další desetinné místo, jak je uvedeno v nařízení o hnojivých výrobcích pro stopové živiny.

6.1.3. Jak poskytnout důležité informace o možném vlivu amoniaku uvolňujícího se při použití hnojiva na kvalitu ovzduší a výzvu uživatelům, aby přijali vhodná nápravná opatření, je-li ve výrobku přítomna močovina (CH4N2O)?

Etiketa všech hnojivých výrobků uváděných na trh podle nařízení o hnojivých výrobcích a obsahujících močovinu musí obsahovat odkaz na potenciální vliv na kvalitu ovzduší v důsledku uvolňování amoniaku při používání hnojiva a vyzývat uživatele k přijetí příslušných nápravných opatření. Toto prohlášení by mělo být umístěno nejlépe v blízkosti deklarace živin nebo pod ní, případně v části týkající se bezpečnosti a životního prostředí.

Prohlášení může být obecné povahy, například v tomto smyslu:

„Toto hnojivo obsahuje močovinu, která může uvolňovat amoniak a mít vliv na kvalitu ovzduší. V závislosti na místních podmínkách musí být přijata vhodná nápravná opatření.“

nebo

„Toto hnojivo obsahuje močovinu, která může uvolňovat amoniak a mít vliv na kvalitu ovzduší. V závislosti na místních podmínkách musí být přijata vhodná nápravná opatření. Výrobce tohoto hnojiva již přijal nápravné opatření spočívající v začlenění inhibitoru ureázy.“

6.1.4. Jak deklarovat „nízký obsah kadmia“?

Pokud výrobek vykazuje obsah kadmia rovný nebo nižší než 20 mg/kg oxidu fosforečného (P2O5), je možné deklarovat, že výrobek má nízký obsah kadmia. Toto prohlášení se doporučuje uvést v části etikety „Další informace“. Toto prohlášení lze deklarovat různými způsoby, a to buď formou textu a/nebo výstražným symbolem. Pokud by se použil výstražný symbol, měl by obsahovat chemický symbol Cd, avšak žádné symboly představující jiné vlastnosti výrobku.

6.2. KFV 1(C)(I)(a): Tuhé anorganické hnojivo s makroživinami

6.2.1. Příklad etikety

Viz příklad uvedený v pododdíle 7.1.

6.2.2. Příklad pro granulometrii

Viz pododdíl v bodě 6.2.3 níže.

6.2.3. Jakým způsobem lze na etiketě uvést granulometrii a fyzickou jednotku? Je povoleno odkazovat při označování granulometrie výrobku na více než jedno síto?

Stanovené síto (stanovená síta) definuje výrobce v závislosti na výrobku.

Měly by být uvedeny informace týkající se granulometrie a fyzické jednotky, nejlépe seskupeny na etiketě. Výrobce může dobrovolně uvést další informace týkající se granulometrie, pokud budou v souladu s nařízením o hnojivých výrobcích.

Kromě toho by mělo být povoleno uvádět více než jednu podobu fyzické jednotky, protože například z důvodů stability může být přítomna kombinace více než jedné fyzické jednotky.

Příklad: Povinné popisy granulometrie a fyzické jednotky na etiketě pro tuhé anorganické hnojivo s makroživinami:

Granulometrie: Prášek. 90 % výrobku projde sítem s oky o velikosti 1 mm. Granulometrie: Granule. X % výrobku projde sítem s oky o velikosti Y mm.

Příklad: Alternativní popisy granulometrie a fyzické jednotky na etiketě pro tuhé anorganické hnojivo s makroživinami v souladu s požadavky v příloze III části II KFV 1 (C)(I)(a) bodě 2:

Granulometrie: Kombinace prášku a prilu. X % výrobku projde sítem s oky o velikosti 1 mm a zbývajících Y % sítem s oky o velikosti Z mm. Granulometrie: Granule. 95 % výrobku má velikost granule 2,0 až 4,5 mm.

6.2.4. Jak je definována „povrchová úprava“?

Zvláštní informace týkající se povrchově upravených hnojiv by nejlépe měly být co nejvíce seskupeny na etiketě. Informace týkající se povrchově upravených hnojiv, které musí být poskytnuty, zahrnují:

— dobu funkčnosti povrchově upraveného hnojiva,

— druh povrchově aktivní látky podle přílohy III části II KFV 1(C)(I)(a) bodu 4.

