EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 30.9.2015 COM(2015) 472 final 2015/0226(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví společná pravidla pro sekuritizaci a vytváří se evropský rámec pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci a kterým se mění směrnice 2009/65/ES, 2009/138/ES, 2011/61/EU a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 648/2012 (Text s významem pro EHP) {SWD(2015) 185 final}

{SWD(2015) 186 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU Důvody a cíle návrhu Vytvoření jednoduchého, transparentního a standardizovaného sekuritizačního trhu je stavebním kamenem unie kapitálových trhů a přispívá k prioritnímu cíli Komise podpořit tvorbu pracovních míst a návrat k udržitelnému růstu. Vysoce kvalitní rámec pro sekuritizaci v EU může podpořit integraci finančních trhů EU, pomoci diverzifikovat zdroje financování a uvolnit kapitál, což úvěrovým institucím a věřitelům usnadní poskytování úvěrů domácnostem a podnikům. Komise ve svém pracovním programu na rok 2015 stanovila cílená opatření s 10 prioritami a oznámila, že jako součást priority vytvoření lepšího a spravedlivějšího vnitřního trhu s posílenou průmyslovou základnou zavede rámec EU pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci. V investičním plánu pro Evropu, který předložila Komise dne 26. listopadu 2014, bylo vybudování udržitelného sekuritizačního trhu, aniž by se opakovaly chyby před krizí, určeno jako jedna z pěti oblastí, ve kterých jsou potřebná opatření v krátkodobém horizontu. Sekuritizací se rozumí transakce, které umožňují věřiteli nebo původcům aktiv (obvykle úvěrové instituce) refinancovat soubor úvěrů nebo aktiv (např. hypotéky, úvěry na automobily, spotřebitelské úvěry, kreditní karty) prostřednictvím jejich transformace na cenné papíry. Věřitel nebo původce uspořádá portfolio do různých kategorií rizika, které jsou přizpůsobeny zájmům investorů, pokud jde o výši rizika/zisku. Výnosy investorů plynou z peněžních toků podkladových úvěrů. Tyto trhy nejsou určeny pro retailové investory. Sekuritizace je významným prvkem dobře fungujících kapitálových trhů. Náležitě strukturovaná sekuritizace může být důležitým prostředkem diverzifikace zdrojů financování a efektivnějšího rozložení rizik v rámci finančního systému Unie. Umožňuje širší rozložení rizika finančního sektoru a může pomoci uvolnit rozvahy úvěrových institucí, takže jsou schopny dále poskytovat úvěry ve prospěch ekonomiky. Může zvýšit celkovou efektivitu finančního systému a zajistit dodatečné investiční příležitosti. Sekuritizace může vytvořit most mezi úvěrovými institucemi a kapitálovými trhy, čímž může vzniknout nepřímá výhoda pro podniky a občany (například výhodnější úvěry a hypoteční financování podniků a kreditní karty) a poskytnout příslušným investorům vůči určitým kategoriím aktiv expozici, která je oddělena od úvěrového rizika původce. V důsledku krize související s rizikovými hypotékami v USA v období 2007–2008 veřejné orgány učinily řadu opatření, aby se sekuritizační transakce staly bezpečnější a jednodušší a aby bylo zajištěno, že jsou k dispozici vhodné pobídky k řízení rizika – včetně prostřednictvím vyšších kapitálových požadavků, požadavků náležité péče a obchodního chování, jakož i povinných požadavků na ponechání si rizika za účelem zajištění toho, že sekuritizované produkty nebudou vytvářeny výhradně za účelem distribuce investorům, což se převážně dělo před finanční krizí z roku 2008 (tzv. model „originate to distribute“). Tyto reformy byly nezbytné k zajištění finanční stability. Jejich výsledkem je, že veškeré sekuritizace v EU jsou nyní přísně regulovány. Od počátku finanční krize zůstaly evropské sekuritizační trhy utlumeny. Naproti tomu na trzích v USA došlo k oživení. A to i přesto, že na rozdíl od USA sekuritizační trhy v EU přestály krizi relativně dobře a jejich realizované ztráty z nástrojů pocházejících z EU byly ve srovnání se ztrátami v USA velmi nízké. Například sekuritizované nástroje z USA s ratingem AAA zajištěné cennými papíry krytými hypotečním úvěrem na obytné nemovitosti dosáhly míry selhání 16 % („subprime“) a 3 % („prime“). Naproti tomu míra selhání cenných papírů krytých hypotečním úvěrem na obytné nemovitosti z EU nikdy nepřekročila 0,1 %. Rozdíl