Kodex chování pro zdaňování podniků („kodex“) je od svého vzniku v roce 1997 primárním nástrojem EU pro předcházení škodlivé daňové soutěži. Vychází z toho, že ačkoliv daňová soutěž mezi zeměmi není sama o sobě problematická, musejí existovat společné zásady ohledně míry, do jaké mohou země používat své daňové režimy a politiky k lákání podniků a zisků. Obzvlášť důležité je to na jednotném trhu, kde svobody zakotvené ve Smlouvě zvyšují mobilitu zisků a investic.

2 a) Načasování reformy pro maximální účinek

Načasování reformy kodexu musí být řádně uváženo, aby bylo zajištěno, že výsledek bude co nejambicióznější a nejúčinnější. Probíhající mezinárodní diskuze o reformě zdanění podniků, kterou řídí OECD, by mohla mít do budoucna výraznější dopad na přijímané limity daňové soutěže. Konkrétně, pokud se globálním standardem stane minimální účinné zdanění, bude zde nový dolní limit, kam až mohou země zajít při používání svých daňových sazeb pro přilákání zahraničních podniků a investic. To se bude rozhodně muset promítnout do opatření EU v oblasti spravedlivé daňové soutěže, v rámci reformovaného kodexu chování. Současně, pokud se na globální úrovni nedosáhne shody ohledně minimálního zdanění, je třeba tento koncept zařadit do kodexu jako standard EU, aby se modernizoval a ujasnil koncept škodlivé daňové soutěže a aby se zajistilo, že podniky budou při generování zisků na jednotném trhu platit svou spravedlivou výši daní.

2 b) Přezkum působnosti a kritérií kodexu

Existuje nicméně mnoho otázek, které mohou být již v mezidobí zvažovány v kontextu budoucí reformy kodexu.

Pro začátek by měla být rozšířena působnost kodexu, aby se vztahoval na všechna opatření, která představují riziko pro spravedlivou daňovou soutěž. Vymezení působnosti kodexu by mělo být změněno, aby zahrnovalo další typy režimů a obecných aspektů vnitrostátních režimů zdanění právnických osob a také další relevantní daně vedle daně z příjmů právnických osob. V rámci aktuální působnosti kodexu existuje příliš mnoho typů škodlivých režimů, které mohou uniknout posouzení. Kodex se například zaměřuje pouze na specifická daňová opatření a režimy. Země ovšem k zapojení do daňové soutěže stále více využívají obecné struktury svých daňových systémů, například stanovují konkrétní pravidla daňového rezidentství, která mohou vést ke dvojímu nezdanění nebo daňovým výjimkám pro zahraniční příjmy, což může napomáhat škodlivým daňovým praktikám bez odpovídajících záruk. Kodex se navíc nevztahuje na speciální režimy občanství nebo na opatření k přilákání občanů žijících v zahraničí či bohatých osob, i když často představují jakási zadní vrátka k nespravedlivému přilákání obchodu a investic z jiných zemí. Z nedávných studií OECD rovněž vyplývá, že režimy občanství mohou být využívány k vyhýbání se pravidlům pro daňovou transparentnost. Proto je důležité při reformě kodexu prozkoumat používání režimů občanství, jako jsou například zlatá víza.

Kodex by měl být rovněž aktualizován tak, aby byl zajištěn přezkum všech případů velmi nízkého zdanění, a to v rámci EU i mimo ni. EU již požaduje po třetině zemí s nulovým nebo žádným zdaněním, aby zavedly přísné standardy ekonomické podstaty a transparentnosti, aby předešly svému zařazení na unijní seznam. Tyto požadavky by měly být formálně začleněny do kodexu, aby existovala úplná konzistentnost mezi kritérii používanými v rámci EU a ve vztahu ke třetím zemím.

2 c) Zlepšení správy a řízení kodexu

Při reformě kodexu by se rovněž mělo zvážit, jak by mohl být kodex uplatňován transparentněji a účinněji. Ačkoliv u Skupiny pro kodex chování došlo v posledních letech co do správy a řízení k určitým zlepšením, je zde prostor pro další práci. Skupina pro kodex chování by mohla na svých internetových stránkách zveřejňovat více informací a informovat veřejnost a zúčastněné strany o pokrocích ve své práci. Skupina by mohla rovněž zavést hlasování kvalifikovanou většinou, aby se urychlilo rozhodování, a zvážit účinné důsledky pro členské státy, které včas nesplní rozhodnutí skupiny.

Komise rovněž vyzývá členské státy, aby začaly diskutovat o návrzích pod body 1 a) až c) pro účely ambiciózní reformy kodexu, zatímco budou čekat na výsledky mezinárodních diskuzí o daních (podle pracovního plánu OECD by měly být výsledky mezinárodní práce na daňové reformě dostatečně jasné do konce roku). Komise bude s členskými státy spolupracovat na vytvoření konkrétního plánu reformy kodexu tak, aby byl lépe připraven řešit moderní výzvy daňové soutěže – v rámci EU i mimo ni.

3. PŘEZKUM UNIJNÍHO SEZNAMU NESPOLUPRACUJÍCÍCH JURISDIKCÍ

Ačkoliv byl kodex původně vytvořen jako nástroj k regulaci interní daňové soutěže v rámci EU, jeho zaměření se nedávno rozšířilo také na externí rozměr této politické oblasti. Zásady spravedlivé daňové soutěže, které jsou stanoveny v kodexu, patří mezi kritéria používaná k hodnocení třetích zemí v rámci postupu zařazování na seznam EU. Cílem je zlepšit globální kontext daňové správy, zajistit rovné podmínky na mezinárodní úrovni a podpořit vlády třetích zemí v jejich snaze o zavedení závazků a opatření na globální úrovni (například v rámci iniciativ G-20 proti erozi základu daně a přesouvání zisku nebo akčního programu z Addis Abeby).

Unijní seznam nespolupracujících daňových jurisdikcí byl poprvé navržen ve vnější strategii Komise v roce 2016 jako nástroj pro řešení externích rizik zneužívání daní a nespravedlivé daňové soutěže. Od té doby se stal mocným nástrojem k prosazování řádné správy daní na mezinárodní úrovni a přispěl k boji proti vyhýbání se daňovým povinnostem a daňovým únikům po celém světě. Během čtyř let od zahájení procesu vytváření seznamu bylo zhodnoceno celkem 95 jurisdikcí podle tří klíčových kritérií: daňová transparentnost, spravedlivé zdanění a provádění minimálních standardů OECD, pokud jde o erozi základu daně a přesouvání zisku. Pokud se zjistí, že jurisdikce jedno nebo více těchto kritérií nesplňuje, je vyzvána, aby se zavázala tyto problémy ve stanovené lhůtě řešit.

Do začátku roku 2020 bylo v přímé reakci na postup zařazování na seznam EU globálně odstraněno více než 120 škodlivých daňových režimů. Desítky třetích zemí rovněž přijaly konkrétní opatření ke zlepšení svých standardů v oblasti daňové transparentnosti v souladu s požadavky EU. To globálně zvyšuje úroveň řádné správy daní, vytváří rovné podmínky pro mezinárodní aktéry a omezuje příležitosti pro zneužívání daní. Unijní seznam je tedy prospěšný i za hranicemi EU, a to zejména pro rozvojové země, na které mají nezákonné finanční toky neúměrný dopad.

Postup zařazování na seznam EU se pro EU stal novým základem pro navazování spolupráce s partnerskými zeměmi v oblasti daňových otázek společného zájmu, v souladu s její snahou o propagaci řádné globální správy daní. Hlavními součástmi procesu jsou dialog a aktivní pomoc. Pravidelné diskuze útvarů Komise s jurisdikcemi, vedené v koordinaci s Evropskou službou pro vnější činnost, napomohly desítkám jurisdikcí s dodržováním požadovaných standardů. Tento nový kanál pro navazování spolupráce v daňových záležitostech umožnil vést konstruktivní dialog s partnerskými zeměmi v dnešní rychlé, globalizované a digitalizované ekonomice a mělo by se v něm pokračovat.

Komise se domnívá, že čtyři roky po spuštění tohoto nového zařazování na seznam je nejvyšší čas vyhodnotit dosud získané zkušenosti a posoudit, jak může tento systém zůstat účinný, spravedlivý a připravený na nové výzvy, které se postupně objevují.