6.2.5. Jak deklarovat dobu funkčnosti povrchově upraveného hnojiva?

Viz doporučení v oddíle 2.5 výše.

6.2.6. Jak deklarovat typ povrchově aktivní látky?

U povrchově upravených tuhých anorganických hnojiv by měla být uvedena značka povrchově aktivní látky (aktivních látek) a procentní podíl hnojiva povrchově upraveného každou touto látkou. V rámci nařízení o hnojivých výrobcích je povrchově aktivní látkou polymer nebo síra, které regulují pronikání vody do částic živin, a tedy uvolňování živin. Za touto informací by měla následovat označení: „Míra uvolňování živin se může lišit v závislosti na teplotě substrátu. Může být třeba upravit dávkování.“ V případě, že je hnojivo plně nebo částečně povrchově upraveno sírou jako povrchově aktivní látkou, mělo by být první označení přeformulováno takto: „Míra uvolňování živin se může lišit v závislosti na teplotě substrátu a biologické aktivitě.“

Příklad zahrnující všechny povinné informace o povrchově upravených hnojivech:

Výrobek na období X–Y měsíců. 100 % výrobku je povrchově upraveno povrchově aktivní látkou ZNAČKA®. Míra uvolňování živin se může lišit v závislosti na teplotě substrátu. Může být třeba upravit dávkování. Opakovaná aplikace po méně než Y měsících není dovolena.

6.2.7. Jak vytvořit etiketu pro těžená hnojiva?

Těžba je získání cenných nerostů nebo jiných geologických materiálů extrakcí ze země, obvykle z rudného ložiska, žilného ložiska, žíly, sloje, žíly drahého kovu nebo rýžoviště. Tato ložiska jsou přírodními zdroji minerálů, které se používají jako anorganická hnojiva samy o sobě nebo slouží jako suroviny k výrobě (některých) anorganických hnojiv.

Kvůli přírodnímu původu těchto těžených hnojiv se obsah přirozeně se vyskytujících nečistot (minerálů, které nejsou pro výrobek důležité) může ve výrobku během procesu těžby lišit. Jelikož by však nečistoty neměly být uvedeny v seznamu složek (další informace viz pododdíl 2.7 této příručky), měl by se za složku považovat pouze samotný těžený výrobek (těžený minerál), který by tudíž měl být uveden na etiketě v seznamu složek.

Některá těžená hnojiva jsou známá pod svým mineralogickým názvem již řadu let. Při jejich uvádění na etiketě v seznamu složek lze proto kromě názvů použitých v souladu s článkem 18 nařízení CLP použít i názvy minerálů (například sylvinit, langbeinit) a odpovídající identifikační číslo materiálu (číslo CAS nebo číslo ES), pokud existuje.

Příklad: Seznam složek na etiketě těženého hnojiva (přirozeně se vyskytujícího langbeinitu): Složky: langbeinit (síran draselno-hořečnatý) č. CAS 14977-37-8 (Látky a směsi z původního materiálu)

6.3. KFV 1(C)(I)(b): Kapalné anorganické hnojivo s makroživinami

Návrh uvedení deklarovaného obsahu živin pro kapalné anorganické hnojivo s makroživinami s obsahem stopových živin, včetně odkazu na prohlášení pro minerální hnojivo:

