ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtem Stav ke dni 30. června 2010 /* KOM(2011) 150 v konečném znění */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 29.3.2011 KOM(2011) 150 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtemStav ke dni 30. června 2010 SEK(2011) 371 v konečném znění ZPRÁVA KOMISEEVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o zárukách krytých rozpočtemStav ke dni 30. června 2010 OBSAH 1. Úvod 4 2. Druhy operací krytých rozpočtem EU 4 3. Události, ke kterým došlo od poslední zprávy ze dne 31. prosince 2009 5 3.1. Podpora platební bilance určená členským státům mimo eurozónu 5 3.2. Makrofinanční pomoc 5 3.3. Euratom 5 3.4. Záruka rozpočtu EU za vnější financování ze strany EIB 5 3.5. Evropský mechanismus finanční stabilizace 6 4. Informace o rizicích krytých rozpočtem 6 4.1. Definice rizika 6 4.2. Rizika související s členskými státy 8 4.3. Rizika související se třetími zeměmi 9 4.4. Globální riziko kryté rozpočtem 9 4.5. Vývoj rizika 9 5. Nesplácení, aktivace rozpočtových záruk a nedoplatky 11 5.1. Platby z peněžních zdrojů 11 5.2. Platby z rozpočtu 11 5.3. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy 11 6. Záruční fond pro vnější vztahy 12 6.1. Zpětné získávání prostředků 12 6.2. Aktiva 12 6.3. Cílová částka 12 7. Hodnocení rizik: hospodářská a finanční situace třetích zemí s největší expozicí 12 7.1. Cíle 12 7.2. Metody posouzení rizik 12 ÚVOD Účelem této zprávy je zmapovat rozsah úvěrového rizika, kterému je vystaven rozpočet Evropské unie a které plyne z poskytnutých záruk a z úvěrových operací prováděných přímo Evropskou unií nebo nepřímo prostřednictvím vnějších mandátů EIB. Tato zpráva je předkládána v souladu s článkem 130 finančního nařízení, který ukládá, aby Komise „podávala Evropskému parlamentu a Radě dvakrát ročně zprávy o rozpočtových zárukách a jim odpovídajících rizicích“[1]. Je doplněna pracovním dokumentem útvarů Komise, který obsahuje podrobné tabulky a vysvětlivky. DRUHY OPERACÍ KRYTÝCH ROZPOčTEM EU Rizika krytá rozpočtem Evropské unie (dále jen „rozpočet“) jsou odvozena od různých úvěrových a záručních operací, které je možné rozdělit do dvou kategorií: - úvěry, které Evropská unie poskytuje s makroekonomickými cíli, tzn. úvěry v rámci makrofinanční pomoci[2] (dále jen „MFA“) třetím zemím a ve spojení s brettonwoodskými institucemi úvěry na podporu platební bilance[3] (dále jen „PB“) poskytované členským státům, které nejsou členy eurozóny a které se potýkají s obtížemi v oblasti platební bilance, a úvěry na podporu členských států eurozóny na základě evropského mechanismu finanční stabilizace (dále jen „EFSM“)[4]; a - úvěry s mikroekonomickými cíli, tj. úvěry Euratomu a zejména operace v nečlenských státech kryté zárukami EU[5] a financované ze strany Evropské investiční banky (EIB) („vnější financování ze strany EIB“)[6]. Vnější financování ze strany EIB, úvěry Euratomu a MFA jsou od roku 1994 kryty Záručním fondem pro vnější vztahy (dále jen „fond“)[7], zatímco úvěry na podporu PB a úvěry v rámci EFSM jsou kryty přímo rozpočtem. Fond kryje případy nesplácení a záruky u úvěrů poskytnutých nečlenským státům nebo na projekty v nečlenských státech. Byl zřízen za účelem: - poskytování „likvidní rezervy“ s cílem zabránit požadavkům na rozpočet pokaždé, když dojde k nesplacení či prodlení se splácením zaručeného úvěru, a - vytvoření nástroje rozpočtové kázně tím, že se stanoví finanční rámec pro rozvoj politiky EU v oblasti záruk za úvěry Komise a EIB nečlenským státům[8]. V návaznosti na změny[9] nařízení o záručním fondu z roku 2004 je v případě, že se třetí země stane členským státem, krytí fondem ukončeno, riziko z fondu přechází na rozpočet a je přímo kryto rozpočtem. Fond je dotován z rozpočtu