Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o příloze XI služebního řádu /* KOM/2008/0443 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 10.7.2008 KOM(2008) 443 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o příloze XI služebního řádu ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o příloze XI služebního řádu 1. ÚVOD Ustanovení čl. 15 odst. 2 Přílohy XI služebního řádu stanoví, že na konci čtvrtého roku od 1. července 2004 se ustanovení přílohy XI přezkoumají, zejména z hlediska jejich rozpočtových dopadů. Za tímto účelem musí Komise Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu a případně návrh na změnu této přílohy prováděnou na základě článku 283 Smlouvy o ES. Touto zprávou se provádí výše uvedené ustanovení. Zpráva je zaměřena na otázku, zda příloha XI slouží svému účelu a zda jsou pro zajištění bezproblémového používání „metody“ nutné nějaké změny. 1.1. Základní cíle a zásady metody Ustanovení definující současnou metodu úpravy odměn a důchodů, která se použijí od 1. července 2004 do 31. prosince 2012, jsou obsažena v článcích 64, 65 a 65a služebního řádu a v příloze XI. Metoda má tyto hlavní cíle: - automatická úprava platů[1] s cílem zabránit tomu, aby byla práce všech orgánů a agentur Společenství narušována každoročním vyjednáváním a sociálním napětím; - transparentní, efektivní a poměrně přímočará pravidla pro určování úprav platů úředníků a jiných zaměstnanců všech orgánů EU. Pro zajištění řádného fungování metody byly stanoveny tyto zásady: - vývoj kupní síly probíhající paralelně s jejím vývojem u vnitrostátních úředníků; - rovnost kupní síly mezi úředníky na různých místech zaměstnání. Tato zpráva analyzuje, zda metoda stanovená v příloze XI služebního řádu odpovídá zásadám a dosahuje cílů uvedených výše. 2. SPECIFICKÝ UKAZATEL Specifický ukazatel slouží k měření změn kupní síly státních zaměstnanců v ústředních státních správách členských států. 2.1. Trendy vývoje specifického ukazatele pro jednotlivé země Úplná časová řada údajů za všech 27 členských států EU není k dispozici (Bulharsko a Rumunsko přistoupily s účinkem od roku 2007 a Estonsko údaje neposkytlo). TABULKA 1 obsahuje souhrn dostupných údajů pro každou zemi za období 2004–2007 spolu s hodnotou prostého aritmetického průměru za toto období. Další tabulka obsahuje tytéž údaje, tentokrát vyjádřené jako kumulativní index (2003 = 100). 2.2. Trend vývoje celkového specifického ukazatele, jak je nyní definován Podle služebního řádu z května 2004 vychází výpočet celkového specifického ukazatele ze vzorku osmi referenčních zemí, místo z údajů za všechny členské státy EU. Těmito osmi zeměmi jsou: Belgie, Německo, Francie, Španělsko, Itálie, Lucembursko, Nizozemsko a Spojené království. Tento výběr byl založen na odhadu, že vývoj platů v zemích zařazených do vzorku bude podobný vývoji v zemích EU15. Před rokem 2004 se výpočet celkového specifického ukazatele prováděl s ohledem na EU jako celek (tj. EU12 v období 1987–1994 a EU15 v období 1995–2003). Podíl tohoto vzorku na HDP EU časem poklesl v důsledku rozšíření z roku 2007 a nedávného hospodářské vývoje a je pravděpodobné, že tento trend bude v nadcházejících letech pokračovat. V příloze XI je stanoven zjednodušený postup, kterým může Rada na návrh Komise podle čl. 65 odst. 3 služebního řádu schválit nový vzorek. Takový vzorek by měl představovat alespoň 75 % HDP Evropské unie. Roční a kumulativní údaje (podle zemí) TABULKA 2 obsahuje časovou řadu pro uvedených osm zemí od roku 2004 spolu s hodnotou prostého aritmetického průměru za toto období. TABULKA 3 obsahuje tytéž údaje, v tomto případě vyjádřené jako kumulativní index (2003 = 100). Je zjevné, že reálné čisté platy státních zaměstnanců členských států za toto období poklesly přibližně o 6 % v Německu, přibližně o 3 % v Lucembursku