KAPALNÉ ANORGANICKÉ HNOJIVO S MAKROŽIVINAMI Hnojivo NPK (Ca, Mg, S) se stopovými živinami, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) nebo KAPALNÉ MINERÁLNÍ HNOJIVO (KFV 1(C)(I)(b)) Hnojivo NPK (Ca, Mg, S) se stopovými živinami, 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) nebo KAPALNÉ MINERÁLNÍ HNOJIVO (KFV 1(C)(I)(b)) Hnojivo NPK (Ca, Mg, S), 16-9-12 (+3 +2 +15) / 16-3,9-10 (+2,1 +1,2 +6) se stopovými živinami 16% CELKOVÝ DUSÍK (N) 7,0 % dusičnanový dusík 9,0 % amonný dusík 9% CELKOVÝ OXID FOSFOREČNÝ (P2O5) (= 3,9 % P) 9,0 % vodorozpustný oxid fosforečný (P2O5) (= 3,9 % P). 12% OXID DRASELNÝ (K2O) (= 10 % K) vodorozpustný 3% OXID VÁPENATÝ (CaO) (= 2,1 % Ca) vodorozpustný 2% OXID HOŘEČNATÝ (MgO) (= 1,2 % Mg) vodorozpustný 15% OXID SÍROVÝ (SO3) (= 6 % S) vodorozpustný Stopové živiny jsou plně vodorozpustné: 0,01 % bor (B), jako sodná sůl; 0,020 % měď (Cu), v komplexu s HGA; 0,30 % železo (Fe), 0,26 % jako síran, 0,04 % v chelátu s EDTA; 0,05 % mangan (Mn), jako síran; 0,006 % celkový molybden (Mo), jako sodná sůl; 0,008 % zinek (Zn), jako síran. Používat pouze v případě skutečné potřeby. Nepřekračovat určené dávkování.

Poznámka: Tento příklad etikety uvádí pouze část povinného označování (použitelného pro tuto kategorii hnojiv). Podrobný příklad viz příklad v pododdíle 6.5.

6.4. KFV 1(C)(II): Anorganické hnojivo se stopovými živinami

6.4.1. KFV 1(C)(II)(a): Jednosložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami

Návrh uvedení deklarovaného obsahu živin pro jednosložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami, včetně odkazu na prohlášení pro minerální hnojivo:

JEDNOSLOŽKOVÉ ANORGANICKÉ HNOJIVO SE STOPOVÝMI ŽIVINAMI minerální hnojivo se stopovými živinami nebo JEDNOSLOŽKOVÉ ANORGANICKÉ HNOJIVO SE STOPOVÝMI ŽIVINAMI minerální hnojivo se stopovými živinami, 5,3 % Fe nebo MINERÁLNÍ HNOJIVO SE STOPOVÝMI ŽIVINAMI (KFV 1(C)(II)(a) 5,3% celkové železo (Fe) 2,2 % jako síran, vodorozpustné 3,1 % v chelátu s EDTA, 1,5 % vodorozpustné Používat pouze v případě skutečné potřeby. Nepřekračovat určené dávkování.

Poznámka: Tento příklad etikety uvádí pouze část povinného označování (použitelného pro tuto kategorii hnojiv). Podrobný příklad viz příklad v pododdíle 6.5.

6.4.2. KFV 1(C)(II)(b): Vícesložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami

Návrh uvedení deklarovaného obsahu živin pro vícesložkové anorganické hnojivo se stopovými živinami, včetně odkazu na prohlášení pro minerální hnojivo:

VÍCESLOŽKOVÉ ANORGANICKÉ HNOJIVO SE STOPOVÝMI ŽIVINAMI minerální hnojivo se stopovými živinami v roztoku nebo VÍCESLOŽKOVÉ ANORGANICKÉ HNOJIVO SE STOPOVÝMI ŽIVINAMI minerální hnojivo se stopovými živinami v roztoku, 0,2 % B, 0,52 % Cu, 2,3 % Fe, 0,5 % Mn, 0,06 % Mo, 0,8 % Zn nebo MINERÁLNÍ HNOJIVO SE STOPOVÝMI ŽIVINAMI V ROZTOKU (KFV 1(C)(II)(b) Stopové živiny jsou plně vodorozpustné: 0,2 % bor (B), jako sodná sůl; 0,52 % měď (Cu), jako síran, v komplexu s HGA; 2,30 % železo (Fe) 1,04 % v chelátu s EDTA; 0,5 % mangan (Mn), jako síran; 0,06 % celkový molybden (Mo), jako sodná sůl; 0,8 % zinek (Zn), jako síran. nebo 0,2% bor (B), jako sodná sůl, vodorozpustný 0,52% měď (Cu), v komplexu s HGA, vodorozpustná 2,30% železo (Fe) jako síran; 1,04 % v chelátu s EDTA, vodorozpustné 0,5% mangan (Mn), jako síran, vodorozpustný 0,06% molybden (Mo) jako sodná sůl, vodorozpustný 0,8% zinek (Zn) jako síran, vodorozpustný Používat pouze v případě skutečné potřeby. Nepřekračovat určené dávkování.