a musí být udržován v určité procentní výši dlužných částek úvěrů a úvěrových záruk krytých tímto fondem. Tato procentní výše, takzvaná cílová sazba, v současné době činí 9 %. Pokud nejsou ve fondu dostatečné zdroje, budou použity prostředky z rozpočtu. V roce 2007 byl změnou[10] nařízení Rady zřízen nový dotační mechanismus. Funguje prostřednictvím ročních převodů z rozpočtu a zahrnuje vyrovnávací mechanismus k omezení dopadu požadavků na fond (viz též oddíl 5.3 níže). UDÁLOSTI, KE KTERÝM DOšLO OD POSLEDNÍ ZPRÁVY ZE DNE 31. PROSINCE 2009 Podpora platební bilance určená členským státům mimo eurozónu V prvním pololetí 2010 proběhly dvě operace v celkové výši 1,5 miliardy EUR. 11. března 2010 byla vyplacena třetí tranše ve výši 0,5 miliardy EUR z úvěru poskytnutého Lotyšsku a druhá tranše ve výši 1 miliardy EUR z úvěru poskytnutého Rumunsku. Oba úvěry byly financovány způsobem „back-to-back“ prostřednictvím emise referenčních dluhopisů EU a přispěly k posílení důvěry ve finanční situaci těchto dvou členských států, které nejsou v eurozóně. V průměru již bylo provedeno 73 % schválených úvěrových operací[11]. Makrofinanční pomoc Během prvního pololetí 2010 nedošlo k žádné výplatě úvěru a ani v druhé polovině roku se žádné nové výplaty neočekávají. Pokud jde o rozhodnutí Rady ze dne 30. listopadu 2009 o nových operacích MFA pro Arménii[12], Bosnu a Hercegovinu[13] a Srbsko[14] ve formě úvěrů v kombinaci s grantovou finanční pomocí Arménii, předpokládá se, že první výplaty se uskuteční v roce 2011. Euratom Během sledovaného období nebyly vyplaceny žádné úvěry. Záruka rozpočtu EU za vnější financování ze strany EIB V rámci vnějšího mandátu na období 2007–2013 došlo oproti roku 2009 ke zpomalení tempa podepisování a vyplácení úvěrů, přičemž byla podepsána částka 1 197 milionů EUR a vyplacena částka 1 443 milionů EUR. Kumulovaná výše úvěrů vyplacených v rámci vnějšího mandátu na období 2007–2013 k 30. červnu 2010 činila 4 366 milionů EUR. Evropský mechanismus finanční stabilizace Po finanční krizi v Řecku rozhodla v květnu 2010 Rada a členské státy o balíčku opatření na zachování finanční stability v Evropě. 5. května 2010 byl zřízen evropský nástroj finanční stability (EFSF) s finanční kapacitou 440 miliard EUR. Je zaručen poměrným dílem zúčastněnými členskými státy a může poskytovat podporu členským státům eurozóny i členským státům EU, které v eurozóně nejsou. Mechanismus nepředstavuje žádné riziko pro rozpočet EU. 11. května 2010 byl zřízen evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM)[15]. Jeho základem je čl. 122 odst. 2 Smlouvy[16]. Aktivace mechanismu podléhá přísným podmínkám v rámci společné podpory EU a MMF a na základě pravidel podobných pravidlům MMF (riziko spojené s operacemi na základě tohoto mechanismu bude kryto rozpočtem EU). Finanční podporu Řecku poskytují přímo zúčastněné členské státy a pro rozpočet EU z ní neplyne riziko. Mechanismus tvoří sdružené dvoustranné úvěry poskytnuté členskými státy eurozóny o celkovém objemu 80 miliard EUR. Dalších 30 miliard EUR poskytne MMF v rámci společné podpory EU a MMF; celková suma tedy činí 110 miliard EUR. INFORMACE O RIZICÍCH KRYTÝCH ROZPOčTEM Definice rizika Riziko, které rozpočet nese, je odvozeno od dlužné částky jistiny a úroků u operací, na něž byla poskytnuta záruka. Nesplácené operace související se třetími zeměmi kryje fond (k 30. červnu 2010 činily 55 % celkové dlužné částky, na niž byla poskytnuta záruka), zatímco zahrnují-li operace účast členských států, jsou kryty přímo rozpočtem (na úvěry na podporu PB a na úvěry na projekty nebo ve prospěch projektů v členských státech připadá zbývajících 45 % celkové dlužné částky zaručené rozpočtem). Velký podíl zaručených úvěrů souvisejících s členskými