SPOLEČNÉ SDĚLENÍ RADĚ STRATEGICKÝ RÁMEC PRO OBLAST VELKÝCH JEZER /* JOIN/2013/023 final */





STRATEGICKÝ RÁMEC PRO OBLAST VELKÝCH JEZER I. Shrnutí Konflikt v oblasti Velkých jezer, soustředěný ve východní oblasti Demokratické republiky Kongo (DRC), trvá bez přerušení již dvacet let v důsledku neschopnosti vyřešit základní příčiny tohoto problému. Slabý vládní dozor, nedostatečná bezpečnost a neschopnost zajistit právní stát na velké části tohoto území, spolu s chudobou a nedostatečným fungováním služeb a infrastruktury prohloubily sociální rozdělení. Ozbrojené skupiny působí chaos a utrpení a ještě více zhoršují problémy v této oblasti, jelikož brání lidskému, sociálnímu a hospodářskému rozvoji. K nápravě této situace je zapotřebí provést opatření v pěti klíčových oblastech: a) podpořit státy v této oblasti, aby se zvýšila jejich výkonnost, odpovědnost a schopnost zajišťovat základní služby a spolehlivou fyzickou, soudní a administrativní bezpečnost v celém státě, a to prostřednictvím decentralizované politické struktury, bude-li požadována; b) zajistit bezpečnost ve východní oblasti DRC a znovu vybudovat důvěru mezi tamějšími komunitami; c) obnovit ekonomiku dané oblasti, aby se lidem umožnilo profitovat z jejich nerostného bohatství, z příležitostí na integrovanějším regionálním trhu a z lepšího přístupu na globální trhy; d) vybudovat spolupráci a důvěru mezi státy v této oblasti a zavést mechanismy umožňující, aby tato spolupráce byla efektivní; e) zajistit zapojení mezinárodního společenství tak, aby podpořilo jednotlivé země a jiné aktéry v této oblasti v plnění jejich závazků a zodpovědném jednání, jak v rámci jejich vlastní země, tak vůči jejich sousedům. Při sledování těchto cílů bude EU úzce spolupracovat s regionálními organizacemi, včetně Africké unie (AU) a mezinárodní konference o oblasti Velkých jezer [1] (ICGLR), a s OSN, včetně posílené stabilizační mise Organizace spojených národů v DRC (MONUSCO), která bude i nadále hrát důležitou roli, dokud nebude v oblasti zajištěna vnitrostátní stabilita. Tento strategický rámec je vytvořen tak, aby zajistil, že cílů EU v oblasti bezpečnosti a rozvoje, včetně předcházení konfliktům a budování míru, bude dosaženo vzájemnou podporou a komplexním způsobem. Jako takový nemá žádný dopad na rozpočet. EU spolu s ostatními členy mezinárodního společenství projedná se zeměmi a organizacemi v této oblasti strategii, určí priority a připraví harmonogram provádění činností, včetně mezníků umožňujících měření pokroku. II. Souvislosti Přestože definice „oblast Velkých jezer“ může zahrnovat různé geografické oblasti, pro účely tohoto strategického rámce se bude vztahovat na území Rwandy, Burundi, Ugandy a východních provincií DRC (a v širším slova smyslu na západní Tanzanii a západní Keňu a rovněž na části jižního Súdánu). Jedná se o potenciálně bohatou, úrodnou, avšak nerovnoměrně osídlenou a vnitrozemskou oblast, jejíž státy jsou vymezeny hranicemi z koloniálního období. Od získání nezávislosti v 60. letech 20. století trpěly všechny tyto země nestabilitou, obdobími vojenské vlády a potížemi uvést do chodu udržitelný rozvoj. Genocida ve Rwandě v roce 1994, občanské války v Burundi a zhroucení Mobutuova režimu v roce 1997 vyústily v desetiletí vnitřních a regionálních konfliktů, které usmrtily miliony lidí a vysídlily či uvrhly v chudobu mnoho z přeživších. Některé ze zemí v této oblasti, zejména Uganda a Rwanda, dosáhly v posledních letech dobré úrovně ekonomického růstu a učinily uspokojivý pokrok směrem k dosažení svých cílů v rámci rozvojových cílů tisíciletí, zatímco jiné země za nimi pokulhávají. Přesto však země v oblasti Východních jezer zůstávají úzce propojeny a osud každé z nich zvlášť ovlivňuje stabilitu a rozvoj celé této oblasti. Má proto smysl uvažovat o této oblasti jako celku. Klíčovými faktory ovlivňujícími situaci jsou: § velká a rostoucí populace, nerovnoměrně rozložená: od velmi vysoké hustoty zalidnění ve Rwandě a Burundi a některých vysočin v oblasti Kivu až po nízkou hustotu zalidnění a velké zásoby orné půdy v jiných oblastech DRC, § politická fragmentace a nedostatky v demokracii, § zjitřené etnické rozpory, které jsou někdy soupeřícími stranami zneužívány. V případě DRC narušila politickou rovnováhu migrace rwandofonních obyvatel do oblasti Kivu a zároveň přetrvává souboj o zdroje a nadvládu mezi Kinshasou a sousedními zeměmi, § slabé státy a malá administrativní kapacita, přičemž některé země bojují o svou legitimitu, a omezená