Tyto problémy rovněž zvyšují složitost právního rámce a přispívají k tomu, že se činnosti dozoru nad trhem v jednotlivých členských státech značně liší (co do kvality a účinnosti). Neúčinný dozor nad trhem a vymáhání obecně omezuje důvěru v regulační rámec, a proto nepředstavuje pro společnosti motivaci k dodržování právních předpisů.

Proces standardizace, který je jádrem nařízení o stavebních výrobcích, není dostatečně účinný. V posledních letech mohly být návrhy harmonizovaných norem vypracované evropskými normalizačními organizacemi (ESO) jen zřídka citovány v Úředním věstníku Evropské unie, a to především z důvodu právních nedostatků. Chybějící citace aktuálních harmonizovaných norem pro stavební výrobky je klíčovým faktorem, který narušuje hladké fungování jednotného trhu, vytváří překážky obchodu a vyvolává dodatečné náklady a administrativní zátěž pro hospodářské subjekty. Zastaralé harmonizované normy rovněž znamenají, že ne vždy jsou pro trh relevantní, protože tento proces nemůže držet krok s vývojem v odvětví. Současná situace navíc neumožňuje naplnit regulační potřeby členských států. Kvůli těmto nedostatkům členské státy používají národní značky, certifikace a schválení. To je v rozporu s nařízením o stavebních výrobcích a není to v souladu s judikaturou Evropského soudního dvora. Kromě toho se vzhledem k nedostatečným výsledkům dosaženým konvenční normalizační cestou postupně zvýšilo pracovní zatížení u alternativního postupu k získání označení CE prostřednictvím evropských dokumentů pro posuzování (EAD). Tento nárůst práce pak vedl k tomu, že Komise potřebuje více času na provedení svých posouzení, což může dokonce znamenat riziko ochromení systému.

Návrh řeší všechny zjištěné problémy co nejúčinnějším a nejefektivnějším způsobem. Navrhuje komplexní regulační rámec, který obstojí v budoucnosti, a zahrnuje náhradní řešení a nové regulační nástroje, které lze aktivovat, pokud to konkrétní kategorie nebo skupina výrobků na základě podrobné analýzy potřebuje. Vzhledem k široké škále stavebních výrobků může pouze tento přístup zajistit, aby byly cíle návrhu účinně sledovány, aniž by vznikla zbytečná zátěž pro hospodářské subjekty.

V akčním plánu pro oběhové hospodářství byla oznámena iniciativa pro udržitelné výrobky, jejímž cílem je zajistit, aby výrobky byly vhodné pro klimaticky neutrální a oběhové hospodářství účinně využívající zdroje, a to zejména přijetím nařízení o ekodesignu udržitelných výrobků. Tam, kde právní předpisy EU týkající se konkrétních výrobků, jako je tento návrh, upravují aspekty výrobků z hlediska environmentální a klimatické udržitelnosti, by další rozvoj politiky a legislativy měl zůstat ve specializovaném nástroji, který je stejně přísný jako nařízení o ekodesignu udržitelných výrobků. Přispěje to k lepší soudržnosti pravidel EU týkajících se konkrétních výrobků a zamezí se tím administrativní zátěži hospodářských subjektů, které by jinak musely plnit požadavky stanovené v různých právních předpisech EU.

Nařízení o stavebních výrobcích významně omezuje možnosti odvětví důsledně a harmonizovaně uvádět vlastnosti výrobků a rozlišovat výrobky s ohledem na klima, životní prostředí a udržitelnost. Rovněž výrazně omezuje možnosti členských států definovat vnitrostátní požadavky na budovy nebo zahrnout do veřejných zakázek kritéria týkající se cílů udržitelnosti, aniž by bylo ohroženo fungování jednotného trhu.

Nařízení o stavebních výrobcích by bylo zrušeno. Obchod se stavebními výrobky by se opíral o vzájemné uznávání.

·Dílčí možnost C1: Harmonizované normy a akty Komise obsahující technické specifikace by zahrnovaly pouze metody posuzování pro výpočet vlastností, aniž by byly na úrovni EU stanoveny mezní úrovně vlastností, třídy nebo jiné požadavky.

Zavedením nového oprávnění pro Komisi, aby mohla zavést minimální počet kontrol, které mají provádět orgány dozoru nad trhem, se návrh snaží zlepšit nerovnoměrné uplatňování pravidel nařízení o stavebních výrobcích na trhu. To může vyžadovat větší kapacitu orgánů dozoru nad trhem, ale umožní to lepší podporu členských států při výkonu jejich odpovědnosti za zajištění bezpečnosti a udržitelnosti staveb.

