Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Spravedlivé pracovní podmínky v ekonomice platforem

(průzkumné stanovisko na žádost německého předsednictví)

(2020/C 429/23)

Zpravodaj: Carlos Manuel TRINDADE

Konzultace německého předsednictví Rady dopis z 18. 2. 2020 Právní základ článek 304 Smlouvy o fungování Evropské unie Odpovědná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství Přijato v sekci 9. 7. 2020 Přijato na plenárním zasedání 18. 9. 2020 Plenární zasedání č. 554 Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) 182/23/8

1. Závěry a doporučení

1.1 Evropský hospodářský a sociální výbor (EHSV) konstatuje, že účelem tohoto stanoviska, které si vyžádalo německé předsednictví, je předložit konzultaci ohledně celkového rámce této problematiky a zaujmout k dané otázce celostní přístup s cílem zaručit v ekonomice platforem důstojnou práci .

1.2 EHSV doporučuje, aby byly otázky týkající se práce prostřednictvím platforem řešeny a vyřešeny zvláště s ohledem na cíle udržitelného rozvoje, Digitální agendu a evropský pilíř sociálních práv.

1.3 EHSV konstatuje, že ekonomika platforem má stále ještě jen malý význam, ačkoli nabízí potenciál k růstu.

1.4 EHSV konstatuje, že platformy mají „obecně pozitivní dopad na hospodářství“ ( 1 ) tím, že přispívají jak k vytváření pracovních míst a inovací, flexibilitě a autonomii pracovníků, tak k zajištění příjmu pracovníků (často vedlejšího) a možnosti zranitelných skupin zapojit se do zaměstnání.

1.5 EHSV poukazuje na to, že existují rizika, která nelze podceňovat. V případě pracovníků se jedná o popření základních práv, mj. práva organizovat se a práva na kolektivní vyjednávání, nejistotu, nízkou mzdu, zvyšující se intenzitu práce, extrémní fragmentaci práce v globálním měřítku a chybějící zapojení pracovníků do systémů sociálního zabezpečení. V případě společnosti pak jde o vyšší riziko hospodářské soutěže založené na snižování sociálních norem, což má škodlivé důsledky rovněž pro zaměstnavatele, kteří podléhají neudržitelnému konkurenčnímu tlaku, i pro členské státy, které přicházejí o příjmy z daní a příspěvků na sociální zabezpečení.

1.6 EHSV si je vědom kontroverze kolem konceptů souvisejících s platformami, zejména platformy jako „zaměstnavatele“ a nikoli „zprostředkovatele mezi nabídkou a poptávkou“ a „zaměstnance“ a „osoby samostatně výdělečně činné“, jelikož mají důsledky pro jejich práva.

1.7 EHSV naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby pracovaly na upřesnění těchto konceptů, vzhledem k důsledkům pro použitelnost pracovněprávních předpisů a řady práv týkajících se ochrany pracovníků.

1.8 EHSV doporučuje, aby se v EU a členských státech usilovalo o sjednocení pojmů, a práce v ekonomice platforem se tak stala důstojnou. V této souvislosti mohou Komisi a členským státům sloužit jako vodítka: 1) ekonomická závislost a práce ve vztahu podřízenosti, jelikož pracovník, jehož obživa závisí především na odměně, kterou obdrží, je zaměstnancem, nikoli osobou samostatně výdělečně činnou, 2) nutnost ve všech ohledech prozkoumat použití zásady, podle které se má za to, že pracovník platformy je zaměstnancem, pokud se neprokáže opak, a 3) algoritmus používaný platformami by měl být brán stejně jako systém mluvených nebo písemných pokynů v běžném zaměstnání.

1.9 EHSV doporučuje, aby byly s ohledem na svrchovanost členských států v sociálních otázkách vypracovány pokyny, které pomohou vyjasnit zaměstnanecký status v platformách. Domnívá se, že by v rámci ekonomiky platforem měly být přijaty nezbytné kroky k zajištění toho, aby měli všichni pracovníci přístup k souboru práv a ochran bez ohledu na to, v jakém jsou zaměstnaneckém postavení nebo jaký typ smlouvy mají, přičemž bude zajištěno, aby žádní provozovatelé nemohli získávat konkurenční výhodu tím, že nebudou plnit své povinnosti a závazky.

