Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel {SEK(2009) 1454} {SEK(2009) 1455} /* KOM/2009/0593 konecném znení - COD 2009/0173 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 28.10.2009 KOM(2009)593 v konečném znění 2009/0173 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO 2 z lehkých užitkových vozidel {SEK(2009) 1454}{SEK(2009) 1455} DŮVODOVÁ ZPRÁVA Souvislosti návrhu - Odůvodnění a cíle návrhu Vnitřní trh zahrnuje oblast bez vnitřních hranic, v níž je nutné zajistit volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Cílem Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, která byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 94/69/ES ze dne 15. prosince 1993 o uzavření Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu[1], je stabilizovat koncentrace skleníkových plynů v atmosféře na úrovni, která by zamezila nebezpečným důsledkům působení lidstva na klimatický systém. Aby byl splněn tento cíl, neměl by nárůst celkové průměrné roční teploty při zemském povrchu být vyšší než 2 °C ve srovnání s úrovní před industrializací. Čtvrtá hodnotící zpráva Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) ukazuje, že pro dosažení tohoto cíle musí celosvětové emise skleníkových plynů dosáhnout vrcholu do roku 2020. Evropská rada v březnu 2007 přijala pevný závazek snížit do roku 2020 celkové emise skleníkových plynů Společenství o nejméně 20 % pod úroveň roku 1990 a o 30 % za předpokladu, že ostatní vyspělé země se rovněž zaváží k srovnatelným snížením emisí a hospodářsky vyspělejší rozvojové země přispějí úměrně svým povinnostem a příslušným schopnostem. Balíček návrhů týkajících se klimatu a energetiky schválený v prosinci minulého roku zakotvil tyto cíle do právních předpisů. Rozhodnutí č. 406/2009/ES stanoví průměrné snížení o 10 % ve srovnání s úrovněmi v roce 2005 v odvětvích nezahrnutých do systému EU pro obchodování s emisemi skleníkových plynů, včetně silniční dopravy. Jedním z důsledků těchto závazků je, že všechny členské státy budou muset podstatně snížit emise ze silniční dopravy. Lehká užitková vozidla používají hlavně podniky, včetně malých a středních podniků, a v současné době tato vozidla představují přibližně 12 % vozového parku. Služby zajišťované lehkými užitkovými vozidly jsou nepostradatelné pro plnění každodenních potřeb lidí. Silniční doprava představuje významný zdroj zaměstnanosti a růstu v mnoha regionech EU. Používání vozidel má však výrazný dopad na změnu klimatu. Podíl lehkých užitkových vozidel v součtu registrací vozového parku lehkých užitkových vozidel (osobní vozidla a lehká užitková vozidla) se od roku 1995 do roku 2007 vytrvale zvyšoval. Průměrné snížení emisí CO2 během let 2002–2007 u lehkých užitkových vozidel dosáhlo hodnoty 0,4–0,5 % ročně, avšak tato velmi omezená zlepšení účinnosti paliva byla vyrovnána růstem poptávky po dopravě a velikostí vozidel. Zatímco EU jako celek snížila své emise skleníkových plynů v období 1990–2007 o přibližně 9 % a emise v odvětvích, která nesouvisejí s dopravou, klesají, emise CO2 ze silniční dopravy se zvýšily o 29 %. Přes významný pokrok ve zlepšování technologií automobilových motorů, zejména u účinnosti paliv, který také znamená nižší emise CO2, se poptávka po dopravě a velikost vozidel zvýšily a pokrok byl s ohledem na celkový cíl Společenství ohledně průměrných emisí u nových osobních vozidel ve výši 120 g CO2/km příliš pomalý. Cílem tohoto návrhu je snížit průměrné emise CO2 produkované lehkými užitkovými vozidly na 175 g CO2/km od roku 2014 postupně do roku 2016. Tento návrh je součástí integrovaného přístupu navrhovaného Komisí a přispívá k dosažení 10 g CO2/km potřebných ke splnění cíle Společenství ve výši 120 g CO2/km, jak stanoví sdělení KOM(2007) 19. Přijetí cílů Společenství pro nová lehká užitková vozidla je nezbytné, aby se zabránilo roztříštěnosti vnitřního trhu v důsledku přijetí různých opatření na úrovni členských států. Cíle Společenství poskytnou výrobcům více jistoty při plánování a více pružnosti při plnění požadavků na snížení emisí CO2 než samostatné cíle snížení stanovené jednotlivými členskými státy. Při stanovování emisních norem CO2 pro nová lehká užitková vozidla je nezbytné zamezit nebezpečí vzniku regulační mezery v důsledku určitého překrývání mezi registracemi osobních vozidel a lehkých užitkových vozidel. V současné době je mnoho vozidel, která jsou homologována jako osobní vozidla, registrováno jako lehká užitková vozidla, často kvůli nižšímu zdanění nebo jiným daňovým pobídkám. Přestože je oblast působnosti právních předpisů pro osobní vozidla (stejně jako tento návrh) spojena s typem vozidla ve smyslu schváleného typu (nehledě na způsob registrace), nepřítomnost nařízení pro lehká užitková vozidla by mohla vytvořit výrazné nebezpečí reakce trhu v podobě typového schvalování větších osobních vozidel jako lehkých užitkových vozidel. To by znamenalo, že tato vozidla s vysokými emisemi by zůstala mimo oblast působnosti emisních norem CO2. Cílem tohoto nařízení je vytvořit pobídky pro automobilový průmysl, aby investoval do nových technologií. Toto nařízení aktivně podporuje ekologické inovace a bere v úvahu budoucí technologický vývoj. Takto se podporuje konkurenceschopnost evropského průmyslu a vytváří se více vysoce kvalifikovaných pracovních míst. - Obecné souvislosti Nejdříve přijala Komise v roce 1995 strategii Společenství na snižování emisí CO2 z automobilů. Tato strategie byla založena na třech pilířích: dobrovolných závazcích automobilového průmyslu snížit emise z osobních automobilů, zlepšení v rámci informací pro spotřebitele a podpoře automobilů s vysokou účinností paliva prostřednictvím daňových opatření. Rada ve složení pro životní prostředí ve svých závěrech ze dne 10. října 2000 požádala Komisi, aby prostudovala opatření pro snížení emisí skleníkových plynů u lehkých užitkových vozidel. Dne 7. února 2007 přijala Komise dvě související sdělení: sdělení o výsledcích přezkumu strategie Společenství na snižování emisí CO2 z osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel a sdělení o rámci právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století CARS 21 („sdělení“). Sdělení zdůraznila, že cíl Společenství týkající se průměrných emisí u nového vozového parku ve výši 120 g CO2/km do roku 2012 nebude splněn bez dodatečných opatření. Ve sděleních bylo proto navrženo přijetí integrovaného přístupu na dosažení cíle Společenství a bylo oznámeno, že Komise navrhne legislativní rámec pro dosažení cíle Společenství, přičemž se zaměří na závazné snížení emisí CO2 za účelem dosažení cíle 130 g CO2/km u průměrného nového vozového parku zlepšováním technologií automobilových motorů a dalšího snížení o 10 g CO2/km nebo jeho ekvivalentu se docílí, bude-li to z technického hlediska možné, jinými technickými zlepšeními. Sem patří mimo jiné pokrok účinnosti paliv u lehkých užitkových vozidel. Sdělení zdůraznila, že legislativní rámec k uskutečnění cíle průměrných emisí pro vozový park by měl zajistit, aby cíle snižování byly nestranné z hlediska hospodářské soutěže a sociálně spravedlivé a udržitelné, aby přihlédly k různorodosti evropských výrobců automobilů a aby bránily jakémukoli neodůvodněnému narušování hospodářské soutěže mezi výrobci automobilů. Legislativní rámec by měl být slučitelný s celkovými cíli Společenství na snižování emisí. V květnu 2007 Rada ve složení pro konkurenceschopnost podpořila „Komisí navrhovaný integrovaný přístup ke snižování emisí CO2 z motorových vozidel“ a zdůraznila, „že ke snížení emisí, které škodí klimatu, musí přispět všechny zúčastněné strany“[2]. Dne 28. června 2007 Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrh na zlepšení účinnosti paliva u lehkých užitkových vozidel.