EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 12.2.2016 COM(2016) 67 final 2016/0039(COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poskytnutí další makrofinanční pomoci Tunisku {SWD(2016) 30 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU Odůvodnění a cíle návrhu Souběžně s vleklým a křehkým procesem politické transformace probíhajícím od revoluce v roce 2011 trpělo tuniské hospodářství trvajícími domácími nepokoji, regionální nestabilitou (mimo jiné dopadem konfliktů v Libyi) a oslabeným mezinárodním prostředím (zejména v eurozóně). Tento nepříznivý vývoj značně oslabil jeho růst, jakož i fiskální situaci a stav platební bilance. Zejména v důsledku negativního hospodářského dopadu teroristických útoků (zejména na odvětví cestovního ruchu, dopravy a investice) a výpadků produkce z důvodu sociálních nepokojů byly projekce růstu v roce 2015 revidovány směrem dolů, přičemž tato situace má negativní dopad na již tak křehkou platební bilanci a fiskální situaci, což vytváří značnou potřebu finančních prostředků. Země současně pokračovala ve významných krocích ke konsolidaci demokratických mechanismů, včetně schválení nové ústavy v lednu 2014, avšak politická transformace se neobešla bez obtíží a období nestability. Tunisko dosáhlo v polovině dubna 2013 dohody s Mezinárodním měnovým fondem (MMF) o pohotovostním úvěru na 24 měsíců ve výši 1,75 miliardy USD, kterou Rada MMF schválila v červnu 2013 a která byla následně prodloužena do prosince 2015. Země v srpnu 2013 požádala rovněž EU o doplňující makrofinanční pomoc. V reakci na to Evropská komise v prosinci 2013 navrhla makrofinanční pomoc ve výši 250 milionů EUR ve formě úvěrů (MFA-I), kterou společní normotvůrci zvýšili na 300 milionů EUR a schválili v květnu 2014. Memorandum o porozumění, v němž jsou vymezeny politické podmínky týkající se tohoto úvěru, vstoupilo v platnost v březnu 2015. V návaznosti na ukončení 6. přezkumu programu MMF v září loňského roku Tunisko požádalo o následnou dohodu s MMF s pravděpodobnou délkou trvání 4 roky. Nový program MMF je stále předmětem jednání, avšak očekává se, že bude Radě MMF zaslán ke schválení na jaře roku 2016. Přes určitá zpoždění v provádění je operace v rámci MFA-I na dobré cestě. První tranše byla vyplacena dne 7. května 2015, a protože Tunisko splnilo podmínky dohodnuté s EU v memorandu o porozumění, byla dne 1. prosince 2015 vyplacena druhá tranše. Očekává se, že třetí a poslední tranše bude vyplacena ve druhém čtvrtletí roku 2016 za předpokladu, že budou splněny podmínky memoranda o porozumění. V této souvislosti tuniský předseda vlády v dopise zaslaném předsedovi Junckerovi v srpnu 2015 požádal EU o druhou operaci makrofinanční pomoci ve výši 500 milionů EUR, která by doplňovala následný program MMF, a v prosinci 2015 byla tato žádost zopakována v dopise ministra pro rozvojovou spolupráci a investice. Vzhledem k tomu, že bezpečnostní situace má výrazný dopad na tuniské hospodářství a potřeby vnějšího financování během konsolidace tuniské politické transformace a v návaznosti na aktualizované posouzení potřeb země v oblasti vnějšího financování provedené ve spolupráci s MMF Evropská komise předkládá Evropskému parlamentu a Radě návrh, aby byla Tuniské republice poskytnuta druhá makrofinanční pomoc (MFA-II) v maximální výši 500 milionů EUR, a to ve formě střednědobých úvěrů. Navrhovaná částka rovněž odpovídá očekávanému objemu programu MMF, závažným rizikům, kterým nyní čelí tuniské hospodářství, a pevnému odhodlání EU podporovat tuniskou politickou a hospodářskou transformaci. Navrhovaná nová makrofinanční pomoc by Tunisku v rámci nového programu MMF pomohla pokrýt část jeho zbývajících potřeb vnějšího financování, které se na období 2016–2017 odhadují přibližně na 2,9 miliardy USD. Makrofinanční pomoc by omezila krátkodobou zranitelnost hospodářství, pokud jde o platební bilanci a rozpočet, a zároveň by se koordinovala s programy korekce a reforem, které mají být dohodnuty s MMF a Světovou bankou, jakož i s reformami schválenými v rámci operací rozpočtové podpory EU, zejména smluv o upevnění státu Programme d’appui à la relance (PAR). Navrhovaná MFA-II je v souladu se zaměřením evropské politiky sousedství a s úsilím mezinárodního společenství, včetně iniciativy partnerství z Deauville skupiny G-7, jehož cílem je pomoci Tunisku v těchto těžkých časech. V tomto kontextu a jak je rozvedeno v pracovním dokumentu útvarů Komise připojeném k tomuto návrhu, se Komise rovněž na základě posouzení politické situace uskutečněného Evropskou službou pro vnější činnost domnívá, že politické a hospodářské podmínky pro operaci makrofinanční pomoci v navrhované výši a podobě jsou splněny. Obecné souvislosti Po dvou letech stabilního, avšak nízkého růstu HDP v rámci programu MMF (2,3 % v letech 2013 a 2014) byl růst pro rok 2015 revidován směrem dolů na 0,5 %, přičemž prognóza ze začátku roku předpokládala 3 %. Tuniské hospodářství utrpělo značný pokles zejména v důsledku teroristických útoků v roce 2015, které postihly klíčová hospodářská odvětví. Negativní dopad útoků na odvětví cestovního ruchu (které tvoří přibližně 7 % HDP a představuje přibližně 15 % pracovní síly) a na odvětví dopravy (představuje rovněž přibližně 7 % HDP, z čehož 20 % závisí na cestování v rámci odvětví cestovního ruchu), jakož i na důvěru zahraničních investorů ve spojení s výpadky ve výrobě fosfátů, v dopravě a ostatních odvětvích (v důsledku přerušení práce a stávek) přispěly k revizi směrem dolů. Tuniské orgány a Mezinárodní měnový fond očekávají, že pokud nedojde k dalším šokům, dojde v roce 2016 k oživení růstu, který se bude opírat o pozvolnou obnovu odvětví cestovního ruchu a normalizaci domácí produkce. Nicméně tento základní scénář obsahuje silná rizika poklesu. Tyto nízké míry růstu nebudou v žádném případě postačovat k významnému snížení nezaměstnanosti, která zůstává i nadále na vysoké úrovni 15 % a postihuje zejména mladé lidi a absolventy vysokých škol (více než 30 %) a ženy (21,6 %). Navíc přibližně 50 % pracovníků ve věku 15 až 24 let je zaměstnáno v neformální ekonomice. Inflace v roce 2014 činila průměrně 5,5 % a má vzhledem k poklesu mezinárodních cen komodit, stabilní domácí produkci potravin, oslabení domácí poptávky a obezřetné měnové politice sestupný trend. Očekává se, že celková inflace klesne v roce 2015 v průměru na 4,9 % a v dalších 5 letech zůstane přibližně na úrovni 4 %. Po zpřísnění měnové politiky v období od roku 2012 do poloviny roku 2014 v důsledku inflačních tlaků a zhoršení vnější a fiskální bilance centrální banka v říjnu loňského roku snížila svoji referenční sazbu o 50 bazických bodů (na 4,25 %), aby pomohla oživit slábnoucí růst HDP v situaci zpomalení inflace vyjádřené indexem spotřebitelských cen. Pokud jde o veřejné finance, Tunisko dosáhlo v roce 2014 určité míry fiskální konsolidace, neboť strukturální fiskální saldo (které především vylučuje náklady na rekapitalizace bank a ostatní jednorázové položky) se snížilo z 5,1 % HDP v roce 2013 na 4,2 % HDP v roce 2014. Avšak očekává se, že i přes úspory ve výdajích v důsledku nižších cen ropy, než se očekávalo, se strukturální schodek se v roce 2015 zvýší zpět na 4,7 % HDP, a to zejména z důvodů výdajových opatření přijatých v návaznosti na teroristické útoky. V zákoně o rozpočtu na rok 2016 se předpokládá snížení strukturálního schodku na 4,2 % HDP, jehož má být dosaženo především zvýšením příjmů (částečně v důsledku zavedení DPH) a snížením výdajů za subvence (zejména v důsledku předpokladů nižších mezinárodních cen ropy a stabilního směnného kurzu). Nicméně plánované přijetí dalších přibližně 15 000 zaměstnanců veřejné správy (převážně do obranných a bezpečnostních složek) povede ke zvýšení mzdových nákladů. Veřejný dluh se dále zvyšoval a v roce 2014 dosáhl 50 % HDP. Podle prognóz dosáhne svého vrcholu ve výši 61 % HDP do konce roku 2018, a poté se trend začne obracet. V nadcházejících dvou letech je rovněž plánováno podstatné zvýšení amortizace veřejného dluhu (ze zhruba 600 milionů USD v roce 2015 na více než 1,4 miliardy USD v roce 2017 a na téměř 1,2 miliardy USD v roce 2018). Pokud jde o platební bilanci, schodek běžného účtu se v roce 2014 dále prohloubil a dosáhl 8,9 % HDP, přičemž v roce 2013 to bylo 8,3 % HDP. Očekává se, že v roce 2015 zůstane navzdory poklesu cen ropy, slabší domácí hospodářské aktivitě a lepším výsledkům vývozu na neudržitelné vysoké úrovni. Očekává se, že negativní dopady teroristického útoku v Sousse na cestovní ruch povedou k dalšímu tlaku na schodek běžného účtu a schodek se bude opět pohybovat na úrovni 8,8 % HDP. Příliv soukromého kapitálu do Tuniska se od roku 2011 rovněž oslabil, což přispívá ke zranitelnosti platební bilance. Čisté přímé zahraniční investice, které v období 2005–2010 dosahovaly průměrně téměř 5 % HDP, v posledních dvou letech poklesly a přestavují o něco více než 2 % HDP. V kontextu vysokého schodku běžného účtu a nižšího přílivu kapitálu se Tunisko muselo stále více spoléhat na oficiální finanční toky. V roce 2015 se Tunisku podařilo pokrýt část deficitu vnějšího financování emisí desetiletých eurobondů v objemu 1 miliardy USD s úrokovou sazbou 5,75 %, k níž došlo v lednu 2015, přičemž poptávka mezinárodních investorů výrazně převýšila nabídku, a to i přesto, že součástí eurobondů nebyla státní záruka zahraničního dárce.

Oficiální devizové rezervy na konci roku 2014 činily 7,7 miliardy USD a odpovídaly tak stěží dovozu za 3 měsíce. Původní cíl v rámci programu MMF byl přitom 9,0 miliardy USD. Emise mezinárodních dluhopisů o objemu 1 miliardy USD v lednu 2015 zvýšila úroveň rezerv, avšak koncem října rezervy opět klesly na přibližně 6,5 miliardy USD a odpovídaly stěží dovozu za 4 měsíce, neboť příjmy z cestovního ruchu v důsledku teroristických útoků poklesly. Nyní se očekává, že výše rezerv na konci roku 2015 dosáhne 7,5 miliardy USD. To je o hodně méně než 8,2 miliardy USD, které na konci roku předpokládal MMF v rámci 6. přezkumu programu (dokončen v září 2015), v porovnání s cílovou hodnotou rezerv ve výši 10,1 miliardy EUR v rámci původního programu. Zahraniční dluh se zvýšil ze 48 % HDP v roce 2011 na odhadovaných 56,2 % HDP v roce 2014 a očekává se, že v roce 2018 dosáhne vrcholu ve výši 72,3 % HDP a teprve poté se tento trend začne obracet. Od roku 2011 byl rating Tuniska několikrát snížen, naposledy to bylo v roce 2014 (společností Moody´s z Ba2 na Ba3 a společností Standard & Poor’s z BB na BB–). Tunisko se nadále potýká se značnými problémy v oblasti strukturálních reforem. Ačkoliv v období 2000–2010 zažívala země poměrně vysoký hospodářský růst vyjádřený na jednoho obyvatele (jeden z největších růstů mezi dovozci ropy v oblasti Blízkého východu a severní Afriky), nadále trpí řadou strukturálních nedostatků. Země je zejména příliš závislá na odvětví s nízkou přidanou hodnotou orientovaném na vývoz, které se nachází v blízkosti pobřeží, což přispívá k nevyrovnanému modelu regionálního hospodářského vývoje, a trpí v důsledku nepružných trhů práce a nesouladu mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi, což přispívá k vysoké nezaměstnanosti, zejména mezi mladými lidmi. Model růstu vedl ve spojení se situací, kdy transparentnost a správa ekonomických záležitostí jsou vnímány jako nedostatečné, k nespravedlivému rozdělení ekonomických zisků mezi obyvatelstvo. Celkově zůstává pokrok v oblasti reforem omezený, což je zčásti dáno obtížnou politickou transformací, avšak nedávný pozitivní vývoj je povzbudivý a vláda je i nadále odhodlána pokračovat v pozitivní cestě reforem. Podstatná část příprav na některé klíčové reformy (zejména v oblasti daňové politiky a správy, zlepšení podnikatelského a investičního prostředí a reformy finančního sektoru) byla zásadní povahy a měla by připravit půdu pro provádění hlubších reforem. K plnému provedení dalších reforem budou nutné další průběžné kroky, silné politické odhodlání a podpora (např. reforma dotací cen a zlepšení sítě sociálního zabezpečení). Jak již bylo zmíněno, dne 7. června 2013 schválila Rada MMF dvouletou dohodu o pohotovostním úvěru ve výši 1,75 miliardy USD (400 % tuniské kvóty), která byla následně prodloužena do prosince 2015. Tunisko požádalo MMF o další dohodu, která má podle očekávání trvat 4 roky a pravděpodobně bude podpořena rozšířenou finanční facilitou. Program je stále předmětem jednání a očekává se, že bude Radě MMF zaslán ke schválení na jaře roku 2016. Ačkoli jeho konečná výše nebyla dosud stanovena, očekává se, že bude vyšší než stávající dohoda o pohotovostním úvěru. Revidované projekce, které MMF vypracoval v listopadu, poukazují na značné potřeby v oblasti platební bilance pro období 2016–2017 a celkový deficit externího financování se odhaduje na 5,1 miliardy USD (2,7 miliardy USD v roce 2016 a 2,4 miliardy USD v roce 2017). Tento deficit financování lze obecně přičíst třem faktorům: trvale vysokému schodku běžného účtu, potřebě zvýšit devizové rezervy v období 2016–2017 a očekávaným vysokým požadavkům na amortizaci dluhu, zejména v roce 2017. Navrhovaná nová operace makrofinanční pomoci ve výši 500 milionů EUR by pokryla 19,2 % odhadovaného zbývajícího deficitu financování. Tunisko také v minulosti využilo finanční podporu od řady bilaterálních dárců (zejména ze strany USA a Japonska, ale také Alžírska), jakož i od jiných multilaterálních dárců (zejména Světová banka a Africká rozvojová banka), kteří pravděpodobně v nadcházejícím období přispějí dalšími prostředky. V rámci podpory poskytované ze strany EU představuje úspěšně prováděná MFA-I ve výši 300 milionů EUR významný příspěvek k provedení klíčových reforem a naléhavě potřebnou finanční podporu. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Evropský parlament a Rada přijaly dne 15. května 2014 rozhodnutí č. 534/2014/EU o poskytnutí první makrofinanční pomoci Tuniské republice ve výši 300 milionů EUR. Soulad s ostatními politikami a cíli Unie EU se snaží rozvíjet s Tuniskem úzké vztahy a podpořit tuniské hospodářské a politické reformy. Tunisko se v roce 1995 stalo první zemí jižního Středomoří, která s EU podepsala dohodu o přidružení. Tato dohoda vstoupila v platnost v roce 1998 a je i nadále právním základem pro dvoustrannou spolupráci. K dalšímu posílení dvoustranných vztahů došlo v rámci evropské politiky sousedství (EPS) EU, mimo jiné přijímáním pětiletých akčních plánů EPS (poslední se týká období 2013–2017), které stanoví strategické cíle pro tuto spolupráci. Tunisko je rovněž členem Unie pro Středomoří. Hospodářské vztahy s EU jsou rovněž důležité. V roce 2008 dokončilo Tunisko odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první středomořskou zemí, která s EU uzavřela dohodu o volném obchodu. Tunisko je sousední zemí, která provádí s EU největší podíl svých obchodů. V roce 2014 pocházelo z EU 64,7 % tuniského dovozu a do EU směřovalo 72,5 % tuniského vývozu. Tunisko je rovněž na EU velmi závislé, pokud jde o přímé zahraniční investice a jiné finanční toky, remitence a příjmy z cestovního ruchu. EU a Tunisko v říjnu 2015 formálně zahájily jednání o prohloubené a komplexní zóně volného obchodu (DCFTA) s cílem umožnit Tunisku plný přístup k jednotnému trhu EU. Makrofinanční pomoc ze strany EU by doplnila granty uvolněné v rámci evropského nástroje sousedství a zastřešujícího programu, a zejména podmínky stanovené v rámci balíčků rozpočtové podpory PAR–IV a PAR– V, které jsou prováděny EU. Vzhledem k tomu, že by makrofinanční pomoc EU pobídla tuniské orgány, aby přijaly vhodný rámec pro makroekonomické politiky a strukturální reformy, zvýšila by přidanou hodnotu celkového zapojení EU i účinnost všech intervencí EU, které probíhají v rámci jiných finančních nástrojů. Od arabského jara deklarovala EU při různých příležitostech svůj závazek podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. EU zdvojnásobila svoji finanční podporu ve formě grantů, v důsledku čehož se Tunisko stalo dosud největším příjemcem financování v rámci programu SPRING a zastřešujících programů. I když tuniská cesta k úplné demokracii není bez obtíží a dosud přetrvává výrazná nejistota, země podnikla velmi důležité kroky v oblasti politických reforem. Rovněž v rámci dohody o přidružení, evropské politiky sousedství a dalších nedávných iniciativ existuje silný a stále intenzivnější rámec dvoustranných vztahů mezi EU a Tuniskem. V této souvislosti se usuzuje, že Tunisko splňuje politické podmínky pro poskytování makrofinanční pomoci třetím zemím, zejména pokud jde o respekt k demokracii, lidským právům a právnímu státu, a je zemí, se kterou EU udržuje těsné politické a ekonomické vztahy. Podrobné posouzení toho, zda jsou splněna tato politická kritéria pro makrofinanční pomoc, které provedla Evropská služba pro vnější činnost, je připojeno k pracovnímu dokumentu útvarů Komise, který je připojen k tomuto návrhu. Návrh na poskytnutí makrofinanční pomoci je v souladu se závazkem EU podporovat ekonomickou a politickou transformaci v Tunisku. 2.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace zúčastněných stran Makrofinanční pomoc se poskytuje jako nedílná součást mezinárodní podpory pro hospodářskou stabilizaci Tuniska. Při přípravě tohoto návrhu na poskytnutí makrofinanční pomoci útvary Komise konzultovaly Mezinárodní měnový fond a Světovou banku, které již rozsáhlé programy financování zavedly a připravují nové. Komise dne 10. prosince 2015 konzultovala Hospodářský a finanční výbor, který návrhu vyjádřil podporu. Komise byla rovněž v pravidelném kontaktu s tuniskými orgány. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Komise s pomocí externích znalců provedla v prosinci 2013 operační hodnocení ověřující kvalitu a spolehlivost tuniských veřejných finančních okruhů a správních postupů. O jeho výsledcích, které byly obecně pozitivní, byly v lednu 2014 informovány tuniské orgány a delegace EU s cílem pokračovat v činnosti v oblastech, v nichž je možné zlepšení.