a asi o 1 % ve Španělsku. Za stejné období tyto platy stouply asi o 1 % v Itálii a přibližně o 2 % v Nizozemsku a ve Spojeném království. Celkový specifický ukazatel za osm zemí GRAF 4 ukazuje časovou řadu vývoje celkového specifického ukazatele od roku 2004 vypočítaného z údajů za těchto osm referenčních zemí (vážených podle HDP) spolu s bruselským mezinárodním indexem a výslednou roční úpravou pro zaměstnance EU. TABULKA 5 obsahuje tuto časovou řadu údajů, v tomto případě vyjádřených jako kumulativní index za dané období. Celkový specifický ukazatel, vypočítaný jako prostý průměr za čtyřleté období, činí -0,3 %; kumulativní dopad do července 2007 dosahuje -1,0 % (2003 = 100). Průměrná roční inflace v Bruselu v daném období dosahovala +1,9 %; její kumulativní dopad je +7,8 %. Průměrná roční úprava odměn a důchodů činila +1,7 %; kumulativní dopad je roven +6,8 %. Kumulativní dopad je znázorněn v GRAFU 6. Záporný kumulativní specifický ukazatel (-1 %) způsobil pokles kupní síly úředníků EU. 2.3. Jiné možné způsoby výpočtu celkových specifických ukazatelů Celkový specifický ukazatel lze vypočítat různými alternativními způsoby. Jedná se mimo jiné o tyto zkušební výpočty provedené Eurostatem: - prostý průměr hodnot z Bruselu a Lucemburku (vzhledem k tomu, že to odpovídá umístění sídel orgánů EU); - výpočty pro země EU25; - země EU15, eurozóna a další seskupení zemí; - alternativní vážení podle HDP; - vážení hodnot zemí podle celkových počtů jejich obyvatel; - vážení hodnot zemí podle počtu státních zaměstnanců v ústředních státních správách; - vážení hodnot zemí podle hlasovacích práv při hlasování kvalifikovanou většinou. Hypotetický celkový specifický ukazatel vypočítaný z dostupných údajů za všechny členské státy (tj. země EU25 při absenci časových řad pro Bulharsko a Rumunsko a s vyloučením Estonska, u kterého chybějí údaje) by se dosti lišil od ukazatele vypočítaného ze vzorku 8 zemí. Prostý průměr za dané čtyřleté období by činil +0,2 % místo -0,3 %; kumulativní dopad do července 2007 by dosáhl +0,8 % místo -0,1 % (2003 = 100). 2.4. Odchylka od obecné zásady paralelního vývoje 2.4.1. Dopad příspěvků na sociální zabezpečení EU Úkolem současné metodiky je sledovat vývoj čistých platů státních zaměstnanců členských států s cílem zajistit rovnocennou kupní sílu čistých platů zaměstnanců EU. Přitom je důležité poznamenat, že při výpočtu čistých platů státních zaměstnanců členských států je již zohledněn dopad příspěvků do důchodového systému, zdravotního pojištění atd. placených v členských státech. Pokud v jedné nebo více zemích dojde ke změně těchto povinných odvodů, odrazí se to v měřeném vývoji čistého platu, který je jedním z hlavních ukazatelů určujících roční zvyšování základního platu úředníků EU. Případné změny v pokrytí rizik se však v úvahu neberou. a) Příspěvky na sociální zabezpečení placené úředníky EU Úředníci EU platí povinné příspěvky na sociální zabezpečení, které jsou strhávány z jejich čistého platu. Sem patří příspěvky do důchodového systému a příspěvky na zdravotní a úrazové pojištění. Tyto příspěvky se pravidelně zvyšují a stanovují se zcela nezávisle na příspěvcích v referenčních zemích. V důsledku toho současný systém obsahuje prvek dvojího započtení. V TABULCE 7 se pokoušíme kvantifikovat kumulativní dopad odchylky od paralelního vývoje, k níž došlo kvůli příspěvkům na sociální zabezpečení (stav v květnu 2004 = 100), odečtením dopadu změn sazby příspěvků do důchodového systému placených zaměstnanci od roční úpravy s cílem zjistit jejich skutečný kombinovaný účinek. Za období 2004–2007 je skutečná kumulativní úprava platů zhruba o 0,7 procenta nižší než zveřejněná roční úprava, což je způsobeno dodatečným dopadem změn sazby příspěvku do důchodového systému. b) Pokrytí rizik Státní zaměstnanci členských států mohou