[3] - Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Směrnice 2004/3/ES[4] , kterou se mění směrnice Rady 70/156/EHS a 80/1268/EHS, pokud jde o měření emisí CO2 a spotřeby paliva vozidel kategorie N1 - Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Návrh je v souladu se třemi pilíři Lisabonské strategie, jelikož přísnější požadavky na emise CO2 a účinnost paliv by měly podpořit rozvoj a používání nových technologií v oblasti životního prostředí, a ty by pak mohly podnítit vývoz technologií s vysokou přidanou hodnotou a vozidel na nově vznikající trhy, kde se nedostává ropy, a podpořit vysoce kvalifikovaná pracovní místa v Evropě. Návrh také tím, že napomáhá udržitelnější mobilitě, přispívá k obnovené strategii udržitelného rozvoje přijaté Evropskou radou v červnu 2006. Doprava, která by se stala udržitelnější, by usnadnila dosažení jiných cílů v oblasti udržitelného rozvoje. Tento vztah je obzvláště silný mezi dopravou, změnou klimatu, veřejným zdravím, zachováním přírodních zdrojů a spotřebou energie. Cíle tohoto návrhu rovněž přispějí k dosažení cíle Společenství snížit emise skleníkových plynů alespoň o 20 % do roku 2020, protože doprava patří mezi významné přispěvatele emisí z odvětví ekonomiky, která nepatří do systému EU pro obchodování s emisemi skleníkových plynů. Návrh je v souladu s nařízením (ES) č. 443/2009 stanovující emisní normy CO2 osobních automobilů a doplňuje je. Návrh stanoví konkrétní opatření zaměřené na dosažení cílů, a tím posílí vedoucí pozici EU v oblasti změny klimatu v období před konferencí OSN o změně klimatu v Kodani v prosinci 2009. 1. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů - KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Připomínkové řízení zúčastněných stran zahrnovalo veřejnou internetovou konzultaci a dvě schůzky se zúčastněnými stranami. - Od května do července 2007 proběhla veřejná internetová konzultace, která měla za cíl získat názory všech zúčastněných stran a členů veřejnosti ohledně provádění revidované strategie týkající se snižování emisí CO2 lehkých užitkových vozidel. Součástí byla i opatření pro snížení emisí lehkých užitkových vozidel. Většina reakcí na konzultace je k dispozici na adrese:http://ec.europa.eu/reducing_co2_emissions_from_cars/index_en.htm - Jako doplněk této internetové konzultace zorganizovala Komise ve dnech 2. září 2008 a 9. března 2009 dvě schůzky se zúčastněnými stranami. Zde měly zúčastněné strany, kterých se nadcházející právní úpravy přímo týkají (automobilový průmysl, dodavatelé, nevládní organizace pracující v oblasti ochrany životního prostředí, sociální partneři a členské státy), možnost vyjádřit svá stanoviska. Souhrny obou schůzek jsou uvedeny v příloze II a příloze III posouzení dopadu přiloženého k návrhu. Dále byla vypracována externí studie zabývající se možnými regulačními přístupy pro snižování emisí CO2 lehkých užitkových vozidel a studie skládající se ze dvou zpráv: Posouzení možností právních předpisů o snižování emisí CO 2 lehkých užitkových vozidel [5] a Posouzení s ohledem na dlouhodobé cíle emisí CO 2 pro osobní automobily a dodávkové automobily [6]. Studie byla součástí projektu „Dopady regulačních možností snížení emisí CO2 z automobilů, zejména na výrobce automobilů“ na základě rámcové smlouvy ENV.C.5/FRA/2006/0071 (požadavek služby ENV C5/GK/ak/D(2007)17850). Analýza alternativních možností politiky vychází ze zjištění této studie. Při posuzování různých možností regulace emisí CO2 lehkých užitkových vozidel byly brány v potaz příspěvky zúčastněných stran, a to zejména s ohledem na formu právních předpisů, možné nežádoucí účinky a důsledky pro konkurenci na automobilových trzích, globální průmyslovou konkurenceschopnost a dopady na životní prostředí. K posouzení různých dostupných možností, včetně aspektů vzniklých v rámci konzultací (externí smluvní partner se zúčastnil veřejných slyšení), bylo využito externí odborné konzultace. Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Informace shromážděné během konzultací zúčastněných stran byly brány do úvahy při vypracovávání navrhovaného režimu. Podrobnosti o způsobu zohlednění jsou uvedeny ve zprávě o posouzení dopadů, která je přiložena k návrhu. - Sběr a využití výsledků odborných konzultací Dotčené vědecké/odborné oblasti 1) Odborné znalosti z automobilového průmyslu, včetně výrobců, a 2) odborné znalosti z oblasti simulace poskytnuté externími konzultanty. Použitá metodika Simulace za použití formálních matematických modelů a výpočtů založených na statistických údajích. Hlavní konzultované organizace/odborníci Veřejné orgány, průmyslové svazy, obchodní organizace, organizace na ochranu životního prostředí, spotřebitelské svazy a externí konzultanti. Shrnutí obdržených a použitých stanovisek Stanoviska poskytnutá externím konzultantem byla použita k hodnocení důsledků různých možností politik pro dosažení cílů návrhu. Tyto možnosti a jejich důsledky jsou popsány v posouzení dopadu, které je přiloženo k tomuto návrhu. Prostředky zveřejnění odborných stanovisek Studie provedená na podporu posouzení dopadů spolu s předchozími souvisejícími pracemi bude zpřístupněna na následující internetové stránce: http://ec.europa.eu/environment/co2/co2_studies.htm - Posouzení dopadů Posouzení dopadů se zabývalo pěti hlavními možnostmi: Prvními dvěma zvažovanými možnostmi bylo definovat lineární křivku hodnoty CO2, které má daný automobil dosáhnout v závislosti na své „užitkovosti“ (hmotnosti) tak, aby nová lehká užitková vozidla dosahovala 1) v roce 2012 a 2) v letech 2013–2015 průměrného cíle ve výši 175 g CO2/km. Dvě následující možnosti vycházely ze stejného cíle (175 g CO2/km) a let (2012 a 2013–2015), ale na základě lineární křivky definující hodnotu CO2, které má být dosaženo v závislosti na alternativní „užitkovosti“, zejména na celkové ploše. Pátou a poslední možností bylo požadovat na výrobcích, aby v letech 2012–2015 dosáhli oproti roku 2007 daného procentuálního snížení, které by odpovídalo snížení potřebnému k dosažení cíle ve výši 175 g CO2/km. Posouzení dopadů zvažovalo odlišné mechanizmy flexibility zahrnující průměrování vozového parku, sdružování i mechanizmy k zajištění souladu. Kromě pěti možností politiky byly analyzovány různé úrovně dlouhodobého cíle v rozmezí od 160 do 125 g CO2/km v roce 2020. Podrobně byly zváženy možné hospodářské a sociální dopady a dopady na životní prostředí. Podrobné hodnocení možností je obsaženo v posouzení dopadů, které je přiloženo k návrhu a bude dostupné na této internetové stránce: http://ec.europa.eu/environment/co2/co2_home.htm - Shrnutí navrhovaných opatření Návrh navazuje na strategii Společenství na snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel a doplňuje nařízení (ES) č. 443/2009 (nařízení, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy CO2 pro nové osobní automobily). Cílem návrhu je omezit dopad lehkých užitkových vozidel na klima tím, že se zajistí, aby průměrné specifické emise z nových lehkých užitkových vozidel registrovaných ve Společenství nepřekročily hodnotu 175 g CO2/km. Tento cíl bude postupně zaváděn od 1. ledna 2014, přičemž vozový park nových lehkých užitkových vozidel má požadavky zcela splňovat od roku 2016. Počáteční datum emisní normy CO2 pro lehká užitková vozidla je v souladu s časovým rámcem, kterým Komise přijala návrh nařízení, kterým se počínaje rokem 2012 stanovují podobné normy pro osobní automobily. To znamená, že norma pro lehká užitková vozidla vstoupí v platnost od roku 2014. Mimo začlenění dlouhodobého cíle 95 g/km počínaje rokem 2020 obsaženého v nařízení (ES) č. 443/2009 tento návrh stanoví dosažení cíle 135 g/km pro lehká užitková vozidla počínaje rokem 2020, a to pod podmínkou potvrzení jeho proveditelnosti na základě aktualizovaných výsledků posouzení dopadů. Hlavní aspekty návrhu jsou tyto: - Návrh bude platit pro lehká užitková vozidla kategorie N1, jejichž referenční hmotnost nepřesahuje 2 610 kg, a na vozidla, na něž je schválení typu rozšířeno podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007. Vozidla kategorie N2 a M2, jejichž referenční hmotnost splňuje výše uvedená kritéria, budou zahrnuta z důvodů sledování a jejich plné zahrnutí do režimu bude zváženo během přezkumu. - Návrh stanoví