K podvodu s chybějícím obchodním článkem při obchodování uvnitř Společenství dochází, když pachatel podvodu nakupuje zboží nebo služby z jiného členského státu osvobozené od DPH, následně si však při prodeji DPH naúčtuje; neodvede správcům daně žádnou DPH (přičemž kupující může provést její odpočet). Evropský účetní dvůr a Europol odhadují, že by podvody s chybějícím obchodním článkem při obchodování uvnitř Společenství mohly vést k roční ztrátě příjmů z DPH ve výši 40 až 60 miliard EUR a že by za vznikem 80 % těchto podvodů mohla stát 2 % zločinných spolčení.

Ve svém akčním plánu v oblasti DPH ze dne 7. dubna 2016 Komise načrtla potřebu zavést jednotný evropský prostor DPH, který by byl schopný čelit výzvám 21. století. Řada klíčových opatření, která by byla přijata v krátkodobém a střednědobém horizontu, by systém DPH v EU zmodernizovala a zjednodušila, zajistila jeho větší odolnost vůči podvodům a učinila by jej příznivějším pro podniky.

Současný systém zdanění obchodu mezi členskými státy především stále vychází z „přechodného režimu“. V roce 1967 byl přijat závazek na zavedení konečného systému DPH, který měl v té době fungovat v rámci Evropského společenství stejným způsobem jako v rámci jedné země. Potřeba odstranit do roku 1992 daňové hranice mezi členskými státy vedla k přehodnocení daňového režimu, kterému podléhal obchod se zbožím v Evropském společenství. Cílem bylo, aby bylo zboží zdaněno v zemi původu, aby se stejné podmínky, které platí pro domácí obchod, vztahovaly rovněž na obchod uvnitř Společenství, což by dokonale zrcadlilo myšlenku skutečně fungujícího vnitřního trhu.

Nová ustanovení by tedy nepřekročila rámec toho, co je nezbytně nutné k tomu, aby byly nástroje správní spolupráce v boji proti přeshraničním podvodům v oblasti DPH účinnější.

Návrh do značné míry vychází ze stávajícího právního rámce a pouze se jím určité oblasti posilují. Všechna navrhovaná opatření jsou zaměřena na potřeby členských států, a ačkoli budou mít kladný dopad na rozsah podvodů v oblasti DPH, nepřinesou podnikům a správním orgánům žádné dodatečné náklady s výjimkou opatření, v rámci kterých bude nezbytný vývoj v oblasti IT. I v těchto případech by však náklady spojené s vývojem byly omezené.

Odpovědnost za správu, výběr a kontrolu DPH nesou především členské státy. Podvody v oblasti DPH jsou však často spojeny s přeshraničními transakcemi prováděnými v rámci jednotného trhu, nebo se týkají obchodníků usazených v jiných členských státech než v tom, kde je daň splatná. To negativně ovlivňuje fungování jednotného trhu a způsobuje to pro rozpočet EU významné ztráty.

Tato iniciativa by do nařízení Rady (EU) č. 904/2010 zakotvila opatření přímo určená k řešení těchto podvodů, referenční právní základ pro správní spolupráci a boj proti podvodům v oblasti DPH.

Zlepšení správní spolupráce v oblasti DPH by bylo plně v souladu s ostatními politikami EU, které se v současné době nacházejí ve fázi vývoje. Platí to zejména pro směrnici (EU) 2017/1371 a nařízení (EU) 2017/1939, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce. Ukazuje to, že několik společných iniciativ na úrovni EU má podobné cíle, tj. zlepšení spolupráce mezi donucovacími orgány a justičními orgány a hledání nových způsobů boje proti nejzávažnějším hrozbám pro příjmy z daní.

–boj proti podvodům v oblasti dvojího systému DPH, který platí pro osobní automobily, zlepšením přístupu k údajům o registraci vozidel,

–sdílení informací o celních režimech č. 42 a 63 mezi celními a daňovými orgány.

Podrobnou analýzou se dospělo k závěru, že je třeba posoudit několik možností, které by měly všechny tyto příslušné otázky náležitě řešit.

Z důvodu nedostatku příslušných údajů nebylo možné přínosy hlavních upřednostňovaných možností přesně vyhodnotit a kvantifikovat je. Dopad na různé zúčastněné strany byl shrnut následovně:

–Členské státy: hlavní možnosti, zahrnuté v této iniciativě, by mohly boj proti přeshraničním podvodům v oblasti DPH urychlit a zefektivnit a mělo by tudíž dojít ke zvýšení příjmů z DPH. Společné zpracování údajů v rámci Eurofiscu by nepřineslo žádné další náklady, neboť jsou již pokryty programem Fiscalis. Nová výměna informací mezi daňovými a celními orgány a automatizovaný přístup k údajům o registraci vozidel by mohly přinést náklady na provádění a provozní náklady, které by však mohly být omezené, neboť by mohly být využity stávající systémy.

–Podniky, včetně malých a středních podniků a mikropodniků: lepší identifikace pachatelů podvodů by mohla snížit náklady na dodržování předpisů a administrativní zátěž pro podniky zapojené do obchodu uvnitř Unie, neboť by předpokládané možnosti lépe využívaly a analyzovaly dostupné informace, a tím minimalizovaly potřebu provádět správní šetření a povinnost podávat zprávy ze strany obchodníků dodržujících předpisy. Podniky by rovněž těžily ze spravedlivějších podmínek a lepšího fungování jednotného trhu.

Posouzení dopadů doprovázející tento návrh provedl dne 13. září 2017 Výbor pro kontrolu regulace. Výbor vydal kladné stanovisko s určitými doporučeními, týkajícími se zejména nutnosti lépe popsat interakci této iniciativy s dalšími prvky akčního plánu v oblasti DPH a nutnosti jasnějšího odůvodnění navrhovaných možností. Tato doporučení byla zohledněna. Stanovisko Výboru i doporučení jsou uvedeny v pracovním dokumentu útvarů Komise pro posouzení dopadů.

•Účelnost a zjednodušování právních předpisů

Tato iniciativa nespadá do působnosti Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů.

•Základní práva

Tento návrh by měl vést k zahájení nové výměny a společného zpracování stávajících informací o DPH, které by mohly zahrnovat osobní údaje. Shromažďování údajů by však bylo striktně zaměřeno a omezeno na hospodářské subjekty, které se údajně podílejí na podvodných transakcích. Údaje by byly uchovávány pouze po dobu nezbytnou k provedení analýzy a vyšetřování ze strany vnitrostátních daňových orgánů oprávněných k vymáhání povinností spojených s DPH. Byly by využity výhradně za účelem zjišťování potenciálních pachatelů podvodů v počáteční fázi a k zamezování podvodným sítím, jejichž účelem je zneužívání systému DPH prostřednictvím páchání podvodů v oblasti DPH. Byly by přístupné pouze oprávněným zaměstnancům, kteří by je mohli využívat. Na tato opatření by se však po jejich zakotvení do nařízení (EU) č. 904/2010, konkrétně do čl. 55 odst. 5 tohoto nařízení, který odkazuje na obecné nařízení o ochraně osobních údajů, rovněž vztahoval článek 8 Listiny základních práv.

4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY

Návrh nebude mít žádné negativní důsledky pro rozpočet Unie.

5.OSTATNÍ PRVKY

•Plány provádění a způsob monitorování, hodnocení a podávání zpráv

Podle článku 59 nařízení (EU) č. 904/2010 se uplatňování tohoto nařízení přezkoumává každých pět let. Podle článku 49 musí členské státy za účelem vyhodnocení účinnosti tohoto systému správní spolupráce v boji proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem sdělit Komisi veškeré dostupné údaje o tom, jak uplatňují toto nařízení, a mimo jiné roční statistické údaje o využívání nástrojů spolupráce. Posouzení dopadů přiložené k tomuto návrhu obsahuje seznam ukazatelů pro kontrolu a hodnocení (viz kapitola 8.1).

•Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Hlavními cíli návrhu jsou:

–společné zpracování a analýza veškerých relevantních údajů v rámci Eurofisc,