CS Úřední věstník Evropské unie C 299/18

Zveřejnění žádosti podle čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin

2009/C 299/08

Tímto zveřejněním se uděluje právo podat proti zápisu námitky podle článku 7 nařízení Rady (ES) č. 510/2006. Komise musí obdržet námitky do 6 měsíců po tomto zveřejnění.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006

„PODKARPACKI MIÓD SPADZIOWY“

č. ES: PL-PDO-0005-0578-05.12.2006

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Název:

„Podkarpacki miód spadziowy“

2. Členský stát nebo třetí země:

Polsko

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny:

3.1 Druh produktu (podle přílohy II):

Třída 1.4 – Ostatní produkty živočišného původu, med

3.2 Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1:

Podkarpacki miód spadziowy (česky: podkarpatský medovicový med) je tekutý nebo zkrystalizovaný med pocházející z medovice nasbírané včelami z jedle bělokoré (Abies alba). Med může obsahovat také medovici pocházející ze smrku (rod: Picea (smrk), čeleď Pinaceae (borovicovité) a z borovice (rod: Pinus (borovice), čeleď Pinaceae (borovicovité), zejména z druhu Pinus sylvestris (borovice lesní). Medovice pocházející z jedle bělokoré však převládá a její podíl v medu neklesá pod 70 %. V podkarpatském medovicovém medu se mohou vyskytovat stopy pylu z nektarodárných rostlin nebo pylových zrnek větrosprašných rostlin. Obsah pylu a jiné medovice nesmí vést ke změně charakteristické chuti či vůně medu a zejména překročit hodnoty představené v popisu.

K výrobě podkarpatského medovicového medu se používají výhradně včely těchto plemen: Apis mellifera mellifera (včela tmavá), Apis mellifera carnica (včela kraňská) a Apis mellifera caucasica (včela kavkazská).

Organoleptická charakteristika

Med má před zkrystalizováním tmavě hnědou barvu se zelenkavými reflexy až téměř černou barvu s intenzitou nejméně 82 mm Pfundovy stupnice. Med má hustou konzistenci s vysokou viskozitou a po pomalé krystalizaci, jejímž výsledkem jsou střední a drobné krystaly, získává trochu světlejší barvu. Chuť je jemně sladká a jeho typické pryskyřičné aroma připomíná vůni jehličí.

Fyzikálně-chemická charakteristika

— obsah vody – nejvýše 19 %,

— obsah jednoduchých cukrů (glukózy a fruktózy) – nejméně 50 %,

— obsah sacharózy – nejvýše 4 %,

— přítomnost melecitózy v medu – cca 3,5 %,

— obsah 5-hydroxymethylfurfuralu (HMF) – nejvýše 30 mg/kg,

— aktivita diastázy (podle Schadeovy stupnice) – nejméně 10,

— volné kyseliny – 20–40 meq/kg,

— elektrická vodivost – nejméně 1,0 mS/cm,

— obsah látek nerozpustných ve vodě – nejvýše 0,1 g/100 g,

— ani po několika letech uschování nedochází u medu ke kvašení; vývoji mikroorganismů zabraňuje vysoký osmotický tlak,

— vyšší obsah redukujícího cukru fruktózy oproti glukóze zpomaluje krystalizaci medu a rovněž zlepšuje jeho chuťové hodnoty,

— oproti nektarovým medům obsahuje dvojnásobné množství disacharidů (maltóza, trehalóza, turanóza), jež mají antioxidační vlastnosti.

3.3 Suroviny (pouze u zpracovaných produktů):

—

3.4 Krmivo (pouze u produktů živočišného původu):

Přikrmování včel je povoleno pouze před zimou po vytočení medu, a to výhradně bílým cukrem z cukrové řepy nebo hotovým sirupem (včelí krmivo), který obsahuje nejméně 73 % cukrů (glukózy, fruktózy, sacharózy). Bílý cukr z cukrové řepy ani cukrový sirup nemusí pocházet z oblasti získávání podkarpatského medovicového medu. Na kvalitu medu to nemá vliv. Pokud je třeba včely kvůli nepředvídaným vnějším okolnostem krmit v jiném období, lze tak učinit pouze poté, co Vojvodský svaz včelařů (Wojewódzki Związek Pszczelarzy) v Rzeszowě o tom informuje kontrolní orgán. Takové krmení však musí být ukončeno nejpozději 14 dní před počátkem období sběru medovice, kdy je dokrmování zakázáno.

