ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Výroční zpráva o nástroji stability za rok 2012 /* COM/2013/0563 final */





OBSAH ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Výroční zpráva o nástroji stability za rok 2012 1........... Úvod.............................................................................................................................. 3 2........... Struktura nástroje stability............................................................................................... 3 3........... Provádění nástroje stability.............................................................................................. 4 4........... Přehled nástroje stability v období 2007–2012................................................................ 5 5........... Stav nástroje stability v roce 2012................................................................................... 6 6........... Reakce na krizové situace nebo na nově vznikající krize (článek 3 nařízení IfS)................. 7 6.1........ Jak nástroj stability reagoval na krize v roce 2012?.......................................................... 7 6.2........ Kdo se podílí na reakci nástroje stability na krizové situace?............................................ 9 7........... Pomoc v kontextu stabilních podmínek spolupráce (článek 4 nařízení IfS)...................... 10 7.1........ Ohrožení ochrany a bezpečnosti osob (čl. 4 odst. 1 nařízení IfS).................................... 10 7.2........ Snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými (CBRN) materiály (čl. 4 odst. 2 nařízení IfS)....................................................................................................... 12 7.3........ Budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3 nařízení IfS).................... 13 8........... Závěr........................................................................................................................... 17 1. Úvod Tato šestá výroční zpráva se předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů v souladu s požadavkem na podávání zpráv stanoveným v článku 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1717/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o zřízení nástroje stability[1] (nařízení IfS). Nástroj stability je v rámci pravomocí vysoké představitelky a místopředsedkyně Komise důležitým prostředkem, neboť jí umožňuje cíleně využívat zdrojů na podporu komplexního přístupu EU, jehož cílem je předcházení následkům krizí a bezpečnostních hrozeb ve světě, jejich zmírňování a zvládání. Zpráva podává přehled o způsobu využití nástroje stability v roce 2012. Tuto zprávu doplňují dva pracovní dokumenty útvarů Komise, které aktuálním, komplexním, podrobným a celkovým způsobem informují o 1) opatřeních podle článku 3 nařízení IfS reagujících na naléhavé krize, s jejichž prováděním se započalo nebo se pokračovalo v roce 2011, a o 2) dlouhodobějších programech v rámci nástroje stability podle čl. 4 odst. 1, čl. 4 odst. 2 a čl. 4 odst. 3 nařízení IfS. Opatření v rámci nástroje stability popsaná v této zprávě jsou prováděna širokým spektrem výkonných orgánů, včetně agentur OSN a jiných mezinárodních a regionálních subjektů, subjektů členských států EU, nevládních organizací a dalších organizací občanské společnosti. 2. Struktura nástroje stability Nástroj stability je jedním z klíčových prostředků vnější pomoci umožňujícím EU být vůdčí silou při předcházení aktuálním nebo nově vznikajícím krizím ve světě a přispět k reakcím na ně. Jak je patrné ze shrnutí níže, články 3 a 4 nařízení IfS stanovují druhy činností, pro které lze tento nástroj využít. Článek 3 upravuje „pomoc v reakci na krizové situace nebo na nově vznikající krize“. K nim mohou patřit reakce na závažné politické a konfliktní situace, velké přírodní katastrofy[2] a případně i složité kombinace obou scénářů. V okamžiku, kdy se objeví možnost předejít krizím, zmírnit je či je vyřešit, takováto pomoc nástroje stability, jež je omezena na situace, kdy hlavní nástroje vnější pomoci[3] nemohou být dostatečně rychle a řádně nasazeny, probíhá formou mimořádných opatření pomoci[4]. Na tato opatření někdy navazují další programy prozatímní reakce[5]. Opatření nástroje stability mohou často doplňovat humanitární pomoc EU a přispívat k „Provázání okamžité pomoci, obnovy a rozvoje“[6]. Opatření v rámci nástroje stability mohou nadto doplňovat operace a jiné aktivity v rámci SBOP EU[7], čímž i nadále rozhodujícím způsobem přispívají ke komplexnímu přístupu EU k reakcím na konflikty a krize. Opatření v rámci nástroje stability jsou doplněním hlavních nástrojů pomoci, které se z důvodu jejich oblasti působnosti, strategického plánování a plánovacího cyklu často nehodí k reakcím v případech krizových situací nebo nově vznikajících krizí. Důležitou výhodou nástrojů vnější činnosti EU je, že disponují širokou škálou prostředků, které Unii umožňují vhodným způsobem zareagovat na různé situace. Článek 4 nařízení IfS počítá s programovatelnou složkou nástroje stability, do níž patří dlouhodobější opatření zaměřující se na tři hlavní oblasti: · ohrožení ochrany a bezpečnosti v regionálním přeshraničním kontextu (čl. 4 odst. 1), · snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými (CBRN) materiály (čl. 4 odst. 2) a · budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3)[8]. 