1.10 EHSV doporučuje vyjasnit odpovědnosti všech zúčastněných stran v oblastech, jako jsou zdraví a bezpečnost, ochrana údajů, pojištění a zákonná odpovědnost, a vyhodnotit, upravit a harmonizovat v tomto smyslu existující předpisy.

1.11 EHSV zdůrazňuje, že sociální dialog a kolektivní vyjednávání musí hrát klíčovou úlohu na všech relevantních úrovních, a to při plném respektování autonomie sociálních partnerů, aby se zajistila vysoce kvalitní práce v rámci ekonomiky platforem.

1.12 EHSV navrhuje vypracovat se zapojením platforem, pracovníků a spotřebitelů kodexy chování, do nichž budou zahrnuty osvědčené postupy a pokyny týkající se mzdy, pracovních podmínek a kvality poskytovaných služeb.

1.13 EHSV vyzývá Komisi, aby zohlednila doporučení, která vydala evropská platforma pro posílení spolupráce při řešení problematiky nehlášené práce ohledně zdanění v ekonomice platforem.

1.14 EHSV odkazuje na své dřívější doporučení, aby Evropská komise, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a Mezinárodní organizace práce (MOP) spolupracovaly se sociálními partnery na všech příslušných úrovních a s širším okruhem organizací občanské společnosti s cílem vypracovat vhodná ustanovení, jež zajistí důstojné pracovní podmínky a potřebnou ochranu ( 2 ) . V této souvislosti doufá, že by tato společná práce mohla vyústit v přijetí úmluvy MOP o platformách.

1.15 EHSV se domnívá, že je třeba přijmout nezbytné kroky k zajištění toho, aby platformy poskytovaly informace, které by na nich umožnily transparentnost a předvídatelnost pro všechny zúčastněné strany. Proto by platformy měly být v každém členském státě registrovány a v EU by měla být zřízena databáze za účelem sledování rozvoje ekonomiky platforem.

1.16 EHSV podporuje činnost vykonanou Komisí v rámci své studie o ekonomice platforem. V jednotlivých státech a v EU však stále ještě nejsou informace poskytovány dostatečně důsledně a systematicky. EHSV naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby spojily své úsilí o zlepšení shromažďování statistických údajů.

2. Obecné souvislosti

2.1 Účelem tohoto stanoviska je reagovat na otázky, které ohledně práce prostřednictvím platforem vzneslo německé ministerstvo práce, přičemž toto stanovisko označuje hlavní výzvy a příležitosti a zamýšlí se nad statusem pracovníků platforem, politickými nástroji ke zlepšení pracovních podmínek pracovníků a osvědčenými regulačními postupy.

2.2 Současný vývoj, ze kterého digitální platformy vzešly, se pojí s nedávnými inovacemi, jako je internet (zásadní inovace), databáze velkého rozsahu (data velkého objemu) umožňující zpracování obrovských objemů dat a mobilní zařízení, která zákazníkům, pracovníkům i poskytovatelům služeb umožňují přístup k mobilnímu internetu kdykoli a kdekoli ( 3 )

2.3 Otázky týkající se práce prostřednictvím platforem by měly být řešeny a vyřešeny zvláště s ohledem na cíle udržitelného rozvoje, Digitální agendu a evropský pilíř sociálních práv.

2.4 EHSV poukazuje na řadu dřívějších stanovisek ( 4 ) k digitální transformaci ekonomiky a vzniku nových forem práce.

2.5 Kvůli složitosti platforem, chybějící standardizované terminologii a neexistujícím statistickým údajům je obtížné odhadovat jejich rozsah a růst. Podle OECD ( 5 ) z většiny studií vyplývá, že práce prostřednictvím platforem představuje něco mezi 0,5 % a 3 % celkové pracovní síly. Ve skupině 16 evropských zemí vykonává práci prostřednictvím platformy jako své hlavní zaměstnání pouze 1,4 % obyvatel ve věku 16 až 74 let (v rozpětí od 0,6 % ve Finsku až po 2,7 % v Nizozemsku) ( 6 ) . Prostřednictvím platformy někdy pracovalo zhruba 11 % dospělých ( 7 )

2.6 O budoucím růstu práce prostřednictvím platforem ( 8 ) panuje nejistota, neboť její růst závisí na technologickém pokroku, nových obchodních modelech, ochraně dat a spotřebitelské politice. Někteří autoři odhadují, že mezi lety 2013 a 2015 se hodnota transakcí prostřednictvím platforem a souvisejících výnosů prakticky ztrojnásobila ( 9 ) . EHSV se domnívá, že by měl existovat rejstřík platforem, zejména pokud jde o ekonomické, pracovní a sociální aspekty, což umožní lépe pochopit situaci.

2.7 Rozlišovacím znakem práce prostřednictvím platformy je, že zahrnuje vztah mezi platformou, pracovníkem a uživatelem. Zprostředkování z velké části využívá často netransparentní technologie a algoritmy, které ovlivňují pracovní podmínky, protože mají dopad na přidělování a organizaci práce a na hodnocení pracovníků. Tato „černá skříňka zprostředkování“ je rozlišujícím znakem práce prostřednictvím platforem ( 10 )

2.8 Podle Eurofound ( 11 ) je práce prostřednictvím platforem formou pracovního poměru, který využívá online platformu k umožnění přístupu organizace nebo jednotlivců k ostatním organizacím nebo jednotlivcům za účelem řešení problémů nebo poskytování služeb za úplatu. Nejdůležitější aspekty práce prostřednictvím platforem jsou: — placená práce je organizována prostřednictvím online platformy; — probíhá za účasti tří stran: online platforma, klient a pracovník; — cílem je provádět konkrétní úkoly nebo řešit konkrétní problémy; — práce je zajišťována externě nebo je na ni vypsána zakázka; — činnosti jsou rozděleny na úkoly; — služby jsou poskytovány na vyžádání.

2.9 Jedním z klíčových aspektů práce prostřednictvím platforem je status pracovníků. Platformy se obecně prezentují jako zprostředkovatelé mezi nabídkou a poptávkou a tedy nikoli jako zaměstnavatelé, jelikož zde neexistuje pracovní vztah založený na podřízenosti. V této situaci jsou tak pracovníci považováni za „osoby samostatně výdělečně činné“, nikoli „zaměstnance“, což vylučuje uplatnění právních předpisů upravujících pracovní poměr (včetně ochrany zdraví a bezpečnosti), sociální ochranu a zdanění. EHSV se sice domnívá, že existují pracovníci, kteří jsou skutečně osobami samostatně výdělečně činnými, má nicméně za to, že EU a členské státy musí ve všech ohledech prozkoumat použití zásady, podle které se má za to, že pracovník platformy je zaměstnancem, pokud se neprokáže opak. Tím by bylo zaručeno, že budou chráněny zájmy těch zaměstnanců, jejichž hlavní příjem pochází z platforem. EHSV se však domnívá, že pracovníci, kteří jsou skutečně osobami samostatně výdělečně činnými, by měly mít možnost si tento status zachovat, pokud si to budou výslovně přát.

2.10 EHSV bere na vědomí široké spektrum různých platforem. Kritérii pro třídění různých typů platforem do skupin jsou typ úkolu (vyšší nebo nižší nároky na kvalifikaci), prostor nebo fyzické místo, kde je služba poskytována (online nebo offline), a to, kdo rozhoduje o procesu výběru (platforma, pracovník nebo klient). Někteří zohledňují i další kritéria, například rozdíly v přidělování práce a autonomii pracovníků ( 12 )

2.11 MOP ( 13 ) se domnívá, že platformy přinášejí specifické regulační problémy, a zmiňuje řadu problematických oblastí, zejména nízkou mzdu (velká část nedosahuje minimální mzdy), chybějící sociální zabezpečení (týká se 91 % zaměstnanců platformy Amazon Mechanical Turk), odmítání práce (devíti z deseti pracovníků byla někdy práce odmítnuta), platbu provize za práci, což je v rozporu s několika úmluvami MOP o ochraně mezd, neexistenci odborových organizací a absenci kolektivního vyjednávání.

2.12 Práce prostřednictvím platformy má i genderový rozměr a rozměr související s věkem. Muži obecně převažují ve službách týkajících se vývoje softwaru a poskytování přepravních služeb, zatímco ženy dominují v úkolech týkajících se překladů a služeb na místě. V platformách jsou relativně nadměrně zastoupeni mladí lidé, především v případě, že z práce prostřednictvím platforem pochází více než 50 % jejich příjmu nebo pro platformy pracují více než 20 hodin týdně. Za určitých okolností začínají prostřednictvím platforem pracovat i starší lidé. EHSV se domnívá, že je zapotřebí dalšího výzkumu, aby bylo možné lépe pochopit situaci a formulovat odpovídající veřejné politiky.

3. Výzvy, příležitosti a rizika v ekonomice platforem

3.1 Platformy mají „obecně pozitivní dopad na hospodářství“ ( 14 ) tím, že přispívají jak k vytváření pracovních míst a inovací, flexibilitě a autonomii pracovníků, tak k zajištění příjmu pracovníků (často vedlejšího), omezení překážek vstupu na trh práce a možnosti zranitelných skupin zapojit se do zaměstnání ( 15 ) . Komise konstatovala, že „ekonomika sdílení vytváří nové pracovní příležitosti tím, že vytváří příjmy mimo tradiční lineární pracovněprávní vztahy, a umožňuje lidem pracovat podle flexibilnějších ujednání. To jim umožňuje stát se ekonomicky aktivními i tehdy, když jim nevyhovují nebo nemají k dispozici tradičnější formy zaměstnání.“ ( 16 ) Navzdory těmto novým příležitostem se však EHSV domnívá, že musí být vypracovány další studie o makroekonomickém dopadu ekonomiky platforem.

3.2 Existují zde však rizika pro pracovníky (s výjimkou vysoce kvalifikovaných pracovníků), která nelze podceňovat, například popření základních práv, mj. práva organizovat se a práva na kolektivní vyjednávání, nejistota, nízká mzda umocňovaná překvalifikovaností, zvyšující se intenzita práce, extrémní fragmentace práce v globálním měřítku a chybějící zapojení pracovníků do systémů sociálního zabezpečení.

3.3 Studie EU-OSHA ( 17 ) uvádí, že práce prostřednictvím platforem představuje zvýšená fyzická i sociální rizika, zejména nejistotu práce a expozici různým rizikům (dopravní nehody, rizika spojená s chemickými látkami, atd.) a rizikům spojeným výhradně s online aktivitou (kyberšikana, poruchy držení těla, zraková únava a stres, který je způsobený širokou škálou faktorů). EHSV doporučuje vyjasnit odpovědnosti všech zúčastněných stran v oblastech, jako jsou zdraví a bezpečnost, ochrana údajů, pojištění a zákonná odpovědnost, a vyhodnotit, upravit a harmonizovat v tomto smyslu existující předpisy.

3.4 Rizika existují také pro společnost Jak již EHSV dříve podotkl, podle Komise se zvyšuje „riziko hospodářské soutěže založené na snižování sociálních norem, což má škodlivé důsledky rovněž pro zaměstnavatele, kteří podléhají neudržitelnému konkurenčnímu tlaku, i pro členské státy, které přicházejí o příjmy z daní a příspěvků na sociální zabezpečení“ ( 18 )

3.5 Riziku jsou vystaveni také spotřebitelé, a to v souvislosti s kvalitou služeb, které jim jsou poskytovány, protože v případě nehod nebo problémů se službou je pro ně obtížné zjistit, kdo nese odpovědnost. EHSV se domnívá, že zvýšení kvality pro spotřebitele spočívá v lepší právní ochraně pracovníků.

3.6 práce , zaměstnání a sociální vztahy . Hlavní výzvy pro platformy jsou následující: EHSV vnímá nedávný diskusní dokument o výzvách, kterým jsou vystaveni pracovníci platforem, jako důležitý a inovativní ( 19 ) , zejména tím, že je v něm vytvořen model analýzy pokrývající tři hlavní rozměry:. Hlavní výzvy pro platformy jsou následující:

3.6.1 Pokud se jedná o rozměr „práce“: řízení, dohled, hodnocení (dle algoritmu), autonomie při přidělování práce a fyzické prostředí, zejména v případě platforem, které využívají málo kvalifikovanou práci, práci v místě nebo dle pokynů objednatele.

3.6.2 Pokud se jedná o rozměr „zaměstnání“: postavení – možná největší výzva – definování zaměstnavatele a smlouvy, zejména v případech platforem využívajících málo kvalifikovanou práci a uplatňujících nízkou míru autonomie. Dalšími výzvami, třebaže jsou to výzvy společné všem nestandardním formám práce, jsou sociální ochrana, bezpečnost a ochrana zdraví při práci a příjem a pracovní doba.

