1.Úvod

V prosinci 2019 přijala Komise sdělení „Zelená dohoda pro Evropu“, jež stanoví cestu ke klimatické neutralitě do roku 2050 a vyzývá ke zvýšenému úsilí o dekarbonizaci do roku 2030. Vzhledem k tomu, že 75 % emisí skleníkových plynů v EU pochází z dodávek a využívání energie, je nezbytné dosáhnout dalšího pokroku v oblasti energetické účinnosti za účelem splnění našich závazků směřujících k uhlíkové neutralitě a ambicióznějších klimatických cílů v nadcházejícím desetiletí. Energetická účinnost je jednou z priorit Zelené dohody. Ještě větší význam z hlediska pokroku má plnění stávajících právních předpisů a závazků v oblasti energetické účinnosti spolu se širokým uplatňováním zásady „energetická účinnost v první řadě“.

Aktuálně je velká pozornost věnována příštímu desetiletí a dlouhodobějšímu výhledu do roku 2050, stejně důležité je však mít na paměti pokrok při plnění cílů do roku 2020. Tyto cíle jsou východiskem pro každé zvýšení ambicí. Jakékoli nedostatky a zpoždění ohledně jejich plnění v roce 2020 by ovlivnily cestu k dosažení cílů pro rok 2030 a 2050. Svou roli bude hrát rovněž dopad krize spojené s onemocněním COVID-19. Odhaduje se, že tato krize sníží poptávku po energii v roce 2020 a potenciálně umožní dosažení cílů pro rok 2020, poté by ale poptávka měla znovu růst. Nemělo by se však zapomínat, že k uvedenému snížení nedojde v důsledku strukturálních změn.

Tuto zprávu o pokroku předkládá Komise v souladu s čl. 24 odst. 3 směrnice 2012/27/EU o energetické účinnosti ve znění směrnice (EU) 2018/2002 (dále jen „směrnice o energetické účinnosti“). Jde o poslední z řady zpráv v tomto formátu podle směrnice o energetické účinnosti, neboť tento přístup bude nutno sladit s ustanoveními článku 35 nařízení (EU) 2018/1999 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu (nařízení o správě).

Tato zpráva uvádí nejnovější poznatky, pokud jde o pokrok učiněný do roku 2018 k dosažení cíle EU v podobě zvýšení energetické účinnosti o 20 % v roce 2020. Nezohledňuje ještě potenciální dopad krize spojené s onemocněním COVID-19 na dosažení cíle pro rok 2020. Jako primární zdroj údajů byly použity oficiální evropské statistiky o energii, které uplatňují metodiku pro výpočet energetických bilancí používanou do roku 2018 (aby byla zachována konzistentnost s předchozími zprávami a metodikou použitou při stanovení cílů v oblasti energetické účinnosti). Zpráva také vychází ze zprávy o pokroku v oblasti energetické účinnosti z roku 2018, z výročních zpráv předložených členskými státy v roce 2019 a z doplňující analýzy provedené v průběhu roku 2019 a na počátku roku 2020. K lepšímu pochopení faktorů, jež stojí za energetickými trendy poslední doby, byla použita členěná analýza vypracovaná Společným výzkumným střediskem (JRC) a v rámci projektu Odyssee-Mure.

2.Shrnutí zjištění

Zpráva se zabývá zeměmi EU-28 a zahrnuje údaje do roku 2018.

Nejvýznamnější jsou tato zjištění:

·Spotřeba primární energie klesla v roce 2018 ve srovnání s rokem 2017 o 0,7 %. Konečná spotřeba energie meziročně vzrostla o 0,1 %. Přesto jsou oba ukazatele mírně nad pevně stanovenou trajektorií k dosažení cíle pro rok 2020.

·Úroveň spotřeby energie nadále ovlivňují výkyvy počasí. Teplejší zima v roce 2018 zmírnila poptávku po energii pro vytápění, tento dopad byl však vyrovnán zvýšením spotřeby energie v odvětví dopravy a v průmyslu. Údaje opravené o vlivy počasí ve skutečnosti vykazují vyšší nárůst spotřeby konečné energie v roce 2018 (viz obrázek 1).

·Růst činnosti nadále vede ke zvyšování spotřeby energie a nové politiky a opatření, jež členské státy prováděly v roce 2018, nebyly dostatečné, aby tento růst vyrovnaly.

·Zjištění z výročních zpráv o energetické účinnosti z roku 2019 naznačují, že některé členské státy dosáhly mnohem menších úspor, než jaké by byly v roce 2018 nutné pro splnění jejich kumulativních povinných úspor za období 2014–2020.

Snížení spotřeby primární energie by bylo možné vykládat jako pozitivní vývoj. Jeho tempo, bude-li pokračovat, by však bylo nedostatečné pro splnění cíle stanoveného na rok 2020 za normálních hospodářských podmínek a je nižší než cíl průměrného ročního snižování lineární trajektorie v období od roku 2005 do roku 2020 (1 % ročně). Vzhledem k tomu, že doba pro provádění nových politik je omezená, zdá se stále méně pravděpodobné, že by cílů do roku 2020 mohlo být dosaženo bez silného vlivu vnějších faktorů, jako je krize spojená s onemocněním COVID-19. Je však stále důležité, aby se úsilí rychle zvýšilo, neboť při každém dalším výpadku v plnění cílů pro rok 2020, případně při oživení poptávky po energii po skončení krize spojené s onemocněním COVID-19, by bylo problematičtější i splnění cílů pro rok 2030.

Za účelem lepšího posouzení rostoucího trendu spotřeby energie a určení možného dalšího postupu zřídila Komise v červenci 2018 pracovní skupinu pro mobilizaci úsilí k dosažení cílů EU v oblasti energetické účinnosti do roku 2020. Na zasedáních pracovní skupiny v roce 2019 členské státy zdůraznily, že je zapotřebí plně provádět stávající právní předpisy, lépe mobilizovat finanční prostředky ze strukturálních fondů a z Fondu soudržnosti a přijmout další opatření, jež přinesou rychlé úspory. Bylo rovněž uznáno, že je nutné klást větší důraz na to, aby budovy procházející rozsáhlejší renovací dosáhly minimálních norem energetické náročnosti. To by však nezajistilo úspory energie požadované v krátké době, ale přispělo by to spíše k plnění cíle do roku 2030.

Obrázek 1: HDP a konečná spotřeba energie v letech 2000–2018 opravená o vlivy počasí.