3. Provádění nástroje stability Služba nástrojů zahraniční politiky Komise (FPI) úzce spolupracuje s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ), funkčně samostatnou institucí Evropské unie, která také vznikla v lednu 2011[9]. Oba útvary spadají pod vysokou představitelku a místopředsedkyni Ashtonovou, která FPI řídí coby místopředsedkyně Evropské komise. V článku 9 rozhodnutí, kterým se zřizuje ESVČ, se uvádí, že za řízení programů vnější spolupráce Unie zůstává odpovědná Komise, přičemž vysoká představitelka zajišťuje celkovou politickou koordinaci nástrojů vnější pomoci, včetně nástroje stability. ESVČ je tím odpovědná za politický výklad článku 3 nařízení IfS a na přípravě opatření spolupracuje s FPI, která nese odpovědnost za provádění dohodnutých akcí. Prostřednictvím dokumentů o strategii a víceletých orientačních programů provádí ESVČ u článku 4 strategické plánování. Zatímco příslušné roční akční programy definují a provádějí GŘ pro rozvoj a spolupráci[10] (čl. 4 odst. 1 a čl. 4 odst. 2) a FPI (čl. 4 odst. 3). Spolupráce mezi Komisí a ESVČ prochází nepřetržitým hodnocením v zájmu maximalizace součinnosti a doplňkovosti a dalšího zlepšení způsobů, jakými se nástroj stability provádí. 4. Přehled nástroje stability v období 2007–2012 Po šesti letech své existence je nástroj stability osvědčeným prostředkem, kterým je nezbytnou složkou komplexního přístupu EU k řešení celého cyklu předcházení konfliktům a krizím, k reakci a obnově po světě, řešení bezpečnostních hrozeb na vnitrostátní a regionální úrovni, jakož i k budování kapacit pro reakce na krize a předcházení konfliktům. V průběhu období 2007–2011 bylo ze složky krátkodobé reakce na krize nástroje stability uvolněno 872 milionů EUR na zhruba 243 zásahů v reakci na krize v přibližně 70 zemích či regionech po celém světě. Jejich zeměpisné pokrytí během období 2007–2012 ukazuje graf 1. Ve stejném období bylo z dlouhodobé programovatelné složky nástroje stability uvolněno 403,8 milionu EUR na opatření podle čl. 4 odst. 1, čl. 4 odst. 2 a čl. 4 odst. 3. Graf 2 ilustruje způsob, jakým byly v tomto období rozděleny finanční prostředky mezi opatření reagující na krize (článek 3) a dlouhodobější programy (článek 4). 5. Stav nástroje stability v roce 2012 Z 286,1 milionu EUR uvolněných a plně vázaných pro nástroj stability v roce 2012[11] bylo vyčleněno: · 195,8 milionu EUR na krizové situace nebo na nově vznikající krize (článek 3), · 22 milionů EUR na reakce na regionální přeshraniční hrozby (čl. 4 odst. 1), · 46,3 milionů EUR na snižování chemického, biologického, radiologického a jaderného rizika (čl. 4 odst. 2) a · 22 milionů EUR na budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3). Rada je po celou dobu informována prostřednictvím sdělení Politickému a bezpečnostnímu výboru o plánování nových opatření reakce na krize podle článku 3 a dostává aktuální informace o provádění probíhajících opatření. Pracovní skupina o konfliktech, bezpečnosti a rozvoji Výboru pro zahraniční věci Evropského parlamentu, která byla ustavena v rámci demokratické kontroly nástroje stability, svolala tři setkání se zástupci útvarů Komise a ESVČ. Pokud jde o zeměpisné rozdělení, je z grafu 3 patrné, že na krize v regionu Blízkého východu a severní a subsaharské Afriky plynula v roce 2012 z nástroje stability značná trvalá podpora. Konkrétní příklady projektů realizovaných v roce 2012 v rámci nástroje stability přináší dvě další kapitoly. 6. Reakce na krizové situace nebo na nově vznikající krize (článek 3 nařízení IfS) 6.1. Jak nástroj stability reagoval na krize v roce 2012? V roce 2012 se EU podílela na řešení několika velkých krizí, například převratných změn způsobených událostmi arabského jara v severní Africe a na Blízkém východě, které přímo ovlivnily i stabilitu v oblasti Sahelu. V jiných částech světa EU také reagovala na krize, jež si všechny vyžádaly účinné a včasné zásahy v nestabilních či pokrizových situací. Tato opatření měla za cíl pomoci při stabilizaci zemí a zvýšit jejich odolnost. Všechna opatření v rámci nástroje stability prováděná v roce 2012 jsou celkově a podrobně popsána v pracovním dokumentu I útvarů Komise, který je připojen k této výroční zprávě. Pro ilustraci činností prováděných v roce 2012 dokládají níže uvedená opatření jak šíři záběru, tak velmi rozličné druhy krizí, na něž nástroj stability na různých místech ve světě reagoval: · Na jaře 2012 probíhala intenzivní diplomatická jednání s cílem zamezit vystupňování násilí v Sýrii, přičemž strategickou prioritou EU bylo rychlé nasazení dohlížecí mise OSN v Sýrii (UNSMIS). Díky financování z nástroje stability mohla tato mise začít rychle a bezpečně fungovat, podařilo se jí například neprodleně vypravit 25 obrněných vozidel do Damašku. Po skončení mandátu mise UNSMIS bylo několik vozidel ponecháno k dispozici zvláštnímu vyslanci OSN a Ligy arabských států Lachdaru Brahiminu a jeho týmu. S přispěním podpory z nástroje stability se také mohli dvakrát setkat členové opozice, v Bruselu a Káhiře, s cílem pomoci jim dospět k jednotnější pozici. V druhé polovině roku vzrostl počet utečenců, a proto začala být poskytována podpora z druhého programu nástroje stability veřejným orgánům a obcím v sousedních zemích, které se ujímají uprchlíků. Podporu obdrželi i lidé, kteří v Sýrii zůstávají. · Podporu získala i Libye na pomoc při rozvoji vnitrostátní kapacity reakce na krizové situace, na ochranu zranitelných skupin a na odstraňování nevybuchlé munice. Pomoc plynula rovněž na posouzení potřeb v oblasti integrované správy hranic, které je předpokladem pro vyslání následné průzkumné misi (SBOP). Z tohoto opatření, které přispěje k omezení obchodu s lidmi a nelegálními zbraněmi, bude vedle Libye těžit celá oblast Sahelu. · Klíčovým prvkem na cestě k obnově po krizi jsou často volby. V roce 2012 hrála podpora voleb z nástroje stability důležitou roli v oblastech náchylných ke konfliktům v různých regionech. Byly zahájeny projekty v těchto zemích: Guinea-Bissau, Togo, Burkina Faso, Zimbabwe, Madagaskar, Keňa, Pákistán, Afghánistán