PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE

SOUHRN POSOUZENÍ DOPADŮ

Průvodní dokument k

Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství a Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (přepracované znění)

1. Souvislosti

V Evropě může být ochranná známka registrována na vnitrostátní úrovni u úřadů průmyslového vlastnictví členských států, nebo na úrovni EU jako ochranná známka Společenství u Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a průmyslové vzory) (dále jen „OHIM“) se sídlem v Alicante.

Od devadesátých let, kdy bylo acquis týkající se ochranné známky vytvořeno, nebyly směrnice o ochranných známkách ani nařízení o ochranné známce Společenství zásadním způsobem změněny. Podnikatelské prostředí se však během posledních dvou desetiletí podstatně změnilo.

2. Vymezení problému

Dva hlavní problémy, které byly zjištěny, se týkají zaprvé rozdílných ustanovení stávajícího regulačního rámce a zadruhé nízké úrovně spolupráce mezi úřady pro ochranné známky.

První oblastí problémů je, že směrnice se vůbec nevztahuje na procedurální hlediska, úroveň harmonizace hmotného práva (včetně volitelných ustanovení) je nedostatečná a v nařízení o ochranné známce Společenství je uveden pouze neurčitý právní základ pro spolupráci mezi OHIM a vnitrostátními úřady průmyslového vlastnictví.

Druhým problémem je, že pro dosažení a zajištění vzájemné doplňkovosti a interoperability systému ochranné známky Společenství a vnitrostátních systémů je třeba, aby OHIM a vnitrostátní úřady průmyslového vlastnictví úzce spolupracovaly. Nicméně kromě toho, že chybí jasný právní základ, existují dva další faktory, které spolupráci brání. Těmito faktory je zejména nedostatečné technické zařízení (vybavení IT) vnitrostátních úřadů a skutečnost, že nemají potřebné finanční prostředky pro rozvoj, spuštění a dlouhodobou správu společných nástrojů, jako jsou databáze společných ochranných známek s možností internetového vyhledávání.

Výše uvedené problémy mají řadu závažných nepříznivých důsledků pro průmysl. Tyto nedostatky nejenže omezují přístupnost systémů ochrany ochranné známky, způsobují velkou právní nejistotu a ohrožují vzájemnou doplňkovost ochranné známky Společenství a vnitrostátních systémů, ale narušují také rovné podmínky pro společnosti, což má negativní dopad na konkurenceschopnost EU.

Situace, kdy současné podmínky pro evropské podniky nejsou optimální a systémy ochranných známek se vzájemně dostatečně nedoplňují, by se bez vhodných změn mohla ještě zhoršovat.

Došlo k některým slibným pokusům o nalezení praktických řešení pro snazší spolupráci mezi OHIM a vnitrostátními úřady průmyslového vlastnictví, zejména v rámci fondu OHIM pro spolupráci. Díky těmto zkušenostem však byly v současném rámci pro spolupráci odhaleny zřetelné nedostatky a projevila se omezení spolupráce založené na dobrovolných ujednáních.

Proto navzdory stávajícím iniciativám usilujícím o spolupráci není zaručen udržitelná přínos, a jestliže situace zůstane nezměněna, přínosy stávajících iniciativ spolupráce si vyžádají náklady.

Čím více tedy úřady průmyslového vlastnictví zaostávají, pokud jde o efektivitu, tím méně atraktivní se stávají oproti systému ochranné známky Společenství, což s sebou nese riziko, že držitelé ochranných známek je zcela přestanou využívat a namísto nich si budou volit ochrannou známku Společenství. V dlouhodobém horizontu to může ohrozit životaschopnost vnitrostátních systémů, což je v rozporu s cílem ochrany národních ochranných známek vedle ochranných známek Společenství v systému harmonické a vzájemně se doplňující koexistence.

3. Subsidiarita

Ustanovení čl. 118 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) povoluje zavést opatření k vytvoření jednotného práva duševního vlastnictví k zajištění ochrany v celé EU, včetně zřízení centralizovaného režimu pro vydávání povolení, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie. Podle článku 114 SFEU je možné přijímat opatření ke sbližování ustanovení právních a správních předpisů členských států, jejichž účelem je vytvoření a fungování vnitřního trhu.