cíle pro specifické emise CO2 z nových lehkých užitkových vozidel ve Společenství v závislosti na jejich hmotnosti. Cíle se použijí na průměrné specifické emise CO2 v g/km u nových lehkých užitkových vozidel pro každého výrobce, který je zaregistrován v EU v každém kalendářním roce. Výrobci mohou být sdruženi za účelem splnění svých cílů. Pokud dva nebo více výrobců vytvoří sdružení, bude toto sdružení považováno za jednoho výrobce pro účely určení souladu s cíli. - Návrh obsahuje pobídky k brzkému uvedení lehkých užitkových vozidel s nízkými emisemi na trh tím, že jim na prozatímním základě udělí superkredity. - Návrh obsahuje opatření k propagaci ekologických inovací (tj. technologií snižujících emise CO2, které nejsou zachyceny zkušebním cyklem, během kterého se měří emise CO2). Na základě tohoto ustanovení lze na základě nezávisle ověřených dat odečíst až 7 g/km od průměrných specifických emisí CO2 výrobce za inovativní technologie, které snižují emise. - Členské státy budou povinny sbírat údaje o nových lehkých užitkových vozidlech registrovaných na svém území a posílat tyto údaje Komisi pro účely posouzení souladu s cíli. - Pokud výrobce nesplní cíl, bude se po něm požadovat zaplacení poplatku za překročení emisí. Poplatek se vypočte násobením počtu g CO2/km, o které výrobce překročil svůj cíl, počtem nově registrovaných automobilů a poplatkem za překročení emisí vypočítaným v závislosti na roku a vzdálenosti cíle. - Návrh stanovil alternativní cíle snižování emisí pro výrobce, kteří jsou odpovědni za méně než 22 000 vozidel registrovaných v EU v každém kalendářním roce. - Cíle podle nařízení jsou stanoveny na základě nejlepších v současnosti dostupných znalostí, zejména s ohledem na pravděpodobný vývoj vozového parku v období od současnosti do roku 2014 s ohledem na „autonomní zvýšení hmotnosti“. 2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU - Právní základ Článek 175 Smlouvy o ES je vhodným právním základem, protože hlavním cílem tohoto návrhu je zajistit vysokou úroveň ochrany zdraví a životního prostředí snížením průměrné hodnoty emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel. - Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci Společenství. Cílů návrhu nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států z následujících důvodů: Vzhledem k potřebě zabránit vzniku překážek jednotného trhu, přeshraničnímu charakteru změny klimatu a potenciálním rozdílům vnitrostátních průměrů emisí CO2 pro nová lehká užitková vozidla by členské státy nebyly schopny provést vnitrostátní opatření, která by celkově umožnila dosažení průměru EU ve výši 175 g CO2/km. Cílů návrhu může být lépe dosaženo opatřeními Společenství z těchto důvodů: Harmonizovaných opatření na snížení dopadů lehkých užitkových vozidel na změnu klimatu lze nejlépe dosáhnout přijetím právních předpisů na úrovni Společenství. Přijetí cílů pro emise CO2 z těchto vozidel na úrovni Společenství zabrání roztříštěnosti vnitřního trhu a poskytne výrobcům více flexibility při provádění požadovaných snížení emisí CO2 u celého nového vozového parku ve Společenství než specifické strategie pro specifické cíle vnitrostátního snížení. Oblast působnosti návrhu je omezena na vymezení cílů výrobců vzhledem k dosažení průměrných emisí nového vozového parku lehkých užitkových vozidel ve výši 175 g CO2/km, aniž by se stanovila doplňková opatření (jako jsou daňové pobídky), která by členské státy mohly přijmout a která by mohla přispět k celkovému cíli snížení CO2 ze silničních vozidel. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity. - Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: Návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů, tedy zajištění řádného fungování vnitřního trhu a zároveň poskytnutí vysoké úrovně ochrany životního prostředí. Návrh je přiměřený celkovému cíli EU, který spočívá v dosažení kjótských cílů EU, a stanoví cíle snižování, jež jsou neutrální z hlediska konkurenceschopnosti, sociálně spravedlivé, udržitelné a nestranné vůči všem evropským výrobcům automobilů a brání jakémukoli neoprávněnému narušování hospodářské soutěže mezi výrobci automobilů. Návrh předpokládá zavedení monitorovacího režimu, který je velmi podobný tomu, který členské státy již zavedly pro osobní automobily, a který se ukázal být velmi účinný při sledování zavádění strategie pro CO2 a automobily. - Volba nástrojů: Navrhovaný nástroj: nařízení. Jiné prostředky by nebyly přiměřené z těchto důvodů: Nařízení je navrhováno na základě důkladné analýzy dostupných možností pro zajištění pokroku ve snižování průměrných specifických emisí lehkých užitkových vozidel v EU. Tento typ nástroje byl přijat pro osobní automobily a je vhodné použít stejný přístup pro lehká užitková vozidla, aby byl zajištěn soudržný právní rámec zavádějící integrovaný přístup. Použití nařízení se považuje za vhodný právní nástroj, protože poskytuje požadované zajištění souladu, aniž by bylo potřebné provedení do právních předpisů členských států. Cíl Společenství se použije na Společenství jako celek. Je proto nezbytné zajistit, aby byl použit jednotný přístup ve všech členských státech. Harmonizovaný přístup se dále vyžaduje, aby se zabránilo narušení hospodářské soutěže, které by mohlo mít důsledky pro vnitřní trh. - Rozpočtové důsledky Provádění navrhovaného nařízení bude vykonáváno společně s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 o CO2 z osobních automobilů, protože obě nařízení mají mnoho společných rysů, jako například sledování výkonu výrobců s ohledem na jejich cíle snižování CO2 a v případě potřeby i na správu poplatků za překročení emisí uvedená v právních předpisech. Náklady předpokládané podle programu LIFE+ se považují za přiměřené, zejména z důvodu omezené velikosti trhu lehkých užitkových vozidel ve srovnání s osobními automobily. Proto tento nový návrh pro emise CO2 z lehkých užitkových vozidel nevyžaduje žádné dodatečné finanční zdroje. - Zrušení platných právních předpisů Přijetí návrhu nepovede ke zrušení platných právních předpisů. 3. DALšÍ INFORMACE - Přezkum/revize/ustanovení o skončení platnosti Návrh zahrnuje ustanovení o přezkumu. - Evropský hospodářský prostor Navržený právní akt se týká záležitostí EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. 2009/0173 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nová lehká užitková vozidla v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[7], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[8], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[9], vzhledem k těmto důvodům: 1. Cílem Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, která byla jménem Evropského společenství schválena rozhodnutím Rady 94/69/ES ze dne 15. prosince 1993 o uzavření Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu[10], je stabilizovat koncentrace skleníkových plynů v atmosféře na úrovni, která by zamezila nebezpečným důsledkům působení lidstva na klimatický systém. Aby byl splněn tento cíl, neměl by nárůst celkové průměrné roční teploty při zemském povrchu být vyšší než 2 °C ve srovnání s úrovní před industrializací. Čtvrtá hodnotící zpráva Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) ukazuje, že pro dosažení tohoto cíle musí celosvětové emise skleníkových plynů dosáhnout vrcholu do roku 2020. Na zasedání konaném ve dnech 8–9. března 2007 Evropská rada přijala pevný závazek snížit do roku 2020 celkové emise skleníkových plynů ve Společenství o nejméně 20 % pod úroveň roku 1990 a o 30 % za předpokladu, že ostatní vyspělé země se rovněž zaváží ke srovnatelným snížením emisí a hospodářsky vyspělejší rozvojové země přispějí úměrně svým povinnostem a příslušným schopnostem. 2. Aby se dosáhlo nezbytného snížení emisí, je třeba politiky a opatření provádět na úrovni členských států a na úrovni Společenství ve všech odvětvích hospodářství Společenství, a ne pouze v odvětvích průmyslu a energetiky. Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020[11] stanoví průměrné snížení o 10 % ve srovnání s úrovněmi v roce 2005 v odvětvích nezahrnutých do systému EU pro obchodování s emisemi skleníkových plynů, jenž byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES[12], včetně silniční dopravy. Silniční doprava je druhým největším odvětvím Společenství produkujícím emise skleníkových plynů a emise, včetně těch z lehkých užitkových vozidel, se dále zvyšují. Pokud se budou emise ze silniční dopravy nadále zvyšovat, značně to oslabí úsilí vynaložené v boji se změnou klimatu v jiných odvětvích. 3. Cíle Společenství pro nová silniční vozidla poskytují výrobcům více jistoty při plánování a více pružnosti při plnění požadavků na snížení emisí CO2 než samostatné cíle snížení stanovené jednotlivými členskými státy. Při stanovení výkonnostních emisních norem je důležité vzít v úvahu důsledky pro trhy a konkurenceschopnost výrobců, přímé a nepřímé náklady vznikající podnikům a výhody, které vznikají v podobě podpory inovace a snížení spotřeby energie a cen pohonných hmot. 4. Ve svém sdělení ze dne 7. února 2007, kterým se stanoví výsledky přezkumu strategie Společenství na snižování emisí CO2 z osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel[13], a ve sdělení o rámci právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století CARS 21[14] Komise zdůraznila, že cíl Společenství týkající se průměrných emisí u nového vozového parku ve výši 120 g CO2/km do roku 2012 nebude splněn bez dodatečných opatření. 5. V těchto sděleních byl navržen integrovaný přístup na dosažení cíle Společenství týkajícího se průměrných emisí u nových osobních automobilů registrovaných ve Společenství ve výši 120 g CO2/km do roku 2012, přičemž se zaměří na závazné snížení emisí CO2 za účelem dosažení cíle 130 g CO2/km u průměrného nového vozového parku zlepšováním technologií automobilových motorů a dalšího snížení o 10 g CO2/km nebo jeho ekvivalentu, bude-li to z technického hlediska možné, jinými technickými zlepšeními, včetně pokroku účinnosti paliv u lehkých užitkových vozidel. 6. Ustanovení provádějící cíl týkající se emisí z lehkých užitkových vozidel musí být v souladu s legislativním rámcem pro provádění cílů týkajících se emisí z nových osobních automobilů uvedených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 443/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví výkonnostní emisní normy pro nové osobní automobily v rámci integrovaného přístupu Společenství ke snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel. 7. Legislativní rámec k dosažení cíle průměrných emisí pro vozový park nových lehkých užitkových vozidel by měl zajistit, aby cíle snižování byly nestranné z hlediska hospodářské soutěže a sociálně spravedlivé a udržitelné, aby přihlédly k různorodosti evropských výrobců automobilů a aby bránily jakémukoli neodůvodněnému narušování hospodářské soutěže mezi nimi. Legislativní rámec by měl být slučitelný s celkovým cílem Společenství na snižování emisí a měly by ho doplňovat další nástroje, které více souvisejí s používáním, jako například rozdílné daně z motorových vozidel a z energie nebo opatření pro omezení rychlosti lehkých užitkových vozidel. 8. S cílem zachovat rozmanitost na trhu s lehkými užitkovými vozidly a jeho schopnost uspokojovat různé potřeby spotřebitelů by měly být cíle emisí CO2 pro lehká užitková vozidla stanoveny lineárně v závislosti na užitkovosti vozidel. Pro vyjádření této užitkovosti je vhodným parametrem hmotnost, která umožňuje korelaci se stávajícími emisemi, a poskytuje tedy realističtější a z hlediska hospodářské soutěže nestranné cíle. Údaje o hmotnosti jsou navíc snadno dostupné. Údaje o alternativních parametrech užitkovosti, jako jsou například stopa (rozchod kol násobený rozvorem) a užitečné zatížení, by měly být sbírány s cílem usnadnit dlouhodobější hodnocení přístupu založeného na užitkovosti. 9. Toto nařízení aktivně podporuje ekologické inovace a bere v úvahu budoucí technologický vývoj, který může podpořit dlouhodobou konkurenceschopnost evropského automobilového průmyslu a vytvoření vysoce kvalifikovaných pracovních míst. Jako prostředky k systematickému posuzování zlepšování emisí prostřednictvím ekologických inovací by měla Komise zvážit možnost začlenit opatření týkající se ekologických inovací do přezkumu zkušebních postupů podle čl. 14 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 a zohlednit přitom technické a hospodářské dopady tohoto začlenění. 10. S ohledem na velmi vysoké náklady na výzkum a vývoj a náklady na jednotkovou výrobu prvních generací vozidel s výrazně nízkouhlíkovými technologiemi, které mají být uvedeny na trh po vstupu tohoto nařízení v platnost, by toto nařízení mělo dočasně urychlit a zjednodušit uvádění vozidel s velmi nízkými emisemi uhlíku na trh Společenství po počátečních fázích jejich komercializace. 11. S cílem zajistit soulad s nařízením (ES) č. 443/2009 a zabránit zneužívání by se uvedený cíl měl uplatňovat na nová lehká užitková vozidla, jež jsou v rámci Společenství registrována poprvé a která nebyla předtím registrována mimo Společenství, pouze s výjimkou omezeného období. 12. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla[15], zřizuje harmonizovaný rámec obsahující správní ustanovení a všeobecné technické požadavky týkající se schvalování všech nových vozidel v rámci její oblasti působnosti. Orgán odpovědný za soulad s tímto nařízením by měl být zároveň orgánem odpovědným za všechny aspekty postupu schvalování typu v souladu s uvedenou směrnicí a za zajištění shodnosti výroby. 13. Výrobci by měli mít možnost rozhodnout, jak svých cílů podle tohoto nařízení dosáhnout, a mělo by jim být umožněno spíše počítat průměrné emise svého nového vozového parku než dodržovat cíle CO2 pro každé jednotlivé vozidlo. Na výrobcích by se proto mělo požadovat, aby zajistili, že průměrné specifické emise všech nových lehkých užitkových vozidel registrovaných ve Společenství, za která zodpovídají, nepřesahují průměr emisních cílů pro tato vozidla. Tento požadavek by měl být zaveden postupně mezi roky 2014 a 2016, aby bylo usnadněno jeho zavedení. To odpovídá lhůtám a délce zaváděcího období stanoveným v nařízení 443/2009. 14. Aby bylo zajištěno, že cíle stanovené pro malovýrobce a specializované výrobce odrážejí zvláštnosti těchto výrobců a jsou v souladu s potenciálem výrobců ke snížení emisí, měly by se pro tyto výrobce stanovit alternativní cíle na snižování emisí, které odpovídají technologickému potenciálu vozidel příslušného výrobce ke snížení specifických emisí CO2 a charakteristikám daného segmentu trhu. Tato výjimka by měla být předmětem přezkumu cílů pro specifické emise stanovených v příloze I, který bude dokončen nejpozději do začátku roku 2013. 15. Strategie Společenství na snižování emisí CO2 z osobních automobilů a lehkých užitkových vozidel zřídila integrovaný přístup na dosažení cíle Společenství ve výši 120 g CO2/km do roku 2012, přičemž rovněž představuje dlouhodobou vizi na další snižování emisí. Nařízení (ES) č. 443/2009 potvrzuje tento dlouhodobý výhled stanovením cíle průměrných emisí ve výši 95 g CO2/km pro nový vozový park. S cílem zajistit soulad s tímto přístupem a poskytnout průmyslu jistotu při plánování by měl být stanoven dlouhodobý cíl na rok 2020 pro specifické emise CO2 u lehkých užitkových vozidel. 16. Aby byla výrobcům umožněna pružnost při plnění jejich emisních cílů podle tohoto nařízení, mohou se výrobci dohodnout na vytvoření sdružení na otevřeném, transparentním a nediskriminačním základě. Pokud výrobci vytvoří sdružení, cíle jednotlivých výrobců by se měly nahradit společným cílem sdružení, který by měl být společně dosažen členy sdružení. 17. Aby bylo zajištěno plnění cílů podle tohoto nařízení, je zapotřebí důkladný mechanismus k zajištění souladu. 