a Haiti. Je velmi důležité, že opatření na podporu voleb poskytují pomoc především nad rámec plánovaných volebních cyklů. Takováto opatření pro předcházení konfliktům také připravují cestu pro dosažení doplňkovosti s obecnějšími strategiemi EU a dalšími nástroji. · Počátkem roku 2012 obdržela EU žádost OSN o podporu jejího úsilí o řešení eskalujícího napětí mezi iráckou vládou a obyvateli táboru Ašraf, mnoho z nichž je napojeno na organizaci Lidoví mudžahedíni Íránu. Rychlá mobilizace prostředků z nástroje stability přispěla k nalezení kompromisního řešení. Koncem roku 2012 se mnoho bývalých obyvatel tábora Ašraf přesunulo do nového zařízení a zahájilo řízení za účelem trvalého přesídlení mimo Irák. Přestože napětí přetrvává, i díky finančním prostředkům z nástroje stability mohla irácká vláda, bývalí obyvatelé tábora Ašraf a mezinárodní společenství pokročit na cestě k trvalému řešení. · V roce 2012 postoupila bez ohledu na některé neúspěchy politická transformace Jemenu a EU pomohla prostřednictvím nástroje stability ve spolupráci s OSN a Světovou bankou jemenským tvůrcům politik vymezit potřeby této země po nedávném konfliktu. Prozatímní jemenská vláda stanovila jako prioritu reformu sektoru civilní ochrany, která má zajistit, aby bezpečnostní síly opravdu reagovaly na potřeby veřejnosti v této oblasti. Díky podpoře z nástroje stability mohly být naplánovány a vypracovány jemenské reformní plány. · V oblasti Sahelu byla pomoc z nástroje stability na řešení aktuálních bezpečnostních problémů poskytována podle situace v jednotlivých regionech. Počátkem roku 2012 byl schválen projekt na zmírnění dopadu libyjské krize v severních částech Nigeru a Mali. Po vojenském převratu v Mali, který se uskutečnil 22. března 2012, došlo ke zvýšení podpory a jejímu rozšíření na další nigerské regiony zasažené krizí v Mali. Nadto byly v Čadu a Libyi zahájeny programy odminování, které mají přispět ke stabilizaci tohoto regionu a zajistit přístup bezpečnostních sil do zaminovaných oblastí, které jsou často útočištěm nelegálního obchodu a terorismu. Všechny tyto zásahy naplňují souhrnnou strategii EU na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu a doplňují další činnosti probíhající v tomto regionu v rámci různých nástrojů EU, včetně opatření v rámci SBOP. · V subsaharské Africe byla poskytnuta podpora z nástroje stability na obnovení stability a na pilotní projekty rychlé obnovy, jakož i na demobilizaci ozbrojených sil ve Středoafrické republice. Ve Středoafrické republice bylo podpořeno opětovné sociální a hospodářské začlenění pěti tisíc demobilizovaných vojáků státních ozbrojených sil a odminování a odstranění nevybuchlé munice na severu a východě země (tuto operaci však bylo nutno vzhledem k následným událostem pozastavit). · Součástí mírového úsilí v Nigérii a Burundi byla konsolidace podpory na zlepšování struktur budování míru a řešení konfliktů a na potírání nezaměstnanosti mladých v nigerijském státě Plateau. Pomoc Nigérii při budování míru a předcházení konfliktům je velmi důležitá, neboť vzhledem k bezpečnostní situaci představuje stát Plateau úrodnou půdu pro extremistické skupiny jako Boko Haram, které odtud začínají operovat v širším regionu. Nástroj stability pomohl prohloubit úsilí o zachování míru v Burundi. · V dubnu 2012 byla poskytnuta rozsáhlá podpora z nástroje stability na reformy v Myanmaru/Barmě, jejíž součástí byla technická pomoc a poradenství státním ministerstvům. Další pomoc obdrželo Myanmarské mírové středisko, zřízené v říjnu, jež koordinuje mírové vyjednávací týmy a funguje jako otevřená platforma pro dialog mezi různými stranami. Středisko také zabezpečuje informování širší veřejnosti v tomto státě i na mezinárodní úrovni, její zapojení do mírového procesu a průběžnou koordinaci podpory poskytované místními a mezinárodními dárci. Díky této počáteční pomoci bylo možno v roce 2013 zahájit komplexní program podpory z nástroje stability na mírový proces v Myanmaru/Barmě, včetně strukturální a provozní podpory Myanmarského mírového střediska. Další opatření v rámci nástroje stability, která zmírňují minové nebezpečí, přispějí k navrácení vnitřně vysídlených osob a uprchlíků a k vytvoření podmínek, jež jsou předpokladem sociálního a hospodářského rozvoje několika oblastí osídlených etnickými skupinami v Myanmaru/Barmě. · Na Filipínách se nástroj stability podílí od roku 2010 na rozsáhlých činnostech EU v rámci mírového procesu na ostrově Mindanao. Na žádost filipínské vlády a Islámské fronty osvobození lidu Moro přijala EU ústřední roli, která spočívá v pomoci jednajícím stranám, zprostředkovávání mírových jednáních a dohledu nad dodržováním sjednaných dohod. V polovině roku 2012 obnovila EU své závazky vůči mírovému procesu formou navazujících opatření financovaných z nástroje stability. To umožnilo nadále podporovat smírčí a dozorčí mechanismy, ale s dostatečnou pružností pro realizaci navazujících opatření po dosažení dohody. Nyní se vyhodnocuje celkový dopad průlomové mírové dohody z října 2012, v závislosti na němž by pomoc z nástroje stability mohla být částečně přesměrována na další činnosti upevňování míru. Vzhledem ke svému úspěchu jsou postupy mediace a dohledu vytvořené na Filipínách nyní považovány za účinný model využitelný při jiných konfliktech, zejména v tomto regionu. Nástroj stability financuje například výměnu informací mezi klíčovými aktéry z Filipín a jejich protějšky v Myanmaru/Barmě. · V Latinské Americe bylo v srpnu 2012 oznámeno zahájení mírových jednáních v Kolumbii, což obnovilo naději na ukončení více než padesátiletého konfliktu. Zásadní pro jakoukoli mírovou dohodu bude schopnost kolumbijských úřadů napravit křivdy způsobené osobám, jejichž práva byla poškozena, zejména těm, kdož přišli o pozemky. V říjnu 2012 byl souběžně s počátkem mírových rozhovorů v Havaně zahájen v rámci nástroje stability nový projekt, jehož účelem je pomoci kolumbijským úřadům účinněji provádět novou legislativu na ochranu práv obětí (zákon č. 1448). V regionu byla provedena další opatření, například podpora na odstranění základních příčin konfliktu v Bolívii a hraničních sporů mezi Guatemalou a Belize. · Programy prozatímní reakce financované z nástroje stability, které staví na předchozích mimořádných opatřeních pomoci, se setkaly s kladným hodnocením členských států EU ve výboru nástroje stability, takže bylo možno poskytnout další podporu na zlepšování připravenosti na katastrofy na Haiti, mírové urovnání sporu v Náhorním Karabachu, stabilizaci separatistických regionů v Gruzii a na zvláštní tribunál pro Libanon. 6.2. Kdo se podílí na reakci nástroje stability na krizové situace? Reakce nástroje stability na krizové situace se připravují v těsné spolupráci s řadou partnerů: orgány EU, členskými státy EU, občanskou společností, orgány veřejné správy, třetími zeměmi a jinými. Delegace EU mají stěžejní roli při poskytování včasného varování a vytváření prvotních konceptů a různých možností reakce. V roce 2012 byly pravomoci u většiny nových opatření dále přenášeny[12] na delegace EU, jejichž porozumění místním potřebám a požadavkům je pro úspěch činností zásadní. Lze tak včas vyjednat smlouvy s výkonnými orgány a zblízka sledovat provádění těchto často citlivých projektů. V roce 2012 tak na delegace EU připadlo v rámci nástroje stability 62 % závazků a 80 % plateb. Následující graf 4 ilustruje různorodost partnerů, kteří se v rámci nástroje stability podíleli v období 2007 až 2012 na provádění opatření reakce na krizové situace podle článku 3. Nestátní aktéři byli odpovědní za provádění rozpočtu nástroje stability z 47 %, z toho za 23 % odpovídaly nevládní organizace. Významným partnerem při provádění opatření přirozeně zůstává skupina kolem OSN vzhledem ke svým zkušenostem a silné přítomnosti v zemích, která jim v nestabilním prostředí, kde fungují opatření reakce na krizové situace financovaná z nástroje stability, dovoluje rychlou reakci za využití dobrých lokálních sítí. 7. Pomoc v kontextu stabilních podmínek spolupráce (článek 4 nařízení IfS) Komise zajišťuje přípravu každoročního plánování a řízení pomoci podle článku 4 v kontextu stabilních podmínek spolupráce. Roční akční programy na rok 2012 byly přijaty v tomto pořadí: čl. 4 odst. 1 (bezpečnostní hrozby a jiná ohrožení související s veřejným pořádkem) v září 2012, čl. 4 odst. 2 (snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými materiály) v srpnu 2012 a čl. 4 odst. 3 (budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi) v březnu 2012. Aktuální a podrobné informace o provádění činností podle čl. 4 odst. 1, čl. 4 odst. 2 a čl. 4 odst. 3. poskytuje pracovní dokument II útvarů Komise připojený k této zprávě. 7.1. Ohrožení ochrany a bezpečnosti osob (čl. 4 odst. 1 nařízení IfS) Programy koncipované v kontextu regionálních přeshraničních hrozeb se zaměřují na budování kapacit za úzké konzultace s přijímajícími zeměmi. Bezpečnostní kapacity jsou typicky posilovány na státní a regionální úrovni s cílem umožnit účinnou celosvětovou a nadregionální spolupráci. Klíčové země regionu jsou cíleně identifikovány a kapacity místních donucovacích a bezpečnostních složek jsou posíleny tím, že se ustaví nebo rozvinou specializované složky a meziagenturní spolupráce. Poté se zřídí funkce regionální koordinace, pokud možno za použití stávajících struktur, s cílem pomáhat rozvoji regionální a nadregionální spolupráce. Regionální informační systémy podporují sdílení informací. Pokrývají se různé oblasti: potírání nedovoleného obchodu, praní špinavých peněz a dalších forem organizované trestné činnosti podél kokainových a heroinových cest; nedovolený obchod se střelnými zbraněmi a výbušninami; posilování námořní ochrany a bezpečnosti podél důležitých námořních tras a budování kapacit v regionech sužovaných terorismem. V roce 2012 bylo vyčleněno 22 milionů EUR na závazky na opatření ve výše zmíněných oblastech s celkem cca 14,2 milionu EUR v platbách. Do konce roku 2012 bylo prostřednictvím ESF[13] najato více než 100 odborníků ze specializovaných veřejných nebo poloveřejných organizací v členských státech EU, kteří spojili své síly, aby dali k dispozici své specifické odborné znalosti a poskytovali technické vstupní informace pro identifikaci a podrobné plánování opatření v rámci nástroje stability. To se týkalo také ročního akčního programu na rok 2013, čímž se umožnilo plnohodnotné provádění opatření rozhodnutých v předchozích ročních akčních programech. Zde jsou uvedeny příklady některých opatření: · Jako součást programu pro kokainovou cestu začaly na Kapverdách, v Senegalu a Togu koncem roku 2012 působit v rámci projektu AIRCOP tři společné operační skupiny pro potírání nedovoleného obchodu s drogami na letištích, jež napomáhají v boji proti organizované trestné činnosti podél kokainové cesty. Byl také zahájen nový projekt na vytvoření regionálního policejního informačního systému v západní Africe (WAPIS I, na nějž bylo v roce 2012 vyčleněno 2,2 milionu EUR) a další smlouva potvrdila trvalý závazek EU podílet se na prevenci zneužívání prekursorů drog v Latinské Americe a Karibiku (PRELAC II, 3 miliony EUR v roce 2012). V západní Africe byla také podepsána smlouva na projekt, který má zabránit zneužívání nebankovních finančních subjektů a pověřených nebankovních subjektů a profesí v Ghaně, Nigérii, Senegalu a na Kapverdách k praní špinavých peněz (1,8 milionu EUR v roce 2012). · Pokračovala podpora boje proti organizované trestné činnosti na heroinové cestě prováděním odpovídajících opatření v deseti zemích, včetně Íránu, Pákistánu a Afghánistánu. · V rámci programu pro důležité námořní trasy je pro sedmnáct zemí v jihozápadním Indickém oceánu, jihovýchodní Asii a Guinejském zálivu vyčleněno 16,5 milionu EUR (2 miliony EUR v roce 2012). Tyto prostředky slouží posilování kapacit pro sdílení informací a prosazování námořního práva v přímořských státech a prostřednictvím boje proti pirátství a ozbrojeným loupežím na moři pomáhají zvyšovat bezpečnost námořní dopravy. · Několik projektů se zaměřuje na předcházení terorismu a boj proti němu a představuje příspěvek k celosvětovému úsilí v této oblasti, jehož součástí je provádění strategie OSN. V roce 2012 pokračoval projekt s názvem Contre Terrorism Sahel, který tvoří různá opatření pro budování kapacit v Nigeru a Mauritánii, jakož i snaha o prohloubení regionální spolupráce v této oblasti. Byla zahájena studie o skupině Boko Haram, která má základnu v Nigérii. Probíhá spolupráce s Pákistánem, jejímž cílem je zlepšit systém trestního soudnictví v Pandžábu. V jihovýchodní Asii je nástroj stability zapojen do společné protiteroristické iniciativy EU a Úřadu OSN pro drogy a kriminalitu, na kterou jsou vyčleněny 2 miliony EUR. · Kyberkriminalita představuje relativně nový projev stávajících globálních a nadregionálních hrozeb, jež není možné účinně zvládat bez ohledu na jejich kybernetický rozměr. V roce 2012 byla ve spolupráci s Radou Evropy zahájena práce na návrhu projektu v hodnotě 3 milionů EUR, který podpoří přistoupení k tzv. Budapešťské úmluvě a její provádění a související zvyšování kapacit donucovacích a justičních orgánů v cílových zemích. Vzhledem k tomu, že nejdůležitější infrastrukturní operační systémy jsou propojeny sítí, mohly by případné destabilizující účinky kybernetického útoku či většího náhodného selhání klíčových informačních a komunikačních technologických sítí být zničující. Z těchto důvodů se kybernetická bezpečnost bude řešit v rámci nástroje stability (1,5 milionu EUR bylo vyčleněno na regionální přeshraniční spolupráci a na provádění mezinárodních standardů v oblasti povědomí o možných rizicích, analýzy zranitelnosti, připravenosti na mimořádné události, výstražných systémů a zvládání následků). · Padělané léčivé přípravky představují velkou hrozbu pro zdraví a bezpečnost veřejnosti, neboť běžně obsahují látky nízké kvality, jsou špatně dávkovány nebo prostě neúčinkují. V některých případech jsou dokonce jedovaté. Ačkoliv se toto nebezpečí týká celého světa, jsou tomuto riziku vystaveny především rozvojové země. Bylo vyčleněno 4,2 milionu EUR na posílení právního rámce – především prostřednictvím úmluvy MEDICRIME – a kapacit na odhalování a rozbor podezřelých léčivých přípravků, jakož i na podporu policejního vyšetřování a na posílení kapacity trestního soudnictví s cílem rozbít globální zločinecké sítě. · Za účelem boje proti nedovolenému hromadění ručních palných a lehkých zbraní a nedovolenému obchodování s nimi a na podporu koordinace a provádění příslušných mezinárodních a regionálních nástrojů byly podepsány nové projekty s regionálním střediskem pro ruční palné zbraně (RECSA, 2,7 milionu EUR), bezpečnostní komisí Středoamerického integračního systému (SICA, 2,3 milionu EUR) a Interpolem (1,5 milionu EUR na systém iARMS). Tato projekty doplňují probíhající činnosti, na něž je poskytována podpora z nástroje stability, v subsaharské Africe a Jižní Americe. 7.2. Snižování rizika v souvislosti s chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými (CBRN) materiály (čl. 4 odst. 2 nařízení IfS) Původně se činnost ve většině sfér soustředila na bývalý Sovětský svaz. V roce 2010 byly podniknuty kroky usilující o rozšíření zeměpisného pokrytí činností programu. Program byl tak rozšířen na oblast Středozemního moře, Blízký východ, státy Perského zálivu, jihovýchodní Asii, Střední Asii, jižní Kavkaz a Afriku. Vedle zemí bývalého Sovětského svazu je do programu zapojeno přes 60 zemí. Program CBRN se věnuje otázkám spojeným s náhodnými, přírodními či zlovolnými riziky v souvislosti s materiály CBRN a zaměřuje se na zlepšování kultury bezpečnosti šířením osvědčených postupů a zvyšováním obecné úrovně povědomí o ochraně a bezpečnosti. Před rokem 2010 byly různé sféry pokryty samostatně[14]. Od roku 2010 poskytují centra excelence pro oblast CBRN, založená v rámci nástroje EU po celém světě, postupně jednotnou a integrovanou platformu pro opatření ve všech sférách sledování hranic / nedovoleného obchodu, kontroly vývozu, bezpečnosti a ochrany v oblasti biotechnologií atd., včetně opatření civilní ochrany (nouzové plánování, připravenost a reakce na krize). Tato centra excelence se snaží podpořit politiku snižování rizika v souvislosti s materiály CBRN za pomoci vytváření specifických balíčků pomoci (13 opatření v hodnotě 19 milionů). Tato centra budou představovat hlavní nástroj pro budování kapacit a rozvoj soudržné regionální politiky, jakož i pro posilování spolupráce státních a regionálních orgánů v této oblasti. V roce 2012 zřídila EU tato centra pro jihovýchodní Asii na Filipínách, pro jihovýchodní Evropu, jižní Kavkaz a Ukrajinu v Gruzii, pro severní Afriku v Alžírsku, pro atlantské pobřeží Afriky v Maroku, pro Blízký východ v Jordánsku a pro východní a střední Afriku v Keni. Pět prvních regionálních sekretariátů místních center excelence zahájilo svou činnost koncem roku 2011 a počátkem roku 2012. Nadto byly navázány styky se zeměmi Střední Asie a Rady pro spolupráci zemí v Zálivu. Další oblasti, do nichž plyne podpora: · Opatření na pomoc a spolupráci při kontrole vývozu zboží dvojího užití, jejichž výsledkem bylo úspěšné provádění programů s více než 28 státy po celém světě. Došlo k posílení spolupráce se programem EXBS[15], který je součástí systému kontroly vývozu v USA. Na druhou polovinu roku 2013 se plánuje rozšíření a prohloubení těchto činností na Blízkém východě. · V rámci specializovaného Střediska pro vědu a techniku a Mezinárodního střediska pro vědu a techniku se pokračovalo v podpoře přeškolení a nového uplatnění pro vědce a inženýry ze zemí bývalého Sovětského svazu, kteří se dříve zabývali vývojem zbraní. · Ve Střední Asii, jihovýchodní Asii a v severní Africe se pokračuje v provádění opatření v rámci boje proti nedovolenému obchodu s materiály CBRN a proti podvodným finančním praktikám. S Mezinárodní agenturou pro atomovou energii byla podepsána smlouva o příspěvku na novou laboratoř jaderných materiálů, kterou by využívaly bezpečnostní analytické útvary této agentury, v Seibersdorfu v Rakousku (5 milionů EUR v roce 2012). 7.3. Budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi (čl. 4 odst. 3 nařízení IfS) Na základě přijetí ročního akčního programu pro složku nástroje stability určenou na budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi v březnu 2012[16] bylo několik klíčových prvků nové strategie na období 2012–2013 promítnuto do konkrétních opatření. Těchto šest opatření v ročním akčním programu na rok 2012 je rozděleno do čtyř tematických oblastí[17]. Opatření stavějí na předchozí činnosti a počítají s účastí organizací občanské společnosti, regionálních a mezinárodních organizací a členských států jakožto partnerů podílejících se na realizaci. Nadto v praxi naplňují závěry Rady o předcházení konfliktům[18]. Jedná se zejména o vytváření nástrojů a koncepcí pro předcházení konfliktům, systémy včasného varování, analýzy rizika konfliktů, mediaci a průřezové otázky jako rovnost žen a mužů a lidská práva ve všech oblastech krátkodobé i dlouhodobé vnější činnosti. V roce 2012 probíhalo na 60 pokračujících i nových projektů týkajících se budování kapacit pro přípravu na krize a mírotvorných činností v situaci před krizí a po krizi. Níže jsou uvedeny příklady některých výsledků partnerství pro budování míru v roce 2012. Podrobnosti viz pracovní dokument útvarů Komise II: · Dialog s občanskou společností: Síť dialogu občanské společnosti[19] (CSDN) je cenným fórem pro dialog mezi tvůrci politiky EU a nestátními subjekty o problematice budování míru. V roce 2012 se uskutečnilo jedenáct setkání věnovaných různým tématům nebo jednotlivým zemím (např. Sýrii, Libyi a Mali) s cílem poskytnout vstupní informace pro proces tvorby politik EU. Výsledkem této činnosti, která byla zahájena v roce 2010, je přibližně padesát výstupů ve formě zpráv, podkladových dokumentů, krátkých doporučení či přehledů hlavních bodů, rozborů písemných materiálů a školicích materiálů určených subjektům z občanské společnosti a tvůrcům politik. Vzhledem k jejímu úspěchu byl zahájen navazující projekt financovaný z programu Evropské unie „Evropa pro občany“[20]. Druhá fáze sítě CSDN v rámci ročního akčního programu na rok zajistí další hodnotnou kontinuitu. · Budování kapacit nestátních subjektů v zemi: Byla schválena podpora ve výši 8,5 milionu EUR na projekty následně řízené delegacemi EU v Brazílii, Salvadoru, Nikaragui, na Haiti, v Demokratické republice Kongo, Indii a Kyrgyzstánu. Tyto projekty vytvářejí kapacity subjektů občanské společnosti na místní úrovni v řadě záležitostí souvisejících s budováním míru: ženská otázka, mír a bezpečnost; děti, mládež, mír a bezpečnost; mediace, dialog a přechodné soudnictví; změna klimatu, přírodní zdroje a konflikt. Jsou pokračováním podobné podpory v rámci předchozích ročních akčních programů, které do současnosti financovaly projekty budování kapacity nestátních subjektů již ve čtrnácti zemích[21]. · Mediace a dialog: Spolupráce s rozvojovým programem OSN Úřadu pro předcházení krizím a obnovu (BCPR) na vytvoření udržitelných národních mechanismů vnitřní mediace a zvládání konfliktů začíná přinášet konkrétní výsledky[22]. Vládní zainteresované subjekty, politické strany a občanská společnost v Bolívii, Čadu, na Maledivách, v Nepálu, Ghaně, Guyaně a Mauritánii byly proškoleny, aby se mohly účastnit zprostředkovávání a mediace a následně v těchto oblastech samy poskytovat školení příslušným subjektům ve svých zemích. EU dále financovala vytvoření tří pracovních míst v pohotovostním týmu mediačních expertů zřízeném v rámci útvaru mediační podpory (MSU) uvnitř odboru pro politické otázky OSN (DPA). V roce 2012 poskytoval tento tým, který lze do 72 hodin nasadit kdekoli po světě, odborné poradenství při mediační činnosti pod vedením OSN a členských států OSN a dalších mezinárodních, regionálních a subregionálních organizací v řadě míst, například Keni, Alžírsku, Iráku, Středoafrické republice, Togu, Libanonu, Gabonu a na Fidži. Útvar mediační podpory také na seznamu mediátorů identifikoval dvanáct zkušených mediátorů, kteří budou v roce 2013 vyškoleni a následně jmenováni hlavními mediátory pro procesy OSN. · Budování míru a lidská práva se zřetelem na mladé lidi a ženy: V Kosovu[23] pokračoval nástroj stability v prosazování trvalého míru motivováním mladých lidí, aby zvýšili svou angažovanost v občanské společnosti a zapojení do politického života. V roce 2012 se kosovská skupina pro předcházení konfliktům zaměřila ve své činnosti cílené na mladé lidi na financování občanské společnosti na komunitní úrovni, sociální činnost a na zapojení mladých do vytváření politik, především v oblastech, kde žije několik komunit. Na sedmnáct organizací civilní společnosti bylo proškoleno prostřednictvím 21 cílených školení věnovaných předcházení konfliktům, schopnosti hájit své zájmy a metodám získávání prostředků. V únoru 2012 byl zahájen první program partnerství mezi EU, orgánem OSN pro rovnost žen a mužů a Rozvojovým programem OSN zaměřený na účast žen v budování míru a v činnostech po ukončení konfliktů. Součástí programu byla řada iniciativ, například den otevřených dveří o přístupu žen ke spravedlnosti v Libérii za přítomnosti zvláštního zástupce generálního tajemníka OSN, vytvoření online kampaně v Kosovu pro šestnáct dní aktivismu proti násilí na ženách a zahájení režimu mikrofinancování pro místní občanskou společnost a uspořádání dne otevřených dveří na Východním Timoru se zaměřením na zlepšení ekonomické situace žen. · Včasné varování a předcházení konfliktům: Ve spolupráci se Společným výzkumným střediskem EU a v rámci společné strategie EU-Afrika byla nadále poskytována technická a vědecká podpora z nástroje stability Kontinentálnímu systému včasného varování Africké unie (CEWS), který poskytuje spolehlivé aktuální informace o potenciálních a probíhajících konfliktech a situacích po skončení konfliktu. Organizace Mezinárodní krizová skupina, International Alert a Saferworld/Conciliation Resources uskutečnily každá jeden projekt zaměřený na vypracování odborných analýz s přispěním národních politických elit, analýz situace v jednotlivých zemích a analýz perspektiv společenství zasažených konflikty, díky kterým se zlepší přístup zainteresovaných subjektů z EU k informacím z terénu o předcházení konfliktům a o možnostech řešení. Výsledkem spolupráce s nadací Kvinna til Kvinna byla rovněž terénní analýza úlohy žen v mírových procesech a mírových jednáních podle rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325; výsledky této analýzy, která objasňuje možnosti většího zapojení žen do předcházení konfliktům a budování míru, byly předneseny na zvláštní říjnové konferenci Evropské parlamentu. · Přírodní zdroje a konflikty: V roce 2012 byl v rámci partnerství EU a OSN pro konflikty o půdu a přírodní zdroje publikován dokument s názvem „Nástroje a pokyny pro předcházení konfliktům o půdu a přírodní zdroje a jejich řešení“ (Toolkit and Guidance for preventing and managing land, natural resources and conflict), jakož i nový výzkum a příručka o úloze hospodářské politiky a předcházení konfliktům v zemích bohatých na přírodní zdroje. Na základě uvedeného dokumentu[24], který byl předložen na 67. zasedání Valného shromáždění OSN, byl vypracován návrh rezoluce Valného shromáždění OSN o „podpoře transparentnosti v celém hodnotovém řetězci přírodních zdrojů za účelem udržitelného růstu podporujícího začlenění“. V rámci tohoto partnerství se navíc uskutečnila tematická školení o půdě a přírodních zdrojích na mnoha mezinárodních akcích. Afghánská vláda využila multidisciplinárních odborných znalostí, které posloužily k vytvoření plánů na využívání přírodních zdrojů a půdy v roce 2013. · Odzbrojení, demobilizace a znovuzačlenění (DDR): V kontextu podpory poskytované z nástroje stability meziagenturní pracovní skupině OSN pro odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění (IAWG-DDR) se pro zaměstnance OSN a partnery této organizace uskutečnilo několik školení věnovaných této problematice, konkrétně na téma DDR a rovnost žen a mužů, hospodářské znovuzačleňování mladých lidí a dětí, kurzy DDR pro školitele a internetové kurzy. Nadto byla financována školení o odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění v Nepálu, Jižním Súdánu a Pobřeží slonoviny zohledňující specifickou situaci těchto zemí a otestovány nástroje pro hodnocení školení. Bylo vytvořeno veřejně přístupné internetové informační středisko[25] pro otázky odzbrojení, demobilizace a znovuzačlenění a platforma pro výměnu informací mezi odborníky z praxe. Další podpora na zefektivnění sekretariátu IAWG-DDR zlepšila koordinaci a sdílení zdrojů v procesech DDR, ať probíhající v systému OSN či mimo něj. · Policejní a civilní stabilizační mise: V roce 2012 zlepšil program ENTRi („Nová evropská iniciativa odborné přípravy na civilní řešení krizí“) připravenost personálu, který je vysílán na práci v rámci mezinárodních misí za účelem civilního řešení krizí, a současně posílil interoperabilitu a harmonizaci přístupu třinácti zúčastněných partnerů k odborné přípravě. V druhém roce svého fungování bylo v rámci tohoto programu uspořádáno devatenáct školení, jak přípravných před nasazením, tak zaměřených na specifická témata, pro 407 odborníků z 53 zemí. Vedle školení pracoval program ENTRi ve spolupráci s partnery, OBSE a OSN na harmonizaci kurzů a budování mezinárodních sítí v oblasti školení o civilním řešení krizí. Nabídl rovněž certifikaci kurzů poskytovaných v evropských školicích zařízeních za účelem sjednocení jejich celkové kvality. Tato certifikace staví na zkušenostech s podobnými programy a vedle obsahu kurzů se týká i metodiky školení. V návaznosti na úspěch předcházejícího programu EU pro výcvik příslušníků policie zlepšil evropský program pro výcvik příslušníků policie (EUPST) připravenost policejních složek z EU a zemí mimo EU, které se účastní stabilizačních misí EU a Africké unie. Za první rok bylo během cvičení ve výcvikovém zařízení španělské Guardia Civil v Logroňu vycvičeno 301 policistů z členských států Evropské unie a Africké unie (a také z Kanady, Chorvatska a Turecka). 8. Závěr Opatření provedená v rámci nástroje stability v roce 2012, která doplnila jiná opatření EU v rámci geografických a tematických nástrojů pro rozvojovou spolupráci, humanitární pomoc a mise SBOP, významným způsobem podpořila úsilí, které vyvíjí EU v oblasti předcházení konfliktům, zachování míru, reakcí na krize a posílení mezinárodní bezpečnosti podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii. Řada zásahů provedených v rámci nástroje stability umožnila rozsáhlou a viditelnou reakci EU na mnoho krizových situací po celém světě. V roce 2012 k těmto výzvám patřil vývoj po událostech arabského jara na Blízkém východě a v severní Africe, protože toto revoluční hnutí má vedle toho, že již dva roky utváří budoucnost celého regionu, dopad daleko za hranicemi příslušných zemí a přispívá k nestabilitě v subsaharské Africe a v Asii[26]. Nástroj stability nadále zůstane klíčovým nástrojem EU pro velmi rychlou a cílenou reakci v těchto zemích a regionech, která jim pomůže v jejich úsilí o překonání překážek, s nimiž se potýkají při upevňování míru a stability. Vzhledem k pokračující politické nestabilitě a nárůstu přírodních katastrof v mnoha částech světa je naprosto nezbytné pokračovat v zefektivňování dostupných nástrojů EU a jejich využívání. EU proto musí zajistit, aby byla opatření v rámci nástroje stability uplatňována jako součást celého cyklu tvořeného předcházením krizím, předcházením konfliktům a budováním míru. Strategický přístup k plánování dlouhodobých opatření v rámci nástroje stability již začal přinášet výsledky ve formě silnějších vazeb s klíčovými subjekty v různých regionech a vytvořením důkladnějších platforem, z nichž lze provádět opatření v rámci reakce na krize. Právě taková dynamika účinného předcházení konfliktům může snížit potřebu zásahů a reakce na krizové situace v budoucnosti. [1] Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 1. [2] V takových případech může nástroj stability doplňovat unijní humanitární pomoc a pomoc v oblasti civilní ochrany, kterou poskytuje či koordinuje Generální ředitelství ECHO (Humanitární pomoc a civilní ochrana). [3] Nástroj pro předvstupní pomoc (NPP); nástroj pro evropské sousedství a partnerství (ENPI); nástroj pro rozvojovou spolupráci (DCI); Evropský rozvojový fond (ERF); evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR) atd. [4] Maximální doba trvání je 18 měsíců se zrychlenými postupy pro přijetí a provádění u programů na méně než 20 milionů EUR, jak stanoví nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, v platném znění, uváděné jako finanční nařízení, a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002, kterým se stanoví prováděcí pravidla finančního nařízení, uváděné jako prováděcí pravidla. [5] Programy, jež staví na mimořádných opatřeních pomoci a které se zaměřují na zavedení podmínek pro provádění politik rozvojové spolupráce EU. Může se jednat o dlouhodobější programy, které však vyžadují delší rozhodovací postupy včetně projednávání ve výborech. [6] Linking relief, rehabilitation and development (LRRD). [7] Společná bezpečnostní a obranná politika (Evropské unie). [8] Známé rovněž jako „partnerství pro budování míru“ (PbP) v rámci nástroje stability. [9] Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (Úř věst. L 201, 3.8.2010, s. 30). [10] Generální ředitelství pro rozvoj a spolupráci – EuropeAid (Evropská komise). [11] Viz „Nástroj stability: přehled závazků a plateb za rok 2012“ v pracovním dokumentu Komise II přiloženém k této zprávě. [12] Právní a finanční odpovědnost za využití prostředků EU, včetně pravomocí k podpisu a potřebným změnám smluv, je přenesena z ústředí Evropské komise v Bruselu na dotyčnou delegaci EU. [13] Rámcová smlouva o zařízení odborné podpory, jež staví na specialistech z veřejných a poloveřejných organizací z EU. Od roku 2008 odborníci ze zhruba 60 organizací v 17 členských státech uskutečnili více než 100 misí. [14] Např. kontrola vývozu zboží dvojího užití, nedovolený obchod, nové uplatnění pro vědce, kteří se dříve zabývali vývojem zbraní, kultura bezpečnosti a ochrany. [15] Pomoc při kontrole vývozu a souvisejících otázkách bezpečnosti hranic (Export Control and Related Border Security Assistance). [16] Roční akční program na rok 2012 přijala Komise 20. března 2012. Program je k dispozici na http://www.eeas.europa.eu/ifs/docs/index_en.htm. [17] Opatření byla rozdělena tematicky do těchto složek: zlepšení kapacity nestátních aktérů; podpora schopností včasného varování; změna klimatu, přírodní zdroje a mezinárodní bezpečnost; posílení spolupráce s členskými státy EU při budování kapacit pro situaci před krizí a po krizi. [18] Závěry Rady o předcházení konfliktům, 3101. zasedání Rady pro zahraniční věci, Lucemburk, 20. června 2011. [19] Síť CSDN byla řízena Evropským mírovým kontaktním úřadem (EPLO). [20] Program „Evropa pro občany“, akce č. 2 – Aktivní občanská společnost v Evropě, Opatření: Podpora projektů uskutečňovaných z podnětu organizací občanské společnosti. [21] Roční akční program 2010: Bolívie, Nikaragua (regionální), Pákistán, Jemen, Zimbabwe a Východní Timor. Roční akční program 2011: Burundi, Středoafrická republika, Čad, Guinea-Bissau, Libérie, Jordánsko, Libanon, Šalamounovy ostrovy. [22] Projekt nástroje stability s názvem „Equipping National and Local Actors in Internal Conflict Management Processes with Skills for Dialogue and Constructive Negotiation“, který BCPR prováděl ve spolupráci s delegacemi EU v několika pilotních zemích v rámci ročního akčního programu 2011. [23] Tímto označením nejsou dotčeny postoje k otázce statusu a označení je v souladu s rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1244 a se stanoviskem Mezinárodního soudního dvora k vyhlášení nezávislosti Kosova. [24] http://www.unep.org/disastersandconflicts/Introduction/EnvironmentalCooperationforPeacebuilding/OtherECPActivities/UNEUPartnership/tabid/54648/Default.aspx [25] http://unddr.org/meet-the-team/introduction_14.aspx [26] Tisková zpráva Evropské rady (A 70/13) „Reakce EU na arabské jaro: Situace po dvou letech“. Brusel, 8. února 2013, s. 4.