Zařazení do přílohy VIII spolu s odpovídajícími pravidly pro vývoz příslušných chemických látek bude platit pro všechny smluvní strany, které ratifikují změnu, dokud nebude uvedená chemická látka zařazena do přílohy III. Rozhodnutí o zařazení do přílohy VIII bude učiněno na základě konsenzu s možností rozhodnout tříčtvrtinovou většinou hlasů smluvních stran přítomných a hlasujících na zasedání, pokud byly veškeré snahy o dosažení konsenzu vyčerpány.

Kromě toho konference smluvních stran zváží návrh předložený Švýcarskem, Austrálií a Mali, který spočívá ve změně článků 7, 10, 11 a 22 Rotterdamské úmluvy a v doplnění nové přílohy VIII. S ohledem na vývoj jednání konference smluvních stran bude návrh muset být pozměněn. Navrhované změny stanoví mechanismus regulování vývozu chemických látek, jejichž zařazení do přílohy III doporučuje Výbor pro přezkum chemických látek, ale o jejichž zařazení do přílohy III dosud konference smluvních stran nedosáhla konsenzu.

Zamýšlená změna se stane pro smluvní strany závaznou v souladu s ustanovením čl. 21 odst. 5 úmluvy, které stanoví: „Ratifikace, přijetí nebo schválení změny se písemně oznámí depozitáři. Změna přijatá v souladu s odstavcem 3 vstoupí v platnost pro smluvní strany, které ji přijaly, devadesátým dnem po uložení listin o ratifikaci, přijetí nebo schválení alespoň třemi čtvrtinami smluvních stran. Následně změna vstoupí v platnost pro všechny ostatní smluvní strany devadesátým dnem po uložení listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení změn smluvními stranami.“ Proto jakmile bude změna přijata a oznámena Unii depozitářem, bude Unie muset podniknout kroky ke schválení této změny podle čl. 21 odst. 5 úmluvy a oznámit ji depozitáři.

3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

Postojem, který má být zaujat jménem Unie na jedenáctém zasedání konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy, by měla být v souladu s příslušnými doporučeními Výboru pro přezkum chemických látek podpora zařazení acetochloru, karbosulfanu, chrysotilového azbestu, fenthionu (přípravků v ultranízkých objemech (ULV) s obsahem účinné látky 640 g/l nebo vyšším), iprodionu, kapalných přípravků (emulgovatelného koncentrátu a rozpustného koncentrátu) s obsahem paraquat-dichloridu 276 g/l nebo vyšším, což odpovídá koncentraci iontů paraquatu 200 g/l nebo vyšší, a terbufosu do přílohy III.

V souladu s čl. 5 odst. 1 úmluvy předložily smluvní strany oznámení o konečném regulačním opatření, které bylo přijato s cílem zakázat či přísně omezit používání acetochloru, karbosulfanu, chrysotilového azbestu, iprodionu a terbufosu na vnitrostátní úrovni.

Kromě toho smluvní strany v souladu s čl. 6 odst. 1 předložily návrhy na zařazení fenthionu (přípravků v ultranízkých objemech (ULV) s obsahem účinné látky 640 g/l nebo vyšším) a kapalných přípravků (emulgovatelného koncentrátu a rozpustného koncentrátu) s obsahem paraquat-dichloridu 276 g/l nebo vyšším, což odpovídá koncentraci iontů paraquatu 200 g/l nebo vyšší, do přílohy III úmluvy.

Výbor pro přezkum chemických látek přezkoumal oznámení na základě kritérií stanovených v příloze II a návrhy na základě kritérií stanovených v příloze IV úmluvy a dospěl k závěru, že veškerá příslušná kritéria jsou splněna.

Zařazení do přílohy III má za následek, že obchodování s těmito chemickými látkami na mezinárodní úrovni bude podléhat postupu předchozího souhlasu. Proto budou smluvní strany muset poskytnout sekretariátu odpovědi o dovozu, aby je sekretariát mohl zpřístupnit všem smluvním stranám. Vyvážející smluvní strany budou povinny respektovat odpovědi o dovozu během vývozu těchto chemických látek.

Postoj, který má být zaujat jménem Unie na jedenáctém zasedání konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy, pokud jde o návrh předložený Švýcarskem, Austrálií a Mali, by se měl zasazovat o změnu, která by zavedla hlasovací mechanismus pro zařazení chemických látek do přílohy III. S ohledem na zkušenosti z jednání s ostatními smluvními stranami se zdá, že by tuto změnu podpořilo pouze málo smluvních stran. Alternativním postojem by proto mělo být v zásadě podpořit návrh předložený Švýcarskem, Austrálií a Mali, a to pokud budou splněny tyto podmínky:

a)mezi ostatními smluvními stranami není dostatečná podpora pro změnu rozhodovacího postupu pro zařazování chemických látek do přílohy III, která by zavedla možnost hlasovat v souladu s čl. 22 odst. 4 ve spojení s čl. 22. odst. 3, avšak bez uplatnění čl. 22 odst. 3 písm. b) úmluvy;

b)dodatečná pravidla a postupy zavedené změnou jsou soudržné se stávajícími pravidly a postupy v rámci úmluvy;

c)změny zajistí, aby bylo upřednostněno zařazování chemických látek do přílohy III a aby dodatečná pravidla nebyla v rozporu se zařazováním do přílohy III, včetně zařazování do přílohy III, když je chemická látka již zařazena do přílohy VIII;

d)změny zajistí, aby pravidla týkající se ochrany dovážejících zemí, která se uplatní na vývoz chemických látek zařazených do přílohy VIII, byla přísnější než pravidla, která se uplatňují na vývoz chemických látek zařazených do přílohy III;

e)změny zajistí, aby všechny smluvní strany, které změny ratifikují, byly vázány veškerými rozhodnutími o zařazení chemické látky do přílohy VIII, včetně veškerých rozhodnutí přijatých na základě hlasování.

Návrh je v souladu s prováděním nařízení (EU) č. 649/2012, kterým se Rotterdamská úmluva provádí v Unii, a doplňuje je. Návrh je plně v souladu s cílem úmluvy, jímž je podporovat sdílenou odpovědnost a spolupráci smluvních stran v mezinárodním obchodu s určitými nebezpečnými chemickými látkami za účelem ochrany lidského zdraví a životního prostředí před možným poškozením a přispívat k jejich používání, které je šetrné k životnímu prostředí.

Návrh je v souladu s nařízením (ES) č. 1107/2009, nařízením (EU) č. 528/2012 a nařízením (ES) č. 1907/2006, jelikož není v rozporu s žádným rozhodnutím ohledně uvádění chemických látek na trh v Evropské unii.

4.Právní základ

4.1.Procesněprávní základ

4.1.1.Zásady

Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“

Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“.