u produktů s ratingem BBB je ještě větší. Míry selhání těchto amerických cenných papírů krytých hypotečním úvěrem na obytné nemovitosti dosáhly svého vrcholu ve výši 62 % („subprime“) a 46 % („prime)“, zatímco u produktů EU dosáhly míry selhání nejvýše 0,2 %. I když sekuritizační trhy v USA mají jiné vlastnosti než trhy v EU a jednotlivé vnitrostátní trhy, z nichž každý má různou míru roztříštěnosti a efektivity, je jejich silnější oživení alespoň z části dáno poskytnutím prostředků z veřejných zdrojů. Téměř 80 % sekuritizovaných nástrojů v USA využívá veřejné záruky od podniků podporovaných americkou vládou (například Fannie Mae a Freddie Mac). Banky, které investují do těchto produktů, v rámci regulačního režimu USA rovněž využívají nižší kapitálové požadavky. Tento návrh vychází z předpisů, které byly v EU zavedeny za účelem řešení rizik, která jsou spojena s vysoce komplexní, neprůhlednou a rizikovou sekuritizací. Zaměření se na lepší rozlišení a vytvoření transparentní, jednoduché a standardizované sekuritizace je přirozeným dalším krokem k vytvoření udržitelného trhu EU pro sekuritizaci, který podporuje investice EU i řádné řízení rizik. Cílem tohoto legislativního návrhu je: 1)znovu nastartovat trhy na udržitelnějším základě, aby jako účinný prostředek financování pro hospodářství mohla působit jednoduchá, transparentní a standardizovaná sekuritizace; 2)umožnit efektivní a účinné převody rizika na širokou škálu institucionálních investorů, jakož i bank; 3)umožnit, aby sekuritizace fungovala jako účinný mechanismus financování pro některé dlouhodobější investory a banky; 4)chránit investory a řídit systémové riziko tak, aby se zabránilo novému vzniku defektních modelů „originate to distribute“. Při budování trhu pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci je prvním krokem určení spolehlivých nástrojů na základě jasných kritérií způsobilosti. Druhým krokem je upravit regulační rámec tak, aby umožňoval přístup, který by více odrážel rizika. Cílem není odstranit předpisy, které byly v EU zavedeny za účelem řešení rizik, která jsou spojena s vysoce komplexní, neprůhlednou a rizikovou sekuritizací. Tento návrh však pomůže lépe rozlišovat jednoduché, transparentní a standardizované produkty. Tento rámec by měl zajistit důvěru investorů a vysoký standard pro EU, pomoci stranám vyhodnotit rizika související se sekuritizací (u jednotlivých produktů i napříč produkty). Nový rámec EU však nezprošťuje investory povinnosti jednat s náležitou péčí. Rovněž neposkytuje kontrolu úvěrového rizika sekuritizovaných úvěrů – investoři mají celou škálu investičních možností, aby mohli své investice přizpůsobit preferencím v oblasti rizik/výnosů. Koncept „jednoduchý, transparentní a standardizovaný“ (JTS) se vztahuje na postup, kterým je sekuritizace strukturována, nikoliv na podkladovou úvěrovou kvalitu daných aktiv. Neznamená to tedy, že některé sekuritizace, které nejsou jednoduché, transparentní a standardizované, například mají méně jednoduché struktury, by nemohly být tvořeny podkladovými expozicemi s odpovídajícími znaky úvěrové kvality. Ve svých závěrech ze zasedání konaného ve dnech 25. a 26. června 2015 Evropská rada uvedla, že sekuritizace může poskytnout účinný mechanismus pro převod rizik z úvěrových institucí na neúvěrové instituce, čímž se zvýší schopnost úvěrových institucí poskytovat úvěry, ale rovněž schopnost směrovat financování neúvěrových institucí k provoznímu kapitálu společností. Evropská rada vyzvala Komisi, aby přednostně a nejpozději do konce roku 2015 navrhla rámec pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci, který by vycházel z četných stávajících iniciativ na evropské i mezinárodní úrovni. Evropský parlament ve svém usnesení o unii kapitálových trhů pro evropskou ekonomiku z července 2015 uvedl, že vytvoření jednoduché, transparentní a standardizované sekuritizace by mělo být lépe posouzeno a uvítal podnět ke zřízení udržitelného a transparentního sekuritizačního trhu vypracováním zvláštního regulačního rámce s jednotnou definicí vysoce kvalitní sekuritizace s účinnými metodami sledování, měření a řízení rizika. Toto navrhované nařízení rozlišuje mezi ustanoveními použitelnými pro JTS sekuritizace a ustanoveními použitelnými pro JTS i jiné než JTS sekuritizace.

Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky V současné době je rámec pro sekuritizaci EU upraven velkým množstvím právních aktů EU. Patří sem nařízení o kapitálových požadavcích pro banky, směrnice Solventnost II pro pojišťovny, směrnice o subjektech kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a směrnice o správcích alternativních investičních fondů pro správce aktiv. Právní ustanovení, zejména týkající se poskytování informací a transparentnosti, jsou rovněž stanovena v nařízení o ratingových agenturách (CRAIII) a směrnici o prospektu. Také v legislativních návrzích Komise jsou obsaženy prvky týkající se obezřetnostního přístupu k sekuritizaci, které jsou nyní projednávány (strukturální reforma bank a fondy peněžního trhu). Ustanovení jsou rovněž obsažena v aktech v přenesené pravomoci. EU již podnikla kroky k vytvoření diferencovaného regulačního zacházení ve dvou aktech v přenesené pravomoci, které se vztahují na obezřetnostní požadavky pro pojišťovny (v rámci směrnice Solventnost II) a likviditu úvěrových institucí (prostřednictvím nařízení o ukazateli krytí likvidity). Tento přístup pomůže lépe rozlišovat jednoduché, transparentní a standardizované produkty od méně průhledných a komplexnějších produktů. To může učinit některé sekuritizace atraktivnějšími snížením překážek v sekuritizačním procesu a zvýšením likvidity a hloubky trhu. Toto rozlišení však nezprošťuje investory povinnosti jednat s náležitou péčí. Přijetí těchto aktů v přenesené pravomoci v roce 2014 představovalo předběžné kroky, které nyní musí být doplněny dalšími opatřeními, a to na základě řady iniciativ EU a mezinárodních iniciativ pro sbližování regulačních norem. Řada mezinárodních a evropských veřejných orgánů věnovala v nedávné době značnou část své práce na předpisech sekuritizaci. Tento návrh vychází z uvedených iniciativ. Na celosvětové úrovni Basilejský výbor pro bankovní dohled (BCBS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) společně vedou meziodvětvovou pracovní skupinu, která se zabývala překážkami sekuritizace. Jejím hlavním úkolem bylo vypracovat kritéria pro určení jednoduchých, transparentních a srovnatelných sekuritizovaných nástrojů. Skupina vydala dne 23. července 2015 soubor globálních kritérií. Basilejský výbor pro bankovní dohled v prosinci 2014 zveřejnil revidované normy týkající se kapitálových požadavků bank investujících do sekuritizace. Výbor se v nadcházejících měsících bude rovněž zabývat tím, zda a jakým způsobem začlenit kritéria pro jednoduchou a transparentní sekuritizaci vypracovaná pracovní skupinou BCBS-IOSCO do rámce pro kapitálové požadavky při sekuritizaci. Na úrovni EU se touto otázkou v reakci na pomalé oživení sekuritizačních trhů zabývala řada veřejných orgánů. Například Evropská centrální banka (ECB) a Bank of England („BoE“) zahájily v květnu 2014 veřejnou konzultaci k otázce lepšího fungování sekuritizačního trhu v Evropské unii. Na žádost Komise z ledna 2014 Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) dne 7. července 2015 dokončil doporučení určené Komisi týkající se rámce pro kvalifikovanou sekuritizaci. Navrhuje kritéria pro definování jednoduchých, standardních a transparentních sekuritizačních transakcí, včetně konkrétního souboru prvků pro krátkodobé sekuritizace, tzv. obchodní cenné papíry zajištěné aktivy (ABCP). Evropský orgán pro bankovnictví rovněž navrhl obezřetné zacházení citlivější vůči riziku pro dlouhodobé sekuritizované nástroje, jakož i pro ABCP, a to přizpůsobením kapitálových změn navržených v roce 2014 v basilejském rámci pro sekuritizaci za účelem uznávání relativně nižší rizikovosti JTS sekuritizace, přičemž regulatorní kapitál bude nadále podléhat zvýšeným obezřetnostním požadavkům. Společný výbor evropských orgánů dohledu prověřil stávající rámec EU, pokud jde o požadavky na poskytování informací a povinnosti týkající se náležité péče, oznamování orgánům dohledu a ponechání si rizika. Společný výbor rovněž přezkoumal případné nesrovnalosti ve stávajícím rámci. Podrobná zpráva byla zveřejněna dne 12. května 2015. Soulad s ostatními politikami Unie Toto navrhované nařízení o sekuritizaci podporuje investiční plán pro Evropu, který předložila Komise v roce 2014 za účelem odstranění hlavních překážek v oblasti investic. Tento nový přístup by pomohl řešit stávající nedostatečné financování reálné ekonomiky v EU. Tato iniciativa je součástí akčního plánu pro unii kapitálových trhů přijatého dnes Evropskou komisí. Unie kapitálových trhů je jednou z priorit Komise, jež má za cíl zajistit, aby finanční systém podporoval zaměstnanost a růst a pomáhal s demografickými výzvami, kterým Evropa čelí. Cílem je lépe propojit úspory s růstem a poskytnout střadatelům a investorům další možnosti a lepší návratnost. Unie kapitálových trhů má podnikům nabídnout více finančních možností v různých stádiích jejich rozvoje a směřovat investice tam, kde mohou být využity co nejproduktivněji, aby se rozšířily možnosti evropských společností a projektů infrastruktury. Na základě