Posouzení dopadů Makrofinanční pomoc Unie je mimořádný nouzový nástroj na řešení krizových situací v souvislosti s platební bilancí v třetích zemích. Z toho důvodu je návrh makrofinanční pomoci osvobozen od požadavku provést posouzení dopadů v souladu s pokyny Komise ke zlepšování právní úpravy (SWD(2015) 111 final), neboť je politickým imperativem, aby se v naléhavých situacích, které vyžadují rychlou reakci, postupovalo rychle. Obecněji makrofinanční pomoc spolu s ekonomickým ozdravným a reformním programem, který je s ní spojen, pomůže Tunisku zmírnit krátkodobé potřeby financování a podpoří politická opatření zaměřená na posílení střednědobé platební bilance a fiskální udržitelnosti a na urychlení udržitelného růstu, jak má být dle dohody dohodnuto s MMF v rámci nového programu. Přispěje zejména ke zlepšení účinnosti a transparentnosti správy veřejných financí a podpoří strukturální reformy, které přispívají ke konečným cílům, fiskální konsolidaci a úpravě platební bilance, jakož i růst produktivity a zaměstnanosti a prosazování harmonizace právních předpisů a ekonomické integrace s EU, rovněž v souvislosti s prohloubenou a komplexní dohodou o volném obchodu, o níž se v současnosti jedná. 3.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Evropská unie dá Tunisku k dispozici makrofinanční pomoc v celkové maximální výši 500 milionů EUR, která bude poskytnuta ve formě střednědobého úvěru. Pomoc přispěje k pokrytí zbývajících tuniských potřeb vnějšího financování v letech 2016–2017, zjištěných Komisí na základě odhadů MMF. Plánuje se, že pomoc bude vyplacena ve třech úvěrových splátkách ve výši 200 milionů EUR, 150 milionů EUR a 150 milionů EUR. Očekává se, že výplata první splátky proběhne v polovině roku 2016. Druhá splátka, závislá na řadě politických opatření, by mohla být vyplacena ve čtvrté čtvrtině roku 2016. Pokud budou splněny politické podmínky, třetí a poslední splátka by mohla být uvolněna v první polovině roku 2017. Za správu pomoci bude odpovídat Komise. V souladu s finančním nařízením jsou použitelná zvláštní ustanovení o předcházení podvodům a jiným nesrovnalostem. Jak je pro nástroje makrofinanční pomoci obvyklé, bude vyplácení záviset na úspěšných přezkumech programu podle nového finančního ujednání s MMF. Kromě toho by se Komise a tuniské orgány v memorandu o porozumění dohodly na specifických opatřeních strukturálních reforem. Komise se zaměří na strukturální reformy, jejichž cílem je zlepšit celkové makroekonomické řízení a podmínky pro udržitelný růst (např. se zaměří na transparentnost a účinnost správy veřejných financí; fiskální reformy; reformy pro posílení sítě sociálního zabezpečení; reformy trhu práce; a reformy na zlepšení právního rámce pro obchod a investice). Tato reformní opatření by podpořila program reforem uskutečňovaný tuniskými orgány a doplnila programy dohodnuté s MMF, Světovou bankou a ostatními dárci, jakož i politické programy související s operacemi rozpočtové podpory EU. Byla by v souladu s hlavními prioritami hospodářské reformy dohodnutými mezi EU a Tuniskem v rámci společného akčního plánu evropské politiky sousedství a jiných strategických dokumentů. Rovněž budou vycházet ze strukturálních reforem prováděných v rámci MFA-I. Rozhodnutí o vyplacení makrofinanční pomoci v plné výši ve formě půjček je odůvodněno úrovní rozvoje Tuniska (měřenou jeho příjmem na osobu) a dluhovými ukazateli. Je rovněž v souladu se zacházením, kterého se Tunisku dostalo od Světové banky a MMF. Tunisko není způsobilé pro koncesní financování Mezinárodní asociace pro rozvoj (IDA) nebo rozšířené úvěrové facility MMF. Právní základ Právním základem tohoto návrhu je článek 212 Smlouvy o fungování EU. Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity je dodržena, neboť dosažení cílů obnovení krátkodobé makroekonomické stability v Tunisku není v moci jednotlivých členských států. Tuto úlohu může lépe splnit Evropská unie jako celek. Hlavními důvody jsou omezení v rozpočtech členských států a potřeba silné koordinace dárců, aby se maximalizoval rozsah a účinnost pomoci. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality: omezuje se na minimum nutné k dosažení cílů krátkodobé makroekonomické stability a nepřekračuje rámec toho, co je pro tento účel nezbytné. Jak Komise stanovila na základě odhadů MMF v souvislosti s budoucí dohodou o rozšířené finanční facilitě, odpovídá částka pomoci v rámci MFA-II 19,2 % zbývajícího deficitu financování na období 2016–2017. To je v souladu s běžnými pravidly pro sdílení nákladů pro operace makrofinanční pomoci. Vzhledem k pomoci, kterou Tunisku přislíbili jiní bilaterální a multilaterální dárci a věřitelé, se má za to, že se pro EU jedná o přiměřenou úroveň sdílení nákladů. Pokud zohledníme třetí, nevyplacenou tranši MFA-I, celková finanční pomoc MFA-I a MFA-II v období 2016–2017 odpovídá 23,4 % odhadovaného zbývajícího deficitu financování. Volba nástrojů K řešení těchto makroekonomických cílů se nehodí nebo není dostatečné projektové financování ani technická pomoc. Klíčovou přidanou hodnotou makrofinanční pomoci ve srovnání s ostatními nástroji EU bude zmírnění vnějšího finančního tlaku a pomoc při vytváření stabilního makroekonomického rámce, včetně podpory udržitelné platební bilance a stavu rozpočtu, jakož i vhodného rámce pro strukturální reformy. Makrofinanční pomoc může díky tomu, že pomůže vytvořit vhodný celkový rámec politiky, zvýšit efektivnost opatření financovaných v Tunisku v rámci jiných, úžeji zaměřených finančních nástrojů EU. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Plánovaná pomoc by byla poskytnuta ve formě úvěru a měla by být financována prostřednictvím výpůjční operace, kterou Komise provede jménem EU. Rozpočtové náklady pomoci budou odpovídat poskytnutí prostředků (ve výši 9 %) pro Záruční fond pro vnější vztahy EU z rozpočtové položky 01 03 06 („Poskytování prostředků pro záruční fond“). Za předpokladu, že první a druhá část úvěru, dohromady ve výši 350 milionů EUR, budou vyplaceny v roce 2016 a třetí část úvěru ve výši 150 milionů EUR v roce 2017, budou v souladu s pravidly upravujícími mechanismus záručního fondu prostředky poskytnuty z rozpočtů na roky 2018–2019. Na základě současných projekcí o využití rozpočtové položky 01 03 06 Komise předpokládá, že dopad operace na rozpočet lze zohlednit.

5.NEPOVINNÉ PRVKY Přezkum/revize/ustanovení o skončení platnosti Návrh obsahuje ustanovení o skončení platnosti. Navrhovaná makrofinanční pomoc by byla k dispozici po dobu dvou a půl roku od prvního dne po vstupu memoranda o porozumění v platnost. 2016/0039 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poskytnutí další makrofinanční pomoci Tunisku EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Vztahy mezi Evropskou unií (dále jen „Unie“) a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v rámci evropské politiky sousedství. Tunisko bylo první středomořskou zemí, která s EU dne 17. července 1995 podepsala dohodu o přidružení, která vstoupila v platnost dne 1. března 1998. V rámci této dohody o přidružení dokončilo Tunisko v roce 2008 odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první středomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství, přičemž poslední z nich se vztahuje na období 2013–2017. (2)Po revoluci a svržení prezidenta Ben Aliho dne 14. ledna 2011 se v Tunisku dne 23. října 2011 konaly první svobodné a demokratické volby. V lednu 2014 byla přijata nová ústava a ve čtvrtém čtvrtletí roku 2014 se uskutečnily parlamentní a prezidentské volby, přičemž hlavní političtí činitelé usilují o pokračování v reformách k vytvoření plně rozvinutého demokratického systému. (3)Souběžně s tímto procesem politické transformace trpělo tuniské hospodářství přetrvávajícími domácími nepokoji, regionální nestabilitou (včetně dopadu konfliktů v Libyi) a oslabeným mezinárodním prostředím (zejména v Unii, která je hlavním obchodním partnerem Tuniska). Tento nepříznivý vývoj značně oslabil jeho růst, jakož i fiskální situaci a stav platební bilance. (4)Po politických změnách v Tunisku od roku 2011 Unie vyjádřila svůj jednoznačný závazek podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Zvýšila svoji finanční podporu pro Tunisko, posílila svoji spolupráci v mnoha oblastech, včetně občanské společnosti, volebního systému, bezpečnosti, regionálního rozvoje a sociálních a hospodářských reforem. Nabídla rovněž možnost uzavřít prohloubenou a komplexní dohodu o volném obchodu, přičemž jednání o této dohodě byla zahájena v říjnu 2014. (5)V těchto obtížných ekonomických a finančních souvislostech tuniské orgány a Mezinárodní měnový fond (MMF) v dubnu 2013 ujednaly tříletou dohodu o pohotovostním úvěru („program MMF“), který nemá preventivní charakter, ve výši 1,150 miliardy ZPČ (zvláštních práv čerpání) na podporu tuniského ekonomického ozdravného a reformního programu, který byl prodloužen do konce roku 2015. Po šesti dokončených programech přezkumu bylo v rámci programu MMF čerpáno celkem 1,5 miliardy USD. (6)V srpnu 2013 požádalo Tunisko Unii o doplňující makrofinanční pomoc. Odpovědí na tuto žádost byla makrofinanční pomoc ve výši 300 milionů EUR ve formě úvěrů, která byla schválena v květnu 2014 (MFA-I). Memorandum o porozumění, v němž jsou stanoveny politické podmínky týkající se MFA-I, vstoupilo v platnost dne 4. března 2015. Po provedení dohodnutých politických opatření byla dne 7. května 2015 vyplacena první tranše MFA-I a dne 1. prosince 2015 druhá tranše. (7)Na období 2011–2015 poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve výši 524 milionů EUR ve formě grantů s cílem podpořit tuniský program hospodářských a politických reforem. Dalších 155 milionů EUR bylo v období 2011–2013 Tunisku přiděleno v rámci programu „Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“ (SPRING) a 122 milionů EUR v období 2014–2015 v rámci zastřešujícího programu. Kromě toho Evropská investiční banka poskytla od roku 2011 úvěry ve výši 1,338 milionu EUR.