Poznámka: tento příklad etikety uvádí pouze část povinného označování (použitelného pro tuto kategorii hnojiv). Podrobný příklad viz příklad v pododdíle 6.5.

6.5. Příklad úplné etikety pro KFV 1(C)

7. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 2 – MATERIAL K VAPNENI PUD

7.1. Příklady etikety

Příklad 1

Příklad 2

7.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky

Příklady dobrovolných dodatků na etiketě v části „Další informace“:

— Označení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 (5) nebo normy EN 14069.

Od roku 2014 jsou materiály k vápnění půd označovány podle kritérií stanovených v nařízení (ES) č. 2003/2003 ve znění nařízení Komise (EU) č. 463/2013 (6). Aby se zajistila jednotnost informací v označování a aby se uživatelům poskytly srozumitelné informace, může být v části „Další informace“ dobrovolně uveden odkaz na označení podle tohoto nařízení.

Případně lze na etiketu materiálu k vápnění půd dobrovolně uvést odkaz na označení výrobku podle normy EN 14069 (7). Tato evropská norma specifikuje standardní a nejvyšší požadavky na výrobky přírodního původu a výrobky z průmyslových procesů, které se mají použít jako materiály k vápnění půd v zemědělství.

— Odkaz na reaktivitu

Příloha III nařízení o hnojivých výrobcích požaduje deklarování reaktivity a metody stanovení reaktivity.

Ve stávající obchodní praxi jsou pro stanovení reaktivity materiálů k vápnění půd uznány tři metody:

a) stanovení reaktivity uhličitanových a křemičitanových materiálů k vápnění půd kyselinou chlorovodíkovou;

b) stanovení vlivu výrobku půdní inkubační metodou;

c) stanovení reaktivity automatickou titrací kyselinou citronovou.

Příloha I nařízení o hnojivých výrobcích stanoví minimální požadavky na reaktivitu týkající se zkoušek s kyselinou chlorovodíkovou nebo pomocí inkubační metody. V některých členských státech EU se reaktivita materiálů k vápnění půd měří pomocí jiné zkoušky: metody s využitím kyseliny citrónové (aktuálně popsané v normě EN 16357 (8)). Tato metoda však není v příloze I nařízení o hnojivých výrobcích obsažena, a proto ji nelze použít k prokázání souladu s požadavky tohoto nařízení.

Zvláštní požadavky na označování pro KFV 2 v příloze III nespecifikují povinný odkaz na jednu ze dvou zkoušek uvedených v příloze I. Pro účely označování má proto výrobce možnost vybrat si z dostupných měřicích zkoušek tu, která jeho výrobku nejvíce vyhovuje a která má pro uživatele nejvyšší hodnotu, a v souladu s tím deklarovat reaktivitu svého výrobku.

8. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 3 – POMOCNOU PUDNI LATKU

8.1. KFV 3(A): Organická pomocná půdní látka

8.1.1. Příklady etikety

Příklad 1: Pro označení 100% rašelinné organické pomocné půdní látky, která se má používat například při pěstování borůvek:

Příklad 2: Pro označení volně ložené kompostové pomocné půdní látky:

8.1.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky

Dobrovolně lze doplnit vnitrostátní právní předpisy týkající se používání výrobku nebo dodržování požadavků na jeho uvedení na vnitrostátní trh, pokud jsou pro uživatele jasné a jsou odděleny od etikety podle nařízení o hnojivých výrobcích.

Mezi možná prohlášení o souladu s nařízením o hnojivých výrobcích patří:

„Výrobek splňuje požadavky stanovené pro KFV 3(A) (organická pomocná půdní látka) v příloze I části II a pro KSM 3 (kompost) v příloze II části II nařízení o hnojivých výrobcích.“

„Výrobek splňuje požadavky nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (9) (o ekologické produkci a označování ekologických produktů).“

„Výrobní proces a výrobek byl externě řízen podle modulu D1: Zabezpečování kvality výrobního procesu, popsaného v příloze IV části II nařízení o hnojivých výrobcích.“

8.2. KFV 3(B): Anorganická pomocná půdní látka

8.2.1. Příklad etikety

8.2.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky

Příloha I nařízení o hnojivých výrobcích nestanoví kritéria účinnosti ani parametry pro anorganické půdní pomocné látky, což znamená, že nemusí být stanoveny žádné zvláštní požadavky na označování výrobku. Vzhledem k tomu, že neexistují harmonizovaná kritéria a jim odpovídající normy, jsou dodavatelé výrobků vyzýváni, aby poskytli informace o účinnosti výrobku v části „Další informace“.

9. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 4 – PESTEBNI SUBSTRAT

Výrobek v KFV 4 se skládá z jediné volně ložené (objemotvorné) složky nebo ze směsi volně ložených (objemotvorných) složek (například rašeliny, dřevných vláken, kokosového vlákna, kompostu, expandovaného perlitu).

9.1. Příklady etikety

Příklad 1: označování pěstebního substrátu z minerální vlny

Příklad 2: Pěstební substrát tvořený pouze volně loženými (objemotvornými) složkami

Pěstební substrát nesmí obsahovat hnojiva, materiál k vápnění půd, rostlinné biostimulanty nebo výrobky, které náleží do jiných KFV. Tento typ pěstebního substrátu (KFV 4) se uvádí na trh pro účely výjimečné aplikace, při níž není nutné přidávat výrobky, které náleží do jiných KFV. Bude také sloužit jako základ pro blendy hnojivých výrobků (KFV 7) obsahující jiné KFV. Jakýkoli pěstební substrát (KFV 4) smísený s jedním nebo více výrobky jakékoli jiné KFV (například s hnojivem, materiálem k vápnění půd, rostlinnými biostimulanty) patří do KFV 7. Příklad je uveden v oddíle 12 týkajícím se požadavků na označování pro KFV 7.

Poznámka: Tato struktura etikety je uvedena jako obecný orientační příklad struktury etikety.

9.2. Odkazy na právní předpisy, vysvětlení a dobrovolné dodatky

Dobrovolně mohou být doplněny vnitrostátní právní předpisy, pokud jsou uživateli jasné a jsou oddělené od etikety podle nařízení o hnojivých výrobcích.

10. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 5 – INHIBITORY

10.1. KFV 5(A): Inhibitor nitrifikace

Příklad:

10.2. KFV 5(B): Inhibitor denitrifikace

V současnosti nejsou na trhu EU komerčně dostupné žádné inhibitory denitrifikace. Obecná etiketa by měla být strukturou podobná etiketě pro inhibitor nitrifikace a/nebo inhibitor ureázy.

10.3. KFV 5(C): Inhibitor ureázy

Příklad:

11. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 6 – ROSTLINNÝ BIOSTIMULANT

11.1. Příklady etikety

11.1.1. KFV 6(A): Mikrobiální rostlinný biostimulant

11.1.2. KFV 6(B): Nemikrobiální rostlinný biostimulant

11.2. Jak označovat fyzickou formu výrobku?

Fyzická forma výrobku (kapalný nebo tuhý) by měla být uvedena.

11.3. Jak uvést relevantní pokyny týkající se účinnosti výrobku, včetně postupů hospodaření s půdou, použití chemických hnojiv, neslučitelnosti s přípravky na ochranu rostlin, doporučené velikosti aplikačních trysek, doporučeného aplikačního tlaku a jiných opatření zabraňujících úletu aplikační kapaliny?

Návod k použití lze vypracovat ve formátu tabulky, jak uvádějí příklady v pododdíle 11.1, včetně informací týkajících se například plodin, dávkování, metody aplikace, aplikační fáze, počtu aplikací a tvrzení o účinku. Deklarované účinky by měly odpovídat účinkům uvedeným v definici biostimulantu, jmenovitě: účinnost využívání živin, tolerance vůči abiotickému stresu, kvalitativní znaky nebo dostupnost živin vázaných v půdě či rhizosféře. Tato tvrzení by nejlépe měla být doplněna deklarovanými účinky určenými v harmonizovaných normách pro biostimulanty.

11.4. Jak uvést prohlášení týkající se skutečnosti, že mikroorganismy mohou mít potenciál vyvolat senzibilizující reakce?

Etiketa musí obsahovat větu, která zní: „Mikroorganismy mohou mít potenciál vyvolat senzibilizující reakce.“ Tato věta by měla být zahrnuta do ostatních vět o nebezpečnosti na etiketě v části „Informace o bezpečnosti a životním prostředí“.

