kterým se mění rozhodnutí (EU) 2015/1814 v souvislosti s množstvím povolenek, jež má být umístěno do rezervy tržní stability pro systém EU pro obchodování emisemi skleníkových plynů do roku 2030

DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.KONTEXT NÁVRHU

•Odůvodnění a cíle návrhu

Sdělení Zelená dohoda pro Evropu spustilo novou strategii růstu, jejímž cílem je transformovat EU na spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje. Zdůrazňuje cíle Komise, a to zvýšit své klimatické cíle a udělat z Evropy do roku 2050 první klimaticky neutrální kontinent. Jejím dalším cílem je chránit zdraví a blahobyt občanů před environmentálními riziky a dopady. Nezbytnost Zelené dohody pro Evropu a její hodnota vzrostly zejména s ohledem na velmi závažné dopady pandemie COVID-19 na zdraví, životní a pracovní podmínky a blahobyt občanů Unie.

Boj proti změně klimatu je naléhavým problémem. V souladu s vědeckými poznatky zvláštní zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) je nutno do roku 2050 dosáhnout nulových globálních emisí CO2 a později v tomto století i co nejrychleji neutrality u všech dalších skleníkových plynů. Tato naléhavá výzva vyžaduje, aby EU posílila svou činnost a prokázala své celosvětové vedoucí postavení tím, že se do roku 2050 stane klimaticky neutrální. Tento cíl je ve sdělení stanoven jako „Čistá planeta pro všechny – Evropská dlouhodobá strategická vize prosperující, moderní, konkurenceschopné a klimaticky neutrální ekonomiky“.

Na základě strategie Zelené dohody pro Evropu a komplexního posouzení dopadů Komise prostřednictvím sdělení ze září 2020 o zvýšení cílů Evropy v oblasti klimatu do roku 2030 („plán pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030“) navrhla zvýšit ambice EU a předložit komplexní plán pro zvýšení závazného cíle Evropské Unie pro rok 2030, a snížit tak zodpovědným způsobem čisté emise o 55 %. Ambicióznější cíle pro rok 2030 tak poskytují tvůrcům politik a investorům určitou jistotu, že rozhodnutí provedená v následujících letech nezablokují emise na úrovních, které by se neslučovaly s cílem EU dosáhnout do roku 2050 klimatické neutrality. Cíl pro rok 2030 je v souladu s cílem Pařížské dohody, a to udržet nárůst globální teploty na úrovni výrazně nižší než 2 °C a usilovat o omezení tohoto nárůstu na 1,5 °C.

Evropská rada schválila nový závazný cíl EU pro rok 2030 na svém zasedání v prosinci 2020. Také vyzvala Komisi, „aby posoudila, jak mohou všechna odvětví hospodářství nejlépe přispět k cíli pro rok 2030, a aby předložila nezbytné návrhy doplněné podrobným posouzením environmentálního, hospodářského a sociálního dopadu na úrovni členských států, a to s přihlédnutím k vnitrostátním plánům v oblasti energetiky a klimatu a s přezkoumáním stávajících možností flexibility“.

Se spolunormotvůrci tak bylo rozhodnuto, že v rámci evropského právního rámce pro klima bude cíl EU pro dosažení klimatické neutrality právně závazný a zvýší se ambice pro rok 2030, a to stanovením cíle pro snížení čistých emisí do roku 2030 alespoň o 55 % ve srovnání s rokem 1990.

Aby bylo možné následovat cestu navrženou evropským právním rámcem pro klima a dosáhnout tohoto ambicióznějšího cíle pro rok 2030, Komise přezkoumala současné právní předpisy v oblasti klimatu a energetiky, které by měly dle očekávání do roku 2030 snížit emise skleníkových plynů pouze o 40 % a do roku 2050 o 60 %. Tento legislativní balíček „Fit for 55“, jak bylo ohlášeno v plánu pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030, je tím nejkomplexnějším stavebním prvkem v usilování o provedení nového ambiciózního klimatického cíle pro rok 2030, přičemž budou muset přispět i všechna hospodářská odvětví a všechny hospodářské politiky.