politická svoboda a svoboda sdělovacích prostředků, § neexistence právního státu či účinné kontroly bezpečnosti, zejména ve východní oblasti DRC, kde lidé nemohou centrálnímu státu vždy důvěřovat a kde bezpečnostní složky někdy jednaly bez jakýchkoli ohledů na civilní obyvatelstvo, a v některých případech se v kontextu kultury beztrestnosti dokonce dopustily závažných zneužití, § ilegální těžba a obchod s přírodními zdroji ve východní oblasti DRC jakožto faktor vyvolávající, udržující a zhoršující násilí v kombinaci s nedostatečným řízením sektoru těžebního průmyslu a vysokou mírou korupce, § rozšířená chudoba, nízký lidský rozvoj, nedostatečné uspokojení základních potřeb, porušování lidských práv, násilí na základě pohlaví a nerovnost, § obtížný přístup na globální trhy a chybějící regionální integrace, což brání investicím a vzniku náležitých meziregionálních ekonomických zájmů. Ne všechny tyto faktory ovlivňovaly všechny země v dané oblasti ve stejné míře. Nejdále zasahující regionální dopad má vzhledem k rozlehlosti této země situace v DRC. Kromě toho všechny země, včetně Rwandy, Burundi a Ugandy, čelí specifickým problémům, které měly a mohou i nadále mít destabilizující účinek na regionální bezpečnost. Zejména oblast Kivu se stala bojištěm nejen mezi místními soupeřícími skupinami reprezentujícími specifické zájmy, ale také mezi skupinami rebelů pocházejícími ze sousedních zemí nebo podporovanými sousedními zeměmi, které se snaží získat nad územími kontrolu a využívat jejich přírodní zdroje. To vedlo k nestabilní a rychle se měnící situaci. V důsledku toho: § způsobilo masové vysídlení obyvatelstva v oblasti Kivu s následným sociálním a ekonomickým narušením obzvlášť zoufalou humanitární situaci, § i nadále je široce rozšířené porušování lidských práv, sexuální násilí a násilí založené na pohlaví, § se zastavil ekonomický a sociální rozvoj, zejména ve východní oblasti DRC, kde stát přestal plnit své základní funkce, pokud jde o zajištění bezpečnosti a správy, § se zhroutil základní společenský konsenzus, vyhrotila se společenská rivalita, místo aby se omezila, a znásobil se počet ozbrojených frakcí, § měla situace, která panuje v oblasti Kivu, negativní dopad na celý region vzhledem k nedostatku důvěry mezi sousedními zeměmi, které byly obviněny z vměšování, což opět spíše podněcuje nejistotu, než aby vytvářelo stabilitu. Několik pokusů o nalezení trvalých řešení nemělo úspěch nebo nemělo udržitelný charakter, neboť se jim nepodařilo podchytit řadu fundamentálních problémů, nebyly do nich zahrnuty všechny příslušné zúčastněné strany na místní a národní úrovni anebo tato řešení jednoduše nebyla vůbec realizována. Nedávný podpis „Mírového, bezpečnostního a rozvojového rámce pro Demokratickou republiku Kongo a region“ („rámcová dohoda“) a jmenování zvláštního vyslance generálního tajemníka OSN pro oblast Velkých jezer poskytuje jedinečnou příležitost pro definování nového komplexního přístupu, který by mohl řešit současně místní, vnitrostátní a regionální příčiny konfliktů, zejména těch v oblasti Kivu. Rámcová dohoda v tomto ohledu předpokládá zřízení vnitrostátních a regionálních mechanismů dohledu zaměřeného na sledování provádění závazků přijatých smluvními strana[2]. Tato příležitost se nesmí propásnout a vyžaduje rychlou iniciativu, aby bylo možno chopit se této šance, která možná nepotrvá dlouho. Klíčem k úspěchu je vlastní odpovědnost vlád a ostatních subjektů v regionu. Mezinárodní společenství jako celek by měla toto podporovat. Společný mezinárodní přístup zásadně přispěje k vyřešení konfliktu. III. Stavební prvky trvalého řešení Má-li se nalézt řešení, je třeba zakotvit několik stavebních prvků. Všechny jsou stejně důležité a musí se rozvíjet současně, aby se zajistil skutečný pokrok. A. Vyřešit správní problémy Stabilitu v celé této oblasti bude ovlivňovat interní vývoj v každé zemi. Ve Rwandě, Burundi, Ugandě a DRC bude udržitelný a trvalý rozvoj možný, pokud v nich bude existovat odpovědná vláda, otevřená společnost, budou v nich respektována základní práva a právní stát. Úsilí o usmíření ve všech zemích bude podpořeno prohloubením demokracie a umožněním otevřené a odpovědné diskuze o budoucích alternativách. Stejně tak je třeba zajistit, aby se řešilo porušování lidských práv všeho druhu a aby nikde v této oblasti nezůstaly tyto činy nepotrestány. Účinná a odpovědná správa věcí veřejných v DRC se zvláštním důrazem na řízení veřejných financí bude rovněž klíčem k úspěchu jakékoli