11.5. Jak uvést datum výroby a datum konce použitelnosti a kam je umístit na etiketu?

Datum výroby a použitelnosti by mělo být na etiketě uvedeno. Datum konce použitelnosti by měl stanovit výrobce. Datum výroby a konce použitelnosti lze také uvést přímo na obalu nebo na rozkládacím příbalovém letáku (v případě nerozplněného přípravku).

11.6. Zvláštní pokyny pro mikrobiální biostimulanty

V části etikety „Deklarace obsahu“ musí být uvedeny všechny záměrně přidané mikroorganismy. Mají-li mikroorganismy několik kmenů, uvedou se ty kmeny, které byly záměrně přidány. Koncentrace mikroorganismu se vyjádří jako množství aktivních jednotek v jednotce objemu nebo hmotnosti nebo jakýmkoli jiným způsobem náležitým pro daný mikroorganismus, např. počtem kolonie tvořících jednotek na gram (cfu/g).

12. ZVLASTNI POZADAVKY NA OZNACOVANI PRO KFV 7 – BLEND HNOJIVÝCH VÝROBKU

Jak je uvedeno v nařízení o hnojivých výrobcích, na blend hnojivých výrobků se vztahují všechny požadavky na označování vztahující se na všechny složkové hnojivé výrobky EU. Pro lepší srozumitelnost jsou požadavky na označování specifické pro každou KFV identifikovány v následujících příkladech označování barevným kódem.

12.1. Příklady etikety

Následující příklady předpokládají, že smísení nevede ke změně povahy každé ze složek příslušných blendů hnojivých výrobků.

Příklad 1: Označení blendu hnojivých výrobků složeného ze dvou hnojivých výrobků EU téže KFV (výrobku již vyhovujícího požadavkům EU náležejícího do KFV 1(C) ve světlemodré barvě s dalším výrobkem již vyhovujícím požadavkům EU náležejícím do KFV 1(C) v tmavomodré barvě)

Příklad 2: Označení blendu hnojivých výrobků se dvěma deklarovanými funkcemi: směs výrobku již vyhovujícího požadavkům EU náležejícího do KFV 1(C) (anorganické hnojivo) v modré barvě s jiným výrobkem již vyhovujícím požadavkům EU náležejícím do KFV 5 (inhibitor) v oranžové barvě

Příklad 3: Označení blendu hnojivých výrobků se třemi deklarovanými funkcemi: KFV 4 (pěstební substrát) v červené barvě s KFV 1(C)(I) (vícesložkové tuhé anorganické hnojivo s makroživinami) v modré barvě a KFV 2 (materiál k vápnění půd) v oranžové barvě

Jak je vysvětleno v oddíle 9, jakýkoli pěstební substrát smísený s jednou nebo více dalšími KFV (například hnojivem, materiálem k vápnění půd, biostimulanty) tvoří blend hnojivých výrobků.

Příklad 4: Označení blendu hnojivých výrobků se třemi deklarovanými funkcemi: KFV 1(C) (anorganické hnojivo) v modré barvě + KFV 2 (materiál k vápnění půd) v oranžové barvě + KFV 6(B) (nemikrobiální rostlinný biostimulant) v červené barvě

Příklad 5: Označení blendu hnojivých výrobků se dvěma deklarovanými funkcemi: KFV 6(B) (nemikrobiální rostlinný biostimulant) v červené barvě a KFV 1(B) (organické hnojivo) v modré barvě

12.2. Jak vyjádřit požadavky na označování pro KFV 7?

Jak je uvedeno v příloze III nařízení o hnojivých výrobcích, na blend hnojivých výrobků se vztahují požadavky na označování vztahující se na všechny složkové hnojivé výrobky EU. Ty musí být vyjádřeny ve vztahu ke konečnému výrobku.

Pokud se požadavek na označování vztahuje pouze k jednomu složkovému hnojivému výrobku EU, vztahuje se i na konečný blend hnojivých výrobků. Jinými slovy, požadavek na označování, který je důležitý pro určitou složku, je důležitý i pro celý blend.

Obecně by měly být požadavky na označování složkových hnojivých výrobků EU vyjádřeny pro konečný blend hnojivých výrobků.

