Sdělení komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů - Předpisový rámec a trhy elektronických komunikací v Evropě 2006 (12. Zpráva) {SEK(2007) 403} /* KOM/2007/0155 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 29.3.2007 KOM(2007) 155 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ PŘEDPISOVÝ RÁMEC A TRHY ELEKTRONICKÝCH KOMUNIKACÍ V EVROPĚ 2006 (12. ZPRÁVA) {SEK(2007) 403} 1. ÚVOD Celostní iniciativa Komise pro politiky v oblasti informační společnosti a médií s názvem i2010[1] konfrontuje výzvu plynoucí z rychlé konvergence vývoje a technologických změn s předpisovým rámcem pro elektronické komunikace, který podporuje hospodářskou soutěž, investice, inovace, jednotný trh a výhody pro spotřebitele. Realizace plného potenciálu vnitřního trhu však vyžaduje vyšší míru důslednosti tohoto rámce při jeho uplatňování v celé EU a jeho posilování v oblastech jako je řízení spektra. Komise v současnosti provádí revizi rámce a v polovině roku 2007 předloží návrhy. Toto sdělení zkoumá vývoj trhů, předpisů a chování spotřebitelů v tomto odvětví v roce 2006 a doplňuje Výroční zprávu o i2010[2] a zprávu o přezkumech trhů, jež bude předložena v blízké budoucnosti. Vychází z pracovního dokumentu útvarů Komise, který bude přijat souběžně s tímto sdělením. Situace v oblasti regulace je popsána ke dni 31. prosince 2006. Není-li uvedeno jinak, pokrývají údaje o trzích období do 1. října 2006. 2. VÝVOJ TRHů Přehled Služby elektronických komunikací i nadále tvoří největší součást odvětví IKT a připadá na ně 44,5 %[3], což je zhruba tolik, co v předchozím roce. Z tržeb za sektor, které dosáhly v roce 2006 přibližně 649 miliard EUR3, pocházelo 289 miliard EUR3 z pevné telefonie, mobilní telefonie, pevných datových služeb a kabelových služeb. Celkový růst tržeb se odhaduje na 2,3 %[4], tedy méně než v roce 2005, kdy se pohyboval mezi 3,8 % a 4,7 %; objem provozu se zvýšil ve všech segmentech. Sektor si nadále podržuje vysokou dynamiku. Na trh vstupují noví aktéři v oblasti internetové telefonie, jako např. internetové společnosti, a posilují své klientské základny, aby tak získali konkurenční převahu. Vyvíjejí tudíž tlak na tradiční poskytovatele pevných a mobilních služeb a nutí je vyvíjet nové strategie, včetně investování do širokopásmových sítí a sítí příští generace, které mají vytvářet nové, lukrativnější, tržby, např. za poskytování obsahu. Hlasové služby pevné sítě pokračovaly v poklesu, avšak zůstávají i nadále nejvýznamnějším zdrojem tržeb na trhu pevných sítí. Hlavní příčinou je stále rostoucí konkurence a nahrazování mobilními službami (v menší míře pak internetovými hlasovými službami využívajícími technologie VOIP). Pokles tržeb za služby pevných sítí v roce 2006 se odhaduje v rozmezí od 4,5 %[5] do 5,1 %3. Širokopásmové služby představují nejrychleji se rozvíjející segment, v němž se růst tržeb odhaduje od 7,8 %5 do 8,5%3, což napomáhá kompenzovat pokles tržeb z hlasových služeb. V roce 2006 bylo zřízeno více než 20 miliónů širokopásmových linek, což představuje zvýšení o 39 % oproti roku 2005. Klíčovými faktory nadále zůstává konkurence mezi infrastrukturami a účinná regulace. Tržby za mobilní služby vzrostly o 4,6 %3, tedy pomaleji než v roce 2005. Zavádění a využívání mobilních telefonů dále pokračovalo ve svém růstu, nicméně trh mobilních hlasových služeb zřejmě dozrává. Pokračoval pokles cen v důsledku stále intenzivnější hospodářské soutěže. Cenové koše OECD za domácí mobilní služby pro typickou spotřebu