stabilizační strategie v této oblasti. V DRC se například musí stanovit praktické a zhodnotitelné priority, přičemž je třeba mít na paměti závazky DRC v „rámcové dohodě“ zahrnující reformu bezpečnostního sektoru, decentralizaci, usmíření a demokratizaci a upevnění státní moci na východě. Hodnotící kritéria, která zvláštní vyslanec generálního tajemníka předloží jak stranám v regionu, tak Radě bezpečnosti OSN, budou v tomto ohledu obzvlášť důležitá. Nová dohoda, které bylo dosaženo v roce 2011 v Pusanu a kterou DRC schválila, zůstává významným referenčním vodítkem pro další kroky. DRC v rámci iniciativy zprostředkované OSN souhlasila se zavedením vnitrostátního mechanismu dohledu nad prováděním vnitrostátních reformních závazků. Jedná se o důležitý krok. Mezinárodní společenství, včetně EU, OSN, mezinárodních finančních institucí a rovněž regionálních a mezinárodních partnerů, jakými jsou Jihoafrická republika, Angola a Čína, musí hrát důležitou podpůrnou roli při povzbuzování DRC, aby se vydala touto cestou. Proto je nezbytná jejich vzájemná úzká spolupráce. Jedním ze zásadních omezení, která podněcovala konflikt na východě, byla obtížnost reformy bezpečnostního sektoru. Přestože se u policie dosáhlo určitého pokroku, úsilí zprofesionalizovat armádu a bezpečnostní složky se dosud setkalo jen s omezeným úspěchem vzhledem k nedostatku politické angažovanosti, nízké úrovni řídicích schopností a nedostatku zdrojů. Nyní však mohou být lepší podmínky pro opětovné angažování se: potřeba provést reformu armády je prvním závazkem stanoveným v rámcové dohodě a mise MONUSCO získala silnější mandát pro reformu bezpečnostního sektoru a úlohu v usneseních Rady bezpečnosti OSN 2053 (2012) a 2098 (2013). Zřízení mezinárodní intervenční brigády pod záštitou mise MONUSCO by mělo také vytvořit více prostoru pro reformu konžské armády. Kromě toho některé země Jihoafrického společenství pro rozvoj (SADC) zapojené do této brigády budou schopny podpořit proces reformy bezpečnostního sektoru na místě. Konečně se zavádí dlouho očekávaný, avšak nezbytný legislativní rámec pro policii a armádu. V tomto kontextu mezinárodní společenství včetně EU prostřednictvím misí EUSEC a EUPOL sledovalo pragmatický přístup zdola nahoru a podporovalo první kroky směrem k reformě v oblastech, jako je řízení lidských zdrojů (sčítání lidu, platební řetězec). Některé členské státy EU a další partneři DRC provedli operační výcvik vojenských jednotek (výcvik praporů). Mise EUPOL rovněž podpořila zřízení monitorovacího výboru „Comité de Suivi de la Réforme de la Police“. Úsilí o reformu bezpečnostního sektoru musí být doprovázeno novým přístupem k procesu odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění, vycházejícím z místních společenství. Součástí tohoto místního procesu by měly být monitorovací mechanismy, pružná podpora a zapojení civilní společnosti. Kromě toho nelze dosáhnout dlouhodobé stability, pokud se nebude řešit porušování lidských práv, včetně násilí založeného na pohlaví. Kromě nezbytných vnitrostátních iniciativ je třeba, aby všechny země oblasti Velkých jezer společně podporovaly lidská práva v celém regionu a zastavily beztrestnost zločinů, mezi něž patří systematické porušování lidských práv. B. Zajištění trvale udržitelné bezpečnosti ve východní DRC Zejména východní oblast DRC zůstává oblastí otevřeného konfliktu s bezpečnostními incidenty po celém Kivu a ve stále narůstajícím počtu dalších regionů (včetně severní Katangy a částí provincie Orientale). Pokud nebude existovat alespoň minimální stabilita, nebude možné provést nezbytné reformy a politiky. Zřízení intervenční brigády v rámci mise MONUSCO se silným mandátem pro boj s ozbrojenými skupinami a prevenci vnějšího zasahování by mohl být významným prvkem měnícím taktiku. I nadále však je pro vojenskou akci zásadní, aby byla zasazena do náležitého politického procesu na místní úrovni i mezi DRC a Rwandou a aby se přistupovalo odlišně k cizím ozbrojeným skupinám na jedné straně a místním ozbrojeným skupinám na straně druhé. Rozpuštění Demokratických sil pro osvobození Rwandy (FDLR; Forces démocratiques de Libération du Rwanda) bude vyžadovat zvláštní opatření. Déletrvající stabilizace východní oblasti DRC předpokládá vyřešení místních příčin konfliktu, jakými jsou otázky půdy a návrat uprchlíků a vnitřně vysídlených osob v kontextu právních předpisů o státní příslušnosti DRC a objasnění jejich provádění. Součástí tohoto procesu musí být místní a provinční volby, avšak měly by být pečlivě připraveny. Stabilizování východní oblasti DRC rovněž znamená, že sousední země musí upustit od vnějšího zasahování. EU bude i nadále podporovat práci výboru Rady bezpečnosti zřízeného podle rezoluce 1533 (2004) o Demokratické republice Kongo a skupiny expertů[3]. Je možné poučit se z předchozích plánů stabilizace a obnovy, které zahájila vláda DRC prostřednictvím plánu STAREC (plán stabilizace a rozvoje pro východní oblast DRC) za podpory mezinárodního společenství skrze mezinárodní strategii podpory bezpečnosti a stabilizace (ISSSS), zejména co se týká spojení mezi bezpečností a stabilizační činností po konfliktu. Podporování místních, výhradně stabilizačních iniciativ v malém počtu kritických správních oblastí Kivu může poskytnout zkušební prostor pro širší stabilizaci. C. Boj proti chudobě a obnova hospodářství Boj proti chudobě a podpora lidského, sociálního a hospodářského rozvoje v této oblasti bude vyžadovat odhodlané závazky jak od dárců, tak od partnerských zemí, aby byly naplněny základní sociální potřeby obyvatelstva, aby se podpořil hospodářský růst a pracovní příležitosti, a tím i dostatečná obživa a příjem pro stát. Ve správném kontextu by se mohla oblast Kivu stát významným pilířem rozvoje. Bude to vyžadovat, aby se bezpečnost a rozvoj vzájemně posilovaly, ale také aby regionální integrace vycházela z pragmatického a mnohostranného přístupu. Uganda, Rwanda a Burundi se staly členy Východoafrického společenství (EAC), které relativně rychle rozvíjí svůj model hospodářské integrace. Již z toho profitují ve smyslu posílení regionálního obchodu. Jsou členy také dalších regionálních organizací, avšak z političtějších důvodů. DRC je členem několika regionálních organizací, které by mohly být mobilizovány: ECCAS (Hospodářské společenství států střední Afriky), SADC (Jihoafrické společenství pro rozvoj), ICGLR (Mezinárodní konference o oblasti Velkých jezer) a CEPGL (Hospodářské společenství zemí Velkých jezer). V srpnu 2012 společně s jižním Súdánem a Somálskem oficiálně podala žádost o členství v EAC. Tato různá členství odrážejí jak velikost DRC, tak její centrální geografickou pozici na kontinentu. Nicméně, co se týká východní oblasti DRC, žádost Kinshasy o členství v EAC jen odráží skutečnost, že oblast Kivu, Maniema a velké části provincií Orientale a Katanga jsou ve skutečnosti již součástí východoafrického hospodářského dění. Udržitelného lidského rozvoje, regionální integrace a vyšší míry investic by se mělo dosáhnout prostřednictvím hospodářského růstu. Významnou součástí jakéhokoli řešení v této oblasti bude zajistit potraviny a výživu prostřednictvím investic do zemědělství. Půda je úrodná a země bohatá na nerostné suroviny, avšak hospodářský růst, včetně růstu zemědělské produkce, vyžaduje lepší infrastruktury a regionální provázanost. To by mělo rovněž příznivý dopad na bezpečnost a zpřístupněním nových oblastí k osídlení by to pomohlo snížit nedostatek půdy způsobený demografickým tlakem. Regionální propojenost by se mohla zlepšit tím, že se bude vycházet ze stávající spolupráce v rámci společenství CEPLG v oblasti energetiky, včetně vodních elektráren. Lepší spolupráce v oblasti celní a hraniční správy by rovněž podpořila přeshraniční obchod a vedla ke zvýšení příjmů z cel ve všech zemích. Zvláštní pozornost je třeba věnovat lepší regulaci a odpovědnosti s ohledem na těžbu a obchod v oblasti nerostných surovin. Manuální hornická činnost, která je v současnosti neregulovaná, přinesla určité bohatství, přestože prospěch z něho mělo jen málo osob. Jistým způsobem to konflikt spíše živilo, než zastavilo. V návaznosti na iniciativu pro transparentnost těžebního průmyslu, která si klade za cíl posílit řízení zlepšením transparentnosti a odpovědnosti v těžebním sektoru, nabízí základ pro zlepšení rovněž certifikační mechanismus ICGLR, i když na rozvoj správních nástrojů pro jeho realizaci jsou zapotřebí další investice. Vlády by se měly vést k tomu, aby zlepšily transparentnost těžebního sektoru stavěním na již existujících regionálních dohodách a iniciativách. Nedávný objev ložisek ropy v Ugandě v blízkosti hranice s DRC má velký potenciál, pokud nebude jeho rozvoj brzděn nevhodnou regulací nebo územními spory. Opět je nutné fórum, aby byla možná spolupráce ohledně těchto otázek. D. Obnova důvěry mezi sousedy Bude důležité podporovat pozitivní vizi dobrých sousedských vztahů a regionální integrace. Sousední země musí pochopit, že svých legitimních bezpečnostních a dalších zájmů lépe dosáhnou se stabilními sousedy, kteří jsou schopni šířit zákonnou moc státu na celém svém území a spíše prostřednictvím efektivní regionální spolupráce, než tolerováním pokračující nestability. Všechny strany by měly uznat, že je třeba plně spolupracovat se sousedy, což přinese politický a hospodářský prospěch všem zúčastněným. Kromě hospodářské spolupráce je proto k obnově příznivé regionální dynamiky nezbytné budovat důvěru. Přestože mezinárodní společenství hraje v podpoře vzájemné důvěry důležitou úlohu, je konečnou odpovědností všech zemí v regionu nalézt vlastní způsob, jak společně žít v míru. Zopakování závazku zemí v oblasti Velkých jezer nevměšovat se do vnitřních záležitostí sousedních zemí v „rámcové dohodě“ je prvním zásadním krokem. Uznání legitimního zájmu každé země o vnitrostátní záležitosti sousedních zemí je krokem dalším. Hranice v regionu jsou propustné. Lidé po obou stranách hranice jsou v příbuzenských vztazích. Proto jsou osudy všech čtyř zemí nerozlučně provázány. Všechny musí projevit ochotu se konstruktivně zapojit a učinit kroky směřující k vybudování důvěry (např. posilovat přeshraniční spolupráci a sledování hranic). Účast mezinárodního společenství může pomoci v mnoha směrech. V kontextu posílené mise MONUSCO by intervenční brigáda a rozšířený společný mechanismus ověřování ICGLR mohly mít podstatný vliv na budování důvěry mezi zeměmi regionu. Zvláštní vyslanec generálního tajemníka OSN pro oblast Velkých jezer by rovněž mohl hrát klíčovou úlohu spolu s regionálním výborem pro dohled nad plněním rámcové dohody. Mimo to by se mělo aktivněji usilovat o globální koncept regionální bezpečnosti a podporovat jej. „Pakt o bezpečnosti, stabilitě a rozvoji oblasti Velkých jezer“ z roku 2006 poskytuje právní rámec a stanoví program iniciativ ICGLR v této oblasti. Kromě toho se ukázalo, že Hospodářské společenství zemí Velkých jezer může hrát velmi užitečnou úlohu při sbližování mezi DRC a Rwandou a zůstává rozhodujícím faktorem pro spolupráci, jak ve smyslu hospodářském, tak bezpečnostním. Další iniciativy jako Africká unie (AU) a Jihoafrické společenství pro rozvoj (SADC) a rovněž styky mimo oblast působnosti centrální vlády (meziparlamentní debaty, místní spolupráce mezi sousedními obcemi nebo provinciemi) by mohly všeobecný proces přibližování doplnit. Zajištění dlouhodobé stability bude rovněž vyžadovat upevnění demokratických, otevřených a odpovědných politických systémů ve všech dotčených zemích. Všechny země při dosahování tohoto cíle čelí problémům: neexistuje žádný univerzální systém, který by byl vhodný pro všechny, a každá země si musí najít vlastní řešení. Problémy v tomto regionu jsou však mimořádně velké z historických důvodů, v důsledku slabých demokratických institucí v některých zemích a v důsledku obtížnosti nalézt správnou rovnováhu mezi svobodou slova a politickým prostorem na jedné straně a riziky extremismu či násilí na straně druhé. EU může napomáhat politickému rozvoji těchto zemí prostřednictvím podpory demokratických a odpovědných institucí, pomoci jim vybudovat právní stát a parlamentní systémy, které fakticky lidem předají do jejich vlastních rukou volební právo (a tedy i důvěru ve volby) a rozhodovací procesy. E. Zřízení solidních mechanismů mezinárodní podpory V oblasti Velkých jezer probíhají jedny z největších a nejnákladnějších mírových operací na světě. Zdá se však, že mezinárodní společenství přestalo krizi věnovat pozornost po mírové dohodě v roce 2009. Obnova bojů ve východní oblasti DRC v roce 2012 světu připomněla přetrvávající nestabilitu této oblasti. OSN již hraje významnou úlohu a nedávná iniciativa zprostředkovaná OSN poskytuje nový impuls pro řešení krize. Bude však obtížné zkoordinovat různé úrovně mnohostranného plánu stabilizace DRC a oblasti Velkých jezer. Kdykoli to bude možné, je třeba stavět na již existujících mechanismech spolupráce na místní, vnitrostátní a regionální úrovni, vyvarovat se překrývání stávajících iniciativ a postupovat v souladu se zavedenou architekturou regionální hospodářské integrace. Bude důležité nalézt správnou rovnováhu mezi regionálním rozhodováním a mezinárodní účastí, mezi udržením tlaku a dosažením spolupráce. Organizace AU, SADC a ICGLR mají důležité úlohy, které je třeba akceptovat. Je nezbytné zaujmout koordinovaný a komplexní přístup k nejrůznějším otázkám, což znamená vypořádat se s místními, vnitrostátními a regionálními aspekty krize, soustředit se na oblast Kivu, aniž by se zapomnělo, že mnoho problémů je společných pro celou DRC, vzít v úvahu problémy demokratizace v nestabilních zemích regionu (Rwanda, Burundi a Uganda) a udržet rovnováhu mezi závazky, které DRC a ostatní země v regionu přijaly. Tento přístup by měl vytyčit „mezní plán“ pořadí intervencí a měl by být zakotven ve smluvním závazku s vládami regionu. IV. Úloha EU EU má strategický zájem na stabilitě v oblasti Velkých jezer. Sdílí s každou z těchto zemí hluboké historické vazby a humanitární zájem o pomoc v utrpení, které opakované konflikty přinesly milionům lidí v této oblasti. Konflikt brzdí hospodářský a společenský rozvoj, který je nutný k zmírnění nesmírné chudoby. Kromě toho konflikt zabraňuje vzniku otevřených tržních ekonomik, které mohou přispět k růstu Afriky jako celku a vytvářet stabilitu, která se může šířit do ostatních křehkých zemí. Z těchto důvodů EU v posledních 20 letech značně investovala do boje s chudobou, podpory sociálního a hospodářského rozvoje, budování míru a stabilizačního úsilí, přičemž reagovala na okamžité potřeby postižených lidí – prostřednictvím politické, humanitární, bezpečnostní a rozvojové činnosti. Je zásadní, aby angažovanost EU pokračovala a aby své úsilí udržela. Zkušenosti získané díky úsilí EU podpořit volby v letech 2006 a 2011, reformovat bezpečnostní sektor prostřednictvím misí EUSEC a EUPOL a urychlit rozvoj prostřednictvím jejích vnějších nástrojů budou využity k lepší realizaci budoucích činností v každé z těchto oblastí. To vyžaduje komplexní přístup, který přesahuje pouhé řešení příznaků konfliktu ve východní oblasti DRC. Závazek EU musí být přirozeně plně v souladu s principy Agendy pro změnu a prioritami vlád v regionu. Bude také vyžadovat společný přístup se zapojením členských států EU a snahou o širší mezinárodní koordinaci. EU se musí účastnit návrhu strategií a opatření v rané fázi. Okamžité potřeby budou rovněž vyžadovat pokračování humanitární pomoci v této oblasti, zejména pomoc stovkám tisíců vnitřně vysídlených osob a uprchlíků v důsledku 20 let konfliktu. Zatímco se bude úsilí zaměřovat na záchranu životů a zmírnění utrpení nejzranitelnějších postižených lidí, budou mít opatření v této oblasti za cíl otevřít cestu k udržitelnějšímu přístupu. Kromě toho musí pokračovat pomoc při řešení dopadů konfliktu a následného narušení sociální struktury, které vedly k rozšíření „kultury beztrestnosti“, závažnému porušování lidských práv a násilí založenému na pohlaví. EU bude i nadále podporovat úsilí zacílené na řešení strukturních příčin a zároveň bude poskytovat okamžitou podporu obětem. Vezmou-li se v úvahu výše uvedené stavební bloky a vnitrostátní a regionální závazky učiněné v “rámcové dohodě“ zprostředkované OSN, je možné identifikovat následující oblasti intervence, přičemž je třeba mít na paměti, že se musí vzít v potaz stanovení priorit, náležité pořadí a vhodný časový harmonogram. A. Řešení vládních problémů, včetně reformy bezpečnostního sektoru, lidských práv a právního státu Návrhy politiky: § Podpora demokratické správy věcí veřejných a demokratických struktur ve všech zemích této oblasti zůstane významným prvkem politik EU. Vnější nástroje EU mohou poskytnout rozhodující podporu v této zásadní oblasti dohody z Cotonou. K tomu napomohou i kroky navazující na volební pozorovatelské mise EU a periodické přezkumy OSN. § EU by měla aktivně přispívat k činnosti národního výboru DRC pro dohled, který bude zřízen k zajištění efektivního provádění závazků přijatých DRC. Všechny oblasti (reforma bezpečnostního sektoru, upevnění autority státu, decentralizace, demokratizace/volby, hospodářský rozvoj a strukturální reformy (včetně finanční, procesů smíření, návratu uprchlíků atd.)) vyžadují jasné stanovení priorit a mezní cesty. EU k tomu může přispět na politické úrovni, ale také pomocí praktických opatření v rámci svých nástrojů pro spolupráci. Strategický dokument o snižování chudoby (PRSP) a vládní program pro období 2012–2016 poskytují základnu pro nezbytné reformy a celkový rámec pro budoucí spolupráci. § Bezpečnostní sektor bude od vlády vyžadovat jasné závazky a dobrou koordinaci mezi všemi partnery DRC za účelem vybudování soudržné platformy intervence bez dopadu na bilaterální spolupráci. Je důležité mít stejnou představu o tom, co je reálně dosažitelné v krátkodobém horizontu a oslovit další partnery, jako je Jihoafrická republika, Angola a Čína, aby se zajistilo co možná nejširší sdílení této vize. EU v současné době rovněž hodnotí svou budoucí úlohu v procesu reformy bezpečnostního sektoru v kontextu ukončení misí EUSEC/EUPOL[4] a mobilizace jiných nástrojů EU a rovněž ukončení nebo předání činností Demokratické republice Kongo nebo jejím dalším partnerům. Co se týká reformy armády a policie, tvoří poradenství na strategické úrovni, zřízení náležitých výcvikových systémů vlastněných státem a rovněž zavedení lepšího řízení lidských zdrojů soudržnou sadu opatření, která by mohla být částečně podporována v budoucnosti. V souladu se snahami DRC o reformu bezpečnostního sektoru lze rovněž počítat s podporou přístupu k odzbrojení, demobilizaci a znovuzačlenění vycházejícího z místních komunit. § Stabilní makroekonomický rámec bude vyžadovat neustálou angažovanost ze strany Mezinárodního měnového fondu (MMF) a mezinárodních finančních institucí (IFI) a rovněž podporu zlepšení řízení veřejných financí s cílem zvýšit vnitrostátní rozpočet. § Úsilí by se mělo zaměřit na prohloubení demokratizace s rozšiřování politického prostoru na všech úrovních (vnitrostátní, provinční a místní), otázky občanství, návrat uprchlíků, podporu voleb (v souladu s obecnou podporou demokratizačního procesu DRC) a zajištění efektivní základní správy, mimo jiné prostřednictvím decentralizace. § Na základě stávajících strategií pro lidská práva určených pro země v této oblasti by se měla EU soustředit na boj proti beztrestnosti a usnadnění přístupu k modernímu, transparentnímu, spravedlivému a dostupnému soudnímu systému, zejména v těchto čtyřech oblastech: situace obránců lidských práv, násilí na základě pohlaví, děti v ozbrojených konfliktech a svobody projevu, sdružování a práv opozice. B. Zajistit trvale udržitelnou bezpečnost Návrhy politiky: § Podpora budoucí úlohy mise MONUSCO (intervenční brigáda) a důvěryhodného rozšířeného společného mechanismu ověřování. § Probíhající kontrola STAREC/ISSSS by měla pomoci vytvořit rámec pro budoucí podporu stabilizace. Lze očekávat dvě fáze: bezprostřednější posthumanitární podporu zaměřenou na vytvoření základních podmínek pro sociální a hospodářskou obnovu (základní intervence ad hoc souběžně s humanitární pomocí) a druhou fázi zaměřenou na zavedení zdrojů a vládních podmínek pro trvalou rehabilitaci a rozvoj. § Zřízení efektivní správy a poskytování služeb v oblastech po ukončení konfliktu, kromě jiného prostřednictvím decentralizačního procesu v těsné spolupráci s místními orgány a zúčastněnými stranami. § Podporování místních, stabilizačních iniciativ podporujících začlenění v malém počtu kritických správních oblastí Kivu k zajištění zkušebního prostoru pro širší stabilizaci. Tyto iniciativy by rovněž mohly pomoci rozvinout dialog mezi komunitami. § Podpora reformy bezpečnostního sektoru je další součástí iniciativ pro bezpečnost ve východní oblasti DRC. Kromě přispění ke krátkodobým a střednědobým cílům reformy konžské armády (FARDC) by se mohla zvážit zvláštní podpora policie, aby se zajistil přechod od vojenské vlády v oblastech po ukončení konfliktu. C. Boj proti chudobě a obnova hospodářství v oblasti Návrhy politiky: § Podpořit zrychlený lidský a sociální rozvoj při použití dostupných nástrojů, včetně rozvojové spolupráce na vnitrostátní i regionální úrovni. § Podpořit regionální nebo subregionální iniciativy, zejmény ty, které posilují ekonomické vazby a vzájemné zájmy jednotlivých zemí. V nejbližším horizontu zachovat podporu pro CEPGL a využít příležitostí k podpoře regionální iniciativy pro rozvoj energií v oblasti Velkých jezer. § Infrastruktury: podpora regionální propojenosti. § Pokračující podpora iniciativy pro transparentnost těžebního průmyslu (EITI) a ostatních iniciativ pro transparentnost/odpovědnost týkajících se nerostných/přírodních zdrojů. § Podpora regionální iniciativy ICGLR týkající se přírodních zdrojů (certifikační mechanismus) a šíření, přijetí a používání pokynů OECD pro řádnou kontrolu odpovědných dodávek nerostů z oblastí zasažených konflikty a z rizikových oblastí (OECD Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains of Minerals from Conflict-Affected and High-Risk Areas) v oblasti Velkých jezer. V současnosti se posuzuje možnost zahájit ambicióznější program, který by stavěl na těchto zkušebních iniciativách. § V březnu 2013 zahájila EU veřejnou konzultaci o možné iniciativě EU zabývající se zodpovědným využíváním nerostných zdrojů pocházejících z oblastí postižených konfliktem a z vysoce rizikových oblastí s cílem podpořit transparentnost dodavatelských řetězců a pomoci zemím bohatým na přírodní zdroje. § Zlepšit udržitelné hospodaření s přírodními zdroji, aby se pomohlo snížit riziko budoucího konfliktu a zajistit silnou platformu pro hospodářský rozvoj. § Rovněž by se měly podporovat mechanismy na oživení legálního obchodu, včetně hraniční a celní správy, a stejně tak i regionální spolupráce k zachování přeshraniční environmentální biodiverzity. D. Obnova důvěry mezi sousedy Návrhy politiky: § Podpora plnění regionálních závazků rámcové dohody. § EU by se měla snažit podílet na mechanismech dohledu DRC stanovených v rámcové dohodě, aktivně je podporovat a zajistit náležitou kontrolu. § Podpora výboru Rady bezpečnosti zřízeného podle rezoluce 1533 (2004) o Demokratické republice Kongo a skupiny expertů a rozšířeného společného mechanismu ověřování ICGLR. § Podpora demokratizačních procesů, zejména v DRC, Rwandě, Burundi a Ugandě, přičemž se budou brát v úvahu volební kalendáře v jednotlivých zemích této oblasti. § Podporovat regionální bezpečnost ve fórech, jako je CEPGL, ICGLR a AU, jako součást širšího politického partnerství. § Podpora politik DDRRR (demobilizace, odzbrojení, repatriace, znovuusazení a znovuzačlenění) souvisejících s FDLR a dalšími negativními silami pocházejícími ze sousedních zemí DRC. § Podpora soudní strategie pro oblast Velkých jezer založené na soudní spolupráci mezi zeměmi v tomto regionu a pokračující spolupráci s Mezinárodním trestním soudem. Zatímco EU se již podílí na rozvoji soudnictví v zemi a ve východní oblasti DRC, mohlo by zřízení smíšených soudů v DRC mezinárodním společenstvím tyto snahy v případě potřeby doplnit. E. Zřízení pevných mechanismů mezinárodní podpory Návrhy politiky: § Podpořit zvláštního vyslance generálního tajemníka OSN a plnění závazků rámcové dohody. Výbory pro politický dohled se potřebují spoléhat na fungující mechanismy. § Potřeba zajistit, aby realizace závazků DRC a regionálních závazků stanovených v rámcové dohodě postupovala koordinovaným způsobem. § Podporovat vzájemnou odpovědnost mezi zeměmi oblasti Velkých jezer a dárci. § Kdykoli je to možné, stavět na stávajících národních/regionálních rozvojových plánech. V. Závěr Nejnovější krize nabízí nejen možnost opětovného angažování se, ale ukazuje také nutnost vybudovat základy pro trvalý mír a rozvoj v oblasti Velkých jezer. Strategický rámec zprostředkovaný OSN nabízí obnovený politický a regionální konsenzus pro trvalou stabilizaci. EU může a měla by hrát aktivní roli při podpoře tohoto úsilí. 11. června 2013 [1] Organizaci tvoří jedenáct členských států, jmenovitě: Angola, Burundi, Středoafrická republika, Konžská republika, Demokratická republika Kongo, Keňa, Uganda, Rwanda, Súdán, Tanzanie a Zambie. [2] Dne 24. února 2013 podepsaly Angola, Burundi, Středoafrická republika, Kongo, Demokratická republika Kongo, Rwanda, Jihoafrická republika, Jižní Súdán, Uganda a Tanzanie rámcovou dohodu o míru, bezpečnosti a spolupráci pro Demokratickou republiku Kongo a region. OSN, Africká unie, mezinárodní konference 11 zemí o oblasti Velkých jezer a 14členné Jihoafrické rozvojové společenství (SADC) působí jako její garanti. [3] „Výbor Rady bezpečnosti zřízený podle rezoluce 1533 (2004) o Demokratické republice Kongo byl zřízen dne 12. března 2004, aby dohlížel na příslušná sankční opatření a prováděl úkoly stanovené Radou bezpečnosti […]. Výbor pro sankce je podporován skupinou expertů jmenovanou generálním tajemníkem, která má kontrolovat provádění režimu sankcí se zvláštním zřetelem na oblast severního a jižního Kivu a Ituri". [4] Mise EUPOL RD Congo podporuje snahu konžských státních orgánů reformovat policii. Mise má také za cíl zlepšit součinnost policie a systému trestního práva a přispět tak k boji proti beztrestnosti sexuálního násilí a porušování lidských práv. Mise EUPOL RD Congo byla zahájena v červenci 2007 a její mandát byl nedávno prodloužen až do září 2013. Mise EUSEC RD Congo zajišťuje poradenství a asistenci při reformě obrany v Demokratické republice Kongo s cílem pomáhat konžským orgánům zřídit obranný aparát schopný zajistit konžským občanům bezpečnost při současném respektování demokratických norem, lidských práv a právního státu a rovněž zásad řádné správy věcí veřejných a transparentnosti. Mise byla zahájena 8. června 2005 a v září 2012 byl její mandát prodloužen až do 30. září 2013. Na základě dohody Politického a bezpečnostního výboru po ní bude následovat závěrečná dvanáctiměsíční přechodná fáze s cílem ukončit nebo předat její úkoly.