Ochranná známka Společenství je samostatné právo duševního vlastnictví EU. Pouze zákonodárce EU je oprávněn provést nezbytné změny nařízení za účelem zlepšení a zefektivnění systému ochranné známky Společenství. Totéž platí pro nezbytné změny odpovídajících předpisů, které již jsou součástí směrnice o ochranných známkách.

Jelikož zjištěné problémy neumožňují společnostem v EU podnikat za rovných podmínek (což má další negativní dopady na jejich konkurenceschopnost), je vhodné přijmout opatření, která mohou fungování vnitřního trhu zlepšit. Tato opatření, jejichž účelem je rozšíření stávající úrovně sbližování předpisů prostřednictvím směrnice o ochranných známkách, lze přijmout pouze na úrovni EU, zejména proto, že je potřeba zajistit provázanost se systémem ochranné známky Společenství.

Protože je OHIM regulační agenturou EU, řešení nepříznivých rámcových podmínek, které brání účinné spolupráci s vnitrostátními úřady, může být rovněž nalezeno pouze na úrovni EU.

4. Cíle

Obecným cílem přezkumu je modernizace systému ochranných známek v Evropě, která by měla povzbudit konkurenceschopnost společností v EU zlepšením přístupu k systémům ochranných známek (nižší náklady, větší rychlost a předvídatelnost), poskytnutím právní jistoty všem podnikům v EU a zajištěním toho, aby systém EU a vnitrostátní systémy existovaly vedle sebe a vzájemně se doplňovaly.

Konkrétními cíli je posílit soudržnost směrnice o ochranných známkách s nařízením o ochranné známce Společenství a zvýšit úroveň spolupráce mezi OHIM a vnitrostátními úřady průmyslového vlastnictví.

K operačním cílům pak patří větší sblížení postupů týkajících se ochranných známek a otázek hmotného práva, poskytnutí odpovídající regulační pobídky pro spolupráci, vybudování technického zázemí pro spolupráci na vnitrostátních úřadech pro ochranné známky a zajištění dlouhodobého financování spolupráce.

5. Analýza a porovnání možností politik a jejich dopadů

Možnosti politiky byly posouzeny pro každý z operačních cílů a hodnoceny podle kritérií účelnosti (dosažení cílů) a účinnosti (potřebný čas, celkové náklady a proporcionalita).

5.1. Sblížení právních předpisů o ochranných známkách a souvisejících postupů

Možnost č. 1 (základní scénář): Nedošlo by k žádné další harmonizaci, a to i přes zjevnou potřebu dalšího sblížení heterogenního právního rámce.

Možnost č. 2 (částečné sblížení): Sbližování vnitrostátních právních předpisů a jejich soudržnost se systémem ochranné známky Společenství by byly rozšířeny tak, aby zahrnovaly i) sladění hlavních procesních pravidel s nařízením o ochranné známce Společenství, ii) sladění dalších podstatných právních aspektů, jež jsou předmětem nařízení o ochranné známce Společenství, a iii) omezení nepovinných ustanovení ve směrnici o ochranných známkách v souladu s nařízením o ochranné známce Společenství. Má se za to, že toto omezené přizpůsobení by bylo pro členské státy proveditelné a bylo by možné jej dosáhnout v přiměřené lhůtě. Vzhledem k tomu, že dosažení stanovených cílů by bylo velmi nejisté, pokud by sbližování bylo prováděno na dobrovolném základě (dílčí možnost č. 2a), jeví se jako vhodné, aby harmonizaci stanovil právně závazný nástroj (dílčí možnost č. 2b).

Možnost č. 3 (úplné sblížení): Sbližování by vycházelo z možnosti č. 2, ale byly by sem zahrnuty i všechny ostatní aspekty hmotného práva ochranných známek a souvisejících postupů. Sbližování by bylo buď dobrovolné (3a), nebo povinné (3b). Nicméně analýza stávajících problémů neprokázala zjevnou potřebu úplného sblížení všech ustanovení o ochranných známkách. Navíc se zdá, že členské státy nejsou na tak rozsáhlou změnu dosud připraveny. V důsledku toho by možnost č. 3 nebyla přiměřená skutečným potřebám a její politická proveditelnost by byla značně nejistá.