ukazují, že v rámci celé EU došlo v letech 2005 a 2006 k poklesu až o 13,9 %. Finance a investice v odvětví V roce 2006 zaznamenaly investice do odvětví elektronických komunikací, měřeno investičními výdaji, podle odhadu růst o více než 47 miliard EUR, tj. o 5 % oproti roku 2005. Byl to počínaje rokem 2003[6] čtvrtý rok v řadě, během něhož trval meziroční růst objemu investic. Typický dominantní operátor pevných služeb investoval asi 13,3 % svých tržeb, zatímco typický přední aktér mobilních služeb investoval přibližně 12,7 % svých tržeb. Na pět největších trhů připadlo asi 70 % celkových investic v EU 25[7]. Evropa investuje v absolutním vyjádření více než USA nebo Japonsko. Růst v Evropě byl i v roce 2006 rozsáhlejší[8]. Významné byly i fúze a akvizice. V roce 2006 však celkové transakce v EU podle odhadů mírně poklesly a zaostaly tak za objemem 70 miliard EUR z předchozího roku[9]. Typickými stimulačními faktory obchodů tohoto druhu byly potřeby rozšíření na celoevropskou úroveň, přesouvání důrazu z hlasových služeb na datové a pokračující příliv spekulativního kapitálu ze strany skupin soukromých kapitálových investorů, které těžily z nízkých úrokových sazeb. Přeshraniční aktivity V průměru jedna třetina tržeb pochází z činností v jiném členském státě EU, než je domovský stát operátora. Tento vývoj mění podnikatelské zaměření i politiku příslušných operátorů. Významným zdrojem vnitrounijní geografické diverzifikace jsou mobilní složky odvětví. Průměrný evropský dominantní operátor pevných služeb zůstával v roce 2006 převážně ve svém domovském prostředí; evropské podniky švédských, španělských a francouzských dominantních operátorů byly v poměru k tomu nejvíc diverzifikovány (přibližně 41 % nebo více unijních aktivit v zahraničí). A tak, ačkoli srovnání evropského odvětví telekomunikací vyznívá vůči dalším příznivě, existuje v tomto ohledu značná rezerva pro posilování vnitřního trhu. Po obtížném roce 2005 se finanční výhledy významných evropských aktérů v oblasti elektronických komunikací v roce 2006 mírně zlepšily. Měřeno indexem Dow Jones Euro Stoxx Telecoms Index, vzrostla hodnota odvětví v roce 2006 o 11,53 %; tento nárůst dosáhl za období tří let hodnoty 23,84 %[10]. Graf 1: [pic] Jednou z příčin nestálé hospodářské výkonnosti odvětví od roku 2003 může být nejistota týkající se budoucích obchodních modelů. Hrubý zisk dominantních operátorů EU i nadále asi ze 60 % závisí[11] na jejich tradičních podnicích v oboru hlasových služeb a přístupu na internet. V mobilním odvětví se významné tržby ze služeb příští generace vytvářejí jen pomalu. Zároveň však, i když byly v polovině roku 2006 tržby evropských operátorů z nehlasových služeb (především SMS zpráv) odhadnuty na 17,1 %, je to významně vyšší hodnota než srovnatelný údaj za USA[12]. Konvergence Většina operátorů pevných a mobilních sítí postupně modernizuje stávající infrastruktury s cílem umožnit zvýšení rychlosti datových přenosů a konvergované služby. Sítě příští generace umožní efektivnější poskytování vícečetných služeb prostřednictvím jedné infrastruktury. Obsah se souběžně s rozvojem služeb IPTV a mobilní TV stává významnějším faktorem, jelikož umožňuje aktérům trhu diferencovat nabídky. Existuje zřetelný trend směrem ke sdruženým produktům, kdy operátoři nabízejí několik různých služeb ze jednu paušální cenu. Průzkum EU[13] ukazuje, že 19 % domácností v EU jsou účastníky alespoň jedné sdružené služby a že nejčastěji pořizovaným balíčkem je „dvojkombinace“ nabídky pevných hlasových služeb a internetu. Graf 2: [pic] Mobilní služby Celková hodnota trhu mobilních služeb v EU se odhaduje na 133 miliardy EUR[14]. Rozšíření v současnosti překročilo pomyslnou hranici 100 % a dosahuje hodnoty 103 % oproti 95 % v předešlém roce. V současnosti je v EU 478,4 miliónů uživatelů mobilních služeb. Graf 3: [pic] První pozici na seznamu zaujímá Lucembursko s mírou 171 % (včetně občanů dojíždějících za prací ze sousedních členských států), následuje Itálie se 134 % a Lotyšsko se 133 %. Růst byl však pomalejší než v roce 2005, což svědčí o dozrávajícím trhu. Pokračoval růst počtu poskytovatelů mobilních služeb (virtuální operátoři MVNO, poskytovatelé tzv. enhanced services, běžní distributoři), přičemž nejvyššího počtu dosáhlo Spojené království (70) a Nizozemsko (60). Za rok se celkový počet zvýšil o 76 a současný celkový stav je 290. K dispozici je dosud rezerva pro ještě větší rozvoj, avšak zostřená konkurence tlačí na snižování cen. Průměrné ceny za měsíc, připadající na koš střední spotřeby mobilních služeb vnitrostátního hlasového volání/SMS zpráv[15] vykazují tento trend: Graf 4: [pic] 3G Zjevně se stále rozsáhleji zavádějí služby 3G: v Itálii kupříkladu regulační orgán odhaduje, že existuje asi 12 miliónů 3G účastníků ve srovnání s 2,6 milióny na konci roku 2004. Zhruba 10 až 15 % evropských mobilních účastníků má telefon technologie 3G. Roaming Průměrné maloobchodní ceny za uskutečněné hovory při roamingu jsou nadále výrazně vyšší než ekvivalentní ceny za domácí mobilní volání, a to přes snahu zvýšit transparentnost tarifů, vyjádřenou i zahájením provozu spotřebitelských webových stránek, zřízených Evropskou komisí. Tyto rozdíly v cenách nelze odůvodňovat rozdíly v nákladech, které vznikají operátorům. Komise je přesvědčena, jak potvrzují i závěry posledního jarního zasedání Evropské rady, že výhody, které by spotřebitelům, uživatelům z okruhu MSP i velkých podniků vyplynuly z nižších cen roamingu, by na oplátku přinesly prospěch celé ekonomice EU. Proto navrhla v červenci 2006 opatření jednotného trhu ve formě nařízení o roamingu v rámci Společenství. Tento návrh se v současnosti projednává v Evropském parlamentu a Radě a měl by být schválen do léta roku 2007. Pevné hlasové služby Celková hodnota pevných hlasových služeb v EU se odhaduje na 83 miliardy EUR[16]. Intenzita hospodářské soutěže na trhu pevných sítí se v průběhu roku dále stupňovala při současném poklesu cen vnitrostátních a mezinárodních hovorů. Přenositelnost telefonních čísel v pevných sítích i nadále přispívá ke konkurenčnímu prostředí na trhu. Graf 5: [pic] Dominantní operátoři dále ztrácejí tržní podíly na svých domovských trzích, zatímco služby začala nabízet řada nových hospodářských subjektů. V řadě případů ovšem nejvýznamnější konkurenci zajišťují velcí operátoři, jako je BT, Deutsche Telekom, France Telecom, Telefónica a Telecom Italia, kteří nadále expandují do jiných členských států, než kde se nalézá jejich domovský trh, a upevňují tam své postavení. Graf 6: [pic] Širokopásmové služby Celková hodnota trhu pevných datových služeb v EU je 58,5 miliardy EUR[17]. Zavádění širokopásmových služeb pokračuje ve výrazném růstu. Za období od října 2005 do října 2006 bylo zřízeno více než 20 miliónů dalších linek. Oproti 11,4 % v loňském roce dosáhly tyto nově zřízené služby podílu 15,7 % v poměru k populaci EU (téměř 73 miliónů linek). Graf 7: [pic] Rozdíl mezi nejlepšími členskými státy a těmi, které dosahují horších výsledků, se však