státy je výsledkem nedávných kol rozšíření[17] a aktivace systému střednědobé finanční pomoci EU členským státům, které nejsou v eurozóně (nástroj na podporu platební bilance). Pro účely této zprávy se pro ocenění rizik, která nese rozpočet (přímo nebo nepřímo prostřednictvím fondu), používají dvě metody: - metoda výpočtu celkové dlužné částky jistiny z dotčených operací k danému datu včetně naběhlých úroků. Tato metodika umožňuje určit celkovou úroveň rizika, které rozpočet k danému datu kryje pro všechny budoucí platební závazky bez ohledu na to, kdy v budoucnu budou tyto platby splatné a zda jsou kryty fondem, či nikoli (viz tabulka 1 níže). - rozpočtový přístup definovaný jako „roční riziko, které rozpočet nese“ vychází z výpočtu maximální částky ročních splatných plateb, které by EU musela v rozpočtovém roce zaplatit za předpokladu, že by nebyly uhrazeny žádné splátky zaručených úvěrů[18]. Roční riziko, které rozpočet nese, je uvedeno v tabulce A2 pracovního dokumentu útvarů Komise. Tabulka č. 1: Celkové dlužné částky kryté k 30. červnu 2010 (v milionech EUR) | Dlužná jistina | Naběhlý úrok | Celkem | % | Členské státy* | Makrofinanční pomoc | 65 | 0 | 65 | <1 % | Euratom | 422 | 2 | 424 | 1 % | Podpora platební bilance | 10 700 | 142 | 10 842 | 33 % | EIB | 3 363 | 31 | 3 394 | 10 % | Mezisoučet za členské státy | 14 550 | 175 | 14 725 | 45 % | Třetí země** | Makrofinanční pomoc | 492 | 2 | 494 | 2 % | Euratom | 55 | 0 | 55 | <1 % | EIB | 17 468 | 140 | 17 608 | 54 % | Mezisoučet za třetí země | 18 014 | 142 | 18 157 | 55 % | Celkem | 32 563 | 317 | 32 882 | 100 % | * Toto riziko je přímo kryto rozpočtem. Zahrnuje rovněž úvěry MFA, Euratomu a EIB poskytnuté před přistoupením k EU. ** Toto riziko je kryto fondem. | Podrobnější informace o těchto dlužných částkách, zejména co se týče stropu, vyplacených částek nebo míry zajištění zárukou, jsou uvedeny v tabulkách A1, A2, A3 a A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. Celková dlužná částka jistiny a úroků krytá rozpočtem se v porovnání se stavem k 31. prosinci 2009 zvýšila o 3 126 milionů EUR na 32 882 milionů EUR. Toto zvýšení se vysvětluje zejména částkou 1,5 miliardy EUR vyplacenou nástrojem na podporu platební bilance a taktéž růstem výplat od EIB třetím zemím (1,9 miliardy EUR během prvního pololetí 2010). Rizika související s členskými státy Současná rizika spojená s členskými státy vyplývají z úvěrů poskytnutých před přistoupením a z aktivace nástroje na podporu platební bilance. V druhém pololetí roku 2010 ponese rozpočet maximální přímé riziko související s členskými státy ve výši 450,5 milionu EUR (to představuje částky splatné během druhého pololetí 2010 za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu). Tabulka č. 2 ukazuje, že první a druhé místo mezi členskými státy z hlediska dlužné částky zaujímají Maďarsko a Rumunsko. Tabulka č. 2: Pořadí členských států podle expozice z hlediska maximálního rizika, které nese rozpočet, k 30. červnu 2010 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko (mil. EUR, zaokrouhleno) | % celkového maximálního rizika | 1 | Maďarsko | 146,7 | 32,6 % | 2 | Rumunsko | 121,1 | 26,9 % | 3 | Bulharsko | 51,6 | 11,5 % | 4 | Polsko | 42,1 | 9,3 % | 5 | Česká republika | 40,8 | 9,1 % | 6 | Slovenská republika | 27,3 | 6,1 % | 7 | Slovinsko | 8,5 | 1,9 % | 8 | Kypr | 5,1 | 1,1 % | 9 | Lotyšsko | 3,7 | 0,8 % | 10 | Litva | 2,8 | 0,6 % | 11 | Estonsko | 0,5 | 0,1 % | 12 | Malta | 0,3 | 0,1 % | Celkem | 450,5 | 100,0 % | Riziko spojené s členskými státy se týká úvěrů EIB, MFA a Euratomu poskytnutých před přistoupením k EU a úvěrů poskytnutých nástrojem na podporu platební bilance. Rizika související se třetími zeměmi Na začátku druhého pololetí roku 2010 ponese fond maximální roční riziko související se třetími zeměmi ve výši 918 milionů EUR (to představuje částky splatné v druhém pololetí 2010 za předpokladu, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu). Níže je uvedeno prvních deset zemí podle celkové výše dlužných částek. Připadá na ně 77 % rizika, které fond nese. Hospodářská situace těchto zemí je analyzována a komentována v pracovním dokumentu útvarů Komise. Tabulka č. 3: Pořadí deseti nejdůležitějších třetích zemí podle expozice z hlediska maximálního rizika, které nese fond v druhém pololetí roku 2010 (v milionech EUR) | Pořadí | Země | Maximální riziko (mil. EUR, zaokrouhleno) | % celkového maximálního rizika | 1 | Turecko | 199,0 | 21,7 % | 2 | Egypt | 98,3 | 10,7 % | 3 | Tunisko | 81,1 | 8,8 % | 4 | Maroko | 81,1 | 8,8 % | 5 | Jihoafrická republika | 70,6 | 7,7 % | 6 | Libanon | 55,5 | 6,0 % | 7 | Srbsko | 35,4 | 3,9 % | 8 | Sýrie | 30,1 | 3,3 % | 9 | Brazílie | 26,6 | 2,9 % | 10 | Mexiko | 25,3 | 2,8 % | 10 zemí celkem | 703,2 | 76,6 % | Fond kryje zaručené úvěry 44 zemí se splatností až do roku 2040. Podrobné údaje podle jednotlivých zemí jsou uvedeny v tabulce A2 pracovního dokumentu útvarů Komise. Globální riziko kryté rozpočtem V druhém pololetí 2010 bude rozpočet (přímo a prostřednictvím fondu) krýt částku 1 368 milionů EUR, která představuje částky splatné během tohoto období, z nichž 33 % připadá na členské státy (viz tabulka A2 v pracovním dokumentu útvarů Komise). Vývoj rizika - Nástroj na podporu platební bilance Po období výrazného poklesu se v prvním pololetí 2010 začala světová ekonomika pozvolna stabilizovat. Pokračoval však vliv krize státního dluhu na všechny členské státy. Aktivace střednědobé finanční pomoci EU (nástroje na podporu PB) v prosinci 2008 pomohla některým ze zemí mimo eurozónu obnovit důvěru investorů. V rámci nástroje na podporu PB s celkovým stropem 50 miliard EUR zbývá na poskytnutí další pomoci v případě potřeby kapacita 35,4 miliardy EUR. - Evropský mechanismus finanční stabilizace (EFSM) Finanční pomoc na základě evropského mechanismu finanční stabilizace může mít podobu úvěru nebo úvěrové linky zaručené rozpočtem EU. Podle závěrů Rady ECOFIN je celkový strop mechanismu omezen na 60 miliard EUR[19], avšak právní limit je stanoven v čl. 2 odst. 2 nařízení Rady, podle něhož je dlužná částka omezena rozpětím dostupným v rámci stropů vlastních zdrojů[20]. K 30. červnu 2010 nebyl tento mechanismus aktivován. V druhém pololetí 2010 země eurozóny stále ohrožovala krize státního dluhu. Na žádost irských orgánů z 21. listopadu 2010 bude poskytnuta tříletá společná finanční pomoc EU a MMF. Program pomoci Irsku dosáhne celkové výše 85 miliard EUR. Částka 17,5 miliardy EUR bude financována z příspěvku Irska prostřednictvím hotovostní rezervy ministerstva financí a investic národního důchodového rezervního fondu. Zbytek celkového objemu pomoci je rozdělen rovnocenně takto: - příspěvek evropského mechanismu finanční stabilizace (EFSM) až 22,5 miliardy EUR, krytý rozpočtem EU, - příspěvek evropského nástroje finanční stability (EFSF) ve výši 17,7 miliardy EUR (nekrytý zárukou rozpočtu), - dvoustranné úvěry od Spojeného království (3,8 miliardy EUR), Švédska (0,6 miliardy EUR) a Dánska (0,4 miliardy EUR) a - příspěvek Mezinárodního měnového fondu ve výši 22,5 miliardy EUR. - Úvěry makrofinanční pomoci O úvěrech MFA třetím zemím rozhodovala individuálními rozhodnutími Rada[21], od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost pak Evropský parlament a Rada. - Úvěry Euratomu Úvěry Euratomu členským státům nebo určitým způsobilým nečlenským zemím (Ruské federaci, Arménii, Ukrajině) mají strop ve výši 4 miliardy EUR, z něhož bylo využito již zhruba 85 %. Zbývající rozpětí činí přibližně 600 milionů EUR a mohlo by být vyplaceno na nové projekty v členských státech a na Ukrajině. - Úvěry EIB Předchozí obecný mandát EIB na období 2000–2007 uplynul 31. července 2007. K tomuto dni byly podepsány smlouvy odpovídající celkem 98 % celkového stropu v rámci tohoto mandátu (20 060 milionů EUR – viz tabulka A5 pracovního dokumentu útvarů Komise). K 30. červnu 2010 zbývalo v rámci tohoto mandátu vyplatit celkovou částku 3 517 milionů EUR, kterou však lze vyplatit se zárukou EU do 10 let od ukončení mandátu, kdy záruka EU pro veškeré nevyplacené částky vyprší. Komise navrhuje změnit právní základ vnějšího mandátu EIB pro zbytek současného finančního výhledu 2007–2013[22], k čemuž mají Parlament a Rada přijmout příslušné rozhodnutí před 31. říjnem 2011. Záruka EU je omezena na 65 % celkové částky vyplacených úvěrů a záruk poskytnutých v rámci finančních operací EIB po odečtení uhrazených částek a přičtení všech souvisejících částek, s maximálním stropem ve výši 27 800 milionů EUR[23]. K 30. červnu 2010 byla v rámci tohoto mandátu podepsána celková částka ve výši 13 124 milionů EUR, z čehož zůstávalo k uvedenému dni 8 930 milionů EUR nevyplaceno (viz tabulka A6 pracovního dokumentu útvarů Komise). NESPLÁCENÍ, AKTIVACE ROZPOčTOVÝCH ZÁRUK A NEDOPLATKY Platby z peněžních zdrojů Pokud je dlužník v prodlení s platbami Unii, čerpá Komise ze svých peněžních zdrojů, aby zabránila zpožděním a souvisejícím nákladům na obsluhu svých výpůjčních operací[24]. Platby z rozpočtu Jelikož v první polovině roku 2010 nebyla zaznamenána žádná nesplacená částka, nebyly z článku rozpočtu 01 04 01 (položky p. m.) „Záruky Evropské unie za výpůjční operace Unie a Euratomu a za úvěrové operace EIB“ požadovány žádné prostředky. Aktivace Záručního fondu pro vnější vztahy Pokud je příjemce úvěru poskytnutého nebo zaručeného třetí zemi ze strany EU v prodlení se splácením, je fond vyzván k pokrytí neprovedené platby, a to do tří měsíců ode dne splatnosti této platby[25]. Během první poloviny roku 2010 nebyl fond vyzván ke krytí žádných plateb. ZÁRUčNÍ FOND PRO VNěJšÍ VZTAHY Zpětné získávání prostředků K 30. červnu 2010 neevidoval fond žádné nedoplatky, u nichž by měl zahájit zpětné získávání. Aktiva K 30. červnu 2010 činila čistá aktiva[26] fondu 1 490 459 064 EUR. Cílová částka Fond musí dosáhnout přiměřené úrovně (cílové částky) stanovené na 9 % celkových neuhrazených kapitálových závazků vyplývajících z každé operace plus naběhlé úroky. Poměr mezi zdroji fondu (1 490 459 064 EUR) a neuhrazenými kapitálovými závazky[27] (18 156 522 331 EUR) ve smyslu nařízení o fondu se mírně zvýšil z 8,15 % ke dni 31. prosince 2009 na 8,21 % ke dni 30. června 2010. Ke konci roku 2009 byly zdroje fondu nižší než cílová částka. Podle dotačních pravidel dle nařízení o záručním fondu byla do přijatého rozpočtu na rok 2011 vložena dotace ve výši 138 880 000 EUR. Tato částka bude z rozpočtu do fondu převedena v únoru 2011. HODNOCENÍ RIZIK: HOSPODÁřSKÁ A FINANčNÍ SITUACE TřETÍCH ZEMÍ S NEJVěTšÍ EXPOZICÍ Cíle Předcházející oddíly této zprávy podávají informace o kvantitativních aspektech rizika, které nese rozpočet a které se vztahuje k třetím zemím. Měla by však být posouzena i kvalita rizik, která se odvíjejí od druhu operace a situace dlužníků (viz oddíl 4.3 výše). Metody posouzení rizik Posouzení rizik nastíněné v pracovním dokumentu útvarů Komise vychází z informací o hospodářské a finanční situaci, ratingu a jiných známých skutečnostech týkajících se zemí, které obdržely zaručené úvěry. Toto posouzení nezahrnuje odhady předpokládaných ztrát a částek, které budou získány zpět, jež nutně zůstávají značně nejisté. Ukazatele rizika jednotlivých zemí uvedené v tabulkách pracovního dokumentu útvarů Komise naznačují vývoj rizika