3.5 Specifické kroky při produkci, které se musí uskutečnit v označené zeměpisné oblasti:

Všechny fáze výroby – od umísťování včelínů po konečné balení medu – musí probíhat ve vymezené zeměpisné oblasti.

Podkarpatský medovicový med se může sbírat pouze v období od začátku června do konce září. Med se s využitím odstředivé síly vytáčí za studena v medometu. Po vyčeření v konvích se med stáčí do různých maloobchodních balení. Jedná se o skleněné či kameninové nádoby, jež pojmou až 1 400 g medu. Med je třeba uchovávat v temnu při teplotě mezi 10 °C a 18 °C a vlhkosti nepřesahující 65 %. Je zakázáno med filtrovat (filtrovat zrnka pylu), pastovat, pasterizovat a uměle ohřívat. V žádné fázi výroby nesmí teplota medu překročit 42 °C. Během sběru medu je zakázáno používat chemické výrobky a jiné, včely odpuzující produkty, a to jak v pevné, tak i tekuté či plynné formě. V období sběru medovice je zakázáno aplikovat léky.

3.6 Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd.:

Balení podkarpatského medovicového medu musí probíhat v oblasti vymezené v bodě 4. Toto pravidlo souvisí s tradičně používanou metodou, kterou má být zaručena odpovídající kvalita výrobku a kontrola jeho původu. Tímto způsobem lze předejít riziku vyplývajícímu z případných změn fyzikálně-chemických a organoleptických vlastností medu, k nimž by mohlo dojít při převážení medu na dlouhé vzdálenosti. Povinnost balit výrobek v dané oblasti má rovněž minimalizovat riziko smíchání podkarpatského medovicového medu s jinými medy nebo zabránit prodeji jiných medovicových medů pod chráněným označením.

3.7 Zvláštní pravidla pro označování:

Všichni včelaři a subjekty, jež med vykupují a dále s ním pod chráněným označením nakládají, musí používat jeden druh štítku. Každý štítek musí obsahovat informace, jako jsou objem nádoby, adresa výrobce, veterinární registrační číslo a sériové číslo štítku. Na štítku bude umístěn také symbol Společenství nebo symbol Společenství spolu s nápisem Chroniona Nazwa Pochodzenia (chráněné označení původu). Distribuce štítků bude probíhat prostřednictvím Vojvodského svazu včelařů (Wojewódzki Związek Pszczelarzy) v Rzeszowě, který sdělí kontrolnímu orgánu podrobná pravidla distribuce štítků. Tato pravidla nesmějí žádným způsobem diskriminovat výrobce, kteří nejsou členy svazu a vyrábějí podkarpatský medovicový med v souladu se specifikací.

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti:

Podkarpatský medovicový med se sbírá na území 17 lesních správ (Nadleśnictwo Rymanów, Nadleśnictwo Komańcza, Nadleśnictwo Lesko, Nadleśnictwo Baligród, Nadleśnictwo Cisna, Nadleśnictwo Wetlina, Nadleśnictwo Stuposiany, Nadleśnictwo Lutowiska, Nadleśnictwo Brzegi Dolne, Nadleśnictwo Strzyżów, Nadleśnictwo Bircza, Nadleśnictwo Dukla, Nadleśnictwo Brzozów, Nadleśnictwo Dynów, Nadleśnictwo Kańczuga, Nadleśnictwo Radymno a Nadleśnictwo Krasiczyn) a dvou národních parků (Národní park Bieszczady a Magurský národní park).

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí:

5.1 Specifičnost zeměpisné oblasti:

Přírodní faktory

Oblast, ve které se získává podkarpatský medovicový med, je vymezena v bodě 4. Půdy v této oblasti patří až na několik výjimek mezi chudé půdy a je možné je zařadit do IV. a V. třídy. Jedná se hlavně o hnědozemě, většinou vyluhované, a o podzolované půdy písčité i hlinité. V menším rozsahu se v jižní části vymezené oblasti vyskytují bahnité a aluviální půdy. Tyto půdy a poloha oblasti (pohoří Pogórze Karpackie se rozkládá ve výšce 350 až 600 m n.m. a pohoří Niski Beskid a Bieszczady dosahují výšky 850 m n.m.) vytvářejí velmi výhodné podmínky pro růst jehličnanů, zejména jedle bělokoré (Abies alba).

