3.1 Nabídka: povolenky uvedené do oběhu

9. ZÁVĚRY A VÝHLED DO BUDOUCNA

V neposlední řadě došlo v březnu/dubnu 2020 v důsledku krize COVID-19 k významnému krátkodobému poklesu ceny uhlíku. Navzdory tomu signál o ceně uhlíku v období od ledna 2019 do konce června 2020 dosahoval stabilně průměrné hodnoty ve výši přibližně 24 EUR. Výnosy z dražeb povolenek ETS překročily jen za rok 2019 částku 14 miliard EUR a za prvních šest měsíců roku 2020 částku 7,9 miliardy EUR. Na základě údajů předložených členskými státy bylo v průběhu roku 2019 celkem 77 % těchto výnosů vynaloženo (nebo bylo plánováno jejich vynaložení) ke stanoveným účelům souvisejícím s klimatem a energetikou (viz oddíl 3.1.2.2).

V souvislosti se systémem ETS došlo rovněž k významnému politickému dění, např. dne 1. ledna 2020 vstoupila v platnost dohoda o propojení systému EU ETS se švýcarským systémem ETS a dále došlo ke zrušení pozastavení dražeb a přidělování bezplatných povolenek pro Spojené království v návaznosti na vstup v platnost dohody o vystoupení Spojeného království z Evropské unie (viz oddíl 2.2).

V roce 2019 došlo ve srovnání s rokem 2018 k významnému snížení emisí ze stacionárních zařízení, a to o 9,1 % (viz oddíl 3.2). Tento pokles byl způsoben především odvětvím energetiky, kde došlo ke snížení emisí o téměř 15 % v důsledku nahrazování uhlí elektřinou z obnovitelných zdrojů a plynových elektráren. Včetně tohoto posledního poklesu se celkové emise ze stacionárních zařízení snížily od začátku třetí fáze systému EU ETS o téměř 20 %. V odvětví letecké dopravy emise nadále rostly, přičemž oproti roku 2018 došlo k mírnému nárůstu o 1 % (viz oddíl 4).

Od zveřejnění poslední zprávy o trhu s uhlíkem byl počtvrté zveřejněn ukazatel přebytku rezervy tržní stability, z něhož vyplývá, že se v roce 2019 přebytek povolenek snížil z 1,65 miliardy z roku 2018 na přibližně 1,39 miliardy povolenek. Na základě tohoto ukazatele a revidovaných právních předpisů o systému EU ETS bude v roce 2020 dražební nabídka snížena o přibližně 375 milionů povolenek (téměř o 35 %) (viz oddíl 3.3).

Po revizi směrnice o systému ETS se aktivně pracuje na provedení čtvrté fáze a tyto práce rychle postupují. V uplynulém roce byly přijaty prováděcí právní předpisy o úpravě přidělování bezplatných povolenek v důsledku změn úrovní činnosti a o fungování modernizačního fondu a dále byla dokončena druhá revize nařízení o dražbě povolenek za účelem provedení požadavků čtvrté fáze (viz oddíly 3.1.2.1, 3.1.2.2 a 3.1.2.6). Zbývající prováděcí pravidla se v současné době dokončují tak, aby byla přijata do ledna 2021.

Pro nadcházející desetiletí navrhuje Komise ve svém sdělení o plánu pro dosažení cíle v oblasti klimatu do roku 2030 zvýšit cíl snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 v EU ze 40 % alespoň na 55 % ve srovnání s hodnotami z roku 1990. V zájmu dosažení tohoto vyššího cíle Komise do června 2021 přezkoumá všechny příslušné politiky v oblasti ochrany klimatu a v případě potřeby navrhne jejich revizi. V rámci širšího balíčku právních předpisů, které jsou součástí Zelené dohody pro Evropu, bude rovněž provedena revize systému EU ETS, včetně jeho možného rozšíření i na nová odvětví.

Evropský systém pro obchodování s emisemi (dále jen „systém EU ETS“) je od roku 2005 základním kamenem strategie EU pro snižování emisí skleníkových plynů produkovaných průmyslem a odvětvím výroby elektřiny a tepla. Výrazně přispívá k naplňování celounijního cíle snížit do roku 2020 emise skleníkových plynů o 20 % oproti hodnotám z roku 1990, k jehož překročení EU směřuje.

* Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/ES ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství.

Emisní strop odvětví letecké dopravy byl původně stanoven na 210 349 264 povolenek pro letectví za rok, což je 5 % pod průměrnou roční úrovní emisí z letecké dopravy v období 2004–2006. Dne 1. ledna 2014 se tento strop zvýšil o 116 524 povolenek pro letectví v souvislosti se začleněním Chorvatska do systému EU ETS. Záměrem bylo, aby tento emisní strop odrážel právní předpisy z roku 2008*, které zahrnuly do systému EU ETS všechny lety odlétající z EHP, přilétající do EHP, jakož i lety uvnitř EHP. Rozsah systému EU ETS byl však v období 2013 až 2016 dočasně omezen na lety uvnitř EHP s cílem podpořit rozvoj opatření ICAO na globální úrovni zaměřeného na stabilizaci emisí pocházejících z mezinárodní letecké dopravy na úrovních roku 2020. Počet povolenek pro letectví uvedených do oběhu v letech 2013–2016 byl proto výrazně nižší než původně stanovený strop. V roce 2017 bylo na podporu rozvoje opatření ICAO na celosvětové úrovni omezení na lety uvnitř EHP prodlouženo do roku 2023 (viz kapitola 4).

Emisním stropem je maximální celkové množství skleníkových plynů, jež mohou zahrnuté subjekty vypouštět. Emisní strop má zajistit, že bude splněn cíl v oblasti snižování emisí a že bude odpovídat počtu povolenek uvedených do oběhu v průběhu jednoho obchodovacího období. Pro celý systém EU ETS je dán společný emisní strop, který platí pro EU jako celek.

3.1 Nabídka: povolenky uvedené do oběhu

Údaje zaznamenané v registru Unie a v EUTL jsou důležitým zdrojem informací pro různé druhy vykazování v rámci systému ETS, jako je výpočet ukazatele přebytku rezervy tržní stability (viz oddíl 3.3) a vykazování, které provádí Evropská agentura pro životní prostředí. EUTL také zajišťuje transparentnost v systému EU ETS, a to zveřejňováním* informací o souladu stacionárních zařízení a provozovatelů letadel s ustanoveními systému ETS, a dále o transakcích mezi účty.

V roce 2019 bylo vykázáno 611 provozovatelů letadel s plány pro monitorování (o 7 % méně než v roce 2018). Z vykázaných provozovatelů představovalo 50 % (308) provozovatele letadel v oblasti komerční letecké dopravy, zatímco zbylých 50 % (303) byli provozovatelé letadel v oblasti nekomerční letecké dopravy. Celkem 262 (43 %) jich spadalo do kategorie malých producentů emisí (v porovnání s 287 (44 %) v roce 2018).

V rámci kategorií zařízení podle emisí vyprodukovaných za rok ukazují údaje za rok 2019, že stejně jako v předchozích letech zůstává 72 % zařízení v kategorii A, 21 % v kategorii B a 7 % v kategorii C. Celkem 6 053 zařízení bylo vykázáno jako „zařízení s nízkými emisemi“ (57 % z celkového počtu).

Do systému EU ETS jsou zahrnuty emise oxidu uhličitého (CO2), emise oxidu dusného (N2O) z výroby kyseliny dusičné, kyseliny adipové, glyoxylové kyseliny a glyoxalu a emise perfluoruhlovodíků (PFC) z výroby hliníku. Ačkoli je účast v systému EU ETS povinná, v některých odvětvích jsou zahrnuta pouze zařízení, která přesahují určitou velikost. Kromě toho mohou zúčastněné země ze systému vyčlenit malá zařízení (vypouštějící méně než 25 000 tun ekvivalentu oxidu uhličitého (CO2e)), pokud zavedou alternativní a rovnocenná opatření. Ve čtvrté fázi (2021–2030) mohou být ze systému EU ETS vyčleněni velmi malí producenti emisí (s vykazovanými emisemi v posledních třech letech nižšími než 2 500 tun CO2e), což je podmíněno existencí zjednodušeného systému monitorování, jenž umožní posoudit množství jejich emisí. Zúčastněné země mohou do systému EU ETS zahrnout i další odvětví a skleníkové plyny (tzv. „opt-in“).