18. Specifické emise CO2 z nových lehkých užitkových vozidel jsou ve Společenství měřeny harmonizovaným způsobem podle metodiky stanovené nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních a užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla[16]. Aby administrativní zátěž vyplývající z tohoto systému byla co nejmenší, měl by být soulad měřen pomocí údajů o registracích nových vozidel ve Společenství sbíraných členskými státy a hlášených Komisi. S cílem zajistit soudržnost údajů určených k posouzení souladu by měla být pravidla pro sběr a vykazování těchto údajů co nejvíce harmonizována. 19. Směrnice 2007/46/ES vyžaduje, aby výrobci vydávali prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé nové lehké užitkové vozidlo, a aby členský stát dovolil registraci a uvedení do provozu nového lehkého užitkového vozidla, pouze pokud je opatřeno platným prohlášením o shodě. Údaje sbírané členskými státy by měly být v souladu s prohlášením o shodě vydaným výrobcem lehkého užitkového vozidla a měly by se zakládat pouze na tomto dokumentu. Pro údaje získané na základě prohlášení o shodě by se měla zřídit databáze podle norem Společenství. Ta by měla sloužit jako jediný referenční zdroj, který členským státům umožní jednodušším způsobem uchovávat registrační údaje v případě nové registrace vozidel. 20. Dosahování souladu s cíli podle tohoto nařízení ze strany výrobců by mělo být hodnoceno na úrovni Společenství. Výrobci, jejichž průměrné specifické emise CO2 přesahují emise povolené v rámci tohoto nařízení, by měli uhradit poplatek za překročení emisí za každý kalendářní rok počínaje 1. lednem 2014. Poplatek by měl být stanoven podle toho, v jakém rozsahu výrobci nesplnili svůj cíl. Má-li být zajištěna shoda, mechanizmus poplatků by měl být podobný mechanizmu, který je stanoven v nařízení (ES) č. 443/2009. Částky poplatků za překročení emisí by měly být považovány za příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie. 21. Žádná vnitrostátní opatření, která mohou členské státy zachovávat nebo zavádět v souladu s článkem 176 Smlouvy, by neměla vzhledem k účelu a postupům zavedeným tímto nařízením ukládat výrobcům dodatečné nebo přísnější sankce za to, že nesplní cíle stanovené v tomto nařízení. 22. Tímto nařízením by nemělo být dotčeno plné uplatňování pravidel Společenství o hospodářské soutěži. 23. Měla by být zvážena možnost nových způsobů dosažení dlouhodobého cíle, zejména v souvislosti se sklonem křivky, parametrem užitkovosti a systémem poplatků za překročení emisí. 24. Na spotřebu paliva a emise CO2 má velký vliv rychlost silničních vozidel. Navíc při nepřítomnosti rychlostního limitu pro lehká užitková vozidla je možné, že za prvek hospodářské soutěže je považována maximální rychlost, což by mohlo vést k nadměrně dimenzovaným hnacím ústrojím a s nimi spojenou neúčinností při pomalejších provozních podmínkách. Proto je vhodné přezkoumat proveditelnost rozšíření oblasti působnosti směrnice Rady 92/6/EHS o montáži a použití omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve Společenství se záměrem zahrnout lehká užitková vozidla, na která se vztahuje toto nařízení. 25. Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi.[17] 26. Zejména je třeba zmocnit Komisi ke změně požadavků na sledování a hlášení s ohledem na zkušenosti s používáním tohoto nařízení, ke stanovení způsobů vybírání poplatků za překročení emisí, k přijetí prováděcích pravidel o výjimce pro některé výrobce a k přizpůsobování přílohy I vývoji hmotnosti nových lehkých užitkových vozidel registrovaných ve Společenství a změnám v regulačním zkušebním postupu měření specifických emisí CO2 stanoveném v nařízení (ES) č. 715/2007. Protože jsou tato opatření obecného významu a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení a doplnit toto nařízení o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijímána regulativním postupem s kontrolou podle článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES. 27. Jelikož cílů navrhované akce nemůže být dosaženo uspokojivě individuálně jednajícími členskými státy, a proto, z důvodu rozsahu či účinků akce, jich může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a cíle 1. Toto nařízení stanoví výkonnostní požadavky na emise CO2 pro nová lehká užitková vozidla. Toto nařízení stanoví průměrné emise CO2 z nových lehkých užitkových vozidel ve výši 175 g CO2/km pomocí zlepšení technologií vozidel měřených v souladu s nařízením (ES) č. 715/2007 a jeho prováděcími opatřeními a pomocí inovativních technologií. 2. Toto nařízení stanoví za cíl průměrné emise ve výši 135 g CO2/km pro nová lehká užitková vozidla registrovaná ve Společenství s účinkem od roku 2020. Článek 2 Oblast působnosti 1. Toto nařízení se vztahuje na motorová vozidla kategorie N1 podle přílohy II směrnice 2007/46/ES s referenční hmotností nepřesahující 2 610 kg a na vozidla, na něž je schválení typu rozšířeno podle článku 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007 („lehká užitková vozidla“), která jsou ve Společenství registrována poprvé a která nebyla předtím registrována mimo Společenství („nová lehká užitková vozidla“). 2. Předchozí registrace mimo Společenství provedená méně než tři měsíce před registrací ve Společenství se nezohledňuje. 3. Toto nařízení se nevztahuje na vozidla zvláštního určení definovaná v bodu 5 přílohy II směrnice 2007/46/ES. Článek 3 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: a) „průměrnými specifickými emisemi CO2“ ve vztahu k výrobci průměr specifických emisí CO2 ze všech nových lehkých užitkových vozidel, kterých je výrobcem; b) „prohlášením o shodě“ prohlášení podle článku 18 směrnice 2007/46/ES;[18] c) „dokončeným vozidlem“ vozidlo, jehož schválení typu je uděleno po dokončení procesu vícestupňového schvalování typu podle směrnice 2007/46/ES; d) „výrobcem“ osoba nebo subjekt, který schvalovacímu orgánu odpovídá za všechna hlediska postupu ES schvalování typu v souladu se směrnicí 2007/46/ES a za zajištění shodnosti výroby; e) „hmotností“ hmotnost vozidla s karoserií v provozním stavu, jak je uvedena v prohlášení o shodě a definována v bodu 2.6 přílohy I směrnice 2007/46/ES; f) „specifickými emisemi CO2“ emise z lehkého užitkového vozidla měřené v souladu s nařízením (ES) č. 715/2007 a určené jako hmotnostní emise CO2 (kombinace) v prohlášení o shodě. g) „cílem pro specifické emise“ ve vztahu k výrobci průměr směrných specifických emisí CO2 určený podle přílohy I ve vztahu ke každému novému lehkému užitkovému vozidlu, pro které je výrobcem; 4. Pro účely tohoto nařízení se „skupinou spojených výrobců“ rozumí výrobce a jeho spojené podniky. V souvislosti s výrobcem se „spojenými podniky“ rozumějí: a) podniky, v nichž má výrobce, přímo či nepřímo i) pravomoc vykonávat více než polovinu hlasovacích práv, nebo ii) pravomoc jmenovat více než polovinu členů dozorčího orgánu, správní rady nebo orgánů právně zastupujících podnik nebo iii) právo řídit záležitosti podniku; b) podniky, které mají přímo či nepřímo, ve vztahu k výrobci, práva nebo pravomoci uvedené v písmeně a); c) podniky, v nichž podnik uvedený v písmeně b) má přímo či nepřímo práva nebo pravomoci uvedené v písmeně a); d) podniky, v nichž výrobce spolu s jedním nebo více podniky uvedenými v písmenech a), b) nebo c) nebo v nichž dva nebo více posledně zmíněných podniků mají společně práva nebo pravomoci uvedené v písmeně a); e) podniky, v nichž práva a pravomoci uvedené v písmeně a) mají společně výrobce nebo jeden či více jeho spojených podniků uvedených v písmenech a) až d) a jedna nebo více třetích osob. Článek 4 Cíle pro specifické emise V kalendářním roce, který začíná dnem 1. ledna 2014, a každý následující kalendářní rok zajistí každý výrobce lehkých užitkových vozidel, aby jeho průměrné specifické emise CO2 nepřekročily jeho cíl pro specifické emise v souladu s přílohou I nebo v případě, kdy je výrobci udělena odchylka podle článku 10, v souladu s touto odchylkou. Za účelem určení konkrétních emisí CO2 každého výrobce budou zohledněny následující procentuální podíly u každého výrobce nových lehkých užitkových vozidel zaregistrovaných v příslušném roce: - 75 % v roce 2014, - 80 % v roce 2015, - 100 % od roku 2016. Článek 5 Superkredity Při výpočtu průměrných specifických emisí CO2 se každé nové lehké užitkové vozidlo se specifickými emisemi CO2 nižšími než 50 g CO2/km počítá jako: - 2,5 lehkých užitkových vozidel v roce 2014, - 1,5 lehkých užitkových vozidel v roce 2015, - 1 lehké užitkové vozidlo od roku 2016. Článek 6 Sdružování 28. Výrobci nových lehkých užitkových vozidel kromě výrobců, kterým byla udělena výjimka podle článku 10, mohou za účelem splnění svých povinností podle článku 4 vytvořit sdružení. 29. Dohoda o utvoření sdružení se může vztahovat na jeden či více kalendářních roků, pokud celková doba trvání každé dohody nepřekračuje pět kalendářních let, a musí být uzavřena nejpozději do 31. prosince prvního kalendářního roku, ve kterém mají být emise sdíleny. Výrobci, kteří tvoří sdružení, podají Komisi tyto informace: a) výrobce, kteří jsou členy sdružení; b) výrobce, který je jmenován správcem sdružení; ten pak je kontaktní osobou sdružení a zodpovídá za úhradu případných poplatků za překročení emisí uložených sdružení v souladu s článkem 8; a c) doklad o tom, že správce sdružení bude schopen splnit povinnosti stanovené v písmenu b). 30. Pokud navrhovaný správce sdružení nesplní požadavek uhradit případné poplatky za překročení emisí uložené sdružení v souladu s článkem 8, oznámí to Komise výrobcům. 31. Výrobci, kteří jsou členy sdružení, společně oznámí Komisi veškeré změny týkající se správce sdružení, jeho finančního stavu, pokud to může ovlivnit jeho schopnost plnit požadavek uhradit případné poplatky za překročení emisí uložené sdružení v souladu s článkem 8, a změny v členství sdružení nebo zrušení sdružení. 32. Výrobci mohou uzavřít dohody o vstupu do sdružení za předpokladu, že tyto dohody jsou v souladu s články 81 a 82 Smlouvy a že umožňují za obchodně přiměřených podmínek otevřenou, transparentní a nediskriminační účast všech výrobců, kteří požádají o členství ve sdružení. Aniž je dotčena všeobecná použitelnost pravidel Společenství o hospodářské soutěži na tato sdružení, všichni členové sdružení zajistí zejména, aby v souvislosti s jejich dohodou o sdružení nedocházelo ke sdílení údajů ani výměně informací, s výjimkou těchto: a) průměrné specifické emise CO2; b) cíle pro specifické emise; c) celkový počet registrovaných vozidel. 33. Odstavec 5 se nepoužije, pokud jsou všichni výrobci ve sdružení součástí stejné skupiny spojených výrobců. 34. S výjimkou případu, kdy je učiněno oznámení podle odstavce 3, výrobci ve sdružení, o němž byly podány informace Komisi, jsou považováni pro účely plnění svých závazků podle článku 4 za jednoho výrobce. Informace ze sledování a hlášení týkající se jednotlivých výrobců a případných sdružení jsou zaznamenávány, hlášeny a zpřístupňovány v centrálním registru uvedeném v čl. 7 odst. 4. Článek 7 Sledování a hlášení průměrných emisí 35. Za kalendářní rok začínající dnem 1. ledna 2012 a každý následující kalendářní rok zaznamená každý členský stát u každého nového lehkého užitkového vozidla registrovaného na jeho území informace v souladu s částí A přílohy II. Tyto informace zpřístupní výrobcům a jejich určeným dovozcům nebo zástupcům v každém členském státě. Členské státy vyvinou maximální úsilí k zajištění transparentní činnosti subjektů předávajících tyto informace. 36. Do dne 28. února každého roku, počínaje rokem 2013, každý členský stát zjistí a předá Komisi informace uvedené v části B přílohy II týkající se předchozího kalendářního roku. Údaje se předávají ve formátu uvedeném v části C přílohy II. 37. Na žádost Komise předá členský stát také úplný soubor údajů sebraných podle odstavce 1. 38. Komise povede centrální registr údajů hlášených členskými státy podle tohoto článku a tento registr veřejně zpřístupní. Do 30. června 2013 a každý následující rok Komise pro každého výrobce předběžně vypočítá: a) průměrné specifické emise CO2 za předchozí kalendářní rok; b) cíle pro specifické emise v předchozím kalendářním roce a c) rozdíl mezi jeho průměrnými specifickými emisemi CO2 v předchozím kalendářním roce a jeho cílem pro specifické emise v daném roce. Komise oznámí každému výrobci svůj předběžný výpočet pro daného výrobce. Oznámení obsahuje údaje o počtu registrovaných nových lehkých užitkových vozidel a o jejich specifických emisích CO2 za každý členský stát. 39. Výrobci mohou do tří měsíců ode dne, kdy jim byl oznámen předběžný výpočet podle odstavce 4, oznámit Komisi případné chyby v údajích s uvedením, ve kterém členském státě podle nich k chybě došlo. 40. Komise posoudí veškerá oznámení výrobců a do 31. října předběžné výpočty podle odstavce 4 buď potvrdí, anebo pozmění. 41. Pokud Komise na základě výpočtů podle odstavce 5 týkajících se kalendářního roku 2012 a roku 2013 dojde k závěru, že průměrné specifické emise CO2 výrobce překročily jeho cíl pro specifické emise pro daný rok, oznámí to výrobci. 42. Členské státy podle článku 8 odst. 7 nařízení (ES) č. 443/2009 určí orgán příslušný pro sběr a sdělování údajů ze sledování v souladu s tímto nařízením. 43. Komise může regulativním postupem podle čl. 13 odst. 2 přijmout prováděcí pravidla pro sledování a hlášení údajů podle tohoto článku a pro použití přílohy II. Komise může změnit přílohu II s ohledem na zkušenosti s uplatňováním tohoto nařízení. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 13 odst. 3. 10. Členské státy také v souladu s tímto článkem shromáždí údaje o registracích vozidel kategorií M2 a N2 podle přílohy II směrnice 2007/46/ES s referenční hmotností nepřesahující 2 610 kg a o vozidlech, na něž je schválení typu rozšířeno v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007, a podají o nich zprávu. Článek 8 Poplatek za překročení emisí 44. Za období od 1. ledna 2014 a každý následující kalendářní rok, v němž průměrné specifické emise CO2 výrobce překročí jeho cíl pro specifické emise, uloží Komise výrobci nebo správci sdružení poplatek za překročení emisí. 45. Poplatek za překročení emisí podle odstavce 1 se vypočítá pomocí tohoto vzorce: a) Od roku 2014 do roku 2018 i) Za překročení emisí o více než 3 g CO2/km: ((překročení emisí – 3) × 120 EUR + 45 EUR) × počet nových lehkých užitkových vozidel. ii) Za překročení emisí o více než 2 g CO2/km, ale méně než 3 g CO2/km: ((překročení emisí – 2) × 25 EUR + 20 EUR) × počet nových lehkých užitkových vozidel. iii) Za překročení emisí o více než 1 g CO2/km, ale méně než 2 g CO2/km: ((překročení emisí – 1) × 15 EUR + 5 EUR) × počet nových lehkých užitkových vozidel. iv) Za překročení emisí o méně než 1 g CO2/km: překročení emisí × 5 EUR × počet nových lehkých užitkových vozidel. b) Od roku 2019: (překročení emisí × 120 EUR) × počet nových lehkých užitkových vozidel. Pro účely tohoto článku se „překročením emisí“ rozumí kladný počet gramů na kilometr, o které průměrné specifické emise CO2 výrobce – s ohledem na snížení emisí CO2 v důsledku inovativních technologií schválených podle článku 11 – překročily jeho cíl pro specifické emise v daném kalendářním roce nebo části kalendářního roku, na které se vztahuje povinnost podle článku 4, zaokrouhlený na tři desetinná místa; a „počtem nových lehkých užitkových vozidel“ se rozumí počet nových lehkých užitkových vozidel, jichž je výrobcem a jež byly zaregistrovány v daném období podle kritérií postupného zavádění stanovených v článku 4. 46. Komise stanoví způsoby vybírání poplatků za překročení emisí podle odstavce 1. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 13 odst. 3. 