Pokud se pro určitý složkový hnojivý výrobek EU v blendu hnojivých výrobků vyžaduje minimální obsah nebo koncentrace, neplatí to pro celý blend.

Příklad: Obsah živin v blendu hnojivých výrobků, z něhož 10 % tvoří tuhé organické hnojivo se 4 % celkového dusíku (N) a 12 % celkového oxidu draselného (K2O) jako deklarované živiny, bude vyjádřen pro konečný blend hnojivých výrobků:

— 0,4 % celkový dusík (N),

— 1,2 % celkový oxid draselný (K2O).

Požadavek na minimální obsah 1 % celkového dusíku pro tuhá organická hnojiva se na blend hnojivých výrobků nevztahuje.

Jestliže požadavek na označování neposkytne žádné užitečné informace, pokud je vyjádřen pro konečný blend hnojivých výrobků nebo pokud není možné jej pro konečný blend hnojivých výrobků vyjádřit, vyjádří se pro příslušný konkrétní složkový hnojivý výrobek EU. V takovém případě se uvede procentní podíl složkového hnojivého výrobku EU v blendu hnojivých výrobků.

Příklad: Označování reaktivity blendu hnojivých výrobků obsahujícího materiál k vápnění půd by bylo deklarováno takto:

Pokud je požadavek na označování společný pro několik složkových hnojivých výrobků EU, ale existují u něj různé způsoby vyjádření, jsou na etiketě konečného blendu hnojivých výrobků uvedeny oba požadavky na označování a vyjádřeny pro každou KFV.

Příklad: Granulometrii lze vyjádřit jako % hmotn. výrobku procházející různými síty (sítem s oky o velikosti 1,0 mm pro materiály k vápnění půd a určeným sítem pro tuhá anorganická hnojiva, která mohou mít jinou velikost oka než 1,0 mm).

Granulometrii blendu hnojivých výrobků obsahujícího materiál k vápnění půd a tuhé anorganické hnojivo lze na etiketě uvést takto:

Pokud se datum konce použitelnosti vztahuje pouze k jednomu složkovému hnojivému výrobku EU, bude se vztahovat i na konečný blend hnojivých výrobků. Datum použitelnosti by mělo být upraveno podle konečného blendu hnojivých výrobků a nesmí být pozdější než datum platné pro složkový hnojivý výrobek EU.

Pokud se tento požadavek vztahuje na několik složek hnojivých výrobků EU, platí nejvíce omezující datum.

Pokud je na etiketě jednoho nebo více složkových hnojivých výrobků EU uvedeno číslo oznámeného subjektu, musí být uvedeno také na etiketě konečného blendu hnojivých výrobků s odkazem na složkový hnojivý výrobek EU.

Příklad: Blend hnojivých výrobků složený z hnojivého výrobku EU, který prošel postupem podle modulu D1

Číslo oznámeného subjektu: 0123 (inhibitor)

Číslo oznámeného subjektu musí být na etiketách uvedeno pouze u hnojivých výrobků, u nichž byla posouzena shoda prostřednictvím modulu A1 a modulu D1.

(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1009 ze dne 5. června 2019, kterým se stanoví pravidla pro dodávání hnojivých výrobků EU na trh a kterým se mění nařízení (ES) č. 1069/2009 a (ES) č. 1107/2009 a zrušuje nařízení (ES) č. 2003/2003 (Úř. věst. L 170, 25.6.2019, s. 1).

(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (Úř. věst. L 353, 31.12.2008, s. 1).

(3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 1).

(4) Použije se pouze u hnojiv, která vyhovují definici komplexu (každá fyzická jednotka obsahuje všechny deklarované živiny v jejich deklarovaném obsahu).

(5) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (Úř. věst. L 304, 21.11.2003, s. 1).

(6) Nařízení Komise (EU) č. 463/2013 ze dne 17. května 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I, II a IV technickému pokroku (Úř. věst. L 134, 18.5.2013, s. 1).

(7) EN 14069:2017, Materiály k vápnění půd – Rozdělení, specifikace a označování.

(8) EN 16357:2013, Uhličitanové materiály k vápnění půd – Stanovení reaktivity – Automatická titrace kyselinou citronovou.

(9) Úř. věst. L 189, 20.7.2007, s. 1.