V období 2013–2016 se v letecké dopravě oblast působnosti systému EU ETS omezovala na lety uvnitř Evropského hospodářského prostoru (EHP), a to s cílem dále stimulovat Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO)k uzavření mezinárodní dohody o omezování emisí skleníkových plynů z letecké dopravy. Ve snaze tento cíl nadále podporovat, usnadnit zprovoznění systému kompenzací a snižování emisí uhlíku v mezinárodní letecké dopravě (CORSIA) Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a usnadnit uvedení tohoto systému do provozu bylo v roce 2017 toto omezení na lety uvnitř EHP prodlouženo do roku 2023 (viz oddíl 4).

Systém EU ETS v současné době funguje ve 27 členských státech EU, na Islandu, v Lichtenštejnsku a Norsku a do konce roku 2020 i ve Spojeném království. Od 1. ledna 2020 je systém EU ETS propojen rovněž se švýcarským trhem s uhlíkem (viz oddíl 2.2). Od roku 2021 se kromě zemí EU a EHP/ESVO bude systém EU ETS vztahovat i na zařízení na výrobu elektřiny v Severním Irsku. Systém reguluje emise téměř u 11 000 elektráren a výrobních zařízení a u přibližně 600 provozovatelů letadel létajících z letišť EHP, popř. přilétajících na tato letiště. Zahrnuje přibližně 38 % emisí skleníkových plynů v EU.

Komise tento vývoj zohlednila ve svém rozhodnutí o upraveném množství povolenek pro celou Unii přijatém dne 16. listopadu 2020. Obrázek 1 shrnuje snížení emisního stropu v návaznosti na zvýšení lineárního redukčního koeficientu na 2,2 % od roku 2021 a zároveň znázorňuje úlohu objemu rezervy tržní stability a odkládání příspěvků do rezervy tržní stability (viz také oddíl 3.3).

Dne 1. února 2020 vstoupila v platnost dohoda o vystoupení Spojeného království z Evropské unie. Směrnice o systému ETS se vztahuje na Spojené království do půlnoci 31. prosince 2020, přičemž podle Protokolu o Irsku a Severním Irsku zůstává výroba elektřiny v Severním Irsku nadále součástí systému EU ETS, včetně příslušných práv a povinností.

Roční povolenky pro letectví uvedené do oběhu

Tabulka 1 uvádí výši emisního stropu pro stacionární zařízení a počet povolenek pro letectví uvedených do oběhu v jednotlivých letech během třetí fáze systému EU ETS.

2020 (do 30. června 2020)

Tabulka 3: Celkový objem povolenek ze třetí fáze vydražených od roku 2012 do 30. června 2020

Do 30. června 2020 proběhlo více než 1700 dražeb. Tabulka 3 nabízí přehled objemů povolenek , jež byly vydraženy Evropskou energetickou burzou (EEX) a burzou ICE do 30. června 2020, včetně dřívějších dražeb všeobecných povolenek.

V souladu s ochrannými opatřeními, která byla přijata na ochranu ekologické vyváženosti systému EU ETS , nebyly v roce 2019 vydraženy žádné povolenky jménem Spojeného království. Poté, co dne 1. února 2020 vstoupila v platnost dohoda o vystoupení, byly dne 4. března 2020 obnoveny dražby pro Spojené království, které se konají prostřednictvím dražební platformy burzy ICE. Množství povolenek v kalendáři dražeb pro Spojené království na rok 2020 odpovídá součtu objemů, které měly být vydraženy za kalendářní roky 2019 a 2020.

Evropská energetická burza (EEX) začala dražit povolenky pro Island, Lichtenštejnsko a Norsko v červnu 2019 poté, co byla Dohoda o EHP pozměněna tak, aby se uvedené státy mohly účastnit dohody o společném zadávacím řízení na společné dražební platformě. Po dohodě s uvedenými třemi zeměmi byly dražební objemy na období 2013–2018 v letech 2019 a 2020 rozloženy tak, aby byla zajištěna stálá a předvídatelná nabídka povolenek na trhu.

Ve čtvrté fázi bude mimoto včas upraveno množství povolenek přidělených jednotlivým zařízením v reakci na výrazný nárůst nebo pokles výroby. Aby se zabránilo manipulaci se systémem úprav přidělování povolenek a jeho zneužívání a aby se zamezilo nepřiměřené administrativní zátěži, přijala Komise v říjnu 2019 prováděcí akt, v němž vymezila další opatření týkající se úprav (viz dodatek 6 přílohy).