nadále prohlubuje, jelikož členské státy s vyšší mírou rozšíření vykazují rychlejší růst. Osm států zaznamenalo rozšíření pod 10 %. Mezinárodní srovnání Země EU s nejlepšími výsledky zaujímají ve světovém měřítku čelné postavení: v šesti členských státech se rozšířilo zavedení služeb na více než 20 % obyvatel, přičemž roste rychlejším tempem než jinde, např. v Japonsku nebo Jižní Koreji. Graf 8: [pic] Rychlosti širokopásmového přenosu se v rámci EU liší, přičemž v průměru doposud zaostávají za USA, Japonskem a Koreou[18]. Lze to do jisté míry odůvodnit vysokou hustotou obyvatelstva v Jižní Koreji a Japonsku, a dále existencí více vysokokapacitních kabelových sítí v USA ve srovnání s několika nejvýznamnějšími evropskými zeměmi. Tato mezera se může uzavřít působením konkurenčního tlaku, který v EU směruje investice do vysokorychlostních sítí. Faktory ovlivňující zavádění širokopásmového připojení Noví účastníci trhu nyní v průměru dosahují podílu 52 % trhu, tedy nárůst oproti 49,8 % za minulý rok (při vyloučení pouhého dalšího prodeje výrobků bude tržní podíl nových účastníků trhu 40,7 %). Existuje všeobecná shoda v tom, že hospodářská soutěž je hlavním faktorem stimulujícím zavádění širokopásmových služeb. Nejlépe jsou na tom členské státy jako Nizozemsko nebo Dánsko, kde existuje konkurence infrastruktur. Hospodářskou soutěž podporuje i účinná regulace trhu umožňující přístup k infrastruktuře dominantního operátora. Např. ve Francii nebo Spojeném království byla zjevně důležitá regulační činost. Kromě zlepšování tržních podmínek umožňuje dobrá regulace alternativním operátorům postupně přecházet z konkurence ve službách ke konkurenci na základě infrastruktury. Naopak ve státech s nedostatečnou regulační politikou a s absencí konkurenčního vztahu infrastruktur jsou patrné mezery v hospodářské výkonnosti. Ceny pro neomezeně plný přístup a sdílený přístup v rámci celé EU dále klesají, i když je tento pokles méně zřetelný u neomezeně plného přístupu. V roce 2006 se jednak výrazně zvyšoval počet dohod o dalším prodeji širokopásmového připojení (nárůst o 124 %), a jednak alternativní poskytovatelé zvyšovali své investice. Bylo dosaženo více než 4,1 miliónu nových plně zpřístupněných účastnických vedení (nárůst o 79 %), což přineslo několik miliard euro investic do nové infrastruktury. V mnoha členských státech byly v roce 2006 uspořádány aukce licencí na systémy WiMAX, CDMA, UMTS, HSDPA a LMDS. Tím dojde k rychlejšímu zavádění širokopásmového připojení a zrychlí se vyrovnávání situace v řídce osídlených oblastech a v nových členských státech. 3. Regula čNÍ PROSTřEDÍ Vnitrostátní předpisový rámec Transponování předpisového rámce do vnitrostátního práva 25 členských států bylo dokončeno v roce 2006, kdy přijalo primární právní předpisy Řecko. Dva nové členské státy rovněž notifikovaly primární legislativu, což se v případě Rumunska týká kompletního rámce a v případě Bulharska pokrývá jeho část. Pokračovalo i zdokonalování vnitrostátních předpisových rámců, zejména v Dánsku (odvolací postupy), Nizozemsku (práva průchodu), a dále ve Francii a Španělsku (ochrana spotřebitelů). Komise je však znepokojena tím, že novela německého telekomunikačního zákona dává v oblasti regulací výjimky novým trhům za podmínek, jež jsou méně náročné než podmínky dané komunitárním právem. Deregulace V některých zemích akceptoval regulační orgán závazky dobrovolně přijaté dominantními aktéry, a to jako alternativu za plnou právní úpravu (Spojené království), případně přijaté právní předpisy umožňující vymáhání takových závazků (Itálie). Cílem funkčního oddělení přístupu dominantního operátora pevných služeb k síti od jeho maloobchodního a dalšího podnikání byla flexibilita. K tomu došlo ve Spojeném království a případně se tento postup zvažuje v dalších členských státech EU. Jak bylo možno očekávat, vyústil přezkum řady významných trhů v uvalení povinností na dominantní hospodářské subjekty. Zároveň však bylo možno identifikovat jádro trhů, kde lze provést deregulaci. Tak tomu bylo v případě několika členských států, kde byly povinnosti odstraněny na základě zjištění, že trhy mobilního přístupu a mezinárodního volání jsou konkurenceschopné. V některých případech byla regulační zátěž s ohledem na podmínky na trhu snížena, kupříkladu v Belgii, Španělsku, Francii a Nizozemsku v oblasti trhu rezidenčních pevných telefonních linek. Vnitrostátní regulační úřady Nezávislost Vnitrostátní regulační úřady všeobecně upevnily svou autoritu a nezávislost. Byly nicméně vyjádřeny pochybnosti v případě Slovenska, pokud jde o oddělení regulačních funkcí a řízení státního vlastnictví aktérů trhu. Navíc vznikla obava týkající se nezávislosti a nestrannosti nového vnitrostátního regulačního úřadu v Polsku, a to ve světle zrušení předchůdce tohoto úřadu a rozsahu pravomocí státu činit přímá konečná rozhodnutí. Význam politického vlivu na běžné regulační rozhodování v některých členských státech je problém, který si žádá další zkoumání. Nové a přeshraniční investice rozvinou plně svůj potenciál pouze v prostředí, kde se může trh spolehnout na nezávislost a nestrannost regulačního orgánu. Přezkum trhů Proces notifikování a konzultování Komise a ostatních vnitrostátních regulačních úřadů podle čl. 7 Rámcové směrnice je hlavním nástrojem k zajištění toho, aby se výhod důsledné regulační politiky dostalo všem evropským uživatelům. Většina vnitrostátních regulačních úřadů již dokončila první kolo analýzy trhů a výsledky oznámila Komisi a dalším vnitrostátním regulačním úřadům. V radě členských států nicméně dochází k prodlevám při provádění nápravných opatření, a to z důvodů počínajících posuzováním procesních otázek, jako jsou např. odvolání, a končících skutečností, že v některých případech jsou nápravná opatření uložena teprve s jistým časovým odstupem po odhalení významné tržní síly (kupříkladu v Německu), nebo nejsou natolik propracována, aby měla na trhu okamžitý účinek. Kromě toho vzniká množství vzájemných nedůsledností mezi nápravnými opatřeními uloženými za určité situace na trhu různými vnitrostátními regulačními úřady. Kupříkladu nabídky přístupu k bitovému toku nejsou doposud konzistentně k dispozici v rámci celé EU a pokračuje zvětšování rozdílů mezi sazbami za ukončení volání. Vzhledem ke skutečnosti, že hospodářské subjekty vytvářejí zhruba jednu třetinu svých tržeb v jiných členských státech než ve svém vlastním, byl by v případě vyšší důslednosti posilován rozvoj přeshraničního provozu. Komise se bude v rámci přezkumu stávajícího rámce jednotlivými vyvstalými problémy zabývat z hlediska nezávislosti, procesních otázek a důslednosti regulace. Odvolání Právo na odvolání proti rozhodnutím vnitrostátního regulačního úřadu je základním principem celého rámce. Přesto však je délka odvolacího řízení v řadě členských států problémem, jako kupříkladu v Itálii a Portugalsku, kde řízení může trvat čtyři až šest let, nebo v Řecku, kde nejvyšší správní soud doposud nevydal žádná rozhodnutí, ačkoli některé z