Vzhledem k tomu, že nařízení o stavebních výrobcích nestanoví použití digitálních nástrojů, návrh maximálně využívá potenciál digitalizace ke snížení administrativní zátěže. Všechny informace a dokumentace související s návrhem mohou být zpracovány v digitální podobě (např. digitální pas výrobku) a trvale uloženy, sdíleny a zpřístupněny v informačním systému. Povede to k větší transparentnosti v dodavatelských řetězcích, umožní to ukládat údaje o stavebních výrobcích do rejstříků budov a používat je pro výpočty vyžadované podle jiných právních předpisů (např. směrnice o energetické náročnosti budov). Usnadní se tím také dohled nad trhem.

Možnost D předpokládala nahrazení označení CE novým označením (označení „Evropský stavební výrobek“ neboli „ECP“). Existuje však také riziko, že taková změna by mohla zvýšit nejasnosti pro hospodářské subjekty, místo aby je snížila, zejména během přechodného období, kdy by byla vyžadována dvě označení. Proto bude označení CE zachováno a výrobci jím budou muset opatřovat výrobky, pro které vypracovali prohlášení o vlastnostech nebo shodě.

Článek 5 stanoví, že všechny výrobky, na které se nařízení vztahuje, musí splňovat obecné, přímo použitelné požadavky a příslušné požadavky na rodinu nebo kategorii výrobků stanovené v části D přílohy I. Rovněž zmocňuje Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci, které přesněji definují požadavky na výrobky podle částí B, C a D přílohy I. Tyto akty v přenesené pravomoci mohou být dále doplněny dobrovolnými harmonizovanými normami vypracovanými na základě žádosti o normalizaci. Kromě toho je Komise rovněž zmocněna měnit části B, C a D přílohy I prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci s ohledem na technický pokrok nebo za účelem zahrnutí nových rizik a environmentálních aspektů.

Komise bude sledovat provádění, uplatňování a dodržování těchto nových ustanovení, aby posoudila jejich účinnost. Sledování a hodnocení politiky související s návrhem by se soustředilo na hlavní otázky, které má revize řešit: fungování procesu normalizace, dostupnost informací o výrobcích z hlediska ochrany životního prostředí a bezpečnosti a požadavky na ochranu životního prostředí a bezpečnost výrobků začleněné do technických specifikací, dopady na fungování dozoru nad trhem.

Tyto činnosti jsou právní, technické a administrativní povahy a je třeba je provádět v rámci útvarů Komise (nebo v některých případech pod jejich dohledem). V této souvislosti by bylo třeba zvýšit počet zaměstnanců odpovědných za správu stávajícího rámce nařízení o stavebních výrobcích a podpořit je jinými útvary Komise (např. Společné výzkumné středisko) nebo využít externí služby. Zejména pro vědeckou a technickou podporu přípravy aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů a pro horizontální úkoly. Nakolik bude návrh schopen reagovat na cíle, bude do značné míry záviset na dostupných zdrojích Komise.

(10)V zájmu zajištění bezpečnosti a ochrany životního prostředí a odstranění mezery v právních předpisech, která by jinak existovala, je nezbytné vyjasnit, že stavební výrobky vyrobené na staveništi za účelem bezprostředního zabudování do stavby podléhají stejným pravidlům jako ostatní stavební výrobky. Mikropodniky však často vyrábějí a instalují výrobky na staveništi jednotlivě. Kdyby se měla na tyto mikropodniky vztahovat za všech okolností stejná pravidla jako na ostatní podniky, nepřiměřeně by to tyto mikropodniky postihlo. Je proto nezbytné umožnit členským státům, aby ve zvláštních situacích, kdy nejsou dotčeny zájmy ostatních členských států, osvobodily mikropodniky od povinnosti vypracovat prohlášení o vlastnostech.

(8)V zájmu zajištění bezpečnosti a funkčnosti stavebních výrobků a tím i staveb je nutné zabránit tomu, aby byly jako stavební výrobky uváděny na trh předměty, které nejsou svými výrobci určeny jako stavební výrobky. Dovozci, distributoři a další navazující hospodářské subjekty by proto měli zajistit, aby tyto pseudostavební výrobky nebyly prodávány jako stavební výrobky. Kromě toho by někteří poskytovatelé služeb, jako jsou poskytovatelé služeb kompletního vyřízení objednávek nebo poskytovatelé služeb 3D tisku, neměli přispívat k tomu, aby jiné hospodářské subjekty nedodržovaly předpisy. Je proto nezbytné, aby se příslušná ustanovení vztahovala i na tyto služby a jejich poskytovatele.

(7)Sledování cílů v oblasti životního prostředí, včetně boje proti změně klimatu, vyžaduje stanovení nových environmentálních povinností a položení základu pro vývoj a uplatňování metody hodnocení pro výpočet udržitelnosti stavebních výrobků z hlediska životního prostředí. Z téhož důvodu je nutné rozšířit okruh regulovaných hospodářských subjektů, neboť při výpočtu udržitelnosti životního prostředí ve stavebnictví mají svou úlohu distributoři, dodavatelé i výrobci. Tento okruh by proto měl být rozšířen do dvou směrů, od distributorů k hospodářským subjektům připravujícím opětovné použití a repasování stavebních výrobků a od výrobců k dodavatelům meziproduktů a/nebo surovin. Kromě toho musí některé hospodářské subjekty, které vstupují do hry v souvislosti s demontáží použitých výrobků nebo jiných částí staveb nebo v souvislosti s jejich opětovnou výrobou a použitím, přispívat k bezpečnému druhému životu stavebních výrobků.

