C 107/2

SDĚLENÍ KOMISE

Pokyny

Doklad o zákonném nabytí živých zvířat druhů zařazených do přílohy B a potřebné písemné důkazy

(2019/C 107/02)

Cílem pokynů Komise je poskytnout podporu příslušným orgánům členských států EU při provádění nařízení EU o obchodu s volně žijícími nebo planě rostoucími druhy (1) v situacích, kdy je třeba předložením potřebných dokladů prokázat zákonné nabytí zvířat druhů uvedených v příloze B nařízení (ES) č. 338/97, aby členské státy uplatňovaly rovnocenné normy pro dokumenty, které se uznávají jako doklad o zákonném nabytí.

1. Souvislosti

Exempláře druhů uvedených v příloze A nařízení (ES) č. 338/97 („základním nařízení“) zpravidla není povoleno používat pro komerční účely. Mezi komerční účely patří „nákup, nabízení ke koupi, nabývání pro obchodní účely, veřejné vystavování pro obchodní účely, využívání pro obchodní zisk a prodej, držení za účelem prodeje, nabízení k prodeji nebo převážení za účelem prodeje“ (čl. 8 odst. 1).

Zákazy uplatnitelné na exempláře druhů uvedených v příloze A se rovněž vztahují na exempláře druhů uvedených v příloze B, v jejichž případě není možné příslušným orgánům členských států EU přesvědčivě prokázat, že byly nabyty (a případně dovezeny do EU) podle úmluvy CITES, příslušných nařízení a příslušných vnitrostátních právních předpisů o ochraně volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (čl. 8 odst. 5).

Aby mohly být exempláře druhů uvedených v příloze A využívány pro komerční účely, vyžaduje se zpravidla, aby příslušný správní orgán udělil výjimku ve formě potvrzení. Forma a obsah tohoto potvrzení jsou jasně definovány v nařízeních EU o obchodu s volně žijícími a planě rostoucími druhy. Naopak pro exempláře druhů uvedených v příloze B, které mají být využívány pro komerční účely, se potvrzení nevyžaduje. Formu a obsah dokladu o dovozu nebo získání v souladu s požadavky platných právních předpisů podle čl. 8 odst. 5 základní nařízení nevymezuje. Proto mohou mít příslušné orgány členských států EU různý pohled na obsah takového dokladu.

Písemný důkaz může být požadován k prokázání toho, že exemplář druhů uvedených v příloze A, B nebo C byl získán v jednom členském státě a má být vyvezen z jiného členského státu v souladu s právními předpisy členského státu původu (2).

Obdobně může být písemný důkaz rovněž požadován pro zpětný vývoz, aby se prokázalo, že exempláře druhů uvedených v příloze A, B nebo C byly dovezeny v souladu se:

— základním nařízením (po jeho vstupu v platnost dne 3. března 1997),

— nařízením Rady (EHS) č. 3626/82 (3) (od 1. ledna 1984 do posledního dne platnosti dovozního povolení vydaného podle uvedeného nařízení),

— v souladu s úmluvou CITES před rokem 1984 nebo

— před tím, než byl kterýkoli z uvedených předpisů použitelný v souvislosti s příslušným druhem (čl. 5 odst. 3 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení (viz oddíl 3.5.8 „referenční příručky“ (4)).

Pro tyto účely je nutné vydat potvrzení podle článku 47 nařízení o prováděcích pravidlech.

V referenční příručce jsou uvedeny některé další informace. Další informace týkající se případů, kdy nařízení EU o obchodu s volně žijícími a planě rostoucími druhy písemný důkaz neupravuje, zejména v případě obchodu s druhy uvedenými v příloze B v rámci EU (čl. 8 odst. 5 základního nařízení), však k dispozici nejsou.

Proto jsou tyto pokyny potřebné, aby bylo zajištěno, že členské stát EU budou uplatňovat stejný přístup a rovnocenné normy, pokud jde o doklady o zákonném nabytí, včetně upřesnění toho, co je považováno za důkaz zákonného nabytí. Konzistentnosti ve všech členských státech EU lze dosáhnout stanovením pokynů pro výklad čl. 5 odst. 2 písm. b), čl. 5 odst. 3, čl. 5 odst. 4 a čl. 8 odst. 5 základního nařízení. Členské státy EU se vyzývají, aby používaly níže uvedené informace s přihlédnutím ke konkrétnímu případu a přiměřeně dané situaci, kterou řeší.

2. Status tohoto dokumentu

Tyto pokyny byly vypracovány zaměstnanci Komise a návrh byl schválen Výborem pro otázky obchodu s volně žijícími živočichy a planě rostoucími rostlinami zřízeným podle článku 18 základního nařízení, tudíž příslušnými orgány členských států EU.