konzultací probíhajících od 18. února do 13. května 2015 Komise zveřejnila zelenou knihu „Vytvoření unie kapitálových trhů“. V odpovědích většina respondentů potvrdila oblasti pro oživení evropských kapitálových trhů, které byly identifikovány v zelené knize. Zúčastněné strany rovněž podpořily vytvoření rámce EU na podporu jednoduché a transparentní sekuritizace a v rámci zvláštní konzultace předložily svá podrobná stanoviska. Kromě investičního plánu pro Evropu a iniciativ v oblasti finanční regulace přijalo několik orgánů a institucí EU iniciativy na znovunastartování sekuritizačních trhů a zvýšení důvěry z hlediska fungování trhů. Komise ve spolupráci s Evropskou investiční bankou a Evropským investičním fondem využívá nástroje sekuritizace k podpoře financování malých a středních podniků, například v rámci programu COSME a společných iniciativ Komise a EIB. V druhé polovině roku 2014 zahájila ECB program nákupu cenných papírů krytých aktivy (ABSPP), který si klade za cíl dále posílit transmisi měnové politiky. Společně s dalšími měnovými opatřeními (cílené dlouhodobější refinanční operace (TLTRO), program nákupu krytých dluhopisů (CBPP), program nákupů veřejného sektoru (PSPP)) má usnadnit poskytování úvěrů hospodářství eurozóny. Praktické podrobnosti programu, přijaté dne 2. října 2014, stanoví, jaké cenné papíry zajištěné aktivy může ECB kupovat. Kritéria převážně odrážejí stávající rámec ECB pro zajištění u refinančních operací. Jsou obecně v souladu se stávajícími kritérii aktů v přenesené pravomoci Komise a s tímto návrhem. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA Právní základ Návrh je založen na článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), který je právním základem opatření ke sbližování ustanovení právních a správních předpisů členských států, jejichž účelem je vytvoření a fungování vnitřního trhu. Tento právní základ použil normotvůrce EU rovněž pro přijetí nařízení o kapitálových požadavcích (CRR) (nařízení (EU) č. 575/2013), nařízení o ratingových agenturách (CRAIII) (nařízení (EU) č. 1060/2009) a nařízení (EU) č. 648/2012 (o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů), jejichž ustanovení jsou součástí tohoto nařízení nebo jsou tímto nařízením změněna. Tímto návrhem se mění rovněž některá ustanovení směrnice Solventnost II a zrušují ustanovení směrnice o subjektech kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a směrnice o správcích alternativních investičních fondů (AIFM). Tyto směrnice jsou založeny na článku 53 ve spojení s článkem 62 Smlouvy. Ačkoli právním základem těchto ustanovení není na rozdíl od tohoto návrhu článek 114 Smlouvy, pokud by dotčená ustanovení byla přijata nezávisle na těchto směrnicích, byl by jejich právním základem článek 114 SFEU. Jejich hlavním cílem je vytvoření a fungování vnitřního trhu, především zajištěním rovných podmínek na vnitřním trhu pro investory a emitenty sekuritizací.

Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Cílem tohoto návrhu je znovu nastartovat udržitelný sekuritizační trh, který zlepší financování hospodářství EU, a zároveň zajistí finanční stabilitu a ochranu investorů. Za tímto účelem je cílem návrhu poskytnout regulační platformu, na jejímž základě lze vybudovat důvěru investorů, zajistit větší soudržnost a standardizaci na trhu a zavést regulační rámec citlivější vůči riziku (prostřednictvím změny nařízení o kapitálových požadavcích a aktu v přenesené pravomoci Solventnost II). Sekuritizované produkty jsou součástí finančních trhů EU, jež jsou otevřené a integrované. Sekuritizace spojuje finanční instituce z různých členských států i z nečlenských států: banky často poskytují úvěry, které byly sekuritizovány, zatímco finanční instituce jako pojišťovny a investiční fondy do těchto produktů investují, a to jak na celoevropské, tak na celosvětové úrovni. Sekuritizační trh má proto mezinárodní povahu. Členské státy nemohou samy přijmout opatření dostatečná k opětovnému nastartování sekuritizačních trhů. EU na mezinárodní úrovni prosazuje normy za účelem definice jednoduché, transparentní a standardizované (JTS) sekuritizace. Tyto normy pomohou investorům určit kategorie sekuritizací, jejichž podkladová rizika mohou být snadněji a transparentněji analyzována. Provádění těchto mezinárodních norem členskými státy by mohlo vést k odlišným přístupům, čímž by se fakticky vytvořila překážka pro přeshraniční investory a narušila důvěra investorů ve standard JTS. Vytvoření obezřetnostního rámce pro JTS sekuritizaci, jenž bude citlivější vůči riziku, nadto vyžaduje, aby EU definovala, co je to JTS sekuritizace, protože jinak by regulační zacházení citlivější vůči riziku pro banky a pojišťovny mohlo být dostupné pro různé typy sekuritizací v různých členských státech. To by vedlo k nerovným podmínkám a k regulatorní arbitráži. Pokud jde o nedostatečnou konzistentnost a standardizaci, právo EU již zharmonizovalo určitý počet prvků týkajících se sekuritizace, zejména definice, pravidla týkající se zpřístupňování informací, náležité