Návrh směrnice Evropského Parlamentu a Rady o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu (Kodifikované znění) /* KOM/2007/0873 konecném znení - COD 2007/0299 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 11.1.2008 KOM(2007) 873 v konečném znění 2007/0299 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu (Kodifikované znění) (předložená Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. V souvislosti s konceptem „Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Společenství, aby se stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro řadového občana, který pak může lépe uplatňovat jednotlivá práva, které mu přiznává. Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným způsobem změněna, roztroušena jak v původním předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení. Z tohoto důvodu je rovněž kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její srozumitelnosti a průhlednosti. 2. Komise proto svým rozhodnutím ze dne 1. dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli právního aktu nejpozději po jeho desáté změně, přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti předpisů Společenství snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost, i v kratších intervalech. 3. Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace , neboť skýtá právní jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije na daný právní vztah. Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým legislativním postupem Společenství. S ohledem na skutečnost, že v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů. 4. Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace směrnice Rady 93/7/EHS ze dne 15. března 1993 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu[3]. Směrnice nahradí různé akty, které jsou do ní začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich spojení a zapracování pouze takových formálních změn , které vyžaduje samotná kodifikace. 5. Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění směrnice 93/7/EHS a jejích následných změn vyhotoveného ve všech úředních jazycích Úřadem pro úřední tisky Evropských společenství pomocí systému na zpracování dat . V případech, že bylo změněno číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené v příloze III kodifikované směrnice. ê 93/7/EHS (přizpůsobený) (adapted) 2007/0299 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek Ö 95 Õ této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[5], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[6], vzhledem k těmto důvodům: ê (1) Směrnice Rady 93/7/EHS ze dne 15. března 1993 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu[7] byla několikrát podstatně změněna[8]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by měla být uvedená směrnice kodifikována. ê 93/7/EHS bod odůvodnění 2 (přizpůsobený) (2) Za podmínek a v mezích stanovených článkem 30 Smlouvy si členské státy ponechají právo určit svůj národní kulturní poklad a přijmout opatření nezbytná k jeho ochraně. ê 93/7/EHS bod odůvodnění 3 (přizpůsobený) (3) Opatření, která Ö jsou zachována Õ, mají umožnit členským státům navracení kulturních statků označených jako národní kulturní poklad ve smyslu článku 30 Smlouvy zpět na jejich území, pokud byly vyvezeny z jejich území v rozporu s výše uvedenými vnitrostátními opatřeními nebo s nařízením Rady [(EHS) č. 3911/92 ze dne 9. prosince 1992] o vývozu kulturních statků[9]. Ö Aby bylo Õ provádění těchto opatření co nejjednodušší a nejúčinnější, měla by být v zájmu usnadnění spolupráce při navracení kulturních statků oblast působnosti