odvádět různé příspěvky na sociální zabezpečení, které jim zaručují ochranu před určitými riziky. Pokrytí rizik je přitom v každém členském státě specifické. Obdobně i systém sociálního zabezpečení EU pokrývá jen specifický soubor rizik. Vinou těchto rozdílů v pokrytí a dopadu případných změn pokrytí je srovnání obtížné, přičemž neexistuje žádná snaha tento problém řešit. Tato situace ovšem také způsobuje prvek odchylky od paralelního vývoje. Na platy zaměstnanců EU mají vliv změny příspěvků na sociální zabezpečení zajišťujících pokrytí rizik v členských státech, přičemž tito zaměstnanci nemusejí mít na stejnou ochranu nárok. Konkrétně jsou zaměstnanci EU zevýhodněni v případě zvýšení příspěvků státních zaměstnanců členských států a naopak mají prospěch z jejich snížení. 2.4.2. Dopad zvláštního odvodu EU Zvláštní odvod je dodatečný odvod z odměn úředníků EU. Jeho prostřednictvím se zavádí další prvek dvojího započítání. V TABULCE 8 se pokoušíme kvantifikovat kumulativní dopad odchylky od paralelního vývoje, k níž došlo kvůli zvláštnímu odvodu (stav v květnu 2004 = 100), odečtením dopadu změn zvláštního odvodu od roční úpravy s cílem zjistit jejich skutečný kombinovaný účinek. Za období 2004–2007 je skutečná kumulativní úprava platů o 0,6 procenta nižší než zveřejněná roční úprava, což je způsobeno dodatečným dopadem zavedení a (pokračujících) ročních změn zvláštního odvodu, který zaměstnanci platí. 2.4.3. Kombinovaný dopad příspěvků na sociální zabezpečení EU a zvláštního odvodu EU TABULKA 9 ukazuje spojený dodatečný dopad vývoje příspěvků do důchodového systému a vývoje zvláštního odvodu od roku 2004 na roční úpravu. Kumulativní dopad je zobrazen v GRAFU 10. Jestliže se kumulativní změna platů od července 2003, která činí +6,8 % (tj. roční úpravy v letech 2004–2007), upraví s ohledem na kumulativní dopad změn sazby příspěvku do důchodového systému a změn zvláštního odvodu od května 2004, činí skutečná celková kumulativní změna pouze +5,4 %, tj. je o 1,3 procenta nižší. To je méně než kumulativní míra inflace v Bruselu za stejné období, která dosáhla +7,8 %. 2.5. Zjištěné problémy a realizovaná nebo navržená řešení 2.5.1. Dostupnost údajů a metadat Při poskytování nezbytných informací Eurostatu se členské státy mohou setkávat s určitými praktickými potížemi. Problémy s měřením se mohou týkat použití správné definice hrubého platu, vztažení informací o platech k správnému referenčnímu období, shromáždění informací o správném referenčním základním souboru ve státní správě a předání těchto informací Eurostatu. Těmito otázkami se podrobněji zabýváme níže. Obtíže s měřením týkající se určitých složek hrubého platu a jejich vymezení V současných metodických pokynech se uvádí, že při výpočtu údajů o hrubých odměnách, které se předávají Eurostatu, by se měly brát v potaz všechny složky odměn, které ovlivňují kupní sílu státních zaměstnanců členských států. Vedle základních platů je třeba vykazovat všechny všeobecné bonusy a prémie, včetně paušálních částek nezapočítávaných do důchodu, spolu s dávkami (např. přídavky na děti či rodinné přídavky). Z důvodů souvisejících s měřením se obvykle neberou v potaz nepeněžní složky příjmu. Výkladové problémy, které se v minulosti občas objevily, byly řešeny případ od případu na dvoustranném základě. V současnosti jsou však k dispozici určité standardizované metodické pokyny[2] k výkladu složek hrubého platu, k nakládání s nepravidelnými platbami a ke stanovení referenčního základního souboru, jejichž cílem je pomoci poskytovatelům údajů podrobněji porozumět zdrojovým informacím, které je třeba vypočítat a předat Eurostatu, a umožnit koncovým uživatelům podrobněji porozumět ukazatelům, které jsou výstupem Eurostatu. 