Doporučení pro rozhodnutí Rady o stanovisku, které má Evropské společenství zaujmout k novému sjednání měnové dohody s Republikou San Marino /* KOM/2009/0572 konecném znení - CNB 2009/0159 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 16.10.2009 KOM(2009) 572 v konečném znění 2009/0159 (CNB) Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o stanovisku, které má Evropské společenství zaujmout k novému sjednání měnové dohody s Republikou San Marino DŮVODOVÁ ZPRÁVA Mezi Evropským společenstvím a Monakem, San Marinem a Vatikánem byly uzavřeny měnové dohody, a to v zájmu právní kontinuity s ujednáními, jež existovala mezi těmito zeměmi na straně jedné a Francií a Itálií na straně druhé před zavedením eura. Deset let poté, co zákonné měny Itálie a Francie užívané Monakem, San Marinem a Vatikánem nahradilo euro, vyzvala Rada Komisi k revizi platných měnových dohod[1]. Výsledky posouzení byly přijaty ve sdělení Komise o platných měnových dohodách s Monakem, San Marinem a Vatikánem[2]. Komise dospěla k závěru, že měnové dohody v jejich stávající formě je třeba pozměnit tak, aby se zajistil konzistentnější přístup ve vztazích mezi Společenstvím a zeměmi, jež dohody podepsaly. Touto předlohou doporučení pro rozhodnutí Rady se vymezuje pozice, kterou má zaujmout Společenství při novém sjednání dohody s Republikou San Marino. Komise navrhuje znovu sjednat a pozměnit tato ustanovení: - Transpozice relevantních právních předpisů ES Závazky Monaka, San Marina a Vatikánu vyplývající z odpovídajících měnových dohod se Společenstvím jsou velice nestejné. Měnová dohoda s Monackým knížectvím zahrnuje největší počet závazků. Oproti dohodě s Monakem neobnášejí dohody se San Marinem a Vatikánem žádný zvláštní závazek transponovat právní předpisy EU v oblasti ochrany hotovosti v eurech proti padělatelství a způsoby spolupráce v rámci Společenství v této oblasti. Aby se vytvořily rovné rámcové podmínky a zajistila přiměřená ochrana eurobankovek a euromincí proti padělání, musí San Marino i Vatikán uplatňovat relevantní právní předpisy Společenství. Finanční instituce vykonávající svou činnost v zemích, jež podepsaly měnové dohody, mohou mít přístup k mezibankovnímu vypořádání a platbám a systému vypořádání cenných papírů v Evropské unii. Monacké knížectví tuto možnost fakticky využívá a musí za tímto účelem uplatňovat relevantní finanční a bankovní právní předpisy Společenství. Vzhledem k dimenzím bankovního odvětví v San Marinu a jeho těsné interakci s bankami působícími v eurozóně (tj. finanční instituce San Marina mají přístup k platebním systémům přes italské banky) by také Republika San Marino měla sladit své právní předpisy pro bankovní a finanční odvětví s odpovídajícími předpisy použitelnými ve Společenství . Vzhledem k objemu právních předpisů Společenství a omezeným administrativním kapacitám San Marina by se mělo San Marinu poskytnout přechodné období 5 let. - Vyhodnocovací mechanismy V kontrastu s postupem stanoveným v dohodě s Monakem nebylo přijato v dohodách se San Marinem a Vatikánem žádné ustanovení pro vyhodnocovací postup. Při neexistenci řádně upraveného vyhodnocovacího postupu nepodávají San Marino a Vatikán pravidelné zprávy o provádění dohod a nejsou řádně informovány o legislativním vývoji v oblastech spadajících do působnosti dohod. Komise tudíž navrhuje vytvořit dva nové společné výbory – podobné stávajícímu společnému výboru s Monackým knížectvím – s Republikou San Marino a Vatikánským městským státem. Společný výbor s Republikou San Marino by byl složen ze zástupců San Marina, Itálie, Evropské komise a Evropské centrální banky. Výbor by měl na starosti usnadňovat provádění dohody a projednávat možné změny v seznamu právních předpisů Společenství, které má používat San Marino. Měl by také mít rozhodovací pravomoc ohledně omezeného počtu