(4)Je nezbytné zavést dobře fungující informační toky, a to i elektronickými prostředky, aby bylo zajištěno, že v celém dodavatelském řetězci budou k dispozici ucelené a transparentní informace o vlastnostech stavebních výrobků. Očekává se, že se tím zvýší transparentnost a zlepší efektivita přenosu informací. Zajištění digitálního přístupu ke komplexním informacím o stavebních výrobcích by přispělo k celkové digitalizaci stavebnictví, čímž by se tento rámec stal vhodným pro digitální věk. Přístup ke spolehlivým a trvalým informacím by rovněž znamenal, že hospodářské subjekty a další účastníci nebudou vzájemně přispívat k nedodržování předpisů.

(31)Aby se zlepšil přístup ke snadno dostupným a komplexním informacím o stavebních výrobcích, a tím se přispělo k jejich bezpečnosti, funkčnosti a udržitelnosti, mělo by být zajištěno, aby prohlášení o vlastnostech poskytovalo veškeré informace potřebné pro uživatele a orgány. S ohledem na užitečnost tohoto prohlášení pro uživatele by výrobci měli mít možnost zahrnout do něj další informace za předpokladu, že prohlášení o vlastnostech zůstanou jednotná a snadno čitelná a že nebudou zneužívána jako reklama.

(30)Zvýšené používání repasovaných výrobků je součástí přechodu k oběhovému hospodářství a snižování environmentální a uhlíkové stopy stavebních výrobků. Trh s repasovanými výrobky navíc není v současné době příliš rozvinutý a požadavky na repasované výrobky se v jednotlivých členských státech značně liší. Proto, a také v zájmu dodržování zásady subsidiarity, by členské státy měly mít možnost vyjmout repasované výrobky z povinnosti vypracovat prohlášení o vlastnostech. Taková výjimka by však neměla být možná u výrobků, které nejsou vhodné pro repasování nebo u nichž jsou ohroženy zájmy ostatních členských států.

(28)Zejména v případě výrobků spojených se spotřebou energie zahrnutých do pracovních plánů ekodesignu, které jsou zároveň stavebními výrobky, a v případě meziproduktů s výjimkou cementu bude při stanovování požadavků na udržitelnost upřednostněno [nařízení o ekodesignu udržitelných výrobků]. Mělo by to platit například pro topná tělesa, kotle, tepelná čerpadla, spotřebiče pro ohřev vody a vytápění prostor, ventilátory, chladicí a větrací systémy a fotovoltaické výrobky, s výjimkou fotovoltaických panelů zabudovaných v budovách. Toto nařízení může v případě potřeby působit ještě doplňkově, zejména pokud jde o bezpečnostní aspekty, a to i s ohledem na další právní předpisy Unie týkající se takových výrobků, jako jsou plynové spotřebiče, nízkonapěťové výrobky a strojní zařízení. U jiných výrobků může v budoucnu vyvstat potřeba stanovit podmínky, za nichž plnění povinností podle jiných právních předpisů Unie splňuje i některé povinnosti podle tohoto nařízení, aby se zabránilo zbytečnému zatížení hospodářských subjektů. Za účelem stanovení těchto podmínek by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU.

(27)Aby se předešlo rozdílným postupům členských států a hospodářských subjektů, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, aby mohla určit, zda některé stavební výrobky spadají do definice stavebního výrobku.

(26)V zájmu zvýšení právní jasnosti a snížení administrativní zátěže hospodářských subjektů je nutné zabránit tomu, aby stavební výrobky podléhaly více posouzením týkajícím se stejného aspektu zdraví, bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, včetně klimatu, podle různých právních předpisů Unie. Potvrdila to i platforma REFIT s doporučením, aby Komise přednostně řešila problémy překrývajících a opakujících se požadavků. Komise by tak měla mít možnost stanovit podmínky, za nichž plnění povinností podle jiných právních předpisů Unie splňuje také určité povinnosti podle tohoto nařízení, pokud by jinak byl stejný aspekt zdraví, bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, včetně klimatu, posuzován souběžně podle tohoto nařízení i jiných právních předpisů Unie.

(24)Zároveň je v zájmu dosažení rovnováhy mezi zmírněním roztříštěnosti trhu a oprávněnými zájmy členských států na regulaci staveb nezbytné stanovit mechanismus, který by lépe zohlednil potřeby členských států při vypracovávání harmonizovaných technických specifikací. Ze stejného důvodu by měl být zaveden mechanismus umožňující členským státům stanovit na základě naléhavých důvodů ochrany zdraví, bezpečnosti nebo životního prostředí dodatečné požadavky na stavební výrobky.

