Podle ustanovení čl. 5 odst. 1 až 4 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu nesmí být maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A, která mohou během jednoho neobchodního přesunu do členského státu z jiného členského státu nebo z území či třetí země doprovázet svého majitele nebo oprávněnou osobu, vyšší než pět. Odstavec 2 uvedeného článku však stanoví odchylku, která umožnuje, aby byl tento počet vyšší než pět, jsou-li splněny některé podmínky týkající se stáří zvířat, dokladů, které musí být předloženy, a účelu přesunu. Kontroly, zda jsou tyto podmínky splněny, musí probíhat v souladu s články 33 a 34 nařízení.

Ze zkušeností vyplývá, že obchod se zvířaty v zájmovém chovu druhů uvedených v části A uvnitř Unie a jejich dovoz ze třetích zemí do Unie mohou být podvodně vydávány za neobchodní přesun. Spolunormotvůrci nařízení o zvířatech v zájmovém chovu se snažili těmto podvodným praktikám zamezit, protože by mohly představovat riziko pro zdraví zvířat. Rozhodli se proto stanovit maximální počet zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části A, která mohou doprovázet svého majitele nebo oprávněnou osobu, pokud se jejich majitel nebo oprávněná osoba do členského státu přesouvají z jiného členského státu nebo z území či třetí země. Toto pravidlo lze nalézt v článku 5 nařízení, přičemž za určitých stanovených podmínek platí výjimky.

Zvířata chovaná v zájmovém chovu náležející k druhům, které nejsou náchylné ke vzteklině (nebo představují bezvýznamné riziko z hlediska epidemiologie vztekliny), jsou uvedena na seznamu v části B přílohy I (dále jen „druhy uvedené v části B“). Nařízení stanoví, že do přijetí pravidel Unie, jak je uvedeno v článcích 9 a 14, se na neobchodní přesuny zvířat, jež náležejí k druhům uvedeným v části B, do členských států uplatňují vnitrostátní pravidla.

Stanoví seznam druhů zvířat, u kterých by měly být uplatňovány harmonizované veterinární podmínky, pokud jsou zvířata uvedených druhů chována v zájmovém chovu a pokud dochází k jejich neobchodnímu přesunu. Tento seznam bere v úvahu jejich vnímavost ke vzteklině nebo jejich úlohu v epidemiologii vztekliny.

Nařízení o zvířatech v zájmovém chovu stanoví veterinární podmínky pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, která doprovázejí svého majitele a za něž je majitel odpovědný, do členských států. Uvedené nařízení je použitelné ode dne 29. prosince 2014.

Komise uvádí, že většina reagujících příslušných orgánů podporuje zachování maximálního počtu zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části A, který je povolen během jednoho neobchodního přesunu, jak je stanoveno v čl. 5 odst. 1 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu. Považují toto pravidlo za přiměřené k přecházení tomu, aby byl obchod se zvířaty náležejícími k těmto druhům uvnitř Unie nebo jejich dovoz do Unie podvodně vydáván za neobchodní přesun.

Většina reagujících příslušných orgánů neměla k druhům uvedeným v části B žádné připomínky nebo nevyjádřila své stanovisko ohledně toho, zda by Komise měla uplatnit svou pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci stanovující maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části B povolený během jednoho neobchodního přesunu.

Většina příslušných orgánů reagujících na konzultaci zaznamenala několik málo zpráv nebo šetření týkajících se přesunů více než pěti zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části A do členského státu z jiného členského státu nebo z území nebo třetí země. Pravidlo pro maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části A povolený během jednoho neobchodního přesunu je veřejnosti obecně dobře známo a náležitě se uplatňuje. Reagující příslušné orgány proto podporují zachování maximálního počtu tak, jak je stanoven v čl. 5 odst. 1. Příslušné orgány dvou zemí se domnívají, že toto pravidlo vede k tomu, že je obchod podvodně vydáván za neobchodní přesun. Jsou tedy pro zrušení tohoto pravidla nebo pro snížení maximálního počtu zvířat v zájmovém chovu povoleného během jednoho neobchodního přesunu.

Ředitelství pro audity a analýzy v oblasti zdraví a potravin při Generálním ředitelství pro zdraví a bezpečnost potravin Evropské komise od vstupu nařízení v platnost v členských státech neprovedlo žádné audity hodnotící účinnost kontrol zavedených pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu, které by odhalily nedostatky v provádění článku 5. Je tomu tak proto, že toto ředitelství mělo jiné priority.

Ustanovení čl. 5 odst. 6 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu požadují, aby Komise předkládala Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění článku 5. Tato zpráva musí být vypracována do 29. června 2018. Komise může na základě této zprávy v nutném případě navrhnout úpravy nařízení.

Komise tuto pravomoc doposud neuplatnila. Pokud tak neučiní, uplatní se podle článků 9 a 14 nařízení vnitrostátní pravidla. Tyto dva články však vyžadují, aby byla vnitrostátní pravidla uplatňována úměrně riziku pro veřejné zdraví nebo zdraví zvířat souvisejícímu s neobchodními přesuny zvířat v zájmovém chovu náležejících k uvedeným druhům. Vyžadují také, aby tato vnitrostátní pravidla nebyla přísnější než pravidla, která se používají pro obchod se zvířaty těchto druhů uvnitř Unie nebo pro dovoz těchto zvířat do Unie ze třetích zemí v souladu se směrnicí 92/65/EHS nebo směrnicí 2006/88/ES.