otázek, kterou mu svěří měnová dohoda (např. schvalovat změnu mincovny razící a dodávající sanmarinské euromince). - Strop pro emisi euromincí Z historických důvodů byly stropy pro maximální roční emise Monaka, San Marina a Vatikánu stanoveny dvěma odlišnými způsoby (Monako smí v současnosti vydat maximálně 1/500 množství mincí vyražených ve Francii, zatímco San Marino a Vatikán mají pevné kvóty), což vede k velmi odlišným výsledkům. Aby se zajistilo spravedlivé zacházení se všemi zeměmi v souvislosti s měnovými dohodami, navrhuje Komise zavést novou jednotnou metodu pro výpočet stropů pro emisi euromincí (tj. metodu, která by se měla používat také v budoucích dohodách). Nové stropy by byly složeny z pevné a proměnlivé části: 1. Pevná část by měla pokrývat poptávku sběratelů mincí. Podle obecných odhadů by k pokrytí poptávky na spotřebitelském trhu měla být dostatečná částka přibližně 2 100 000 EUR.[3] 2. Proměnlivá část by v případě San Marina vycházela z průměrné emise na hlavu v Itálii. Průměrný počet mincí na hlavu vydaný v Itálii v roce (n-1) by se vynásobil počtem obyvatel San Marina. 3. Pravidla pro ražbu euromincí Stávající měnové dohody vyhrazují právo razit a dodávat sanmarinské a vatikánské euromince státní mincovně Itálie. Toto pravidlo bylo zavedeno z historických důvodů v době, kdy hotovost v eurech ještě nebyla v oběhu a téměř všechny země eurozóny razily euromince pouze pro svou vlastní potřebu. Situace se nyní změnila tak, že mnoho zemí eurozóny si dnes své euromince nechává razit v jiné zemi eurozóny. Komise tudíž navrhuje otevřít pro San Marino a Vatikán možnost objednávat si své euromince v jiné mincovně EU, jež má zkušenosti s ražbou a dodáváním euromincí . Změnu mincovny však musí schválit společný výbor. - Volba příslušného soudu Stávající měnové dohody neposkytuje Společenství žádný vliv v případě, že země, které měnové dohody podepsaly, neplní své závazky (např. včas netransponují relevantní právní předpisy Společenství), kromě nejzazší – a tudíž nepravděpodobné – možnosti jednostranně odstoupit od dohody. Komise tudíž navrhuje zvolit si Evropský soudní dvůr jako soud příslušný pro řešení sporů v souvislosti s měnovými dohodami. 2009/0159 (CNB) Doporučení pro ROZHODNUTÍ RADY o stanovisku, které má Evropské společenství zaujmout k novému sjednání měnové dohody s Republikou San Marino RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 111 odst. 3 uvedené smlouvy, s ohledem na doporučení Komise[4], s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky[5], vzhledem k těmto důvodům: 4. Od zavedení eura je Společenství příslušné pro měnové záležitosti a pro otázky směnného kurzu. 5. Rada rozhoduje o režimech pro sjednávání a uzavírání dohod o měnových záležitostech a otázkách směnného kurzu. 6. Italská republika uzavřela dne 29. listopadu 2000 jménem Společenství měnovou dohodu s Republikou San Marino. 7. Rada dospěla dne 10. února 2009 k závěru, že Komise by měla prověřit, zda stávající dohody fungují, a uvážit, zda by se neměly zvýšit stropy při emisi mincí. 8. Ve sdělení o tom, jak fungují měnové dohody s Monakem, San Marinem a Vatikánem[6], dospěla Komise k závěru, že měnovou dohodu s Republikou San Marino v platném znění je třeba změnit tak, aby se zajistil konzistentnější přístup ke vztahům mezi Společenstvím a zeměmi, které měnovou dohodu podepsaly. 