S cílem zohlednit pokrok v oblasti technologií a inovací budou referenční hodnoty pro období 2021–2025 a 2026–2030 aktualizovány na základě skutečných údajů. Akt v přenesené pravomoci o revizi pravidel pro přidělování bezplatných povolenek na období 2021–2030 byl přijat v prosinci roku 2018 . Očekává se, že prováděcí nařízení o revidovaných referenčních hodnotách, které mají být používány v období 2021–2025, bude přijato do konce roku 2020 (viz dodatek 6 přílohy).

Povolenky přidělené z rezervy pro nové účastníky na trhu (investice do výstavby nových zařízení a zvyšování kapacity)

Do konce června 2020 byl objem původně schválených bezplatných povolenek k přidělení do konce třetí fáze snížen přibližně o 570 milionů povolenek s ohledem na zařízení, která ukončila nebo omezila svou výrobu, resp. výrobní kapacitu.

Po odečtení 300 milionů povolenek pro program NER300, jehož cílem je podporovat inovace, bylo v původní rezervě pro nové účastníky na trhu (NER) uloženo 480,2 milionu povolenek. Až do června 2020 bylo na celé období třetí fáze rezervováno 171,1 milionu povolenek pro 1089 zařízení. Zbývající rezerva pro nové účastníky na trhu činí 309,1 milionu povolenek. Ačkoli se očekává, že do konce třetí fáze dojde ke změnám, významný počet těchto povolenek zůstane nepřidělen. Tyto nepřidělené povolenky z rezervy pro nové účastníky zbývající ze třetí fáze budou na jejím konci umístěny do rezervy tržní stability, z níž bude 200 milionů použito k vytvoření rezervy pro nové účastníky na trhu pro čtvrtou fázi.

Odvětví a pododvětví, u kterých se má za to, že jim hrozí výrazné riziko úniku uhlíku, jsou zařazena na seznam odvětví ohrožených rizikem úniku uhlíku*. Původně tento seznam platil pro období 2015–2019, avšak revidovaná směrnice o systému EU ETS prodloužila jeho platnost do 31. prosince 2020.

Ačkoli ve třetí fázi systému EU ETS jsou základní metodou přidělování emisních povolenek dražby, značné množství povolenek je přidělováno průmyslovým zařízením bezplatně za účelem řešení rizika úniku uhlíku (situace, kdy podniky přesunují výrobu do třetích zemí s menšími omezeními týkajícími se emisí skleníkových plynů, což může vést ke zvyšování jejich celkových emisí). Uplatňují se tyto zásady:

Jak je patrné z tabulky 3, poté, co byla v lednu 2019 uvedena do provozu rezerva tržní stability, došlo k podstatnému snížení dražební nabídky. Dražby všeobecně proběhly hladce a dražební zúčtovací ceny byly celkově úzce spjaty s cenami na sekundárním trhu.

V období od ledna 2019 do června 2020 byly v souladu s příslušným nařízením o dražbě povolenek zrušeny tři dražby, a to buď z důvodu nedodržení vyvolávací ceny, nebo z toho důvodu, že celkový objem nabídek nedosáhl draženého objemu. Včetně těchto tří bylo od konce roku 2012 zrušeno celkem patnáct dražeb z více než 1700 dražeb, které se uskutečnily. Přehled dražebních zúčtovacích cen od roku 2013 do 30. června 2020 je uveden na obrázku 2:

Obrázek 2: Zúčtovací cena všeobecných povolenek od roku 2013 do 30. června 2020

___ Dražební zúčtovací cena

Zdroj: EEX

Počet účastníků dražeb všeobecných povolenek od roku 2013 do 30. června 2020 je uveden v dodatku 2. Dražební platformy včas zveřejňují podrobné výsledky každé dražby na zvláštních internetových stránkách. Další informace o výsledcích dražeb, včetně údajů o účasti, poměru pokrytí a cenách, jsou k dispozici ve zprávách členských států zveřejněných na internetových stránkách Komise .

Celkové výnosy členských států, Spojeného království a zemí EHP z dražeb za období od roku 2012 do 30. června 2020 přesáhly částku 57 miliard EUR (viz tabulky 2.1 a 2.2 v dodatku 2). Jen za rok 2019 přesáhly celkové dosažené výnosy částku 14 miliard EUR, zatímco v první polovině roku 2020 dosáhly částky ve výši 7,9 miliardy EUR. Směrnice o systému EU ETS stanoví, že by členské státy měly použít nejméně 50 % výnosů z dražeb, včetně veškerých výnosů z povolenek přidělených v zájmu solidarity a růstu, jakož i všechny výnosy z povolenek pro letectví, k účelům souvisejícím s oblastmi změny klimatu a energetiky.

Podle informací předložených členskými státy Komisi členské státy v roce 2019 vynaložily nebo plánovaly vynaložit celkem 77 % těchto výnosů ke stanoveným účelům souvisejícím s klimatem a energetikou. V období 2013–2019 bylo na tyto účely vynaloženo přibližně 78 % výnosů z dražeb. Zatímco malý podíl z této částky (přibližně 1,9 miliardy, resp. 4 % celkových výnosů za uvedené období) byl vynaložen na klimatické a energetické účely na mezinárodní úrovni, většina výnosů z dražeb ve třetí fázi byla vynaložena na vnitrostátní klimatické a energetické účely (zejména na energii z obnovitelných zdrojů, energetickou účinnost a udržitelnou dopravu).

V roce 2019 bylo pozměněno nařízení o dražbě povolenek s cílem stanovit rámec pro dražení povolenek a řízení projektů v rámci inovačního fondu a modernizačního fondu ve čtvrté fázi. Změna zohledňuje rovněž klasifikaci povolenek v rámci systému EU ETS jako finančních nástrojů podle směrnice 2014/65/EU o trzích finančních nástrojů (MiFID II).

V květnu 2020 Komise zveřejnila výzvu v rámci zadávacího řízení na třetí společnou dražební platformu systému EU ETS, kde budou probíhat dražby povolenek jménem 25 členských států a tří států EHP/ESVO, jakož i povolenek pro inovační fond a modernizační fond. Očekává se, že dražby na třetí společné dražební platformě budou zahájeny počátkem roku 2021.

3.1.2.3 Odchylka od úplného dražení povolenek pro výrobu elektřiny a tepla

* Ve třetí fázi byly k uplatnění odchylky způsobilé Bulharsko, Česká republika, Estonsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Malta, Polsko a Rumunsko. Malta a Lotyšsko se rozhodly, že ji nevyužijí. ** Pokyny k některým opatřením státní podpory v souvislosti se systémem obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů po roce 2012 (Úř. věst. C 158, 5.6.2012, s. 4). *** Ve čtvrté fázi byly k uplatnění odchylky způsobilé Bulharsko, Česká republika, Estonsko, Chorvatsko, Litva, Lotyšsko, Maďarsko, Polsko, Rumunsko a Slovensko.

Celková výše vykázané investiční podpory v letech 2009–2019 činí zhruba 13,1 miliardy EUR. Přibližně 83 % bylo vyčleněno na modernizaci a renovaci infrastruktury, zatímco zbývající investice se zaměřily na diverzifikaci skladby zdrojů energie a čisté technologie.

Počet povolenek přidělených bezplatně výrobcům elektřiny v roce 2019 je uveden v tabulce 1.1 dodatku 1 přílohy, zatímco maximální počet povolenek za rok je uveden v tabulce 1.2 dodatku 1.

Povolenky, jež nebyly ve třetí fázi přiděleny, mohou být buď vydraženy, nebo v souladu s ustanoveními směrnice o systému EU ETS přiděleny na investice podle článku 10c v období 2021–2030 vybrané na základě veřejné soutěže, popř. vloženy do modernizačního fondu. Zatímco Maďarsko se rozhodlo převést své povolenky podle článku 10c, jež nebyly ve třetí fázi přiděleny, do objemu povolenek podle článku 10c pro čtvrtou fázi, většina ostatních členských států se rozhodla své zbývající povolenky vydražit. Rumunsko využilo obou možností a část svých nepřidělených povolenek převedlo do čtvrté fáze a část z nich vydražilo.

Obrázek 3 znázorňuje počet povolenek podle článku 10c, které byly přiděleny na období 2013–2019, dle jednotlivých členských států.