nesplacení. Tato analýza je uvedena v oddílu 2 pracovního dokumentu útvarů Komise u zemí, které v druhém pololetí 2010 vykazují nejvyšší úvěrové riziko a expozici pro rozpočet (včetně úvěrů MFA a Euratomu). [1] Předchozí zprávu o zárukách krytých rozpočtem ke dni 31. prosince 2009 tvoří KOM(2010) 580 a SEK(2010) 1218. [2] MFA může mít i podobu grantů třetím zemím. Pro více informací o MFA viz zpráva Komise KOM(2010) 513 a SEK(2010) 1117. [3] Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1). [4] Dne 11. května 2010 byl nařízením Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 zaveden mechanismus podobný podpoře PB vztahující se na všechny členské státy eurozóny (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). K 30. červnu 2010 zatím mechanismus nebyl aktivován. [5] Nejnověji stanovené na období od 1. února 2007 až 31. října 2011 rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 633/2009/ES ze dne 13. července 2009 (Úř. věst. L 190, 22.7.2009, s. 1) („rozhodnutí o vnějším mandátu“), kterým se nahrazuje rozhodnutí Rady 2006/1016/ES ze dne 19. prosince 2006. [6] Údaje o mandátech EIB jsou uvedeny v tabulce A1 a odkazy na právní základy v tabulce A4 pracovního dokumentu útvarů Komise. [7] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější vztahy (kodifikované znění), „nařízení o záručním fondu“ (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10). [8] Ačkoli jsou vnější rizika nakonec kryta zárukou rozpočtu EU, představuje záruční fond nástroj na ochranu rozpočtu EU před rizikem nesplácení. Souhrnná zpráva o činnosti fondu viz KOM(2006) 695 a doprovodný pracovní dokument útvarů Komise (SEK(2006) 1460). [9] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2273/2004 (Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 28). [10] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 89/2007 ze dne 30. ledna 2007 (Úř. věst. L 22, 31.1.2007, s. 1). [11] Viz tabulka A3a v pracovním dokumentu útvarů Komise. [12] Rozhodnutí Rady 2009/890/ES ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 320, 5.12.2009, s. 3–5). [13] Rozhodnutí Rady 2009/891/ES ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 320, 5.12.2009, s. 6–8). [14] Rozhodnutí Rady 2009/892/ES ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 320, 5.12.2009, s. 9–11). [15] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [16] V čl. 122 odst. 2 Smlouvy se stanoví finanční pomoc členským státům v obtížích způsobených mimořádnými událostmi, které členský stát nemůže ovlivnit. [17] Podle čl. 1 odst. 3 nařízení o záručním fondu přechází riziko vyplývající z úvěrů z fondu na rozpočet, jakmile se země stane členským státem. [18] Pro účely tohoto výpočtu se předpokládá, že nesplácené úvěry nejsou splatné v předstihu, tzn. berou se v úvahu pouze splatné částky (viz rovněž oddíl 1 pracovního dokumentu útvarů Komise). [19] Viz tisková zpráva o mimořádném zasedání Rady ECOFIN, 9. a 10. května 2010 (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf). [20] Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1). [21] Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost se řádným legislativním postupem stává postup spolurozhodování. [22] KOM(2010) 174 ze dne 21. dubna 2010. [23] V členění na základní strop o pevné maximální výši 25 800 milionů EUR a doplňkový mandát ve výši 2 000 milionů EUR. O aktivaci doplňkového mandátu mohou rozhodnout Evropský parlament a Rada v souvislosti s přezkumem v polovině období. [24] Viz článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1–12). [25] Více podrobností viz oddíl 1.4.3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [26] Celková aktiva fondu po odečtení kumulovaných závazků (poplatků EIB a poplatků za audit). [27] Včetně naběhlých úroků.