Možnost č. 4 (jednotný soubor pravidel): Vnitrostátní právní předpisy o ochranných známkách by byly zcela nahrazeny jediným souborem pravidel, který by stanovil jednotná pravidla v celé EU. Následkem toho by všechny úřady členských států používaly stejná ustanovení. Avšak tato možnost by byla zjevně nepřiměřená, a to ještě více než možnost č. 3, a musí být proto předem vyloučena.

Cíl č. 1 – Sbližování právních předpisů o ochranných známkách[1]

||

|| Účelnost || Účinnost || Celkem

Větší sblížení právních předpisů o ochranných známkách a souvisejících postupů || Potřebný čas || Celkové náklady || Proporcionalita

1. Základní scénář || 0 || 0 || 0 || 0 || 0

2. Částečné sblížení || || || || ||

2a. Dobrovolné || ? || -- || - || + || -

2b. Povinné || ++ || + || - || + || ++

3. Úplné sblížení || || || || ||

3a. Dobrovolné || ? || -- || -- || - || -

3b. Povinné || ++ || -- || -- || -- || +/-

4. Jednotný soubor pravidel || ++ || -- || -- || -- || +/-

Očekává se, že zvolená možnost č. 2b bude mít převážně pozitivní dopad na všechny uživatele systému ochranných známek, zejména na malé a střední podniky. V dlouhodobém horizontu by přispěla ke zlepšení účelnosti a účinnosti postupů na vnitrostátních úřadech průmyslového vlastnictví a v konečném důsledku vedla ke značným úsporám nákladů. Konečně by tato možnost byla zřetelně prospěšná pro OHIM s přihlédnutím k tomu, že systém ochranné známky Společenství bude sloužit jako referenční systém a úkolem OHIM bude podporovat a koordinovat úsilí o sbližování postupů a nástrojů s vnitrostátními úřady. Navíc jedno z prioritních harmonizačních opatření, a sice zavedení systému „jedna třída, jeden poplatek“, bude doprovázet vhodná úprava poplatků za přihlášku ochranné známky Společenství, její obnovení a za třídu, což přinese další výhody uživatelům.

5.2. Chybějící jasný právní základ pro spolupráci

Možnost č. 1 (základní scénář): Nebyl by stanoven žádný zvláštní právní základ pro spolupráci.

Možnost č. 2: Byl by stanoven jasný právní základ, který by OHIM a vnitrostátním úřadům umožnil spolupracovat (dobrovolná spolupráce) s cílem harmonizovat postupy a vyvíjet společné nástroje a databáze. Vzhledem k nezávazné povaze této možnosti nelze očekávat, že by se na ní podílely všechny úřady.

Možnost č. 3: OHIM a vnitrostátní úřady by měly povinnost spolupracovat (povinná spolupráce). Cíle spolupráce by byly jasně stanoveny, aby bylo možné sledovat jejich plnění. Byla by tak zajištěna účast všech úřadů, zároveň by pro tyto úřady bylo snazší odůvodnit svým rozpočtovým orgánům přidělování zdrojů na společné projekty s ostatními úřady průmyslového vlastnictví a pro OHIM by bylo jednodušší vnitřně validovat své výdaje na činnosti spolupráce.

Cíl č. 2 – Stanovení přiměřeného právního základu pro spolupráci

||

|| Účelnost || Účinnost || Celkem

Větší pobídka ke spolupráci || Potřebný čas || Celkové náklady || Proporcionalita

1. Základní scénář || 0 || 0 || 0 || 0 || 0

2. Právní základ pro dobrovolnou spolupráci || ? || + || + || ? || ?

3. Právní základ pro povinnou spolupráci || ++ || + || + || + || +

Zvolená možnost č. 3 by zajistila plnou účast v procesu sbližování postupů a vývoje společných nástrojů, a tím by splnila očekávání uživatelů. Pro vnitrostátní úřady by zvolená možnost vedla ve střednědobém až dlouhodobém horizontu k výraznému zvýšení účinnosti a úsporám nákladů. Vnitrostátní úřady by mohly vycházet ze zkušeností získaných v rámci fondu OHIM pro spolupráci a dále rozvíjet stávající rámec, což by usnadnilo hladký přechod. OHIM jasně prokázal svou schopnost řešit tak rozsáhlé projekty spolupráce účinně a v krátkém časovém horizontu a ze společných projektů bude moci rovněž získat výhody.