Komise dále poznamenává, že několik příslušných orgánů, které jsou pro jeho zrušení nebo zpřísnění, má za to, že toto pravidlo napomáhá nelegálním praktikám. Podle jejich názoru si toto pravidlo některé subjekty vykládají tak, že se každý přesun do pěti zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části A může kvalifikovat jako neobchodní. Komise se s ohledem na tyto argumenty domnívá, že je potřeba veřejnost a schválené veterinární lékaře upozornit na definice pojmů „neobchodní přesun“ a „zvíře v zájmovém chovu“ uvedené v čl. 3 písm. a) a b) nařízení o zvířatech v zájmovém chovu. Komise je zejména přesvědčena, že je zásadně důležité vysvětlit, že pokud není iniciátorem přesunu zvířete jeho majitel, nelze jej obecně považovat za neobchodní. Platí to bez ohledu na počet zvířat v zájmovém chovu, již se daný přesun týká.

4.2.Druhy uvedené v části B

Komise uvádí, že menšina reagujících příslušných orgánů vyjádřila přání, aby Komise uplatnila svou pravomoc spočívající v přijetí aktů v přenesené pravomoci, jimiž se stanoví maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části B, který je povolen během jednoho neobchodního přesunu. Pro akt v přenesené pravomoci za tímto účelem není dostatečné odůvodnění, a Komise proto v tuto chvíli nemůže zahájit přípravnou práci k jeho přijetí.

Komise dále uvádí, že provádění vnitrostátních pravidel pomohlo zlepšit kontrolu přesunů zvířat v zájmovém chovu druhů uvedených v části B. Má však obavy ohledně povahy těchto pravidel z hlediska přiměřenosti a přísnosti a toho, zda jsou v souladu s ustanoveními článků 9 a 14 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu. Pravidla pro obchod s některými druhy uvedenými v části B, jako jsou ptáci a králíci, a pro jejich dovoz do Unie jsou totiž stanovena ve směrnici 92/65/EHS, aniž by byl určen maximální povolený počet.

4.3.Obecné závěry

Příspěvky příslušných orgánů členských států EU a Norska ke konzultaci neposkytly dostatečné důkazy, že by maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části A (a možnost se od tohoto počtu odchýlit), jak je stanoven v článku 5 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu, a absence pravidel stanovujících maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části B představovaly pro neobchodní přesun zvířat v zájmovém chovu neúměrnou zátěž. Tyto příspěvky také nepotvrdily, že tato pravidla podněcují k tomu, aby byl obchod se zvířaty některých druhů uvnitř Unie a jejich dovoz do Unie podvodně vydáván za neobchodní přesun.

K tomu, aby se Komise mohla zabývat návrhy změn stávajících pravidel pro zvířata v zájmovém chovu náležející k druhům uvedeným v příloze A nebo přijetím pravidel EU pro zvířata v zájmovém chovu náležející k druhům uvedeným v části B, je proto potřeba získat více zkušeností s praktickým uplatňováním článku 5 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu, a sice za delší období.

Je také třeba uvést, že pravidla pro maximální počet zvířat v zájmovém chovu, která mohou být přemístěna během jednoho neobchodního přesunu, stanoví článek 246 nařízení (EU) 2016/429 . Tato pravidla se podobají pravidlům stanoveným v článku 5 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu. Nařízením (EU) 2016/429 se ode dne 21. dubna 2021 zrušuje nařízení o zvířatech v zájmovém chovu. V souladu s článkem 277 nařízení (EU) 2016/429 se nařízení o zvířatech v zájmovém chovu „nadále použije až do 21. dubna 2026 na neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu namísto části VI tohoto nařízení“.

To, že Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě návrh na změnu čl. 5 odst. 1 až 4 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v části A k přijetí řádným legislativním postupem před 21. dubnem 2021 s použitelností do 21. dubna 2026, tedy není realistické. Jakákoliv změna v této oblasti by se měla vztahovat také na relevantní ustanovení nařízení (EU) 2016/429, včetně přechodných opatření.

Pokud jde o případné přijetí pravidel, kterými se stanoví maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k druhům uvedeným v příloze B, pravomoc přijímat tato pravidla podle čl. 5 odst. 5 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu přenesená na Komisi vyprší dne 21. dubna 2021. Jakýkoliv maximální počet zvířat v zájmovém chovu náležejících k uvedeným druhům schválený v souladu s čl. 246 odst. 3 nařízení (EU) 2016/429 by tedy byl použitelný ode dne 21. dubna 2026. Vzhledem ke konzultaci s členskými státy EU a Norskem a potřebě vytyčit priority pro přípravnou práci k přijetí klíčových aktů v přenesené pravomoci uvedených v článku 274 nařízení (EU) 2016/429 nemá Komise v úmyslu svou přenesenou pravomoc podle čl. 5 odst. 5 nařízení o zvířatech v zájmovém chovu uplatnit.

Komise bude nicméně dále sledovat situaci a nabádat členské státy, aby přijímaly opatření s cílem náležitě provádět a prosazovat použitelné právní předpisy, které považuje za nezbytné k potírání podvodných praktik. Komise také přijala několik iniciativ, aby členským státům pomohla zlepšit informovanost u oficiálních útvarů a usnadnila výměnu informací a poznatků mezi vnitrostátními orgány. Zahrnuje to školení úředníků členských států v rámci iniciativy „Zlepšení školení pro zvýšení bezpečnosti potravin“, pravidelné výměny názorů při setkáních Stálého výboru pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva a zřízení sítě národních kontaktních míst pro otázky zvířat v zájmovém chovu.