EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 13.6.2017 COM(2017) 350 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, EVROPSKÉ RADĚ A RADĚ



Čtvrtá zpráva o pokroku rámce pro partnerství se třetími zeměmi v Evropském programu o migraci







1. Úvod Rámec pro partnerství v Evropském programu pro migraci byl zřízen před rokem jako komplexní přístup EU k řešení problémů s nelegální migrací a jejích prvotních příčin a stal se součástí širší spolupráce s našimi partnery. Po roce své existence je výsledkem rámce pro partnerství lepší koordinace postojů a úsilí EU a členských států ve vztahu k třetím zemím. Spolupráce se dostala do nové fáze. Vloni v červnu bylo určeno pět prioritních zemí, ale zároveň došlo k rozšíření počtu zemí původu a tranzitu v Africe i v Asii. V rámci jednoho roku několik partnerských zemí ve spolupráci s EU přijalo nebo přehodnotilo strategie a legislativu pro řízení migrace. Ve dvanácti partnerských zemích nyní působí evropští styční úředníci pro otázky migrace. Došlo k posílení spolupráce při potírání převaděčství, mimo jiné s podporou Evropské pohraniční a pobřežní stráže a Europolu. Byly podniknuty kroky pro usnadnění navracení prostřednictvím vyjednávání o dohodách o zpětném přebírání osob nebo o jiných formách standardních operačních postupů s několika zeměmi. V rámci iniciativy EU byly vytvořeny nové formáty pro regionální spolupráci mezi zeměmi původu a tranzitu. Za účelem organizování asistovaných dobrovolných návratů a reintegrace v subsaharské Africe je v současné době ustaveno partnerství s Mezinárodní organizací pro migraci a rovněž probíhá užší spolupráce s Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky. Svěřenský fond EU pro Afriku podpořil tyto politické snahy prostřednictvím 118 schválených projektů, na něž bylo celkem vynaloženo téměř 1,9 miliardy EUR. Tím bylo ve většině případů umožněno stavět na společném zájmu a společné zodpovědnosti členských států EU a partnerů při řešení nelegální migrace, přičemž byly často překonány hluboce zakořeněné rozdíly. Vyskytlo se však i několik překážek a v některých případech znovu vyvstal problém dlouhodobého odporu vůči spolupráci. Tato čtvrtá zpráva o pokroku popisuje klíčové události a pokrok dosažený od března 2017. Jsou v ní uvedeny kroky podniknuté s ohledem na trasu přes centrální Středomoří, kde EU v souladu s Maltským prohlášením a se společným sdělením ze dne 25. ledna 2017 výrazně zvýšila své úsilí, zejména co se týče Libye. Po roce provádění rámce pro partnerství zpráva rovněž popisuje získané zkušenosti, zbývající klíčové problémy a také způsoby, jimiž lze dosáhnout všech cílů stanovených rámcem pro partnerství, tak jak jej potvrdila Evropská rada. Graf: Hlavní země původu nelegální migrace z Afriky a Asie (zdroj: Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž) 2. Pokrok a výsledky 2.1 Prioritní země Niger Spolupráce s Nigerem vystihuje, čeho lze prostřednictvím rámce pro partnerství dosáhnout spolu s tranzitní zemí. Vláda Nigeru je od začátku velmi aktivním a konstruktivním partnerem. EU a členské státy úzce koordinovaly svou činnost, přičemž si jasně rozdělily práci a vzájemně se intenzivněji podporovaly, aby pomohly Nigeru splnit jeho cíle. Stěžejními oblastmi společné práce v rámci partnerství byly intenzivnější správa hranic a strategičtější přístup k nelegální migraci včetně tvrdšího boje s převaděči, pomoci migrantům a vytváření alternativních ekonomických příležitostí pro místní komunity na tranzitních trasách. Vláda Nigeru zavedla ucelenou migrační politiku s jasným strategickým rámcem, který umožňuje spolupráci s EU a členskými státy. Provádění krátkodobého akčního plánu za účelem boje proti převaděčským sítím v oblasti Agadez je na dobré cestě a je plně financováno včetně podpory ze strany bilaterálních programů členských států. V oblastech, kde obchodníci s lidmi využívají tytéž trasy pro dopravování svých obětí do Libye, probíhá v kombinaci s tím také boj proti obchodování s lidmi. Vláda také dokončila dlouhodobou národní migrační strategii, která by spolu s jejím akčním plánem měla být schválena v červenci. Tato strategická spolupráce závisí na společné diskuzi o prioritách a operativních opatřeních. Dne 1. června byla na druhém zasedání platformy „Cadre de Concertation“ schválena kombinace kroků za účelem vytvoření pevnějšího základu spolupráce EU a Nigeru, urychlení práce na projektech a zajištění efektivních komunikačních opatření. Od března 2017 funguje společný vyšetřovací tým podporovaný svěřenským fondem EU pro Afriku. Jeho účelem je prosazovat opatření pro boj proti převaděčským sítím. Jeho první činnosti se zaměřily na budování kapacit, zejména na odbornou přípravu v oblasti vyšetřování, a jeho prvním úspěchem bylo rozbití sítě převaděčů migrantů operující v Tchin-Tabaraden. Nigerské orgány rovněž zintenzivnily ochranu hranic a donucovací opatření proti obchodování s lidmi. V roce 2017 dosud proběhlo 18 operací, které vedly k zatčení více než 30 osob, zhruba dvaceti odsouzením a k zabavení vozidel používaných pro převaděčství. Lze jasně doložit, že kontrolní opatření zaznamenala jistý úspěch ve snahách o zabránění převádění migrantů na hlavních migračních trasách. Ze sledování dvou hlavních migračních tras, které vykonává Mezinárodní organizace pro migraci, vyplývá, že od května 2016 dochází ke stálému poklesu počtu migrantů odcházejících z těchto hraničních bodů směrem do Libye. Počet příchozích migrantů v prvních čtyřech měsících roku 2017 (více než 51 000) převyšuje počet odcházejících migrantů (více než 22 000). Zaznamenaný pokles však nemusí znamenat, že došlo ke snížení celkového toku migrantů, kteří se dostanou do Libye, jelikož jsou využívány nové trasy obcházející zesílené hraniční kontroly. Tyto nové trasy jsou obtížnější a riskantnější a vedou k vyšším cenám, jež převaděči za transport požadují, a představují větší riziko pro migranty.

Potřeba důkladnější analýzy alternativních tras vedla v květnu 2017 k vytvoření společné informační platformy, v jejímž čele stojí nigerské úřady a na níž se podílejí Evropská unie, zainteresované členské státy a Mezinárodní organizace pro migraci. Tato platforma bude sloužit k výměně statistických údajů, určování trendů, vývoji analýz rizik a navrhování operativních řešení. První zasedání platformy se konalo 16. května. Tuto činnost bude podporovat styčný úředník Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž, který bude v červenci vyslán do Niamey. Úspěch v boji proti převaděčství a obchodování s lidmi přináší zvýšenou potřebu podpory životaschopných ekonomických alternativ pro obyvatelstvo oblasti Agadez, které vykompenzují ztrátu příjmů z nezákonných činností. Vytvoření místní kanceláře EU v Agadezu přináší rychlejší posouzení potřeb v terénu a zviditelnění činnosti EU. Počet asistovaných dobrovolných návratů z Nigeru začal díky společné podpoře ze strany EU narůstat. K 9. červnu 2017 byla poskytnuta asistence více než 2 640 migrantům (včetně 175 Nigeřanů). Evropská unie bude tuto činnost i nadále podporovat. V dubnu 2017 byla v rámci svěřenského fondu EU uzavřena dohoda o dalším projektu v hodnotě 15 milionů EUR, který je součástí širší regionální iniciativy.

Další kroky: -Podporovat provádění národní migrační strategie. -Zdokonalit sledování migračních toků a pomoci Nigeru adekvátně zareagovat na nové migrační trasy. -Podpořit kapacitu Nigeru pro vyšetřování a stíhání převaděčů migrantů, včetně usnadnění spolupráce s Europolem a Eurojustem. -Nadále podporovat asistované dobrovolné návraty. -Vyslání styčného úředníka Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž do Niamey. -Provádět schválené projekty za účelem řešení ekonomických potřeb komunit, jež přicházejí o příjmy z převaděčství. Nigérie Nigérie je, jakožto jedna z hlavních zemí původu, zásadním státem pro jakékoliv snahy o řízení migračních toků do Evropy. Nigerijská národnost je od roku 2016, kdy bylo zaznamenáno 37 809 neoprávněných vstupů, nejčastější národností příchozích migrantů. V prvních čtyřech měsících roku 2017 už vstoupilo nelegálně do EU 5253 Nigerijců, což je tedy celkově nejpočetnější státní příslušnost migrantů. Nigérie zůstává hlavní zemí mimo EU, z níž pocházejí oběti obchodování s lidmi registrované v EU – jde především o ženy a dívky, které se staly oběťmi obchodu s lidmi za účelem jejich sexuálního vykořisťování. Spolupráce na zpětném přebírání je ve srovnání s ostatními zeměmi tohoto regionu poměrně pozitivní díky různým cestám bilaterální spolupráce s několika členskými státy a s EU. V roce 2016 byla Nigérie hlavní destinací společných návratových operací Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž (14 jich bylo zorganizováno v roce 2016 a zatím 6 v roce 2017). Nigerijští styční úředníci byli vysláni do Itálie, aby tam pomáhali s identifikací nelegálních migrantů. Výsledek této spolupráce je však zatím omezený, přičemž v roce 2016 činila průměrná míra navracení 26,4 %. V jednotlivých členských státech se tato míra značně liší. Nigerijské orgány rovněž ještě musejí vydat cestovní doklady nelegálním migrantům, jejichž nigerijská státní příslušnost byla potvrzena v roce 2016 během identifikační mise do několika členských států. Na druhou stranu Nigérie úzce spolupracuje s Mezinárodní organizací pro migraci za účelem usnadnění asistovaných dobrovolných návratů svých občanů z Nigeru a Libye. V roce 2017 se jich zatím v pořádku vrátilo 1 786. Aby vzájemná spolupráce na navracení spočívala na pevnějších základech a aby byl poskytnut rámec, který bude k dispozici všem členským státům, dohodla se Nigérie s EU na zahájení vyjednávání o dohodě s EU o zpětném přebírání osob. Po prvním kole vyjednávání v říjnu 2016 bylo naplánováno druhé kolo na prosinec téhož roku, ale bylo zrušeno a druhý termín dosud nebyl určen. Spolupráce s Nigérií by měla být zintenzivněna také s ohledem na narůstající aktivitu zločineckých organizací obchodujících s nigerijskými ženami a dívkami za účelem jejich sexuálního zneužívání. Intenzivnější spolupráce by rovněž přinesla posílení další správy hranic a boje proti převaděčství. K březnu 2017 bylo prostřednictvím svěřenského fondu EU zahájeno šest projektů, jež kromě jiného řeší odolnost, navracení, reintegraci a stabilitu v Nigérii. K prvním dosaženým výsledkům patří obnovené infrastruktury dodávky vody pro 5000 lidí a registrace 6000 mladistvých dívek na bezpečných místech v Gombe a Bornu.