péče, ponechání si rizika a obezřetnostního zacházení u regulovaných účetních jednotek investujících do těchto produktů. Tato ustanovení byla vypracována v rámci různých právních aktů (nařízení o kapitálových požadavcích, směrnice Solventnost II, SKIPCP, nařízení o ratingových agenturách, směrnice o správcích alternativních investičních fondů), což vedlo k některým nesrovnalostem v požadavcích, které se vztahují na různé investory. Zvýšení jejich konzistentnosti a další standardizace těchto ustanovení lze dosáhnout pouze na úrovni Unie. Opatření by vyslalo jasný a jednotný signál v celé EU, že některé sekuritizace vykazovaly dobré výsledky dokonce i během finanční krize, že mohou být užitečnými investicemi pro různé typy profesionálních investorů, pro něž by měly být odstraněny regulační překážky (nedostatek odpovídajícího obezřetného zacházení, nejednotné zacházení v různých finančních odvětvích). Opatřením na vnitrostátní úrovni nelze účinně stanovit obezřetné zacházení citlivější vůči riziku pro sekuritizaci, protože obezřetné zacházení je již stanoveno v právních předpisech EU, ani zajistit soulad a standardizaci uvedených ustanovení, na která se v současnosti vztahují různé právní předpisy EU, například pokud jde o poskytování informací, náležitou péči nebo ponechání si rizika. Proporcionalita Zvolenými možnostmi politiky je zavedení kritérií pro JTS sekuritizaci, která se použijí na dlouhodobou a krátkodobou sekuritizaci (včetně obchodních cenných papírů zajištěných aktivy). Odpovědnost za zajištění souladu s těmito kritérii nesou v prvé řadě původci a sponzoři, kteří by měli zajistit, že JTS sekuritizace splňuje kritéria JTS oznámená Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA). Investoři by měli před investováním do JTS sekuritizací provést hloubkovou prověrku, měli by se přiměřeně spoléhat na oznámení JTS a na informace poskytnuté původcem, sponzorem a sekuritizační jednotkou pro speciální účel. Tento přístup je posílen regulačním dohledem, přeshraniční spoluprací v oblasti dohledu a sankčním mechanismem. Rámec EU stanoví pravidla týkající se transparentnosti, náležité péče a ponechání si rizika. Účastníci trhu však nejsou povinni emitovat JTS sekuritizace a investovat do nich: původci mohou i nadále vytvářet sekuritizace, které nejsou jednoduché, transparentní a standardizované nebo sekuritizace, které jsou jednodušší, transparentnější a více standardizované, než vyžadují kritéria JTS. Cílem vypracování kritérií JTS bylo uvést je v soulad se stávajícími kritérii v aktech v přenesené pravomoci týkajících se ukazatele krytí likvidity a Solventnosti II a kritérií Basilejského výboru pro bankovní dohled / Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry a orgánu EBA. Pokud jde o soulad s požadavky JTS, je nejúčelnější zajistit, aby odpovědnost nesli původci a investoři, přičemž tato odpovědnost podléhá regulačnímu dohledu. Dohled je schopen sledovat vývoj na trhu a ověřovat, zda transakce splňuje všechny požadavky JTS a v případě potřeby ukládat sankce. Na jedné straně finanční krize ukázala, že investoři se v minulosti příliš spoléhali na třetí strany, jako jsou například ratingové agentury. Toto přílišné spoléhání se na třetí strany oslabilo náležitou péči ze strany investorů. To je také částečně důsledkem regulačních odkazů na třetí osoby („hardwiring“ – mechanické reakce investičních rozhodnutí na ratingy), jimž je proto třeba se vyhnout. Ačkoli třetí strany mohou na dobrovolném základě stále hrát důležitou roli, v tomto návrhu odpovídají za náležitou péči původci a investoři. Na straně druhé by regulační zapojení orgánů dohledu ex ante, které by stanovily, že sekuritizace splňuje požadavky JTS, přeneslo odpovědnost na veřejné orgány, což by vedlo k rizikům morálnímu hazardu: tuto odpovědnost by měli nést původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel. V neposlední řadě je vypracován rámec EU pro sekuritizaci, který je v případě potřeby v souladu se stávajícími definicemi nebo ustanoveními v právních předpisech Unie týkajících se poskytování informací, náležité péče a ponechání si rizika. Tím bude zajištěno, že trh může dále fungovat na základě stávajícího právního rámce, pokud tento rámec není změněn, tak aby se zbytečně nezvyšovaly náklady a nevytvářela regulační narušení. Rovněž bude nadále zajišťovat ochranu investorů a finanční stabilitu, přičemž bude v nejvyšší možné míře přispívat k financování ekonomiky EU. Za účelem vytvoření harmonizovaného rámce EU byly v případě nutnosti provedeny změny. Harmonizace stávajícího právního rámce na úrovni EU nemůže sama o sobě standardizovat všechny postupy a praktiky na sekuritizačních trzích. Z tohoto důvodu návrh vyzývá účastníky trhu, aby pracovali na další standardizaci tržních postupů. Z veřejné konzultace například vyplynulo, že se jeví slibně další standardizace dokumentace týkající se sekuritizace provedená samotnými účastníky trhu, například Nizozemským sdružením pro sekuritizaci (DSA). Tento přístup by mohl být rozšířen na další členské státy a další