2.5.2. Výklad služebního řádu Otázka změny zákonných příspěvků na dobrovolné Otázka, jak nakládat se změnou některých zákonných příspěvků na dobrovolné, vyvstala v roce 2006, když jeden členský stát předal údaje za předchozí rok se dvěma soubory čísel. Tento členský stát vysvětlil, že dva soubory číselných údajů za předchozí rok jsou nutné proto, že proběhly změny v systému zdravotního pojištění, v jejichž důsledku se některé zákonné příspěvky staly dobrovolnými, takže si státní zaměstnanci mohou vybrat ze tří standardních plánů. Členský stát tvrdil, že za zákonný by se měl pokládat průměrný pojistný plán, avšak Komise byla toho názoru, že za zákonný je třeba považovat nejlevnější plán, který umožňuje vyhovět platným právním předpisům, protože ostatní plány si mohou státní zaměstnanci vybírat na dobrovolném základě. Tento výklad podpořila právní služba Rady, která prohlásila, že návrh Komise je v souladu s příslušnými ustanoveními služebního řádu a že žádost členského státu vede k řadě zvláštních výhrad, které jsou uvedeny ve stanovisku. Jelikož v pracovní skupině Rady pro služební řád existovaly na tuto otázku různé názory, požádala tato skupina Komisi, aby záležitost posoudila v rámci pracovní skupiny pro článek 65 s cílem dosáhnout shody. Komise v rámci pracovní skupiny pro článek 65 navrhla znění společné dohody, které podpořila většina členů této pracovní skupiny. Toto znění bylo následně začleněno do metodické příručky[3], kterou pracovní skupina pro článek 65 přijala v březnu 2008: - Změna systému sociálního zabezpečení nebo režimu zdanění se nepovažuje za změnu platové stupnice. Změny, k nimž dojde mezi rokem t-1 a rokem t, se berou v potaz při výpočtu ukazatele pro běžný rok. - V případě, že se zákonné odvody zvýší nebo jsou zavedeny nové, odrazí se to ve snížení čistých platů použitých pro výpočet specifického ukazatele. Obdobně pokud jsou zákonné odvody sníženy nebo zrušeny, odrazí se to ve zvýšení čistých platů. - V případě, že se dobrovolný příspěvek na sociální zabezpečení stane zákonným odvodem, bude to zohledněno snížením čistých platů. Jestliže se zákonný odvod stane dobrovolným, nebude se již zohledňovat. Pokud je možný výběr mezi různými plány, za zákonný se považuje nejméně nákladný plán, který ještě umožňuje minimální soulad s platnými právními předpisy. 2.5.3. Změny platové stupnice Samotná změna platové stupnice nemusí mít nutně dopad na platy stávajících zaměstnanců. Některé platové třídy jsou vypuštěny, jiné zavedeny a stávající zaměstnanci jsou zařazeni do nových tříd. Změna systému sociálního zabezpečení nebo režimu zdanění se nepovažuje za změnu platové stupnice. K takovým rozsáhlým změnám dochází zřídka. Způsobují ovšem praktický problém: jak srovnávat informace dostupné v čase (t) a určit jejich vývoj od času (t-1). Praktické řešení tohoto problému bylo navrženo pracovní skupině pro článek 65 a následně začleněno do metodické příručky[4]. Za jinak stejných podmínek platí klíčová zásada, že celkový počet zaměstnanců a celkový objem prostředků na platy jsou stejné bezprostředně před změnou a bezprostředně po změně. 2.5.4. Vzorky zahrnující méně než 100 % základního souboru Platové třídy vybrané pro každou funkční kategorii (administrátoři, asistenti) musejí být pro tuto kategorii reprezentativní (např. modální) a odpovídat alespoň 75 % skutečného počtu zaměstnanců. V praxi většina zemí poskytuje údaje o 100 % zaměstnanců. Problém může nastat, jestliže se navrhuje změnit složení vzorku, protože to může ovlivnit vážený průměrný plat použitý v čase (t) a srovnání s časem (t-1). Jeho praktické řešení bylo navrženo pracovní skupině pro článek 65 a následně začleněno do metodické příručky[5]. Při daném rozložení počtů zaměstnanců a platů mohou být zpočátku vybrány dva různé vzorky, z nichž oba splňují požadavek, aby zahrnovaly alespoň 75 % zaměstnanců. Jestliže se po dvanácti měsících vzorek platových tříd změní (např. po významných přesunech zaměstnanců), vede to k logickému závěru, že pokud bylo přijato rozhodnutí nezahrnout 100 % zaměstnanců a byl jednou vybrán reprezentativní vzorek, tento vzorek by měl být následně zachováván beze změny pro účely budoucího srovnávání. Jakýkoli návrh na změnu vzorku by měl být avizován v předstihu a schválen teprve po konzultaci s Eurostatem. 2.5.5. Revize údajů se zpětnou platností Je možné, že v některé fázi během procesu nebo po jeho skončení členský stát nebo Eurostat zjistí chybu. Takové chyby musejí být úředně sděleny (ze strany Eurostatu členskému státu nebo naopak). Následně vyvstávají rozpočtové a administrativní otázky ohledně toho, zda a případně jak provést opravy se zpětnou platností. Služební řád nijak neomezuje zpětné úpravy v případě odhalení chyb. Kvůli omezení praktické administrativní a finanční zátěže byla v lednu 2005 uzavřena džentlmenská dohoda, která je nyní součástí metodické příručky[6]. Jedná se o přístup, který umožňuje revizi za těchto okolností: - Jestliže je chyba zjištěna před přijetím nařízení Radou, zpráva Eurostatu bude revidována a Radě bude předložena nová předloha nařízení. - Po dobu šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení existuje možnost zahájit revizi úpravy (která může vést k opravě se zpětnou platností). - Po uplynutí této šestiměsíční lhůty se údaje za rok t považují za konečné. 2.5.6. Několik souborů údajů za tentýž rok V listopadu 2006 bylo Radě předloženo záporné právní stanovisko ohledně existence více než jednoho souboru údajů za libovolný daný rok. Je-li zjištěno, že je soubor za daný rok nesprávný, měla by být přijata opatření k jeho formální revizi. Právní služba Rady ve svém stanovisku[7] vyjasnila několik důležitých bodů: - Když Eurostat pro tyto účely vypočítává specifické ukazatele, v potaz se vezmou pouze ty údaje za předchozí rok, které se použijí pro proces úpravy pro dotyčný rok. - V řádně odůvodněných případech by bylo možné statistické údaje použité pro daný rok změnit, což by ovšem vyžadovalo, aby byla příslušným postupem provedena oprava výsledků výpočtu, pro který byly tyto údaje použity – tj. aby bylo změněno nařízení o roční úpravě odměn úředníků pro předchozí rok. - V případě, že se zákonné odvody změní na nepovinné, nemůže brát Rada příslušné údaje v potaz, jako by tyto odvody byly povinné. 3. BRUSELSKÝ MEZINÁRODNÍ INDEX Bruselský mezinárodní index (BMI) jednoduše vyjadřuje míru inflace spotřebitelských cen v Bruselu. Jedná se o Laspeyresův cenový index vypočítaný jako vážený průměr dílčích cenových indexů, přičemž váhami jsou struktury výdajů úředníků EU v Bruselu získané ze statistiky rodinných účtů. GRAF 11 ukazuje časovou řadu hodnot BMI (roční zvýšení od června do června ve srovnání s předchozím rokem) spolu se srovnatelnými informacemi o belgickém harmonizovaném indexu spotřebitelských cen (HISC). Rozdíly v trendu jsou způsobeny použitím různých zdrojů indexu pro některé základní položky a použitím různých vah pro agregaci. Průměrná hodnota BMI za období od roku 2004 do roku 2007 činila 101,9. Kumulativní index za celé období do června 2007 (základna červen 2003 = 100) má hodnotu 107,8. Pro srovnání průměrná hodnota HISC v Belgii za dané období byla 102,2 a kumulativní součet za dané období činil 109,1. 4. OPRAVNÉ KOEFICIENTY Odměny úředníků pracujících v místech zaměstnání mimo Brusel a Lucemburk se vyjadřují v eurech a upravují se pomocí opravného koeficientu pro dané místo, který je stanoven na hodnotu vyšší, nižší nebo rovnou 100 %. Opravné koeficienty jsou matematické faktory, které při použití na peněžní částku vyjádřenou v eurech (např. plat v Bruselu) spolu s úředním směnným kurzem eura (např. pro určité město, kde se nachází místo zaměstnání), udávají paritu kupní síly, což je statistická hodnota vyjadřující rozdíl životních nákladů (např. mezi městem, kde se nachází místo zaměstnání, a Bruselem). Parita kupní síly je průměrný poměr cen. Vyjadřuje tedy částku v národní měně, jež je na určitém místě potřebná k nákupu rovnocenného koše zboží a služeb, který lze v Bruselu pořídit za jedno euro. 4.1. Trendy vývoje opravných koeficientů TABULKA 12 obsahuje hodnoty opravných koeficientů pro jednotlivá místa zaměstnání za období 2003–2007. Z této tabulky je patrné, že opravné koeficienty pro různá místa sledovaly v čase různé trendy. Na 10 místech za dané období poklesly, zatímco na 20 místech došlo k jejich nárůstu. Tyto údaje je nutné vykládat s jistou obezřetností, protože podkladové parity kupní síly jsou navrženy tak, aby umožňovaly solidní odhad místních rozdílů v každém časovém okamžiku, a nikoli pro sledování vývoje časové řady. Některé informace z nich lze přesto vypozorovat. Místy zaměstnání s nejvyššími počty zaměstnanců jsou Brusel a Lucemburk. Dalšími v pořadí podle počtu zaměstnanců dotčených opravnými koeficienty jsou tato místa zaměstnání: Varese (IT) (2,5 %), Alicante (ES) (1,6 %), Karlsruhe/Frankfurt (DE) (1,2 %), Dublin (IE) (0,7 %) a Haag (NL) (0,6 %). 4.2. Zjištěné problémy a realizovaná nebo navržená řešení 4.2.1. Získání solidních váhových koeficientů pro spotřebitelské výdaje (malé základní soubory) Srovnáváním struktury spotřebitelských výdajů populací členských států se strukturou výdajů úředníků EU bylo opakovaně prokázáno, že nákupní zvyklosti zaměstnanců pracujících v zahraničí mohou být výrazně odlišné. V důsledku toho není za účelem získání celkové hodnoty vhodné provádět agregaci parit kupní síly na základě vnitrostátních údajů. Místo toho je třeba shromažďovat informace od úředníků EU na různých místech zaměstnání. Tyto váhové koeficienty pro spotřebitelské výdaje jsou získávány z šetření statistiky rodinných účtů, která se provádějí v pravidelných intervalech (5 až 7 let). Cílové základní soubory a velikosti vzorků jsou samozřejmě menší, ale procentuální návratnost odpovědí je srovnatelná s šetřeními statistiky rodinných účtů prováděnými na vnitrostátní úrovni. 4.2.2. Získání solidních parit z šetření Údaje o cenách z evropského srovnávacího programu se pokládají za solidní. Nicméně proces přezkumu s cílem získat údaje vhodné pro výpočet multilaterálních parit kupní síly je logicky zaměřen na dosažení tohoto cíle, nikoli na vhodnost údajů ke stanovení bilaterálních parit kupní síly s Bruselem. Proto by bylo žádoucí do určité míry znovu prověřit podkladové údaje, což by mohlo vést ke zvýšení kvality bilaterálních parit. 4.2.3. Rozšíření (změna míst mimo EU na místa v EU) Z TABULKY 12 je patrné, že u některých míst zaměstnání, zejména v některých nových členských státech, došlo k zvláště významnému zjevnému vývoji cenových hladin ve srovnání s Bruselem. Standardní důvody této skutečnosti jsou popsány a kvantifikovány ve výroční zprávě Eurostatu. GRAF 13 ukazuje vývoj celkové parity kupní síly (PKS) v nových členských státech v období 2004–2007 (2003 = 100). Na tomto grafu je vidět, že celková parita v období 2003–2007 poklesla o 15–25 % v České republice a na Slovensku a o 5-10 % v Litvě a v Polsku, přičemž na Maltě byl celkový pokles nižší než 5 %. Naopak pozitivní byl vývoj parity v Estonsku, na Kypru a v Maďarsku, přičemž ve Slovinsku a v Lotyšsku došlo ke zvýšení o více než 5 %. 4.2.4. Nepochopení ze strany konečných uživatelů Prezentace výsledků opravných koeficientů pro červenec 2007 vyvolala zvláště vysoké počty dotazů týkajících se míst zaměstnání v některých nových členských státech, ve Varese v Itálii a ve Španělsku. Také zástupci zaměstnanců v Lucemburku vznesli dotazy ohledně rozdílu životních nákladů v porovnání s Bruselem. V roce 2007 bylo vyvinuto zvláštní úsilí k vyjasnění a vysvětlení metodiky, a to jak zástupcům zaměstnanců (během procesu sociálního dialogu), tak ve formě rozsáhlé korespondence s delegacemi, pro které byla připravena standardní prezentace. 4.3. Metody vyrovnání (např. klouzavý průměr) Pro zjišťování trendů v datových řadách analytici často používají různé „vyrovnávací metody“, určené k omezení nebo odstranění volatility údajů. „Klouzavý průměr“ je jednoduchá vyrovnávací metoda, která konsoliduje periodické datové body do delších časových úseků – vytváří například průměr z údajů za několik let. Čím vyšší je počet let zahrnutých do průměru, tím vyrovnanější je datová řada. Používání klouzavého průměru k vyrovnávání datových řad však má i nevýhodu: protože výpočet vychází z historických údajů, částečně se ztrácí aktuálnost proměnné. Kromě toho může použití klouzavého průměru vést k nesrovnalostem, pokud jde o rovnost kupní síly na různých místech zaměstnání. Pracovní skupina podle článku 64 se zabývá možností použití jiných metod. 5. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY FUNGOVÁNÍ METODY PRO ÚPRAVU ODMěN A DůCHODů Metoda splňuje svůj účel, protože reálné platy úředníků EU sledovaly růst platů vnitrostátních úředníků. Výsledky metody | Základní platy (a důchody) úředníků EU | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | Zvýšení v běžných cenách | 0,7 % | 2,2 % | 2,3 % | 1,4 % | Bruselský mezinárodní index | 1,9 % | 2,2 % | 2,1 % | 1,4 % | Zvýšení základních platů v reálném vyjádření | -1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % | Kumulované zvýšení v reálném vyjádření | -1,2 % | -1,2 % | -1,0 % | -1,0 % | Rozdíl mezi úředníky EU a vnitrostátními úředníky zemí EU8 | Zvýšení platů v reálném vyjádření | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | Základní platy úředníků EU | -1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % | Čisté platy vnitrostátních úředníků (průměr zemí EU8) | -1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % | Rozdíl mezi úředníky EU a vnitrostátními úředníky zemí EU8 | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | Kumulovaný rozdíl mezi úředníky EU a úředníky EU8 | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | Při zahrnutí změn příspěvku do důchodového systému a sazby zvláštního odvodu zaznamenali úředníci EU nižší reálné zvýšení platů než vnitrostátní úředníci. Zvyšování čistých platů včetně změn sazeb zvláštního odvodu a příspěvku do důchodového systému | Čisté platy úředníků EU | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | Zvýšení základních platů v reálném vyjádření | -1,20 % | 0,00 % | 0,20 % | 0,00 % | Čistý účinek změn sazby zvláštního odvodu | -0,2 % | -0,2 % | -0,2 % | Čistý účinek změn sazby příspěvku do důchodového systému | -0,35 % | -0,35 % | Zvýšení čistých platů v reálném vyjádření | -1,55 % | -0,55 % | 0,0 % | -0,2 % | Kumulované zvýšení čistých platů v reálném vyjádření | -1,5 % | -2,1 % | -2,1 % | -2,3 % | Rozdíl v čistých platech mezi úředníky EU a vnitrostátními úředníky EU8 | Zvýšení čistých platů v reálném vyjádření | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | Čisté platy úředníků EU | -1,55 % | -0,55 % | 0,0 % | -0,2 % | Čisté platy vnitrostátních úředníků (průměr zemí EU8) | -1,2 % | 0,0 % | 0,2 % | 0,0 % | Rozdíl mezi úředníky EU a vnitrostátními úředníky zemí EU8 | -0,35 % | -0,55 % | -0,2 % | -0,2 % | Kumulovaný rozdíl mezi úředníky EU a úředníky EU8 | -0,3 % | -0,9 % | -1,1 % | -1,3 % | Očekávaný vývoj administrativních výdajů, mezi nimiž převládají výdaje na platy a důchody, je v souladu s finančním rámcem. Tabulka finančního plánování pro okruh 5(převzatá z předběžného návrhu rozpočtu na rok 2009 (doc V)) Částky v milionech EUR v běžných cenách | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Komise mimo důchody | 3 441 | 3 553 | 3 709 | 3 822 | 3 934 | 4 045 | 4 164 | Důchody | 960 | 1 055 | 1 135 | 1 220 | 1 312 | 1 410 | 1 516 | Ostatní orgány mimo důchody | 2 577 | 2 674 | 2 803 | 2 972 | 3 083 | 3 214 | 3 346 | Okruh 5 celkem* | 6 978 | 7 282 | 7 648 | 8 014 | 8 328 | 8 669 | 9 025 | Strop okruhu 5 s pozn. pod čarou** | 7 115 | 7 457 | 7 777 | 8 088 | 8 415 | 8 755 | 9 181 | Předpokládaná rezerva okruhu 5 | 137 | 175 | 129 | 74 | 87 | 86 | 156 | * Rozdíl mezi hodnotou „celkem“ a součtem je dán zaokrouhlením. ** Strop okruhu 5 zahrnuje příspěvky zaměstnanců do důchodového systému. | 6. ZÁVěRY Systém odměn stanovený ve služebním řádu zaručuje ekvivalenci kupní síly mezi úředníky Společenství se zohledněním jejich rodinné situace a životních nákladů v místě jejich zaměstnání. Metoda z roku 2004 je výsledkem jednání mezi Radou, administrativami orgánů Společenství a zástupci zaměstnanců těchto orgánů. Tato metoda, která je použitelná v období od 1. července 2004 do 31. prosince 2012, dosud vedla k těmto výsledkům: 1. Od roku 2004 došlo k poklesu kupní síly platů státních zaměstnanců osmi referenčních členských států (kumulativní celkový specifický ukazatel za období 2004–2007 činí -1,0 %). 2. Použití údajů za jiná seskupení zemí, jiných vah nebo jiné definice platů by vedlo k rozdílným číselným údajům. Například ekvivalentní kumulativní hodnota celkového specifického ukazatele za období 2004–2007 pro země EU25 by činila +0,8 %. 3. V důsledku zásady paralelního vývoje, která je v metodě obsažena, bylo uvedené snížení (-1,0 %) automaticky použito pro čisté platy úředníků Společenství. 4. K dalšímu poklesu kupní síly (-1,3 %) došlo kvůli zvýšení sazby příspěvku do důchodového systému a změnám zvláštního odvodu. 5. Spojeným účinkem tedy byl pokles kupní síly úředníků Společenství (-2,3 % za čtyři roky). 6. Rozpočtovým důsledkem přílohy XI v období 2004–2007 tak bylo reálné snížení výdajů na platy a důchody o 1 %. 7. Jedině díky tomu, že metoda funguje automaticky, bylo možné vyhnout se konfliktům při každoročním vyjednávání. 8. Je možné konstatovat, že se platy úředníků Společenství vyvíjely v souladu se změnami hospodářské a sociální situace, přičemž pokles kupní síly šel nad rámec paralelního vývoje s platy státních zaměstnanců členských států. 9. Eurostat zjistil několik problematických oblastí. Ty však byly vyřešeny nebo budou řešeny v rámci pracovních skupin pro článek 64 a pro článek 65, a proto kvůli nim není nutné měnit služební řád. 10. Procentní podíl současného referenčního vzorku pro výpočet specifického ukazatele na celkovém HDP EU se za období 2004–2007 snížil a blíží se 75 %. Tento vzorek není bezprostředně nutné aktualizovat. V nadcházejících letech nicméně Komise může zvážit navržení takové aktualizace. Z výše uvedených důvodů je Komise toho názoru, že metoda dosahuje svých cílů a řídí se zásadami stanovenými v příloze XI a že jejího zdokonalení lze dosáhnout prostřednictvím opatření, která nevyžadují okamžitou revizi přílohy XI. Komise se tudíž domnívá, že není třeba přijímat žádné změny služebního řádu. PŘÍLOHA TABULKA 1 [pic] [pic] TABULKA 2 [pic] TABULKA 3 [pic] GRAF 4 [pic] TABULKA 5 [pic] GRAF 6 [pic] TABULKA 7 [pic] [pic] TABULKA 8 [pic] TABULKA 9 [pic] GRAF 10 [pic] GRAF 11 [pic] TABULKA 12 [pic] GRAF 13 [pic] [1] Automatická úprava platů se týká pouze období dohodnutého mezi Radou, Komisí a zástupci zaměstnanců (od 1. července 2004 do 31. prosince 2012). Toto období odpovídá době uplatňování zvláštního odvodu. [2] Viz metodická příručka přijatá pracovní skupinou podle článeku 65 v březnu 2008 („Výpočet specifických ukazatelů podle článku 65 služebního řádu EU“), dodatek 3. [3] Tamtéž, dodatek 4 část 4. [4] Tamtéž, dodatek 4 část 4. [5] Tamtéž, dodatek 4 část 3. [6] Tamtéž, oddíl 9 hlavního textu. [7] Stanovisko právní služby Rady č. 15190/06 STAT 38 FIN 556 ze dne 30. listopadu 2006, body 10, 11 a 12.