5.3. Budování kapacit pro spolupráci týkajících se technických zařízení

Možnost č. 1: V rámci této možnosti by bylo ponecháno na každém úřadu průmyslového vlastnictví, aby si požadovaná zařízení opatřil a vyvíjel sám.

Možnost č. 2: Tato možnost by umožnila, aby požadovaná zařízení a nástroje byly přístupné úřadům průmyslového vlastnictví v rámci dobrovolné spolupráce.

Možnost č. 3: Tato možnost by zajistila, aby požadovaná zařízení byla k dispozici prostřednictvím povinného rámce spolupráce. Pouze tato možnost by zaručila, že by všechny úřady měly ze společných nástrojů a databází prospěch a zavázaly se k jejich vývoji.

Cíl č. 3 – Budování technických kapacit pro vnitrostátní úřady průmyslového vlastnictví

||

|| Účelnost || Účinnost || Celkem

Větší jistota získání zařízení || Potřebný čas || Celkové náklady || Proporcionalita

1. Základní scénář || 0 || 0 || 0 || 0 || 0

2. Dobrovolný přístup k nástrojům || ? || ? || + || + || ?

3. Povinný přístup k nástrojům || ++ || + || + || + || +

V rámci zvolené možnosti č. 3 mohou uživatelé očekávat, že budou mít k dispozici sbližující se a technologicky aktualizované informační řešení. Povede to k větší dostupnosti, větší účinnosti a ke snížení nákladů. Úřady průmyslového vlastnictví budou moci těžit z posílené spolupráce díky lepšímu přístupu k vývoji IT. Ze zvolené možnosti by měl rovněž prospěch OHIM.

5.4. Budování kapacit pro spolupráci týkajících se financování

5.4.1. Financování obecně

Možnost č. 1: Každý úřad průmyslového vlastnictví a OHIM by plně nesl náklady na své činnosti v oblasti spolupráce. Členským státům by to mohlo bránit v účasti na režimech spolupráce, a proto by tato možnost nevedla k dosažení stanovených cílů.

Možnost č. 2: Činnosti spolupráce by byly financovány z rozpočtu EU. Nicméně je velmi nepravděpodobné, že s ohledem na současná rozpočtová omezení by z rozpočtu EU mohla být vyčleněna významná částka.

Možnost č. 3: Financování by plynulo z rozpočtu OHIM, který využije část svých ročních příjmů. Byl by určen vhodný mechanismus financování, zahrnující kontrolní mechanismy k zajištění toho, že finanční prostředky jsou využívány pouze pro konkrétní vyhrazené účely a podléhají dodržování kritérií. OHIM nahromadil značný přebytek, který je již zčásti používán pro financování projektů fondu spolupráce. Kromě toho výsledky ročního rozpočtu OHIM trvale převyšují provozní výdaje úřadu. Nové činnosti spolupráce by mohly být financovány z ročního příjmu a/nebo ze stávajícího přebytku, a tím by se zajistil dostatek financí. Náklady na činnosti v oblasti spolupráce mezi OHIM a vnitrostátními úřady by činily 17–20 milionů EUR ročně, což odpovídá přibližně 10 % provozních příjmů OHIM. Rozpočtové prognózy ukazují, že možnost č. 3 by v rozpočtu OHIM nezpůsobila nerovnováhu.

Cíl č. 4 – Zajištění dlouhodobého financování

Možnosti || Kritéria posouzení

Zajištění dlouhodobého financování || Účelnost (dosažení cílů) || Účinnost || Celkové posouzení

Větší bezpečnost financování || Potřebný čas || Celkové náklady

1. Financování od členských států || 0 || 0 || 0 || 0

2. Financování z rozpočtu EU || ? || ? || 0 || -

3. Financování z rozpočtu OHIM || ++ || ++ || 0 || ++

5.4.2. Financování z rozpočtu OHIM – mechanismus financování

Zpráva analyzuje dva možné modely financování: financování prostřednictvím paušálních částek na základě dohodnutých kritérií rozdělování (3.1a) a financování založené na grantech pro jednotlivé projekty (3.2a). Na základě uvedeného posouzení se ve zprávě dochází k závěru, že k dosažení stanovených cílů je vhodnější druhá z možností.

Využívání rozpočtu OHIM – mechanismus financování

Možnosti týkající se financování z rozpočtu OHIM Mechanismus financování || Účelnost (cíl: zajištění dlouhodobého financování || Účinnost || Celkové posouzení

Přesnost financování || Složitost a transparentnost

1a. Paušální částky na základě rozdělovacího klíče || +/- || - || - || -

2a. Financování založené na grantech pro jednotlivé projekty || ++ || ++ || + || ++

5.4.3. Financování z rozpočtu OHIM – zdroje financování

Po analýze možností, a sice financování z provozního rozpočtu OHIM (3.1b), z určitého příjmu OHIM (3.2b) nebo dalším použitím nahromaděných finančních rezerv (3.3b), se jeví jako nejvhodnější financovat činnosti v oblasti spolupráce z celkového ročního příjmu OHIM.

Využívání rozpočtu OHIM – zdroj financování

Možnosti týkající se financování z rozpočtu OHIM Zdroj financování || Účelnost (cíl: zajištění dlouhodobého financování || Účinnost || Celkové posouzení

Přesnost financování || Vhodnost (zdroj – účel) || Riziko pro rozpočet OHIM

1b. Financování z provozního rozpočtu || ++ || + || 0 || +/- || +

2b. Financování z určitého příjmu (poplatky za obnovení) || ++ || - || - || 0 || 0

3b. Využití přebytku (zvýšení odvodu do fondu spolupráce) || -- || + || 0 || 0 || -

5.4.4. Dopady vybrané možnosti

Uživatelé by zjevně měli z výsledků nového režimu spolupráce prospěch. Navíc by na ně zvolená možnost neměla žádný dopad, protože k financování společných projektů s vnitrostátními úřady průmyslového vlastnictví by se použil rozpočet OHIM. Díky tomu, že k financování činností v oblasti spolupráce budou k dispozici dostatečné finanční prostředky, by se vnitrostátní úřady průmyslového vlastnictví do spolupráce zapojily a zavázaly se ke společným projektům spolupráce na dlouhodobém základě. Financování činností v oblasti spolupráce by mělo významný dopad na rozpočet OHIM. Lze však dospět k závěru, že rozpočet OHIM by byl schopen unést další výdaje spojené s financováním projektů spolupráce s vnitrostátními úřady ze svých ročních provozních výsledků, přičemž se bere v úvahu dopad úpravy poplatků vybíraných OHIM v důsledku zavedení systému „jedna třída, jeden poplatek“. Zvolená možnost by tedy v rozpočtu OHIM nezpůsobila nerovnováhu.

6. Monitorování a hodnocení

Tři roky po uplynutí lhůty pro provedení by členské státy mohly Komisi předložit zprávu o provádění nových ustanovení směrnice. Na základě těchto informací by Komise mohla vypracovat zprávu, včetně posouzení účelnosti přijatých opatření. Kromě toho by činnosti v oblasti spolupráce financované z rozpočtu OHIM byly kontrolovány a sledovány v souladu s finančními předpisy použitelnými pro OHIM, zejména pokud jde o udělování grantů. Pokrok ve sbližování postupů a nástrojů by mohl být hodnocen jednou ročně, a to na základě souhrnných zpráv OHIM. Pět let po vstupu změn nařízení o ochranné známce Společenství (a případně také směrnice o ochranných známkách) v platnost by Komise mohla nový právní rámec pro spolupráci přezkoumat a zvláště se zaměřit na mechanismus financování této spolupráce. Přezkum by měl vycházet z ročních souhrnných zpráv, jež vypracuje OHIM.

[1] Bodový systém: pozitivní dopad: od mírně pozitivního (+) po výrazně pozitivní (++); nepříznivý dopad: od mírně negativního (–) po výrazně negativní (––); nejistý výsledek: (?); žádný dopad: 0.