kategorie aktiv za účelem další standardizace postupů sekuritizace, a tím snížení nákladů pro všechny účastníky trhu, jakož i usnadnění investic do sekuritizací. Komise vyzývá účastníky trhu a jejich profesní sdružení, aby začali pracovat na další standardizaci, bude jejich činnost sledovat a v případě potřeby jim poskytne pomoc. V posouzení dopadů jsou uvedeny další informace o proporcionalitě, a to zejména v oddíle 4.4. Volba nástroje Cílem tohoto návrhu je vytvoření udržitelného trhu pro JTS sekuritizaci. Za tímto účelem návrh stanoví kritéria, která musí sekuritizace splňovat, a poskytuje nezbytný rámec dohledu a sdružuje stávající ustanovení v právních předpisech EU v oblasti sekuritizace týkající se ponechání si rizika, poskytování informací a náležité péče. Kritéria JTS by měla být jednotná pro celou EU. Srovnatelná kritéria s omezenějším rozsahem existují v současné době ve dvou nařízeních v přenesené pravomoci přijatých Komisí (akty v přenesené pravomoci týkající se ukazatele krytí likvidity a Solventnosti II). Navíc materiální pravidla týkající se poskytování informací, ponechání si rizika a náležité péče jsou stanovena v řadě různých nařízení EU (nařízení CRRR, akt v přenesené pravomoci Solventnost II, nařízení v přenesené pravomoci CRA a nařízení v přenesené pravomoci AIFM). Ustanovení čl. 114 odst. 1 SFEU představuje právní základ pro nařízení, kterým se zavádějí jednotná ustanovení zaměřená na zlepšení fungování vnitřního trhu. Kritéria pro JTS sekuritizaci a harmonizaci stávajících ustanovení v právních předpisech EU v oblasti sekuritizace týkající se ponechání si rizika, poskytování informací a náležité péče budou základem řádného a bezpečného fungování vnitřního trhu. Směrnice by nevedla ke stejným výsledkům, protože její provedení by mohlo vést k přijetí odlišných opatření na vnitrostátní úrovni, což by mohlo vést k narušení hospodářské soutěže a regulatorní arbitráži. Navíc většina ustanovení EU, která již v této oblasti existují, byla přijata formou nařízení. Vytvoření tohoto právního rámce vyžaduje přijetí řady právních aktů. Za prvé, nařízení o sekuritizaci, kterým se vytváří jednotná definice a pravidla v různých finančních odvětvích, harmonizuje pravidla týkající se ponechání si rizika, náležité péče a poskytování informací. Totéž nařízení stanoví kritéria pro JTS sekuritizaci pro všechna finanční odvětví, způsobilé kategorie aktiv a struktury transakce, jakož i příslušné účastníky trhu napříč odvětvími. Toto nařízení by rovněž mělo zrušit ustanovení odvětvových právních předpisů, která se stanou nadbytečná. Zadruhé, byly rovněž navrženy právní akty týkající se obezřetného zacházení se sekuritizacemi citlivějšího vůči riziku v případě úvěrových institucí. Pro úvěrové instituce je stávající obezřetnostní rámec stanoven v nařízení o kapitálových požadavcích a pro pojistitele v aktu v přenesené pravomoci Solventnost II. Měl by tedy být přijat návrh na změnu nařízení o kapitálových požadavcích, a po přijetí právního rámce pro sekuritizaci by měl být změněn také akt v přenesené pravomoci Solventnost II. Co se týče načasování těchto nástrojů, tyto různé právní akty představují jeden provázaný balíček, protože pro JTS sekuritizaci bude existovat zvláštní přizpůsobené obezřetné zacházení. Je proto důležité, aby Komise vypracovala komplexní balíček, který obsahuje všechny příslušné prvky. S cílem zajistit, aby regulační rámec v oblasti pojišťovnictví pro sekuritizaci byl v souladu s obsahem tohoto nařízení, je nezbytná řada změn nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (akt v přenesené pravomoci Solventnost II). Zaprvé, jeho definice týkající se sekuritizace by měly být sladěny s definicemi tohoto návrhu. Zadruhé, vzhledem k přímé použitelnosti požadavků na ponechání si rizika a náležité péče stanovených v tomto návrhu nařízení mohou být podobné požadavky z nařízení v přenesené pravomoci Solventnost II po vstupu tohoto návrhu v platnost zrušeny. Vzhledem k široké podpoře v rámci veřejné konzultace týkající se zelené knihy o unii kapitálových trhů, podle níž by nepřednostní tranše JTS sekuritizace měly rovněž využívat přizpůsobený kapitálový požadavek v rámci Solventnosti II se zvýšenou citlivostí vůči riziku, Komise vypracuje novou kalibraci. Uvedená metodika by sledovala přístup se zohledněním (tzv. look-through přístup) založený na kapitálovém požadavku na podkladové expozice, zvýšený o neneutralizační faktor za účelem zachycení modelového rizika sekuritizace. Kapitálové požadavky podkladových expozic by měly vycházet ze současných kalibrací v aktu Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a neneutralizační faktor by měl být sladěn s průměrnými faktory uvedenými v doporučení orgánu EBA ze dne 7. července 2015. Metodika by vedla k výraznému snížení kapitálového požadavku pro nepřednostní tranše JTS sekuritizace. Rovněž budou provedena technická zlepšení metodiky výpočtu kalibrací pro přednostní tranše. Tyto změny kalibrací budou mít formu změny aktu Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35.

Komise je zmocněna přijmout tyto změny nařízení v přenesené pravomoci Solventnost II již v tomto okamžiku. Avšak protože nové kalibrace budou muset na tento návrh a zejména na požadavky JTS sekuritizace odkazovat, mohou být nezbytné změny přijaty teprve po přijetí tohoto návrhu. Komise má v úmyslu zajistit, aby se nové kalibrace v oblasti pojišťovnictví a bankovnictví použily od stejného data. Po současném návrhu bude později následovat návrh na změnu aktu LCR v přenesené pravomoci za účelem jeho sladění s tímto nařízením. Zejména kritéria způsobilosti pro sekuritizace jako aktiva úrovně 2B podle článku 13 uvedeného aktu v přenesené pravomoci budou změněna tak, aby byla v souladu s obecnými kritérii JTS stanovenými v tomto nařízení. Změny těchto aktů v přenesené pravomoci nejsou v této fázi navrhovány. Platí pro ně jiný postup a jsou závislé na výsledku legislativních jednání o tomto balíčku. 3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Konzultace se zúčastněnými stranami Veřejná konzultace o možném rámci EU pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci probíhala v období od 18. února do 13. května 2015. Bylo obdrženo 120 odpovědí. Z konzultace celkově vyplynulo, že prioritou by mělo být vypracování celoevropského rámce pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci (viz shrnutí odpovědí v příloze 10 posouzení dopadů uvedené níže). Respondenti se obecně shodli na tom, že musí být uznána mnohem větší výkonnost sekuritizace v EU během krize ve srovnání se sekuritizací v USA a že stávající regulační rámec je třeba upravit. To by pomohlo udržitelnému oživení evropského sekuritizačního trhu vytvořením dalšího kanálu financování hospodářství EU a zároveň zajistilo finanční stabilitu. Podněty zúčastněných stran byly zohledněny. Někteří účastníci trhu dávali přednost vytvoření soukromých subjektů, které by působily jako „certifikační“ nebo „kontrolní subjekty“ pro JTS sekuritizace. Tvrdili, že povinné využívání externích stran by mohlo přispět k překonání současného stigmatu spojeného se sekuritizacemi a k vybudování důvěry investorů v JTS sekuritizace. Dobrovolné zapojení třetích stran s odbornými znalostmi v oblasti JTS sekuritizace, které by mohly pomáhat při kontrole souladu sekuritizace s požadavky JTS, může investorům i původcům pomoci při utváření si názoru. Nicméně jak většina orgánů dohledu v rámci veřejné konzultace zdůraznila, je velmi důležité, aby investoři nadále prováděli vlastní posouzení, neboť nesou konečnou odpovědnost za svá investiční rozhodnutí. Komise se rovněž domnívá, že výhodnější obezřetnostní zacházení v odvětví bankovnictví a pojišťovnictví poskytuje investorům dostatečné pobídky, aby investovali do JTS sekuritizací. Sběr a využití výsledků odborných konzultací Komise prostřednictvím své účasti v diskuzích a na výměně názorů se společnou pracovní skupinou BCBS-IOSCO v oblasti sekuritizačních trhů a díky zapojení se do práce BFCBS v oblasti přezkumu kapitálových požadavků získala cenné informace. Komise rovněž sledovala činnost týkající se klíčových aspektů sekuritizace prováděnou Společným výborem evropských orgánů dohledu, jakož i jeho jednotlivými členy (EBA, ESMA, EIOPA). V rámci tří veřejných konzultací, které v roce 2014 provedly ECB-BoE, BCBS-IOSCO a EBA, byly získány cenné informace o stanoviscích zúčastněných stran týkajících se sekuritizačních trhů. Komise na ně ve své vlastní veřejné konzultaci navázala a soustředila se na shromažďování dalších podrobných informací o klíčových otázkách. Komise se sešla s veřejnými orgány, centrálními bankami, zástupci soukromého sektoru a Mezinárodním měnovým fondem. Obecně tyto konzultace na mezinárodní úrovni potvrdily názory vyjádřené během vlastní konzultace Komise a poskytují dodatečnou zpětnou vazbu o relativních přínosech některých navrhovaných možností politiky. Posouzení