(8)V roce 2015 bylo tuniské hospodářství významně zasaženo několika teroristickými útoky, které zasáhly klíčová hospodářská odvětví, jako je turistický ruch a doprava, a jejichž cílem bylo rovněž přerušit konsolidaci politické transformace. Tyto útoky měly nepříznivý dopad na hospodářské oživení, které Tunisko začalo zažívat. Spolu s přetrvávající regionální nestabilitou (včetně opětovné eskalace konfliktu v Libyi) a stále slabým evropským a světovým hospodářským prostředím tyto události zhoršily již tak oslabenou platební bilanci a fiskální situaci v Tunisku. To mělo za následek značné deficity vnějšího a rozpočtového financování. (9)V této složité situaci Unie znovu potvrdila svůj závazek podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Tento závazek byl zejména vyjádřen v závěrech zasedání Rady přidružení mezi Unií a Tuniskem v březnu 2015 a po teroristickém útoku v Sousse v červnu 2015 v závěrech Rady ze dne 20. července 2015. Politická a hospodářská podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou EU vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci evropské politiky sousedství. (10)Po zhoršení hospodářské a finanční situace v Tunisku MMF a Tunisko zahájily diskuze o následné dohodě o poskytnutí vyšší částky, která by mohla mít podobu rozšířené finanční facility („program MMF“) a pravděpodobně by byla zahájena na jaře 2016 a pokrývala by čtyřleté období. Cílem nového programu MMF by bylo zmírnit krátkodobé potíže Tuniska v oblasti platební bilance a podporovat provádění účinných opatření zaměřených na korekci. (11)Vzhledem ke zhoršující se hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu 2015 Unii o další makrofinanční pomoc. (12)Vzhledem k tomu, že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika sousedství, je třeba je považovat za způsobilé pro získání makrofinanční pomoci Unie. (13)Makrofinanční pomoc Unie by měla být výjimečným finančním nástrojem, který platební bilanci podpoří formou, jež není účelově vázaná a jejímž cílem je řešit potřeby příjemce, které má ohledně okamžité finanční pomoci ze zahraničí. Tato pomoc by měla podpořit provádění politického programu, jehož součástí jsou silná okamžitá korekční opatření a opatření strukturálních reforem, která mají v krátkodobém výhledu zlepšit situaci platební bilance. (14)Vzhledem k tomu, že v platební bilanci Tuniska přetrvává výrazný zbytkový deficit vnějšího financování přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými multilaterálními institucemi, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze strany Unie za stávajících výjimečných okolností považováno za vhodnou reakci na žádost Tuniska o podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF. Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF. (15)Cílem makrofinanční pomoci Unie by mělo být podpořit obnovení udržitelného stavu vnějšího financování Tuniska, a tím přispět k jeho hospodářskému a sociálnímu rozvoji. (16)Stanovení výše makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny očekávané finanční příspěvky od multilaterálních dárců a nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie. (17)Komise by měla zajistit, aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s hlavními zásadami, cíli a opatřeními, které byly přijaty v rámci jednotlivých oblastí vnější činnosti, a dalšími příslušnými politikami Unie. (18)Makrofinanční pomoc Unie by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku. Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by v průběhu poskytování makrofinanční pomoci měly úzce spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění její ucelenosti. (19)Makrofinanční pomoc Unie by měla posilovat oddanost Tuniska hodnotám sdíleným s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje a snižování chudoby, jakož i jeho oddanost zásadám otevřeného a spravedlivého obchodu založeného na pravidlech. (20)Poskytnutí makrofinanční pomoci Unie by mělo být podmíněno tím, že Tunisko bude respektovat účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému založeného na pluralitě politických stran, a zásady právního státu a že zaručí dodržování lidských práv. Specifické cíle makrofinanční pomoci Unie by měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise a Evropská služba pro vnější činnost by měly plnění výše uvedených podmínek a dosahování těchto cílů pravidelně sledovat. (21)V zájmu zajištění účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s pomocí. Kromě toho je třeba ustanovit, že Komise bude provádět kontroly a Účetní dvůr audity. (22)Uvolněním makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady (jako rozpočtového orgánu). (23)Částky složené pro účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve víceletém finančním rámci. (24)Makrofinanční pomoc Unie by měla být řízena Komisí. Komise by měla pravidelně informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění tohoto rozhodnutí sledovat. (25)Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto rozhodnutí by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011. (26)Na makrofinanční pomoc Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky, jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech, kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR je vhodné použít na operace přesahující tuto prahovou hodnotu přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční pomoci, kterou Unie Tunisku poskytuje, by měl být pro přijetí memoranda o porozumění nebo pro jakékoliv snížení, pozastavení či zrušení pomoci použit přezkumný postup, PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1 1.Unie poskytne Tunisku makrofinanční pomoc (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši 500 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou stabilizaci Tuniska a jeho obsáhlý program reforem. Pomoc přispěje k pokrytí potřeb Tuniska v oblasti platební bilance stanovených v programu MMF. 2.Celá částka makrofinanční pomoci Unie se Tunisku poskytne ve formě úvěrů. Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí a dále je půjčit Tunisku. Úvěry mají průměrnou dobu splatnosti nejvýše 15 let. 3.Uvolnění makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi Mezinárodním měnovým fondem (MMF) a Tuniskem a s hlavními zásadami a cíli ekonomických reforem stanovených v dohodě o přidružení mezi EU a Tuniskem, která byla dohodnuta v rámci evropské politiky sousedství. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a předkládá těmto orgánům včas příslušné dokumenty. 4.Makrofinanční pomoc Unie je k dispozici po dobu dvou a půl let od prvního dne po vstupu memoranda o porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 v platnost. 5.V případě, že se během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby financování Tuniska podstatně sníží oproti původním předpokladům, Komise poskytovanou pomoc omezí nebo její poskytování pozastaví či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2. Článek 2 1.Poskytnutí makrofinanční pomoci Unie je podmíněno tím, že Tunisko bude respektovat účinné demokratické mechanismy, včetně parlamentního systému založeného na pluralitě politických stran, a zásady právního státu a že zaručí dodržování lidských práv. 2.Komise a Evropská služba pro vnější činnost sledují plnění této podmínky po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie. 3.Odstavce 1 a 2 tohoto článku se použijí v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU. Článek 3 1.Komise vyjedná v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky, jakož i finanční podmínky, které se vztahují na makrofinanční pomoc Unie, přičemž se zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o porozumění“). Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky stanovené v memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem za podpory MMF. 2.Podmínky uvedené v odstavci 1 mají zejména posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování politických opatření musí být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje pokrok při plnění těchto cílů. 3.Podrobné finanční podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány. 4.Komise pravidelně ověřuje, zda jsou nadále splňovány podmínky, na něž odkazuje čl. 4 odst. 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s Evropským parlamentem a Radou. Článek 4 1.S výhradou podmínek uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v memorandu o porozumění uvedeném v článku 3. 2.Na pokrytí makrofinanční pomoci Unie budou v případě potřeby poskytnuty prostředky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009. 3.Komise rozhodne o uvolnění splátek, pokud budou splněny všechny následující podmínky: a)podmínka stanovená v článku 2;