Jedle je velmi choulostivá, a proto se tomuto druhu daří pouze ve velmi příznivém a čistém prostředí. Jedle bělokorá je již od pradávna nejrozšířenějším druhem jedle v podkarpatské oblasti. Podíl jedle v tamních lesích je velmi vysoký a odhaduje se na 16,5 %, průměrné stáří lesního jedlového porostu činí 87 let. Jedle zaujímaly v roce 2006 přibližně 67 784 ha lesní plochy. Rovněž je třeba poznamenat, že ve vymezené oblasti se kromě dvou národních parků nachází i 15 přírodních rezervací, ve kterých představuje ochrana jedlového porostu jeden z hlavních cílů. Jde o rezervace: Jedlina, Rebece, Wilcze, Minokąt, Nad Trzciańcem, Mójka, Góra Chełm, Jażwiana Góra, Turnica, Krępak, Na Opalonym, Dybek, Chwaniów, Polanki a Hulskie. V lesní oblasti Stuposiany se také nachází jedle s nejsilnějším kmenem v Polsku, jehož obvod je 505 cm.

Velké množství srážek (zejména v zimním období) a s tím související vlhkost vzduchu a stabilní vysoké teploty ve vegetačním období vytvářejí optimální podmínky pro rozvoj hmyzu vylučujícího medovici, mezi který patří mšice (z čeledi medovnicovitých – Lachnidae) a červci (z čeledi Margarodidae). Proto je medovice každoročním jevem s různou mírou výskytu.

Historické a lidské faktory

Brtnictví (lesní včelařství) v podkarpatské oblasti má velmi dlouhou tradici, jež sahá daleko do historie. Díky dobrým přírodním podmínkám se včelařství v této oblasti dynamicky rozvíjelo. První zmínky související s brtnictvím pocházejí z 15. století. V roce 1464, v městečku Dębowec u Jasła, patřilo k poplatkům vybíraným od občanů i medovné. Dalším příkladem velmi rozvinutého brtnictví v podkarpatské oblasti jsou „brtnické“ předpisy patřící k nejstarším v Polsku. Předpis z roku 1478 pro lesní včelaře z Łańcuta, Kańczugy a Tyczyna a bieczský předpis z roku 1538 podrobně upravovaly včelařské vztahy, které se během staletí vytvořily. Výroba medu a vosku daleko přesahovala potřeby místního trhu a příslušné výrobky zaujímaly důležité místo vedle jiného zboží vyváženého z této oblasti přes Krakov dále na sever. Podkarpatský medovicový med byl „objeven“ jako vývozní artikl v polovině minulého století. V 50. letech minulého století projevily zájem o med z medovice z jehličnatých stromů, který byl tehdy 2–3krát dražší než medy nektarové, státy západní Evropy a Spojené státy. Přelomovým se stal rok 1967, kdy bylo v podkarpatské oblasti vykoupeno více než 1 000 tun lesní medovice. Následoval větší zájem o les jako včelí „pastvinu“ poskytující včelám sladkou tekutinu – medovici. V roce 1970 byla při Oblastním zemědělském výzkumném ústavu (Rolniczy Rejonowy Zakład Doświadczalny) v Boguchwale u Rzeszowa ustavena vědecká včelařská pobočka, jejímž úkolem bylo mj. předpovídat výskyt medovice. Byla zřízena na základě usnesení prezidia Vojvodské národní rady (Wojewódzka Rada Narodowa) v Rzeszowě a jednalo se o první pracoviště tohoto typu v Polsku. Umístění pobočky souviselo s množstvím nejkvalitnější medovice vyskytující se v lesích v této oblasti. Od roku 1980 pokračuje výzkum pod vedením prof. H. Gałuszkowé na Ústavu včelařství Zemědělské akademie (Zakład Pszczelnictwa Akademii Rolniczej) v Krakově.

