VII. Hlavní auditní skutečnosti jsou ty skutečnosti, které měly dle našeho odborného úsudku v auditu konsolidované účetní závěrky za běžné období největší význam. Těmito záležitostmi jsme se zabývali v kontextu auditu konsolidované účetní závěrky jako celku a v souvislosti s utvářením našeho výroku o této závěrce. Samostatný výrok k těmto záležitostem nevyjadřujeme. Posuzovali jsme důchodovou rezervu a další zaměstnanecké požitky prezentované v účetní závěrce VIII. Rozvaha EU zahrnuje důchody a jiné zaměstnanecké požitky v hodnotě 67,2 miliardy EUR ke konci roku 2016. Jde o jeden z nejvýznamnějších závazků rozvahy, na nějž připadá téměř třetina všech závazků roku 2016 ve výši 234,8 miliardy EUR. IX. Většina této rezervy na důchody a jiné zaměstnanecké požitky (58,7 miliardy EUR) souvisí s důchodovým systémem úředníků a ostatních zaměstnanců Evropské unie (PSEO). Tento důchodový závazek pokrývá „definovaný požitek“ zaručený podle článku 83 služebního řádu úředníků Evropských společenství („služebního řádu“) a čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii („SEU“). Závazek zaúčtovaný v účetní závěrce odráží částku, jež by musela být vložena do penzijního fondu, pokud by takový fond byl ustaven, aby hradil stávající závazky ze starobních důchodů (5). Kromě starobních důchodů pokrývá i invalidní důchody a důchody vyplácené vdovám anebo sirotkům úředníků EU. V souladu s článkem 83 služebního řádu se požitky vyplácené z důchodového systému účtují na vrub rozpočtu EU, za výplatu požitků ručí společně členské státy a úředníci přispívají na financování tohoto systému jednou třetinou. X. PSEO je povinný zaměstnanecký důchodový systém pro úředníky EU, v jehož rámci se příspěvky zaměstnanců a orgánů a subjektů, které je zaměstnávají, používají k financování budoucích důchodů. S pomocí oprav míry příspěvků do systému a věku odchodu do důchodu je koncipován tak, aby byl automaticky v pojistněmatematické rovnováze. Počet a různorodost parametrů používaných k výpočtu dlouhodobé projekce důchodových nákladů zdůrazňují pojistněmatematickou povahu tohoto výpočtu, který v konečné fázi každoročně provádí Eurostat. XI. V rámci našeho auditu jsme hodnotili pojistněmatematické předpoklady a výsledné ocenění důchodové rezervy. Kontrolovali jsme číselné údaje, pojistněmatematické parametry, výpočet rezervy i prezentaci v rozvaze a příloze ke konsolidovaným finančním výkazům. Při našem auditu reálné hodnoty rezervy byly zjištěny určité nedostatky a nepřesnosti ve výchozí primární databázi, jež na konsolidovanou účetní závěrku EU nemají významný (materiální) dopad. Jak se uvádí v příloze 2.9 ke konsolidovaným finančním výkazům, Komise podnikne další kroky k posílení svých procesů pro výpočet závazku plynoucího ze zaměstnaneckých požitků, což budeme dále sledovat. Posoudili jsme výdaje příštích období uvedené v účetní závěrce XII. Na konci roku 2016 Komise odhadovala, že způsobilé výdaje, které již příjemcům vznikly, ale příjemci je zatím nevykázali, činily 102 miliard EUR (konec roku 2015: 106 miliardy EUR). Vykázala je jako výdaje příštích období. XIII. Zkoumali jsme metodiky a kontrolní systémy pro odhady prováděné na konci roku používané v hlavních generálních ředitelstvích. Vzorky jsme vybrali z faktur a plateb předběžného financování, které jsme prověřovali v souvislosti s rizikem zkreslení výdajů příštích období. Požádali jsme účetní útvary Komise o dodatečná vysvětlení k obecně uplatňovaným metodám, zejména k nové metodě používané pro programové období 2014–2020 v oblasti soudržnosti. XIV. Práce, kterou jsme provedli, nám umožňuje vyslovit závěr, že odhad celkové částky výdajů příštích období v konsolidované rozvaze je v případě hlavních generálních ředitelství realistický. U některých menších generálních ředitelství jsme však zjistili systémové nedostatky ve vztahu k položkám zaúčtovaným ke konci roku. Komise v této souvislosti vypracovala akční plán. Od Komise jsme si vyžádali dodatečné informace dokládající ocenění finančních nástrojů spadajících pod sdílené řízení XV. Orgány v členských státech převádějí část financování poskytnutého Komisí jako zálohy do finančních nástrojů v podobě úvěrů, kapitálových nástrojů nebo záruk. XVI. Předpisy EU pro víceletý finanční rámec (VFR) 2007–2013 nevyžadovaly, aby tyto orgány předkládaly pravidelné zprávy o částkách v těchto nástrojích v dobu, jež by umožnila využít je při sestavování účetní závěrky. Komise proto využití těchto záloh pouze odhadla na základě poslední dostupné zprávy (v tomto případě z konce roku 2015), přičemž předpokládala, že finanční prostředky budou během období činnosti (původně do 31. prosince 2015, avšak později prodlouženého do 31. března 2017) využity v plném rozsahu a rovnoměrně. Podotýkáme, že i když se domníváme, že využívání finančních nástrojů v roce 2016 je mimo období způsobilosti (viz kapitola 6, body 6.20 a 6.21), Komise o zpětné získání těchto částek neusiluje. Prezentace v rozvaze a příloze 2.5 ke konsolidovaným finančním výkazům tedy tuto pozici Komise odráží. XVII. Ve VFR 2014–2020 musí orgány v každém výkazu nákladů uvádět informace o zálohách zaplacených do finančních nástrojů a úhradách, jež od z nich koneční příjemci obdrželi. Na základě těchto informací se vypočítává odhadovaná částka a účtuje se do účetní závěrky za období mezi datem posledního obdrženého výkazu nákladů a koncem roku. XVIII. Prověřovali jsme postup pro účtování souvisejícího předběžného financování a domníváme se, že částka uvedená v rozvaze věrně odráží skutečnost.