b)průběžné uspokojivé výsledky při provádění politického programu, který zahrnuje důrazná opatření zaměřená na ozdravení a strukturální reformy a podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní charakter; a dále c)uspokojivé splnění podmínek v oblasti hospodářské politiky a finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění. K uvolnění druhé splátky nedojde v zásadě dříve než po třech měsících od uvolnění první splátky. K uvolnění třetí splátky nedojde v zásadě dříve než po třech měsících od uvolnění druhé splátky. 4.Nejsou-li průběžně plněny podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie dočasně pozastaví nebo zruší. V těchto případech Komise informuje o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu. 5.Makrofinanční pomoc Unie je vyplácena Tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v memorandu o porozumění, včetně potvrzení zbývajících rozpočtových finančních potřeb, mohou být finanční prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako konečnému příjemci. Článek 5 1.Výpůjční a úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provádějí v eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí týkat změna splatnosti, ani nesmí být v jejich důsledku vystavena žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb nebo jinému obchodnímu riziku. 2.Umožní-li to okolnosti, může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v podmínkách výpůjčních operací. 3.Umožní-li okolnosti zlepšení úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout zcela nebo částečně refinancovat svůj původní úvěr nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky. Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování nebo restrukturalizace. 4.Veškeré náklady vzniklé Unii v souvislosti s výpůjčními a úvěrovými operacemi podle tohoto rozhodnutí hradí Tunisko. 5.Komise informuje Evropský parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3. Článek 6 1.Makrofinanční pomoc Unie se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012. 2.Provádění makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení. 3.Smlouva o úvěru, které bude dojednána s tuniskými orgány, musí zahrnovat ustanovení, jež: a)zajistí, aby Tunisko pravidelně kontrolovalo, že bylo financování z rozpočtu Unie použito řádně, přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté podle tohoto rozhodnutí, které byly získány neoprávněně; b)zajistí ochranu finančních zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, korupce a jakýchkoli jiných nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95, nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2185/96 a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013; c)výslovně zmocňují Komisi i Evropský úřad pro boj proti podvodům nebo jejich zástupce k provádění kontrol, včetně kontrol a inspekcí na místě; d)výslovně povolí Komisi a Účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně auditů na základě dokladů a auditů na místě, například operačních hodnocení; e)zajistí, že Unie bude mít nárok na předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v souvislosti s řízením makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli podvodu, korupce nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání poškozujícího finanční zájmy Unie.

4.Před prováděním makrofinanční pomoci Unie posoudí Komise prostřednictvím operačního hodnocení řádnost finančních opatření, správních postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly Tuniska, které mají pro tuto pomoc význam. Článek 7 1.Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 2.Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Článek 8 1.Komise každý rok do 30. června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva: a)vyhodnotí, jakého pokroku bylo při provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo; b)zhodnotí hospodářskou situaci a hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený při provádění politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1; c)uvede souvislost mezi podmínkami hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění, průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a rozpočtové oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční pomoci Unie. 2.Do dvou let od uplynutí doby dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této pomoci. Článek 9 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda/předsedkyně LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1.RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1Název návrhu/podnětu 1.2Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB 1.3Povaha návrhu/podnětu

1.4Cíle 1.5Odůvodnění návrhu/podnětu 1.6Doba trvání akce a finanční dopad 1.7Předpokládaný způsob řízení 2.SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1Pravidla pro sledování a podávání zpráv 2.2Systém řízení a kontroly 2.3Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí 3.ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky 3.2Odhadovaný dopad na výdaje 3.3Odhadovaný dopad na příjmy LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1.RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU 1.1Název návrhu/podnětu Rozhodnutí o poskytnutí další makrofinanční pomoci Tuniské republice 1.2Příslušné oblasti politik podle členění ABM/ABB Oblast politiky: Hlava 01 – Hospodářské a finanční záležitosti Činnost: 03 – Mezinárodní hospodářské a finanční záležitosti 1.3Povaha návrhu/podnětu

X Návrh/podnět se týká nové akce 1.4Cíle 1.4.1Víceleté strategické cíle Komise sledované návrhem/podnětem „Podporovat prosperitu i za hranicemi EU“ Mezi nejdůležitější činnosti spadající do oblasti pravomoci GŘ ECFIN patří: 1. Podpora provádění evropské politiky sousedství prohlubováním ekonomické analýzy a posilováním politického dialogu a poradenství o ekonomických aspektech akčních plánů. 2. Rozvoj, monitorování a provádění makrofinanční pomoci pro partnerské třetí země ve spolupráci s příslušnými mezinárodními finančními institucemi. 1.4.2Specifické cíle a příslušné aktivity ABM/ABB Specifický cíl č. 1: „Poskytování makrofinanční pomoci třetím zemím při řešení krizí platební bilance a při obnovování udržitelnosti vnějšího zadlužení“ Příslušné aktivity ABM/ABB: Mezinárodní hospodářské a finanční vztahy, globální správa a řízení. 1.4.3Očekávané výsledky a dopady Navrhovanou pomoc tvoří úvěr EU ve výši 500 milionů EUR ve prospěch Tuniské republiky (dále jen „Tunisko“) s cílem přispět k udržitelnějšímu stavu platební bilance. Pomoc, která bude vyplacena ve třech splátkách, by měla zemi pomoci překonat obtížnou hospodářskou situaci a obtížný stav platební bilance, se kterými se potýká a které se zhoršily v důsledku teroristických útoků, které země utrpěla v roce 2015, a v důsledku přetrvávajících domácích a regionálních nepokojů. Podpoří rovněž strukturální reformy, které mají zvýšit udržitelný hospodářský růst a zlepšit řízení veřejných financí. 1.4.4Ukazatele výsledků a dopadů Orgány budou muset podávat útvarům Komise pravidelné zprávy o řadě ukazatelů a před čerpáním druhé a třetí splátky pomoci rovněž poskytnou podrobnou zprávu o dodržování dohodnutých politických podmínek. Útvary Komise budou dále sledovat řízení veřejných financí i po operačním hodnocení finančních okruhů a správních postupů, které bude v Tunisku provedeno v rámci přípravy na tuto operaci. Delegace EU v Tunisku bude také podávat pravidelné zprávy o záležitostech, které jsou významné pro sledování pomoci. Útvary Komise budou nadále úzce spolupracovat s MMF a Světovou bankou, aby využily jejich poznatků z probíhajících činností v Tunisku. V navrhovaném legislativním rozhodnutí se počítá s výroční zprávou Radě a Evropskému parlamentu, která bude obsahovat posouzení toho, jak je tato operace prováděna. Do dvou let po ukončení prováděcího období bude pomoc zpětně zhodnocena nezávislým subjektem. 1.5Odůvodnění návrhu/podnětu 1.5.1Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu Čerpání pomoci bude podmíněno uspokojivými výsledky při provádění budoucího ekonomického programu mezi Tuniskem a MMF, který by měl být k dispozici do března 2016. Komise se mimoto s tuniskými orgány dohodne na specifických politických podmínkách, které budou uvedeny v memorandu o porozumění a které budou muset být splněny před tím, než Komise uvolní druhou a třetí splátku. 1.5.2Přidaná hodnota zapojení EU