Pro podkarpatské včelařství je charakteristický vysoký počet včelařů (více než 3 000), kteří vyrábějí med tradičním a řemeslným způsobem. O popularitě včelařství a velkém úsilí včelařů při zachovat vysokou kvalitu medu v této oblasti může svědčit skutečnost, že Vojvodský svaz včelařů (Wojewódzki Związek Pszczelarzy) v Rzeszowě, který sdružuje 54 místních včelařských spolků, existuje již více než 40 let. V oblasti získávání podkarpatského medovicového medu působí také samostatná regionální včelařská sdružení v Przemyślu, Jarosławi a Jaśle.

Vysoká úroveň dovedností místních včelařů souvisí zejména s udržováním tradičního způsobu včelaření, jež je s touto oblastí tak pevně spjato. Tyto dovednosti mají rovněž spojitost jednak s výběrem polohy pro umístění včelínu zejména s ohledem na proměnlivost výskytu medovice a zvláštnosti terénu, jednak se způsobem získávání tak výjimečného medu, jakým je podkarpatský medovicový med, způsobem vytáčení medu (za studena) a zásadami jeho uchovávání a rozlévání.

Vysokých parametrů kvality podkarpatského medovicového medu, jež mají především zajistit zachování jeho odrůdové čistoty a jeho nesmíchávání s jinými medy, lze dosáhnout pouze díky velké péči včelařů při získávání a uchovávání tohoto medu.

5.2 Specifičnost produktu:

Podkarpatský medovicový med se vyznačuje následujícími specifickými vlastnostmi:

— obsah glukózy a fruktózy (alespoň 50 %),

— obsah trisacharidu melecitózy (průměrně 3,5 %),

— elektrická vodivost (nejméně 1,0 mS/cm),

— barva (intenzita nejméně 82 mm Pfundovy stupnice).

5.3 Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a jakostí nebo vlastnostmi produktu (u CHOP) nebo specifickou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností produktu (u CHZO):

Podkarpatský medovicový med je výjimečný výrobek, jenž je úzce spjat s oblastí, ze které pochází. Zvláštnost tohoto výrobku spočívá v zeměpisné oblasti, jež je přirozeným domovem pro jehličnaté lesy a jež se vyznačuje vysokým zastoupením jedle bělokoré (Abies alba). Na kvalitu výrobku mají rovněž vliv optimální klimatické podmínky (delší období stabilních vysokých teplot 25–30 °C) a velmi vysoká vlhkost vzduchu, díky čemuž může docházet k hromadnému rozmnožování mšic z čeledi medovnicovitých – Lachnidae a červců z čeledi Margarodidae. Uvedené podmínky mají rovněž příznivý vliv na produkci medovice tímto hmyzem.

Elektrická vodivost podkarpatského medovicového medu, jež je oproti normě velmi vysoká, svědčí o obsahu zdravotně důležitých prvků, jakými jsou hořčík, mangan, železo, měď, kobalt, vápník, fosfor aj. Tato charakteristická vlastnost výrobku vyplývá z jeho původu, jelikož půdy, na kterých roste zmiňovaný jedlový porost, jsou bohaté na minerální soli, jež jsou spolu s vodou nejdříve přijímány rostlinami a poté vylučovány hmyzem produkujícím medovici, čímž se dostanou do medu. Charakteristickou tmavou barvu získává podkarpatský medovicový med díky zelenivkám souvisejícím s jedlovým porostem v popisované oblasti. Vysoký obsah trisacharidu melecitózy potvrzuje, že med pochází z lesního prostředí, ve kterém převládá jedle.

Podkarpatský medovicový med se vyznačuje oproti normě vyšším obsahem jednoduchých redukujících cukrů, což v kombinaci s mírnou kyselostí vylepšuje chuťové vlastnosti medu a omezuje pocit sladké chuti.

Způsob získávání medu z odrůdy jedle rostoucí v této oblasti se již po velmi dlouhou dobu nezměnil. Způsob sběru podkarpatského medovicového medu úzce souvisí s dovednostmi místních včelařů. Vysoká úroveň včelařské zručnosti se odráží mj. v mnohých požadavcích, které je třeba během sbírání medu dodržovat a jež ve spojení s výjimečností oblasti umožňují získání medu, jehož specifičnost je popsána v bodě 5.2.

Odkaz na zveřejnění specifikace:

(čl. 5 odst. 7 nařízení (ES) č. 510/2006)

http://www.minrol.gov.pl/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1326&LangId=0