Celkově se finanční plnění programů FEAD zrychlilo již v roce 2015 a tento trend pokračoval i v roce 2016. Na podporu opatření fondu FEAD ve 27 členských státech bylo v roce 2016 vyhrazeno 508,6 milionu EUR, což představuje zvýšení oproti roku 2015, kdy bylo uvolněno 470,0 milionu EUR. To představuje závazky na výdaje na období 2014–2016 v celkové výši 1 315,9 milionu EUR, tedy 30 % celkových zdrojů programů (EU a vnitrostátní spolufinancování). Podobně nadále stoupala i částka plateb příjemcům, kdy v roce 2016 bylo vyplaceno 429,4 milionu EUR, zatímco v roce 2015 to bylo 385,9 milionu EUR. Podrobné finanční členění, také podle jednotlivých členských států, je uvedeno v příloze v tabulce I.

Komise nadále pokročila v hodnocení FEAD v polovině období. Byla dokončena otevřená veřejná konzultace se zúčastněnými subjekty FEAD a širokou veřejností a její závěry byly společně s provedenými strukturovanými průzkumy včleněny do návrhu hodnotící zprávy. Návrh zprávy byl předložen odborné skupině FEAD. Konečná verze hodnocení v polovině období bude předložena Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2018.

Do března 2015 Komise přijala veškeré operační programy (dále též „OP“), které se nyní nacházejí ve fázi provádění, s výjimkou Spojeného království, kde provádění ještě nebylo zahájeno. Dále, většina členských států dokončila proces jmenování orgánů do roku 2016. Řada operačních programů byla v roce 2016 pozměněna za účelem zlepšení mechanismu identifikace nejchudších osob, výběru partnerských organizací (BG, HU) nebo doplnění dodatečných opatření, jako je poskytování školních obědů (CZ).

Potravinovou pomoc obdrželo 7,5 milionu žen a 346 000 žen obdrželo základní materiální pomoc. Údaje týkající se konkrétních cílových skupin jsou založeny na odhadech a částečně se překrývají. 4,4 milionu dětí ve věku do 15 let využilo potravinovou pomoc a více než 246 000 základní materiální pomoc. Pomoc byla poskytnuta přibližně 1,7 milionu starších osob a více než 940 000 osobám se zdravotním postižením, což je o 32 % starších osob a o 21 % osob se zdravotním postižením více než v roce 2015. Skupina starších osob byla rovněž jednou ze skupin, která se v roce 2016 v porovnání s rokem 2015 nejvíce rozrostla, a také pokud jde o základní materiální pomoc (v roce 2015 to bylo 135 a v roce 2016 již 21 500).

Režim poskytování potravinové pomoci a/nebo základní materiální pomoci se v jednotlivých členských státech lišil. Jedním z hlavních rozdílů byla úroveň zapojení vládních institucí (řídicích orgánů, zprostředkovatelských subjektů a/nebo jiných subjektů) do tohoto procesu (např. v rámci identifikace způsobilých příjemců, šíření informací, organizace logistiky a distribuce atd.). To je v souladu s právním základem programu FEAD, neboť každý členský stát může rozhodovat o vlastním režimu poskytování pomoci. V případě SK vláda identifikovala způsobilé příjemce na základě administrativních údajů o sociálním zabezpečení a naplánovala poskytování pomoci v úzké spolupráci s místními obcemi. Jiné země zvolily delegaci více činností na partnerské organizace. V IE byla jedna celostátní nezisková organizace odpovědná za získávání potravin (prostřednictvím dárcovství a nákupů) a poskytování potravin menším místním charitativním organizacím; tyto organizace pak byly odpovědné za identifikaci příjemců za účelem distribuce potravin. Ve FI partnerské organizace pořádaly převážně „otevřené poskytování pomoci“ a asistenci poskytovaly každému, kdo o ni požádal. Organizacemi odpovědnými za poskytování pomoci konečným příjemcům byly nejčastěji nevládní organizace působící na jakékoli úrovni (místní, regionální, celostátní a mezinárodní). V některých zemích obdrželi koneční příjemci balíček předem vybraných potravin nebo jiných potřeb (BE, BG, LT, LU, LV, MT, PL, ES, SI, SK, RO), zatímco v jiných zemích distribuující organizace přizpůsobily poskytovanou pomoc potřebám příjemců (FR, IE, CZ). V AT si koneční příjemci mohli zvolit mezi několika druhy balíčků.