Jejich účelem je pomoci vnitrostátním orgánům při provádění základního nařízení. Tyto pokyny nejsou právně závazné. Mají pouze poskytnout informace o některých aspektech základního nařízení a nařízení o prováděcích opatřeních a o opatřeních, která jsou považována za osvědčená. Nenahrazuje, nedoplňuje ani nemění ustanovení použitelných právních předpisů Unie uvedených v oddíle 1 tohoto dokumentu, které představují i nadále právní základ a musí být uplatňovány. Na tento dokument by se také nemělo pohlížet jako na samostatný dokument, musí být používán ve spojení s právními předpisy, nikoli jako samostatný odkaz. Pouze Soudní dvůr Evropské unie je oprávněn závazně vykládat právo Unie.

Komise tyto pokyny zveřejní online a členské státy EU je mohou rovněž zveřejnit. Pokyny budou v odpovídající lhůtě přezkoumány Výborem pro otázky obchodu s volně žijícími živočichy a planě rostoucími rostlinami.

3. Výklad ustanovení čl. 5 odst. 2 písm. b), čl. 5 odst. 3, čl. 5 odst. 4 a čl. 8 odst. 5 základního nařízení

Pokyny se zaměřují na živé exempláře zvířat uvedených v příloze B. Rozlišuje se mezi zvířaty, která jsou „dovážena“ a zvířaty, která jsou „odchována v zajetí na území EU“ (5).

U některých druhů uvedených v příloze B, které se v EU běžně chovají v zajetí, je ve vnitrostátních právních předpisech nebo příslušnými vnitrostátními orgány stanoveno, že v jejich případě je riziko vstupu nezákonně získaných exemplářů na trh nízké (6). Kontroly dodržování předpisů u těchto druhů lze považovat za nižší prioritu. Pokyny níže uvedené se zaměřují na druhy s vyšším rizikem.

Členské státy EU se vyzývají, aby si vzájemně vyměňovaly informace o druzích, které považují za méně rizikové, protože se s nimi většinou obchoduje jako s exempláři odchovanými v zajetí v EU, a aby tyto informace poskytly i Komisi.

Členské státy se vyzývají, aby níže uvedené informace uplatňovaly přiměřeně a podle situace v konkrétním případě.

a) Dovážené exempláře (7)

Za nezbytnou, ale dostačující podmínku v případě dovážených druhů uvedených v příloze B se považuje výměna informací mezi členskými státy EU a postup konzultace mezi dotčenými členskými státy EU. V některých případech, zejména pokud jsou exempláře označeny a lze je jasně přiřadit k určitému dokladu, není zvláštní konzultace nutná.

Za minimální dokumentaci nebo informace, které je třeba poskytnout, by měly být považovány položky následujícího kontrolního seznamu:

— V případě dovozce uvedeného v povolení: Originál (žlutý, č. 2) dovozního povolení s celním potvrzením při dovozu.

— Prodejci všech nebo některých exemplářů, na které se povolení vztahuje, by měli předložit prohlášení nebo jiné dokumenty obsahující tyto minimální informace: — Pokud se všechna zvířata prodávají najednou, může být kupujícímu předán originál pro držitele platného dovozního povolení, nejlépe s fakturou nebo potvrzením o převzetí od dovozce. — Pokud jde o rozdělenou zásilku (nebo pokud dovozní povolení nebylo předáno), měly by se pokud možno uvádět tyto informace: — druh (vědecký název), — úplná čísla dovozních povolení, data jejich vydání, vydávající orgány, — původ: kód původu, země původu (a případně země zpětného vývozu), — co nejpodrobnější údaje o zvířatech (např. exempláře 6–10/100, označení, pohlaví, datum narození/vylíhnutí nebo odhadovaný věk, jiné charakteristiky, pokud jsou tyto informace k dispozici), — vlastnoruční podpis (a razítko) posledního prodejce, datum transakce, jméno/název a adresa.

Tento navrhovaný kontrolní seznam je rovněž uveden v příloze těchto pokynů.

Informace mohou být uvedeny v samostatném dokumentu vypracovaném výlučně pro účely dané transakce. Informace mohou být zahrnuty v jiných dokumentech (nebo kopiích), jako jsou například stvrzenky, faktury, knihy záznamů/inventární seznamy, kde jsou identifikovány prodávané exempláře, nebo registrační doklad. Pokud tyto dokumenty neobsahují všechny informace, měly by být odpovídajícím způsobem doplněny.

b) Exempláře získané z chovu v zajetí v EU

Dokumenty, které prodávající poskytne kupujícímu, by měly zahrnovat alespoň tyto informace:

— druh (vědecký název),

— počet exemplářů,

— označení – pokud existuje,

— jméno a adresu chovatele (z důvodů sledovatelnosti),

— informace o rodičovské populaci a následné informace o původu daných exemplářů „C“ nebo „F“ (s přihlédnutím k článku 54 nařízení o prováděcích pravidlech) – týkající se dokumentů potvrzených výkonným orgánem; v prohlášeních chovatele, která nejsou potvrzena výkonným orgánem, není třeba určovat původ „C“ nebo „F“, ale spíše poskytnout co nejvíce informací o známých rodičovských exemplářích,

— datum narození/vylíhnutí nebo odhadovaný věk – jsou-li tyto informace k dispozici,

— pohlaví – je-li tato informace k dispozici,

— případně jiné charakteristiky,

— vlastnoruční podpis posledního prodejce, datum transakce.

