CS Úřední věstník Evropské unie C 248/75

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru na téma „Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a vnitrostátním parlamentům: Přezkum rozpočtu EU“

KOM(2010) 700 v konečném znění

2011/C 248/13

Zpravodaj: pan MALOSSE

Spoluzpravodaj: pan DANTIN

Dne 19. října 2010 se Komise, v souladu s článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a vnitrostátním parlamentům: Přezkum rozpočtu EU

KOM(2010) 700 v konečném znění.

Specializovaná sekce Hospodářská a měnová unie, hospodářská a sociální soudržnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 31. května 2011.

Na 472. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 15. a 16. června 2011 (jednání dne 16. června 2011), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 175 hlasy pro, 2 hlasy byly proti a 5 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Přezkum rozpočtu EU není otázkou konkrétních čísel, ale nástrojem sloužícím politickému projektu. Dnes Evropská unii chybí rozpočtové prostředky k realizaci její politické strategie a k plnění závazků vyplývajících z nové Lisabonské smlouvy.

1.2 Hospodářská a finanční krize, jež vypukla ve Spojených státech, na Evropu těžce dolehla a uvedla do pohybu lavinu narůstajících schodků ve většině členských států. Tato situace má nevyhnutelně vliv na přípravu finančního výhledu na období 2014–2020, Evropská unie by se však neměla stát její obětí.

1.3 K definování „inteligentního evropského rozpočtu“, který EU poskytne prostředky odpovídající jejím ambicím, bez zhoršení celkového daňového zatížení doléhajícího na občany a podniky, je tedy nutné prokázat jistou míru představivosti.

1.4 Je třeba přestat používat pojem „spravedlivé vyrovnání“ (juste retour), neboť odporuje hodnotám solidarity a vzájemné prospěšnosti evropské integrace. Oproti tomu je na místě využít subsidiaritu a převést na evropskou úroveň to, co na vnitrostátní úrovni pozbylo smysl a účinnost. EHSV oceňuje návrh Evropské komise vrátit se k zásadě vlastních zdrojů, jež mohou být vytvořeny ex nihilo nebo nahradit státní daně.

1.5 Evropský rozpočet musí být posílen a mít pákový efekt. EHSV doporučuje komplementaritu mezi vnitrostátními rozpočty a evropským rozpočtem, jež by umožnila dosáhnout úspor z rozsahu pro realizaci velkých politických cílů EU. Činnosti EU rovněž zefektivní systematičtější využívání půjček EIB, partnerství veřejného a soukromého sektoru a vytvoření eurobondů pro investice.

1.6 Aby EU prokázala, že euro bude v evropském měřítku lépe využíváno, musí zahájit skutečnou revoluci v oblasti postupů, dnes příliš zdlouhavých, a soustředit své zásahy do projektů viditelných pro občany.

1.7 Jediná cesta k úspěšné realizaci ambiciózního rozpočtu vede přes získání podpory veřejnosti. Z tohoto důvodu si EHSV přeje, aby byly provedeny a zveřejněny studie o nákladech na neexistenci společného evropského postupu, které by ozřejmily duplicitu ve vnitrostátních rozpočtech. Tím se EHSV připojuje k iniciativě Evropského parlamentu a dodá k ní svůj příspěvek.

1.8 Aby mohl být rozpočet EU pro evropské občany věrohodný, musí být příkladem z hlediska správy a řízení, účinnosti, transparentnosti a kontroly administrativních výdajů.

2. Hledání nových ambicí

2.1 Komise ve svém sdělení neskrývá, že má v úmyslu založit finanční výhled EU na období po roce 2013 na ambiciózním přístupu. EHSV tento krok vítá, neboť Lisabonská smlouva otevřela cestu k Evropské unii se silnou politickou identitou.

2.2 EHSV souhlasí s Komisí, že pojem „spravedlivé vyrovnání“ je nyní ještě méně vhodný, než v počátcích evropské integrace. Toto pojetí, jež nahlodáváním diskusí příliš často zbrzdilo postup evropské integrace, je do značné míry původcem nedostatků, zpoždění a neúspěchů. Je v rozporu s myšlenkou unie mezi státy a národy a odporuje veškerým racionálním ekonomickým úvahám. V hospodářské, měnové a politické unii musí být zisky a přidaná hodnota z podstaty věci přínosem pro všechny. Všechny úspěchy, jichž Evropská unie dosáhla, byly založeny na násobném účinku sdílení zdrojů, jež je protipólem myšlenky spravedlivého vyrovnání.

2.3 Na základě těchto úvah Výbor již v roce 2008 konstatoval, že „koncepce rozpočtové politiky musí přihlédnout k jedné základní volbě: federalismu či mezivládnímu systému. Je zřejmé, že stupeň pokroku evropské integrace je měřen také podle způsobu financování rozpočtu“ (1).

2.4 Výbor si zároveň přeje, aby bylo vyvozeno co nejvíc ponaučení z objektivní analýzy stávajícího fungování rozpočtu. Komise oprávněně poukazuje na zpoždění se zahajováním programů, inherentní složitost systému a decentralizaci provádění, jež nepřinesla pozitivní výsledky. Tyto projevy nefunkčnosti musí být důkladně analyzovány s účastí všech zainteresovaných subjektů, aby bylo možné vyvodit potřebná ponaučení a uplatnit je.

2.5 EHSV podporuje čtyři hlavní priority formulované Komisí: realizaci zásadních prioritních činností, posílení přidané hodnoty, závazek výsledků, optimalizaci vzájemných výhod solidarity. EHSV si rovněž přeje k nim doplnit další požadavek, totiž viditelnost.

2.5.1 Stávající bilance rozpočtových zásahů EU není z tohoto hlediska uspokojivá. Tento nedostatek znamená pro evropskou integraci překážku, neboť značně ztěžuje skutečnou podporu občanů a poskytuje členským státům argumenty brzdící navýšení evropského rozpočtu. Tuto situaci by bylo třeba napravit jak na úrovni rozpočtového procesu, pro občany značně neprůhledného, tak z hlediska funkčních zásahů, příliš často důvěrných, roztříštěných na projekty minimálního rozsahu, či zamaskovaných v komplexním spolufinancování.

2.6 Podle EHSV má taková nová kontextualizace rozpočtové politiky EU přímo přispívat k cíli obnovení metody Společenství, což výslovně požadoval ve svém stanovisku z října 2010, jež bylo přijato velkou většinou (2).

3. Hledání lepší komplementarity mezi státní a evropskou úrovní

3.1 Pro EHSV je nepřijatelné, aby se proces evropské integrace, závislý na rozpočtových prostředcích, jež jsou mu přiděleny, ocitl v zajetí problematiky snižování rozpočtových schodků. Takový přístup by přímo ohrozil politické ambice Evropské unie vyplývající z Lisabonské strategie a ze strategie Evropa 2020.

3.2 EHSV navrhuje vnést mezi státní rozpočty a evropský rozpočet komplementaritu založenou na společných cílech, zejména prostřednictvím partnerských smluv v oblasti rozvoje strategie Evropa 2020 a souvisejících investic. Jednalo by se tedy o „inteligentní“ sloučení státních a evropských prostředků pro dosažení úspor z rozsahu, pákového efektu a snížení státních rozpočtových schodků využitím pozitivních účinků sdílení zdrojů.

3.3 V této souvislosti Výbor žádá Komisi, aby uvolnila nutné prostředky umožňující bez dalších odkladů aktualizovat posouzení nákladů na neexistenci společného evropského postupu, jež byly naposledy vyčísleny v Cecchiniho zprávě (3) před 23 lety. Výbor oceňuje, že Evropský parlament hodlá přistoupit k vlastní iniciativě v této oblasti. Co se týče Výboru, je odhodlán plně se zapojit do činností v dané oblasti a aktivně k této aktualizaci přispět.

3.3.1 Evropští občané a daňoví poplatníci totiž musí znát částku na pomyslné faktuře, kterou jsou dnes nuceni platit z důvodu zbytečné duplicity nákladů způsobené přetrvávající fragmentací ve správní i hospodářské oblasti. Měli by být informování o úsporách z rozsahu, jichž by bylo možné v evropských veřejných politikách dosáhnout intenzivnější evropskou integrací. Například za nerealizaci společného evropského postupu v dopravě, jenž je nicméně zakotven v Římské smlouvě, platí občané každý den formou zpoždění a poruch a samozřejmě nižší produktivitou podniků. Totéž platí i pro nedostatečné otevření veřejných trhů, třebaže se v Cecchiniho zprávě odhadovalo, že otevření evropských trhů by mohlo přinést 2 miliony nových pracovních míst.

3.4 EHSV konkrétně upozorňuje na ekonomickou řetězovou reakci, kterou lze očekávat od revalorizace evropského rozpočtu založené na takových úsporách z rozsahu. Tyto přínosy v produktivitě by mohly vyvážit depresivní účinky přísných nápravných opatření provedených ve veřejných financích členských států a umožnily by splnit požadavky úsporného rozpočtu v kontextu deficitů a potřeby hospodářské a sociální obnovy, jež by Evropě pomohla překonat krizi a období „chabého“ růstu.

3.5 Tento druh podpory hospodářství by měl zase kladný vliv na příjmy z daní, a tedy i na ozdravění veřejných financí. Inteligentní revalorizace evropského rozpočtu by tak měla umožnit nastartovat a udržet vzestupný ekonomický a rozpočtový cyklus, založený na společném zhodnocení vzájemné komplementarity. Funkční komplementarita mezi státní a evropskou úrovní je tak podmínkou trvalé konsolidace a růstu zaměstnanosti v Evropě.

4. Návrat k větší rozpočtové autonomii

4.1 S ohledem na rozsah nových problémů vyžadujících společnou reakci se EHSV domnívá, že navýšení evropského rozpočtu se samo o sobě jeví nejen jako žádoucí, ale nutné.

4.2 Proto také podporuje návrh Evropské komise na upřednostnění systému založeného na vlastních zdrojích, z něhož by příjmy proudily přímo do rozpočtu Evropské unie a neprocházely státní úrovní. EHSV má za to, že úspěšná reforma evropského rozpočtu se neobejde bez obnovení autonomních, cílených a trvalých vlastních zdrojů, namísto státních příspěvků, které byly zavedeny od roku 1980 se speciálním korekčním mechanismem ve prospěch Spojeného království a pak v roce 1984 stvrzeny dohodou z Fontainebleau, což dodalo váhu mylnému pojetí spravedlivého vyrovnání.

4.3 Výbor oceňuje, že Komise ve sdělení předkládá různorodé návrhy na nové zdroje, zejména návrhy týkající se finančních transakcí a CO2. Aniž by se Výbor v této fázi vyjadřoval k povaze nových vlastních zdrojů, zdůrazňuje, že všechny návrhy v této oblasti musí být doplněny o posouzení dopadu umožňující jejich lepší hodnocení. Výbor si přeje, aby byla také prozkoumána možnost převodu některých existujících daní nebo jejich částí ze státní úrovně na úroveň evropskou, po vzoru mechanismu DPH. Zde by bylo možné uvažovat o části daně z příjmů právnických osob za předpokladu, že by existoval takový společný základ, jak navrhuje Evropská komise.

4.4 EHSV od takové reformy očekává možnost termínového zrušení státních korekčních mechanismů, jež pozbudou opodstatnění v obnoveném evropském rozpočtu zajišťujícím posílenou přidanou hodnotu pro všechny členské státy.

4.5 EHSV rovněž zdůrazňuje tři zásady, jež považuje za nezbytné pro úspěšnou reformu zdrojů evropského rozpočtu:

4.5.1 Daňové zatížení v Evropě by v důsledku reformy vlastních zdrojů nemělo narůst.

4.5.2 Případné nové evropské odvody by neměly mít příliš markantní diskriminační účinek na některé členské státy, s ohledem na jejich specifické státní podmínky, ani narušit činnost podniků usazených v Evropské unii. Mimo to by neměly přehnaně zatížit občany, zejména ty nejvíce znevýhodněné, jako tomu je v případě DPH.

4.5.3 Reorganizace by měla přispět k racionalizaci a lepšímu vyvážení celkové daňové zátěže, v souladu s cíli Unie v oblasti konkurenceschopnosti a zaměstnanosti. Evropské výdaje by mimo to měly být více zaměřeny na priority EU a na oblasti, kde lze dosáhnout úspor z rozsahu. Tato podmínka se Výboru jeví jako nutný předpoklad pro výrazné navýšení evropského rozpočtu.

4.6 EHSV rovněž zastává názor, že při čekání na dosažení vyššího stupně evropské integrace by bylo možné uplatnit inovační přístupy, např. prostřednictvím specializovaných agentur ale i jakýmkoli jiným způsobem, propojující státní rozpočty s evropským rozpočtem v oblastech výzkumu a vývoje, inovací, rozvojové pomoci či financování velkých infrastruktur. Takové přístupy by umožnily skutečné sloučení priorit a prostředků a přitom každé politické úrovni správy, státní i evropské, ponechalo možnost kontroly.

5. Směrem k intervencím lépe zaměřeným na evropskou přidanou hodnotu

5.1 Výbor zdůrazňuje, že je nutné zajistit soulad evropského rozpočtu s cíli a závazky vyplývajícími ze strategie Evropa 2020. Kromě odpovídajících rozpočtových prostředků to vyžaduje viditelné vazby mezi plánovanými intervencemi z tohoto rozpočtu a jednotlivými pilíři strategie Evropa 2020.

5.2 Výbor zejména zdůrazňuje nutnost účinných intervencí z rozpočtu v oblastech, kde Evropská unie nese odpovědnost; v prvé řadě se jedná o konsolidaci hospodářské a měnové unie a posílení solidarity členských států EU a také provádění nových politik vyplývajících z Lisabonské smlouvy: politiky v oblasti energetiky a klimatu, spravedlnosti a vnitřních věcí a vnější politiky.

5.3 Nedávné krize v eurozóně zviditelnily nutnost rozvíjet zejména solidaritu v rámci hospodářské a měnové unie. Dostupné prostředky z evropského rozpočtu byly v naléhavé situaci samy o sobě podstatným přispěním v očekávání zřízení stabilizačního fondu. Rozhodnutí začlenit tento stabilizační mechanismus do Smlouvy představuje novou etapu evropské solidarity, ale také její ambici na politickou a hospodářskou integraci, jejímž cílem je trvalá konsolidace hospodářské a měnové unie, jež je ústředním vektorem pokroku evropské integrace a hospodářské a sociální soudržnosti evropského jednotného trhu. Konkrétní naléhavou výzvou je obnova hospodářské unie, která zaostává za měnovou unií a oslabuje ji. Vyhlídky na úspěch strategie Evropa 2020 budou mizivé, nedojde-li k vyrovnání tohoto rozdílu. Tato perspektiva by v dokumentu Komise zasluhovala podrobnější prozkoumání.

5.4 Jak Komise oprávněně zdůrazňuje, další velkou prioritou pro evropský rozpočet je posílení politik magického trojúhelníku „výzkum, inovace, vzdělávání“, jež jsou těžištěm řešení problematiky globalizace.

5.4.1 Nicméně s rozpočtem, jenž představuje pouhá 4 % rozpočtu na veřejný výzkum v Evropě, skutečně nebude možné jakkoli zásadněji změnit stávající situaci spjatou s řešením celosvětových problémů. Musíme nalézt prostředky, zejména finanční, na přeměnu evropských programů ve skutečné nástroje ke zlepšení konkurenceschopnosti evropského průmyslu.

5.4.2 Pro dosažení úspor z rozsahu a hromadného účinku je nutné nějakým způsobem začlenit národní programy do evropského rámcového programu pro výzkum. Bude rovněž třeba zajistit, aby se zaměřil na klíčová odvětví, zohlednil specifické výchozí podmínky členských států a napravil zjištěná selhání, především těžkopádné a zdlouhavé správní postupy.

5.4.3 Evropská inovační politika musí tvořit pevný základ výzkumu v Evropě, zatímco doposud k ní Komise přistupovala jako k doplňku výzkumné činnosti. Evropská komise měla navrhnout změnu orientace, jak navrhovala v nedávném sdělení Stěžejní iniciativa strategie Evropa 2020 Unie inovací (KOM(2010) 546 v konečném znění).

5.4.4 EHSV zejména připomíná, že požadoval mnohem ambicióznější politiku, v níž by podpora byla slučitelná s podnikatelským duchem, odstranění překážek ve státních sítích na podporu a šíření inovací, a také evropskou politiku klastrů, jež by umožnila profilování „evropských šampiónů“ namísto „státních přeborníků“. Výbor oceňuje, že bylo přijato rozhodnutí zavést posílenou koordinaci s cílem vytvořit patent Unie. K jeho konkrétní realizaci musí dojít co nejdřív, aby se skoncovalo se situací, která už patnáct let vážně narušuje konkurenceschopnost EU.

5.4.5 V oblasti vzdělávání EHSV prosazoval ambicióznější iniciativy a zejména otevření nových „evropských škol“ pro všechny jako záruku posílené evropské identity, vznik skutečných evropských univerzit (4) a také evropskou politiku nových dovedností pro nová pracovní místa (5).

5.4.6 Evropská komise by měla věnovat větší pozornost objektivním analýzám dopadů evropských politik a přesnému provázání údajů v přílohách s hlavním dokumentem.

5.5 Také politika hospodářské, sociální a územní soudržnosti přímo přispívá k vyjádření evropské solidarity. EHSV se postaví proti jakémukoli kroku vedoucímu ke zničení této politiky, jež je symbolem „Unie mezi národy“. EHSV však žádá, aby byla obnovena a získala tak na účinnosti, zejména zjednodušením způsobů řízení, a aby bylo více pozornosti věnováno stěžejním projektům souvisejícím s evropskými prioritami a byla zajištěna intenzivnější spolupráce s hospodářskými a sociálními subjekty. V této souvislosti musí EU vyvíjet úsilí proti vyloučení nejzranitelnějších kategorií obyvatelstva a podporovat nejvzdálenější a z důvodu specifických rysů nejvíce znevýhodněné zemí a regionů, aby jim umožnila plnou účast na hospodářském a sociálním pokroku. Z tohoto hlediska a vzhledem ke stavu zaměstnanosti je k realizaci evropské strategie zaměstnanosti nejvhodnějším nástrojem Evropský sociální fond, zejména z důvodu jeho financování. Tato strategie musí být ústředním bodem části strategie Evropa 2020 „růst podporující začleňování“.

5.6 V přímé návaznosti na cíl účinnější a solidárnější Unie bližší občanům by velkou prioritou unijního rozpočtu měly být větší investice do evropských veřejných statků. Komise tuto prioritu oprávněně zmiňuje. Bylo by však zapotřebí ji upřesnit a konkretizovat. Co se týče EHSV, má v úmyslu spolu s hospodářskými a sociálními subjekty prohloubit úvahy a ujasnit potřeby a cíle. EHSV již nyní zdůrazňuje několik požadavků v této oblasti:

5.6.1 EHSV v prvé řadě zdůrazňuje, že je třeba rozvíjet skutečné služby veřejného zájmu v evropském měřítku, postupem komplementárním s vnitrostátními administrativami a v partnerství s evropskými uživateli, s cílem zajistit kvalitní organizaci a bezpečnost Unie v oblastech spadajících do kolektivní odpovědnosti.

5.6.1.1 To se týká především společné organizace vnitřního trhu a celní oblasti, ale také nových oblastí, kde se členské státy rozhodly převést pravomoci na Unii: imigrační a azylové politiky, spravedlnosti a vnitřních věcí, zřízení evropské diplomatické služby a služby pro vnější činnost, jakož i střežení vnějších hranic.

5.6.2 EHSV rovněž zdůrazňuje nutnost posílit investice do transevropské infrastruktury, včetně podpory evropských služeb obecného zájmu a umožnění jejich řádného fungování. Od zveřejnění bílé knihy, kterou v roce 1993 předložil Jacques Delors, se nahromadilo příliš mnoho zpoždění a předložené návrhy a metodika zůstaly bez účinku. Kvůli těmto nedostatkům zůstává velká část evropského území vyloučena z hlavních obchodních proudů, a to zejména země, které přistoupily nedávno. Mezi prioritami, které mají být realizovány v infrastruktuře, EHSV prosazuje zásadní projekty, jako jsou zadávací podmínky jednotného evropského nebe (6), tratě pro vysokorychlostními vlaky nebo síť splavných kanálů. Velké investice evropských rozměrů jsou také nutné pro energetickou politiku k zajištění větší nezávislosti v oblasti zabezpečení dodávek a investic do bezpečnosti, účinnosti a energií z obnovitelných zdrojů.

5.6.3 Uveďme rovněž potřebu společných inovačních investic do řešení nových problémů konkurenceschopnosti či bezpečnosti v oblasti telekomunikací, životního prostředí a civilní ochrany.

5.7 V souvislosti se Společnou zemědělskou politikou (SZP) EHSV připomíná své postoje (7) podporující její obnovu. Jde o to přizpůsobit ji novému vývoji bez zpětného převedení této politiky do působnosti členských států či opuštění zásad, které jsou její silnou stránkou: vnitřní a vnější solidarity, kvality zemědělské produkce, unijních preferencí, územní soudržnosti ve prospěch venkovských oblastí, zejména horských regionů a ostrovů. Jedním z hlavních úkolů SZP je valorizace úlohy zemědělců. Kromě toho má přispívat k udržitelnému řízení přírodních zdrojů a umožnit konkrétní reakci na velké otázky boje se změnou klimatu, ochrany životního prostředí a biologické rozmanitosti (8).

5.8 Co se týče vnější politiky a rozvojové pomoci třetím zemím, EHSV připomíná své postoje prosazující racionálnější zastoupení EU a členských států, jakož i posílení účinnosti evropské pomoci jako doplňku státních pomocí a v intenzivnějším partnerství s přímo zainteresovanými hospodářskými a sociálními subjekty.

5.9 V oblasti rozvojové pomoci, kde musí být zajištěna možnost zpětného vysledování jejího využití, se EHSV domnívá, že by bylo vhodné napříště sloučit státní a evropské programy, jak v zájmu účinnosti a soudržnosti, tak i výraznějšího zviditelnění evropské pomoci. V této souvislosti EHSV připomíná, že právě na jeho popud byly dohody z Cotonou doplněny o klauzuli, jež vyhrazuje 15 % podpory z ERF na činnosti prováděné nestátními subjekty. Navrhuje, aby tato zásada byla uplatněna a rozšířena na všechny rozvojové programy.

6. Hledání účinnosti

6.1 V nelehké fázi, kterou procházejí evropské veřejné finance, musí být evropský rozpočet příkladem řádné správy. Aniž bychom se uchýlili k laciné demagogii o administrativních nákladech na evropské instituce, jejichž fungování je proporčně mnohem méně nákladné než fungování státních správ (např. Evropská komise má méně zaměstnanců než město Paříž), EHSV doporučuje přijmout opatření svědčící o viditelné účasti evropských institucí na úsporných administrativních opatřeních přijatých členskými státy. Současně však instituce včetně EHSV musí v postupech náboru zaměstnanců a služebního postupu pečlivě dodržovat zásady rovných příležitostí a nediskriminace zakotvené ve Smlouvě. EHSV nicméně připomíná, že součástí této řádné správy je také poskytování prostředků evropské občanské společnosti, aby se plně účastnila evropské diskuse.

6.2 Na podpory z evropského rozpočtu poskytované členským státům by se pak měla vztahovat větší podmíněnost, zejména co se týče dodržování právních předpisů Unie a rozsudků ESD příjemci a také ověření souladu unijních podpor s pravidly hospodářské soutěže.

6.3 Vzhledem k otázce konvergence hospodářských politik v rámci HMU jde rovněž o to lépe pomoc soustředit na podmínky zajištění souladu s oblastmi Paktu euro plus.

6.4 Pomoc poskytovaná třetím zemím by měla být podmíněna možností zpětného vysledování jejího finančního využití, dodržením závazků, zejména co se týče hospodářských a sociálních reforem s cílem přizpůsobit se otevřenému fungování, vzájemných partnerství a zapojení socioprofesních aktérů občanské společnosti.

6.5 Rozvoj eura a nutná konsolidace soudržnosti eurozóny z hlediska trhů také nabízí příležitosti, prozatím nedostatečně využívané, pro inovační politiky půjček a poskytování půjček v evropském měřítku, což znásobí účinek pomoci z evropského rozpočtu. EHSV doporučuje v první řadě posílenou koordinaci mezi ECB, Euroskupinou a EIB. Výbor oceňuje povzbudivé výsledky získané s prvními eurobondy a přeje si rozšíření na oblast vzdělávání, výzkumu, průmyslu a evropských infrastruktur. Současně by bylo možné vytvořit „evropskou pokladnu“, s výhradou přísných podmínek a disciplíny, která by prostřednictvím společné finanční struktury mohla krýt podstatnou část dluhu členských států. Tyto nástroje by potvrdily vnitřní solidaritu Evropské unie a zároveň přinesly důkaz její politické angažovanosti za nevratnost eura.

6.6 EHSV doporučuje věnovat větší pozornost výběru projektů realizovaných s podporou Evropské unie a soustředit se na ty, jež mají největší přidanou evropskou hodnotu. EHSV tedy požaduje zmírnění „pravidla adicionality“, které by již nemělo být posuzováno u každého projektu zvlášť, ale celkově v rámci strategických partnerství s členskými státy.

6.7 Reakci na některé nutné potřeby může umožnit také zrychlení postupů stanovení priorit a přidělení prostředků. EHSV již doporučil prozkoumat obecnější využití buď specializovaných agentur, nebo „celkových grantů“ přidělovaných subjektům blízkým místní úrovni, jako jsou regiony nebo organizace občanské společnosti. EHSV upřednostňuje tento posledně jmenovaný postup, jenž se osvědčil v oblasti regionální politiky a mohl by být rozšířen na všechny finanční činnosti EU.

6.8 U velkých investičních projektů je rovněž třeba pobízet k využívání půjček EIB a soukromého financování, s využitím právního rámce formulovaného v nedávném stanovisku EHSV (9). Výrazný rozvoj v tomto směru by umožnil dohnat zpoždění v oblasti evropské infrastruktury a financovat velké technologické projekty, jež podmiňují naši konkurenceschopnost v globalizovaném světě.

6.8.1 EHSV se dále domnívá, že naléhavé situace mohou vyžadovat větší pružnost a lépe přizpůsobené mechanismy, po vzoru Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (10).

V Bruselu dne 16. června 2011. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Stanovisko EHSV Reforma rozpočtu EU a budoucí způsoby jeho financování, Úř. věst. C 204, 9.8.2008, s. 113.

(2) Stanovisko EHSV Obnovení metody Společenství (hlavní směry), Úř. věst. C 51, 17.2.2011, s. 29.

(3) Cecchiniho zpráva o „ceně za neexistenci Evropy“, Paolo CECCHINI, 1988.

(4) Stanovisko EHSV Univerzity pro Evropu, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 48.

(5) Stanovisko EHSV Nové dovednosti pro nová pracovní místa, Úř. věst. C 128, 18.5.2010, s. 74.

(6) Stanovisko CESE Jednotné evropské nebe; Úř. věst. C 182, 4.8.2009, s. 50.

(7) Stanovisko CESE Posílení evropského zemědělsko-potravinářského modelu; Úř. věst. C 18, 19.1.2011, s. 1.

(8) Stanovisko EHSV Budoucnost SZP do roku 2020, Úř. věst. C 132, 3.5.2011, s. 63.

(9) Stanovisko EHSV Soukromé a veřejné investice, Úř. věst. C 51, 17.2.2011, s. 59.

(10) Stanovisko EHSV Reforma rozpočtu EU a budoucí způsoby jeho financování, Úř. věst. C 204, 9.8.2008, s. 113.