Tím, že se zemi dostane pomoci, aby překonala ekonomický šok způsobený teroristickými útoky v roce 2015 a domácími a regionálními nepokoji, přispěje navrhovaná makrofinanční pomoc k prosazování makroekonomické stability a ekonomických reforem v zemi, přičemž podpoří konsolidaci politické transformace v této zemi. Doplněním zdrojů poskytnutých mezinárodními finančními institucemi, EU a dalšími dárci přispěje pomoc k celkové účinnosti balíčku finanční podpory poskytované mezinárodním dárcovským společenstvím. Navrhovaný program posílí rovněž reformní závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku se dosáhne mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších souvislostech bude program signálem pro další země v tomto regionu, že EU dále podporuje v době hospodářských potíží země, které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám. 1.5.3Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulosti Od roku 2004 bylo provedeno celkem šestnáct zpětných hodnocení týkajících se operací makrofinanční pomoci. Tato hodnocení dospěla k závěru, že operace makrofinanční pomoci přispívají (ačkoli občas skromně a nepřímo) ke zlepšení vnější udržitelnosti, makroekonomické stability a dosažení strukturálních reforem v přijímající zemi. Ve většině případů měly operace makrofinanční pomoci kladný dopad na platební bilanci přijímající země a pomohly zmírnit nedostatek financí v rozpočtu. Vedly rovněž k mírně vyššímu hospodářskému růstu. 1.5.4Soulad a možná synergie s dalšími vhodnými nástroji EU patří k hlavním dárcům pomoci pro Tunisko. Finanční pomoc poskytovaná v rámci evropského nástroje sousedství (ENI) a dříve v rámci evropského nástroje sousedství a partnerství (ENPI) dosáhla pro období 2011–2015 částky 801 milionů EUR, která zahrnuje částku 277 milionů EUR v rámci programu SPRING a z prostředků ze zastřešujícího programu (155 milionů EUR a 122 milionů EUR). Tyto finanční prostředky byly doplněny financováním z jiných nástrojů EU, jako jsou nástroj stability (IfS), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR), investiční nástroj sousedství (NIF) a tematické programy v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci (DCI). Evropská investiční banka rovněž poskytla půjčky od roku 2011 ve výši 1 338 milionu EUR, přičemž v roce 2015 poskytla z této částky 200 milionů EUR. MFA-I ve výši 300 milionů EUR schválená v roce 2014 je uspokojivě prováděna a zbývá vyplatit pouze poslední tranši ve výši 100 milionů EUR. Klíčovou přidanou hodnotou makrofinanční pomoci ve srovnání s ostatními nástroji EU by byla pomoc při vytváření stabilního makroekonomického rámce, mimo jiné díky podpoře udržitelné platební bilance a stavu rozpočtu a vhodného rámce pro strukturální reformy. Makrofinanční pomoc neposkytuje pravidelnou finanční podporu ani nemá podpořit hospodářský a sociální rozvoj přijímajících zemí. Makrofinanční pomoc má být ukončena, jakmile se vnější finanční situace přijímající země vrátí k udržitelnému stavu. Poté by se měly používat běžné unijní nástroje pro poskytování podpory v rámci spolupráce. Makrofinanční pomoc má také doplňovat intervence mezinárodních finančních institucí, zejména program korekce a reforem podporovaný rozšířenou finanční facilitou MMF a úvěry Světové banky na rozvojovou politiku. 1.6Doba trvání akce a finanční dopad X Časově omezený návrh/podnět X Návrh/podnět platný po dobu 2,5 let od vstupu memoranda o porozumění v platnost, jak je uvedeno v čl. 1 odst. 4 rozhodnutí X Finanční dopad se očekává od roku 2016 do roku 2019 1.7Předpokládaný způsob řízení X Přímé centralizované řízení Komisí 2.SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1Pravidla pro sledování a podávání zpráv Pomoc má makroekonomickou povahu a je navržena tak, aby byla slučitelná s budoucím ekonomickým programem podporovaným MMF. Útvary Komise budou sledovat pokrok při provádění programu MMF a konkrétních reformních opatření, která budou s tuniskými orgány sjednána v memorandu o porozumění (viz rovněž bod 1.4.4). 2.2Systém řízení a kontroly 2.2.1Zjištěná rizika S navrhovanou operací makrofinanční pomoci jsou spojena fiduciární a politická rizika.

Existuje riziko, že by makrofinanční pomoc, která není určena na konkrétní výdaje, mohla být použita podvodným způsobem. Obecně je toto riziko spojeno s takovými faktory, jako jsou kvalita systémů řízení v centrální bance a na ministerstvu financí a odpovídající kapacity interního a externího auditu. Operaci dále významně ohrožuje domácí bezpečnostní situace, zejména spojená s možnými teroristickými útoky, což by mohlo dále destabilizovat klíčová hospodářská odvětví, oslabit politické odhodlání orgánů provádět nezbytné ekonomické reformy a podněcovat sociální nepokoje. Pokud se země odchýlí od procesu korekce, mohlo by to ohrozit cíle programu podporovaného MMF a makroekonomickou stabilitu a zabránit účinnému vyplácení MFA-II. Existují rovněž značná rizika vyplývající z regionální politické situace, zejména s ohledem na konflikt v Libyi, což má negativní dopad na hospodářskou a sociální situaci v Tunisku, mimo jiné v důsledku přílivu uprchlíků z Libye. Existují rovněž rizika vyplývající z možného oslabování evropského a globálního hospodářského prostředí (vzhledem k silné závislosti Tuniska na trhu EU) a z růstu mezinárodních cen energií a potravin, což by mohlo mít významný dopad na fiskální situaci a platební bilanci Tuniska. 2.2.2Předpokládané metody kontroly Za ověřování, kontrolu a audit makrofinanční pomoci bude odpovídat Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), a Evropský účetní dvůr. 2.2.3Náklady a přínosy kontrol a pravděpodobná míra nesouladu Základní náklady Komise spojené s metodami ověřování a kontroly jsou popsány v tabulce 3.2.1. Mimoto vzniknou náklady Evropskému účetnímu dvoru a náklady na možné zásahy úřadu OLAF. Operační hodnocení provedené útvary Komise v roce 2014 nejenže pomáhá posoudit rizika zneužití finančních prostředků, nýbrž jako dodatečnou výhodu poskytuje rovněž užitečné informace o potřebných reformách v oblasti řízení veřejných financí, které se mohou odrážet v politické podmíněnosti operace. Co se týče pravděpodobné míry nesouladu, riziko nedodržení podmínek (ve formě nesplácení úvěru nebo zneužití finančních prostředků) se na základě zkušeností s nástrojem makrofinanční pomoci od doby jeho vytvoření považuje za nízké. 2.3Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí Ke zmírnění rizika podvodného zneužití bude přijata řada opatření: Zaprvé, v memorandu o porozumění a ve smlouvě o úvěru bude uveden soubor ustanovení o inspekcích, předcházení podvodům, auditech a vrácení finančních prostředků v případě podvodu nebo korupce. Podpora bude navíc vyplacena na zvláštní účet Tuniské centrální banky. Kromě toho útvary Komise provedly v lednu 2014 za podpory externích poradců operační hodnocení s cílem posoudit spolehlivost finančních okruhů a správních postupů, které mají význam pro tento druh pomoci. Při tomto posouzení se zjistilo, že rámec pro řádné finanční řízení makrofinanční pomoci je v Tunisku dostatečně účinný. Komise zohlednila některá doporučení operačního hodnocení v podmínkách reformy řízení veřejných financí zahrnuté do programu MFA I a hodlá tak učinit rovněž v podmíněnosti týkající se nové navrhované makrofinanční pomoci. Komise rovněž využívá dalších operací rozpočtové podpory s cílem pomoci tuniským orgánům zlepšit jejich systémy řízení veřejných financí a v tomto úsilí je rovněž podporována ostatními dárci. Za ověřování, kontrolu a audit pomoci bude odpovídat Komise, včetně Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), a Evropský účetní dvůr. 3.ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky Stávající rozpočtové položky 01 03 02: Makrofinanční pomoc 01 04 01 14 – Poskytování prostředků pro záruční fond V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek. Okruh víceletého finančního rámce Rozpočtová položka Druhvýdaje Příspěvek Číslo

[Název………………...……….] RP/NRP

() ze zemí ESVO z kandidátských zemí z třetích zemí ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení 4 01 03 02 Makrofinanční pomoc RP NE NE NE NE 4 01 04 01 14 Poskytování prostředků pro záruční fond RP NE NE NE NE

01 04 01 04 – Záruka Evropské unie za úvěry EU na makrofinanční pomoc třetím zemím: Záručnímu fondu pro vnější vztahy musí být poskytnuty prostředky podle nařízení o fondu v platném znění. V souladu s tímto nařízením půjčky vycházejí z nesplacené částky na konci roku. Záručnímu fondu musí být poskytnuty prostředky, přičemž se použijí prostředky v rámci rozpočtové položky 01 04 01 14 („Poskytování prostředků pro záruční fond“), které představují 9 % celkových nesplacených závazků. Výše dotování je vypočítána na počátku roku „n“ jako rozdíl mezi cílovou částkou a hodnotou čistých aktiv fondu na konci roku „n–1“. Tato výše prostředků je v roce „n“ převedena do předběžného rozpočtu na rok „n+1“ a vyplacena v jedné operaci na počátku roku „n+1“ z položky „Poskytování prostředků pro záruční fond“ (rozpočtová položka 01 04 01 14). V důsledku toho se pro účely výpočtu prostředků poskytovaných do fondu v cílové částce na konci roku „n–1“ zohledňuje 9 % (nejvýše 45 milionů EUR) skutečně vyplacené částky. Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce za úvěr bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno zaplacení záruky. Předpokládá se, že zaplacení rozpočtové záruky nebude požadováno. Nové rozpočtové položky, jejichž vytvoření se požaduje: neuplatní se. 3.2Odhadovaný dopad na výdaje 3.2.1Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Okruh víceletého finančního rámce:

4 GŘ: ECFIN Rok

2016 Rok

2017 Rok

2018 Rok

2019 CELKEM • Operační prostředky Rozpočtová položka 01 04 01 14 Poskytování prostředků pro záruční fond Závazky (1a) 31,5 13,5 45 Platby (2a) 31,5 13,5 45 Prostředky správní povahy financované z přídělu pro zvláštní programy (opeační hodnocení a hodnocení ex post) Rozpočtová položka 01 03 02 Závazky (3) 0,15 0,15 Platby (3a) 0,05 0,10 0,15 CELKEM prostředky

pro GŘ ECFIN Závazky =1+1a +3 31,65 13,5 45,15 Platby =2+2a +3 31,55 13,6 45,15



• Operační prostředky CELKEM Závazky (4) 31,65 13,5 45,15 Platby (5) 31,55 13,6 45,15 Prostředky správní povahy financované z přídělu pro zvláštní programy CELKEM (6) CELKEM prostředky

na OKRUH 4

víceletého finančního rámce Závazky =4+ 6 31,65 13,5 45,15 Platby =5+ 6 31,55 13,6 45,15



Má-li návrh/podnět dopad na více okruhů: v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Okruh víceletého finančního rámce:

5 „Správní výdaje“ Rok

2016 Rok

2017 Rok

2018 Rok

2019 CELKEM GŘ: ECFIN •Lidské zdroje 0,039 0,029 0,021 0,016 0,105 •Ostatní správní výdaje 0,025 0,015 0,040 GŘ ECFIN CELKEM Prostředky 0,064 0,044 0,021 0,016 0,145 CELKEM prostředky

na OKRUH 5

víceletého finančního rámce (Závazky celkem = platby celkem) 0,064 0,044 0,021 0,016 0,145 v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Rok

2016 Rok

2017 Rok

2018 Rok

2019 CELKEM CELKEM prostředky

z OKRUHŮ 1 až 5

víceletého finančního rámce Závazky 0,064 0,044 31,671 13,516 45,295 Platby 0,064 0,044 31,571 13,616 45,295 3.2.2Odhadovaný dopad na operační prostředky –◻ Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních prostředků. –X Návrh/podnět vyžaduje využití operačních prostředků, jak je vysvětleno dále:

Prostředky na závazky v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Uveďte cíle a výstupy ⇩ SPECIFICKÝ CÍL Č. 1 Rok 2016 Rok 2017 Rok 2018 Rok 2019 Druh Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Celkový počet Náklady celkem – Výstup 1 Hodnocení ex post 1 0,15 1 0,15 – Výstup 2 Poskytování prostředků pro záruční fond 1 31,5 1 13,5 2 45 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 2 31,65 1 13,5 3 45,15 NÁKLADY CELKEM 2 31,65 1 13,5 3 45,15 3.2.3Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy 3.2.3.1Shrnutí –◻ Návrh/podnět nevyžaduje využití prostředků správní povahy. –X Návrh/podnět vyžaduje využití prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále: v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Rok

2016 Rok

2017 Rok

2018 Rok

2019 Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) CELKEM OKRUH 5

víceletého finančního rámce Lidské zdroje 0,039 0,029 0,021 0,016 0,105 Ostatní správní výdaje 0,025 0,015 0,040 Mezisoučet za OKRUH 5

víceletého finančního rámce 0,064 0,044 0,021 0,016 0,145 Mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce Lidské zdroje Ostatní výdaje

správní povahy Mezisoučet

mimo OKRUH 5

víceletého finančního rámce CELKEM 0,065 0,044 0,021 0,016 0,145 Potřeby v oblasti správních prostředků budou pokryty z prostředků GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přerozděleny v rámci GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. 3.2.3.2 Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů –◻ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů. –X Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále: Odhad vyjádřete v přepočtu na plné pracovní úvazky Rok

2016 Rok

2017 Rok 2018 Rok 2019 Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) •Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) 01 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) 0,39 0,29 0,21 0,16 XX 01 01 02 (při delegacích) XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) • Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE) XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) XX 01 04 yy – v ústředí – při delegacích XX 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v nepřímém výzkumu) 10 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v přímém výzkumu) Jiné rozpočtové položky (upřesněte) CELKEM 0,39 0,29 0,21 0,16 XX je oblast politiky nebo dotčená hlava rozpočtu. Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přerozděleny v rámci GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. Náklady na potřebné zaměstnance jsou odhadovány na základě 30 % ročních výdajů na úředníky v platové třídě AD5–AD12. Popis úkolů: