Rostoucí míra využívání mobilních telefonů, zejména chytrých telefonů, ukazuje, jak důležité je zajistit přístup k tísňovým službám na cestách, zejména v souvislosti s přechodem na hlasovou komunikaci přes Long Term Evolution (VoLTE) a hlasovou komunikaci přes wi-fi (VoWiFi). Rovněž to ukazuje, že rostoucí množství údajů a funkcí jak sítě, tak i telefonu koncového uživatele by mohlo zefektivnit tísňovou komunikaci (např. lokalizace volajícího, textové zprávy a videa pro koncové uživatele se zdravotním postižením, vertikální lokalizace (osa z) a další kontextové údaje).

V zemích, kde má každá tísňová služba své vlastní centrum PSAP, by mělo být zajištěno, aby volání na číslo 112 byla účinně předávána a vyřizována nejvhodnější tísňovou službou v souladu s čl. 109 odst. 3 a dříve s článkem 26 směrnice o univerzální službě. Nejmodernější provádění vnitrostátních systémů center PSAP zajišťuje vzájemně propojené a redundantní vyřizování volání jak na číslo 112, tak i na vnitrostátní čísla, přičemž zároveň poskytuje přístup ke všem dotčeným tísňovým službám. Takové systémy by měly zavádět směrovací funkce přizpůsobené přechodu na komunikaci s přepojováním paketů, které zajistí, že veškerá tísňová komunikace – volání, textové zprávy, videa, včetně těch, které pocházejí od poskytovatelů služeb elektronické komunikace nezávislých na síti – je zpracována nejvhodnějším centrem PSAP.

Všechny členské státy uvedly, že u volání z mobilních sítí je poloha stanovena pomocí ID buňky či sektoru, což zajišťuje vysokou spolehlivost údajů přenášených operátorovi centra PSAP. Uváděná přesnost se pohybuje od 500 m do 40 km v závislosti na hustotě sítě, tedy v závislosti na tom, zda jde o městské, nebo venkovské oblasti. Mezi přesnější používané systémy získávání informací o poloze z mobilní sítě patří systémy Timing advance, Round trip time či Sector ID. Tyto metody určování polohy v některých případech podstatně zvyšují přesnost informací o poloze získaných ze sítě, a to až na 50 metrů.

Jedenáct členských států poskytlo informace o počtu volání na číslo 112 uskutečněných koncovými uživateli využívajícími roaming. Z těchto členských států pochází jedna třetina tísňových volání na číslo 112. Extrapolací takovýchto údajů můžeme dojít k závěru, že 1,06 % všech volání na číslo 112 uskuteční koncoví uživatelé využívající roaming, což znamená přibližně 1,5 milionu volání na číslo 112 v rámci EU. Odhaduje se, že koncoví uživatelé využívající roaming uskutečnili 800 000 volání na vnitrostátní čísla tísňového volání, pokud byla tato čísla používána. Ve sledovaném období tedy konsolidovaný odhad uvádí celkový počet 2,3 milionu tísňových volání uskutečněných koncovými uživateli využívajícími roaming.

Dostupné údaje potvrzují, že koncoví uživatelé využívající roaming nemohou využívat nezpoplatněné informace o poloze získané z telefonního zařízení, jak je vysvětleno v oddíle 4. Pouze šest členských států potvrdilo, že informace o poloze získané z telefonního zařízení jsou dostupné u koncových uživatelů využívajících roaming. Nařízení o roamingu zajistí, aby databáze BEREC o způsobech přístupu k tísňovým službám informovala operátory a vnitrostátní regulační orgány a případně další příslušné orgány o prostředcích přístupu k tísňovým službám, které jsou v každém členském státě povinné a které mohou zákazníci využívající roaming technicky využívat.

9.Přístup k tísňovým službám pro koncové uživatele se zdravotním postižením

Podle čl. 109 odst. 5 evropského kodexu pro elektronické komunikace jsou členské státy povinny zajistit, aby byl koncovým uživatelům se zdravotním postižením poskytnut přístup k rovnocenným tísňovým službám, jako mají ostatní koncoví uživatelé. Zavedená opatření pro usnadnění přístupu by měla replikovat (být s ní rovnocenná) obousměrnou hlasovou komunikaci zajištěnou v případě volání na číslo 112, a to včetně roamingu. Na základě zásady rovnocennosti by členské státy měly rovněž zajistit poskytnutí polohy volajícího nejvhodnějšímu centru PSAP, aby mohly tísňové služby účinně zasáhnout,

Za účelem splnění této povinnosti členské státy zavedly širokou škálu opatření pro usnadnění přístupu, aby umožnily přístup koncových uživatelů se zdravotním postižením k tísňovým službám: text v reálném čase, úplná konverzace , SMS, tísňové aplikace, webové služby, přenosové služby, přístup ze speciálních zařízení, e-mailu nebo faxu.

Nejrozšířenější technologií je SMS, která zajišťuje obousměrnou textovou interakci mezi osobou kontaktující tísňovou službu a centrem PSAP. SMS je dostupná pro koncové uživatele se zdravotním postižením ve 22 členských státech a Norsku.

Aplikace pro tísňovou komunikaci jsou zavedeny v devatenácti členských státech . V závislosti na konstrukci se mohou spoléhat na iniciování tísňových volání nebo komunikaci pomocí SMS, ale mohou také sloužit jako platforma pro poskytování komunikačních služeb v textu v reálném čase a úplné konverzace. Kromě toho mohou aplikace poskytovat přes datový kanál přesnou polohu získanou z telefonního zařízení na základě údajů o poloze z GNSS/Wi-Fi (5–100 m).

Přenosové služby pro koncové uživatele se zdravotním postižením mohou také zprostředkovávat komunikaci zajišťující přístup k tísňovým službám. Ve většině případů však dosud není v členských státech pro tento způsob přístupu poloha uživatele dostupná.

Fax a e-mail jsou sice v některých členských státech nadále k dispozici jako způsoby přístupu k tísňovým službám, ale lze je stěží považovat za rovnocenné. Na rozdíl od účinnosti volání na číslo 112 totiž nezaručují rychlou obousměrnou komunikaci, která je v případě nouze nezbytná. Kromě toho e-mail neumožňuje centru PSAP poskytovat automatické určení polohy uživatele.

Ustanovení čl. 109 odst. 5 evropského kodexu pro elektronické komunikace požaduje, aby byla opatření pro koncové uživatele se zdravotním postižením v souladu s právem Unie o harmonizaci požadavků na přístupnost u výrobků a služeb , aby usilovala o zajištění interoperability mezi členskými státy, a je-li to možné, aby se vyvarovala nutnosti předchozí registrace pro přístup k tísňovým službám alternativními prostředky tísňové komunikace. Evropský akt o přístupnosti navíc vyžaduje, aby kromě hlasové komunikace byla k dispozici i tísňová komunikace prostřednictvím textu v reálném čase nebo, pokud je k dispozici video, synchronizovaná jako celková konverzace . Zatímco příslušná ustanovení by již měla být zavedena, vnitrostátní systémy center PSAP budou muset tyto požadavky splnit do 28. června 2025 nebo odchylně do 28. června 2027.

Členské státy kromě toho v souladu s čl. 109 odst. 7 evropského kodexu pro elektronické komunikace zajistí, aby koncoví uživatelé byli odpovídajícím způsobem informováni o existenci a používání jednotného evropského tísňového čísla 112 a jeho vlastnostech zajišťujících dostupnost, mimo jiné prostřednictvím iniciativ konkrétně zaměřených na osoby cestující mezi členskými státy a na koncové uživatele se zdravotním postižením.

Ustanovení čl. 109 odst. 5 evropského kodexu pro elektronické komunikace vyžaduje, aby byl zajištěn přístup k tísňovým službám, pokud je to možné, bez předchozí registrace. V případě vnitrostátních tísňových aplikací sloužících koncovým uživatelům se zdravotním postižením by to znamenalo, že domácí aplikace by mohla být použita pro přístup k tísňovým službám v navštíveném členském státě EU. Nařízení o roamingu zajistí, aby poskytovatelé roamingu informovali zákazníky využívající roaming o alternativních způsobech přístupu k tísňovým službám prostřednictvím tísňových komunikací, které jsou v navštíveném členském státě povinné. V praxi budou koncoví uživatelé dostávat automatickou zprávu s odkazem na bezplatný přístup na specializovanou internetovou stránku přístupnou osobám se zdravotním postižením, která tyto informace poskytuje. Starší systémy center PSAP zatím nejsou schopny zpracovat a vyřídit tísňovou komunikaci, která by byla skutečně přístupná pro koncové uživatele se zdravotním postižením. Zavedení nejmodernějších služeb textu v reálném čase a úplné konverzace vyžaduje modernizaci systému center PSAP na AIPN síť propojených center PSAP, která by mohla adekvátně směrovat a vyřizovat tísňovou komunikaci založenou na IP. V rámci nařízení v přenesené pravomoci přijatého do 21. prosince 2022 Komise navrhuje stanovit požadavky na funkční rovnocennost tísňových komunikací, které mají používat koncoví uživatelé se zdravotním postižením pro přístup k tísňovým službám.

V příloze je uveden přehled alternativních způsobů přístupu pro koncové uživatele se zdravotním postižením, které jsou v současné době v EU zavedeny.

10.Závěry

Již více než 30 let se občané Unie spoléhají na přístup k tísňovým službám prostřednictvím jednotného evropského tísňového čísla 112. V digitálním světě by jim to mělo být umožněno i nadále. Občané by měli mít prospěch z komplexního a včasného poskytování kontextových informací nezbytných pro řešení tísňových situací. Vysoká úroveň konektivity, na kterou je zaměřena digitální transformace Evropy, jak se odráží v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady ze dne [… bude aktualizováno], kterým se zavádí program Cesta k digitální dekádě do roku 2030, přináší technologický přechod na technologie elektronických komunikačních služeb využívaných občany, zejména osobami se zdravotním postižením, které jsou založeny na technologii AIPN. Přechod od technologií s přepojováním okruhů k technologiím s přepojováním paketů v sítích elektronických komunikací spouští zavádění hlasových služeb prostřednictvím pevných a mobilních řízených technologií VoIP založených na IP multimediálním subsystému, jako je Voice over Long Term Evolution (VoLTE), Voice over New Radio (VoNR v 5G) a Voice over Wi-Fi (VoWiFi). Technologie s přepojováním paketů umožňují také služby založené na textu a videu, jako jsou textové služby v reálném čase a úplná konverzace. Tyto komunikační služby založené na protokolu IP nemohou být podporovány staršími sítěmi s přepojováním okruhů, jako jsou sítě 2G a 3G, které jsou v procesu vyřazování z provozu. Proto je třeba přejít i v případě tísňové komunikace na technologie s přepojováním paketů. Tato zpráva ukazuje, že vyřizování tísňových komunikací, dostupnost přesných informací o poloze volajícího, dostupnost rovnocenných způsobů přístupu pro koncové uživatele se zdravotním postižením a přístup pro koncové uživatele využívající roaming hrají důležitou roli v účinnosti a rychlosti záchranných akcí prováděných tísňovými službami. Potenciál digitálních technologií může být plně realizován pouze v případě, že jak služby tísňové komunikace, tak i vnitrostátní systémy center PSAP budou schopny využít technologický vývoj.

Přechod na AIPN komunikaci také umožní využít potenciál používání aplikací, které koncovým uživatelům umožní používat různé prostředky hlasové, textové a video komunikace a poskytovat centrům PSAP relevantní kontextové informace. Některé vnitrostátní nebo regionální aplikace tohoto typu již existují, nejsou však interoperabilní s centry tísňového volání v navštívené zemi/regionu v podmínkách roamingu. V budoucnu by spolupráce mezi členskými státy a Komisí, jak je navrženo v nařízení v přenesené pravomoci přijatém do 21. prosince 2022, mohla umožnit interoperabilitu tísňových aplikací vedoucí k jejich dostupnosti v celé EU podobně jako v případě digitálního certifikátu EU COVID, který byl zaveden zřízením brány EU pro propojení vnitrostátních systémů .

Hlavní zjištění: