Celkovým závěrem této zprávy je, že během referenčního období let 2006–2012 se neobjevily žádné konkrétní problémy. Podrobné informace se nachází níže v odstavci 5.

Základní mechanismus nařízení je stanoven v článku 4. Členský stát v zásadě neodmítne z technických důvodů, které vyplývají z příslušných úmluv, registraci lodě registrované v jiném členském státě, pokud splňuje požadavky, má platné osvědčení a má zařízení schválené nebo typově schválené v souladu se směrnicí Rady 96/98/ES ze dne 20. prosince 1996 o námořním zařízení. Požadavky jsou definovány jako požadavky na bezpečnost, ochranu a zabránění znečištění ve vztahu ke stavbě a zařízení lodi stanovené v uvedených úmluvách, a v případě osobních lodí provozovaných na vnitrostátních plavbách jsou to požadavky stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/45/ES o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě, která je přepracovaným zněním směrnice Rady 98/18/ES ze dne 17. března 1998 o bezpečnostních pravidlech a normách pro osobní lodě.

Je na místě poznamenat, že směrnice 2009/21/ES o souladu s požadavky na stát vlajky stanoví v článku 4 a 6 opatření, která musí stát vlajky přijmout předtím, než umožní lodi plout pod jeho vlajkou, zdůrazňuje nutnost neprodleně poskytnout informace o nedostatcích lodi a informace týkající se bezpečnosti ze strany bývalého státu vlajky a informace, které by měl rejstřík státu vlajky obsahovat a které by měly být rychle dostupné veřejnosti. Zpráva Komise o uvedené směrnici byla přijata v roce 2013 a bylo v ní zohledněno, že rychlá dostupnost informací a transparentnost údajů o činnosti lodí plujících pod vlajkou členského státu mohou usnadnit přeregistrování lodí.

Žádný členský stát neoznámil, že by uplatnil nebo se chystal uplatnit ustanovení článku 6.

Článek 6 vyžaduje po členském státu přijímacího rejstříku, který 1) odmítne vydat osvědčení při přeregistrování plavidla z důvodů rozdílného výkladu požadavků úmluvy nebo 2) odmítne registraci plavidla z důvodů souvisejících s vážným ohrožením bezpečnosti, ochrany nebo životního prostředí, aby neprodleně informoval Komisi. V prvním případě a v případě, že dva dotčené členské státy nemohly dosáhnout dohody, by Komise měla přijmout rozhodnutí v souladu s postupy projednávání ve výboru uvedenými v článku 7 daného nařízení. V druhém případě se záležitost rovněž předkládá Komisi, která rozhodne o potvrzení či nepotvrzení rozhodnutí o nezaregistrování. Použije se opět postup uvedený v článku 7.

Příloha 5 – stanoví výběr deseti nejdůležitějších rejstříků EU v souvislosti s přeregistrováním do rejstříků a z rejstříků třetích zemí. Tyto informace vyplývají z externích údajů získaných z informačního systému MARINFO Evropské agentury pro námořní bezpečnost (EMSA), který vychází z komerčních zdrojů a doplňuje tak celkovou situaci o přeregistrovávání mezi rejstříky členských států o informace o přeregistrování do rejstříků a z rejstříků třetích zemí.

Statistické údaje pro referenční období let 2006–2012 jsou uvedeny v doprovodném pracovním dokumentu útvarů Komise. Údaje od členských států jsou doplněny o externí údaje získané z informačního systému MARINFO Evropské agentury pro námořní bezpečnost (EMSA), který vychází z komerčních zdrojů, čímž je celková situace přeregistrování mezi rejstříky členských států EU doplněna o informace o přeregistrování do rejstříků a z rejstříků třetích zemí.

S ohledem na souvislost mezi články 4 a 6 směrnice 2009/21/ES a cíl nařízení (ES) 789/2004 se Komise obrátila na členské státy s otázkou, zda by bylo přínosné spojit je do jednoho legislativního nástroje. Neobdržela žádnou jednoznačnou odpověď. Některé státy se k vytvoření jednotné legislativy vyslovily kladně, jiné státy neshledaly žádný přínos a ostatní státy svůj názor nevyjádřily. Jeden členský stát byl dokonce proti nové legislativní iniciativě a vznesl obavu z možného vzniku nových nejasností. Další členský stát se domníval, že by bylo přínosné zařadit oběžník Mezinárodní námořní organizace (IMO) MSC/Circ.1140/MEPC/Circ.424 ze dne 20. prosince 2004 o přeregistrování lodí. Komise se proto bude výhodami těchto sloučení dále zabývat.

Posouzení Komise Komise může zvážit sloučení příslušných právních nástrojů na základě dalšího posouzení jejich výhod.

6.Celkové posouzení uplatňování nařízení (ES) č. 789/2004

Na základě informací, které má Komise k dispozici, nebyly při uplatňování nařízení zjištěny žádné problémy.