EVROPSKÁ KOMISE 
V Bruselu dne 11.10.2011 
SEK(2011) 1166 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
Souhrn posouzení dopad ů 
Průvodní dokument k 
Návrhu na řízení Evropského parlamentu a Rady  
o společné evropské právní úprav ě prodeje  
{KOM(2011) 635 v kone čném znění} 
{SEK(2011) 1165 v kone čném znění}  
 
 1 
1. PROCESNÍ OTÁZKY A KONZULTACE ZÚ ČASTNĚNÝCH STRAN 
Evropská komise (Komise) pracuje na proj ektu evropského smluvního práva již od roku 2001. 
V červenci 2010 Komise schválila „Zelenou kni hu o možnostech politiky pro pokrok sm ěrem 
k evropskému smluvnímu právu pro spot řebitele a podniky“ (zel ená kniha). Pracovní 
programu Komise na rok 2011 uvá dí právní nástroj o evropském smluvním právu jako 
strategickou iniciativu, jejíž návrh má být p ředložen v posledním čtvrtletí roku 2011. 
 
V dubnu 2010 Komise z řídila skupinu odborník ů (EG), aby zrealizovala studii proveditelnosti 
týkající se návrhu tohoto ná stroje. Tato studie byla dokon čena v dubnu 2011. Řídící skupina 
pro posouzení dopad ů se sešla p ětkrát, aby projednala ze lenou knihu, zprávu o posouzení 
dopadů a studii proveditelnosti.  
 
Komise vedla postupné konzultace. V reakci na zelenou knihu obdržela 320 odpov ědí od celé 
řady zúčastněných subjekt ů. Tyto odpov ědi Komisi umožnily identifikovat obavy týkající se 
možností politiky a zam ěřit se na n ě. Komise rovn ěž zřídila skupinu hlavních zú častněných 
osob ze zástupc ů podniků, spotřebitelů a právník ů z praxe. Komise s touto skupinou vedla 
konzultace ohledn ě studie proveditelnosti s cílem zajisti t, aby pravidla reagovala na všechny 
praktické problémy a byla uživatelsky p řívětivá. Komise navíc rovn ěž sledovala názory 
podniků a spotřebitelů vyjádřené v průzkumu Eurobarometru, v rámci konzulta čního panelu 
MSP a Evropského podnikatelského konzulta čního panelu. V listopadu 2010 se uskute čnilo 
pracovní setkání s podnikatelskými subjekty na  téma smluvního práva. Zástupci Komise se 
rovněž sešli se zástupci Evropské organizace spot řebitelů (BEUC) a zú častnili se dvou 
jednání Evropské poradní skupiny spot řebitelů (ECCG).  
 
2. VYMEZENÍ PROBLÉMU 
2.1. Úvod 
Rozdíly ve smluvním právu mezi členskými státy mohou narušovat p řeshraniční obchod v EU 
tím, že odrazují podniky i spot řebitele od realizace p řeshraničních transakcí. Podniky, které 
obchodují se zbožím a vyvážejí jej na ji né trhy EU, mohou být vystaveny zbyte čným 
nákladům na transakci, které souvisejí se  vstupem na trh, ve výši 1 tém ěř miliardy EUR 
ročně. Každoro ční hodnota obchodních transakcí, jež nejsou uskute čněny osobami, které 
odradily rozdíly ve smluvním právu, sama o sob ě představuje desítky miliard eur. 
 
2.2. Stávající právní rámec EU v oblasti smluvního práva 
Stávající právní rámec v oblasti smluvního práva je charakterizován rozdíly ve vnitrostátních 
systémech smluvního práva. I když byla v oblasti smluvního práva p řijata řada nástroj ů na 
úrovni EU i na mezinárodní úr ovni, neexistuje jednotný a soudržný soubor pravidel, která by 
podniky a spot řebitelé mohli využívat p ři svých přeshraničních transakcích v rámci EU.   
 
2.3. Problém č. 1: Rozdíly ve smluvním právu odrazují podniky od p řeshraničního 
obchodu a omezují jejich p řeshraniční operace  
V současné době v rámci EU vyváží pouze pr ůměrně 9,3 % ze všech podnik ů v EU, které 
obchodují se zbožím. V ětšina z nich (62 % v p řípadě transakcí mezi podnikateli a 57 % v 
případě transakcí mezi podnikateli a spot řebiteli) vyváží maximáln ě do tří dalších členských 
států. Jedním z d ůvodů této pom ěrně nízké úrovn ě přeshraničního obchodu jsou p řetrvávající 
 
 2právní (nap ř. rozdíly v da ňové právní úprav ě, smluvní právo a admini strativní požadavky) a 
praktické p řekážky (nap ř. jazyk, doprava a pop rodejní údržba) p řeshraničního obchodu. 
 Negativní dopad rozdíl ů ve smluvním právu na p řeshraniční obchod:  Překážky 
související se smluvním právem odrazují n ěkteré podnikatele od p řeshraničního obchodování. 
Celkem 61 % podnikatel ů zapojených do transakcí mezi  podnikateli a 55 % podnikatel ů 
zapojených do transakcí se spot řebiteli bylo často nebo p říležitostně odrazeno p řekážkami 
souvisejícími se smluvním právem. Z téhož d ůvodu se navíc 3 % respondent ů zapojených do 
transakcí mezi podnikateli a 2 % zapojených do transakcí se spot řebiteli vzdala vývozu 
produktů. Překážky související se smluvním právem dále zp ůsobují to, že podnikatelé omezují 
své přeshraniční operace: Více než 80 % podnikatel ů (zapojených jak do transakcí mezi 
podnikateli, tak do transakcí se spot řebiteli), kte ří obchodují p řes hranice nebo o tento obchod 
mají zájem a kte ří pocítili negativní dopad p řekážek souvisejících se smluvním právem, 
uvedlo, že z tohoto d ůvodu vyváželo do menšího po čtu zemí EU. Hodnotu obchodu, který se 
v rámci EU neuskute čnil, protože podnikatel kv ůli smluvnímu právu od p
řeshraničního 
obchodu upustil, lze odhadnout v rozmezí mezi 26 mld. EUR ( částka odpovídající HDP 
Litvy) a 184 mld. EUR ( částka nepatrn ě vyšší než HDP Portugalska).  
 
Z výzkumu vyplývá, že bilaterální obchod mezi zem ěmi s právním systémem vycházejícím ze 
společného základu má pozitivní výsledky. Pokud by p řínos spočívající v odstran ění rozdílů 
mezi smluvním právem m ěl představovat 1 procentní bod t ěchto pozitivních výsledk ů, nárůst 
obchodu v rámci EU by činil až 30 mld. EUR.  
 
2.3.1.  Dodatečné náklady na transakci vyplývající z rozdíl ů mezi smluvním 
právem omezují p řeshraniční obchod:  Potřeba používat r ůzné zahrani ční systémy 
smluvního práva p řináší dodate čné náklady na transakci v po rovnání s domá cím obchodem. 
Tyto náklady obvykle rostou podle toho, s kolika zem ěmi EU podnikatel obchoduje. 
Podnikatelé odhadují, že se náklady na transakci související se vstupem do jednoho členského 
pohybují v rozmezí od mén ě než 1 000 EUR do více než 30 000 EUR. Tyto náklady mají 
největší dopad na mikropodniky a malé podniky, protože p ředstavují vyšší pod íl jejich obratu.  
2.3.2.   
Celkové náklady všech podnik ů v EU, které v sou časné době vyvážejí, činí mezi 6 a 13 mld. 
EUR. Ro ční náklady na transakci p ředstavují p řibližně 0,9 až 1,9 mld. EUR. Jestliže by se 
nepřijalo žádné opat ření, do roku 2020 by tyto náklady vz rostly až na 9 až 19 mld. EUR, 
pokud by p řetrvávala stejná míra vývoz ů.  
2.3.3.  Vyšší právní složitost je vnímána jako omezení p řeshraničního obchodu: 
Vnímání právní složitosti je  dalším faktorem, který ovliv ňuje rozhodování zapojit se do 
přeshraničního obchodu. Podnikatelé jako hlavní p řekážku uvád ěli například obtížné 
zjišťování cizí právní úpravy smluvního práva. V transakcích mezi podnikateli byla tato 
překážka uvedena na prvním míst ě, v transakcích se spot řebiteli na t řetím.  
 
2.4. Problém č. 2: Spotřebitelé jsou omezováni v p řeshraničních nákupech a p řicházejí 
o příležitosti  
Úroveň přeshraničních nákup ů zůstává v EU i nadále pom ěrně nízká, nebo ť pouze 26 % 
spotřebitelů nakupuje z jiné zem ě EU při cestování a pouze 9 % na dálku. Jeví se, že r ůst 
omezují p řekážky související s nabídkou a popt ávkou. Zatímco se dopad praktických 
překážek postupn ě snižuje, význam p řekážek souvisejících s právní úpravou je i nadále 
poměrně vysoký.  
 
 
 32.4.1.  Rozdíly ve smluvním právu mají negativní dopad na p řeshraniční 
nákupy: 
Smluvní právo obsahuje us tanovení na ochranu spot řebitele. Jistota týkající se obsahu t ěchto 
pravidel je hlavní faktorem, který ovliv ňuje důvěru spotřebitelů při přeshraničních nákupech. 
Jsou-li spot řebitelé vystaveni r ůzným zahrani čním právním systém ům, nejsou si jisti svými 
právy v p řeshraničních souvislostech. Celkem 44 % spot řebitelů skutečně tvrdí, že je nejistota 
ohledně jejich práv odrazuje od nákup ů v jiných zemích EU. 
2.4.2.  Spotřebitelé přicházejí o p říležitosti, které nabízí jednotný trh   
Značný počet spotřebitelů, kteří vzhledem k nejistot ě ohledně svých p řeshraničních práv 
upřednostňují domácí nákupy, jsou často znevýhodn ěni omezeným výb ěrem a vyššími cenami 
na daných domácích trzích. Pokud by 44 % spot řebitelů, kteří nakupují na internetu pouze na 
domácím trhu a kte ří nemají jistotu ohledn ě svých p řeshraničních práv, uskute čnilo 
minimáln ě jeden přeshraniční nákup na intern etu, mohli by ušet řit 380 milion ů EUR. 
 
Na druhou stranu spot řebitelé, kte ří usilují o p řístup k lepším nabídkám v jiných členských 
státech, jsou často obchodníky odmítáni. Tém ěř čtvrtina evropských maloobchodník ů 
orientovaných na vývoz odmítla prodej z d ůvodů souvisejících se smluvním právem. 
Odmítnutí prodeje m ůže odradit aktivní spot řebitele od p řeshraničních nákup ů a znevýhodnit 
je ekonomicky. Evropští spot řebitelé utratí za p řeshraniční nákupy ro čně 42,3 mld. EUR. Za 
předpokladu, že by byla v pr ůběhu jednoho roku 3 milion ům spotřebitelů, kteří mají 
zkušenost s odmítnutím prodeje, odmítnuta objednávka v pr ůměrné hodnot ě 52 EUR, hodnota 
neuskutečněných transakcí by p ředstavovala 156 milion ů EUR.  
 
2.5. Potřeba opatření na úrovni EU a subsidiarita  
 
Tato iniciativa je v souladu se zásadou subsidiarity. Cíle, které spo čívají ve zjednodušení 
expanze p řeshraničního obchodu pro podnikatele a nákup ů pro spot řebitele na vnit řní trhu, 
nelze plně dosáhnout, pokud p řetrvávají rozdíly ve vnitrostátn ích systémech smluvního práva. 
Vzhledem k tomu, že se trh vyvíjí a aktivní členské státy p řijímají opat ření nezávisle (nap ř. 
regulace produkt ů s digitálním obsahem), regulatorní rozdíly zp ůsobují vyšší náklady na 
transakci a právní složitost pro podni katele a hrozí, že se mezery v ochran ě spotřebitelů 
prohloubí. Vnitrostátní systémy sm luvního práva lz e sblížit pouze p řijetím opat ření na úrovni 
EU. Unie má nejlepší postavení k tomu, aby řešila výše uvedené problémy, které mají z řejmý 
přeshraniční rozměr.  
 
3. CÍLE POLITIKY 
Celkovým cílem je podpora hospodá řské činnosti na vnit řním trhu tím, že se snížením 
překážek, které zp ůsobují rozdíly ve smluvním právu mezi členskými státy, zlepší podmínky 
pro přeshraniční obchod. Obecné cíle p ředstavují usnadn ění expanze p řeshraničního obchodu 
pro podniky a p řeshraniční nákupy pro spot řebitele.  
  
4. MOŽNOSTI POLITIKY  
4.1. Možnosti týkající se typu zásahu  
 
Možnost č. 1: Základní scéná ř (bez zm ěny politiky): Byl by ponechán stávající právní 
rámec bez dalších opat ření na úrovni EU.  
 
 4Možnost č. 2: Sada nástroj ů pro zákonodárce EU: Tato sada by stanovila vzorové definice 
a pravidla pro záležitosti sm luvního práva, které budou pravd ěpodobně upraveny právními 
předpisy EU. Bylo by možné p ředpokládat dokument Komise nebo interinstitucionální 
dohodu.  
Možnost č. 3: Doporu čení o spole čné právní úprav ě prodeje: Společná evropská právní 
úprava prodeje by mohla být p řipojena k doporu čení určenému členským stát ům, které by je 
vyzývalo k dobrovolnému nahraze ní vnitrostátního práva (m ožnost 3a) nebo zapracování 
(možnost 3b) do vnitrostátního práva a umožnilo jim rozhodnout na základ ě volného uvážení 
ohledně lhůty, metody a rozsahu provedení. Tato možnost m ůže vyzývat členské státy, aby 
nahradily vnitrostátní systémy smluvního práv a, nebo jim umožní zap racovat nástroj spole čné 
evropské právní úpravy prodeje  jako fakultativní systém. 
Možnost č. 4: Nařízení nebo sm ěrnice zavád ějící fakultativní nástroj obsahující 
společnou evropskou právní úpravu prodeje:  Fakultativní spole čná evropská právní úprava 
prodeje by byla zavedena jako „sekundární systém“ v rámci civilního práva daného členského 
státu. Jednalo by se o soudr žný a samostatný soubor pravid el smluvního práva s vysokou 
úrovní ochrany spot řebitele, který by si smluvní strany mohly zvolit jako právo použitelné na 
jejich přeshraniční smlouvy. 
Možnost 5a a 5b: Sm ěrnice o kogentní spole čné evropské právní úprav ě prodeje:  
Směrnice by mohla harmonizovat vnitr ostátní systémy smluvního práva 27 členských stát ů. 
Doplňovala by spot řebitelské acquis  a vycházela by z vysoké úrovn ě ochrany spot řebitele. 
Harmonizace by mohla být úplná (5a) nebo minimální (5b). 
Možnost č. 6: Nařízení o kogentní spole čné evropské právní úprav ě prodeje: Nařízení by 
vytvářelo jednotný soubor pravidel smluvního práva EU ve všech členských státech. 
Možnost č. 7: Nařízení, kterým se stanoví evropský ob čanský zákoník:  Nařízení by 
vytvářelo jednotný soubor pravidel evr opského smluvního práva ve všech členských státech. 
 
Odmítnuté varianty:  
• Varianta 3a: Doporu čení podporující členské státy, aby nahradily vnitrostátní právo. 
• Možnost č. 7: Nařízení, kterým se stanoví evropský ob čanský zákoník. 
Tyto možnost nezískaly tém ěř žádnou podporu zú častněných stran a je pravd ěpodobné, že 
přesahují to, co je nezbyt né, a mohou proto být nep řiměřená. Rovn ěž vyvolávají závažné 
otázky související s dodržen ím zásady subsidiarity. 
4.2. Možnosti pro rozsah p ůsobnosti a obsah  
Působnost nástroje spole čné evropské právní úpravy prod eje by se vzta hovala pouze na 
přeshraniční transakce nebo na domácí i p řeshraniční transakce. Tato p ůsobnost by 
zahrnovala pouze smlouvy mezi podnikateli a spot řebiteli nebo také smlouvy mezi 
podnikateli. Úzký hmotn ěprávní obsah nástroje by se omezoval pouze na hlavní oblasti 
obecného smluvního práva. Široký obsah by  mohl dosáhnout dále tím, že by zahrnoval 
specifické oblasti smluvního práva, jako jsou smlouvy o poskytování služeb a jiné oblasti 
práva, nap ř. mimosmluvní odpov ědnost.  
Posouzení dopad ů analyzuje kombinaci oblastí úzkého a širokého rozsahu p ůsobnosti. 
Vztahuje se na velkou v ětšinu praktických problém ů v rámci celé doby platnosti p řeshraniční 
smlouvy. Analýza se zam ěřuje na dopady hmotn ěprávních ustanovení, které ovliv ňují 
spotřebitele i podnikatele. 
 
5. ANALÝZA DOPAD Ů 
 
 5 
5.1. Hlavní dopady možnosti politiky č. 1: Základní scéná ř   
Základní scéná ř by neodstranil dodate čné náklady na transakci ani nesnížil právní složitost, 
s níž se potýkají podnikatelé, kte ří hodlají obchodovat p řes hranice. Hospodá řská soutěž na 
vnitřním trhu by z ůstala omezená a navzdory schválení sm ěrnice o právech spot řebitelů by 
nadále existovaly rozdíly m ezi pravidly na ochranu spot řebitele v jednotlivých členských 
státech.    
5.2. Hlavní dopady možnosti politiky č. 2 
 
5.2.1.   2a: Sada nástroj ů jako dokument Komise   
Sada nástroj ů by se použila pro zm ěnu stávajících nebo p řípravu budoucích odv ětvových 
právních p ředpisů. Ve srovnání se základním scéná řem by proto pozitivní ú činky této 
možnosti na podnikatele a spot řebitele byly nep římé a rovn ěž velmi omezené. Jakékoli 
dopady této možnosti by navíc nebyly poci ťovány přímo, protože jednání o nových právních 
předpisech nebo zm ěna stávajících právních p ředpisů by byla časov
ě náročná. Vzhledem 
k tomu, že nelze zjistit, zda a v jakém rozs ahu by tato možnost byla využívána a schválena 
Radou a Parlamentem, její dopady by se v porovnání se základním scéná řem velmi nelišily.  
 
5.2.2.  2b: Sada nástroj ů jako interinstitucionální dohoda   
V porovnání s možností 2a spo čívá jediný rozdíl této možnosti v tom, že by Rada a Evropský 
parlament p ři jednání o nových právních p ředpisech nebo o zm ěně stávajících právních 
předpisů využívaly tuto sadu nástroj ů za předpokladu, že to není v rozporu s naléhavými 
důvody specifickými pro konkrétní odv ětví. Vzhledem k tomu, že by se tato možnost týkala 
pouze vnitrostátních pravidel sm luvního práva, která by se zm ěnila v návaznosti na 
novelizované nebo nové právní p ředpisy EU, náklady vyplývající z rozdíl ů ve vnitrostátních 
systémech smluvního práva by však z velké části přetrvaly. Tato možnost by navíc m ěla 
dopad nejd říve ve st řednědobém horizontu. A čkoli by byl celkový pozitivní dopad této 
možnosti v ětší než v p řípadě možnosti 2a, byl by i nadále spíše omezený. 
 
5.3. Hlavní dopady možnosti politiky č. 3: Doporu čení o spole čné evropské právní 
úpravě prodeje   
Tato možnost by byla ú činná, pokud by řada členských stát ů zapracovala spole čnou 
evropskou právní úpravu prode je jako celek, aniž by se zm ěnilo její p ůvodní znění připojené 
k doporučení. To je však dost nepravd ěpodobné. Tato možnost by částečně napomohla 
obchodník ům v rámci transakcí mezi podnikateli (protože by m ěli svobodu rozhodnout 
o právu použitelném na jejich sm louvu). Tito obchodníci by proto m ěli příležitost snížit své 
náklady na transakci tím , že budou používat spole čnou evropskou právní úpravu prodeje toho 
členského státu, který ji nejlép e provedl do vnitros tátního práva. To by však neplatilo 
v případě transakcí mezi podnikateli a spot řebiteli, protože by museli zjiš ťovat, zda členské 
státy a které z nich pozm ěnily spole čnou evropskou právní úpra vu prodeje v oblasti 
kogentních pravidel na ochranu spot řebitele. Znamená t o, že by nemohli spot řebitelům 
prodávat p řes hranice na základ ě jediné právní úpravy, a vznika ly by jim stejné náklady, jako 
je tomu v p řípadě základního scéná ře. V důsledku toho by tato možnost jen částečně 
odstranila p řekážky přeshraničního obchodu vyplývající z vymezení problému. 
 
5.4. Hlavní dopady možnosti politiky č. 4: Nařízení/směrnice zavád ějící fakultativní 
společnou evropskou právní úpravu prodeje  
 
 6 
Tato možnost by zna čně snížila náklady na transakci, protože by podnikatel ům umožnila 
používat jeden soubor pravidel pro p řeshraniční obchod bez ohledu na po čet zemí EU, v nichž 
tento podnikatel obchoduj e. Snížení náklad ů by představovalo pobídky pro zvýšení obchodu, 
což by vedlo k intenzivn ější hospodá řské soutěži na vnit řním trhu a z hlediska spot řebitele k 
větší nabídce zboží za nižší ceny.  
 Pokud by podnikatel používal  fakultativní spole čnou evropskou právní úpravu prodeje, 
administrativní náklady by p ředstavovaly 3 000 EUR v p řípadě smluv mezi podnikateli 
a 1 500 EUR v p řípadě smluv mezi podnikateli a spot řebiteli (v pr ůměru na jednu spole čnost). 
Za předpokladu, že na za čátku se 25 % stávajících vývozc ů rozhodne používat fakultativní 
společnou evropskou právní úpravu prodeje, je dnorázové náklady na provedení by 
představovaly 1,89 miliard EUR. Tyto náklady by však byly dostate čně vyváženy úsporami, 
jichž by podnikatelé dosáh li tím, že by neplatili dodate čné náklady na transakci p ři 
obchodování s více než jedním členským státem. Tato možnost by p řinesla úsporu náklad ů 
i ve prosp ěch nových vývozc ů a možné úspory ve prosp ěch stávajících vývozc ů
, kteří by 
rozšířili svůj přeshraniční obchod i do nových zemí. Ro ční úspory, jichž by dosáhli noví 
vývozci, lze odhadnout v rozmezí 150 až 400 milion ů EUR, a p řípadné úspory stávajících 
vývozců v rozmezí 3,7 až 4,3 miliard EUR. Domácím podnikatel ům nebo těm podnikatel ům, 
kteří se nerozhodnou pro použív ání fakultativní spole čné právní úpravy prodeje, nevzniknou 
žádné náklady, protože tato možnost by na n ě neměla žádný dopad.  
 Tato možnost politiky reaguje na cíle poli tiky, protože snižuje ná klady, které vznikají 
podnikatel ům, a nabízí jednodušší právní prost ředí pro ty osoby, které hodlají obchodovat 
přes hranice do více než jednoho členského státu. Zárove ň poskytuje vysokou úrove ň ochrany 
spotřebitele.  
 
5.5. Hlavní dopady možností politiky č. 5 a č. 6 
 
5.5.1.  Možnost politiky č. 5a: směrnice o kogentní spole čné evropské právní 
úpravě prodeje p ředstavující úplnou harmonizaci a možnost politiky č. 6: 
nařízení, kterým se zavádí kogentní spole čná evropská právní úprava 
prodeje   
S nástrojem p řijatým na základ ě těchto možností by na rozdíl od základního scéná ř
e souvisel 
vznik zna čných náklad ů. Tento nástroj by m ěl značný dopad p ředevším na MSP. 
Podnikatel ům, kteří obchodují pouze na domácím trhu, by vznikly velmi podstatné náklady na 
použití nového nástroje, aniž by jim tento nástroj p řinášel přidanou hodnotu. Tyto podniky 
(17 136 213 v p řípadě transakcí mezi podnikateli a 4 420 563 v p řípadě transakcí mezi 
podnikateli a spot řebiteli) by musely vynaložit jednorázo vé náklady na provedení tohoto 
nástroje ve výši 208,8 miliard EUR, aby mohli novou právní úpravu používat.   Tento nástroj by pro 22 milion ů podniků, včetně těch, které obchodují pouze na domácím 
trhu, znamenal dodate čné administrativní náklady, kt eré by na jeden podnik v pr ůměru činily 
2 500 EUR v p řípadě transakcí mezi podnikateli a spot řebiteli a 1 500 EUR v p řípadě 
transakcí mezi podnikateli. Podniky, které obc hodují pouze na domácím trhu, by tyto náklady 
musely hradit, aniž by jim vznikal jakýkoli finan ční prospěch, protože nástroj by p řinášel 
výhody jen pro podnikatele  obchodující p řes hranice. Jednorázové náklady na transakci by 
v případě 22 milion ů podniků (včetně těch, které obchodují jen na domácím trhu) v EU 
představovaly 217 miliard EUR.  
 
 
 7Tento nástroj by však p řinesl i úsporu náklad ů pro nové vývozce, jakož  i pro stávající 
vývozce, kte ří by rozší řili svůj přeshraniční obchod do nových zemí. Ro ční úspory by 
v případě nových vývozc ů mohly činit 0,63 až 1,6 miliard EUR. Stejn ě jako je tomu 
v možnosti 4, stávající vývozci, kte ří by začali obchodovat s dalšími zem ěmi, by mohli 
očekávat dosažení úspor v minimální výši 3,7 až 4,3 miliard EUR.  
 Tento nástroj by zintenzívnil hospodá řskou sout ěž na vnitřním trhu a vedl by ke snížení cen. 
Spotřebitelé by mohli využívat v ětší nabídky produkt ů za nižší ceny. I když by tento nástroj 
poskytoval vysokou úrove ň ochrany spot řebitele, nahrazení vnitr ostátních právních p ředpisů 
by mohlo znamenat, že n ěkteří spotřebitelé přijdou v konkrétních p řípadech o tuto ochranu, 
kterou jim poskytují stávající právní p ředpisy.  
 Je pravděpodobné, že členské státy by m ěly za to, že tyto možnosti je z politického hlediska 
obtížné schválit a provést, protož e by eliminovaly domácí právní řád a právní tradice. I když 
by tento nástroj harmonizoval stávající smluvní  právo a omezil náklady na transakci, p řinesl 
by jiné podstatné nevýhody, kter é by nebyly jen finan čního charakteru. Tyto nevýhody a další 
finan
ční náklady zna čně převažují celkový p řínos tohoto nástroje.  
 
5.5.2.  Možnost politiky č. 5b: Sm ěrnice o spole čné evropské právní úprav ě 
prodeje p ředstavující minimální harmonizaci   
Členské státy by tuto sm ěrnici mohly provést tak, že p řesáhnou úrove ň ochrany spot řebitele, 
která z ní vyplývá. Jak vyplývá ze zkušeností se stávajícími sm ěrnicemi, jež p ředstavují 
minimální harmonizaci, úrove ň provedení by mohla zachovat zna čný počet rozdílů ve 
vnitrostátních systémech smluvního práva. Tato možnost by ur čitým způsobem snížila 
náklady na transakci a zvýšila úrove ň ochrany spot řebitele, čímž by spot řebitelům přinesla 
více důvěry při přeshraničním nakupování.  
 Jak však vyplývá z možností č. 5a a 6, vznikly by velmi podst atné jednorázové náklady, které 
by museli nést domácí a p řeshraniční obchodníci, protože by své smlouvy museli p řizpůsobit 
nové právní úprav ě. Tyto náklady by m ěly dopad na všechny podniky, které obchodují se 
zbožím, bez ohledu na jejich p ř
ání obchodovat p řes hranice. Vzhledem k povaze minimální 
harmonizace by navíc podnikatel ům při přeshraničním obchodu se spot řebiteli vznikaly 
nadále dodate čné náklady, protože by museli zjiš ťovat úrove ň ochrany spot řebitele v jiných 
členských státech. Proto i když by se tato investice v p řípadě přeshraničních transakcí mezi 
podnikateli vyplatila, podni katelé zapojení do p řeshraničních transakcí se spot řebiteli, jakož 
i podnikatelé obchodující pouze na domácím trhu by museli vynaložit zna čné dodate čné 
náklady, aniž by získali jasnou p řidanou hodnotu.  
 
6. SROVNÁVACÍ POSOUZENÍ MOŽNOSTÍ 
Ze srovnávacího posouzení vyplývá, že možnost č. 4 (fakultativní spole čná evropská právní 
úprava prodeje), č. 5a (sm ěrnice o kogentní spole čné evropské právní úprav ě prodeje 
představující úplnou harmonizaci) a možnost č. 6 (nařízení, který se zavádí kogentní spole čná 
evropská právní úprav a prodeje) nejlépe spl ňují cíle politiky. Náklady související s možností 
č. 5a a 6 jsou však ve srovnání s ostatními možnostmi zna čné, protože všichni podnikatelé 
zapojení do obchodu se zbožím v EU by se museli p řizpůsobit novému právnímu rámci. Tyto 
možnosti by zejména vytvá řely finanční zatížení, které by nebylo v p řípadě podniků, které 
obchodují pouze na domácím trhu a pro n ěž náklady na p řeshraniční transakci nep ředstavují 
žádný problém, vyváženo. Tyto možnosti proto nep ředstavují vhodné opat ření pro ú čely 
 
 8snížení p řekážek p řeshraničního obchodu, které souvisejí se  smluvním právem. Možnosti 
č. 5a a 6 mají rovn ěž jen malou podporu členských stát ů.   
Upřednostňovanou možností politiky je proto možnost č. 4, která by spl ňovala cíle politiky, 
pokud jde o snížení právní  složitosti a náklad ů na transakci. Vývozc ům, kteří se rozhodnou 
pro používání fakultativní spole čné evropské právní úpr avy prodeje, by na po čátku vznikly 
určité náklady na transakci. Podnikatelé by si však tuto možnost mohli dobrovoln ě zvolit. 
Podnikatel ům, kteří zahajují nebo rozši řují svůj přeshraniční obchod, p ři přinesla zna čnou 
úsporu náklad ů. Podnikatel ům obchodujícím pouze na domácím trhu nebo t ěm podnikatel ům, 
kteří se rozhodnou nepoužívat fakultativní spole čnou právní úpravu prodeje, nevzniknou 
žádné náklady, protože tato možnost by na n ě neměla žádný dopad.  
 Tato možnost by rovn ěž zajistila vysokou úrove ň ochrany spot řebitele, která by zvýšila jistotu 
a důvěru spotřebitele ve svá práva p
ři přeshraničních nákupech. Podpo řila by přeshraniční 
obchod a konkurenceschopnost ekonomiky EU a spot řebitelům by přinesla větší nabídku 
produktů a lepší ceny. Vzhledem k tomu, že by si  podnikatelé použití té to možnost zvolili 
dobrovoln ě, nevytvá řela by další p řekážky, ale p řinesla by zna čné úspory náklad ů pro 
podnikatele, kte ří rozšiřují svůj přeshraniční obchod.  
 
7. OPAT ŘENÍ V OBLASTI MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ  
 
Komise zahájí postup monitorování a hodnocení, aby zjistila, jak bude spole čná evropská 
právní úprava prodeje ú činná při dosahování svých cíl ů. Tento postup bude zahájen 4 roky 
od data použitelnosti tohoto nástro je. Cílem je, aby tento postup p ředcházel p řezkumu, který 
by z něj mohl čerpat v rámci zkoumání ú činnosti nástroje spole čné evropské právní úpravy 
prodeje.