těchto opatření omezena na předměty, které náležejí do společných kategorií kulturních statků. Účelem přílohy I této směrnice není určit předměty, které jsou považovány za národní kulturní poklad ve smyslu článku 30, ale pouze kategorie předmětů, které je vhodné zařadit jakožto kulturní statky a které tak mohou být předmětem řízení o navrácení ve smyslu této směrnice. ê 93/7/EHS bod odůvodnění 4 (4) Tato směrnice by měla také zahrnovat kulturní statky označené jako národní kulturní poklad a tvořící nedílnou část veřejných sbírek nebo inventářů církevních zařízení, jež však nenáležejí do obecných kategorií kulturních statků. ê 93/7/EHS bod odůvodnění 5 (přizpůsobený) (5) Doporučuje se, aby mezi členskými státy byla Ö zachována Õ spolupráce v oblasti správy při řešení otázek týkajících se národního kulturního pokladu, a to ve spolupráci v těsném spojení s Interpolem nebo s jinými odbornými subjekty v oblasti odcizených uměleckých děl spočívající zejména ve vydávání seznamů ztracených, odcizených nebo neoprávněně vyvezených kulturních statků tvořících součást jejich národního kulturního pokladu a veřejných sbírek. ê 93/7/EHS bod odůvodnění 6 (přizpůsobený) (6) Řízení o navrácení uvedené v této směrnici Ö je součástí spolupráce Õ mezi členskými státy v oblasti ochrany kulturních statků v rámci vnitřního trhu. Cílem je vzájemné uznání příslušných vnitrostátních právních předpisů. Za tímto účelem je mimo jiné třeba vydat opatření, aby Komisi byl nápomocen poradní výbor. ê 93/7/EHS bod odůvodnění 7 (přizpůsobený) (7) Nařízení [(EHS) č. 3911/92] spolu s touto směrnicí zavádí systém Společenství na ochranu kulturních statků členských států. ê (8) Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze II části B, ê 93/7/EHS PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Pro účely této směrnice se rozumí: 1) «Kulturním statkem» předmět, který a) je před neoprávněným vyvezením z území členského státu nebo po něm označen jako «národní kulturní poklad umělecké, historické nebo archeologické hodnoty» podle vnitrostátních právních předpisů nebo správního řízení ve smyslu článku 36 Smlouvy a b) náleží do jedné z kategorií uvedených v příloze I nebo nenáleží do žádné z nich, ale tvoří nedílnou součást i) veřejných sbírek zapsaných v inventářích muzeí, archivů nebo fondů knihoven; ii) inventáře církevních zařízení. 2) «Veřejnými sbírkami» sbírky, které jsou ve vlastnictví členského státu, místního nebo regionálního orgánu uvnitř členského státu nebo subjektu nacházejícího se na území členského státu, který se podle právního řádu členského státu považuje za veřejný, přičemž členský stát nebo místní či regionální orgán je vlastníkem tohoto subjektu nebo ho z velké části financuje; 3) «Neoprávněným vývozem z území členského státu»: a) každé vyvezení z území členského státu v rozporu s právními předpisy na ochranu národního kulturního pokladu nebo v rozporu s nařízením [(EHS) č. 3911/92], jakož i b) každé neuskutečněné navrácení po uplynutí lhůty pro oprávněný přechodný vývoz, případně porušení jakékoli jiné podmínky umožňující takový přechodný vývoz. 4) «Žádajícím členským státem»: členský stát, z jehož území byl kulturní statek neoprávněně vyvezen; 5) «Dožádaným členský státem»: členský stát, na jehož území se nachází kulturní statek neoprávněně vyvezený z jiného členského státu; 6) «Navrácením»: fyzické navrácení kulturního statku na území žádajícího členského státu; 7) «Vlastníkem»: osoba vykonávající faktickou moc nad kulturním statkem pro sebe sama; 8) «Držitelem»: osoba vykonávající faktickou moc nad kulturním statkem pro třetí osoby. Článek 2 Kulturní statky, která byly neoprávněně vyvezeny z území členského státu, musejí být navráceny v souladu s postupem stanoveným a za podmínek stanovených touto směrnicí. Článek 3 Každý členský stát určí jeden nebo více ústředních orgánů k zajištění plnění úkolů vyplývajících z této směrnice. Členské státy uvědomí Komisi o všech ústředních orgánech, které jmenují podle tohoto článku. Komise zveřejní seznam těchto ústředních orgánů a všechny pozdější změny, které se jich týkají, v řadě C Úředního věstníku Evropské unie . Článek 4 Ústřední orgány členských států vzájemně spolupracují a podporují konzultaci mezi příslušnými vnitrostátními orgány členských států. Mají splňovat zejména tyto úkoly: 1. na žádost žádajícího členského státu vyhledají určitý kulturní statek, který byl neoprávněně vyvezen z území tohoto státu, přičemž zjišťují totožnost jejího vlastníka a/nebo držitele. Žádost musí obsahovat veškeré údaje potřebné k usnadnění jeho hledání, zejména pak údaj o skutečném nebo předpokládaném místě výskytu tohoto statku; 2. vyrozumí dotyčné členské státy v případě nalezení kulturního statku na jejich území, pokud existují rozumné důvody pro domněnku, že kulturní statek byl neoprávněně vyvezen z území jiného členského státu; 3. umožní příslušným orgánům žádajícího členského státu, aby přezkoumaly, zda příslušný předmět představuje kulturní statek, za předpokladu, že toto přezkoumání se provede ve lhůtě 2 měsíců od vyrozumění podle odstavce 2. Neprovede-li se toto přezkoumání v průběhu stanovené lhůty, ustanovení odstavců 4 a 5 se dále nepoužijí; 4. přijmou ve spolupráci s dotyčným členským státem nezbytná opatření k hmotnému zachování kulturního statku; 5. zabrání prostřednictvím nezbytných předběžných opatření jednání vedoucímu k obcházení řízení při navrácení kulturního statku; 6. působí jakožto zprostředkovatel mezi vlastníkem a/nebo držitelem a žádajícím členským státem v otázkách navrácení. Do jeho ukončení mohou příslušné orgány dožádaného členského státu podle vnitrostátních právních předpisů dožádaného členského státu usnadnit především provedení rozhodčího řízení, aniž je dotčen článek 5, za předpokladu, že jim k tomu žádající členský stát, jakož i vlastník nebo držitel udělí formální souhlas. Článek 5 Žádající členský stát může proti vlastníku, případně držiteli vznést před příslušným soudem dožádaného členského státu žalobu na navrácení kulturního statku, který byl neoprávněně vyvezen z jeho území. Řízení může být zahájeno pouze tehdy, je-li k žalobě přiložen a) doklad s popisem statku, který je předmětem žaloby, a prohlášení, že se jedná o kulturní statek; b) prohlášení příslušných orgánů žádajícího členského státu, že tento kulturní statek byl neoprávněně vyvezen z jeho území. Článek 6 Ústřední orgán žádajícího členského státu neprodleně uvědomí ústřední orgán dožádaného členského státu o tom, že soudní řízení bylo zahájeno s cílem zabezpečit navrácení dotyčného statku. Ústřední orgán dožádaného členského státu uvědomí neprodleně ústřední orgány ostatních členských států. Článek 7 1. Členské státy zahrnou do svých právních předpisů údaj o tom, že lhůta pro uplatnění nároku na navrácení podle této směrnice uplyne jeden rok ode dne, kdy se žádající členský stát dozvěděl o místě výskytu kulturního statku a o totožnosti jeho vlastníka nebo držitele. V každém případě lhůta pro uplatnění nároku na navrácení uplyne 30 let ode dne, kdy byl kulturní statek neoprávněně vyvezen z území žádajícího členského státu. Jedná-li se však o kulturní statky, které jsou součástí veřejných sbírek ve smyslu čl. 1 bod 1 nebo jsou církevními statky v členských státech, ve kterých podléhají zvláštním úpravám na jejich ochranu podle vnitrostátních právních předpisů, uplyne lhůta pro uplatnění nároku na navrácení po 75 letech s výjimkou členských států, ve kterých je uplatnění nároku na navrácení nepromlčitelné, jakož i v případě dvoustranných smluv mezi členskými státy, v nichž je stanovena lhůta přesahující 75 let. 2. Řízení o navrácení se nezahájí, jestliže vyvezení z území žádajícího členského státu není již ke dni podání žaloby neoprávněné. ê 93/7/EHS (přizpůsobený) Článek 8 S výhradou článků 7 a 13 nařídí navrácení kulturního statku příslušný soud, pokud se prokáže, že se jedná o kulturní statek a že vyvezení ze státního území bylo neoprávněné. ê 93/7/EHS Článek 9 Je-li navrácení kulturního statku nařízeno, příslušný soud dožádaného členského státu zajistí vlastníkovi poskytnutí odškodnění ve výši považované vzhledem k okolnostem případu za přiměřenou, za předpokladu, že vlastník poskytoval kulturnímu statku po dobu nabytí nezbytnou péči. Náklady na zajištění důkazu se určují podle práva dožádaného členského státu. V případě darování nebo dědictví nesmí být právní postavení vlastníka výhodnější než postavení osoby, od které předmět získal. Žádající členský stát je povinen při navrácení kulturního statku uhradit odškodnění. Článek 10 Výdaje spojené s výkonem rozhodnutí, kterým se nařizuje navrácení kulturního statku, nese žádající členský stát. Totéž se týká nákladů na opatření uvedená v čl. 4 odst. 4. Článek 11 Zaplacení přiměřeného odškodnění podle článku 9 a výdajů podle článku 10 nebrání žádajícímu členskému státu uplatnit právo požadovat uhrazení těchto částek od osob, které jsou odpovědné za neoprávněné vyvezení kulturního statku z jeho území. Článek 12 Vlastnictví kulturního statku po jeho navrácení se určí podle práva žádajícího členského státu. Článek 13 Tato směrnice se vztahuje pouze na kulturní statky neoprávněně vyvezené z území členského státu od 1. ledna 1993. Článek 14 1. Každý členský stát může svůj závazek na navracení kulturních statků rozšířit i na jiné kategorie kulturních statků, než které jsou uvedené v příloze I. 2. Každý členský stát může postupovat podle úpravy stanovené touto směrnicí u žádostí o navrácení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území jiných členských států před 1. lednem 1993. Článek 15 Tato směrnice se nedotýká občanskoprávního nebo trestněprávního řízení, které může žádající členský stát a/nebo vlastník odcizeného kulturního statku využít na základě vnitrostátních právních předpisů členských států. ê 93/7/EHS (přizpůsobený) Článek 16 1. Členské státy zašlou Komisi každé tři roky zprávu o používání této směrnice. 2. Komise zašle Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru každé tři roky zprávu o posouzení používání této směrnice. 3. Rada přezkoumá na návrh Komise každé tři roky částky uvedené v příloze I a v případě potřeby je na základě hospodářských a měnových ukazatelů ve Společenství zvýší. ê 93/7/EHS Článek 17 Komisi je nápomocen výbor zřízený podle článku 8 nařízení [(EHS) č. 3911/92]. Výbor projednává všechny otázky související s používáním přílohy I této směrnice, kterou mu přednese předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu. ê 93/7/EHS bod odůvodnění (přizpůsobený) Článek 18 Členské státy Ö uvědomí Komisi o právních a správních předpisech nezbytných Õ k dosažení souladu s touto směrnicí Ö , které uvedou v účinnost Õ. ê 93/7/EHS Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. ê Článek 19 Směrnice 93/7/EHS ve znění směrnic uvedených v příloze II části A se zrušuje, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení uvedených směrnic ve vnitrostátním právu stanovených v příloze II části B. Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III. Článek 20 Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . ê 93/7/EHS Článek 21 Tato směrnice je určena členským státům. V Bruselu dne […] Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda […] […] ê 93/7/EHS PŘÍLOHA I Kategorie podle čl. 1 bod 1 písm. b), do nichž musejí náležet předměty označené jako «národní kulturní poklad» ve smyslu článku 30 Smlouvy za účelem použití této směrnice při jejich navrácení A. 1. Archeologické předměty starší 100 let pocházející z - vykopávek či nálezů na zemi nebo pod vodní hladinou, - archeologických nalezišť, - archeologických sbírek. 2. Fragmenty tvořící nedílnou součást uměleckých, historických nebo náboženských památek starších 100 let, které byly rozebrány na části. ê 96/100/ES čl. 1 bod 1 písm. a) 3. Obrazy a malby jiné než ty, které jsou zahrnuté v kategorii 4 nebo 5, zcela provedené ručně jakýmkoliv materiálem na jakémkoliv podkladu1. ê 96/100/ES čl. 1 bod 1 písm. b) 4. Akvarely, kvaše a pastely zcela provedené ručně na jakémkoliv podkladu1. ê 96/100/ES čl. 1 bod 1 písm. c) 5. Mozaiky v jakémkoliv materiálu zcela provedené ručně, jiné než ty, které spadají do kategorií 1 nebo 2 a kresby zcela provedené ručně jakýmkoliv materiálem na jakémkoliv podkladu1. ê 93/7/EHS 6. Originální rytiny, tisky, sítotisky a litografie s příslušnými deskami a originály plakátů[10]. 7. Originály plastik nebo soch a kopie vyrobené stejným způsobem jako originál, pokud nejsou uvedeny v kategorii 11. 8. Fotografie, filmy a jejich negativy1. 9. Prvotisky a rukopisy, včetně map a partitur, jednotlivě nebo ve sbírkách1. 10. Knihy starší 100 let, jednotlivě nebo ve sbírkách. 11. Tištěné mapy starší 200 let. 12. Archivy všech druhů a na jakémkoli podkladu s archiváliemi staršími 50 let. 13. a) Sbírky[11] a jednotlivé exempláře ze zoologických, botanických, mineralogických nebo anatomických sbírek; b) Sbírky2 historické, paleontologické, etnografické nebo numismatické hodnoty. 14. Dopravní prostředky starší 75 let. 15. Ostatní starožitnosti starší 50 let, které nejsou zahrnuty v kategoriích 1 až 14 . Tato směrnice se vztahuje na kulturní statky zahrnuté v kategoriích A1 až A 15 pouze za předpokladu, že jejich hodnota odpovídá finančním limitům v oddílu B nebo je převyšuje. B. Finanční limity použitelné pro určité kategorie uvedené v oddílu A. (v eurech) ê 2001/38/ES čl. 1 bod 1 HODNOTA: Bez ohledu na hodnotu ê 93/7/EHS - 1 (archeologické předměty) - 2 (památky rozebrané na části) - 9 (prvotisky a rukopisy) - 12 (archivy) 15 000 - 5 (mozaiky a kresby) - 6 (rytiny) - 8 (fotografie) - 11 (tištěné mapy) ê 96/100/ES čl. 1 bod 2 30 000 - 4 (akvarely, kvaše a pastely) ê 93/7/EHS 50 000 - 7 (sochy) - 10 (knihy) - 13 (sbírky) - 14 (dopravní prostředky) - 15 (jakákoli jiná položka) 150 000 - 3 (obrazy) Splnění podmínek týkajících se finančních hodnot je nutno posoudit při podání žádosti o navrácení kulturního statku. Finanční hodnotou je hodnota kulturního statku v dožádaném členském státě. ê 2001/38/ES čl. 1 bod 2 (přizpůsobený) Pro členské státy, jejichž měnou není euro, se hodnoty v Ö této Õ příloze vyjádřené v eurech přepočítávají a vyjadřují v národních měnách podle směnného kurzu k 31. prosinci 2001 zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie . Přepočtená hodnota v národních měnách se ode dne 31. prosince 2001 přezkoumává každé dva roky. Výpočet přepočtené hodnoty se zakládá na průměrné denní hodnotě těchto měn vyjádřené v euru v období 24 měsíců končícím posledním dnem měsíce srpna předcházejícího přezkumu, a tato hodnota nabývá účinku dnem 31. prosince. Poradní výbor pro kulturní statky přezkoumá na návrh Komise tento způsob výpočtu v zásadě dva roky po prvním použití. Pro každý přezkum budou hodnoty vyjádřené v eurech a jejich hodnoty přepočtené do národních měn pravidelně zveřejňovány v Úředním věstníku Evropské unie v prvních dnech měsíce listopadu předcházejícího dni, kterým nabývá výsledek přezkumu účinku. _____________ é PŘÍLOHA II Část A Zrušená směrnice a seznam jejích následných změn (uvedených v článku 19) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 93/7/EHS | (Úř. věst. L 74, 27.3.1993, s. 74) | Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/100/ES | (Úř. věst. L 60, 1.3.1997, s. 59) | Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/38/ES | (Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 43) | Část B Lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu(uvedené v článku 19) Směrnice | Lhůta pro provedení | 93/7/EHS | 15.12.1993[12] | 96/100/ES | 1.9.1997 | 2001/38/ES | 31.12.2001 | _____________ PŘÍLOHA III Srovnávací tabulka Směrnice 93/7/ES | Tato směrnice | Čl. 1 bod 1 první odrážka | Čl. 1 bod 1 písm. a) | Čl. 1 bod 1 druhá odrážka | Čl. 1 bod 1 písm. b) | Čl. 1 bod 1 druhá odrážka první pododrážka | Čl. 1 bod 1 písm. b) bod i) | Čl. 1 bod 1 druhá odrážka první pododrážka druhý pododstavec | Čl. 1 bod 2 | Čl. 1 bod 1 druhá odrážka druhá pododrážka | Čl. 1 bod 1 písm. b) bod ii) | Čl. 1 bod 2 první odrážka | Čl. 1 bod 3 písm. a) | Čl. 1 bod 2 druhá odrážka | Čl. 1 bod 3 písm. b) | Čl. 1 body 3 až 7 | Čl. 1 body 4 až 8 | Články 2 až 4 | Články 2 až 4 | Čl. 5 první odstavec | Čl. 5 první odstavec | Čl. 5 druhý odstavec první odrážka | Čl. 5 druhý odstavec písm. a) | Čl. 5 druhý odstavec druhá odrážka | Čl. 5 druhý odstavec písm. b) | Články 6 až 15 | Články 6 až 15 | Čl. 16 odst. 1 a 2 | Čl. 16 odst. 1 a 2 | Čl. 16 odst. 3 | _______ | Čl. 16 odst. 4 | Čl. 16 odst. 3 | Články 17 a 18 | Články 17 a 18 | Článek 19 | Článek 21 | _______ | Článek 19 | _______ | Článek 20 | Příloha část A body 1 až 3 | Příloha I část A části 1 až 3 | Příloha část A bod 3 A | Příloha I část A bod 4 | Příloha část A body 4 až 14 | Příloha I část A body 5 až 15 | Příloha část B | Příloha I část B | ______ | Příloha II | ______ | Příloha III | _____________ [1] KOM(87) 868 PV. [2] Viz část A přílohu 3 uvedených závěrů. [3] Prováděno v souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu a Radě – Kodifikace acquis communautaire , KOM(2001) 645 v konečném znění. [4] Viz příloha II část A tohoto návrhu. [5] Úř. věst. C […], […], s. […]. [6] Úř. věst. C […], […], s. […]. [7] Úř. věst. L 74, 27.3.1993, s. 74. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2001/38/ES (Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 43). [8] Viz příloha II část A. [9] Úř. věst. L 395, 31.12.1992, s. 1. Ö Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1) Õ. [10] Díla, která jsou starší 50 let a nenáležejí svému autoru. [11] Ve smyslu rozhodnutí Soudního dvora ve věci 252/84: se „sběratelskými kusy“ rozumí ve smyslu síla 99.05 společného celního sazebníku předměty vhodné k zahrnutí do sbírky, to znamená předměty, které jsou poměrně vzácné, obvykle se nepoužívají ke svému původnímu účelu, jsou předmětem zvláštního trhu odlišného od obvyklého trhu s podobnými užitkovými předměty a mají vysokou hodnotu. [12] Lhůta pro provedení pro Belgii, Německo a Nizozemsko byla 15. března 1994.