Tento navrhovaný kontrolní seznam je uveden v příloze těchto pokynů.

Informace zahrnuté v kontrolním seznamu mohou být uvedeny v samostatném dokumentu vypracovaném výlučně pro účely dané transakce. Informace mohou být zahrnuty v jiných dokumentech (nebo kopiích), jako jsou například stvrzenky, faktury, knihy záznamů/inventární seznamy/záznamy chovatelů, kde jsou identifikovány prodávané exempláře, nebo registrační doklad. Pokud tyto dokumenty neobsahují všechny informace, měly by být odpovídajícím způsobem doplněny. Pokud jsou k dispozici jiné dokumenty, např. dokumenty systému TRACES (jako např. certifikáty TRACES „INTRA“), lze je použít jako doplňkovou dokumentaci.

V některých členských státech lze použít dokumenty vydané příslušným orgánem členského na základě jeho vnitrostátních právních předpisů. Tyto dokumenty by měly zahrnovat pokud možno všechny informace uvedené výše nebo by měly být odpovídajícím způsobem doplněny – zejména, pokud nebyly vydány pro konkrétní transakci, přičemž by měly obsahovat jméno/název a adresu, podpis (a razítko) posledního prodejce, datum transakce atd.

Jako základ pro kontroly dodržování předpisů při vydávání takových dokumentů nebo potvrzování prohlášení chovatelů může sloužit systém dodatečných pravidel týkajících se například registrace a vedení účetnictví.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (Úř. věst. L 61, 3.3.1997, s. 1) („základní nařízení“) a související prováděcí nařízení, zejména: Nařízení Komise (ES) č. 865/2006 ze dne 4. května 2006 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES) č. 338/97 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s těmito druhy (Úř. věst. L 166, 19.6.2006, s. 1) („nařízení o prováděcích pravidlech“) a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 792/2012 ze dne 23. srpna 2012, kterým se stanoví vzor formuláře povolení, potvrzení a dalších dokumentů uvedených v nařízení Rady (ES) č. 338/97 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi a mění nařízení Komise (ES) č. 865/2006 (Úř. věst. L 242, 7.9.2012, s. 13) („nařízení o formuláři povolení“).

(2) Ustanovení čl. 5 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 338/97, na něž se odkazuje rovněž v čl. 5 odst. 4: pokud jde o exempláře odebrané z volné přírody, „slouží jako důkaz potvrzení, v němž je uvedeno, že exemplář byl získán z volné přírody v souladu s právními předpisy, které platí na území takového státu“, tj. na území členského státu původu.

(3) Úř. věst. L 384, 31.12.1982, s. 1.

(4) Evropská Komise/TRAFFIC, „Referenční příručka – nařízení Evropské unie o obchodu s volně žijícími a planě rostoucími druhy“, nejnovější vydání na adrese http://ec.europa.eu/environment/cites/pdf/referenceguide_en.pdf

(5) Ve výjimečných případech může být rovněž třeba prokázat zákonný původ exemplářů odebraných z volné přírody v EU. Obecně mohou být obchodní činnosti, které s takovými exempláři souvisí, prováděny pouze za velmi specifických okolností. Všeobecně lze očekávat, že (na základě vnitrostátních právních předpisů, zpravidla předpisů, jimiž se provádějí směrnice EU) je pro odebrání z volné přírody vydáno úřední povolení (povolení k odlovu). Na základě tohoto povolení by mělo být možné exempláře zpětně vysledovat. Touto otázkou se tyto pokyny dále nezabývají.

(6) V tomto ohledu některé členské státy EU vypracovaly seznamy méně rizikových druhů zvířat uvedených v příloze B.

(7) Pokud byl exemplář dovezen před tím, než se na něj začala vztahovat nařízení EU o obchodu s volně žijícími a planě rostoucími druhy, je nutno to upřesnit a odůvodnit. V případě exemplářů z období před tím, než úmluva vstoupila v platnost, by mělo být uvedeno „datum získání“ (definováno v čl. 1 odst. 1 nařízení o prováděcích pravidlech).