případů jsou v řízení od roku 2001. V některých jurisdikcích (Belgie, Kypr, Estonsko, Maďarsko, Nizozemsko, Slovensko, Švédsko) dochází k odvoláním proti rozhodnutím z přezkumu trhů systematicky a může být nezbytné přijmout opatření, která by hospodářské subjekty vedla k rozumnějšímu přístupu. Problematika spektra Celková hodnota elektronických komunikačních služeb závislých na využívání spektra se odhaduje na více než 200 miliard EUR, čímž se účinné řízení spektra stává pro ekonomiku EU kritickým faktorem úspěšnosti. Nedávný výzkum ukázal, že účinné řízení spektra ve všech členských státech by mohlo generovat až 0,1 % zvýšení HDP[19]. Pružnější a liberálnější řízení rádiového spektra již přijalo za své mnoho členských států v souvislosti s neutrálním využíváním ve vztahu k technologiím a službám, pořádáním aukcí, sdíleným využíváním a všeobecným udělováním povolení. V dalších zemích bylo zavedeno sekundární obchodování s právy. I nadále však jedním z problémů zůstávají rostoucí rozdíly v přístupech ze strany jednotlivých členských států. Kromě toho je třeba dovést do konce provedení několika harmonizačních rozhodnutí Komise ke spektru, kupříkladu o radarových zařízeních krátkého dosahu nebo o systémech bezdrátového přístupu. Komise tyto nedostatky zkoumá v rámci přezkumu, s cílem posílit potenciál vnitřního trhu. Vysílání Pozemní sítě jsou i nadále hlavním způsobem pro příjem televizního obsahu (více než 50 % domácností v EU) ve většině členských států, následovány kabelovou a satelitní technikou. IP-TV představuje prozatím teprve potenciálně využitelnou část trhu, během roku 2006 se však v řadě zemí rozrůstala. Přechod z analogového pozemního šíření signálu na digitální byl již ve většině členských států stanoven v mezích časového limitu doporučeného Komisí (2012), i když některé státy mají při tomto přechodu ještě potíže. Nápravná opatření ukládaná vnitrostátními regulačními úřady si často volí za cíl pozemní vysílání, s výjimkou zemí s vysokým podílem kabelových sítí. Doposud nebyla dokončena analýza vysílání na trhu přenosových služeb, s níž řada vnitrostátních regulačních úřadů není příliš obeznámena. Přidělování čísel službám na bázi VOIP Číslovací plány pro služby VOIP se velmi liší. Několik členských států (Německo, Řecko, Španělsko, Irsko, Lotyšsko, Portugalsko, Slovinsko, Švédsko, Finsko, Spojené království) umožňuje poskytovatelům služeb VOIP nabízet geografická i negeografická čísla. Další státy omezují dostupnost geografických čísel jen na určité druhy služeb VOIP. Tyto nedostatky limitují schopnost hospodářských subjektů nabízet služby v rámci celé Evropy. Komise bude hledat způsoby, jak řešit tyto a další otázky přidělování čísel v rámci přezkumu předpisového rámce. Sledování a prosazování V průběhu roku 2006 Komise zahájila řízení, zaměřené převážně na nedostupnost údajů o poloze volajícího pro potřeby tísňových orgánů při voláních na linku 112 a na neschopnost některých vnitrostátních regulačních úřadů zajistit včasné dokončení přezkumu trhů. Komise zároveň mohla uzavřít řízení, reagujíc tak na opatření členských států týkající se mimo jiné nezávislosti vnitrostátních regulačních úřadů, zavádění postupů přezkumu trhů, odkladného účinku odvolání a určovacího mechanismu pro poskytovatele univerzálních služeb, a dále spotřebitelské problematiky, jako kupříkladu adresářových služeb, přenositelnosti čísel a v určitých případech polohy volajícího. 4. VÝVOJ V SPOTřEBITELSKÉ OBLASTI Univerzální služba V roce 2006 určilo několik členských států univerzální poskytovatele služby. Česká republika, Estonsko a Polsko použily k tomuto účelu otevřené výběrové řízení, zatímco Irsko a Slovensko se rozhodly pro proces veřejné konzultace. Oba přístupy zjevně podporují transparentnost a brání diskriminaci. Zatímco ve většině případů nadále jakožto určené subjekty fungují dominantní operátoři, v Estonsku byl na základě výběrového řízení jmenován nový účastník trhu a v Belgii a České republice poskytují určité prvky služby noví účastníci souběžně s dominantním operátorem. Zvláštní sociální potřeby Vzhledem k tomu, že stávají předpisový rámec ponechává do značné míry na úvaze členských států problematiku potřeb zdravotně postižených uživatelů a lidí s nízkými příjmy, zaměřila se Komise v členských státech na podporu osvědčených postupů. V Irsku regulační orgán zřídil fórum na podporu potřeb zdravotně postižených uživatelů. Ve Švédsku vnitrostátní regulační úřad jednak vede hospodářské subjekty k tomu, aby pro uživatele se zvláštními potřebami vytvářeli služby na míru, a jednak poskytuje tomuto okruhu uživatelů osm specifických služeb, například překlad do znakové řeči s využitím videovolání s technologií 3G. Tísňové služby - 112 Tři členské státy (Švédsko, Dánsko, Nizozemsko) zavedly již číslo 112 jako jediné číslo tísňového volání. Problémem nicméně zůstává poskytování údajů o poloze volajícího a Komise zahájila v roce 2006 řízení vůči 13 členským státům. Členské státy seznamují občany s existencí a používáním linky 112 různými způsoby, mimo jiné formou odkazů na telefonních automatech, v telefonních seznamech, na telefonních účtech, policejních oznámeních a v novinách, a současně také prostřednictvím tématických kampaní, umístěním na webových stránkách a rozhlasové a televizní reklamy. Ve Švédsku je informace o čísle 112 uváděna také na kartónech s mlékem a v Lotyšsku a České republice upozorňují širokou veřejnost na číslo 112 televizní programy. I když se v současnosti jeví dostupnost a kvalita základních služeb jako dobře zabezpečená, má Komise v tomto směru současným předpisovým rámcem omezené pravomoci. Veškerá zdokonalení budou záviset na silné podpoře během procesu revize předpisového rámce zejména ze strany spoluzákonodárců. Transparentnost tarifů Několik členských států se vydalo cestou aktivnějšího přístupu k transparentnosti tarifů. Kupříkladu v Dánsku, Estonsku, Portugalsku a Švédsku jsou na internetu umístěna srovnání a přehledy cen a belgický regulační úřad připravuje spuštění cenového simulátoru. Regulační úřady v Irsku, Maďarsku a ve Slovinsku rozšířily cenová srovnání tak, aby zahrnovala služby pevných, mobilních a širokopásmových sítí. Tyto veřejné služby v některých členských státech doplňují i aktéři trhu svými vlastními nabídkami transparentnosti. Vyskytují se však stížnosti na transparentnost cen v řadě členských států, jako je Německo, Rakousko a Lotyšsko, a kromě toho panuje mezi spotřebiteli značně rozšířená nespokojenost s tarify za služby roamingu. e-Privacy (ochrana soukromí)/bezpečnost Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích byla již provedena ve všech členských státech. V roce 2006 byla schválena samostatná Směrnice o uchovávání dat o komunikačním provozu pro účely prosazování práva, určená k provedení členskými státy v roce 2007. Vzrůstá význam bezpečnosti sítí a informací, včetně ochrany před spywarem a dalším nepřátelským softwarem (malwarem). Jelikož se spam a malware v rostoucí míře využívají ve vzájemné kombinaci