EU a členské státy by se měly těmto činnostem nadále věnovat, a posunout tak partnerství s Nigérií na další úroveň. Nigérie je v Africe strategickým partnerem pro investice a bezpečnost i pro migraci a uzavření účinné dohody o zpětném přebírání osob by představovalo jasný projev závazku vůči tomuto širokému a strategickému partnerství. Aby došlo k obnovení daných činností a k posunu ve vyjednávání v širším rámci pro spolupráci ve všech aspektech řízení migrace, bude v červenci do Nigérie vyslána společná mise EU a členských států na vysoké úrovni. Další ministerské rozhovory naplánované na září 2017 představují příležitost k propojení různých oblastí činnosti a hlavního proudu migrace pro širokou spolupráci s EU. Další kroky: -Zintenzivnit další bilaterální spolupráci na zpětném přebírání. -Obnovit vyjednávání o dohodě o zpětném přebírání osob. -Do konce roku 2017 zajistit účast Europolu a Eurojustu v přeshraničních případech obchodování s lidmi, včetně podpory finančních vyšetřování. -Propojit všechny různé oblasti činností týkající se investic, bezpečnosti a migrace s ohledem na setkání ministrů EU. Senegal Senegal patří k hlavním zemím původu nelegálních migrantů, z nichž 3 410 se dostalo do Itálie už v prvních pěti měsících roku 2017 a v roce 2016 jich bylo zaregistrováno 10 300. Již zavedené politické rozhovory se Senegalem ohledně migrace pokračovaly na vysoké úrovni v dubnu a červnu 2017, kdy byla projednávána hlubší spolupráce v oblasti migrace se zaměřením na čtyři klíčové oblasti: řešení prvotních příčin, zdokonalení správy hranic a registrů občanů, zvýšení počtu návratů z ostatních afrických zemí (včetně Libye) a usnadňování návratů, zejména u nově příchozích migrantů na trase přes centrální Středomoří. Úsilí senegalských orgánů o lepší řízení migrace zahrnuje reorganizaci služby pohraniční policie a opatření pro zlepšení dostupnosti spolehlivých údajů o migraci. Očekává se, že v následujících týdnech bude přijat akční plán národní strategie pro migraci. Pokračuje rozšiřování centrální databáze otisků prstů, do níž je zahrnuto 6,5 milionu z 10 milionů zaregistrovaných občanů. Ve střednědobém horizontu by měly mít k této databázi přímý přístup konzuláty, což by urychlilo identifikaci. Senegal také hraje důležitou roli v řídicím výboru rabatského procesu. Senegal nedávno otevřel velvyslanectví v Nigeru a s podporou projektu Mezinárodní organizace pro migraci financovaného Evropskou unií poskytuje pomoc migrantům, kteří se chtějí do Senegalu vrátit. Počet asistovaných dobrovolných návratů senegalských občanů stoupá. Do 9. června 2017 se jich vrátilo 823 z Nigeru a 528 z Libye. Nicméně operativní spolupráce s Evropou je stále minimální. V roce 2016 došlo k výraznému nárůstu rozhodnutí o navrácení (5445 oproti 4695 v roce 2015), ale míra navracení poklesla z 12,5 %, což je samo o sobě nízké číslo, na 9 %. Počet žádostí o konzulární cestovní doklady, které se setkaly s pozitivní reakcí, rovněž poklesl. Senegalští činitelé sice podnikli mise do členských států EU, ale co se týče návratů, jsou výsledky těchto misí neuspokojivé. Na senegalské straně je postup pomalý a v členských státech EU jsou administrativní potíže. Omezený pokrok byl zaznamenán rovněž ve věci zřízení buňky analýzy rizik zpravodajské sítě Afrika-Frontex, která umožní posílení společného boje proti převaděčství a obchodu s lidmi. Byla dokončena vyjednávání o pracovní dohodě mezi Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž a senegalskými orgány. Tato dohoda by měla být co nejdříve podepsána.

Další kroky: -Zřídit buňku analýzy rizik zpravodajské sítě Afrika-Frontex v Senegalu. -Co nejdříve podepsat memorandum o porozumění s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž. -Na základě osvědčených postupů zavést účinnou spolupráci v oblasti zpětného přebírání se zaměřením na migranty, kteří dorazili po trase přes centrální Středomoří. Mali Mali nadále patří k hlavním zemím původu a tranzitu migrantů na cestě do Evropy. Vzhledem k 10 270 neoprávněným vstupům do EU v roce 2016 (a 1 879 neoprávněným vstupům v prvních pěti měsících roku 2017) zůstává Mali mezi deseti nejčastějšími zeměmi původu nelegálních migrantů, kteří přicházejí do Evropy, a zároveň se nachází na významné křižovatce migračních toků směřujících do Alžírska a Nigeru. Vzhledem k citlivému politickému a bezpečnostnímu kontextu této země pokračovaly rozhovory s Mali na vysoké úrovni, včetně účasti vysoké představitelky / místopředsedkyně Komise na ministerské schůzce EU se zeměmi ze skupiny G5, která se konala 5.–6. června a na níž byla oznámena podpora ze strany EU pro nové přeshraniční síly působící v Mali, Burkině Faso, Nigeru a Čadu a potírající nezákonné činnosti a terorismus. Rovněž byly spuštěny projekty svěřenského fondu EU za účelem podpory přesunu malijských vnitrostátních bezpečnostních sil a posílení kontroly hranic v centrálním Mali. Dvě mise společné bezpečnostní a obranné politiky EU aktivně podporují úsilí o stabilizaci prostřednictvím odborné přípravy a poradenství. To má pozitivní řetězový efekt na akce proti převaděčským sítím. Během mise EU v Mali byly shromážděny údaje o možných změnách směru migračních toků vzhledem k poklesu tranzitu přes Agadez. Pokračují práce na provádění projektu svěřenského fondu EU, jehož součástí je činnost zaměřená na zvýšení povědomí za účelem zamezení nelegální migraci a poskytnutí další technické a operativní podpory malijským orgánům pro prosazování práva proti převádění migrantů a pro sledování tranzitních tras. Spolupráce s Mali na zpětném přebírání nevykazuje žádné známky pokroku. V roce 2016 bylo členskými státy EU vydáno malijským občanům 3 695 rozhodnutí o navrácení, ale ve skutečnosti došlo pouze ke 180 návratům do Mali – 4,8% míra navracení patří k nejnižším ze všech třetích zemí. Částečné údaje za rok 2017 naznačují další pokles. Mise, které se uskutečnily v roce 2016 zatím nevedly k žádným návratům a zdá se, že spolupráce s některými členskými státy je od konce roku 2016 zmrazena. Malijské orgány vyvinuly úsilí o usnadnění dobrovolných návratů malijských občanů, kteří uvízli v Nigeru a Libyi. Do 9. června 2017 byla pomoc poskytnuta 448 z nich. Další zvýšení kapacit malijských konzulárních služeb by umožnilo asistenci pro návrat většího počtu migrantů. V červnu proběhne v zemi konzultační proces zaměřený na migraci. Jeho účelem bude rozvoj malijské národní strategie pro migraci, přijaté v roce 2015. Jeho součástí budou užší kontakty s malijskou diasporou. Národní strategie pro hranice, vytvořená s podporou EU a přijatá v květnu, a její akční plán by měly být okamžitě akceschopné. Další kroky: -Nadále se angažovat ve zdokonalování boje proti převaděčství a obchodování s lidmi. -Dále usnadňovat asistované dobrovolné návraty z ostatních afrických zemí. -Zajistit efektivní návrat nelegálních migrantů identifikovaných prostřednictvím ad hoc misí. -Ve spolupráci s malijskými orgány zavést účinné pracovní metody zaměřené na identifikaci a dokumentaci nezdokumentovaných nelegálních migrantů.

