CS Úřední věstník Evropské unie C 123/13

Zveřejnění žádosti o změnu podle čl. 50 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin

(2015/C 123/07)

Tímto zveřejněním se přiznává právo podat proti žádosti námitku podle článku 51 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (1).

ŽÁDOST O ZMĚNU

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006

o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (2)

ŽÁDOST O ZMĚNU PODLE ČLÁNKU 9

„OLIVES NOIRES DE NYONS“

č. ES: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Položka specifikace produktu, jíž se změna týká

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Druh změny (změn)

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Změna (změny):

Položka „Popis produktu“:

Na základě kontrol, které proběhly od schválení tohoto označení, byl popis organoleptických vlastností doplněn o prvky, díky nimž lze produkt lépe identifikovat: „Mají velkou až velmi velkou pecku vejčitého tvaru s rozšířenou spodní částí a je zřetelně ostnitá. Dužnina je jemná, mazavá, s patřičnou vůní a od pecky se snadno odděluje. Olivy vykazují aromata po ovoci, zralých olivách, čokoládě, vanilce, lesním podrostu a/nebo bobulovinách (tato aromata se uvolňují různě podle způsobu přípravy).“

Velikost olivové pecky se nyní na základě hlubší znalosti odrůd oliv a jejich vlastností uvádí jako „velká až velmi velká“ (místo „dost velká“).

Za účelem popisu produktu:

— byly zavedeny velikostní kategorie, jež jsou pro označení původu specifické: „obchodně upravené v šaržích o jednotné velikosti, tzn. s nejvýše dvěma po sobě jdoucími velikostními kategoriemi: druhá kategorie či 2 (14 až 16 mm v průměru), první kategorie či 1 (16 až 18 mm v průměru), kategorie ‚výběr‘ (minimálně 18 mm v průměru)“. Určení velikosti oliv podle průměru je přesnější než stanovení velikosti podle počtu plodů na hektogram, jak se to u oliv obvykle činí. V tomto textu stanovené velikostní kategorie se u odrůdy Nyonsais již řadu let používají. Jejich pěstování má svou tradici a místní spotřebitelé je znají,

— bylo doplněno, že olivy lze spotřebiteli nabízet se stopkou nebo bez stopky, což je v místě uznávaný zvyk.

Bylo upřesněno, že barva oliv může přecházet od barvy „mnišské kápě“ (více či méně tmavá kaštanově hnědá barva) po barvu černou. Při zpracování a obchodní úpravě oliv na nich totiž vznikají barevné odstíny, aniž by tato skutečnost představovala vadu nebo znamenala problém vzniklý při zpracování nebo týkající se zralosti.

Uvádějí se všechny tři druhy zpracování povolené na základě původní vyhlášky o schválení AOC a u oliv s CHOP „Olives noires de Nyons“ tradičně využívané, neboť se jedná o jediné tři způsoby zpracování, s nimiž se spotřebitelé na trhu mohou setkat a jež ovlivňují obchodní úpravu oliv: „přírodně“ upravené, ve slaném nálevu, olivy sušené v jemné soli.

Položka „Zeměpisná oblast“

V této části byly v souladu s novými vnitrostátními postupy upřesněny způsoby označování pozemků.

Bylo zrušeno toto ustanovení: Konzervárna Marquion frères v obci Le Thor spadající do departementu Vaucluse představuje výjimku a je oprávněna zpracovávat olivy „Olives noires de Nyons“, jimž bylo přiznáno chráněné označení. Daný podnik totiž v roce 1999 ukončil činnost a v každém případě mohl nadále používat toto označení pouze nejvýše pět let od zápisu CHOP, tj. do 21. června 2001.

Položka „Důkaz původu“

Položka „Důkaz, že produkt pochází z vymezené zeměpisné oblasti“ byla s ohledem na legislativní vývoj v oblasti vnitrostátních právních předpisů konsolidována a obsahuje zejména oznamovací povinnosti a vedení rejstříků týkajících se vysledovatelnosti produktu a sledování podmínek produkce.

V této souvislosti by měl kontrolní orgán provozovatelům zejména vydávat osvědčení, že jsou schopni splnit požadavky stanovené ve specifikaci označení, o jehož užívání žádají.