3.6.3 Pokud se jedná o rozměr „sociálních vztahů“: zastoupení, třebaže toto mají společné všechny další typy nestandardní práce. V důsledku flexibility a fragmentace je velmi obtížné určovat, organizovat a zastupovat ty, kteří pracují nestandardním způsobem. A co více, práce prostřednictvím platformy je ze své povahy samotářská, geograficky rozptýlená a z velké části anonymní a je zde velká fluktuace pracovníků, kteří spolu navzájem soupeří a jsou aktivní na jiných platformách. Platformy zpravidla nepřebírají funkci zaměstnavatele a nenáleží ke sdružením zaměstnavatelů, takže jejich pracovníci, odborové organizace a političtí činitelé nemají partnera pro jednání.

3.6.4 Velkou výzvou platforem využívajících málo kvalifikovanou práci jsou také nepříznivé sociální chování a diskriminační zacházení, neboť pracovníci jsou zpravidla mladí a pocházejí ze znevýhodněných menšin. Nepříznivé chování a diskriminaci ještě zesiluje využívání algoritmů a situací, kdy přidělování a výkon práce ovlivňují objednatelé.

3.6.5 Zásadní a specifickou výzvou pro pracovníky platforem a spotřebitele je stále důležitější otázka ochrany údajů s ohledem na vlastnictví a využívání dat.

4. Postavení pracovníka v ekonomice platforem

4.1 EHSV se domnívá, že v zájmu usnadnění řádného a bezproblémového fungování systému ekonomiky platforem je na úrovni EU a členských států potřeba vyvinout úsilí o vyjasnění a posléze i o regulaci statusu pracovníka platforem a o zajištění toho, aby platformy poskytovaly informace, které zaručí transparentnost, předvídatelnost a spravedlivé zacházení pro všechny zúčastněné strany.

4.2 EHSV má na paměti suverenitu členských států v sociální oblasti, ale s ohledem na zachování zásady harmonizace, která probíhá, doporučuje, aby byly stanoveny pokyny ohledně definice zaměstnaneckého statusu v platformách, aby měli pracovníci přístup k právům a ochraně.

4.3 Z jednoho evropského průzkumu ( 20 ) vyplývá, že když jsou pracovníci tázáni na svůj pracovní poměr, 68,1 % jich odpoví, že jsou zaměstnanci, a 7,6 % odpoví, že jsou osoby samostatně výdělečně činné. Většina z dotazovaných tedy sama sebe vnímá jako zaměstnance, bez ohledu na to, jak je platformy klasifikují.

4.4 Komise se zabývá otázkou statusu ( 21 ) , s přihlédnutím k tomu, že mezi zaměstnanci a osobami samostatně výdělečně činnými lze rozlišovat podle tří kritérií: existence vztahu podřízenosti, povahy práce, a odměny. Tato kritéria jsou definována s cílem uplatnit koncept pracovníka v EU, sdělení však dodává, že u soudů členských států je v rámci jejich vnitrostátní pravomoci tendence používat stejný soubor kritérií.

4.5 EHSV vypracoval stanovisko, v němž uvádí, že „je třeba při respektování vnitrostátních pravomocí stanovit právní rámec pro pracovníky, který by přesně vymezil příslušné zaměstnanecké předpisy: důstojné mzdy a právo účastnit se kolektivního vyjednávání, ochranu proti svévolnému jednání, právo nebýt připojený, aby doba digitální práce splňovala parametry důstojnosti atd.“ ( 22 )

4.6 Pokud se jedná o definici pojmu pracovník, je pro evropskou judikaturu stěžejní existence podřízenosti, ekonomická a pravá povaha služeb a existence odměny ( 23 )

4.7 EHSV zdůrazňuje význam dvou rozsudků SDEU. Jeden činí důležitou výjimku v uplatňování evropského práva v oblasti hospodářské soutěže (C-67/96, Albany), když v něm bylo stanoveno, že pokud se zásada hospodářské soutěže dostane do rozporu se sociální politikou, nespadají kolektivní dohody zaměstnanců do oblasti působnosti práva v oblasti hospodářské soutěže. V jiném rozsudku (C-413/13, FNV Kunsten Informatie) potvrdil Soudní dvůr slučitelnost evropského práva v oblasti hospodářské soutěže s kolektivními dohodami, když rozhodl, že osoby samostatně výdělečně činné ve skutečnosti představovaly „nepravé samostatně výdělečně činné osoby“. To má zvláštní význam pro práci prostřednictvím platforem, neboť nepravým samostatně výdělečně činným osobám umožňuje, aby byly považovány za zaměstnance ( 24 )

4.8 V některých členských státech, například v Itálii a Francii, již také existuje judikatura, která se řídí vodítkem Soudního dvora ( 25 )

4.9 Mnozí pracovníci platforem nejsou zapojeni do systémů sociálního zabezpečení nebo nemají zajištěny odpovídající podmínky bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, třebaže jsou tato práva považována za základní a jsou zakotvena ve vnitrostátních právních předpisech, ve Smlouvách, v evropských právních předpisech a v mezinárodních normách MOP ( 26 ) . Stávající krize způsobená pandemií jasně ukazuje, jak jsou systémy sociálního zabezpečení v demokratické společnosti důležité, jelikož jsou podporou příjmu značné části obyvatelstva. Dala také zároveň jasně najevo, že ti, kteří takovýmito systémy nejsou kryti, se stali zranitelnějšími, pokud jde o sociální ochranu a ochranu zdraví.

5. Nástroje politiky na zlepšení pracovních podmínek na digitálních platformách

5.1 EHSV bere na vědomí nedávné diskuse o škále vnitrostátních nástrojů k řešení výzev, které takové platformy přinášejí ( 27 ) . Jedna skupina nástrojů je více administrativní a svou povahou „tvrdší“ (právní úprava, soudy a inspektoráty práce), druhá je „měkčí“ (kolektivní dohody ( 28 ) , opatření přijímaná platformami a opatření přijímaná pracovníky).

5.1.1 Právní úprava je popisována jako neobvyklá a méně vhodná ke zlepšování pracovních podmínek nebo sociální ochrany než k řešení otázek hospodářské soutěže, třebaže v řadě zemí byla sociální ochrana rozšířena na osoby samostatně výdělečně činné. Pokud se jedná o soudy, není jisté, jak řešit spory ohledně statusu. Třebaže se státy snaží posilovat práci inspektorátů, u mnoha (online) platforem se objevují potíže s oznamováním. EHSV se domnívá, že by se právní předpisy upravující platformy měly soustředit na nejdůležitější problémy v ekonomické, pracovní a sociální oblasti.

5.1.2 Kolektivní vyjednávání je velmi omezené (předpisy v oblasti hospodářské soutěže kolektivní vyjednávání mezi „pracovníky samostatně výdělečně činnými“ a platformami komplikují), avšak v některých zemích vyjednávání existuje (odvětví dopravy a distribuce). Opatření uskutečňovaná platformami se soustředí na řešení kritiky jejich postupů, vstupování do organizací zaměstnavatelů, samoregulaci a přihlášení se ke kodexům chování, včetně zastavení činnosti. Opatření uskutečňovaná pracovníky jsou různorodá, zahrnují i protesty a stávky a neobjevují se jen u platforem pro práci kvalifikovaných pracovníků na místě, ale i u jiných typů platforem, jak tomu bylo u projektu zahájeného v roce 2016 organizací IG Metall, který ve spolupráci se švédskými a rakouskými odbory vedl k Frankfurtské deklaraci (Fair Crowd Work, 2016).

5.1.3 EHSV považuje za důležité prosazovat v rámci ekonomiky platforem kodexy chování, vypracované ve spolupráci s platformami, pracovníky a spotřebiteli.

5.2 EHSV konstatuje, že z této široké škály nástrojů využívaných k zakotvení a hájení důstojných pracovních podmínek v rámci platforem dosud nevzešlo vhodné řešení. Většina iniciativ byla přijata na vnitrostátní úrovni: pozornost je věnována změnám, ať už přijetím specifické právní úpravy nebo v rámci pracovněprávních předpisů, v některých případech zavedením pojmu přechodné kategorie, která není ani podřízenou prací (zaměstnanec), ani samostatnou výdělečnou činností (osoba samostatně výdělečně činná) ( 29 ) . EHSV se domnívá, že toto řešení není uspokojivé.

5.3 To, jak často jsou oslovovány inspektoráty práce a soudy, se v jednotlivých členských státech liší. Předání věci soudu přineslo nejednotná rozhodnutí, v některých případech bylo rozhodnuto, že pracovní vztah je podřízené povahy, zatímco v jiných bylo rozhodnuto, že pracovníci platforem jsou osoby samostatně výdělečně činné.