V rámci tohoto balíčku musí Komise zvýšit příspěvek systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS) pro životní prostředí, a to změnou směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (dále jen „směrnice o systému EU ETS“), aby korespondovala s celkovým cílem. Kromě toho jsou za účelem překonání negativního dopadu krize COVID-19 na zaměstnání, příjmy a podniky zapotřebí bezprecedentní krátkodobé investice, včetně investic v odvětvích, která jsou zahrnuta do systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS)

Za účelem vyřešení strukturálních nesrovnalostí mezi nabídkou a poptávkou povolenek na trhu a zlepšení odolnosti systému EU ETS vůči velkým otřesům byla v roce 2018 rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/1814 (rozhodnutí o rezervě tržní stability) vytvořena rezerva tržní stability. Rezerva tržní stability funguje od roku 2019.

Rezerva funguje prostřednictvím úpravy ročních objemů dražených povolenek. Aby došlo k zachování maximální míry předvídatelnosti, rozhodnutí (EU) 2015/1814 (dále jen „rozhodnutí o rezervě tržní stability“) zavádí jasná pravidla umisťování povolenek do rezervy a jejich uvolňování.

Tato pravidla byla upravena směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/410. Směrnice (EU) 2018/410 zdvojnásobila do roku 2023 míru příjmu povolenek (procento z celkového počtu povolenek v oběhu (TNAC), jež je umístěno do rezervy) z 12 % na 24 % a minimální množství povolenek, jež má být do rezervy umístěno, ze 100 milionů na 200 milionů.

Je nutno poznamenat, že minimální množství povolenek, jež má být do rezervy umístěno, nepřímo stanoví minimální celkový počet povolenek v oběhu, který je nutný pro spuštění příjmu povolenek do rezervy (tj. horní prahovou hodnotu rezervy). Počet povolenek v oběhu musí být alespoň 833 milionů, aby 12 % z tohoto množství znamenalo umístění alespoň 100 milionů povolenek do rezervy. Minimální množství se zdvojnásobilo společně se zdvojnásobením procenta příjmu, aby horní prahová hodnota rezervy zůstala stejná (24 % z 833 je 200).

Tyto změny v systému EU ETS za účelem dosažení ambicióznějších cílů pro rok 2030 a také dopad vnějších faktorů, jako je onemocnění COVID-19, nebo vnitrostátních opatření, jako je postupné ukončování využívání uhlí, vyžadují, aby tato základní pravidla pro rezervu tržní stability i nadále plnila svůj účel a řešila strukturální nerovnosti mezi nabídkou a poptávkou v průběhu této dekády. Kromě toho článek 3 rozhodnutí o rezervě tržní stability ukládá Komisi povinnost provést přezkum fungování rezervy tržní stability do tří let od počátku uplatňování rezervy na základě analýzy řádného fungování evropského trhu s uhlíkem. Přezkum musí věnovat zvláštní pozornost hlavním číselným parametrům rezervy tržní stability a pravidlu pro zneplatnění, přičemž se také musí zaměřit na dopad rezervy na růst, zaměstnanost, konkurenceschopnost průmyslových odvětví Unie a na riziko úniku uhlíku.

Analýza provedená v rámci posouzení rizik v kontextu s tímto přezkumem ukázala, že rezerva tržní stability by měla být přizpůsobena novým podmínkám trhu a politiky a otřesům. Také se zjistilo, že rezerva tržní stability by měla zahrnovat nabídku a poptávku v oblasti letectví. Dalším poznatkem, který z analýzy vzešel, bylo to, že příjem do rezervy je ovlivňován dopadem prahových hodnot, což by mělo být opraveno.

Přezkum těchto aspektů by měl být zvážen společně s účinky ambicióznějších cílů systému EU ETS na tržní stabilitu. Uvedené je tedy zahrnuto v návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice o systému EU ETS a rozhodnutí o rezervě tržní stability za účelem posílení systému EU ETS.

Podle čl. 1 odst. 5 rozhodnutí o rezervě tržní stability se míra příjmu po roce 2023 vrátí zpět ke 12 %. Pokud nebudou parametry rezervy tržní stability vhodně a včas upraveny, mohlo by to vyústit v potenciálně škodlivé navýšení přebytku. Proto by zachování stávajících parametrů rezervy tržní stability, které byly zavedeny podle směrnice (EU) 2018/410 (míra příjmu ve výši 24 % a minimální množství povolenek, jež se umístí do rezervy, ve výši 200 milionů), mělo být přijato odděleně od obecného přezkumu systému EU ETS jako součást balíčku „Fit for 55“ za účelem zajištění předvídatelnosti trhu.

Rozhodnutí o rezervě tržní stability by tedy mělo být změněno, aby provedlo tuto nezbytnou úpravu a zajistilo správné a ambiciózní fungování systému EU ETS.