Tato položka byla ostatně doplněna o několik ustanovení týkajících se rejstříků a dokumentů, jež umožňují zaručit zpětnou vysledovatelnost a kontrolu souladu produktů s požadavky specifikace.

Položka „Metoda produkce“

Produkce oliv:

Doplňuje se ustanovení týkající se stáří, kdy jsou stromy poprvé zahrnuty do produkce, na niž se vztahuje označení původu. Aby se usnadnila kontrola produkce, je tato hranice stanovena na pět let. Od stáří pěti let jsou tak stromy zahrnuty do produkce, sady jsou kontrolovány a jejich produkce se zohledňuje v maximálním povoleném výnosu.

Co se týče maximálního povoleného 5 % podílu odrůd opylovačů v sadech, je třeba vzít v potaz velmi malé sady (méně než 20 stromů), v nichž se tento podíl obtížně dodržuje. Aby se zohlednila jejich situace, je povolena přítomnost jednoho stromu odrůdy opylovače. Upřesňuje se, že olivám z těchto olivovníků nemůže být příslušné označení uděleno.

Byla rovněž doplněna ustanovení o prořezávání a údržbě sadů, aby se o sady v Nyons dobře pečovalo neustále: díky těmto ustanovením lze zabránit tomu, aby sady zůstávaly neudržovány (povinnost každoroční údržby, udržování rostlinného pokryvu a povinné prořezání stromů minimálně každé dva roky), a omezují se tak sanitární rizika (odstraňování odřezaných částí).

Na základě ustanovení původní vyhlášky o schválení AOC ze dne 10. ledna 1994 se vkládají ustanovení o hustotě výsadby (minimálně 24 m2 na strom, minimální vzdálenost mezi stromy 4 metry) a o zákazu pěstování trvalých kultur mezi stromy, aby se udržela kvalita a byly respektovány tradiční metody pěstování.

Zavlažování: zavlažování olivovníků umožňuje pravidelnější sklizeň a nezhoršuje kvalitu oliv. K zavlažování by nemělo docházet v pozdních fázích zrání, aby plody mohly dozrát v dobrých podmínkách. Navrhuje se povolit zavlažování olivovníků a stanovit nejzazší termíny pro jednotlivé používané techniky zavlažování (do 31. srpna pro zavlažování postřikem a do 30. září pro kapkové zavlažování a mikropostřikovače).

Výnos: původní vyhláška o schválení AOC ze dne 10. ledna 1994 stanovila omezení výnosu ze sadů na 6 tun/ha s možností zvýšit tuto hranici na 8 tun/ha ve výjimečně úrodných letech. Od schválení označení původu zaznamenali pěstitelé oliv zvýšení výnosů. Toto zvýšení souvisí s tím, že díky úspěchu produktu s označením původu jsou sady pravidelněji udržovány a že se zlepšil odborný dohled. Mnohé sady prošly obnovou. Kromě toho v této oblasti od roku 1985 nijak výrazně nemrzlo, a stromy tak mohly nabrat větší vzrůst a přinášejí významné výnosy. Maximální výnos v průměru na jeden zemědělský podnik se tedy zvyšuje na 10 tun oliv na hektar, což je hodnota, která lépe odráží místní zemědělský potenciál. Při výpočtu tohoto výnosu se berou v úvahu veškerá množství vyprodukovaných oliv, ať je jejich pozdější využití jakékoli.

Sběr/datum sklizně: původní vyhláška o schválení AOC ze dne 10. ledna 1994 stanovila, že se každý rok určí datum začátku sklizně. Upřesňuje se, že toto datum určí příslušné úřady poté, co sdružení prověří zralost plodů, aby se před povolením sklizně zajistilo, že celkový stupeň zralosti je dostatečný.

Stupeň zralosti: stupeň zralosti oliv při sklizni byl upřesněn – nejméně 70 % černých oliv nebo téměř černých (tournantes) a minimálně 50 % černých oliv a 40 % oliv se svraštělou slupkou, aby se zpřesnil původně stanovený pojem „sklizně dostatečně zralých plodů“.

Byly též upřesněny způsoby sklizně oliv, aby se zohlednil technický vývoj. Vedle výhradně ručního sběru na stromě se tak povoluje také používání nástrojů, pomocí nichž se třese větvemi nebo stromem, s výjimkou hřebenů fungujících na bázi vibrace či oscilace, jež jsou zakázány. Používání přípravků, které usnadňují opadávání plodů, je zakázáno. Je zakázáno sklízet olivy, jež spadly na zem, neboť tyto olivy snižují kvalitu konečného produktu (jeho vzhled a chuť). Ustanovení rovněž upřesňují, jakým způsobem postupovat při používání sítí, aby se zachovala kvalita oliv.

Způsob skladování: pěstitelé oliv považovali za nutné upřesnit, že sklizené olivy se přepravují v bednách obsahujících maximálně 20 kg produktu, aby se do okamžiku uskladnění zachovaly žádoucí vlastnosti.

Uchovávání oliv:

Pokud jde o dobu mezi sklizní a zpracováním oliv, stanovila původní vyhláška o schválení AOC ze dne 10. ledna 1994 lhůty jednak mezi sklizní a dodáním do lisovny, a jednak mezi sklizní a zpracováním. Díky změně se sníží dodací lhůta na maximálně tři dny a lhůta pro zpracování byla změněna na maximálně čtyři dny. Skutečnost, že lhůty byly takto rozlišeny, umožňuje období sklizně a zpracování lépe zorganizovat. Nemění se maximální šestidenní lhůta mezi sklizní a zpracováním, jež byla stanovena na základě vyhlášky z roku 1994.

Bylo stanoveno, že podíl červivých, zmrzlých a/nebo mechanicky poškozených oliv může v šarži při přívozu na místo zpracování dosahovat 10 %. Vychází se z toho, že se olivy třídí (před zpracováním nebo po něm), aby se zmíněný podíl snížil na maximálně 2 % u šarží v konečném stavu.

Upřesňují se všechny tři povolené metody konzervování: přírodně upravené, olivy naložené v solném nálevu a olivy sušené v jemné soli. Nepoužívají se žádné chemické látky či konzervanty. Byla zejména stanovena koncentrace solného nálevu: koncentrace chloridu sodného činí 10 % (+/– 2 %).

V solném nálevu i v suché soli se tradičně používá bobkový list (listy se při prodeji odstraňují). Tato praxe nabyla formální podoby. Zmíněná praxe byla poprvé stanovena rozhodnutím z roku 1968, jež definovalo soudní označení původu „Olives noires de Nyons“.

Aby se spotřebiteli nabízel kvalitní produkt, bylo upřesněno, že šarže obsahují:

— nejméně 60 % oliv se svraštělou slupkou výhradně barvy „mnišské kápě“ až barvy černé,

— nejvýše 10 % oliv s kazy na slupce či v dužnině (z nichž mohou být nejvýše 2 % červivých, zmrzlých a/nebo mechanicky poškozených oliv).

Položka „Označování“

Údaje na etiketě používané specificky k označení původu byly uvedeny do souladu s ustanoveními nařízení (EU) č. 1151/2012, a je proto předepsáno používání loga Evropské unie pro CHOP. Kromě toho je rovněž závazné používat na etiketě produktu slova „chráněné označení původu“.

Vnitrostátní požadavky

Vzhledem k vývoji vnitrostátních předpisů má položka „Vnitrostátní požadavky“ formu tabulky shrnující hlavní kontrolované prvky, jejich referenční hodnoty a metodu hodnocení.

Ostatní: aktualizace položky „Referenční údaje o kontrolním orgánu“

Kontaktní údaje příslušných orgánů byly aktualizovány, zejména aby se zohlednila změna ve způsobech kontroly.

JEDNOTNÝ DOKUMENT

NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006

o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (3)

„OLIVES NOIRES DE NYONS“

č. ES: FR-PDO-0317-01200-20.2.2014

CHZO ( ) CHOP ( X )

1. Název

„Olives noires de Nyons“

2. Členský stát nebo třetí země

Francie

3. Popis zemědělského produktu nebo potraviny

3.1. Druh produktu

Třída 1.6 Ovoce, zelenina a obiloviny v nezměněném stavu nebo zpracované.

3.2. Popis produktu, k němuž se vztahuje název uvedený v bodě 1

Olivy „Olives noires de Nyons“ se sklízejí zralé a mají charakteristické zbarvení „mnišské kápě“ (tj. více či méně tmavé kaštanově hnědé barvy), jež může přecházet až po barvu černou. Mají jemně svraštělou slupku. Plody průměrné až značné velikosti mají širokou spodní část s velkou prohlubní stopky a zaoblenou špičkou.

Mají velkou až velmi velkou a zřetelně ostnitou pecku vejčitého tvaru s rozšířenou spodní částí. Dužnina je jemná, mazavá, s patřičnou vůní a od pecky se snadno odděluje. Olivy vykazují aromata po ovoci, zralých olivách, čokoládě, vanilce, lesním podrostu a/nebo bobulovinách (tato aromata se uvolňují různě podle způsobu přípravy).

Minimální velikost oliv činí 14 mm.

Olivy se zpracovávají jednou z těchto metod:

— „přírodně“ upravené: olivy se konzervují v hermeticky uzavřené nádobě bez přídatných látek (případně se může použít pouze chlorid sodný),

— naložené v solném nálevu: olivy se nakládají do solného nálevu na nejméně tři měsíce,

— olivy sušené v jemné soli: čerstvě sklizené olivy se propíchají a posypou mořskou solí.

Spotřebiteli se nabízejí se stopkou nebo bez ní.

3.3. Suroviny (pouze u zpracovaných produktů)

Používají se pouze zralé plody odrůdy Tanche.

3.4. Krmivo (pouze u produktů živočišného původu)

—

3.5. Specifické kroky při produkci, které se musejí uskutečnit ve vymezené zeměpisné oblasti

Všechny kroky, od produkce suroviny až po zpracování oliv, musí probíhat ve vymezené zeměpisné oblasti.

3.6. Zvláštní pravidla pro krájení, strouhání, balení atd.

Velikost oliv „Olives noires de Nyons“ se určuje podle jejich průměru: „druhé“ velikostní kategorii či „2“ odpovídají olivy o průměru 14 až 16 mm, do „první“ velikostní kategorie či „1“ spadají olivy s průměrem 16 až 18 mm a velikostní kategorie „výběr“ je vyhrazena olivám s průměrem 18 mm a větším.

V šaržích s olivami druhé kategorie nesmí podíl oliv s průměrem 13 až 14 mm překračovat 5 %.

Šarže nabízené k prodeji mohou obsahovat olivy náležející do dvou po sobě následujících velikostních kategorií.

3.7. Zvláštní pravidla pro označování

Kromě povinných údajů, které stanoví příslušné předpisy o označování oliv, jsou na etiketě „Olives noires de Nyons“ uvedeny:

— název „Olives noires de Nyons“, slova „appellation d’origine protégée“ (chráněné označení původu) nebo „A.O.P.“ (CHOP). Tyto údaje jsou společně uvedeny ve stejném zorném poli na téže etiketě,

— logo Evropské unie pro CHOP.

Údaje se uvádějí zřetelným, čitelným, nesmazatelným a dostatečně velkým písmem, které se zřetelně odlišuje od pozadí, na němž jsou natištěny, aby byly jasně odlišeny od všech ostatních nápisů nebo vyobrazení.

4. Stručné vymezení zeměpisné oblasti

Zeměpisná oblast se nachází:

— na sever od hory Mont Ventoux v oblasti označované jako suché Předalpí,

— na jih od výběžků, které přecházejí v alpský masiv, tyčí se do nadmořské výšky 1 000 až 1 300 m, a tvoří tak překážku nejvýraznějšímu místnímu větru, kterým je mistral,

— na východ od údolí Rhony.

Zeměpisná oblast sestává z území následujících 53 obcí v departementech Drôme a Vaucluse:

— departement Drôme: celý kanton Nyons vyjma obcí Chaudebonne, Sainte-Jalle a Valouse, obce Beauvoisin, Bénivay-Ollon, Buis-les-Baronnies, Eygaliers, Mérindol-les-Oliviers, Mollans-sur-Ouvèze, Montréal-les-Sources, Le Pègue, La Penne-sur-l’Ouvèze, Pierrelongue, Plaisians, Propiac, La Roche-sur-le-Buis, Rousset-les-Vignes, Sahune, Saint-May, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Tulette, Vercoiran a Villeperdrix,

— departement Vaucluse: celý kanton Vaison la Romaine, obce Brantes, Entrechaux, Malaucène (část AI), Valréas a Visan.

5. Souvislost se zeměpisnou oblastí

5.1. Specifičnost zeměpisné oblasti

Přírodní faktory:

Olivové sady v oblasti Nyons a Baronnies, z nichž pochází olivy „Olives noires de Nyons“, jsou nejseverněji položené ve Francii a leží na 44° severní šířky. Dále na sever již teploty na podzim a v zimě neumožňují, aby plody správně dozrály.

Kvůli této zeměpisné poloze, na okraji středozemního pásma, mohou být olivovníky vystaveny nebezpečí mrazu. Stromy jsou však chráněny proti silným větrům (mistral) a chladu, protože oblast leží v přírodní kotlině. Městečko Nyons se těší poměrně dlouhé době slunečního svitu (2 500 h ročně), dobré kvalitě ovzduší (suché a zdravé) a mírným teplotám, a je proto někdy nazýváno „malá Nice“.

Mezi mořem a touto oblastí leží hora Mont Ventoux, přezdívaná „Provensálský obr“, která zabraňuje přílivu silných dešťů z jihu, díky čemuž si oblast získala název suché Předalpí. Kopcovité pohoří s nadmořskou výškou 1 000 až 1 300 m vytváří přirozenou překážku, a oslabuje tak nejvýraznější místní vítr zvaný mistral.

Podnebí je středomořského typu se slabými srážkami (průměrně 773 mm za rok mezi lety 1961 a 1990), které přicházejí zejména na podzim. Třetina srážek zde spadne během bouřek. Léta jsou suchá a horká. V zimě jsou teploty poměrně nízké a vítr vane zejména ze severu. V průběhu zimy se většinou ochlazuje postupně a minimální průměrné teploty jsou 6,4 °C.

Lidské faktory:

Produkce oliv v oblasti Nyons má dlouhou tradici: již Féničané a později Řekové učili obyvatele usazené na březích řeky Eygues, jak pěstovat vinnou révu, ale také olivy.

Po staletí existuje mnoho zmínek o obchodě s olejem a s olivami a tato produkce tvoří nedílnou součást krajiny a hospodářského života regionu.

Rizika spojená s produkcí oleje ve dvacátém století (zejména mrazy v roce 1956) pobídla producenty, aby se spojili a svou tradici chránili. V roce 1964 bylo založeno „Confrérie des chevaliers de l’olivier“ (bratrstvo rytířů olivovníku) a kromě toho se organizují tradiční slavnosti (Olivades, Alicoque, fête de l’Olive piquée atd.).

Díky jejich úsilí a vytrvalosti bylo dne 24. dubna 1968 označení původu uznáno rozsudkem soudu ve Valence a později uznáno jako kontrolované označení původu (AOC) vyhláškou ze dne 10. ledna 1994.

Producenti využívají znalostí přizpůsobených přírodním podmínkám. Vyšlechtili místní odrůdu – Tanche, jež se obzvlášť dobře adaptovala na místní krajinu.

Plody této odrůdy je možné využít jak k přímé konzumaci, tak pro výrobu oleje. Producenti tradičně ponechávají k přímé konzumaci olivy největší velikosti.

Olivy se sklízejí, když jsou úplně zralé. Poté se bez použití konzervantů a přídatných látek (s výjimkou soli) zpracovávají jedním z těchto tradičních způsobů: přírodně upravené olivy, olivy naložené v solném nálevu, olivy sušené v jemné soli.

Naložení do solného nálevu spočívá v ponoření oliv do solného nálevu s 10 % podílem jemné soli na více než tři měsíce, aby sůl v důsledku osmózy pronikla do oliv a aby se hořkost rozptýlila ve slané vodě.

Během sklizně se rovněž zpracovávají olivy sušené v jemné soli. Dužnina čerstvě sklizených oliv se propíchá malými dírkami a posype jemnou solí. Sůl do oliv těmito dírkami pronikne. Oliva poté „pláče“, tzn. že ztrácí vodu a hořkost, jež jsou v jejích buňkách. Po několika dnech lze olivy bez problémů konzumovat.