5.4 EU a členské státy musí jako základní měřítko použít princip ekonomické závislosti a podřízenosti Pracovníci platforem, jejichž obživa závisí především na odměně, kterou za tuto práci a za práci vykonávanou ve vztahu podřízenosti obdrží, jsou zaměstnaní, nikoli samostatně výdělečně činní. A obdobně by měl být algoritmus používaný platformami brán stejně jako systém mluvených nebo písemných pokynů v běžném zaměstnání. EHSV již vydal stanovisko, kterým tyto koncepty podporuje ( 30 )

5.5 Inspektoráty práce by měly být posíleny, aby mohly věnovat zvláštní pozornost pracovníkům platforem a zaměřit se na nedostatek ochrany a dále na to, aby tyto platformy přestaly používat nekalé soutěžní praktiky vůči ostatním podnikům ( 31 )

5.6 EHSV se domnívá, že se na všechny pracovníky musí vztahovat sociální zabezpečení a řádná ochrana zdraví a bezpečnosti při práci. Evropské orgány tvrdí, že všichni pracovníci musí mít přístup k sociálnímu zabezpečení, bez ohledu na povahu svých smluv. V několika zemích byly vytvořeny speciální systémy pro pracovníky samostatně výdělečně činné, které odráží specifické podmínky jejich práce.

5.7 Ve zprávě Celosvětové komise pro budoucnost práce ( 32 ) se navrhuje, aby pro platformy vznikl mezinárodní systém řízení ( 33 ) . EHSV v tomto ohledu již doporučoval, aby Evropská komise, OECD a MOP spolupracovaly se sociálními partnery na všech příslušných úrovních a s širším okruhem organizací občanské společnosti s cílem vypracovat vhodná ustanovení, jež zajistí důstojné pracovní podmínky a potřebnou ochranu ( 34 )

5.8 Co se týká zdanění, EHSV se domnívá, že všichni aktéři digitální ekonomiky by měli platit daň. EHSV zde souhlasí s doporučením evropské platformy pro posílení spolupráce při řešení problematiky nehlášené práce ( 35 ) , aby EU zavedla závazný právní nástroj, který by donutil platformy hlásit veškeré transakce orgánům daňové správy zemí, ve kterých působí, poskytl relevantním orgánům daňové správy informace potřebné k zajištění dodržování daňových právních předpisů, informoval zaměstnance o jejich daňových výhodách a povinnostech a chránil pracovníky před tím, aby byli nepravě označováni za osoby samostatně výdělečně činné.

6. Osvědčené postupy pro regulaci práce prostřednictvím platforem

6.1 V souladu s mezinárodními studiemi ( 36 ) se EHSV domnívá, že Komise a členské státy musí zajistit vhodné politiky v oblasti regulace trhu práce, v oblasti sociálního dialogu a kolektivního vyjednávání a v oblasti kvalifikací.

6.1.1 Z hlediska regulace trhu práce je nutné přijmout nezbytné kroky k zajištění toho, aby měli všichni pracovníci podle vnitrostátních systémů a zvyklostí přístup k souboru práv a ochran bez ohledu na to, v jakém jsou zaměstnaneckém postavení nebo jaký typ smlouvy mají, přičemž bude zajištěno, aby žádní provozovatelé nemohli získávat konkurenční výhodu tím, že nebudou plnit své povinnosti a závazky.

6.1.1.1 Šedá zóna mezi samostatnou výdělečnou činností a zaměstnaneckým poměrem musí být omezena na minimum, tyto definice musí být maximálně standardizovány a upřesněny a musí být omezena nejistota pracovníků a zaměstnavatelů.

6.1.1.2 Je nutné řešit nepravou samostatnou výdělečnou činnost posílením kapacity inspektorátů, omezením pobídek podnikům k tomu, aby falešně klasifikovaly pracovní vztahy, a uvalováním výrazných sankcí na ty, kteří tak činí.

6.1.1.3 Na mezinárodní úrovni by měly Komise, OECD a MOP zahájit společný pracovní postup, který by případně vedl ke vzniku úmluvy MOP o platformách.

6.1.2 Nerovnováhu moci mezi platformami a pracovníky je nutné řešit prostřednictvím sociálního dialogu a kolektivního vyjednávání. Je nutné řešit nekalé tržní praktiky, přičemž mzdy, informace, práva, povinnosti a odpovědnost musí být transparentnější.

6.1.2.1 Je nutné posílit sociální dialog na úrovni EU a členských států, stejně jako kolektivní vyjednávání v rámci členských států, což – společně s právní úpravou v náležitém případě – přispěje k lepším pracovním podmínkám.

6.1.2.2 Úloha organizací pracovníků a organizací zaměstnavatelů má zásadní význam pro reálné zastupování zájmů v rámci evropského sociálního modelu.

6.1.3 Se zapojením platforem, pracovníků a spotřebitelů je nutné vytvořit kodexy chování, do nichž budou zahrnuty osvědčené postupy a pokyny týkající se mzdy, pracovních podmínek a kvality poskytovaných služeb.

6.1.4 Členské státy musí pracovníkům nabízet příležitosti k odborné přípravě a kariérní příležitosti, neboť pracovníci zpravidla náleží ke znevýhodněným skupinám, ať už přistěhovaleckým či jiným, které mají problémy, pokud jde o vzdělávání.

V Bruselu dne 18. září 2020 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Luca JAHIER

(1) Úř. věst. C 303, 19.8.2016, s. 54.

(2) Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 10, odstavec 3.9.

(3) C. Degryse. Digitalisation of the economy and its impact on labour markets, Working Paper 2016.02, s. 7.

(4) Úř. věst. C 303, 19.8.2016, s. 54; Úř. věst. C 283, 10.8.2018, s. 39; Úř. věst. C 81, 2.3.2018, s. 145; Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 10; Úř. věst. C 237, 6.7.2018, s. 1; Úř. věst. C 75, 10.3.2017, s. 33.

(5) OECD. Employment Outlook 2019, s. 55.

(6) Z. Kilhoffer et. al. (2019). Study to gather evidence on the working conditions of platform workers, s. 45.

(7) Tamtéž, s. 47.

(8) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 48.

(9) Dle Z. Kilhoffer, op.cit., s. 48 dosahovaly hodnoty v roce 2015 výše 28,1 miliardy EUR, resp. 3,6 miliardy EUR.

(10) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 15.

(11) Eurofound (2018), Employment and working conditions of selected types of platform work , s. 9.

(12) Tamtéž, s. 15.

(13) MOP, Policy responses to new forms of work: International governance of digital labour platforms, duben 2019.

(14) Viz poznámka pod čarou 1.

(15) Viz poznámka pod čarou 1.

(16) Sdělení Komise Evropský program pro ekonomiku sdílení, COM(2016) 356 final.

(17) EU-OSHA (2017). Protecting Workers in the Online Platform Economy. An overview of regulatory and policy developments in the EU.

(18) Úř. věst. C 283, 10.8.2018, s. 39, odstavec 3.4.

(19) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 48–98.

(20) COLLEEM (ekonomika sdílení a zaměstnání). Viz Evropská komise (2018), Platform Workers in Europe, s. 4.

(21) Evropská komise (2016), Evropský program pro ekonomiku sdílení, s. 11.

(22) Úř. věst. C 75, 10.3.2017, s. 33, odstavec 4.4.2.

(23) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 227.

(24) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 85.

(25) Rozsudek Nejvyššího soudu č. 1663/2020 (Itálie) a č. 17-20.079 ze dne 28. listopadu 2018 (Francie).

(26) Zejména v úmluvě č. 102 z roku 1952 ve znění pozdějších předpisů.

(27) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 125–176.

(28) Přestože autoři považují kolektivní vyjednávání za „měkký“ nástroj, faktem je, že v řadě členských států má platnost zákona a je nástrojem „tvrdým“.

(29) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 107.

(30) Úř. věst. C 75, 10.3.2017, s. 34, odstavec 1.4 a Úř. věst. C 283, 10.8.2018, s. 39, odstavec 5.1.2.

(31) Z. Kilhoffer, op.cit., s. 227.

(32) MOP, op.cit.

(33) MOP, Celosvětová komise pro budoucnost práce (2019), Work for a Brighter Future, Ženeva.

(34) Úř. věst. C 125, 21.4.2017, s. 10, odstavec 3.9.

(35) Úř. věst C 458, 19.12.2014, s. 43.

(36) OECD. Employment Outlook 2019, s. 32–36.