Šest členských států poskytlo základní materiální pomoc, jako jsou školní a hygienické potřeby. S výjimkou AT je státy poskytovaly navíc spolu s potravinovou pomocí. Pomoc poskytovaná AT a GR představovala přibližně 80 % celkové peněžní hodnoty distribuovaného zboží (7,6 milionu EUR). Celková peněžní hodnota zboží distribuovaného v roce 2016 vykázala výrazný nárůst oproti roku 2015. Bylo to způsobeno tím, že AT, LV a LU mezi lety 2015 a 2016 navýšily objem poskytované materiální pomoci a GR, CZ a SK v roce 2016 zahájily distribuci základní materiální pomoci. AT a LV poskytovaly školní brašny a další školní výbavu (mimo jiné kancelářské potřeby, sešity, psací pera, umělecké potřeby). LV a SK distribuovaly hygienické balíčky skládající se ze základních hygienických produktů. CZ, GR, LU a SK distribuovaly hygienické potřeby jak pro děti, tak i pro bezdomovce (lékárničky, mýdla, zubní kartáčky, jednorázová holítka atd.).

18 členských států poskytlo v roce 2016 potravinovou pomoc. Více než 90 % potravinové pomoci z hlediska hmotnosti poskytlo těchto pět zemí: ES, FR, RO, PL a IT. V roce 2016 bylo distribuováno celkem 377 500 tun potravin a celkově bylo v letech 2014 až 2016 distribuováno 939 600 tun potravin. Zatímco skladba druhů potravin byla velmi podobná předchozímu roku, celkový objem distribuované potravinové pomoci klesl oproti předchozímu roku o 7 %. Důvodem je především to, že IT nahlásila méně tun distribuovaných potravin než v roce 2015, a to částečně kvůli zpoždění v zadávání veřejných zakázek. Dále byla v roce 2016 přerušena distribuce potravin v PT, neboť byl program revidován. V LT, BE, PL a RO se objem potravinové pomoci mírně snížil. Ve zbývajících 13 zemích se objem potravinové pomoci zvýšil, přesto však nedošlo k vyrovnání poklesu v ostatních členských státech: v absolutním vyjádření došlo k nárůstu především v ES a FR (17 %, resp. 8 %). GR, SK, MT a IE zahájily potravinovou pomoc v roce 2016 a v BG a CZ byl distribuován výrazně vyšší objem pomoci (viz také obr. 2). Ve čtyřech zemích bylo součástí potravinové pomoci darování potravin, ačkoli v omezené míře.

BE, BG, EE, ES, FI, FR, IE, IT, LT, MT, PL, RO, SI (13)

Migranti (nebo osoby cizího původu a představitelé menšin) tvořili v roce 2016 třetí největší cílovou skupinu, pokud jde o distribuci základní materiální pomoci, a čtvrtou v případě potravinové pomoci. Celkový počet migrantů, kterým byla poskytnuta základní potravinová pomoc, byl více než dvakrát vyšší než v roce 2015 (17 800 v roce 2015 oproti 40 000 v roce 2016). Celkový počet osob v této skupině, které obdržely potravinovou pomoc, byl však nižší než v roce 2015 (přibližně 2 miliony v roce 2015 oproti 1,6 milionu v roce 2016). BE, ES, IT, LV, PL a SI zaznamenaly v porovnání s rokem 2015 nižší počet migrantů, kterým byla poskytnuta pomoc. Na druhé straně, BG, CZ a FI zaznamenaly značný nárůst.

Členské státy v roce 2016 prováděly různá doprovodná opatření. Patří sem:

·poradenské služby / psychosociální podpora (např. v EE, GR, FI, FR, LV, LT, SI, SK);

·poradenství / informace o sociálních a zdravotnických službách (ES, FI, IE, IT, RO);

·řízení rodinného rozpočtu (BE, EE, GR, HR, LV, SK);

·sport a volný čas (SI, LV);

·hygiena / zdraví (HR, LV, RO, SK);

·workshopy / informace o vaření / zdravé a vyvážené stravě (BE, BG, GR, FI, FR, HR, LV, PL, RO, SI);

·opatření v mimořádných situacích / situacích katastrof (BG);

·školení v oblasti sociálních dovedností (LV, SI);

·předcházení podvodným telefonátům (BG);

·zabránění plýtvání potravinami (PL);

·přístřeší pro osoby bez domova (BG); a

·propagace společenských událostí týkajících se jídla, dobrovolnické práce (FI) a lekcí jazyka / v oblasti gramotnosti (FR, SI).

EE nabízelo také speciální vzdělávací programy pro bývalé vězně a alkoholiky.

Členské státy uvedly, že doprovodná opatření pomohla dosáhnout cíle FEAD v oblasti sociálního začleňování. V EE se 72 % příjemců vzdělávalo a/nebo se účastnilo nabízených služeb a téměř všichni příjemci potravinové pomoci do věku 16 let navštěvovali školu či mateřskou školu. V IT byla doprovodná opatření plně začleněna do činnosti FEAD a celostátní a místní aktéři věnovali sociálnímu začleňování velkou pozornost. V CZ byly osoby bez domova úspěšně odkazovány na služby denních center, které mohly využívat. V případě SK měli příjemci po každé distribuci zájem ještě o dodatečné podpůrné služby, jako například poradenství a další psychosociální služby. LV uvedlo, že účastníci zavedených doprovodných opatření (poradenské služby, poradenství v oblasti řízení rozpočtu, hygieny/zdraví, školení v oblasti sociálních dovedností atd.) měli za to, že jim byly poskytnuty užitečné informace a/nebo že si zlepšili své sociální dovednosti. Členské státy rovněž čelily různým výzvám. V EE se do aktivit sociálního začleňování zaměřených na dospělé s nízkou úrovní vzdělání nezapojili žádní příjemci. IT navrhla, že účinnost opatření na podporu sociálního začleňování by bylo možné zvýšit posílením podpory dobrovolníků a posílením role místních služeb. Celkově však zůstalo podávání zpráv o doprovodných službách omezené, a to částečně z důvodu zpoždění v provádění.



OP II – Sociální začleňování

V roce 2016 použily OP II k zahájení aktivit v oblasti sociálního začleňování čtyři země: DE, DK, NL a SE. DE bylo jedinou zemí, která zahájila zavádění aktivit v oblasti sociálního začleňování v roce 2015, zatímco DK, NL a SE zahájily provádění těchto aktivit v roce 2016. Celkově byla v těchto čtyřech zemích v roce 2016 poskytnuta pomoc přibližně 23 000 lidem. Pokud jde o cílové skupiny (které se překrývají), byli nejčastějšími uživateli programů sociálního začleňování (OP II) migranti (nebo osoby cizího původu a představitelé menšin), ženy a osoby bez domova, a to v uvedeném pořadí.

Celkově byly cílové skupiny dobře osloveny. DE bylo obzvlášť efektivní při oslovování nově příchozích dospělých a dětí z EU (převážně Romů) a osob bez domova. DK je rovněž na dobré cestě, neboť již v prvním roce provádění oslovilo 34 % z 1 400 osob bez domova, které plánovalo oslovit v letech 2016 až 2019, prostřednictvím poskytování přístřeší a schůzek se sociálními pracovníky. Z toho asi 30 % využilo v návaznosti na účast v programu sociální pomoci také další existující sociální služby. NL oslovilo pouze 6 % osob ve věku 65 let nebo více, a to z důvodu pozdního zahájení provádění FEAD, které začalo až v roce 2016. SE se zaměřilo na migranty z EU/EHP a pomoc poskytlo 581 osobám prostřednictvím aktivit zahrnujících integraci do společnosti, jako jsou nasměrování na přístřeší, poskytování informací o právech a povinnostech v SE, překladatelské služby a podpora zdraví.