47. Částky poplatku za překročení emisí se považují za příjem souhrnného rozpočtu Evropské unie. Článek 9 Zveřejnění výkonnosti výrobců 48. Do dne 31. října 2013 a do 31. října každého následujícího roku zveřejní Komise seznam, ve kterém u každého výrobce uvede: a) jeho cíle pro specifické emise za předchozí kalendářní rok; b) jeho průměrné specifické emise CO2 za předchozí kalendářní rok; c) rozdíl mezi jeho průměrnými specifickými emisemi CO2 v předchozím kalendářním roce a jeho cílem pro specifické emise v daném roce; d) průměrné specifické emise CO2 pro všechna nová lehká užitková vozidla ve Společenství v předchozím kalendářním roce a e) průměrnou hmotnost všech nových lehkých užitkových vozidel ve Společenství v předchozím kalendářním roce. 49. Ode dne 31. října 2014 seznam zveřejňovaný podle odstavce 1 rovněž uvede, zda výrobce splnil pro předchozí kalendářní rok požadavky uvedené v článku 4. Článek 10 Výjimky pro některé výrobce 50. Žádost o výjimku z cíle pro specifické emise vypočteného v souladu s přílohou I může podat výrobce méně než 22 000 nových lehkých užitkových vozidel registrovaných ve Společenství za kalendářní rok, který: a) není součástí skupiny spojených výrobců nebo b) je součástí skupiny spojených výrobců, která celkově odpovídá za méně než 22 000 nových lehkých užitkových vozidel registrovaných ve Společenství za kalendářní rok, nebo c) je součástí skupiny spojených výrobců, ale provozuje svá vlastní výrobní zařízení a konstrukční středisko. 51. Výjimku, o niž je požádáno podle odstavce 1, lze udělit nejvýše na dobu pěti kalendářních let. Žádost se podává Komisi a musí obsahovat a) název a kontaktní osobu výrobce; b) důkaz, že výrobce je způsobilý pro výjimku podle odstavce 1; c) údaje o lehkých užitkových vozidlech, které vyrábí, včetně hmotnosti a specifických emisí CO2 z uvedených lehkých užitkových vozidel a d) cíl pro specifické emise v souladu s jeho potenciálem snížení emisí, včetně hospodářského a technologického potenciálu ke snížení jeho specifických emisí CO2, zohledňující charakteristiky trhu pro vyráběný typ lehkého užitkového vozidla. 52. Pokud se Komise domnívá, že je výrobce způsobilý pro výjimku, o niž požádal podle odstavce 1, a usoudí, že cíl pro specifické emise navržený výrobcem je v souladu s jeho potenciálem snížení emisí, včetně hospodářského a technologického potenciálu ke snížení specifických emisí CO2, s přihlédnutím k charakteristikám trhu pro vyráběný typ lehkého užitkového vozidla udělí tomuto výrobci výjimku. Výjimka se použije ode dne 1. ledna roku následujícího po dni udělení výjimky. 53. Výrobce, na něhož se vztahuje výjimka v souladu s tímto článkem, bezodkladně oznámí Komisi jakoukoli změnu, která ovlivňuje nebo může ovlivnit jeho způsobilost k výjimce. 54. Pokud se Komise domnívá, ať už na základě oznámení podle odstavce 4 nebo jiném základě, že výrobce již není způsobilý k výjimce, zruší výjimku s účinkem od 1. ledna následujícího kalendářního roku a oznámí to výrobci. 55. Pokud výrobce nedosahuje svého cíle pro specifické emise, uloží mu Komise poplatek za překročení emisí podle článku 7. 56. K odstavcům 1 až 6 může Komise přijmout prováděcí pravidla, včetně výkladu kritérií způsobilosti k výjimce, obsahu žádostí a obsahu a posouzení programů na snižování specifických emisí CO2. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 13 odst. 3. 57. Žádosti o výjimku obsahující podpůrné informace, oznámení podle odstavce 4, zrušení výjimky podle odstavce 5, uložení poplatku za překročení emisí podle odstavce 6 výrobci a opatření přijatá podle odstavce 7 se zpřístupní veřejnosti v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise. Článek 1 1 Ekologická inovace 58. Na žádost dodavatele nebo výrobce se zohlední snížení emisí CO 2 dosažené použitím inovativních technologií. Celkový příspěvek těchto technologií ke snížení cíle pro průměrné specifické emise každého výrobce činí nejvýše 7 g CO2/km. 59. Komise do dne 31. prosince 2012 v souladu s regulativním postupem podle čl. 13 odst. 2 přijme prováděcí pravidla o postupu schvalování těchto inovativních technologií. Tato prováděcí pravidla vycházejí z následujících kritérií pro inovativní technologie: a) dodavatel či výrobce musí být odpovědný za snížení emisí CO2 dosažené použitím daných inovativních technologií; b) inovativní technologie musí mít ověřitelný přínos ke snížení emisí CO2; c) inovativní technologie nesmějí podléhat měřením CO2 v rámci standardního zkušebního cyklu ani závazným ustanovením na základě doplňkových dodatečných opatření pro dodržení snížení o 10 g CO2 /km uvedeného v článku 1 nařízení č. 443/2009, a ani nesmějí být povinné podle jiných právních předpisů Společenství. 60. Dodavatel nebo výrobce, který žádá o schválení určitého opatření jako inovativní technologie, předloží Komisi zprávu, která musí obsahovat i zprávu o ověření provedeném nezávislým a autorizovaným subjektem. V případě možného vzájemného působení mezi daným opatřením a jinou, již schválenou inovativní technologií uvede zpráva toto vzájemné působení a ve zprávě o ověření se vyhodnotí, do jaké míry toto vzájemné působení ovlivňuje snížení dosažené prostřednictvím každého opatření. 61. Komise potvrzuje dosažené snížení na základě kritérií stanovených v odstavci 2. Článek 1 2 Přezkum a zpráva 62. Do dne 31. října 2016 a poté každé tři roky se přijmou opatření, kterými se v příloze I hodnota M0 upraví takovým způsobem, aby vyjadřovala průměrnou hmotnost nových lehkých užitkových vozidel za předchozí tři kalendářní roky. Tato opatření vstoupí poprvé v platnost dne 1. ledna 2018 a poté každé tři roky. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 13 odst. 3. 63. Komise zahrne lehká užitková vozidla do přezkumu postupů pro měření emisí CO2 podle čl. 13 odst. 3 nařízení (ES) č. 443/2009. Ode dne použitelnosti revidovaného postupu pro měření emisí CO2 nejsou inovativní technologie nadále schvalovány postupem stanoveným v článku 11. 64. Komise zahrne lehká užitková vozidla do přezkumu směrnice 2007/46/ES podle čl. 13 odst. 4 nařízení (ES) č. 443/2009. 65. Do 1. ledna 2013 dokončí Komise přezkum cílů pro specifické emise uvedených v příloze I a výjimek uvedených v článku 10 s cílem stanovit 66. způsoby, jak do roku 2020 nákladově efektivním způsobem dosáhnout dlouhodobého cíle 135 g CO2/km, a to pod podmínkou potvrzení jeho proveditelnosti na základě aktualizovaných výsledků posouzení dopadů, a 67. aspekty plnění uvedeného cíle, včetně poplatku za překročení emisí. Komise podle potřeby na základě tohoto přezkumu a svého posouzení dopadů, které zahrne celkové posouzení dopadu na automobilový průmysl a na něm závislá odvětví, - předloží návrh na změnu tohoto nařízení způsobem, který bude v co nejvyšší míře nestranný z hlediska hospodářské soutěže, sociálně spravedlivý a udržitelný, - potvrdí zahrnutí vozidel kategorie N2 a M2 podle přílohy II směrnice 2007/46/ES s referenční hmotností nepřesahující 2 610 kg a vozidel, na něž je schválení typu rozšířeno v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007, do tohoto nařízení. Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 13. odst. 3. 68. Do roku 2014 Komise v návaznosti na posouzení dopadů zveřejní zprávu o dostupnosti údajů o stopě a užitečném zatížení a jejich užití jako parametrů užitkovosti pro určení cílů pro specifické emise a případně předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh na změnu přílohy I. 69. Přijmou se opatření, která stanoví nezbytnou úpravu vzorce v příloze I, aby byly zohledněny veškeré změny v regulačním zkušebním postupu pro měření specifických emisí CO2. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 13 odst. 3. 70. Komise do roku 2015 přezkoumá metodu pro určování specifických emisí CO2 dokončených vozidel podle odstavce 7 části B přílohy II a případně předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh na změnu přílohy II. Článek 13 Postup projednávání ve výboru 71. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 8 rozhodnutí 93/389/EHS. 72. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí. Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce. 73. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí. Článek 14 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda PŘÍLOHA I CÍLE PRO SPECIFICKÉ EMISE CO2 74. Směrné specifické emise CO2 pro každé nové lehké užitkové vozidlo, měřené v gramech na kilometr, se určují v souladu s těmito vzorci: a) Od roku 2014 do roku 2017: Směrné specifické emise CO2 = 175 + a × (M – M0) kde: M = hmotnost vozidla v kilogramech (kg) M0 = 1706,0 a = 0,093 b) Od roku 2018: Směrné specifické emise CO2 = 175 + a × (M – M0) kde: M = hmotnost vozidla v kilogramech (kg) M0 = hodnota přijatá podle čl. 12 odst. 1 a = 0,093 75. Cíl pro specifické emise pro výrobce v kalendářním roce se vypočítá jako průměr směrných specifických emisí CO2 každého nového lehkého užitkového vozidla registrovaného v uvedeném kalendářním roce, jehož je výrobcem. PŘÍLOHA II SLEDOVÁNÍ A HLÁŠENÍ EMISÍ A. SBěR ÚDAJů O NOVÝCH LEHKÝCH UžITKOVÝCH VOZIDLECH A ZJIšTěNÍ ÚDAJů ZE SLEDOVÁNÍ EMISÍ CO 2 76. ZA KALENDÁřNÍ ROK ZAčÍNAJÍCÍ DNEM 1. ledna 2011 a každý následující kalendářní rok zaznamenají členské státy u každého nového lehkého užitkového vozidla registrovaného na jejich území tyto údaje: a) výrobce; b) typ, variantu a verzi; c) specifické emise CO2 (g/km); d) hmotnost (kg); e) rozvor náprav (mm); f) rozchod kol (mm); g) užitečné zatížení (kg). 77. Údaje uvedené v bodu 1 se zjišťují z prohlášení o shodě příslušného lehkého užitkového vozidla. Pokud prohlášení o shodě uvádí minimální i maximální hmotnost lehkého užitkového vozidla, použijí členské státy pro účely tohoto nařízení pouze maximální hodnotu. V případě vozidel na dvojí palivo (benzín/plyn), jejichž prohlášení o shodě obsahují konkrétní údaje o specifických emisích CO2 pro oba druhy paliva, použijí členské státy pouze hodnotu naměřenou pro plyn. 78. Za kalendářní rok začínající dnem 1. ledna 2011 a každý následující kalendářní rok zjišťuje každý členský stát metodami popsanými v části B pro každého výrobce tyto údaje: a) celkový počet nových lehkých užitkových vozidel registrovaných na jeho území; b) průměrné specifické emise CO2, jak je uvedeno v bodu 2 části B této přílohy; c) průměrnou hmotnost, jak je uvedeno v bodu 3 části B této přílohy; d) pro každou variantu každé verze každého typu nového lehkého užitkového vozidla: i) celkový počet nových lehkých užitkových vozidel registrovaných na jeho území, jak je uvedeno v bodu 4 části B této přílohy, ii) specifické emise CO2, iii) hmotnost, iv) stopu vozidla, jak je vymezena v bodu 5 části B této přílohy, v) užitečné zatížení. B. METODA ZJIšťOVÁNÍ ÚDAJů ZE SLEDOVÁNÍ EMISÍ CO 2 Z NOVÝCH LEHKÝCH UžITKOVÝCH VOZIDEL Údaje ze sledování, které mají členské státy zjistit v souladu s odstavcem 3 části A, se zjišťují metodou popsanou v této části. 79. Počet nových registrovaných lehkých užitkových vozidel ( N ). Členské státy zjistí počet nových lehkých užitkových vozidel registrovaných na jejich území v příslušném roce sledování (N). 80. Průměrné specifické emise CO2 nových lehkých užitkových vozidel ( S ,ave ) Průměrné specifické emise CO2 ze všech nových lehkých užitkových vozidel nově registrovaných na území členského státu v roce sledování ( S ,ave ) se vypočtou tak, že se součet specifických emisí CO2 z každého jednotlivého nového vozidla (S) vydělí počtem nových vozidel (N). S ave = (1/ N ) × Σ S 81. Průměrná hmotnost nových lehkých užitkových vozidel Průměrná hmotnost ze všech nových lehkých užitkových vozidel nově registrovaných na území členského státu v roce sledování ( M ,ave ) se vypočítá tak, že se součet hmotnosti každého jednotlivého nového vozidla (M) vydělí počtem nových vozidel (N). M ave = (1/ N ) × Σ M 82. Rozdělení nových lehkých užitkových vozidel podle verze Pro každou verzi každé varianty každého typu nového lehkého užitkového vozidla se zaznamenává počet nově registrovaných vozidel, hmotnosti vozidel, specifické emise CO2 a stopa vozidla. 83. Stopa Stopa vozidla se vypočte tak, že se rozvor náprav vozidla vynásobí jeho rozchodem kol. 84. Užitečné zatížení Užitečné zatížení vozidla se stanoví jako rozdíl mezi maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla podle přílohy III směrnice 2007/46/ES a hmotností vozidla. 85. Specifické emise dokončených vozidel Specifické emise dokončených vozidel se stanoví v souladu se směrnicí 2004/3/ES. Pokud tato hodnota není k dispozici, specifické emise dokončeného vozidla se stanoví stejně jako nejvyšší hodnota specifických emisí všech dokončených vozidel, která jsou stejného typu jako nedokončené vozidlo, z nějž dokončené vozidlo vychází a které bylo registrováno v EU ve stejném sledovaném roce, přičemž „typ vozidla“ se určuje podle článku 3 směrnice 2007/46/ES. Existují-li více než tři různé hodnoty specifických emisí všech dokončených vozidel, použije se druhá nejvyšší hodnota specifických emisí. C. Formát PRO PřEDÁVÁNÍ ÚDAJů Za každý rok ohlásí členské státy údaje popsané v části A bodě 3 pro každého výrobce v tomto formátu: Souhrnné údaje: Rok: | Výrobce | Celkový počet nových registrovaných lehkých užitkových vozidel | Průměrné specifické emise CO2 (g/km) | Průměrná hmotnost (kg) | Průměrná stopa (m2) | Průměrné užitečné zatížení (kg) | (Výrobce 1) | … | … | … | … | … | (Výrobce 2) | … | … | … | … | … | … | … | … | … | … | … | Všichni výrobci celkem | … | … | … | … | … | Podrobné údaje na úrovni výrobce: Rok |Výrobce |Typ lehkého užitkového vozidla |Varianta |Verze |Kategorie schváleného typu vozidla |Kategorie registrovaného vozidla |Značka |Obchodní název |Kód inovativní technologie nebo skupiny inovativních technologií[19] |Celkem nových registrací |Specifické emise CO2 (g/km) |Spotřeba vodíku (g/km) |Spotřeba elektrické energie (Wh/km) |Hmotnost (kg) |Stopa (m2) |Průměrné užitečné zatížení (kg) |Snížení emisí v důsledku inovativních technologií[20] | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 1) |(Název varianty 1) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 1) |(Název varianty 1) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 1) |(Název varianty 2) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 1) |(Název varianty 2) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 2) |(Název varianty 1) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 2) |(Název varianty 1) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 2) |(Název varianty 2) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |(Název typu 2) |(Název varianty 2) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 1) |(Název varianty 1) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 1) |(Název varianty 1) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 1) |(Název varianty 2) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 1) |(Název varianty 2) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 2) |(Název varianty 1) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 2) |(Název varianty 1) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 2) |(Název varianty 2) |(Název verze 1) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |(Název typu 2) |(Název varianty 2) |(Název verze 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | |Rok 1 |(Název výrobce 2) |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… |… | | [1] Úř. věst. L 33, 7.2.1994, s. 11. [2] Sdělení Rady ve složení pro konkurenceschopnost přijatá ve dnech 21.–22. května 2007 (9671/07). [3] Sdělení Rady ve složení pro životní prostředí přijatá dne 28. června 2007 (11483/07). [4] Směrnice 2004/3/ES, Úř. věst. L 49, 19.2.2004, s. 36. [5] Tato zpráva je k dispozici na internetové stránce Europa pod následujícím odkazem: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/co2/pdf/final_report_lcv_co2_250209.pdf. [6] Tato zpráva je k dispozici na internetové stránce Europa pod následujícím odkazem: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/co2/pdf/Report%20LT%20targets.pdf. [7] Úř. věst. C, , s. . [8] Úř. věst. C , , s. . [9] Úř. věst. C , , s. . [10] Úř. věst L 33, 7.2.1994, s. 11. [11] Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 136 [12] Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32 [13] KOM(2007) 19. [14] KOM(2007) 22. [15] Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1. [16] Úř. věst. L 171, 29.6.2007, s. 1. [17] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11). [18] Úř. věst. L 263, 9.10.2007, s. 1. [19] V souladu s článkem 10 nařízení. [20] V souladu s článkem 10 nařízení.