Etiopie V roce 2016 narostl počet nelegálních migrantů z Etiopie na 3660, což je o 33 % více než v roce 2015 (2 735). Spolupráce na navracení byla velice omezená – míra navracení dosáhla 9,8 %, bylo zaznamenáno 1 475 rozhodnutí o navrácení, ale ve skutečnosti došlo pouze ke 145 návratům, jež byly všechny dobrovolného rázu. Etiopie také nadále zůstává jednou z hlavních hostitelských zemí uprchlíků. V současné době poskytuje útočiště takřka 843 000 uprchlíkům. Pokračovala jednání na vysoké úrovni, především ve spojení s březnovou návštěvou vysoké představitelky / místopředsedkyně Komise v Addis Abebě, a okrajově také během konference o Somálsku, která se konala 11. května. Projekt programu regionálního rozvoje a ochrany zahrnující specifickou činnost na ochranu dětí si klade za cíl zaměřit se na více než 100 000 uprchlíků a na jejich hostitelské komunity. Evropská unie rovněž podporuje Etiopii 90 miliony EUR uvolněných v rámci svěřenského fondu EU, čímž se Etiopie stává jedním z hlavních příjemců podpory z EU. Financování umožnilo zaměřit se na více než milion zemědělců a na vytváření komplexního projektu pro dokonalejší získávání a správu národních dat o migrantech, žadatelích o azyl a uprchlících v Etiopii. Po pokračující obnovené politické účasti na spolupráci ve věcech navracení navrhla EU omezený počet pilotních případů za účelem identifikace a navracení. Operační pokrok je však velice pomalý a po 17 měsících nepřinesl žádné výsledky. Ve dnech 6. až 7. června navštívila Etiopii mise EU na vysoké úrovni za účelem projednání zkušeností získaných z pilotních případů. Obě strany se shodly na tom, že tyto případy lze promítnout do strukturovanější spolupráce. Po diskusi ohledně dosažení tohoto cíle je nyní nutno co nejdříve začít s procesem provádění. Další kroky: -Zajistit rychlé vystavení cestovních dokladů ze strany etiopských konzulátů a účinné navrácení migrantů zahrnutých do pilotního projektu. -Co nejdříve zavést efektivní strukturovanou spolupráci za účelem identifikace a navracení. 2.2 Trasa přes centrální Středomoří K 10. červnu 2017 činil počet osob přicházejících trasou přes centrální Středomoří 61 285, což znamená zhruba nárůst ve výši 25 % ve srovnání s týmž obdobím roku 2016. Ke konci května zaznamenala Mezinárodní organizace pro migraci v tomto roce 1 562 úmrtí na moři. Po přijetí Maltského prohlášení a v souladu se společným sdělením o trase přes centrální Středomoří z letošního ledna byl v reakci na tuto setrvalou krizi položen důraz na spolupráci se severoafrickými partnery a zejména s Libyí. Libye – zdaleka největší zdroj odchodů – je klíčovým partnerem pro řízení toků na trase přes centrální Středomoří. Jde o tranzitní zemi a cíl tisíců migrantů, z nichž mnozí jsou oběťmi obchodování s lidmi, patří ke zranitelným skupinám nebo potřebují ochranu. V souladu se společným sdělením a s Maltským prohlášením ze dne 3. února 2017 prohloubila Evropská unie svoji činnost, pokud jde o podporu libyjských orgánů a zesílení jejich kapacit pro řízení migrace. Tato činnost je součástí širšího závazku EU podporovat stabilizaci Libye v souladu s politickým procesem vedeným OSN. Diplomatické úsilí pokračuje a 23. května hostila EU druhé zasedání kvartetu o Libyi, které navázalo na první jednání konané 18. března v Káhiře. Ke všem těmto snahám dochází v problematickém kontextu nestabilní politické a bezpečnostní situace ve značné části Libye. V rámci svěřenského fondu EU byl schválen komplexní finanční balíček ve výši 90 milionů EUR, který bude využit na posílení ochrany migrantů a uprchlíků, podporu soudržnosti a sociálního a ekonomického rozvoje hostitelských komunit v Libyi a na zdokonalení řízení migrace v celé zemi. Provádění je organizováno prostřednictvím různých partnerů a podepsány byly všechny smlouvy. Už jen to umožnilo Mezinárodní organizaci pro migraci posílit asistenci při dobrovolných návratech. Do 9. června 2017 se do svých zemí původu vrátilo 4 582 migrantů v porovnání s 2 775 za celý rok 2016. Tři činnosti společné bezpečnostní a obranné politiky – operace EUNAVFOR MED Sophia („operace Sophia“), mise EU pro pomoc při integrované správě hranic v Libyi (EUBAM) a styčná a plánovací buňka EU – nadále fungují a aktivně spolupracují s libyjskými orgány.

Operace Sophia pokračuje ve svém úsilí o rozbití obchodního modelu převaděčů. Toto úsilí má s ohledem na zbrojní embargo odstrašující účinek, zvyšuje širší bezpečnost na moři a rozšiřuje znalosti o tom, jak fungují převaděčské sítě. Tato operace společně s programem Seahorse a s činností italských orgánů také pokračuje v odborné přípravě, vybavování a budování kapacit libyjské pobřežní stráže včetně školení o lidských právech a mezinárodním humanitárním právu. V roce 2017 prošlo zatím odbornou přípravou přibližně 130 osob, ale identifikace dostatečného počtu kandidátů na budoucí přípravu zůstává pro Libyi problémem. Z celkového počtu 10 plavidel už Itálie libyjským orgánům vrátila čtyři. Odborná příprava a navracení plavidel znamená, že libyjská pobřežní stráž by měla progresivně a účinně řídit pátrací a záchranné akce, aby zabránila převádění migrantů v libyjských teritoriálních vodách. Tyto snahy budou nadále doprovázeny opatřeními na posílení dodržování lidských práv a na sledování toho, jak jsou tyto prostředky pobřežní stráže využívány. Rada rovněž zvažuje možnost kontrolovat vývoz nebo dodávky určitého zboží do Libye, jichž může být využíváno při převaděčství osob a obchodování s lidmi. Co se týče správy hranic, mise EU pro pomoc při integrované správě hranic se právě zabývá ustavením trvalé přítomnosti malého rozsahu v Tripolisu. Spolupráce s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž a s Europolem bude dále zdokonalena, co se týče odborné přípravy a účasti na činnostech zpravodajské sítě Afrika-Frontex. V květnu byl k misi EU pro pomoc při integrované správě hranic vyslán styčný úředník. Aby došlo k dalšímu posílení boje proti převaděčství a zvýšení kapacit libyjské správy hranic, spolupracují útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost s italskými orgány na vytvoření doplňkového víceletého projektu ve spolupráci s libyjskými orgány. Tento projekt by měl umožnit znovu se soustředit na jižní hranici Libye se zvláštním zaměřením na pokračující procesy usmíření a na podporu rozvoje komunit, čímž budou poskytnuty alternativy k příjmům z převaděčství. Za účelem zefektivnění a koordinace všech těchto iniciativ pracuje EU na vytvoření platformy Libye-EU, jež by měla projednávat spolupráci v řadě oblastí. Kromě toho zvyšuje EU spolupráci se subsaharskými sousedy Libye za účelem řešení tlaku nelegální migrace směřující na sever. V současné době je již prováděno několik akcí, k nimž patří regionalizace misí společné bezpečnostní a obranné politiky v Sahelu a provádění projektů svěřenského fondu EU s přeshraničním rozměrem. Tento regionální přístup rovněž navazuje na spolupráci v rámci skupiny G5 Sahel. Jádrem třetí ministerské schůzky EU se zeměmi ze skupiny G5, která se konala 6. června v Bamaku, byly spojené síly skupiny G5, jejichž účelem je zabezpečování citlivých hraničních oblastí; EU na schůzce oznámila záměr podpořit s příspěvkem ve výši až 50 milionů EUR vytvoření a akceschopnost těchto sil. K cílům spojených sil patří boj proti terorismu, přeshraničnímu organizovanému zločinu a obchodování s lidmi. Další kroky: -Pokračovat v odborné přípravě libyjské pobřežní stráže v úzké spolupráci s italskými orgány za účelem budování kapacit a dokončení vrácení plavidel. -Pokračovat v provádění projektů nabízejících pomoc a ochranu migrantům uvízlým v Libyi a příležitosti k asistovaným dobrovolným návratům. -Ve spolupráci s italskými orgány dovést do konce probíhající přípravné práce pro předložení víceletého projektu správy hranic svěřenskému fondu EU. -Pokračovat v procesu zaměřeném na ustavení trvalé přítomnosti mise EU pro pomoc při integrované správě hranic v Tripolisu, jež by byla malého rozsahu. -Zorganizovat zjišťovací misi v jižní Libyi s ohledem na další podporu. -Podporovat spolupráci mezi Libyí a jejími jižními sousedy. 2.3 Pokrok / výsledky v dalších zemích Severní Afrika Zvýšené úsilí egyptských orgánů o kontrolu námořních hranic vedlo od září 2016 k zastavení odchodů z Egypta. Již poskytnutá podpora ze strany EU pomohla egyptským donucovacím a soudním orgánům zavést v roce 2016 zákony proti převaděčství. Podrobný pracovní plán byl schválen v březnu. Egyptské orgány také zkoumají možnosti budoucí spolupráce s Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž. V lednu 2017 bylo schváleno ustanovení formálního dialogu o migraci mezi EU a Egyptem, ale dialog se zatím neuskutečnil. V rámci složky pro severní Afriku svěřenského fondu EU byl v květnu 2017 schválen program v hodnotě 60 milionů EUR za účelem řízení migrace, řešení prvotních příčin nelegální migrace a podpory egyptských komunit, jež poskytují migrantům útočiště. Zatímco široká spolupráce v rámci partnerství v oblasti mobility s Tuniskem pokračuje, jednání o zjednodušení vízového režimu a o dohodách o zpětném přebírání osob jsou opožděna. Během zasedání Rady přidružení EU-Tunisko v květnu 2017 Tunisko znovu potvrdilo svůj závazek spolupracovat s EU ve všech aspektech spojených s migrací včetně řízení migrace a boje proti nelegální migraci, se zvláštním zaměřením na řešení prvotních příčin migrace. Tunisko nyní vyjádřilo zájem na budoucí odborné přípravě v rámci programu Seahorse. Spolupráce s Alžírskem je důležitá ve vztahu k tokům nelegální migrace směřujícím do Evropy. Během zasedání Rady přidružení v březnu v Bruselu přijaly EU a Alžírsko priority partnerství v rámci evropské politiky sousedství. Jelikož Alžírsko nepřijalo formální dialog o migraci, pokračují EU a Alžírsko v jednání o migraci prostřednictvím neformálních dialogů – z nichž poslední se konal v květnu – úzce zaměřených na řešení prvotních příčin migrace. V posledních týdnech vzrostly nelegální migrační toky do EU z Maroka. Tento trend je úzce sledován a bude třeba se zabývat možností danou záležitost s Marokem projednat. Jednání o zjednodušení vízového režimu a o dohodách o zpětném přebírání osob jsou opožděna. Západní Afrika Evropská unie sice nadále soustřeďuje úsilí na pět prioritních zemí určených rámcem pro partnerství, ale zároveň se přizpůsobila vyvíjející se realitě složení migračních toků na trase přes centrální Středomoří. Evropa zažila významný nárůst počtu nelegálních migrantů z Pobřeží slonoviny, Ghany a Guineje. Během misí na vysoké úrovni do těchto zemích byla zjištěna ochota dále se zapojit, přičemž některé kroky již byly podniknuty prostřednictvím vytvoření společných akcí a strategií včetně těch, které řeší navracení. Rozšíření svěřenského fondu EU pro Afriku na uvedené tři země je ze strany EU projevem závazku vůči tomuto regionu. Tato angažovanost spolu s dalšími dialogy a identifikačními misemi by měla připravit cestu systematičtějšímu přístupu k řízení migrace, navracení a spolupráci v boji proti převaděčství. Spolupráce s těmito zeměmi, a také s Gambií, bude pokračovat v následujících měsících.

Jordánsko a Libanon Na bruselské konferenci o budoucnosti Sýrie a okolního regionu, kterou EU hostila v dubnu 2017, EU znovu potvrdila podporu Jordánsku a Libanonu v oblastech humanitární ochrany, udržitelného ekonomického růstu a vzdělávacích a existenčních potřeb uprchlíků a jejich hostitelských komunit. EU zopakovala svůj závazek poskytovat v roce 2018 podporu na stejné úrovni jako v letech 2016–17 a udržovat stejnou úroveň angažovanosti i v roce 2019. Asie Společná cesta kupředu mezi EU a Afghánistánem a bilaterální dohody uzavřené několika členskými státy začaly přinášet první výsledky v oblasti dobrovolných i nedobrovolných návratů, a to při plném dodržování lidských práv a zásady nenavracení. Druhé jednání společné pracovní skupiny o provádění společné cestě kupředu v březnu 2017 znovu potvrdilo závazek obou stran a řešilo konkrétní otázky, jako je usnadňování kontaktů mezi členskými státy a afghánskými konzuláty. Během politických dialogů s partnery byl také zdůrazněn regionální rozměr afghánských uprchlíků. Bezprostřední potřeby zranitelných afghánských uprchlíků v Íránu jsou nadále podporovány prostřednictvím koordinovaného úsilí a finanční pomoci humanitárním partnerům a za účelem doplnění práce íránských orgánů v této otázce jsou zvažovány dlouhodobější kroky. V dubnu byla podepsána dohoda s Pákistánem o vytvoření elektronické platformy zaměřené na usnadnění procesu zpětného přebírání. Prvním krokem k urychlení provádění by měla být pilotní fáze zahrnující čtyři členské státy EU (Řecko, Francii, Německo a Belgii). Návštěvy pákistánských činitelů připravily cestu pro další výměn s Europolem a Evropskou agenturou pro pohraniční a pobřežní stráž. Zároveň EU podporuje střediska pro migranty v Pákistánu a informační kampaně rozšiřující povědomí o realitě migrace. Uspořádání třetího summitu EU a Pákistánu je mimo jiné spojeno s pokrokem dosaženým ve spolupráci v oblasti migrace včetně zpětného přebírání. Bangladéš se stal druhou nejpočetnější státní příslušností nelegálních migrantů přicházejících do EU. V minulém roce byla zvýšena politická a operační angažovanost, zejména v oblasti zpětného přebírání nelegálních migrantů a prevence nelegální migrace. Bangladéš musí intenzivněji usilovat o to, aby svůj závazek přebírat zpět své občany, kteří nelegálně pobývají v EU, proměnil v konkrétní činy, mimo jiné tím, že se dohodne na standardních operačních postupech pro identifikaci, dokumentování a návrat těchto občanů. 3. Rok poté: získané zkušenosti, problémy a další postup Spolupráce s členskými státy Rámec pro partnerství přinesl nebývalou úroveň spolupráce mezi EU a členskými státy, během níž byly navázány úzké bilaterální vztahy s partnerskými zeměmi. Příkladem je Niger, kde byla podpora tamním orgánům poskytnuta prostřednictvím kombinace nástrojů EU a členských států. Rovněž cenná byla spolupráce ve formě výměny informací – v nedávné době šlo o informace o práci na lepším sledování alternativních tras. Výhody koordinovaného přístupu se dále projevily v přípravě společných misí EU a členských států na vysoké úrovni a technických misí do prioritních zemí a v přípravě společného brífinku EU pro bilaterální návštěvy členských států. Tím dochází k efektivnějšímu sladění postojů hlavních měst EU a jejich velvyslanectví v partnerských zemích. Na úrovni EU tím také došlo k tomu, že národní bilaterální vztahy a spolupráce hrají v některých případech hlavní roli, přičemž EU aktivně doplňuje angažovanost členských států prostřednictvím skutečného interinstitucionálního partnerství založeného na výsledcích. Koordinovaný a ucelený přístup EU a členských států se však neuskutečnil ve všech případech. Je třeba udělat více pro to, aby koordinace byla dostatečná, a zajistit úplnou transparentnost a výměnu informací mezi EU a členskými státy ohledně připravovaných kroků. Je třeba lépe sladit postoje a používat společné zasílání zpráv a také je třeba, aby se úsilí na úrovni EU a bilaterální spolupráce navzájem posilovaly. Rámec pro partnerství by rovněž mohl těžit z výhodných bilaterálních vztahů některých členských států s konkrétními partnerskými zeměmi, a nabídnout tak přidanou hodnotu strategickému přístupu na úrovni EU. To by mohlo být cenné zejména tam, kde EU nemá žádný konkrétní mandát nebo kde má pouze sdílenou pravomoc. Zatím aktivněji zapojil pouze omezený počet členských států. V příštích měsících by mělo být možné rozšířit počet členských států, které se na tomto společném úsilí podílejí. Zejména soudržná a koordinovaná podpora všech členských států by byla klíčová pro mobilizaci a účinné a efektivní využívání všech dostupných pák, jež by mohly být relevantní pro zajištění spolupráce v oblasti řízení migrace. Dalším významným aspektem koordinace je zajištění souladu s ostatními mezinárodními procesy. Na úrovni EU funguje výrazná koordinace zajišťující soulad postojů mezi rámcem pro partnerství, kroky v návaznosti na summit ve Vallettě, regionálními migračními procesy v Africe a postoji EU v globálních procesech, jako jsou G20, G7 a příprava globálního paktu OSN o migraci. V těchto činnostech by se mělo pokračovat a měly by být dále posilovány. Rámec pro partnerství se od svého vzniku zaměřuje na pět prioritních zemí. Několik členských států vyzvalo k tomu, aby byl tento přístup rozšířen a vyzkoušen i v dalších geografických oblastech. Za účelem reakce na vyvíjející se migrační toky a nové potřeby byl vytvořen geograficky flexibilní přístup, který rovněž bere v potaz to, že spolupráce s tranzitními zeměmi je často snazší než se zeměmi původu. To vedlo například k posílení spolupráce s Pobřežím slonoviny, Guineou a Bangladéší.

Spolupráce přímo na místě Přítomnost přímo na místě je zásadní pro lepší získávání informací o migračních tocích a pro dosažení jasných operačních výsledků. Od vzniku rámce pro partnerství přijaly delegace EU a velvyslanectví členských států otázku migrace za prioritní. Vyslání dvanácti evropských styčných úředníků pro otázky migrace do prioritních třetích zemí původu a tranzitu napomohlo posílení angažovanosti EU. Styční úředníci přispěli k vytvoření užších vazeb s místními zúčastněnými stranami a orgány. Také by měla být plně využívána odbornost agentur EU. Zpravodajská síť Afrika-Frontex už nabízí rámec pro pravidelnou výměnu informací a znalostí ve spojení s bezpečností hranic. Dalším krokem bude vyslání styčného úředníka Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž v červenci do Afriky. Při zdokonalování správy hranic a v boji proti organizovanému zločinu se v tranzitních zemích také ukázaly být užitečné mise a operace společné bezpečnostní a obranné politiky zaměřené na rozvoj schopností partnerských zemí. Navracení a zpětné přebírání Klíčovým cílem rámce pro partnerství je zlepšení navracení a zpětného přebírání, což umožňuje celému řetězci řízení migrace fungovat a odrazovat lidi od toho, aby se vydávali na nebezpečné cesty. Za účelem posílení spolupráce se třetími zeměmi v této oblasti byly zváženy různé přístupy a nástroje. S některými partnery zahájila EU formální dialogy nebo jednání o právně závazných nástrojích, zatímco u jiných byly vyzkoušeny neformálnější nástroje, jako jsou standardní operační postupy, technické nebo identifikační mise. Zkušenosti potvrdily, že identifikační mise představují užitečný nástroj, ale proces identifikace ze strany partnerských zemí je zdlouhavý a nesnadný, a z identifikovaných osob se skutečně vrátil pouhý zlomek. V budoucnu by tyto mise měly být využívány, a to zejména nelze-li identifikaci uskutečnit prostřednictvím alternativních prostředků, nebo jako opatření k budování důvěry, aby bylo dosaženo strukturované spolupráce. Identifikaci a dokumentaci by měly běžně provádět konzulární úřady v zemích původu nebo stálí styční úředníci vyslaní těmito úřady do míst příjezdu. Od vzniku rámce pro partnerství byla zahájena formální jednání o dohodě o zpětném přebírání osob s Nigérií, Tuniskem a Jordánskem, a to kromě již probíhajících jednání s Marokem. Tato jednání se zpravidla potýkají s několika problémy, jako je např. zahrnutí národní klauzule třetí země nebo přijetí cestovních dokladů EU (průkaz EU) pro navrácení ze strany partnerské země. U jiných zemí byly vyzkoušeny neformálnější nástroje spolupráce, jako jsou standardní operační postupy. V obou případech dosud ve většině zemí původu přetrvávají potíže s akceptováním zpětného přebírání jejich občanů, přestože jde o zavedený mezinárodní závazek. Je třeba zvýšit úsilí a pomoci partnerům sdělit jejich občanům, že spolupráce v oblasti zpětného přebírání je součást komplexního a vyváženého vztahu s EU a jejími členskými státy a má klíčový význam pro zabránění dalším nelegálním odjezdům, při nichž je v ohrožení život četných spoluobčanů. V tomto kontextu vyjádřily partnerské země větší ochotu spolupracovat na návratech nově příchozích migrantů, zejména těch, kteří se ještě nestali součástí diaspory přispívající remitencemi na živobytí jejích vlastních komunit. Zatímco se rámec pro partnerství nadále zaměřuje na všechny nelegální migranty v EU, testují se ve spolupráci s partnerskými zeměmi operativní řešení upřednostňující nově příchozí nelegální migranty, zejména v členských státech prvního vstupu. Aby byly návraty efektivnější a účinnější, je také třeba neustále zvyšovat úsilí v rámci EU. Přepracovaný akční plán EU týkající se návratů společně s doporučením stanovuje kroky, jež by měly členské státy podniknout za účelem zvýšení efektivity návratů a řešení otázek, jako je nebezpečí útěku po obdržení rozhodnutí o navrácení. To je také významný prvek při zajišťování reálných výsledků navracení v rámci pro partnerství. Členské státy mohou rovněž přispět lepším shromažďováním informací o návratech, a napomoci tak přesnější analýze. Existence koordinovaných a adekvátních reintegračních balíčků pro zajištění důstojného navracení do zemí původu představuje významnou pobídku pro usnadňování návratů. Překonávání odporu v oblasti navracení a zpětného přebírání bude vyžadovat koordinovanější a širší využití nástrojů, jež k dosažení výsledků poskytují všechny příslušné politiky EU. Například, jednou z konkrétních oblastí, kterou je třeba prozkoumat, je koordinované využití vízové politiky nebo politiky v oblasti legální migrace. Na základě odpovědí 23 členských států na ad hoc dotaz na probíhající iniciativy v oblasti legální migrace mezi členskými státy a prioritními zeměmi rámce pro partnerství se zdá, že v 16 zemích neprobíhají žádné jiné iniciativy v oblasti legální migrace kromě těch, jež jsou součástí programu Erasmus+ pro mobilitu studentů. Pouze dvě země uvedly, že v nich v současné době probíhají dvoustranné iniciativy se Senegalem a Mali, které mají usnadnit mobilitu a pohyb mladých absolventů a odborníků. Pro zajištění posílené spolupráce a vzhledem k ochotě třetí země by měly být nabídnuty širší balíčky s pobídkami. Oblastí, kde bylo možné dosáhnout dobrých výsledků, jsou asistované dobrovolné návraty migrantů uvízlých na migrační trase do Evropy. V případě Libye a Nigeru vedlo intenzivnější partnerství mezi EU a Mezinárodní organizací pro migraci ke hmatatelným výsledkům: od ledna do dne 9. června 2017 obdrželo podporu pro návrat domů více než 7 200 ohrožených migrantů, kteří uvízli v Nigeru a Libyi. V případě Libye jsou již dosavadní čísla za rok 2017 vyšší než za celý rok 2016.

V oblasti komunikace a informovanosti o nebezpečí cestování při nelegální migraci by mělo být úsilí EU a členských států intenzivnější. Ačkoli v zemích původu a tranzitu existují iniciativy varující potenciální migranty před nebezpečím nelegálního cestování, mohla by lepší komunikace o návratech a úspěšné reintegraci spolu se zvyšováním informovanosti v diaspoře rovněž usnadnit větší počet návratů. Finanční podpora Svěřenský fond EU pro Afriku umožnil rychlejší a flexibilnější rozhodování o projektech zaměřených na politiku a řízení migrace a o řešení prvotních příčin migrace. EU výrazně navýšila dostupné zdroje napříč třemi regiony svěřenského fondu – z téměř 1,8 miliardy EUR v listopadu 2015 na zhruba 2,8 miliardy EUR. Dosah svěřenského fondu dále vzrostl díky jeho rozšíření o Guineu, Pobřeží slonoviny a Ghanu. Přestože svěřenský fond prokázal, že je schopen rychle připravit akce, jež jsou společným zájmem EU a jejích členských států i partnerských zemí, v následných krocích procesu nebylo této rychlosti vždy dosaženo. Řada prováděcích partnerů (včetně rozvojových agentur členských států EU) nebyla připravena rychle uvést činnosti do praxe a zahájit je přímo na místě. Od začátku roku 2017 byly zeštíhleny a zrychleny procesy vedoucí k uzavírání smluv s prováděcími subjekty. Za posledních pět měsíců vzrostla hodnota podepsaných smluv v uvedených třech regionech z téměř 500 milionů EUR na více než 1 miliardu EUR. Svěřenský fond také obdržel přímou podporu z rozpočtů členských státůa některé členské státy rovněž přispěly přímo na konkrétní projekty nebo iniciativy. Tento způsob by měl být použit i v následujících měsících, aby došlo k navýšení zdrojů, jež jsou k dispozici pro práce spojené s migrací na základě společných zájmů členských států. Zatímco ve složkách pro subsaharské státy se svěřenský fond bude zaměřovat na efektivní využití zdrojů na posílení partnerství a spolupráce, kvůli opatřením, která jsou nutná pro následné kroky po Maltském prohlášení, vzniká stále větší tlak na složku pro severní Afriku svěřenského fondu. Pro zajištění toho, že složka pro severní Afriku může v příštích letech počítat s přiměřenou částkou zdrojů, je tedy zásadní jasný závazek a finanční podpora ze strany členských států. V neposlední řadě pomůže s řešením prvotních ekonomických příčin nelegální migrace plán vnějších investic, který podpoří investice a vytváření pracovních míst, zejména v Africe a v sousedství EU. Přednostní význam má to, aby spolunormotvůrci EU co nejdříve schválili návrh na vytvoření Evropského fondu pro udržitelný rozvoj a aby tento fond bezodkladně zahájil činnost. 4. Závěr Jeden rok provádění rámce pro partnerství umožnil EU a jejím členským státům prostřednictvím speciálně uzpůsobených balíčků krátkodobých a střednědobých akcí posunout spolupráci se třetími zeměmi v oblasti migrace na další úroveň. Kladných výsledků bylo zatím dosaženo v oblastech boje proti převaděčství a obchodování s lidmi i v oblasti asistovaných dobrovolných návratů. Několik prvotních kroků lze zaznamenat také v oblasti navracení a zpětného přebírání, ty jsou však zatím neuspokojivé. Vzhledem k tomu, že faktory vedoucí k migraci do Evropy stále přetrvávají, zůstává klíčovou prioritou pro nadcházející měsíce plnění všech cílů rámce pro partnerství, což si vyžádá setrvalé a zvýšené úsilí všech zúčastněných stran. Bude nutné upevnit nebývalou úroveň koordinace služeb a politik EU a koordinaci s členskými státy prostřednictvím rozšíření dostupných nástrojů a zvýšením počtu členských států zapojených do společného úsilí, což by dále usnadnila také lepší výměna informací. Pro udržení dosavadní rychlosti a pro využití výsledků, práce a vynaloženého úsilí bude důležitý konzistentnější společný postoj vůči partnerským zemím. Bude-li to nutné, bude se geografický rozsah rámce pro partnerství nadále přizpůsobovat nové realitě se zaměřením zejména na trasu přes centrální Středomoří. Zatímco by partnerům měl být důsledně zdůrazňován význam provádění mezinárodních závazků, měly by být v oblasti navracení pragmaticky využívány získané zkušenosti, s uvážením všech praktických řešení, která by vedla k lepším výsledkům při navracení za pomoci též dokonalejší spolupráce a koordinace uvnitř EU. EU zejména zintenzivní úsilí o uzavření stabilních dohod o navracení s partnerskými zeměmi, zajistí rychlé navracení nově příchozích nelegálních migrantů a požádá členské státy o podporu za účelem lepší koordinace příslušných pák a pobídek. Také bude nutné dále zintenzivnit úsilí o zvýšení počtu asistovaných dobrovolných návratů do subsaharských zemí původu ještě před příchodem nelegálních migrantů do Evropy.