Zpráva Komise rozpočtovému orgánu o zárukách krytých souhrnným rozpočtem - Stav ke dni 30. června 2009 SEK(2010)479 /* KOM/2010/0188 konecném znení */





043 [pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 30.4.2010 KOM(2010)188 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE rozpočtovému orgánu o zárukách krytých souhrnným rozpočtemStav ke dni 30. června 2009 SEK(2010)479 OBSAH 1. Úvod a druhy krytých operací 3 2. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 31. prosince 2008 4 2.1. Podpora platební bilance určená členským státům mimo eurozónu 4 2.2. Makrofinanční pomoc 4 2.3. Rozpočtová záruka EU pro vnější financování ze strany EIB 4 3. Informace o rizicích krytých rozpočtem 4 3.1. Definice rizika 4 3.2. Rizika související s členskými státy 6 3.3. Rizika související se třetími zeměmi 7 3.4. Globální riziko kryté rozpočtem 8 3.5. Vývoj rizika 8 4. Prodlení, aktivace rozpočtových záruk a nedoplatky 10 4.1. Platby z peněžních zdrojů 10 4.2. Platby z rozpočtu 10 4.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy 10 5. Záruční fond pro vnější vztahy 10 5.1. Zpětné získávání prostředků 10 5.2. Aktiva 11 5.3. Cílová částka 11 6. Hodnocení rizik: hospodářská a finanční situace třetích zemí s největší expozicí 11 6.1. Cíle 11 6.2. Metody posouzení rizik 11 1. Úvod a druhy krytých operací Tato zpráva je předkládána v souladu s článkem 130 finančního nařízení, který ukládá, aby Komise podávala Evropskému parlamentu a Radě dvakrát ročně zprávu o rozpočtových zárukách a jim odpovídajících rizicích [1]. Je doplněna pracovním dokumentem útvarů Komise včetně podrobných tabulek a vysvětlujících poznámek (dále jen „PDÚK“)[2]. Rizika krytá rozpočtem Evropské unie (dále jen „rozpočet“) jsou odvozena od různých úvěrových a záručních operací, které je možné rozdělit do dvou kategorií: - úvěry, které Evropská unie poskytuje s makroekonomickými cíli, tzn. úvěry pro makrofinanční pomoc[3] (dále jen „MFA“) třetím zemím a ve spojení s brettonwoodskými institucemi úvěry na podporu platební bilance (dále jen „PB“) členským státům, které nejsou členy eurozóny a které se potýkají s obtížemi v oblasti platební bilance; a - úvěry s mikroekonomickými cíli, tj. úvěry Euratomu a zejména financování operací v nečlenských státech ze strany Evropské investiční banky (EIB) („vnější financování ze strany Evropské investiční banky“)[4]. Posledně uvedené jsou kryty zárukami EU[5]. Vnější financování ze strany EIB, úvěry Euratomu a MFA byly od roku 1994 kryty Záručním fondem pro vnější vztahy (dále jen „fond“)[6], zatímco úvěry na podporu PB jsou kryty přímo rozpočtem. Fond pokrývá prodlení se splácením úvěrů a úvěrových záruk poskytnutých nečlenským státům nebo na projekty v nečlenských státech a byl zřízen za účelem: poskytování „likvidní rezervy“ s cílem zabránit požadavkům na rozpočet pokaždé, když dojde k prodlení či pozdní platbě u zaručeného úvěru, a vytvoření nástroje rozpočtové kázně tím, že se stanoví finanční rámec pro rozvoj politiky EU v oblasti záruk za úvěry Komise a EIB nečlenským státům[7]. - V návaznosti na změny[8] nařízení o záručním fondu v roce 2004 se krytí fondu již nevztahuje na třetí zemi, která se stane členským státem; riziko je přesunuto z fondu a stává se rizikem přímo neseným rozpočtem. Fond je dotován z rozpočtu a musí být udržován v určité procentní výši nesplacených částek úvěrů a úvěrových záruk krytých tímto fondem. Tato procentní výše, takzvaná cílová sazba, v současné době činí 9 %. Pokud nejsou ve fondu dostatečné zdroje, budou použity prostředky z rozpočtu. V roce 2007 byl změnou[9] nařízení Rady zřízen nový dotační mechanismus. Funguje prostřednictvím ročních převodů z rozpočtu a zahrnuje vyrovnávací mechanismus k omezení dopadu požadavků na fond (viz oddíl 5.3 níže). Fungování fondu včetně cílové sazby v současnosti posuzuje externí hodnocení v rámci hodnocení v polovině období. 2. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 31. prosince 2008 2.1. Podpora platební bilance určená členským státům mimo eurozónu Z kvantitativního hlediska byla nejvýznamnějším vývojem v první polovině roku 2009 dvě vyplacení úvěrů v souvislosti s podporou platební bilance určené členským státům mimo eurozónu v reakci na finanční krizi. V únoru 2009 byla z úvěru na podporu platební bilance poskytnutého Lotyšsku vyplacena první tranše ve výši 1 miliardy EUR. V březnu 2009 byla z úvěru na podporu platební bilance poskytnutého Maďarsku vyplacena druhá tranše ve výši 2 miliard EUR (viz oddíl 3.5). Tyto úvěry byly refinancovány způsobem „back-to-back“ prostřednictvím emise referenčních dluhopisů ES a nejsou kryty fondem. 2.2. Makrofinanční pomoc V první polovině roku 2009 proběhla první výplata 25 milionů EUR z 50milionové půjčky MFA určené Libanonu. Půjčka byla refinancována způsobem „back-to-back“ prostřednictvím výpůjční operace soukromého umisťování (s jedinou protistranou). 2.3. Rozpočtová záruka EU pro vnější financování ze strany EIB Pokud jde o finanční operace EIB, podepsala EIB do 30. června 2009 v rámci rozhodnutí o vnějším mandátu celkovou výši 8 611 milionů EUR. Co se týká objemu vyplácení, byla v první polovině roku 2009 podepsána celková výše 2 576 milionů EUR, z čehož bylo do 30. června 2009 vyplaceno 260 milionů EUR. 3. Informace o rizicích krytých rozpočtem 3.1. Definice rizika Riziko, které rozpočet nese, je odvozeno z nesplacené částky jistiny a úroku ze zajištěných operací. Fond pokryje prodlení u transakcí v případě, že souvisejí se třetími zeměmi (61 % celkové zajištěné nesplacené částky ke dni 30. června 2009). V případě, že budou zahrnovat účast členských států, jsou operace kryté přímo rozpočtem (na úvěry na podporu platební bilance a na úvěry na projekty nebo ve prospěch projektů v členských státech připadá zbývajících 39 % celkové zaručené nesplacené částky). Velký podíl zaručených úvěrů souvisejících s členskými státy je výsledkem nedávných kol rozšíření[10] a aktivace systému střednědobé finanční pomoci EU členským státům, které ještě nepřijaly euro (systém platební bilance). Pro účely této zprávy se pro ocenění rizik, která nese rozpočet (přímo nebo nepřímo prostřednictvím fondu), používají dvě metody: - Metoda výpočtu celkové částky nesplacené jistiny z dotčených operací k danému datu včetně naběhlého úroku. Tato metodika umožňuje určit celkovou úroveň rizika, které rozpočet k danému datu kryje pro všechny budoucí platební závazky bez ohledu na to, kdy v budoucnu budou tyto platby splatné a zda jsou kryty fondem či nikoli. - Rozpočtový přístup definovaný jako „roční riziko, které nese rozpočet“, vychází z výpočtu maximální částky, kterou by EU musela v rozpočtovém roce zaplatit za předpokladu, že by u veškerých zaručených úvěrů došlo k prodlení[11]. Tabulka č. 1: Celkové nesplacené částky kryté ke dni 30. června 2009 (v milionech EUR) | Nesplacená jistina | Naběhlý úrok | Celkem | % | Členské státy* | MFA | 115 | 1 | 116 | <1 % | Euratom | 431 | 3 | 434 | 2 % | PB | 5 000 | 64 | 5 064 | 21 % | EIB | 3 659 | 33 | 3 692 | 16 % | Mezisoučet za členské státy | 9 205 | 101 | 9 306 | 39 % | Třetí země** | MFA | 536 | 4 | 540 | 2 % | Euratom | 50 | 0 | 50 | <1 % | EIB | 13 659 | 122 | 13 781 | 58 % | Mezisoučet za třetí země | 14 245 | 126 | 14 371 | 61 % | Celkem | 23 450 | 227 | 23 677 | 100 % | * Toto riziko je přímo kryto rozpočtem. ** Toto riziko je kryto fondem. | Pod robnější informace o těchto nesplacených částkách, zejména z hlediska stropu, vyplacených částek nebo míry zajištění, jsou uvedeny v tabulkách A1, A2, A3 a A4 PDÚK. Celková částka nesplacené jistiny a úroku krytá rozpočtem se zvýšila o 2 950 milionů EUR na 23 677 milionů EUR v porovnání se stavem ke dni 31. prosince 2008. 3.2. Rizika související s členskými státy Současná rizika spojená s členskými státy vyplývají z úvěrů poskytnutých před přistoupením a z aktivace systému PB. V druhém pololetí roku 2009 ponese rozpočet maximální riziko související se členskými státy ve výši 482,7 milionu EUR (to představuje částky splatné během tohoto období a předpokládá, že úvěry, u nichž došlo k prodlení, nejsou splatné v předstihu). Tabulka 2 ukazuje, že Rumunsko a Maďarsko zaujímají mezi členskými státy z hlediska své nesplacené částky první a druhé místo. Tabulka č. 2: Pořadí členských států podle expozice s ohledem na nejvyšší riziko, které nese rozpočet v 2. pololetí roku 2009 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko (mil. EUR, zaokrouhleno) | % celkového maximálního rizika | 1 | Rumunsko | 152,4 | 31,6 % | 2 | Maďarsko | 122,5 | 25,4 % | 3 | Bulharsko | 68,3 | 14,1 % | 4 | Česká republika | 42,3 | 8,8 % | 5 | Polsko | 41,7 | 8,7 % | 6 | Slovensko | 30,5 | 6,3 % | 7 | Slovinsko | 12,4 | 2,6 % | 8 | Kypr | 4,8 | 1,0 % | 9 | Lotyšsko | 3,6 | 0,7 % | 10 | Litva | 3,2 | 0,6 % | 11 | Estonsko | 0,5 | 0,1 % | 12 | Malta | 0,3 | 0,0 % | Celkem | 482,7 | 100,0 % | Riziko členských států se týká úvěrů EIB, MFA a Euratomu poskytnutých před posledními dvěma rozšířeními a úvěrů poskytnutých v rámci systému platební bilance. 3.3. Rizika související se třetími zeměmi V druhém pololetí roku 2009 ponese fond maximální riziko související se třetími zeměmi ve výši 594 milionů EUR (to představuje částky splatné během tohoto období a předpokládá, že úvěry, u nichž došlo k prodlení, nejsou splatné v předstihu). Níže je uvedeno prvních deset zemí podle celkové výše nesplacených částek. Připadá na ně 76,1 % rizika, které fond nese v druhém pololetí roku 2009. Hospodářská situace těchto zemí je analyzována a komentována v PDÚK. Tabulka č. 3: Pořadí 10 nejdůležitějších třetích zemí podle expozice s ohledem na nejvyšší riziko, které fond nese v 2. pololetí roku 2009 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko (mil. EUR, zaokrouhleno) | % celkového maximálního rizika | 1 | Turecko | 156,5 | 20,0 % | 2 | Egypt | 92,7 | 11,9 % | 3 | Maroko | 70,5 | 9,0 % | 4 | Tunisko | 69,0 | 8,8 % | 5 | Libanon | 58,1 | 7,4 % | 6 | Jižní Afrika | 43,9 | 5,6 % | 7 | Srbsko | 34,2 | 4,4 % | 8 | Gruzie | 24,2 | 3,1 % | 9 | Jordánsko | 22,9 | 2,9 % | 10 | Mexiko | 22,0 | 2,8 % | 10 zemí celkem | 594,0 | 76,1 % | Fond kryje zaručené úvěry 45 zemí se splatností do roku 2038. Podrobné údaje podle jednotlivých zemí jsou uvedeny v tabulce A2 PDÚK. 3.4. Globální riziko kryté rozpočtem Rozpočet bude v druhém pololetí roku 2009 krýt celkem částku 1 263 milionů EUR, která představuje částky splatné během tohoto období, z nichž 38 % připadá na členské státy (viz tabulka A2 v PDÚK). 3.5. Vývoj rizika - Systém platební bilance Intenzita mezinárodní krize dopadla na některé členské státy, které dosud nepřijaly euro. Aktivace střednědobé finanční pomoci EU (systém platební bilance (PB)) v prosinci 2008 dala některým z nich příležitost obnovit důvěru investorů použitím finanční pomoci EU. Zvýšený počet způsobilých členských států v návaznosti na nedávné rozšíření si v reakci na potenciální potřeby v prosinci 2008[12] vyžádal rozšíření systému PB z 12 miliard EUR na 25 miliard EUR. O dalším zvýšení celkového stropu systému PB na 50 miliard EUR bylo rozhodnuto v květnu 2009[13], aby EU byla nadále schopna rychle reagovat na potenciální další požadavky na pomoc PB. Celkové riziko ve vztahu k členským státům tak v prvním pololetí roku 2009 dále rostlo v návaznosti na výplatu tranší v rámci systému PB v celkové částce 3 miliard EUR. Plánuje se, že další tranše v celkové výši 4,2 miliardy EUR budou vyplaceny během druhého pololetí. Začátkem roku 2009[14] byl Lotyšsku poskytnut úvěr ve výši až 3,1 miliardy EUR. První tranše ve výši 1 miliardy EUR byla vyplacena dne 25. února 2009. Další tranše ve výši 1,2 miliardy EUR byla vyplacena dne 27. července 2009. Dne 26. března 2009 byla Maďarsku v rámci úvěru na podporu platební bilance poskytnutého v roce 2008 vyplacena druhá tranše ve výši 2 miliard EUR. Další tranše ve výši 1,5 miliardy EUR byla vyplacena dne 6. července 2009. Dne 6. května 2009 byl Rumunsku poskytnut úvěr ve výši až 5 miliard EUR. Úvěr bude vyplacen v několika tranších v letech 2009 a 2010. První tranše ve výši 1,5 miliardy EUR byly vyplacena dne 27. července 2009. - Úvěry pro makrofinanční pomoc O úvěrech MFA třetím zemím rozhodovala Rada[15] samostatně, od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pak Rada a Parlament. Finanční podpora poskytnutá podle rozhodnutí Rady 2007/860/ES ze dne 10. prosince 2007 o poskytnutí makrofinanční pomoci Společenství Libanonu se skládá z 50 milionů EUR ve formě půjčky a až 30 milionů EUR ve formě grantu. Výplata první tranše půjčky (25 milionů EUR) proběhla počátkem června 2009 a uvolnění druhé tranše se plánuje počátkem roku 2010. - Úvěry Euratomu Úvěry Euratomu členským státům nebo určitým způsobilým nečlenským zemím (Ruská federace, Arménie, Ukrajina) mají strop ve výši 4 miliard EUR, z něhož bylo zhruba 85 % již využito. Zbývající rozpětí činí zhruba 600 milionů EUR. V rámci systému úvěrů Euratomu nebyly v první polovině roku 2009 vyplaceny žádné částky. Výplata třetí (a poslední) tranše v rámci úvěrové smlouvy pro projekt K2R4 (10,3 milionu USD) na Ukrajině proběhla dne 12. října 2009. - Úvěry EIB Předchozí obecný mandát pro EIB uplynul dne 31. července 2007. K tomuto dni byly podepsány smlouvy odpovídající celkem 98 % celkového stropu v rámci tohoto mandátu (20 060 milionů EUR – viz tabulka A5 PDÚK). Ke dni 30. června 2009 zbývalo v rámci tohoto mandátu vyplatit celkovou částku 4 794 milionů EUR, kterou však lze vyplatit se zárukou EU do 10 let od ukončení mandátu, kdy záruka EU pro veškeré nevyplacené částky vyprší. Největší budoucí rizikový faktor pro rozpočet je záruka EU poskytnutá EIB podle rozhodnutí o vnějším mandátu. U vnějšího mandátu v současnosti probíhá přezkum v polovině období a rozhodnutí pokrývající zbytek současného finančního rámce na období 2007–2013 a nahrazující současné rozhodnutí musí být Radou a Parlamentem přijato před 31. říjnem 2011. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení všech uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek, s maximálním stropem ve výši 27 800 milionů EUR[16]. Ke dni 30. června 2009 byla v rámci tohoto mandátu podepsána celková částka ve výši 8 611 milionů EUR, z čehož zůstávalo k uvedenému dni 7 449 milionů EUR stále ještě nevyplaceno (viz tabulka A6 PDÚK). 4. Prodlení, aktivace rozpočtových záruk a nedoplatky 4.1. Platby z peněžních zdrojů Pokud je dlužník ve zpoždění s platbami EU, čerpá Komise ze svých peněžních prostředků, aby zabránila zpožděním a souvisejícím nákladům při svých výpůjčních operacích[17]. 4.2. Platby z rozpočtu Z článku rozpočtu 01 04 01 „Záruky Evropského společenství za úvěrové operace“ nebyly požadovány žádné prostředky, protože v první polovině roku 2009 nebylo zaznamenáno žádné prodlení. 4.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy Pokud je příjemce úvěru poskytnutého nebo zaručeného třetí zemi ze strany EU ve zpoždění se splácením, je možné vyzvat fond k pokrytí prodlení, a to do tří měsíců ode dne splatnosti této platby[18]. Během první poloviny roku 2009 nebyla fondu adresována žádná výzva. 5. Záruční fond pro vnější vztahy 5.1. Zpětné získávání prostředků Ke dni 30. června 2009 neevidoval fond žádné nedoplatky, u nichž by měl provádět zpětné získávání. 5.2. Aktiva Ke dni 30. června 2009 činila čistá aktiva[19] fondu 1 205 807 618 EUR. 5.3. Cílová částka Fond musí dosáhnout přiměřené úrovně (cílové částky) stanovené na 9 % celkových nesplacených kapitálových závazků vyplývajících z každé operace plus naběhlé úroky. Poměr mezi zdroji fondu (1 205 807 618 EUR) a nesplacenými kapitálovými závazky[20] (14 375 441 140 EUR) ve smyslu nařízení o fondu se mírně zvýšil z 8,34 % ke dni 31. prosince 2008 na 8,39 % ke dni 30. června 2009. Na konci roku 2008 byly zdroje fondu nižší než cílová částka. Podle nových pravidel dotování, která přijala Rada v roce 2007[21], byla do předběžného návrhu rozpočtu na rok 2010 vložena dotace ve výši 93 810 000 milionů EUR. Tato částka byla z rozpočtu do fondu vyplacena dne 10. února 2010. 6. HODNOCENÍ RIZIK: HOSPODÁřSKÁ A FINANčNÍ SITUACE TřETÍCH ZEMÍ S NEJVěTšÍ EXPOZICÍ 6.1. Cíle Předcházející oddíly této zprávy podávají informace o kvantitativních aspektech rizika, které nese rozpočet a které se vztahuje k třetím zemím. Měla by však být hodnocena i kvalita rizik, která závisí na druhu operace a situaci dlužníků (viz oddíl 3.3 výše). 6.2. Metody posouzení rizik Posouzení rizik v této zprávě vychází z informací o hospodářské a finanční situaci, ratingu a jiných známých skutečnostech týkajících se zemí, které získaly zaručené úvěry. Toto posouzení nezahrnuje odhady předpokládaných ztrát a částek, které budou získány zpět, jež zůstávají značně nejisté. Ukazatele rizik podle zemí zahrnuté do tabulek PDÚK naznačují vývoj rizika souvisejícího s prodlením. Tato analýza je uvedena v oddílu 2 PDÚK u zemí, které v roce 2009 vykazují nejvyšší úvěrové riziko a expozici s ohledem na rozpočet, a u zemí, které vykazují přímou expozici s ohledem na rozpočet (úvěry MFA a Euratomu). [1] KOM(2009) 398 a SEK(2009) 1063 tvoří předchozí zprávu o zárukách krytých rozpočtem ke dni 31. prosince 2008. [2] SEK(2010) 479. [3] MFA mohou mít i podobu grantů třetím zemím. Pro více informací o MFA viz zpráva Komise KOM(2009) 514 a SEK(2009) 1279. [4] Údaje o mandátech EIB jsou uvedeny v tabulce A1 a odkazy na právní základy v tabulce A4 PDÚK. [5] Nejnověji stanovené na období 1. února 2007 až 31. října 2011 rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 (Úř. věst. L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutí o vnějším mandátu“), kterým se nahrazuje rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006. [6] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění), „nařízení o záručním fondu“ (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10). [7] Souhrnná zpráva o činnosti fondu viz KOM(2006) 695 a doprovodný pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2006) 1460). [8] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2273/2004 (Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 28). [9] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 ze dne 30. ledna 2007 (Úř. věst. L 22, 31.1.2007, s. 1). [10] Podle čl. 1 třetího pododstavce nařízení o fondu přechází riziko vyplývající z úvěrů z fondu na rozpočet, jakmile se země stane členským státem. [11] Pro účely tohoto výpočtu se předpokládá, že úvěry, u nichž došlo k prodlení, nejsou splatné v předstihu, tzn. jsou uvažovány pouze splatné částky (viz rovněž oddíl 1 PDÚK). [12] Nařízení Rady (ES) č. 1360/2008 ze dne 2. prosince 2008, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států. [13] Nařízení Rady (ES) č. 431/2009 ze dne 18. května 2009, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 332/2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států. [14] Rozhodnutí Rady 2009/290/ES ze dne 20. ledna 2009. [15] Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost bude řádným legislativním postupem postup spolurozhodování. [16] Rozdělen na základní strop v pevné maximální výši 25 800 milionů EUR a doplňkový mandát ve výši 2 000 milionů EUR. O aktivaci doplňkového mandátu mohou rozhodnout Rada a Evropský parlament v souvislosti s přezkumem v polovině období. [17] Viz článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství. [18] Více podrobností viz oddíl 1.4.3 PDÚK. [19] Celková aktiva fondu po odečtu nahromaděných závazků (poplatků EIB a poplatků za audit). [20] Včetně naběhlých úroků. [21] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 ze dne 30. ledna 2007 (Úř. věst. L 22, 31.1.2007, s. 1).