(21)Výroba a distribuce stavebních výrobků se stává stále složitější, což vede ke vzniku nových specializovaných subjektů, jako jsou poskytovatelé služeb kompletního vyřízení objednávek. V zájmu jasnosti by se určité obecné povinnosti, včetně spolupráce s orgány, měly vztahovat na všechny subjekty zapojené do dodavatelského řetězce, výroby, distribuce, opatřování vlastní značkou, přebalování nebo sekundárního obchodování, instalace, odinstalování za účelem opětovného použití nebo repasování a samotného repasování. Dodavatelé by navíc měli být povinni spolupracovat s orgány dozoru nad trhem pro účely posuzování environmentální udržitelnosti. Z těchto důvodů a s cílem zamezit opakování povinností by pojem „hospodářský subjekt“ měl být definován široce a měl by zahrnovat všechny tyto subjekty, aby bylo možné pro všechny z nich stanovit základní obecné povinnosti.

(20)Aby bylo možné přispět k cílům Zelené dohody pro Evropu a akčního plánu pro oběhové hospodářství a zajistit bezpečné stavební výrobky, přičemž bezpečnost je jedním z cílů, jež mají být sledovány v právních předpisech založených na článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), jsou nezbytné vlastní požadavky na výrobek týkající se bezpečnosti, funkčnosti a ochrany životního prostředí, včetně klimatu. Při stanovování těchto požadavků by Komise měla zohlednit jejich potenciální přínos k dosažení cílů Unie v oblasti klimatu, životního prostředí a energetické účinnosti. Tyto požadavky se netýkají pouze vlastností stavebních výrobků. Na rozdíl od předchozí směrnice 89/106/ES nařízení (EU) č. 305/2011 neumožňuje stanovit takové vlastní požadavky na výrobek. Některé harmonizované normy pro stavební výrobky však takové vlastní požadavky na výrobek obsahují, což se může týkat životního prostředí, bezpečnosti nebo prostě jen dobrého fungování výrobku. Tyto normy prokazují, že existuje praktická potřeba těchto požadavků na bezpečnost, životní prostředí nebo fungování výrobků. Článek 114 Smlouvy o fungování EU jako právní základ tohoto nařízení rovněž ukládá snahu o vysokou úroveň ochrany životního prostředí, zdraví a bezpečnosti lidí. Toto nařízení by tedy mělo (znovu) zavést nebo potvrdit vlastní požadavky na výrobek. I když tyto požadavky musí stanovit zákonodárce, je třeba je upřesnit pro více než 30 rodin výrobků, z nichž každá má několik kategorií. Proto by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie za účelem stanovení požadavků pro příslušnou rodinu nebo kategorii stavebních výrobků.

(19)Pokud harmonizované normy stanoví pravidla pro posuzování vlastností s ohledem na základní charakteristiky, které jsou důležité pro stavební předpisy členských států, měly by být harmonizované normy pro účely uplatňování tohoto nařízení závazné, neboť pouze takové normy plní cíl umožnit volný oběh výrobků a zároveň zajistit členským státům možnost požadovat vlastnosti výrobku týkající se bezpečnosti a životního prostředí, včetně vlastností souvisejících s klimatem, s ohledem na jejich specifickou vnitrostátní situaci. Při společném sledování těchto dvou cílů je nutné, aby výrobky byly posuzovány jednou hodnoticí metodou, a proto musí být tato metoda závazná. Dobrovolné normy však mohou být použity k tomu, aby požadavky na výrobky, stanovené pro příslušnou rodinu nebo kategorii výrobků akty v přenesené pravomoci, byly ještě konkrétnější, a to po vzoru rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 768/2008. V souladu s rozhodnutím č. 768/2008 by tyto normy měly umožňovat předpoklad shody s požadavky, na něž se vztahují.

(18)V zájmu dosažení maximální soudržnosti právních předpisů by toto nařízení mělo v co největší míře vycházet z horizontálního právního rámce, v tomto případě konkrétně z nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012. Navazuje na nedávný trend v oblasti právních předpisů týkajících se výrobků, který spočívá ve vypracování náhradního řešení v případech, kdy evropské normalizační organizace nedodají harmonizované normy, které lze citovat v Úředním věstníku. Vzhledem k tomu, že od konce roku 2019 nebylo možné v Úředním věstníku citovat žádné harmonizované normy pro stavební výrobky a od vstupu nařízení (EU) č. 305/2011 v platnost bylo citováno pouze několik desítek norem, měla by být nová záložní zmocnění pro Komisi ještě komplexnější, aby umožnila optimalizovat celkový výstup technických specifikací a dohnat tak zpoždění v přizpůsobování technickému pokroku.

(17)Stavební výrobky uváděné na trh v nejvzdálenějších regionech Evropské unie jsou často dováženy ze sousedních zemí, a proto se na ně nevztahují požadavky stanovené právními předpisy Unie. Pokud by se na takové stavební výrobky měly vztahovat tyto požadavky, bylo by to neúměrně nákladné. Současně se stavební výrobky vyrobené v nejvzdálenějších regionech téměř nedostávají do oběhu v ostatních členských státech. Členské státy by proto měly mít možnost vyjmout z těchto požadavků stavební výrobky uváděné na trh nebo přímo instalované v nejvzdálenějších regionech Evropské unie.

(16)Skutečnost, že použité stavební výrobky by v zásadě neměly být podrobeny novému posuzování, by neměla bránit hospodářskému subjektu v tom, aby tyto stavební výrobky nechal posoudit, pokud to pomůže zatraktivnit používání těchto použitých stavebních výrobků tím, že se prokáže, že tyto stavební výrobky mají stále určité charakteristiky nebo že splňují příslušné požadavky na výrobek.

(14)Na stavební výrobky, které již byly posouzeny a jsou znovu použity, by se neměla vztahovat pravidla platná pro nové stavební výrobky. Na použité stavební výrobky, které doposud nebyly uvedeny na trh Unie, by se však měla vztahovat stejná pravidla jako na nové stavební výrobky vzhledem k tomu, že tyto výrobky nebyly nikdy posuzovány.

(13)Soulad stavebních výrobků s právními předpisy Unie často závisí na souladu jejich klíčových částí s těmito předpisy. Protože jsou však klíčové části často zabudovány do různých stavebních výrobků, je ochrany bezpečnosti a životního prostředí, včetně klimatu, dosaženo lépe, pokud jsou tyto klíčové části posuzovány na předcházejícím trhu, tj. pokud budou vlastnosti a shoda klíčových částí posuzovány předem a nezávisle na posuzování konečného stavebního výrobku, do nějž jsou zabudovány. Stejně tak je dozor nad trhem účinnější, když lze identifikovat nevyhovující klíčové části a zaměřit se na ně. Proto je nezbytné stanovit pravidla použitelná na klíčové části stavebních výrobků.

(12)Vytvoření unijního trhu s malými montovanými rodinnými domy má potenciál snížit cenu bydlení a může mít pozitivní sociální a ekonomické dopady. Prioritou zůstává spravedlnost vůči spotřebitelům, konkrétně například zajištění cenové dostupnosti bydlení v kontextu ekologické transformace, v souladu s návrhem doporučení Rady ohledně zajištění spravedlivé transformace na klimatickou neutralitu, zejména s doporučeními 7 písm. a) až c). Je proto nezbytné stanovit harmonizovaná pravidla pro tyto malé domy. I malé domy jsou však stavbami, za které jsou zodpovědné členské státy. Jelikož by nemuselo být možné do budoucích harmonizovaných technických specifikací kumulativně začlenit všechny vnitrostátní požadavky na malé montované rodinné domy, měly by mít členské státy právo neuplatňovat pravidla, která se mají vztahovat na tyto montované rodinné domy.

(51)Aby výrobci lépe plnili povinnosti podle tohoto nařízení a přispěli k řešení zjištěných nedostatků a zlepšení dozoru nad trhem, měli by být poskytovatelé služeb, on-line tržiště a zprostředkovatelé zmocněni a povinni ověřovat určité snadno ověřitelné vlastnosti výrobků a jejich výrobce, jako je určení typu výrobku a vypracování komplexní technické dokumentace, a měli by aktivně přispívat k tomu, aby se k uživatelům dostávaly pouze výrobky, které jsou v souladu s předpisy.

(50)Na hospodářský subjekt, který upraví výrobek tak, že by to mohlo ovlivnit jeho vlastnosti nebo bezpečnost, by se měly vztahovat povinnosti výrobců, aby bylo zajištěno ověření, zda jsou vlastnosti nebo bezpečnost výrobku stále stejné. Tato povinnost by však neměla být uložena hospodářskému subjektu, který výrobky přebaluje za účelem jejich dodání v jiném členském státě, neboť jinak by byl ztížen sekundární obchod, a tedy i volný oběh výrobků, a přebalení by v zásadě nemělo mít vliv na vlastnosti ani bezpečnost stavebního výrobku. S cílem zachovat vlastnosti a bezpečnost výrobků by měl hospodářský subjekt, který přebalení provádí, i nadále odpovídat za správné provedení těchto operací, aby bylo zajištěno, že výrobek nebude poškozen a že uživatelé budou stále správně informováni v jazyce stanoveném členským státem, v němž jsou výrobky dodávány na trh.

(48)Některé povinnosti výrobce, jako je posuzování environmentální udržitelnosti nebo upřednostňování recyklovatelných materiálů, lze v případě použitých, repasovaných nebo přebytečných výrobků splnit jen stěží. Hospodářské subjekty, které umožňují opětovné použití nebo provádějí repasování, by proto měly být z těchto povinností vyňaty, a to tím spíše, že opětovné použití a repasování je prospěšné pro životní prostředí.

(47)Aby se uživatelé stavebních výrobků mohli informovaně rozhodnout, měli by být dostatečně informováni o environmentálních vlastnostech výrobků, o jejich shodě s environmentálními požadavky a o míře plnění environmentálních závazků výrobce v tomto ohledu. Komise je proto zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci za účelem stanovení zvláštních požadavků na označování, které by mohly zahrnovat snadno srozumitelné semaforové označení.

(44) S ohledem na posílení oběhového hospodářství stavebních výrobků by výrobci měli v souladu s cíli akčního plánu pro oběhové hospodářství upřednostňovat opětovné použití, repasování a recyklaci svých výrobků. Opětovné použití, repasování a recyklace (a příprava na ně) vyžaduje určitou konstrukci, a to usnadněním oddělení součástí a materiálů v pozdější fázi recyklace a zamezením smíšených, směsných nebo složitých materiálů. Vzhledem k tomu, že běžné návody k použití se nemusí nutně dostat k hospodářským subjektům odpovědným za (přípravu na) opětovné použití, repasování a recyklaci, měly by být potřebné informace v tomto ohledu kromě návodů k použití k dispozici v databázích nebo systémech výrobků a na internetových stránkách výrobce.

(42)Aby se optimalizovalo plnění cílů Zelené dohody pro Evropu a akčního plánu pro oběhové hospodářství, měli by být výrobci povinni dosáhnout přiměřené úrovně environmentální udržitelnosti, a to jak u svých výrobků, tak u jejich výroby. Tato povinnost vyžaduje kompromisní rozhodnutí mezi různými environmentálními aspekty a mezi environmentálními a bezpečnostními aspekty, přičemž environmentální i bezpečnostní aspekty se mohou týkat výrobku jako takového nebo stavby. Aby výrobci měli jistotu, jak tato kompromisní rozhodnutí činit, mělo by toto nařízení stanovit jasná pravidla pro kompromisy.

(40)Aby byla zajištěna transparentnost pro uživatele stavebních výrobků a aby se zabránilo jejich nevhodnému použití, měl by výrobce stavební výrobky a jejich určené použití přesně označit. Ze stejného důvodu by měl výrobce jasně uvést, zda jsou stavební výrobky určeny pouze pro profesionální použití, nebo i pro použití spotřebiteli. Aby bylo možné stavební výrobky zpětně dohledat, měli by být výrobci uvedeni na výrobku, a pokud to není možné, např. z důvodu velikosti nebo povrchu výrobku, na jeho obalu, a pokud ani to není možné, v průvodním dokladu.

(34)Aby výrobci mohli prokázat, že stavební výrobky, na které se vztahuje volný pohyb zboží, splňují příslušné požadavky Unie, je nutné vyžadovat prohlášení o shodě doplňující prohlášení o vlastnostech, čímž se regulační systém pro stavební výrobky rovněž přiblíží nařízení (ES) č. 765/2008. Aby se však minimalizovala případná administrativní zátěž, měla by být prohlášení o shodě a prohlášení o vlastnostech spojena a poskytována elektronickými prostředky. Administrativní zátěž pro malé a střední podniky by měla být dále minimalizována prostřednictvím cílených zjednodušujících ustanovení, včetně ustanovení o používání vhodné technické dokumentace nahrazující zkoušky typu, umožnění mikropodnikům používat mírnější systém ověřování a snížení požadavků na nesériové výrobky zhotovené na zakázku a instalované v rámci jedné určené stavby. Členské státy by rovněž měly mít možnost osvobodit mikropodniky, které neobchodují přeshraničně, od povinnosti vypracovat prohlášení o vlastnostech.

(33)Aby se snížila zátěž hospodářských subjektů, a zejména výrobců, měly by hospodářské subjekty vydávající prohlášení o vlastnostech a prohlášení o shodě poskytovat tato prohlášení elektronickými prostředky, měly by být oprávněny poskytovat tato prohlášení prostřednictvím trvalého odkazu na dokument, který nelze měnit, nebo do těchto prohlášení zahrnout trvalé odkazy na dokumenty, které nelze měnit.

(32)Aby bylo možné opětovné použití a repasování stavebních výrobků a využití přebytečných stavebních výrobků ve velkém měřítku, měl by být pro tyto stavební výrobky stanoven zjednodušený postup pro vypracování prohlášení o vlastnostech. V případě přebytečných stavebních výrobků, u nichž je vyloučena změna užíváním, by se měl zjednodušený postup omezit na případy, kdy původní výrobce odmítne převzít odpovědnost za přebytečný stavební výrobek, neboť je vždy vhodnější, aby za stavební výrobky, které nebyly změněny, nesl odpovědnost původní příslušný výrobce.

(52)Aby se zabránilo tomu, že bude využíván 3D tisk k obcházení povinností podle tohoto nařízení, měli by mít poskytovatelé služeb 3D tisku určité informační povinnosti.

(53)Bezpečné používání použitých a repasovaných výrobků často závisí na přesných informacích o jejich prvním použití. Hospodářský subjekt provádějící odinstalování použitých výrobků za účelem jejich opětovného použití nebo repasování by proto měl pořizovat protokoly o místě, podmínkách a předpokládané délce používání odinstalovaného výrobku.

(54)Vlastnosti a bezpečnost výrobků závisí také na použitých součástech a na službách, které poskytují subjekty provádějící kalibraci nebo jiní poskytovatelé služeb při jejich konstrukci a výrobě. Z těchto důvodů by měly být stanoveny určité povinnosti pro dodavatele součástí a poskytovatele služeb podílející se na výrobě výrobků. Pokud by nedodržení předpisů nebo riziko mohly být způsobeny dodanou součástí nebo službou určitého hospodářského subjektu, měl by o tom dodavatel nebo poskytovatel služeb informovat své ostatní zákazníky, kteří obdrželi stejnou součást nebo službu, aby bylo možné nedodržení předpisů a rizika účinně řešit i u dalších výrobků.

(55)Některé předměty používané ve stavebnictví mají více možných účelů použití. Jejich výrobci by měli mít možnost rozhodnout, zda jsou tyto předměty určeny pro stavbu, či nikoliv, a to i proto, aby nemuseli procházet posouzením vlastností a shody tam, kde to není nutné. Pokud se však rozhodnou, že určitý předmět není určen pro stavbu, ačkoli by pro ni mohl být použit („pseudovýrobek“), měli by výrobci a další hospodářské subjekty zajistit, aby se ve stavebnictví nepoužíval. V opačném případě by se některé předměty dostaly do stavby, a přitom by nesplňovaly požadavky tohoto nařízení.

(56)Pokud však výrobci předmětů, které mohou být ze své podstaty použity ve stavebnictví i pro jiné účely („výrobky dvojího užití“), výslovně nevyloučí použití ve stavebnictví, měli by ze stejného důvodu splnit povinnosti podle tohoto nařízení pro všechny předměty příslušného typu.

(57)Aby se vyjasnila použitelnost tohoto nařízení na prodej on-line a jinými prostředky na dálku, mělo by být definováno, za jakých podmínek se určitý výrobek považuje za výrobek nabízený zákazníkům v Unii. Vzhledem k tomu, že u on-line obchodování je vyšší pravděpodobnost nedodržování předpisů, měly by členské státy vyvinout zvláštní úsilí a určit jeden centralizovaný orgán dozoru nad trhem pro odhalování nabídek dálkového prodeje zaměřených na zákazníky na jejich území, aby odpovědné orgány dozoru nad trhem mohly přijmout vhodná opatření. Jelikož odhalování takových nabídek vyžaduje znalosti odborníků na průzkum nebo specializovaný software využívající umělou inteligenci, měl by být úkol odhalování centralizován a svěřen jednomu orgánu dozoru nad trhem.

(58)Rychle se vyvíjejí digitální technologie, které představují významný potenciál pro snížení administrativní zátěže a nákladů pro hospodářské subjekty a orgány veřejné správy a zároveň podporují inovativní a nové obchodní příležitosti a modely. Zavádění digitálních technologií rovněž významně přispěje k dosažení cílů renovační vlny, včetně energetické účinnosti, hodnocení životního cyklu a monitorování fondu budov. Komise by proto měla být zmocněna k využití dalších příležitostí digitalizace prostřednictvím prováděcích aktů.

(59)Vzhledem k tomu, že harmonizované normy vypracované pro stavební výrobky (dále jen „normy pro stavební výrobky“) jsou většinou závazné, měly by být tyto normy v zájmu právní jistoty v souladu nejen s příslušnými požadavky na normalizaci a s tímto nařízením, ale také s obecnými zásadami práva Unie.

(60)Aby se zajistilo včasné citování odkazů na normy pro stavební výrobky v Úředním věstníku Evropské unie, měla by být Evropská komise zmocněna omezit rozsah nebo změnit vadné normy pro účely právních účinků podle tohoto nařízení prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci namísto odmítnutí citovat odkazy na ně v Úředním věstníku.

(61)Pro zajištění soudržnosti systému by mělo toto nařízení vycházet z horizontálního právního rámce pro normalizaci. Proto by se nařízení (EU) č. 1025/2012 mělo v co největší míře vztahovat i na normy, které se podle tohoto nařízení stanou závaznými. Nařízení (EU) č. 1025/2012 má tedy mimo jiné stanovit postup pro námitky proti harmonizovaným normám pro stavební výrobky, pokud tyto normy zcela nesplňují požadavky stanovené v příslušné žádosti o normalizaci nebo jiné požadavky tohoto nařízení.

(62)Vzhledem k tomu, že se nejedná o akty s obecnou platností, ale o první krok dvoustupňového správního řízení vedoucího k označení CE, neměly by být evropské dokumenty pro posuzování považovány za harmonizované technické specifikace. Na evropské dokumenty pro posuzování se však mohou a měly by se vztahovat základní zásady vypracování harmonizovaných norem, jako je transparentnost pro soutěžitele. Kromě toho by se na evropské dokumenty pro posuzování mělo odkazovat při posuzování vlastností a shody stejně jako na harmonizované normy. Aby se tedy předešlo zdlouhavému opakování ustanovení, měla by se hlavní pravidla týkající se harmonizovaných norem vztahovat i na evropské dokumenty pro posuzování. V zájmu transparentnosti pro soutěžitele by měly být evropské dokumenty pro posuzování veřejně přístupné a odkazy na všechny evropské dokumenty pro posuzování by měly být vydány v Úředním věstníku.

(63)V současné době hrozí, že jejich vydávání zpomalí rostoucí počet těžko rozlišitelných evropských dokumentů pro posuzování, které mají často jen malou přidanou hodnotu ve srovnání s jinými nebo stávajícími harmonizovanými normami. Aby bylo možné toto riziko řešit nákladově efektivním způsobem, měly by být stanoveny nebo konkretizovány určité zásady pro vypracování a přijímání evropských dokumentů pro posuzování. Kromě toho by měla být posílena kontrola ze strany Komise.

(64)Požadavky vztahující se na orgány, které provádějí určení subjektů pro technické posuzování, by neměly zaostávat za požadavky vztahujícími se na oznamující orgány vzhledem k podobnosti jejich příslušných rolí. Ze stejného důvodu by měly mít subjekty pro technické posuzování stejnou míru nezávislosti a kontroly rozhodování jako oznámené subjekty.

(65)Aby bylo možné reagovat na pozoruhodné procento oznámení, která vycházela z neúplných nebo chybných posouzení, zejména v případech, kdy byly oznámeny právní subjekty bez vlastní interní technické způsobilosti, je nutné posílit zdrojovou kapacitu oznamujících orgánů, a to stanovením minimálních požadavků; zpřesnit požadavky na oznámené subjekty, zejména pokud jde o jejich nezávislost, pověření jiných právních subjektů a vlastní způsobilost k výkonu; vyžadovat odpovídající kvalifikované personální obsazení oznámených subjektů a ověřovat přiměřenost personálního obsazení, k čemuž se jako nejúčinnější ukázal nástroj struktura kvalifikace; zajistit, aby měl oznámený subjekt skutečně kontrolu nad personálním obsazením, přidělováním externích odborníků, postupy, kritérii a rozhodováním, a nebyl subdodavatelem, dceřinou společností nebo jinou společností patřící do stejné skupiny společností, a ověřovat to, a rozšířit dokumentaci, kterou mají subjekty předkládat při žádosti o určení oznámeným subjektem, aby oznamující orgány měly hlubší a srovnatelně spravedlivější základ pro rozhodování.

(66)Aby se zabránilo běžnému nedostatku v praxi akreditačních orgánů, je třeba zajistit, aby akreditační orgány vycházely při akreditaci z tohoto nařízení, a nikoli z často odchylných norem. Rovněž je důležité zajistit, aby akreditační orgány posuzovaly schopnost žádajícího subjektu, a nikoli skupiny společností, neboť je to právě žádající subjekt, který musí mít kontrolu nad budoucí certifikací.

(67)Pro dosažení rovných podmínek a v zájmu zabránění právní nejistotě by měly být povinnosti oznámených subjektů definovány jasněji a stanoveny jednoznačněji, a to jak u jejich činností posuzování a ověřování, tak u souvisejících aspektů.

(68)Aby se předešlo propojení mezi zaměstnanci oznámených subjektů a výrobci, měly by oznámené subjekty zajistit střídání pracovníků provádějících různé úkoly posuzování shody.

(69)Orgány členských států mohou mít otázky, na které může odpovědět pouze určitý oznámený subjekt. Oznámené subjekty by proto měly odpovídat i na otázky, které mohou mít orgány ostatních členských států.

(70)S cílem umožnit všem orgánům snadnější identifikaci nesouladu oznámených subjektů, výrobců a výrobků a zajistit rovné podmínky by oznámené subjekty měly být oprávněny, a pokud lze nesoulad jasně prokázat, dokonce povinny aktivně předávat informace o nesouladu příslušným orgánům dozoru nad trhem nebo oznamujícím orgánům. Oznámené subjekty by však neměly překračovat informační povinnost tím, že budou zkoumat jiné hospodářské subjekty než své vlastní zákazníky nebo podobné subjekty.

(71)S ohledem na vytvoření rovných podmínek pro oznámené subjekty a výrobce by měla být posílena koordinace mezi oznámenými subjekty. Vzhledem k tomu, že pouze polovina současných oznámených subjektů se z vlastní iniciativy účastní činnosti již existující koordinační skupiny oznámených subjektů, měla by se účast v této skupině stát povinnou.