9. Měnovou dohodu se San Marinem je tudíž třeba co možná nejdříve sjednat znovu tak, aby nový režim vstoupil v platnost dnem 1. ledna 2010, spolu s novými pravidly o podmínkách zavádění euromincí, jež byly stanoveny v doporučení Komise ze dne 19. prosince 2008 o společných obecných zásadách pro národní strany a o emisi euromincí určených do oběhu, které schválila Rada ve svých závěrech dne 10. února 2009, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Italská republika oznámí Republice San Marino, že je třeba co možná nejdříve změnit stávající měnovou dohodu mezi Italskou republikou, jménem Evropského společenství, a Republikou San Marino a navrhne jí jednání o relevantních ustanoveních dohody. Článek 2 Při sjednávání dohody s Republikou San Marino usiluje Společenství o dosažení těchto změn: 10. Dohoda se uzavírá mezi Společenstvím a Republikou San Marino. Zněním této dohody je kodifikovaný text stávající dohody včetně změn. 11. Republika San Marino se zaváže přijmout veškerá vhodná opatření formou přímých transpozic nebo případných rovnocenných opatření: 12. pro uplatňování veškerých relevantních bankovních a finančních právních předpisů Společenství, zejména právních předpisů týkajících se činnosti dotyčných institucí a dohledu nad nimi; 13. pro uplatňování veškerých relevantních právních předpisů Společenství o předcházení praní peněz, o předcházení podvodům a padělání peněz i bezhotovostních platebních prostředků, o medailích a žetonech a o požadavcích na statistické výkazy. Republika San Marino zajistí, aby byly veškeré relevantní bankovní a finanční právní předpisy Společenství provedeny na jejím území přede dnem 1. ledna 2015. Dohoda uvede v příloze lhůty pro přijetí výše zmíněných opatření. 14. Je třeba zrevidovat metodu určování stropu u emise sanmarinských euromincí. Nový strop se vypočte metodou, která zahrne na jedné straně pevnou část, jež by měla uspokojit poptávku na trhu sběratelů mincí, a tak zamezit nadměrným numismatickým spekulacím s mincemi ze San Marina, a na druhé straně proměnlivou část, jež se vypočítá jako průměr emise mincí na hlavu v Itálii v roce n-1 vynásobený počtem obyvatel San Marina. 15. K monitorování pokroku v provádění dohody se zřizuje společný výbor. Ten je složen ze zástupců Republiky San Marino, Italské republiky, Komise a ECB. Společný výbor může každoročně zrevidovat pevnou část s přihlédnutím k inflaci a výboji na sběratelském trhu. Usnáší se jednomyslně. Společný výbor přijme svůj jednací řád. 16. Euromince Republiky San Marino razí Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Republika San Marino však se souhlasem společného výboru může pověřit ražbou mincí jiného dodavatele z mincoven pro euromince v EU. Pro účely schválení celkového objemu emise ze strany ECB se objem mincí vydaných Republikou San Marino připočte k objemu mincí vydaných domovskou zemí mincovny razící euromince. 17. Pro řešení sporů v souvislosti s dohodou je příslušný Soudní dvůr Evropských společenství. Pokud se Společenství nebo San Marino domnívá, že druhá strana nesplnila závazek z měnové dohody, může věc předat Soudnímu dvoru. Rozsudek soudního dvora je pro obě strany závazný a obě strany učiní nezbytná opatření pro dosažení souladu s rozsudkem ve lhůtě stanovené v rozsudku Soudního dvora. Pokud Společenství nebo San Marino nepřijme nezbytná opatření k dosažení souladu s rozsudkem v dané lhůtě, může druhá strany dohodu okamžitě ukončit. Článek 3 Jednání s Republikou San Marino vedou Italská republika a Komise jménem Společenství. Evropská centrální banka se na jednáních plně účastní v oblasti své pravomoci. Italská republika a Komise předloží předlohu dohody Hospodářskému a finančnímu výboru, aby tento zaujal stanovisko. Článek 4 Dohodu uzavře Rada. Toto rozhodnutí je určeno Italské republice a Komisi. V Bruselu dne […]. Za Radu předseda/předsedkyně [1] Závěry Rady o společných obecných zásadách pro národní strany a pro emise euromincí určených k oběhu, 2922. zasedání Rady ECOFIN ze dne 10. února 2009. [2] KOM (2009) 359, 14.7.2009 [3] San Marino se například s určitým úspěchem soustředilo na ražení euromincí s vybranou denominací: tyto mince se nyní používají k transakcím v nominální hodnotě. [4] Úř. věst. C […], […], s. […]. [5] Úř. věst. C […], […], s. […]. [6] KOM(2009) 359.