za účelem získat protiprávní zisk, dochází k propojení činnosti při prosazování práva v těchto dvou oblastech. Nezbytné je zvýšené úsilí, včetně posílení uvědomělosti uživatelů[20], a to vzhledem k značnému společenskému a hospodářskému dopadu nezákonných aktivit v této oblasti. Přenositelnost čísel Členské státy hlásí zvýšené využívání přenositelnosti čísel ze strany účastníků. V Dánsku, Španělsku, Švédsku a Finsku tvoří přenesená mobilní čísla více než 20 % účastníků. Významný nárůst přenosů v rámci mobilních sítí oznámilo také Estonsko, Řecko, Francie, Irsko, Lotyšsko a Lucembursko, a v pevných sítích Francie, Švédsko a Nizozemsko. Přenositelnost čísel zůstává klíčovou složkou konkurence ve všech členských státech. 5. ZÁVěRY Provádění předpisového rámce se jako celek realizuje s cílem zavedení konkurence na trzích elektronických komunikací, z níž plynou výhody pro účastníky v podobě cen a inovativních konvergovaných služeb. Ve všech členských státech existují příklady osvědčených postupů ze všech oblastí předpisové a tržní problematiky. Nadále existuje však mnoho oblastí, kde není jednotný trh pro služby elektronických komunikací za současného předpisového rámce dosažitelný. V současnosti neexistuje celá řada nástrojů pro zabezpečování důsledné regulace napříč jednotným trhem a Komise se bude ve svých návrzích na revizi předpisového rámce zabývat institucionálními otázkami, problematikou přidělování čísel a spektra. Pokud jde o ceny roamingu v rámci Společenství, Komise již navrhla aktualizaci rámce. Budou též zváženy podrobnější úpravy v případech, kde přetrvávají problémy kupříkladu v souvislosti s vynucováním rozhodnutí vnitrostátních regulačních úřadů, odvolacími řízeními, ochranou soukromí a bezpečností, jednotným evropským tísňovým číslem 112 a poskytováním služeb skupinám občanů se zvláštními potřebami. [1] KOM(2005) 229 [2] i2010 – Výroční zpráva o evropské informační společnosti z roku 2007 [3] EITO, 2006 [4] EITO, 2006 a IDATE, 2006 [5] IDATE, 2006 [6] Komise stanoví své odhady na základě údajů ze zdrojů Goldman Sachs, ETNO, Cable Europe a ECTA. Údaje o investicích se týkají pouze investičních výdajů (údržba a rozšiřování) [7] Goldman Sachs [8] Investice v EU v absolutním vyjádření převyšují investice v USA a Japonsku za období 2005; odhadovaný růst v EU pro rok 2006 byl rovněž vyšší (zdroj: Infonetics Research, listopad 2006) [9] Odhad Komise; Morgan Stanley; ING [10] Index Dow Jones Euro Stoxx Telecommunications (SXKE) se zvýšil z 378,4 bodu (konec r. 2003) na 468,6 bodu (konec r. 2006) a index Dow Jones Euro Stoxx 50 se za stejné období zvýšil z 2760,66 bodu na 4119,94 bodu [11] Tj. zisk před úroky, zdaněním, odpisy a před tvorbou rezerv [12] Merrill Lynch, 24. června 2006 [13] Průzkum „E-Communications Household Survey“ (březen 2007), Special Eurobarometer, Evropská komise [14] EITO, 2006 [15] Metodika OECD, dva největší operátoři za každý členský stát, zahrnuty jsou měsíční pronájmy [16] EITO, 2006 a IDATE, 2006 [17] EITO, 2006 [18] V USA převládá rychlost v rozmezí 2,5 Mbps – 10 Mbps, zatímco v EU 512 kbps – 2 Mbps (zdroje: IDATE, FCC) [19] Dopady politiky EU stanovení standardů – Možnosti ekonomicky účinného řízení rádiového spektra, SCF Associates, prosinec 2006, dosud nezveřejněno (Benchmarking Impacts of EU Policy - Options for Economically Efficient Management of Radio Spectrum) [20] Viz sdělení komise o boji proti spamu, špionážnímu („spyware“) a škodlivému softwaru („malicious software“), KOM (2006)688