Přírodní úprava spočívá v tom, že se plody bez použití přídatných látek (případně s výjimkou chloridu sodného) vloží do hermeticky uzavřené nádoby. Olivy tak pomalu a pozvolna přirozeným způsobem ztrácejí hořkost.

Podle místních tradic se v případě prvních dvou metod může během zpracování k olivám přidat bobkový list, jenž se však před prodejem odstraní.

5.2. Specifičnost produktu

Olivy „Olives noires de Nyons“ pocházejí z jediné místní a starobylé odrůdy, jež se přizpůsobila místním podmínkám. Jedná se o odrůdu Tanche.

Zpracování těchto oliv se obejde bez konzervantů a využívají se k němu olivy, jež se sklízejí zralé. Vyznačují se hnědou barvou „mnišské kápě“, která může přecházet až do barvy černé, a vrásčitým vzhledem (ten musí vykazovat nejméně 60 % plodů).

Dužnina je jemná, mazavá, s patřičnou vůní a od pecky se snadno odděluje. Podle způsobu zpracování vykazují olivy aromata po ovoci, zralých olivách, čokoládě, vanilce, lesním podrostu a/nebo bobulovinách.

5.3. Příčinná souvislost mezi zeměpisnou oblastí a jakostí nebo vlastnostmi produktu (u CHOP) nebo specifickou jakostí, pověstí nebo jinou vlastností produktu (u CHZO)

Producenti v oblasti Nyons a Baronnies museli již odedávna výrobu oleje přizpůsobovat klimatickým podmínkám, a vysadili zde proto odrůdu, která poměrně dobře odolává mírným mrazům, a vybrali z tohoto kultivaru ty nejodolnější stromy. Výběr padl na odrůdu Tanche považovanou za endemickou v oblasti Nyons a Baronnies.

Přírodní podmínky nárokům odrůdy Tanche výborně vyhovují, a tato odrůda je tak s výjimkou malého počtu opylovačů jedinou, jež se v tomto regionu používá. Odrůda Tanche totiž potřebuje chladné zimy, aby se omezily výkyvy a nepravidelnosti produkce. Kromě toho je citlivá na vítr.

Její odvěkou přítomnost a přizpůsobení zdejšímu prostředí prokazují stále živé letité silné stromy (některé exempláře jsou až 1 000 let staré). Kvůli svým nárokům se tato odrůda mimo danou zeměpisnou oblast příliš nerozšířila.

Olivy této odrůdy lze v zeměpisné oblasti díky jedinečným klimatickým podmínkám (suchému vzduchu, době slunečního svitu, mírnému větru a postupnému poklesu teplot) sklízet zralé.

V tomto stupni zralosti jsou olivy částečně vysušené, jelikož byly vystaveny prvním účinkům chladu, které způsobují jemné vrásky na slupce a díky nimž je obsah oleje v olivách poměrně vysoký. Přirozená hořkost oliv se navíc značně snížila, a lze ji tedy odstranit přirozenými postupy používanými již předchozími generacemi, při nichž se nepoužívají chemické či konzervační látky kromě chloridu sodného (kuchyňské soli). Tyto postupy se v oblasti Nyons využívají v souvislosti se zmíněnými třemi tradičními způsoby zpracování, jež olivám „Olives noires de Nyons“ dodávají jejich organoleptické vlastnosti.

Za svou specifičnost a originalitu vděčí černé olivy z Nyons jedinečným přírodním podmínkám, místní odrůdě a dovednostem producentů.

Tyto stolní olivy, které získaly kontrolované označení původu ve Francii jako první, se používají v gastronomii a jsou předkládány při nejvýznamnějších příležitostech. Jsou uvedeny jakou součást národního kulinářského dědictví v soupisu kulinářského dědictví Francie („Inventaire du patrimoine culinaire de la France“), který pro region Rhône-Alpes v roce 1995 vydala Národní rada pro kulinářské umění („Conseil National des Arts culinaires“).

Odkaz na zveřejnění specifikace

(čl. 5 odst. 7 nařízení (ES) č. 510/2006 (4))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCOlivesNoiresDeNyons2014.pdf

(1) Úř. věst. L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12. Nahrazeno nařízením (EU) č. 1151/2012.

(3) Nahrazeno nařízením (EU) č. 1151/2012.

(4) Viz poznámku pod čarou 3.