[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 21.12.2010 KOM(2010) 799 v konečném znění 2010/0385 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („nařízení o jednotné společné organizaci trhů“) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU - Odůvodnění a cíle návrhu Cílem návrhu je přizpůsobit nařízení Rady (ES) č. 1234/2007[1] o jednotné společné organizaci trhů rozdílu mezi přenesenými a prováděcími pravomocemi Komise, které zavádějí články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Tento návrh také z důvodu úplnosti zahrnuje návrhy na změny nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, které již Komise předložila Evropskému parlamentu a Radě samostatně, čímž se zlepší srozumitelnost a přístupnost jednotné společné organizace trhů pro všechny zúčastněné strany. - Obecné souvislosti Přenesené a prováděcí pravomoci Články 290 a 291 SFEU stanoví jasný rozdíl mezi pravomocemi přenesenými na Komisi za účelem přijímat nelegislativní akty na jedné straně a pravomocemi svěřenými Komisi k přijímání prováděcích aktů na straně druhé: - Článek 290 SFEU umožňuje zákonodárci přenést na Komisi pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné. Na právní akty, které Komise přijme tímto způsobem, se v terminologii Smlouvy odkazuje jako na „akty v přenesené pravomoci“ (čl. 290 odst. 3). - Článek 291 SFEU stanoví, že členské státy přijmout veškerá nezbytná vnitrostátní právní opatření k provedení právně závazných aktů Unie. Tyto akty mohou svěřit prováděcí pravomoci Komisi, jsou-li pro jejich provedení nezbytné jednotné podmínky. Na právní akty, které Komise přijme tímto způsobem, se v terminologii Smlouvy odkazuje jako na „prováděcí akty“ (čl. 291 odst. 4). Navrhované přizpůsobení nařízení (ES) č. 1234/2007 novým požadavkům vyplývajícím z článků 290 a 291 SFEU je založeno na pečlivém vymezení stávajících pravomocí Komise podle nařízení (ES) č. 1234/2007 jako „přenesených“ a „prováděcích“, které se používalo v souvislosti s prováděcími opatřeními přijatými Komisí na základě jejích stávajících pravomocí. Na základě této úpravy byl vypracován návrh na revizi nařízení (ES) č. 1234/2007. Tento návrh zmocňuje zákonodárce definovat podstatné prvky společné organizace zemědělských trhů. Zákonodárce určuje obecné směry společné organizace trhů a obecné zásady, které ji podporují. Zákonodárce například stanoví cíle intervenčních opatření na trhu, režimů omezení produkce a režimů podpory. Zákonodárce rovněž stanoví zásadu pro vytvoření systému dovozních a vývozních licencí, základní prvky pravidel týkajících se uvádění na trh a produkce a zásadu pro uplatňování sankcí, snížení a vyloučení. Zákonodárce také stanoví zvláštní předpisy pro jednotlivá odvětví. Podle článku 290 SFEU přenáší zákonodárce na Komisi pravomoc doplnit nebo změnit některé prvky režimu, které nejsou podstatné. Akt Komise v přenesené pravomoci proto může obsahovat další prvky nezbytné pro řádné fungování společné organizace trhu stanoveného zákonodárcem. Komise například přijímá akty v přenesené pravomoci, aby stanovila podmínky, za kterých se hospodářský subjekt může účastnit režimu, závazky vyplývající z vydání licence a případně v závislosti na hospodářské situaci, zda je pro vydávání licencí nezbytná jistota. Zákonodárce podobně přenáší na Komisi pravomoc přijímat opatření ke stanovení kritérií způsobilosti pro produkty, pokud jde o tržní intervence. Komise kromě toho může přijímat akty v přenesené pravomoci týkající se definic. V souladu s článkem 291 SFEU jsou členské státy odpovědné za provádění režimu stanoveného zákonodárcem. Je však nezbytné zajistit jednotné provádění režimu v členských státech. Proto zákonodárce svěřuje Komisi prováděcí pravomoc v souladu s čl. 291 odst. 2 SFEU, pokud jde o jednotné podmínky pro provádění společné organizace trhu a obecný rámec kontrol, které členské státy provádějí. Pravomoci Rady podle čl. 43 odst. 3 SFEU Podle ustanovení čl. 43 odst. 3 SFEU „Rada přijme na návrh Komise opatření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení (...)“. Toto ustanovení představuje výjimku z čl. 43 odst. 2 SFEU, který vyžaduje řádným legislativním postupem „přijmout společnou organizaci zemědělských trhů … a ostatní ustanovení nezbytná pro sledování cílů společné zemědělské politiky“. Toto uspořádání odráží obecný trend v Lisabonské smlouvě, která z řádného legislativního postupu učinila standardní postup pro přijímání legislativních aktů EU. Jako výjimka musí být tudíž čl. 43 odst. 3 SFEU vykládán restriktivně, aby se zajistilo, že zákonodárce může vykonávat své legislativní výsady podle čl. 43 odst. 2 SFEU. To mimo jiné znamená, že zákonodárce reguluje základní prvky společné zemědělské politiky a přijímá politická rozhodnutí, která formují její strukturu, nástroje a účinky. V této souvislosti by měl být zvláštní postup stanovený v čl. 43 odst. 3 SFEU používán pouze v případě, že otázka obsažená v uvedeném ustanovení není součástí zásadních politických rozhodnutí vyhrazených zákonodárci podle čl. 43 odst. 2 SFEU. Proto je-li tato otázka neoddělitelně spjata s politickou podstatou rozhodnutí, která má zákonodárce přijmout, neměl by se čl. 43 odst. 3 SFEU použít. Z toho důvodu je návrh založen na těchto zásadách: - o strukturální parametrech a základních prvcích SZP může rozhodovat pouze zákonodárce (Evropský parlament a Rada). Veřejná intervence (včetně rámce pro stanovení některých intervenčních cen Komisí prostřednictvím nabídkového řízení) a režimy kvót na cukr a mléko a mléčné výrobky zavedené nařízením 1234/2007 by například měly zůstat na úrovni zákonodárce, neboť tyto prvky jsou neoddělitelně spjaty s definicí obsahu režimu stanoveného zákonodárcem a hranicemi tohoto režimu. - opatření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení podle čl. 43 odst. 3, která nespadají do oblasti působnosti čl. 43 odst. 2 SFEU, přijímá Rada. Komise předloží návrh nařízení založeného na čl. 43 odst. 3 SFEU, pokud jde o ustanovení článku 21 o podmínkách povinné podpory pro soukromé skladování másla, článku 99 o výrobní náhradě v odvětví cukru, článků 101 a 102 o podpoře v odvětví mléka a mléčných výrobků, článku 108 o dodávkách mléčných výrobků pro žáky, článku 155 o podporách v odvětví bource morušového, článku 273 o vývozních náhradách a článku 281 o minimálních cenách pro vývoz živých rostlin. Navrhovaná nařízení s ohledem na tato ustanovení stanoví, aby podmínky pro stanovení výše podpory, vývozních náhrad a minimálních vývozních cen stanovila Rada podle čl. 43 odst. 3 SFEU a aby výše těchto podpor, náhrad a úrovní cen stanovila Komise prováděcími akty. Ustanovení čl. 43 odst. 3 je autonomním základem pro přijímání právních aktů Radou. Avšak z důvodu jasnosti ( à titre déclaratoire ), je-li použitelný čl. 43 odst. 3, odkazuje návrh výslovně na uvedenou doložku v každém dotčeném ustanovení nařízení o jednotné společné organizaci trhů. Komise v patřičné době předloží návrhy nezbytné s ohledem na čl. 43 odst. 3 SFEU Radě. - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ - Konzultace zúčastněných stran - Sběr a využití výsledků odborných konzultací Nebyly nutné konzultace se zúčastněnými stranami ani externí expertizy, neboť návrh na přizpůsobení nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 Lisabonské smlouvě je interinstitucionální záležitostí, která se bude týkat všech nařízení Rady. - Posouzení dopadů Nebylo nutné provádět posouzení dopadů, neboť návrh na přizpůsobení nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 Lisabonské smlouvě je interinstitucionální záležitostí, která se bude týkat všech nařízení Rady. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU - Shrnutí navrhovaných opatření Určit přenesené a prováděcí pravomoci Komise v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 a stanovit odpovídající řízení pro přijímání těchto aktů. Do tohoto návrhu je zahrnut obsah těchto návrhů: i) legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. listopadu k návrhu nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (jednotné nařízení o společné organizaci trhů), pokud jde o státní podporu poskytovanou v rámci německého lihového monopolu (KOM(2010) 336 v konečném znění), ii) návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 1234/2007, pokud jde o rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám v Unii (KOM(2010) 486 v konečném znění), iii) návrh na změnu nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o obchodní normy [plánování agendy 2010/AGRI/010], iv) návrh na změnu nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o smluvní vztahy v odvětví mléka a mléčných výrobků [plánování agendy 2010/AGRI/026]. - Právní základ Ustanovení čl. 42 prvního pododstavce a čl. 43 odst. 2 SFEU. - Zásada subsidiarity Zemědělská politika je ve sdílené pravomoci EU a členských států. To znamená, že pokud EU nepřijme legislativní akt v této oblasti, ponechávají si členské státy svoji pravomoc. Tento návrh je omezen na přizpůsobení jednotné společné organizace trhů novým požadavkům zavedeným Lisabonskou smlouvou. Proto se tento návrh nedotýká stávajícího přístupu Unie. - Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. - Volba nástrojů Navrhovaný nástroj: nařízení Evropského parlamentu a Rady. Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: přímé použití je z důvodu povahy SZP a jejích požadavků na hospodaření nepostradatelným rysem právních předpisů o SZP. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Opatření nepředstavuje pro Unii žádné dodatečné výdaje. 5. DODATEČNÉ INFORMACE - Zjednodušení Návrh zlepší srozumitelnost a přístupnost jednotné společné organizace trhů, neboť nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 bylo podstatným způsobem změněno. 2010/0385 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („nařízení o jednotné společné organizaci trhů“) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise[2], poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3], v souladu s řádným legislativním postupem[4], vzhledem k těmto důvodům: 1. Nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů)[5], bylo několikrát změněno. V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost jsou nezbytné další změny z důvodu přizpůsobení pravomocí svěřených Evropskému parlamentu a Radě, a zejména pravomocí svěřených Komisi, článkům 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“). S ohledem na oblast působnosti těchto změn je vhodné zrušit nařízení (ES) č. 1234/2007 a nahradit je novým nařízením o jednotné společné organizaci trhů. V zájmu technického zjednodušení je vhodné do tohoto nařízení začlenit nařízení Rady (EHS) č. 922/72 ze dne 2. května 1972, kterým se pro chovatelský rok 1972/73 stanoví obecná pravidla pro poskytování podpory pro chov bource morušového[6]. Nařízení (EHS) č. 922/72 by proto mělo být rovněž zrušeno. 2. V souladu s čl. 43 odst. 3 Smlouvy Rada přijme opatření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení. V případě, kdy se použije čl. 43 odst. 3 Smlouvy, by toto nařízení mělo z důvodu jasnosti výslovně odkazovat na skutečnost, že Rada přijme opatření na tomto základě. 3. Toto nařízení by mělo obsahovat všechny základní prvky jednotné společné organizace trhů. Stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení je v některých případech s těmito základními prvky neoddělitelně spjato. 4. Komise by měla mít pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 290 Smlouvy za účelem doplnění nebo změny některých prvků tohoto nařízení, které nejsou podstatné. Měly by být vymezeny prvky, u nichž může být uvedená pravomoc vykonávána, a rovněž podmínky, za jakých má k jejímu přenesení dojít. 5. Použití postupu pro naléhavé případy by mělo být vyhrazeno pro výjimečné případy, kdy to bude nutné s cílem účinně a účelně reagovat na hrozby narušení trhu nebo v případech, kdy se narušení trhu objeví. Použití postupu pro naléhavé případy by mělo být odůvodněno a případy, ve kterých by se postup pro naléhavé případy měl použít, by měly být upřesněny. 6. Podle článku 291 Smlouvy by členské státy měly být odpovědné za provádění společné organizace zemědělských trhů stanovené tímto nařízením. Aby se zajistilo jednotné provádění společné organizace trhů v členských státech a zamezilo se narušování hospodářské soutěže nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty, měla by mít Komise pravomoc přijímat prováděcí akty podle čl. 291 odst. 2 Smlouvy. Komisi by proto podle uvedeného ustanovení měly být svěřeny prováděcí pravomoci, zejména pokud jde o jednotné podmínky, za kterých se použijí intervenční opatření na trhu, jednotné podmínky pro provádění režimů podpory a pro použití pravidel týkajících se uvádění na trh a produkce a pravidel týkajících se obchodu s třetími zeměmi. Komise by také měla vymezit minimální požadavky na kontroly, které musí členské státy uplatňovat. 7. Kromě toho by k zajištění účinnosti režimů zavedených jednotnou společnou organizací trhů měly Komisi být svěřeny nezbytné pravomoci pro opatření k řízení trhu a každodenní řídící úkoly. S cílem zajistit hladké fungování jednotné společné organizace trhů by rovněž Komisi měly být svěřeny pravomoci k regulování některých otázek technické povahy a k přijímání pravidel týkajících se oznamování, informací a podávání zpráv, postupů a technických kritérií, které souvisejí s produkty a hospodářskými subjekty způsobilými pro tržní podporu. Kromě toho by z důvodu řádného fungování společné organizace trhů měla Komise rovněž určovat zejména data, lhůty, rozhodné skutečnosti pro směnný kurz, reprezentativní období a úrokové sazby, a pokud jde o režimy podpory, měla by být Komise zmocněna zejména s ohledem na právní základ ke stanovení podpory a k přijetí pravidel pro řízení, sledování a hodnocení programů, propagaci výhod vyplacených podpor a pravidel souvisejících s prováděním plánů pro sociální režimy. Komise by měla být zmocněna k vymezení postupů týkajících se vyplácení podpory a záloh na podporu. 8. Aby byly dosaženy cíle jednotné společné organizace trhů a dodrženy její zásady, měla by dále Komisi být svěřena pravomoc přijímat pravidla, která se rovněž týkají řízení režimů zaměřených na omezení produkce mléka, cukru a vína, inspekcí a kontrol, a Komise by také měla mít pravomoc stanovit výši jistot, určovat pravidla a postupy, pokud jde o vracení neoprávněně vyplacených částek, a přijímat pravidla pro smlouvy týkající se podpory trhu. 9. Pokud jde o odvětví vína, měla by Komisi rovněž být svěřena pravomoc k zajištění toho, aby žádosti o označení původu, zeměpisná označení a tradiční výrazy splňovaly podmínky stanovené tímto nařízením, aby došlo k jednotnému uplatňování v celé Unii. Pokud jde o obchodní úpravu a označování produktů odvětví vína, měla by být Komisi svěřena pravomoc k přijímání všech nezbytných pravidel týkajících se postupů, oznamování a technických kritérií. 10. K dosažení cílů právního rámce stanoveného tímto nařízením by Komise také měla mít trvalé dohledové pravomoci související s některými činnostmi organizací producentů, seskupení producentů, meziodvětvových organizací a organizací hospodářských subjektů. Kromě toho by s cílem zachování struktury vymezené jednotnou společnou organizací trhů a jejími základními parametry Komisi měla být svěřena pravomoc přijímat veškerá nezbytná pravidla týkající se výjimečných tržních opatření a výjimečných řídících opatření za účelem řešení naléhavých a nepředvídaných problémů, které se vyskytnou v jednom či více členských státech. 11. Pokud není výslovně uvedeno jinak, měla by Komise přijmout uvedené prováděcí akty v souladu s ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XX/XXXX [ název nařízení ]. 12. Pokud jde o některá opatření podle tohoto nařízení, která vyžadují rychlý zásah nebo která sestávají pouze z použití obecných ustanovení na zvláštní situace bez volného uvážení, měla by být Komise zmocněna k přijímání prováděcích aktů bez zapojení výboru. 13. Komise by dále měla být zmocněna k provádění některých správních nebo řídících úkolů, které nezahrnují přijímání aktů v přenesené pravomoci nebo prováděcích aktů. 14. Nahrazení novým nařízením o jednotné společné organizaci trhů by nemělo vést ke zpochybnění politických rozhodnutí, která byla během let přijata v rámci společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“). Účelem tohoto nařízení by proto mělo být v zásadě přizpůsobení pravomocí svěřených Komisi Smlouvě. Nemělo by tedy rušit nebo měnit stávající ustanovení, pro která zůstává stávající odůvodnění platné, pokud tato ustanovení nepozbyla účinku, ani by nemělo stanovit nová pravidla či opatření. Výjimkou je rozdělování potravinových produktů nejchudším osobám Unie a podpora udělená v rámci německého lihového monopolu. Ustanovení o obchodních normách vycházejí z návrhů předložených v souvislosti s komplexní revizí politiky jakosti. 15. V odvětví obilovin, rýže, cukru, sušených krmiv, osiva, olivového oleje a stolních oliv, lnu a konopí, ovoce a zeleniny, banánů, mléka a mléčných výrobků a bource morušového by měly být stanoveny hospodářské roky především podle biologických produkčních cyklů každého z těchto produktů. 16. Ke stabilizaci trhů a zajištění přiměřené životní úrovně zemědělců byl současně se zavedením režimů přímých podpor vytvořen rozlišený režim cenové podpory v různých odvětvích s ohledem na různé potřeby v každém z těchto odvětví a zároveň s ohledem na jejich vzájemnou závislost. Tato opatření mají podobu veřejné intervence nebo případně vyplácení podpory soukromého skladování produktů v odvětví obilovin, rýže, cukru, olivového oleje a stolních oliv, hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků a vepřového, skopového a kozího masa. Vzhledem k cílům následných změn nařízení (ES) č. 1234/2007, zejména nařízením Rady (ES) č. 72/2009 ze dne 19. ledna 2009 o úpravách společné zemědělské politiky změnou nařízení (ES) č. 247/2006, (ES) č. 320/2006, (ES) č. 1405/2006, (ES) č. 1234/2007, (ES) č. 3/2008 a (ES) č. 479/2008 a zrušením nařízení (EHS) č. 1883/78, (EHS) č. 1254/89, (EHS) č. 2247/89, (EHS) č. 2055/93, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 2596/97, (ES) č. 1182/2005 a (ES) č. 315/2007[7], a na základě v něm uvedeného odůvodnění je proto nutné zachovat opatření cenové podpory tam, kde jsou stanovena v nástrojích tak, jak byla vypracována v minulosti, aniž by došlo k podstatným změnám oproti předchozímu právnímu stavu. 17. Z důvodů jasnosti a průhlednosti by ustanovení upravující uvedená opatření měla mít společnou osnovu, měla by však dále sledovat politiku, jíž se řídí jednotlivá odvětví. Proto je třeba rozlišovat mezi referenčními cenami a cenami intervenčními . 18. Společné organizace trhu v odvětvích obilovin, hovězího a telecího masa a mléka a mléčných výrobků obsahovaly ustanovení, podle nichž měla Rada postupem podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství pravomoc měnit cenové úrovně. S ohledem na citlivost cenových soustav by mělo být výslovně stanoveno, že možnost měnit cenové úrovně podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy existuje ve vztahu ke všem odvětvím, na která se toto nařízení vztahuje. 19. Měly by být stanoveny referenční ceny pro standardní jakost bílého cukru a surového cukru. Tyto standardní jakosti by měly být průměrnými jakostmi reprezentativními pro cukr vyráběný v Unii a vymezenými na základě kritérií používaných při obchodování s cukrem. Také by mělo být možné přezkoumání standardních jakostí, zejména s ohledem na obchodní požadavky a rozvoj technické analýzy. 20. Aby bylo možné získat spolehlivé informace o cenách cukru na trzích Unie, měl by být tímto nařízením zaveden systém zaznamenávání cen, na jehož základě se stanoví úroveň tržních cen bílého cukru. 21. Na základě změn zavedených nařízením (ES) č. 72/2009 je systém intervencí v oblasti obilovin, rýže, másla a sušeného odstředěného mléka zahájen v určitých obdobích roku. U produktů z hovězího a telecího masa by zahájení a ukončení veřejné intervence mělo záviset na úrovni tržních cen v určitém období. 22. Cenová úroveň, na níž by měl nákup v rámci veřejné intervence probíhat, byla v minulosti ve společných organizacích trhů s obilovinami, rýží a s hovězím a telecím masem snížena a stanovena spolu se zavedením režimů přímé podpory v těchto odvětvích. Podpora podle těchto režimů a intervenční cena spolu tudíž úzce souvisejí. Pro produkty z odvětví mléka a mléčných výrobků byla zmíněná cenová úroveň stanovena s cílem podpořit spotřebu dotyčných produktů a zlepšit jejich konkurenceschopnost. Tato politická rozhodnutí jsou stále platná. 23. Toto nařízení by mělo stanovit možnost nakládání s produkty nakoupenými v rámci veřejné intervence. Tato opatření by měla být přijata takovým způsobem, aby nedocházelo k narušení trhu a aby byl zajištěn rovný přístup ke zboží a rovné jednání s kupujícími. 24. Mezi cíle SZP podle čl. 39 odst. 1 Smlouvy patří vedle stabilizace trhů zajištění toho, že se dodávky dostanou ke spotřebitelům za rozumné ceny. Během let režim rozdělování potravin úspěšně podpořil splnění obou cílů. Měl by i nadále zaručovat cíle SZP a pomoci dosáhnout cílů soudržnosti. Následné reformy SZP nicméně vyústily v postupné snížení intervenčních zásob a sortimentu dostupných výrobků. Proto by se trvalým zdrojem zásobování režimu měly také stát nákupy na trhu. 25. S cílem zajistit řádné rozpočtové řízení a plně využít soudržného rozměru režimu Unie by měl být pro podporu Unie stanoven pevný strop a rovněž by mělo být stanoveno, aby členské státy spolufinancovaly program rozdělování potravin. Mimo to také zkušenosti ukázaly, že je pro režim nezbytná dlouhodobější perspektiva. Komise by proto měla stanovit tříleté plány provádění režimu a členské státy by měly připravit vnitrostátní programy rozdělování potravin a stanovit cíle a priority v rámci režimu, včetně výživových hodnot. Členské státy by kromě toho měly vykonávat odpovídající správní a fyzické kontroly a udělovat sankce, jestliže dojde k nesrovnalostem, aby se zajistilo provádění tříletého plánu v souladu s platnými pravidly. 26. K zajištění průhledného, uceleného a efektivního fungování režimu pro nejchudší osoby by Komise měla přijmout postupy pro přijímání a revizi tříletých plánů a měla by přistoupit k přijetí těchto plánů a případně jejich revizí. Komise by také měla přijmout ustanovení o dalších prvcích, které tříleté plány musí obsahovat, pravidlech pro dodávky produktů a postupech a lhůtách pro stažení intervenčních produktů, včetně převodů mezi členskými státy, a rovněž o pravidlech pro formát vnitrostátních programů rozdělování potravin a výročních zpráv o provádění. Dále by Komise s cílem zajistit jednotnost provádění tříletých plánů členskými státy měla přijmout postupy pro náhradu nákladů dobročinných organizací, které členské státy považují za způsobilé, včetně lhůt a finančních stropů, podmínek týkajících se nabídkového řízení a podmínek pro potravinové produkty a jejich dodávky. Rovněž by měla být přijata pravidla, která stanoví povinnosti členských států, pokud jde o kontroly, postupy a lhůty pro platby, jejich snížení v případě nedodržení, a rovněž účetní ustanovení a úkoly, které plní vnitrostátní intervenční subjekty i v případě převodů mezi členskými státy. 27. S cílem přispět k vyvážení trhu s mlékem a stabilizovat tržní ceny toto nařízení stanoví poskytování podpory pro soukromé skladování, pokud jde o některé výrobky z másla. Mimo to by Komise měla být zmocněna k rozhodnutí o poskytování podpory pro soukromé skladování bílého cukru, některých druhů olivového oleje a některých produktů z hovězího a telecího masa, vepřového masa a skopového a kozího masa. 28. Klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla v odvětví hovězího, telecího, vepřového a skopového a kozího masa mají zásadní význam pro zaznamenávání cen a uplatňování intervenčních opatření v uvedených odvětvích. Navíc mají za cíl zlepšovat průhlednost trhu. 29. Omezení volného oběhu vyplývající z opatření, jejichž cílem je zabránit šíření chorob zvířat, by mohlo působit těžkosti na trhu s některými produkty v jednom nebo více členských státech. Zkušenosti ukazují, že vážná narušení trhu, jako je významný pokles spotřeby nebo cen, lze přičíst ztrátě důvěry spotřebitelů v důsledku ohrožení zdraví veřejnosti nebo zdraví zvířat. 30. Výjimečná opatření na podporu trhu u produktů z hovězího a telecího masa, mléka a mléčných výrobků, vepřového, skopového a kozího masa, vajec a drůbežího masa by se měla přímo týkat zdravotních a veterinárních opatření přijatých v rámci boje proti šíření chorob, nebo by z nich měla vyplývat. Tato opatření by měla být přijímána na žádost členských států, aby nedocházelo k vážnému narušení dotčených trhů. 31. Měla by být stanovena možnost Komise přijímat zvláštní intervenční opatření, jestliže to bude nezbytné v zájmu účinné a účelné reakce na hrozby narušení trhu v odvětví obilovin a zabránění rozsáhlému použití veřejné intervence v odvětví rýže v některých regionech Unie nebo v zájmu nahrazení nedostatku neloupané rýže v důsledku přírodních katastrof. 32. Pro cukrovou řepu podléhající kvótám by měla být stanovena minimální cena odpovídající standardní jakosti, aby byla zajištěna přiměřená životní úroveň pěstitelů cukrové řepy a cukrové třtiny v Unii. 33. Aby byla zajištěna spravedlivá vyváženost práv a povinností cukrovarnických podniků a pěstitelů cukrové řepy, jsou třeba specifické nástroje. Proto by měla být zavedena standardní ustanovení upravující mezioborové dohody. 34. Vzhledem k rozmanitosti přírodních, hospodářských a technických podmínek je obtížné sjednotit podmínky nákupu cukrové řepy v celé Unii. Existují již mezioborové dohody mezi sdruženími pěstitelů cukrové řepy a cukrovarnickými podniky. Rámcová ustanovení by proto měla pouze stanovit minimální záruky požadované jak pěstiteli cukrové řepy, tak cukrovarnickým průmyslem k zajištění řádného fungování trhu s cukrem s možností odchýlit se od některých pravidel v rámci mezioborových dohod. 35. V tomto nařízení by měla být stanovena výrobní dávka vymezená v odvětví cukru s cílem přispět k financování výdajů. 36. Pro zachování strukturální rovnováhy trhů s cukrem na cenové úrovni blízké referenční ceně by měla být stanovena možnost rozhodnout o stažení cukru z trhu na dobu potřebnou k obnovení rovnováhy na trhu. 37. Pokud jde o živé rostliny, hovězí a telecí maso, vepřové maso, skopové a kozí maso, vejce a drůbeží maso, měla by být stanovena možnost přijímat některá opatření usnadňující přizpůsobení nabídky požadavkům trhu. Tato opatření mohou přispět ke stabilizaci trhů a zajištění přiměřených životních podmínek dotčených zemědělců. 38. V odvětví cukru bylo základním nástrojem tržní politiky množstevní omezení produkce. Důvody, které v minulosti vedly Společenství k přijetí režimů výrobních kvót v odvětví cukru, stále trvají. 39. Režim kvót na cukr podle tohoto nařízení by měl zachovat právní postavení kvót, pokud režim kvót v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie představuje mechanismus regulace trhu v odvětví cukru, jehož účelem je zajistit dosažení cílů veřejného zájmu. 40. Toto nařízení by mělo stanovit možnost upravit kvóty na cukr, aby se zohlednila rozhodnutí členských států, pokud jde o přerozdělování vnitrostátních kvót. 41. Protože je třeba umožnit jednotlivým členským státům jistou míru pružnosti, co se týče strukturálních změn ve zpracovatelském průmyslu a v odvětví pěstování cukrové řepy a cukrové třtiny v době, kdy mají být uplatňovány kvóty, měla by být stanovena možnost povolit členským státům měnit v určitých mezích kvóty podniků, aniž by byla omezena činnost restrukturalizačního fondu jakožto nástroje. 42. Aby nedocházelo k narušení trhu s cukrem přebytky cukru, měla by mít Komise podle určitých kritérií možnost stanovit podmínky pro převod přebytkového cukru, přebytkové isoglukosy nebo přebytkového inulinového sirupu do následujícího hospodářského roku, v němž bude považován za výrobu v rámci kvót tohoto roku. Kromě toho, pokud nejsou pro určitá množství splněny platné podmínky, stanoví se rovněž poplatek z přebytku, aby nedošlo k hromadění těchto množství ohrožujících situaci na trhu. 43. Režim mléčných kvót by měl být zachován až do svého ukončení v roce 2015, včetně ukládání dávky na množství mléka odebraného nebo prodaného pro přímou spotřebu, které je vyšší než určité zaručené prahové množství. 44. Mělo by být zachováno rozlišení mezi dodávkami a přímým prodejem mléka a režim by měl být uplatňován na základě individuálního reprezentativního obsahu tuku a vnitrostátního referenčního obsahu tuku. Zemědělcům by mělo být za určitých podmínek povoleno dočasně převádět své kvóty. Navíc by měla být zachována zásada, že pokud je zemědělský podnik prodán, pronajat nebo převeden v rámci dědictví, převede se odpovídající kvóta na nabyvatele, nájemce nebo dědice spolu s příslušným pozemkem, přičemž by měly být zachovány některé výjimky ze zásady, že kvóty jsou vázány na zemědělské podniky, aby bylo možné pokračovat v restrukturalizaci výroby mléka a zlepšování životních podmínek. V souladu s jednotlivými způsoby převodu kvót a na základě objektivních kritérií by měla být stanovena pravidla povolující členským státům, aby začlenily část převáděných množství do vnitrostátní rezervy. 45. Dávka z přebytku placená z mléka a jiných mléčných výrobků by měla být stanovena v odrazující výši a členské státy by ji měly uhradit, jakmile je překročena vnitrostátní kvóta. Členský stát by pak měl částku, kterou je třeba zaplatit, rozdělit mezi producenty, kteří se na tomto překročení podíleli. Ti by pak na základě skutečnosti, že překročili své disponibilní množství, měli mít vůči členskému státu povinnost uhradit svůj příspěvek na splatnou dávku. Členské státy by měly Evropskému zemědělskému záručnímu fondu (EZZF) uhradit dávku odpovídající překročení jejich vnitrostátní kvóty, sníženou o paušální částku ve výši 1 %, aby tak byly zohledněny případy úpadku nebo definitivní neschopnosti některých producentů uhradit svůj příspěvek na splatnou dávku. 46. Zdá se, že hlavní účel režimu mléčných kvót, totiž snížit na dotyčném trhu nerovnováhu mezi nabídkou a poptávkou a z ní vyplývající strukturální přebytky, a dosáhnout tak lepší rovnováhy na trhu, snižuje možnost orientovat se na trhu, protože narušuje reakci zemědělců na cenové signály, a brání zvýšení efektivity v odvětví, protože zpomaluje restrukturalizaci. Na období od hospodářského roku 2009/10 až do roku 2013/14 bylo proto stanoveno postupné ukončení kvót na mléko každoročním zvýšením o 1 % za každý hospodářský rok. V souvislosti s restrukturalizací odvětví by mělo být členským státům umožněno, aby do 31. března 2014 poskytovaly dodatečnou vnitrostátní podporu v určitých mezích. Zvýšení kvót začleněné do nařízení (ES) č. 1234/2007 ve znění nařízení Rady (ES) č. 248/2008[8] a každoroční 1% zvýšení spolu s dalšími změnami, které snižují pravděpodobnost vzniku dávky z přebytku, znamená, že pouze u Itálie by vzniklo riziko dávky na základě stávajících způsobů produkce, pokud by se každoroční 1% zvýšení použilo v období hospodářských roků 2009/10 až 2013/14. S ohledem na stávající způsoby produkce ve všech členských státech a za účelem vyloučení tohoto rizika se proto zvyšování kvóty v Itálii uplatnilo dříve. 47. Nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví různé druhy režimů podpor. Režim pro sušená krmiva a len a konopí stanovil v těchto odvětvích podporu pro zpracování jako prostředek k řízení vnitřního trhu v dotčených odvětvích. V důsledku změn provedených nařízením (ES) č. 72/2009 a v souladu s nařízením Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (ES) č. 1290/2005, (ES) č. 247/2006, (ES) č. 378/2007 a zrušuje nařízení (ES) č. 1782/2003[9], bude podpora poskytována pro sušená krmiva do 1. dubna 2012 a pro dlouhá lněná vlákna, krátká lněná vlákna a konopná vlákna až do hospodářského roku 2011/12. Systém kvót na bramborový škrob stanovený v nařízení (ES) č. 1234/2007 ve znění nařízení (ES) č. 72/2009 a související minimální cena se použijí pouze do konce hospodářského roku 2011/12. 48. K dosažení rovnováhy na trhu s mlékem a ke stabilizaci tržních cen u mléka a mléčných výrobků je třeba přijmout opatření ke zvýšení odbytu mléčných výrobků. Toto nařízení by mělo stanovit poskytování podpor pro uvádění na trh některých mléčných výrobků, které mají zvláštní užití a určení. Dále by mělo rovněž stanovit, že ke zvýšení spotřeby mléka u mladé generace by se Unie měla podílet na úhradě výdajů vzniklých při poskytování podpory pro dodávky mléka žákům do škol. 49. Měla by být stanovena možnost poskytování výrobních náhrad v případech, kdy s ohledem na výrobu některých průmyslových, chemických nebo farmaceutických produktů nastane potřeba přijmout opatření k zajištění dostupnosti některých produktů z cukru. 50. V souladu s nařízením (ES) č. 73/2009 byly platby pro chmel od 1. ledna 2010 odděleny. Aby mohly organizace producentů chmele pokračovat ve své činnosti, mělo by být přijato zvláštní ustanovení pro rovnocenné částky, jež budou využity v dotčených členských státech pro stejné činnosti. 51. Finanční prostředky Unie spočívající v podílu přímé podpory, který mohou členské státy podle nařízení (ES) č. 73/2009 zadržet, jsou nezbytné jako motivace pro organizace schválených hospodářských subjektů k vypracování akčních programů s cílem zlepšit kvalitu produkce olivového oleje a stolních oliv. V tomto ohledu by toto nařízení mělo stanovit, že podpora Unie má být přidělována podle důležitosti opatření prováděných v rámci dotyčných akčních programů. 52. Toto nařízení činí rozdíl mezi ovocem a zeleninou, které zahrnují ovoce a zeleninu určené pro uvádění na trh a ovoce a zeleninu určené pro zpracování, a výrobky z ovoce a zeleniny. Pravidla pro organizace producentů, operační programy a finanční pomoc Unie se vztahují pouze na ovoce a zeleninu a ovoce a zeleninu určené výhradně ke zpracování. 53. Organizace producentů jsou v režimu ovoce a zeleniny základními hráči. Z důvodu stále se zvyšující koncentrace poptávky je koncentrace nabídky uvnitř těchto organizací i nadále hospodářskou nutností k posílení postavení producentů na trhu. Tato koncentrace by měla být uskutečňována na základě dobrovolnosti a prokázat svou prospěšnost rozsahem a účinností služeb, které mohou organizace producentů svým členům poskytnout. Jelikož organizace producentů jednají výlučně v zájmu svých členů, měly by být považovány za organizace jednající v hospodářských záležitostech za své členy a jejich jménem. 54. Produkce ovoce a zeleniny je nepředvídatelná a produkty rychle podléhají zkáze. I omezené přebytky mohou výrazným způsobem narušit trh. Proto by měla být zavedena opatření pro řízení krizí. Tato opatření by měla být začleněna do operačních programů, aby zvýšila atraktivitu organizací producentů. 55. Produkce a uvádění ovoce a zeleniny na trh, včetně pěstitelských postupů, nakládání s odpadovým materiálem a likvidace produktů stažených z trhu, by měly být šetrné k životnímu prostředí, zejména za účelem ochrany jakosti vod, zachování biologické rozmanitosti a ochrany krajiny. 56. Producentům činným v odvětví ovoce a zeleniny v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, v některých nejvzdálenějších regionech Unie nebo na menších ostrovech v Egejském moři a majícím zájem o získání statutu organizací producentů dle tohoto nařízení by mělo být umožněno využít přechodného období, v jehož průběhu jim může být při dodržení určitých závazků ze strany seskupení producentů poskytnuta finanční podpora na úrovni členského státu a Unie. 57. Za účelem zvýšení odpovědnosti organizací producentů v odvětví ovoce a zeleniny zejména při přijímání rozhodnutí v oblasti finanční a za účelem lepšího přizpůsobení správy veřejných prostředků, jež jsou jim přidělovány, budoucím požadavkům, by měly být stanoveny podmínky, za jakých mohou být tyto prostředky využívány. Vhodným řešením je spolufinancování z provozních fondů vytvořených organizacemi producentů. V konkrétních případech by měl být poskytnut doplňující finanční rámec. Provozní fondy by se měly použít pouze k financování operačních programů v odvětví ovoce a zeleniny. Za účelem kontroly výdajů Unie musí být stanovena hranice podpory poskytované organizacím producentů, které zřizují provozní fondy. 58. V regionech se slabou organizací produkce v odvětví ovoce a zeleniny by mělo být umožněno poskytnutí dodatečných vnitrostátních finančních příspěvků. V případě členských států, které jsou z hlediska struktur obzvláště znevýhodněny, by tyto příspěvky měly být uhraditelné Unií. 59. V zájmu zjednodušení a snížení nákladů režimu by měly být postupy a pravidla pro způsobilost výdajů z provozních fondů sladěny s postupy a pravidly programů rozvoje venkova tím, že by se po členských státech požadovalo, aby stanovily vnitrostátní strategii pro operační programy. 60. Je vhodné řešit nízkou spotřebu ovoce a zeleniny u dětí stálým zvyšováním podílu ovoce a zeleniny v jídelníčku dětí v době, kdy se utvářejí jejich stravovací návyky. Je proto třeba stanovit podporu Unie na spolufinancování dodávek produktů z odvětví ovoce a zeleniny, odvětví výrobků z ovoce a zeleniny a odvětví banánů dětem do vzdělávacích zařízení, jakož i některých souvisejících nákladů na logistiku, distribuci, zařízení, propagaci, monitorování a hodnocení. Za účelem řádného provedení by měly členské státy, které si přejí využít projektu „Ovoce do škol“, nejprve vypracovat strategii, včetně mimo jiné seznamu způsobilých výrobků vybraných na základě objektivních kritérií, jako jsou sezónnost, dostupnost či problematika životního prostředí. 61. S cílem zajistit řádné rozpočtové řízení projektu „Ovoce do škol“ by měl být stanoven pevný strop podpory Unie a maximální sazby spolufinancování. Podpora Unie by neměla být použita jako náhrada financování stávajících vnitrostátních projektů zaměřených na distribuci ovoce do škol. S ohledem na rozpočtová omezení by členské státy přesto měly mít možnost nahradit své finanční příspěvky na projekt „Ovoce do škol“ příspěvky ze soukromého sektoru. S cílem zajistit účinnost projektu by členské státy měly stanovit doprovodná opatření, na která by členské státy měly mít možnost poskytovat vnitrostátní podporu. 62. Je důležité stanovit podpůrná opatření v odvětví vína na posílení konkurenčních struktur. Uvedená opatření by měla financovat a stanovit Unie, ale členské státy by si měly samy zvolit vhodný soubor opatření uspokojující potřeby jejich regionálních subjektů, případně s ohledem na jejich zvláštnosti, a začlenit je do vnitrostátních programů podpory. Za provádění takových programů by měly být odpovědné členské státy. 63. Jedním z klíčových opatření způsobilých pro vnitrostátní programy podpory by měla být propagace a uvádění na trh vín Unie ve třetích zemích. Nadále by se měla financovat restrukturalizace a přeměna vinic, protože mají pozitivní strukturální dopady na odvětví vína. Podpora by měla být dostupná rovněž pro investice v odvětví vína, které směřují ke zlepšení hospodářské výkonnosti podniků jako takových. Podpora pro destilaci vedlejších výrobků by měla představovat opatření dostupné pro členské státy, které chtějí tento nástroj použít k zajištění jakosti vína a zároveň chránit životní prostředí. 64. Preventivní opatření jako pojištění sklizně, vzájemné fondy a zelená sklizeň by měla být způsobilá pro programy podpory vína, aby se podpořil odpovědný přístup k nouzovým situacím. 65. Členské státy mohou dát z rozličných důvodů přednost poskytování oddělené platby zemědělcům podle režimu jednotné platby. Členským státům by proto měla být tato možnost ponechána a s ohledem na zvláštnosti režimu jednotné platby by takový převod měl být nevratný a měl by odpovídajícím způsobem snížit rozpočet, který je k dispozici pro vnitrostátní programy podpory vína v následujících letech. 66. Podpora odvětví vína by také měla vycházet ze strukturálních opatření podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)[10]. Za účelem zvýšení finančních prostředků, které jsou k dispozici v rámci nařízení (ES) č. 1698/2005, by se měly začít postupně převádět prostředky do rozpočtu podle uvedeného nařízení, pokud jsou příslušné částky dostatečně významné. 67. V zájmu lepšího fungování trhu s vínem by mělo být členským státům umožněno provádět rozhodnutí přijatá mezioborovými organizacemi. Tato opatření by však měla vylučovat jednání, které by mohlo narušit hospodářskou soutěž. 68. Přebytky produkce vína v Unii se kvůli porušování přechodného zákazu nové výsadby zvětšily. V Unii se značná část výsadby uskutečnila protiprávně, což způsobuje nekalou soutěž, stupňuje problémy odvětví vína a musí být řešeno. 69. Přechodný zákaz nové výsadby měl určitý dopad na rovnováhu mezi poptávkou a dodávkou na trhu s vínem, zároveň však vytvořil překážku konkurenceschopným producentům, kteří chtěli pružně reagovat na zvýšenou poptávku. Jelikož zatím nebylo dosaženo rovnováhy na trhu a vzhledem k tomu, že provedení doprovodných opatření jako režim klučení vyžaduje určitý čas, je vhodné zachovat zákaz nové výsadby do 31. prosince 2015; poté by však měl být definitivně zrušen, aby konkurenceschopní producenti mohli svobodně reagovat na podmínky trhu. Členským státům by se však mělo umožnit prodloužení zákazu na svých územích až do 31. prosince 2018, pokud to považují za nezbytné. 70. Za účelem zlepšení správy produkčního potenciálu, podpory efektivního výkonu práv na výsadbu, a tím dalšího zmírnění působení přechodných pěstebních omezení by měla nadále existovat určitá pružnost, jako je systém státních a/nebo regionálních rezerv. 71. Řádné fungování jednotného trhu by bylo poskytováním vnitrostátní podpory ohroženo. Proto by se ustanovení Smlouvy, která upravují vnitrostátní podporu, měla v zásadě vztahovat na produkty odvětví vína náležející do společné organizace trhu s vínem. Předpisy o prémiích za klučení a některá opatření programů podpory by samy o sobě neměly vylučovat poskytnutí vnitrostátní podpory pro tytéž účely. 72. S ohledem na začlenění odvětví vína do režimu jednotné platby by měly být všechny aktivně obhospodařované plochy vinic způsobilé pro režim jednotné platby podle nařízení (ES) č. 73/2009. 73. Včelařství jako zemědělské odvětví se vyznačuje rozdílností podmínek produkce a výnosů a rozptýlením a rozmanitostí hospodářských subjektů, a to jak v oblasti produkce, tak v jednotlivých fázích uvádění na trh. Kromě toho je vzhledem k rozšíření varroázy v několika členských státech v posledních letech a vzhledem k problémům, které tato choroba způsobuje v produkci medu, nadále nezbytný zásah Unie, protože varroázu nelze úplně vymýtit a je třeba ji ošetřovat schválenými produkty. Za těchto okolností a v zájmu zlepšení produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh v Unii by měly být každé tři roky vypracovány vnitrostátní programy, které budou zahrnovat technickou pomoc, kontrolu varroázy, racionalizaci sezónních přesunů včelstev, řízení obnovy včelstev v Unii a spolupráci na výzkumných programech v oblasti včelařství a včelařských produktů s cílem zlepšit obecné podmínky produkce včelařských produktů a jejich uvádění na trh. Na financování těchto vnitrostátních programů by se měla podílet Unie. 74. Podpora Unie pro chov bource morušového by měla být poskytována na každý použitý box s vajíčky. 75. Použití norem pro uvádění zemědělských produktů na trh může přispět ke zlepšení hospodářských podmínek produkce a uvádění na trh, jakož i k jakosti těchto produktů. Uplatnění těchto norem je proto v zájmu producentů, obchodníků i spotřebitelů. 76. Na základě sdělení Komise o politice jakosti zemědělských produktů[11] a následných debat je vhodné zachovat obchodní normy podle odvětví nebo produktů, aby se zohlednila očekávání spotřebitelů a přispělo ke zlepšování hospodářských podmínek pro výrobu zemědělských produktů a jejich uvádění na trh a rovněž k jejich kvalitě. 77. Aby se zajistilo, že všechny produkty jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti, a aniž jsou dotčena ustanovení přijatá v potravinářském odvětví, a zejména obecné potravinové právo obsažené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin[12], a zásady a požadavky uvedeného nařízení, bylo by vhodné zavést základní obecnou obchodní normu plánovanou výše uvedeným sdělením Komise pro produkty, na než se nevztahují obchodní normy podle odvětví nebo produktů. Pokud tyto produkty případně splňují platnou mezinárodní normu, měly by se považovat za produkty splňující obecnou obchodní normu. 78. U některých odvětví a/nebo produktů jsou definice, označení a/nebo obchodní názvy významným prvkem pro určení podmínek hospodářské soutěže. Je proto vhodné stanovit definice, označení a/nebo obchodní názvy pro tato odvětví a/nebo tyto produkty, které lze použít pouze pro uvádění na trh v Unii u produktů, které splňují odpovídající požadavky. 79. Nařízení (ES) č. 1234/2007 zachovalo u obchodních norem odvětvový přístup, který stanovily předcházející společné organizace trhů. Je vhodné zavést horizontální právní předpisy. 80. Podle nařízení (ES) č. 1234/2007 byla Komisi prozatím svěřena pravomoc přijímat ustanovení o obchodních normách pro některá odvětví. Vzhledem k jejich vysoce technické povaze a potřebě neustále zvyšovat jejich účinnost a přizpůsobovat je vyvíjející se obchodní praxi je vhodné rozšířit tento přístup na všechny obchodní normy a stanovit kritéria, která musí být při zavádění příslušných pravidel zohledněna. 81. Obchodní normy by měly zajistit, aby se na trh dodávaly produkty standardizované a uspokojivé jakosti. Měly by se týkat především definic, klasifikace, úpravy a označování, balení, metody produkce, ošetření, dopravy, informací o producentech, obsahu některých látek, souvisejících správních dokladů, skladování, ověřování i lhůt. 82. Zejména proto, aby spotřebitelé dostávali vhodné a transparentní informace o produktech, by mělo být možné zjistit přiměřené údaje o místu hospodaření podle jednotlivých případů na odpovídající zeměpisné úrovni s ohledem na zvláštnosti určitých odvětví, především pokud jde o zpracované zemědělské výrobky. 83. Při vymezování obchodních norem podle odvětví nebo produktů by Komise měla zohlednit očekávání spotřebitelů, specifičnost každého odvětví a doporučení mezinárodních subjektů. 84. Kromě toho by mělo být stanoveno případné přijímání zvláštních opatření, zejména v oblasti analytických metod, aby se zabránilo zneužívání, pokud jde o jakost a původ produktů nabízených spotřebitelům. 85. Aby se zajistilo dodržování obchodních norem, měly by být stanoveny kontroly a sankce v případě nedodržení povinností v tomto ohledu. Členské státy by měly za tyto kontroly nést odpovědnost. 86. Obchodní normy by se měly v zásadě vztahovat na všechny produkty uváděné v Unii na trh. 87. Je vhodné stanovit zvláštní pravidla pro produkty dovezené z třetích zemí, podle nichž zvláštní předpisy platné v určitých třetích zemích mohou být důvodem odchylek od obchodních norem, je-li zaručena jejich rovnocennost s právními předpisy Unie. 88. Pokud jde o roztíratelné tuky, je vhodné zavést pro členské státy možnost zachovat nebo přijmout některé vnitrostátní předpisy o jakostních třídách. 89. Ustanovení týkající se vína by se měla použít s ohledem na dohody uzavřené podle článku 218 Smlouvy. 90. Je vhodné stanovit pravidla pro zatřídění moštových odrůd, podle nichž by členské státy, které vyprodukují více než 50 000 hektolitrů za rok, měly být i nadále zodpovědné za třídění moštových odrůd, z nichž se na jejich území může vyrábět víno. Některé moštové odrůdy by se měly vyloučit. 91. Je vhodné určit některé enologické postupy a omezení produkce vína, zejména pokud jde o scelování a používání některých druhů hroznového moštu, hroznové šťávy a čerstvých vinných hroznů pocházejících z třetích zemí. Aby Komise splnila mezinárodní normy, měla by u dalších enologických postupů zpravidla vycházet z enologických postupů doporučených Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV). 92. U odvětví vína by členské státy měly mít možnost omezit nebo vyloučit používání některých enologických postupů a stanovit přísnější omezení pro vína vyráběná na jejich území a rovněž pro pokusné použití nepovolených enologických postupů za podmínek, jež budou vymezeny. 93. Koncepce jakostních vín v Unii se mimo jiné zakládá na zvláštních vlastnostech souvisejících se zeměpisným původem vína. Tato vína spotřebitel rozeznává pomocí chráněných označení původu a zeměpisných označení. Aby se požadavek jakostního produktu mohl opřít o transparentnější a propracovanější rámec, je třeba vytvořit režim, podle něhož se žádosti o označení původu nebo zeměpisné označení přezkoumávají v souladu s přístupem, který se uplatňuje v rámci horizontální politiky jakosti Unie pro potraviny jiné než vína a lihoviny podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin[13]. 94. Aby se zachovaly zvláštní znaky jakosti vín s označením původu nebo se zeměpisným označením, mělo by být členským státům povoleno uplatňovat v této oblasti přísnější pravidla. 95. Za účelem ochrany v Unii by zeměpisná označení a označení původu vína měla být uznávána a evidována na úrovni Unie. Aby se zajistilo, že příslušné názvy splňují podmínky podle tohoto nařízení, měly by žádosti kontrolovat vnitrostátní orgány dotyčného členského státu, přičemž je třeba splňovat minimální společná ustanovení včetně vnitrostátního řízení o námitce. Komise by následně měla zkontrolovat žádosti s cílem zajistit, že se v nich nevyskytují žádné zjevné chyby a že je zohledněno právo Unie a zájmy zúčastněných stran mimo žadatelský členský stát. 96. Ochrana by měla být umožněna označením původu a zeměpisným označením třetích zemí, pokud jsou v zemi původu chráněna. 97. Postup zápisu do rejstříku by měl umožnit všem fyzickým nebo právnickým osobám s oprávněným zájmem v členském státě nebo ve třetí zemi, aby uplatnily svá práva prostřednictvím vznesení námitek. 98. Zapsaná označení původu a zeměpisná označení by měla být chráněna proti jakémukoli použití, při kterém by se zneužilo pověsti, kterou mají výrobky vyhovující požadavkům. Aby byla zajištěna poctivá hospodářská soutěž a spotřebitel nebyl uváděn v omyl, měla by se tato ochrana vztahovat rovněž na produkty a služby, na něž se nevztahuje toto nařízení, včetně produktů, na které se nevztahuje příloha I Smlouvy. 99. V Unii se tradičně používají některé výrazy, které spotřebitelům přinášejí informace o zvláštnostech a jakosti vín a doplňují tak informace vyjádřené označením původu a zeměpisným označením. Pro zajištění fungování vnitřního trhu a rovných podmínek hospodářské soutěže, a aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, by se na tyto tradiční výrazy měla vztahovat ochrana v Unii. 100. Popis, označování a obchodní úprava produktů, na něž se vztahuje toto nařízení, mohou mít velký vliv na jejich prosazení se na trhu. Rozdíly v právních předpisech členských států o označování vinařských produktů mohou bránit řádnému fungování vnitřního trhu. Z toho důvodu je třeba stanovit pravidla, která zohlední oprávněné zájmy spotřebitelů a producentů. Z toho důvodu je vhodné stanovit pravidla Unie pro označování produktů. 101. V případě, že vzniknou nebo hrozí vzniknout přebytky mléčných výrobků, které by způsobily nebo mohly způsobit závažnou nerovnováhu na trhu, měla by být poskytnuta podpora na odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko vyrobené v Unii a určené ke krmným účelům. Pravidla týkající se používání kaseinu a kaseinátů ve výrobě sýrů mají za cíl zabránit nepříznivým účinkům, které by mohl tento režim podpory vyvolat, zohledňují možnost snadného poškození sýra při záměně postupu při používání kaseinu a kaseinátů, a přispívají tak ke stabilizaci trhu. 102. Toto nařízení se soustředí na různé typy organizací s cílem dosáhnout cílů politiky, zejména za účelem stabilizace trhů a zlepšení a zaručení jakosti produktů, kterých se toto společné úsilí týká. Příslušná ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007 jsou založena na organizacích, které jsou uznávány členskými státy nebo za jistých podmínek Komisí. Tato ustanovení by měla být zachována. 103. Za účelem dalšího posílení činnosti organizací producentů nebo jejich sdružení v odvětví ovoce a zeleniny a za účelem zajištění žádoucí stability trhu by mělo být členským státům umožněno za určitých podmínek rozšířit působnost pravidel týkajících se zejména produkce, uvádění na trh a ochrany životního prostředí přijatých organizací nebo sdružením dotyčného regionu pro její (jeho) členy i na producenty daného regionu, kteří nejsou jejich členy. 104. Zejména v odvětví ovoce a zeleniny by mělo být možné udělit zvláštní uznání organizacím, které poskytují důkaz dostatečné reprezentativnosti a provádějí praktická opatření v souvislosti s cíli článku 39 Smlouvy. Ustanovení o rozšíření působnosti pravidel přijatých organizacemi producentů a jejich sdruženími a o podílu na nákladech vyplývajících z tohoto rozšíření by se měla vzhledem k podobnosti sledovaných cílů použít i na mezioborové organizace. Podobný přístup by se měl použít na mezioborové organizace v odvětví tabáku. 105. [Aby se zajistil racionální rozvoj produkce a přiměřené životní podmínky zemědělců zaměřených na produkci mléka a mléčných výrobků, měla by být posílena jejich vyjednávací síla vůči zpracovatelům, což by mělo vést ke spravedlivějšímu rozdělení přidané hodnoty v dodavatelském řetězci. Proto by za účelem realizace cílů společné zemědělské politiky mělo být přijato ustanovení podle článku 42 a čl. 43 odst. 2 Smlouvy, které umožní organizacím producentů sestávajícím ze zemědělců zaměřených na produkci mléka a mléčných výrobků nebo jejich sdružení společně s mlékárnou vyjednávat smluvní podmínky, včetně ceny, pro část nebo celek produkce jejich členů. Aby se zachovala účinná hospodářská soutěž na trhu s mlékem a mléčnými výrobky, měly by se na tuto možnost vztahovat příslušné kvantitativní limity. Tyto organizace producentů by proto také měly být způsobilé pro uznání podle společné organizace trhu. 106. Pro mezioborové organizace v některých odvětvích byla na úrovni EU zavedena pravidla. Tyto organizace mohou hrát užitečnou úlohu při dialogu mezi aktéry v dodavatelském řetězci a při propagaci osvědčených postupů a průhlednosti trhu. Tato pravidla by se stejným způsobem měla použít na odvětví mléka a mléčných výrobků, a to spolu s ustanoveními, která vyjasní postavení těchto organizací podle předpisů o hospodářské soutěži, a zároveň by se mělo zajistit, že nenaruší hospodářskou soutěž nebo vnitřní trh a neovlivní dobré fungování společné organizace trhu.] 107. Členské státy si mohou přát, aby v některých odvětvích, kromě těch, u nichž současná pravidla stanoví uznávání organizací producentů nebo mezioborových organizací, byly organizace tohoto druhu uznávány na základě vnitrostátního práva, nakolik je to slučitelné s právem Unie. 108. Jednotný trh zahrnuje obchodní režim na vnějších hranicích Unie. Tento obchodní režim by měl zahrnovat dovozní cla a vývozní náhrady a měl by v zásadě stabilizovat trh Unie. Uvedený režim by měl vycházet z dohod, které byly uzavřeny v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání. 109. Sledování obchodních toků je především záležitost řízení, a proto je třeba postupovat pružně. Mělo by být přijato rozhodnutí o zavedení licenční povinnosti s přihlédnutím k nezbytnosti licencí pro řízení dotčených trhů, a zejména pro sledování dovozu daných produktů. 110. Cla na zemědělské produkty v rámci dohod Světové obchodní organizace (WTO) jsou z větší části stanovena ve společném celním sazebníku. U některých produktů v odvětví obilovin a rýže je však v důsledku zavedení dodatečných mechanismů nutné stanovit možnost přijmout odchylky. 111. Aby bylo vyloučeno, že dovoz určitých zemědělských produktů bude mít negativní účinek na trh Unie, měly by se za dovoz takových produktů vybírat dovozní poplatky, pokud jsou splněny určité podmínky. 112. Za určitých podmínek je vhodné otevírat a spravovat dovozní celní kvóty vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou nebo z jiných aktů. 113. Dovozní dávky použitelné pro směsi mají za cíl zajistit řádné fungování systému cel při dovozu směsí obilovin, rýže a zlomkové rýže. 114. Toto nařízení stanoví tradiční potřebu zásobování cukrem určeným pro rafinaci na hospodářský rok. Aby se zajistilo zásobování rafinérského odvětví v Unii, měly by být dovozní licence na cukr určený k rafinaci vyhrazeny pro zařízení zabývající se výhradně rafinací během prvních tří měsíců každého hospodářského roku, a to v mezích stanovených tradiční potřebou zásobování. 115. Aby nedovolené pěstování konopí nenarušilo fungování společné organizace trhu s konopím pěstovaným na vlákno, mělo by toto nařízení stanovit kontrolu dovozu konopí a semen konopí, která zaručí, že příslušné produkty poskytují určité záruky, pokud jde o obsah tetrahydrokannabinolu. Mimo to by dovoz semen konopí, která nejsou určena k výsevu, měl i nadále podléhat systému kontrol, který předpokládá režim schvalování příslušných dovozců. 116. Celní režim umožňuje obejít se bez jakýchkoliv dalších ochranných opatření na vnějších hranicích Unie. Vnitřní trh a celní režim se však za mimořádných okolností může ukázat jako nedostatečný. V takových případech by Unie měla být schopna přijmout neprodleně veškerá nezbytná opatření, aby trh Unie nebyl ponechán bez ochrany proti narušením, která by mohla vzniknout. Tato opatření by měla být v souladu s mezinárodními závazky Unie. 117. Měla by být stanovena možnost zakázat používání režimu aktivního nebo pasivního zušlechťovacího styku. Je tedy vhodné umožnit, aby v podobných situacích bylo používání režimů aktivního a pasivního zušlechťovacího styku pozastaveno. 118. Možnost poskytnout při vývozu do třetích zemí náhrady, které jsou založeny na rozdílu mezi cenami uvnitř Unie a cenami na světovém trhu a které nepřekročí míru stanovenou závazky v rámci WTO, by měla sloužit k zajištění účasti Unie na mezinárodním obchodu s některými produkty, na něž se vztahuje toto nařízení. Subvencovaný vývoz by měl podléhat omezením, pokud jde o hodnotu a množství. 119. Dodržování omezení týkajících se hodnoty by mělo být zajištěno při stanovení vývozních náhrad sledováním plateb podle předpisů vztahujících se k EZZF. Sledování lze usnadnit povinným předběžným stanovením vývozních náhrad a v případě rozlišených náhrad možností změnit stanovené místo určení v rámci jedné zeměpisné oblasti, na kterou se vztahuje jednotná sazba vývozní náhrady. V případě změny místa určení by měla být vyplacena vývozní náhrada použitelná pro skutečné místo určení, a to až do maximální výše částky použitelné pro předem stanovené místo určení. 120. Dodržování množstevních limitů je třeba zajistit spolehlivým a účinným systémem kontroly. Proto je třeba podmínit poskytnutí vývozních náhrad předložením vývozní licence. Vývozní náhrady v rámci omezení, která jsou k dispozici, by měly být poskytovány podle konkrétní situace jednotlivých produktů. Výjimky z tohoto pravidla by měly být povoleny pouze u zpracovaných produktů, které nejsou uvedeny v příloze I Smlouvy a na které se nevztahují omezení z hlediska objemu. Je třeba stanovit odchylku od přísného dodržování pravidel pro správu v případě, že při vývozu s náhradami pravděpodobně nedojde k překročení stanoveného množství. 121. V případě vývozu živého skotu je třeba stanovit, že vývozní náhrady jsou poskytovány a propláceny, pouze pokud jsou dodržována ustanovení právních předpisů Unie upravující dobré životní podmínky zvířat, zejména ta, která se týkají ochrany zvířat během přepravy. 122. Zemědělské produkty mohou být v některých případech předmětem zvláštního zacházení při dovozu do třetích zemí, pokud odpovídají určitým specifikacím a/nebo cenovým podmínkám. K zajištění správného uplatňování tohoto režimu je nezbytná správní spolupráce mezi orgány ve třetí zemi dovozu a orgány v Unii. K tomuto účelu by měly být produkty vybaveny potvrzením vystaveným v Unii. 123. Zvláštní hospodářský význam má pro Unii vývoz květinových cibulí do třetích zemí. Pokračování a rozvoj tohoto vývozu mohou být zajištěny stabilizací cen v tomto obchodě. Proto by toto nařízení mělo stanovit minimální vývozní ceny pro příslušné produkty. 124. Podle článku 42 Smlouvy se kapitola Smlouvy týkající se pravidel hospodářské soutěže vztahuje na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty pouze v rozsahu, který podle čl. 43 odst. 2 a 3 Smlouvy a způsobem v něm stanoveným vymezí Unie. Ustanovení o státní podpoře byla většinou prohlášena za použitelná. Zejména uplatňování předpisů Smlouvy, které se vztahují na podniky, bylo kromě toho stanoveno v nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi[14]. V souladu s cílem vytvořit jednotný soubor pravidel tržní politiky je třeba v tomto nařízení stanovit příslušná pravidla. 125. Pravidla hospodářské soutěže vztahující se na dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v článku 101 Smlouvy a na zneužívání dominantního postavení by se měla vztahovat na zemědělskou produkci a obchod se zemědělskými produkty, pokud jejich použití nebrání činnosti vnitrostátních organizací zemědělských trhů nebo neohrožuje naplňování cílů společné zemědělské politiky. 126. Zvláštní přístup je oprávněný v případě organizací zemědělců, jejichž cílem je zejména společná produkce, obchod se zemědělskými produkty nebo využívání společných zařízení, pokud tato společná činnost nebrání soutěži ani neohrožuje naplňování cílů uvedených v článku 39 Smlouvy. 127. Aby nedošlo k ohrožení rozvoje společné zemědělské politiky a byla zajištěna právní jistota a nediskriminační zacházení s dotčenými podniky, měla by mít Komise výlučnou pravomoc, podléhající přezkumu Soudního dvora, stanovit, zda jsou dohody, rozhodnutí a jednání uvedené v článku 101 Smlouvy v souladu s cíli společné zemědělské politiky. 128. Řádné fungování jednotného trhu založeného na systému společných cen by bylo poskytováním vnitrostátní podpory ohroženo. Ustanovení Smlouvy, která upravují státní podporu, by se proto obecně měla vztahovat na produkty, na něž se vztahuje toto nařízení. Za určitých podmínek by měly být povoleny výjimky. Pokud se však takové výjimky použijí, je třeba, aby Komise mohla vypracovat seznam stávajících, nových nebo navrhovaných vnitrostátních podpor, podávat členským státům náležité připomínky a navrhovat jim vhodná řešení. 129. Finsko a Švédsko mohou od svého přistoupení vzhledem ke zvláštním hospodářským podmínkám chovu sobů, produkce produktů z nich a jejich uvádění na trh poskytovat v tomto směru podpory. Vzhledem ke svým zvláštním klimatickým podmínkám může Finsko kromě toho po schválení Komisí poskytovat podporu pro určitá množství osiva a obilného osiva, které je produkováno pouze ve Finsku. 130. Za účelem řešení opodstatněných případů nouze i po ukončení přechodného opatření na podporu nouzové destilace stanoveného v rámci programů podpory, k němuž dojde v roce 2012, by členské státy měly mít možnost poskytovat podporu pro nouzovou destilaci v rámci celkového rozpočtového omezení představujícího 15 % příslušné částky příslušného ročního rozpočtu členského státu pro vnitrostátní program podpory. Tato podpora by měla být před poskytnutím oznámena Komisi a schválena podle tohoto nařízení. 131. V členských státech s významným snížením kvót na cukr budou pěstitelé cukrové řepy čelit v souvislosti s přizpůsobením zvláště závažným obtížím. V takových případech nebude přechodná podpora Unie pro pěstitele cukrové řepy stanovená v nařízení (ES) č. 73/2009 k úplnému řešení jejich potíží stačit. Členským státům, které snížily své kvóty o více než 50 % kvóty na cukr stanovené dne 20. února 2006 v příloze III nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru[15], by tedy mělo být v období uplatňování přechodné podpory Unie povoleno poskytovat pěstitelům cukrové řepy státní podporu. Aby bylo zajištěno, že členské státy neposkytnou vyšší státní podporu, než odpovídá potřebám jejich pěstitelů cukrové řepy, mělo by stanovení její celkové výše nadále podléhat schválení Komisí, s výjimkou Itálie, u níž byla maximální částka v souvislosti s přizpůsobením se podmínkám po reformě trhu u pěstitelů cukrové řepy s nejvyššími výnosy předběžně stanovena na 11 EUR za tunu vyprodukované cukrové řepy. Vzhledem ke specifickým obtížím, které lze v Itálii očekávat, by měla být zachována úprava opatření umožňujících pěstitelům cukrové řepy přímo či nepřímo využívat poskytované státní podpory. 132. Vedle všeobecných účinků reformy v odvětví cukru působí ve Finsku nepříznivě na odvětví cukrové řepy i zvláštní geografické a klimatické podmínky. Tento členský stát by proto měl být oprávněn k trvalému poskytování státní podpory v přiměřené výši pěstitelům cukrové řepy. 133. Platnost zvláštních pravidel týkajících se podpory, kterou Německo poskytlo v rámci německého lihového monopolu, měla skončit dne 31. prosince 2010. Objemy prodávané monopolem se od roku 2003 snížily a lihovary a malé a střední zemědělské podniky, které jim dodávaly suroviny, vyvinuly úsilí v přípravě na vstup na volný trh. Vzhledem k tomu, že k usnadnění tohoto přizpůsobení je třeba více času, je však nezbytné prodloužit postupné ukončení monopolu a podporu pro tyto příjemce do 31. prosince 2013. Některé malé lihovary s paušální platbou, uživatelé lihovarů a ovocné družstevní lihovary, které používáním místních surovin přispívají zejména k zachování tradičních krajin a biologické rozmanitosti, by měly i nadále využívat podporu poskytovanou monopolem do 31. prosince 2017, kdy by měl být monopol zrušen. Za tímto účelem by Německo mělo předložit každoroční plán postupného ukončení počínaje rokem 2013. 134. Chce-li členský stát na svém území podpořit opatření na zvýšení spotřeby mléka a mléčných výrobků v Unii, měla by být stanovena možnost financování takových opatření z výnosů propagační dávky pro producenty mléka na vnitrostátní úrovni. 135. Vzhledem k absenci právních předpisů EU v oblasti formalizovaných, písemných smluv mohou členské státy ve svých vlastních systémech smluvního práva učinit používání těchto smluv povinným za předpokladu, že bude dodrženo právo EU a že bude zejména respektováno řádné fungování vnitřního trhu a společné organizace trhu. S ohledem na rozdílnost situací v EU v této souvislosti by v zájmu subsidiarity mělo toto rozhodnutí zůstat členským státům. Aby se však zajistily příslušné minimální normy pro tyto smlouvy a dobré fungování vnitřního trhu a společné organizace trhu, měly by být na úrovni EU stanoveny některé základní podmínky pro používání těchto smluv. Jelikož mohou mít některá mlékárenská družstva ve svých stanovách pravidla s podobným účinkem, měla by být v zájmu jednoduchosti vyňata z požadavku na smlouvy. Aby se zajistila účinnost tohoto systému v případě, kdy zprostředkovatelé shromažďují mléko od zemědělců a dodávají je zpracovatelům, měl by se v takovém případě rovněž použít.] 136. Je třeba mít k dispozici dostatečné informace o situaci a výhledech vývoje trhu s chmelem v Unii. Proto by měla být zavedena evidence všech smluv o dodávkách chmele vypěstovaného v Unii. 137. Za účelem zlepšení správy produkčního potenciálu vinic by členské státy měly Komisi předložit přehled svého produkčního potenciálu založeného na registru vinic. Jako pobídnutí členských států k vypracování tohoto přehledu je podpora na restrukturalizaci a přeměnu vinic omezena pouze na členské státy, které přehled předložily. Aby byly k dispozici informace nutné k přijetí příslušných politických a správních rozhodnutí, měli by producenti hroznů k výrobě vína, producenti hroznového moštu a vína odevzdávat prohlášení o sklizni. Členské státy by měly po obchodnících s hrozny určenými k výrobě vína požadovat, aby každoročně podávali prohlášení o množstvích z poslední sklizně uvedených na trh. Producenti hroznového moštu a vína, jakož i obchodníci s výjimkou maloobchodníků musí podat prohlášení o svých zásobách moštu a vína. 138. Za účelem dosažení uspokojivé úrovně vysledovatelnosti daných produktů, zejména v zájmu ochrany spotřebitelů, by se měla přijmout ustanovení, že ke všem produktům, na něž se vztahuje toto nařízení, bude při oběhu v Unii přiložen průvodní doklad. 139. Za určitých podmínek je vhodné stanovit pro některé produkty opatření, pokud dochází nebo by mohlo docházet k narušení v důsledku značných změn v cenách na vnitřním trhu, nebo pokud jde o kurzy nebo ceny na světovém trhu. 140. Orgány členských států by měly být příslušné pro zajišťování souladu s tímto nařízením a měly by přijmout opatření, aby Komise tento soulad mohla sledovat a zajišťovat, zejména pokud jde o soulad v odvětví vína. 141. Je nezbytné stanovit rámec zvláštních opatření pro líh zemědělského původu, umožňující sběr hospodářských údajů a analýzu statistických informací, aby bylo zajištěno sledování trhu. Jelikož je trh s lihem zemědělského původu napojen na trh s lihem obecně, je rovněž třeba mít k dispozici informace týkající se trhu s lihem nezemědělského původu. 142. Výdaje členských států v důsledku povinností vyplývajících z tohoto nařízení by měla financovat Unie v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky[16]. 143. Za účelem navýšení finančních prostředků, které jsou pro odvětví vína k dispozici v rámci nařízení (ES) č. 1698/2005, by se měly začít postupně převádět prostředky do rozpočtu podle uvedeného nařízení, pokud jsou příslušné částky dostatečně významné. 144. Komise by měla být oprávněna přijímat v naléhavých případech opatření nezbytná k řešení konkrétních praktických obtíží. 145. Vzhledem k tomu, že se společné trhy se zemědělskými produkty neustále vyvíjejí, měly by se členské státy a Komise vzájemně informovat o příslušném vývoji a přijmout způsob oznamování příslušného vývoje a rovněž přijmout způsob oznamování příslušných informací. 146. Aby nedocházelo ke zneužívání žádné z výhod stanovených v tomto nařízení, neměly by být tyto výhody poskytovány nebo případně by měly být odebrány, pokud se zjistí, že podmínky pro jejich získání byly vytvořeny uměle a v rozporu s cíli tohoto nařízení. 147. Má-li být zaručeno dodržování povinností stanovených tímto nařízením, je třeba zavést kontroly a uplatňovat správní opatření a správní sankce v případě jejich nedodržení a rovněž pravidla týkající se skládání a uvolňování jistot k zajištění řádného řízení jednotného společného trhu v rámci SZP. Tato ustanovení by měla zahrnovat vracení neoprávněně vyplacených částek a povinnosti členských států podávat zprávy, které vyplývají z používání tohoto nařízení. 148. V souladu s nařízením (ES) č. 1234/2007 skončí několik odvětvových opatření pro řízení trhu v roce 2012. Po zrušení nařízení (ES) č. 1234/2007 by měla příslušná ustanovení nadále platit až do skončení dotčených režimů. 149. Aby byla zajištěna právní jistota, pokud jde o používání pravidel pro uvádění na trh, měla by Komise určit datum, ke kterému přestanou některá ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007 platit pro dotčené odvětví. 150. Aby se zajistil plynulý přechod od režimů stanovených v nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o odvětví ovoce a zeleniny a ustanovení tohoto nařízení, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijmout přechodná opatření. 151. Toto nařízení by se mělo použít od svého vstupu v platnost. Ustanovení, které zřizuje všeobecnou obchodní normu, by se však mělo použít od [jeden rok po vstupu nařízení v platnost]. 152. [Pokud jde o smluvní vztahy a organizace producentů a mezioborové organizace v odvětví mléka a mléčných výrobků, jsou opatření stanovená tímto nařízením odůvodněná za současných hospodářských podmínek trhu s mlékem a mléčnými výrobky a struktury dodavatelského řetězce. Měla by se tedy použít na dostatečně dlouhou dobu (a to před zrušením kvót na mléky a po něm), aby mohla dosáhnout plného účinku. Vzhledem k jejich dalekosáhlé povaze by nicméně měla být dočasná a měla by se přezkoumat s cílem zjistit, jak fungují a zda by se měla používat i nadále. Tím by se měly zabývat zprávy Komise o vývoji na trhu s mlékem, které by měly zejména obsahovat možné pobídky, jež by zemědělce vedly k uzavírání dohod o společné výrobě, a které mají být předloženy do 30. června 2014 a 31. prosince 2018,] PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: OBSAH DŮVODOVÁ ZPRÁVA 2 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU 2 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ 4 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 4 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY 5 5. DODATEČNÉ INFORMACE 6 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („nařízení o jednotné společné organizaci trhů“) 7 ČÁST I ÚVODNÍ USTANOVENÍ 38 ČÁST II VNITŘNÍ TRH 41 HLAVA I TRŽNÍ INTERVENCE 41 KAPITOLA I Veřejná intervence a soukromé skladování 41 Oddíl I Úvodní ustanovení o veřejné intervenci a soukromém skladování 41 Oddíl II Veřejná intervence 43 Pododdíl I Obecná ustanovení 43 Pododdíl II Zahájení nákupu 44 Pododdíl III Intervenční ceny 45 Pododdíl IV Prodej z intervence 46 [Pododdíl V Rozdělování nejchudším osobám v Unii 47 Oddíl III Soukromé skladování 51 Pododdíl I Povinná podpora 51 Pododdíl II Nepovinná podpora 51 Oddíl IV Společná ustanovení o veřejné intervenci a soukromém skladování 54 Pododdíl I Obecná ustanovení 54 Pododdíl II Zvláštní ustanovení o klasifikaci jatečně upravených těl 58 KAPITOLA II Zvláštní intervenční opatření 61 Oddíl I Výjimečná opatření na podporu trhu 61 Oddíl II Opatření v odvětví obilovin a rýže 62 Oddíl III Opatření v odvětví cukru 63 Oddíl IV Přizpůsobení nabídky 66 KAPITOLA III Režimy omezení produkce 68 Oddíl I Obecná ustanovení 68 Oddíl II Cukr 68 Pododdíl I Přidělování a správa kvót 68 Pododdíl II Překročení kvót 70 Oddíl III Mléko 72 Pododdíl I Obecná ustanovení 72 Pododdíl II Přidělování a správa kvót 74 Pododdíl III Překročení kvót 79 Oddíl IV Procesní pravidla týkající se kvót na cukr a mléko 83 Pododdíl I Procesní pravidla týkající se kvót na cukr 83 Pododdíl II Procesní pravidla týkající se kvót na mléko 84 Oddíl V Produkční potenciál v odvětví vína 85 Pododdíl I Protiprávní výsadba 85 Pododdíl II Přechodný režim práv na výsadbu 88 Pododdíl III Pravidla pro uvádění na trh za účelem zlepšení a stabilizace fungování společného trhu s vínem 93 KAPITOLA IV Režimy podpory 94 Oddíl I Výrobní náhrada v odvětví cukru 94 Oddíl II Podpory v odvětví mléka a mléčných výrobků 94 Pododdíl I Podpora pro zvláštní účely 94 Pododdíl II Podmínky pro výrobu sýra 96 Pododdíl III Podpora pro dodávky mléka pro žáky 97 Oddíl IV Podpory v odvětví chmele 99 Oddíl V Podpora v odvětví olivového oleje a stolních oliv 100 Oddíl VI Podpora v odvětví ovoce a zeleniny 102 Pododdíl I Seskupení producentů 102 Pododdíl II Provozní fondy a operační programy 103 Pododdíl III Ovoce do škol 110 Oddíl VII Programy podpory v odvětví vína 113 Pododdíl I Úvodní ustanovení 113 Pododdíl II Předkládání a obsah programů podpory 114 Pododdíl III Zvláštní podpůrná opatření 116 Pododdíl IV Procesní ustanovení 121 Oddíl VIII Zvláštní ustanovení pro odvětví včelařských produktů 122 Oddíl IX Podpory v odvětví bource morušového 124 HLAVA II PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE UVÁDĚNÍ NA TRH A ORGANIZACÍ PRODUCENTŮ 126 [KAPITOLA I Pravidla týkající se uvádění na trh 126 Oddíl I Obchodní normy 126 Pododdíl I Úvodní ustanovení 126 Pododdíl II Obecná obchodní norma 126 Pododdíl III Obchodní normy podle odvětví nebo produktů 127 Pododdíl IV Obchodní normy vztahující se na dovoz a vývoz 133 Pododdíl V Společná ustanovení 134 Oddíl II Označení původu, zeměpisná označení a tradiční výrazy v odvětví vína 135 Pododdíl I Úvodní ustanovení 135 Pododdíl II Označení původu a zeměpisná označení 135 Pododdíl III Tradiční výrazy 147 Oddíl III Označování a obchodní úprava v odvětví vína 149 KAPITOLA II Organizace producentů, seskupení producentů, mezioborové organizace a organizace hospodářských subjektů 153 Oddíl I Obecné zásady 153 Oddíl II Pravidla týkající se organizací producentů, mezioborových organizací a seskupení producentů v odvětví ovoce a zeleniny 157 Pododdíl I Stanovy a uznání organizací producentů 158 Pododdíl II Sdružení organizací producentů a seskupení producentů 160 Pododdíl III Rozšíření působnosti pravidel na producenty hospodářského obvodu 161 Pododdíl IV Mezioborové organizace v odvětví ovoce a zeleniny 163 Oddíl III Pravidla týkající se organizací producentů a mezioborových organizací v odvětví vína 166 Oddíl IV Pravidla pro mezioborové organizace v odvětví tabáku 167 [Oddíl V 168 Organizace producentů v odvětví mléka a mléčných výrobků 168 Oddíl VI Procesní pravidla 170 ČÁST III OBCHOD S TŘETÍMI ZEMĚMI 171 KAPITOLA I Obecná ustanovení 171 KAPITOLA II Dovoz 172 Oddíl I Dovozní licence 172 Oddíl II Dovozní cla a dávky 175 Oddíl III Správa dovozních kvót 179 Oddíl IV Zvláštní ustanovení pro některé produkty 181 Pododdíl I Zvláštní ustanovení pro dovoz v odvětvích obilovin a rýže 181 Pododdíl II Režim dovozu pro cukr 183 Pododdíl III Zvláštní ustanovení pro dovoz konopí 184 Pododdíl IV Zvláštní ustanovení pro dovoz chmele 184 Oddíl V Ochrana a aktivní zušlechťovací styk 185 KAPITOLA III Vývoz 187 Oddíl I Vývozní licence 187 Oddíl II Vývozní náhrady 189 Oddíl III Správa vývozních kvót v odvětví mléka a mléčných výrobků 194 Oddíl IV Zvláštní zacházení při dovozu do třetích zemí 195 Oddíl V Zvláštní ustanovení pro živé rostliny 195 Oddíl VI Pasivní zušlechťovací styk 196 ČÁST IV PRAVIDLA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE 197 KAPITOLA I Pravidla vztahující se na podniky 197 KAPITOLA II Pravidla pro státní podporu 202 ČÁST V ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO NĚKOLIK ODVĚTVÍ NEBO JEDNOTLIVÁ ODVĚTVÍ 206 KAPITOLA I Zvláštní ustanovení pro několik odvětví 206 Oddíl I Narušení trhu 206 Oddíl II Podávání zpráv 207 KAPITOLA II ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO JEDNOTLIVÁ ODVĚTVÍ 208 Oddíl I Chmel 208 Oddíl II Víno 209 Oddíl III Mléko a mléčné výrobky 212 Oddíl IV Líh 213 ČÁST VI OBECNÁ USTANOVENÍ 215 ČÁST VII PŘENESENÍ PRAVOMOCÍ, PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 219 KAPITOLA I Přenesení pravomocí a prováděcí ustanovení 219 KAPITOLA II Přechodná a závěrečná ustanovení 221 PŘÍLOHA I SEZNAM PRODUKTŮ UVEDENÝCH V ČL. 1 ODST. 1 Část I: Obiloviny 223 Část II: Rýže 225 Část III: Cukr 226 Část IV: Sušené krmivo 226 Část V: Semena 227 Část VI: Chmel 228 Část VII: Olivový olej a stolní olivy 228 Část VIII: Len a konopí pěstované na vlákno 228 Část IX: Ovoce a zelenina 229 Část X: Výrobky z ovoce a zeleniny 229 Část XI: Banány 232 Část XII: Víno 232 Část XIII: Živé dřeviny a jiné rostliny, cibule, kořeny a podobné, řezané květiny a okrasná zeleň 233 Část XIV: Surový tabák 233 Část XV: Hovězí a telecí maso 233 Část XVI: Mléko a mléčné výrobky 234 Část XVII: Vepřové maso 234 Část XVIII: Skopové a kozí maso 235 Část XIX: Vejce 235 Část XX: Drůbeží maso 236 Část XXI: Jiné produkty 236 PŘÍLOHA II SEZNAM PRODUKTŮ, PRO KTERÁ SE STANOVÍ ZVLÁŠTNÍ OPATŘENÍ PODLE ČL. 1 ODST. 2 Část I: Líh zemědělského původu 243 Část II: Včelařské produkty 243 Část III: Housenky bource morušového 243 PŘÍLOHA III DEFINICE UVEDENÉ V ČL. 2 ODST. 1 Část I: Definice týkající se odvětví rýže 244 Část II: Definice týkající se odvětví cukru 247 Část III: Definice týkající se odvětví chmele 248 Část IV: Definice týkající se odvětví vína 248 Část V: Definice týkající se odvětví hovězího a telecího masa 251 Část VI: Definice týkající se odvětví mléka a mléčných výrobků 251 Část VII: Definice týkající se odvětví vajec 251 Část VIII: Definice týkající se odvětví drůbežího masa 252 Část IX: Definice týkající se odvětví včelařství 253 PŘÍLOHA IV STANDARDNÍ JAKOST RÝŽE A CUKRU PODLE ČL. 8 ODST. 1 A 3 255 PŘÍLOHA V KLASIFIKAČNÍ STUPNICE UNIE PRO JATEČNĚ UPRAVENÁ TĚLA PODLE ČLÁNKU 34 257 PŘÍLOHA VI VNITROSTÁTNÍ A REGIONÁLNÍ KVÓTY PRO VÝROBU CUKRU, ISOGLUKÓZY A INULINOVÉHO SIRUPU PODLE ČLÁNKU 50 od hospodářského roku 2010/11 261 PŘÍLOHA VII PROVÁDĚCÍ PRAVIDLA PRO PŘEVODY KVÓT NA CUKR NEBO ISOGLUKÓZU V SOULADU S ČLÁNKEM 53 I 263 PŘÍLOHA VIII VNITROSTÁTNÍ KVÓTY PRO PRODUKCI MLÉKA A MLÉČNÝCH VÝROBKŮ PODLE ČLÁNKU 59 266 PŘÍLOHA IX REFERENČNÍ OBSAH TUKU PODLE ČLÁNKU 63 268 PŘÍLOHA X ROZPOČET NA PROGRAMY PODPORY PODLE ČL. 136 ODST. 1 269 PŘÍLOHA XI MEZINÁRODNÍ ORGANIZACE PODLE ČL. 159 ODST. 3 270 PŘÍLOHA XII DEFINICE, OZNAČENÍ A OBCHODNÍ NÁZVY PRODUKTŮ PODLE ČLÁNKU 163 271 Část I. Maso dvanáctiměsíčního nebo mladšího skotu 271 I. Definice 271 II. Obchodní názvy 271 Část II. Výrobky z révy vinné 274 Část III. Mléko a mléčné výrobky 281 Část IV. Mléko pro lidskou spotřebu kódu KN 0401 282 Část V. Produkty v odvětví drůbežího masa 285 Část VI. Roztíratelné tuky 287 Část VII. Označení a definice olivového oleje a olivového oleje z pokrutin 290 Dodatek k příloze XII (uvedený v části II) Vinařské zóny 291 PŘÍLOHA XIII Část I Obohacování, přikyselování a odkyselování v některých vinařských zónách 297 Část II Omezení 301 PŘÍLOHA XIV TAXATIVNÍ SEZNAM PRAVIDEL, JEJICHŽ PŮSOBNOST MŮŽE BÝT PODLE ČLÁNKŮ 218 A 224 ROZŠÍŘENA NA PRODUCENTY, KTEŘÍ NEJSOU ČLENY ORGANIZACÍ PRODUCENTŮ 303 PŘÍLOHA XV DOVOZNÍ CLA NA RÝŽI PODLE ČLÁNKŮ 242 A 244 305 PŘÍLOHA XVI ODRŮDY RÝŽE BASMATI PODLE ČLÁNKU 243 307 PŘÍLOHA XVII SEZNAM ZBOŽÍ V ODVĚTVÍ OBILOVIN, RÝŽE, CUKRU, MLÉKA A VAJEC PRO ÚČELY ČL. 16 PÍSM. a) BODU ii) A PRO POSKYTNUTÍ VÝVOZNÍCH NÁHRAD UVEDENÝCH V ČÁSTI III KAPITOLE III ODDÍLU II Část I: Obiloviny 308 Část II: Rýže 311 Část III: Cukr 313 Část IV: Mléko 316 Část V: Vejce 319 PŘÍLOHA XVIII SEZNAM URČITÉHO ZBOŽÍ OBSAHUJÍCÍHO CUKR PRO POSKYTNUTÍ VÝVOZNÍCH NÁHRAD UVEDENÝCH V ČÁSTI III KAPITOLE III ODDÍLU II 320 PŘÍLOHA XIX ROZPOČTOVÉ PROSTŘEDKY PRO ROZVOJ VENKOVA VE VINAŘSKÝCH OBLASTECH UVEDENÝCH V ČL. 314 ODST. 3 321 PŘÍLOHA XX SROVNÁVACÍ TABULKA UVEDENÁ V ČL. 325 ODST. 3 322 ČÁST I ÚVODNÍ USTANOVENÍ Článek 1 Oblast působnosti 1. Tímto nařízením se stanoví společná organizace trhů s produkty v těchto odvětvích, jak je stanoveno dále v příloze I: a) obilovin, část I přílohy I; b) rýže, část II přílohy I; c) cukru, část III přílohy I; d) sušených krmiv, část IV přílohy I; e) osiva, část V přílohy I; f) chmele, část VI přílohy I; g) olivového oleje a stolních oliv, část VII přílohy I; h) lnu a konopí, část VIII přílohy I; i) ovoce a zeleniny, část IX přílohy I; j) výrobků z ovoce a zeleniny, část X přílohy I; k) banánů, část XI přílohy I; l) vína, část XII přílohy I; m) živých rostlin a květinářských produktů, část XIII přílohy I (dále jen „odvětví živých rostlin“); n) surového tabáku, část XIV přílohy I; o) hovězího a telecího masa, část XV přílohy I; p) mléka a mléčných výrobků, část XVI přílohy I; q) vepřového masa, část XVII přílohy I; r) skopového a kozího masa, část XVIII přílohy I; s) vajec, část XIX přílohy I; t) drůbežího masa, část XX přílohy I; u) ostatních produktů, část XXI přílohy I. 2. Tímto nařízením se stanoví zvláštní opatření v těchto odvětvích, uvedených a případně blíže vymezených v příloze II: a) lihu zemědělského původu, část I přílohy II (dále jen „odvětví zemědělského lihu“); b) včelařských produktů, část II přílohy II (dále jen „odvětví včelařství“); c) bource morušového, část III přílohy II. 3. Pokud jde o brambory, čerstvé nebo chlazené, kódu KN 0701, použije se kapitola II části IV. Článek 2 Definice 1. Pro účely tohoto nařízení se použijí definice týkající se některých odvětví uvedené v příloze III. 2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí: a) „zemědělcem“ zemědělec podle definice v čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 73/2009; b) „platební agenturou“ subjekt nebo subjekty pověřené členským státem podle nařízení (ES) č. 1290/2005; c) „intervenční cenou“ cena, za níž se produkty nakupují v rámci veřejné intervence. Článek 3 Hospodářské roky Stanoví se tyto hospodářské roky: a) od 1. ledna do 31. prosince daného roku pro odvětví banánů; b) od 1. dubna do 31. března následujícího roku pro i) odvětví sušených krmiv, ii) odvětví bource morušového; c) od 1. července do 30. června následujícího roku pro i) odvětví obilovin, ii) odvětví osiva, iii) odvětví olivového oleje a stolních oliv, iv) odvětví lnu a konopí, v) odvětví mléka a mléčných výrobků; d) od 1. srpna do 31. července následujícího roku pro odvětví vína; e) od 1. září do 31. srpna následujícího roku pro odvětví rýže; f) od 1. října do 30. září následujícího roku pro odvětví cukru. Aby se zohlednily zvláštnosti odvětví ovoce a zeleniny a odvětví výrobků z ovoce a zeleniny, stanoví Komise hospodářské roky pro tyto výrobky v případě potřeby prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci. Článek 4 Přenesené pravomoci Aby se zohlednily zvláštnosti každého odvětví a změny tržní situace, může Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci aktualizovat definice stanovené v části I přílohy III. Článek 5 Prováděcí pravomoci Komise může prostřednictvím prováděcích aktů a) stanovit přepočítací koeficienty pro rýži v různých fázích zpracování, náklady na zpracování a hodnotu vedlejších produktů; b) přijmout veškerá nezbytná opatření týkající se používání přepočítacích koeficientů. ČÁST II VNITŘNÍ TRH HLAVA I TRŽNÍ INTERVENCE KAPITOLA IVeřejná intervence a soukromé skladování Oddíl IÚvodní ustanovení o veřejné intervenci a soukromém skladování ČLÁNEK 6 Oblast působnosti 1. Tato kapitola stanoví pravidla pro případný nákup v rámci veřejné intervence a poskytování podpor soukromého skladování v těchto odvětvích: a) obilovin; b) rýže; c) cukru; d) olivového oleje a stolních oliv; e) hovězího a telecího masa; f) mléka a mléčných výrobků; g) vepřového masa; h) skopového a kozího masa. 2. Pro účely této kapitoly se rozumí: a) „obilovinami“ obiloviny sklizené v Unii; b) „mlékem“ kravské mléko vyprodukované v Unii; c) „smetanou“ smetana získaná přímo a výhradně z mléka. Článek 7 Původ v EU Aniž je dotčen čl. 6 odst. 2, pouze produkty pocházející z Unie mohou být nakupovány v rámci veřejné intervence nebo na ně může být poskytnuta podpora soukromého skladování. Článek 8 Referenční ceny 1. Pro produkty, na které se vztahují intervenční opatření uvedená v čl. 6 odst. 1, se stanoví tyto referenční ceny: a) pro odvětví obilovin 101,31 EUR za tunu; b) pro neloupanou rýži 150 EUR za tunu za standardní jakost vymezenou v části A přílohy IV; c) pro cukr: i) pro bílý cukr: 404,4 EUR za tunu od hospodářského roku 2009/10; ii) pro surový cukr: 335,2 EUR za tunu od hospodářského roku 2009/10; d) pro odvětví hovězího a telecího masa 2 224 EUR za tunu pro jatečně upravená těla skotu samčího pohlaví třídy R3 podle klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla dospělých kusů skotu uvedené v čl. 34 odst. 1 písm. a); e) pro odvětví mléka a mléčných výrobků: i) 246,39 EUR za 100 kg pro máslo, ii) 169,80 EUR za 100 kg pro sušené odstředěné mléko; f) pro odvětví vepřového masa 1 509,39 EUR za tunu pro jatečně upravená těla prasat standardní jakosti stanovené na základě hmotnosti a podílu libového masa v souladu s klasifikační stupnicí Unie pro jatečně upravená těla prasat podle čl. 34 odst. 1 písm. b) takto: i) jatečně upravená těla o hmotnosti nejméně 60 kg, avšak menší než 120 kg: třída E podle části B bodu II přílohy V, ii) jatečně upravená těla o hmotnosti od 120 do 180 kg: třída R podle části B bodu II přílohy V. 2. Referenční ceny obilovin a rýže uvedené v odst. 1 písm. a) a b) se vztahují na velkoobchodní stupeň u zboží dodaného do skladu před vyložením. Platí pro všechna intervenční centra Unie určená podle článku 30. 3. Referenční ceny stanovené v odst. 1 písm. c) bodech i) a ii) se použijí pro nebalený cukr standardní jakosti vymezené v části B přílohy IV při převzetí v závodě. 4. Referenční ceny stanovené v odstavci 1 tohoto článku mohou být změněny postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy s ohledem na vývoj situace v produkci a na trzích. Článek 9 Zaznamenávání cen na trhu s cukrem Komise prostřednictvím prováděcích aktů zřídí informační systém zaměřený na ceny na trhu s cukrem, včetně systému pro zveřejňování úrovní cen pro trh s cukrem. Systém je založen na informacích, které poskytují podniky vyrábějící bílý cukr nebo jiné hospodářské subjekty na trhu s cukrem. Tyto informace se považují za důvěrné. Komise zajistí, aby nebylo možné na základě takto zveřejněných informací určit ceny jednotlivých podniků nebo hospodářských subjektů. Oddíl IIVeřejná intervence PODODDÍL I OBECNÁ USTANOVENÍ ČLÁNEK 10 Produkty způsobilé pro veřejnou intervenci Veřejná intervence se použije na tyto produkty podle podmínek stanovených v tomto oddíle a podle dalších požadavků a podmínek, které stanoví Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů podle článku 31 a článku 32: a) pšenici obecnou, pšenici tvrdou, ječmen, kukuřici a čirok; b) neloupanou rýži; c) čerstvé nebo chlazené maso z odvětví hovězího a telecího masa kódů KN 0201 10 00 a 0201 20 20 až 0201 20 50; d) máslo vyrobené přímo a výhradně z pasterizované smetany ve schváleném podniku Unie, s minimálním obsahem tuku 82 % hmotnostních a maximálním obsahem vody 16 % hmotnostních; e) sušené odstředěné mléko nejvyšší jakosti vyrobené z mléka rozprašovacím sušením ve schváleném podniku Unie, s minimálním obsahem bílkovin ve výši 34,0 % hmotnostních v tukuprosté sušině. Pododdíl IIZahájení nákupu ČLÁNEK 11 Období veřejné intervence Veřejnou intervenci lze použít: a) u obilovin od 1. listopadu do 31. května; b) u neloupané rýže od 1. dubna do 31. července; c) u hovězího a telecího masa během kteréhokoli hospodářského roku; d) u másla a sušeného odstředěného mléka od 1. března do 31. srpna. Článek 12 Zahájení veřejné intervence 1. Během období uvedených v článku 11 se veřejná intervence a) zahajuje pro pšenici obecnou; b) zahajuje pro pšenici tvrdou, ječmen, kukuřici, čirok, neloupanou rýži, cukr, máslo a sušené odstředěné mléko až do intervenčních limitů uvedených v čl. 13 odst. 1; c) zahajuje pro hovězí a telecí maso Komisí prostřednictvím prováděcích aktů bez zapojení výboru podle čl. 323 odst. 1, pokud je průměrná tržní cena hovězího a telecího masa v některém členském státě nebo některém regionu členského státu, zjištěná na základě klasifikační stupnice Unie pro jatečně upravená těla podle čl. 34 odst. 1, během reprezentativního období nižší než 1 560 EUR za tunu. 2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů bez zapojení výboru podle čl. 323 odst. 1 ukončí veřejnou intervenci pro hovězí a telecí maso podle odst. 1 písm. c), pokud po určité reprezentativní období již nejsou splněny podmínky stanovené v uvedeném písmenu. Článek 13 Intervenční limity 1. Nákup v rámci veřejné intervence se provádí pouze v těchto limitech: a) u pšenice tvrdé, ječmene, kukuřice, čiroku a neloupané rýže 0 tun pro období uvedená v čl. 11 písm. a) a b); b) u másla 30 000 tun pro každé období uvedené v čl. 11 písm. d); c) u sušeného odstředěného mléka 109 000 tun pro každé období uvedené v čl. 11 písm. d). 2. U produktů uvedených v odstavci 1 může Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout, že bude pokračovat veřejná intervence nad množství uvedená v uvedeném odstavci, pokud to vyžaduje situace na trhu, a zejména vývoj tržních cen. Pododdíl IIIIntervenční ceny ČLÁNEK 14 Intervenční ceny 1. Intervenční cena: a) pšenice obecné se rovná referenční ceně pro maximální nabízené množství ve výši 3 milionů tun za období intervence stanovené v čl. 11 písm. a); b) másla se rovná 90 % referenční ceny pro množství nabízená v limitu stanoveném v čl. 13 odst. 1 písm. b); c) sušeného odstředěného mléka se rovná referenční ceně pro množství nabízená v limitu stanoveném v čl. 13 odst. 1 písm. c). 2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů pomocí nabídkového řízení určuje intervenční ceny a množství k intervenci u těchto produktů: a) pšenice obecné pro množství přesahující maximální nabízené množství 3 milionů tun za období intervence stanovené v čl. 11 písm. a); b) pšenice tvrdé, ječmene, kukuřice, čiroku a neloupané rýže za použití čl. 13 odst. 2; c) hovězího a telecího masa; d) másla pro nabízená množství, která přesahují limit stanovený v čl. 13 odst. 1 písm. b) za použití čl. 13 odst. 2, a e) sušeného odstředěného mléka pro nabízená množství, která přesahují limit stanovený v čl. 13 odst. 1 písm. c) za použití čl. 13 odst. 2. Za zvláštních okolností může Komise prostřednictvím prováděcích aktů omezit nabídková řízení na členský stát nebo na region členského státu nebo mohou být intervenční ceny a množství k intervenci stanoveny pro členský stát nebo pro region členského státu na základě zjištěných průměrných tržních cen. 3. Maximální nákupní cena stanovená v souladu s nabídkovými řízeními podle odstavce 2 nesmí být vyšší než a) příslušné referenční ceny v případě obilovin a neloupané rýže; b) průměrná tržní cena zjištěná v členském státě nebo v regionu členského státu a zvýšená o částku, kterou stanoví na základě objektivních kritérií Komise prostřednictvím prováděcích aktů, v případě hovězího a telecího masa; c) 90 % referenční ceny v případě másla; d) referenční cena v případě sušeného odstředěného mléka. 4. Intervenční ceny uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 se stanoví: a) u obilovin bez dotčení zvýšení nebo snížení ceny v závislosti na jakosti a b) u neloupané rýže zvýšené nebo snížené v závislosti na tom, zda se jakost produktů nabízených platební agentuře liší od standardní jakosti uvedené v části A přílohy IV. Zvýšení nebo snížení intervenční ceny kromě toho může stanovit Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci s cílem zajistit, aby byla produkce zaměřená na určité odrůdy. Pododdíl IVProdej z intervence ČLÁNEK 15 Obecné zásady Prodej produktů nakoupených v rámci veřejné intervence probíhá tak, aby nedocházelo k narušení trhu a aby byl zajištěn rovný přístup ke zboží a rovné zacházení pro kupující a v souladu se závazky vyplývajícími z dohod uzavřených podle článku 218 Smlouvy. Článek 16 Prodej cukru Pokud jde o cukr nakoupený v rámci veřejné intervence, mohou platební agentury prodávat cukr pouze za cenu, která je vyšší než referenční cena stanovená pro hospodářský rok, v jehož průběhu se prodej uskutečňuje. S cílem reagovat na konkrétní příležitosti k prodeji intervenčních zásob, aniž by se narušil trh, může však Komise prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci rozhodnout, že platební agentury: a) mohou prodávat cukr za cenu rovnou referenční ceně podle prvního pododstavce nebo nižší, pokud je cukr určen i) k použití jako krmivo pro zvířata nebo ii) na vývoz, a to buď bez dalšího zpracování, nebo po zpracování na výrobky uvedené v příloze I Smlouvy nebo na zboží uvedené v části III přílohy XVII tohoto nařízení nebo iii) pro průmyslové použití podle článku 55; b) mají poskytnout nezpracovaný cukr, který mají k dispozici, dobročinným organizacím uznaným příslušným členským státem nebo Komisí v případě, že členský stát žádnou takovou organizaci neuznal, k lidské spotřebě na vnitřním trhu Unie, a to za cenu nižší než stávající referenční cena nebo zdarma za účelem rozdělení v rámci jednotlivých akcí pomoci v mimořádných situacích. [Pododdíl VRozdělování nejchudším osobám v Unii ČLÁNEK 17 Režim rozdělování potravin nejchudším osobám v Unii 1. Zřizuje se režim, v jehož rámci mohou organizace určené členskými státy rozdělovat potravinové produkty nejchudším osobám v Unii. Za tímto účelem mohou být použity produkty z intervenčních zásob, nebo pokud intervenční zásoby vhodné pro režim rozdělování potravin nejsou k dispozici, nakoupí se potravinové produkty na trhu. Pro účely režimu uvedeného v prvním pododstavci se „nejchudšími osobami“ rozumí fyzické osoby, a to jak jednotlivci, rodiny nebo skupiny složené z těchto osob, jejichž sociální a finanční závislost je zaznamenána nebo uznána na základě kritérií způsobilosti přijatých příslušnými vnitrostátními orgány, nebo je takto posuzována na základě kritérií užívaných určenými organizacemi a schválených uvedenými příslušnými orgány. 2. Členské státy, které si přejí účastnit se režimu uvedeného v odstavci 1, předloží Komisi programy rozdělování potravin, které obsahují: a) podrobné údaje o jejich hlavních rysech a cílech; b) určené organizace; c) žádosti o množství potravinových produktů, které mají být rozděleny během tříletého období, a další důležité informace. Členské státy vybírají potravinové produkty na základě objektivních kritérií, včetně nutričních hodnot a vhodnosti pro rozdělování. Za tímto účelem mohou členské státy dát přednost potravinovým produktům pocházejícím z EU. 3. Na základě žádostí oznámených členskými státy podle odst. 2 prvního pododstavce a dalších informací, které jsou považovány za důležité, Komise přijme tříleté plány. Každý tříletý plán stanoví finanční částky na jeden rok, které Unie přidělí každému členskému státu, a minimální roční příspěvky členských států. Přidělení prostředků na druhý a třetí rok programu je orientační. Členské státy, které se režimu účastní, každoročně potvrdí žádosti uvedené v odst. 2 prvním pododstavci písm. c). Na základě těchto potvrzení Komise každý následující rok v rámci prostředků, jež jsou v rozpočtu s konečnou platností vyčleněny, rozhodne o definitivním přidělení prostředků. Nejsou-li produkty obsažené v tříletém plánu k dispozici z intervenčních zásob v členském státě, v němž jsou požadovány, tříletý plán stanoví možnost je převést z členských států, které je ze svých intervenčních zásob mohou poskytnout. Tříletý plán může být revidován na základě případných změn, které mají vliv na jeho provádění. 4. Organizacemi určenými členskými státy podle odstavce 1 nemohou být obchodní podniky. Potravinové produkty se těmto organizacím přenechávají zdarma. Rozdělování potravinových produktů nejchudšímu obyvatelstvu se uskutečňuje: a) zdarma nebo b) za cenu, která v žádném případě nepřekročí částku odůvodněnou náklady vzniklými určeným organizacím při této činnosti, jež se liší od nákladů, jež mohou být uhrazeny podle odst. 7 druhého pododstavce písm. a) a b). 5. Členské státy, které se režimu účastní, a) předloží Komisi roční zprávu o provádění režimu; b) včas Komisi informují o změnách, které mají na provádění programů rozdělování potravin vliv. 6. Unie spolufinancuje způsobilé náklady v rámci režimu. Toto spolufinancování nesmí a) přesáhnout v rozpočtovém roce částku v celkové výši 500 milionů EUR ani b) překročit 75 % způsobilých nákladů, nebo 90 % způsobilých nákladů v členských státech, jež jsou způsobilé pro financování z Fondu soudržnosti na období 2007–2013 podle přílohy I rozhodnutí Komise 2006/596/ES[17]. 7. Způsobilé náklady v rámci režimu jsou: a) náklady na produkty pocházející z intervenčních zásob; b) náklady na produkty zakoupené na trhu a c) v případě potřeby náklady na přepravu produktů z intervenčních zásob mezi členskými státy. V rámci finančních prostředků vyčleněných na provádění tříletého plánu v každém členském státě uznají příslušné vnitrostátní orgány za způsobilé: a) náklady na přepravu potravinových produktů do skladů určených organizací; b) tyto náklady vzniklé určeným organizacím, pokud přímo souvisejí s prováděním plánu: i) administrativní náklady, ii) náklady na