dopadů V rámci přípravy tohoto návrhu bylo připraveno posouzení dopadů, které bylo projednáno s meziútvarovou řídicí skupinou. Zpráva o posouzení dopadů byla předložena Výboru pro kontrolu regulace dne 17. června 2015. Zasedání výboru proběhlo dne 15. července 2015. Výbor vydal kladné stanovisko a vyzval ke změnám a dalším příspěvkům v těchto oblastech: současný stav sekuritizačního trhu v různých členských státech a pravděpodobné účinky iniciativy na této úrovni; popis souvislosti mezi zjištěnými problémy a cíli iniciativy, jakož i cíli iniciativy, kterých lze realisticky dosáhnout a přehled výhod a nevýhod uvedených v analýze dopadu možností. Tyto otázky byly řešeny a zapracovány do konečné verze, která je k dispozici na internetové stránce Komise. Účelnost a zjednodušování právních předpisů Tento návrh zjednodušuje a harmonizuje stávající právní ustanovení, která se vztahují na sekuritizace. Není snadné poskytnout spolehlivé odhady dodatečného financování, které by mohlo zajistit větší využití sekuritizačních trhů, neboť to závisí na celé řadě faktorů, jako jsou makroekonomické podmínky a měnová politika, souhrnná poptávka po úvěrech nebo vývoj alternativních zdrojů financování. Všechny tyto faktory se mohou v průběhu času měnit a ovlivnit konečný výsledek. Pokud by se například sekuritizační trh vrátil na předkrizové průměrné úrovně emisí a úvěrové instituce by využívaly nové emise na poskytování nových úvěrů, mohl by soukromý sektor získat dodatečné částky úvěrů v rozmezí 100 až 150 miliard EUR. To by pro firmy a domácnosti v EU představovalo navýšení úvěrů o 1,6 %. Tyto finanční nástroje nejsou z důvodu míry rizik a přirozené složitosti vhodné pro retailové investory. Možnosti politiky v tomto návrhu by měly mít několik pozitivních účinků na financování malých a středních podniků (viz příloha 6 zprávy o posouzení dopadů). Za prvé, měly by napomoci financování malých a středních podniků prostřednictvím dvou specifických kanálů: poskytování úvěrů malým a středním podnikům prostřednictvím cenných papírů zajištěných aktivy pro malé a střední podniky a krátkodobé úvěry prostřednictvím jednoduchých a transparentních účelových subjektů (tzv. conduit) investujících do obchodních cenných papírů zajištěných aktivy. Za druhé, iniciativa by měla bankám poskytnout nástroj pro přenesení rizika z jejich rozvah. To znamená, že banky by měly uvolnit více kapitálu, který bude potom moci být použit na poskytování nových úvěrů, včetně malým a středním podnikům. A konečně zavedením jednotného a konzistentního rámce pro sekuritizaci v EU a povzbuzením účastníků trhu k dalšímu rozvoji standardizace by tato iniciativa měla snížit provozní náklady u sekuritizací. Vzhledem k tomu, že tyto náklady jsou v případě sekuritizace úvěrů malých a středních podniků vyšší než průměr, mělo by toto snížení mít především pozitivní vliv na náklady úvěrů pro malé a střední podniky. Základní práva Pro tento návrh jsou do určité míry relevantní pouze ochrana osobních údajů (článek 8), svoboda podnikání (článek 6) a ochrana spotřebitele (článek 38) Listiny základních práv Evropské unie. Podle článku 52 Listiny lze tato práva a svobody omezit. V případě tohoto návrhu je cílem obecného zájmu, který opravňuje k určitým omezením základních práv, cíl zajištění integrity trhu a finanční stability. Svobodu podnikání může ovlivnit nutnost sledovat některé požadavky týkající se ponechání si rizika a náležité péče, aby bylo zajištěno sladění zájmu v investičním řetězci a obezřetný přístup potenciálních investorů. Pokud jde o ochranu osobních údajů, může být nezbytné poskytování některých informací o úvěrech, aby investoři mohli vykonávat náležitou péči. Je však třeba poznamenat, že tato ustanovení jsou v současné době v právních předpisech EU již zavedena. Tento návrh by neměl mít dopad na spotřebitele, neboť sekuritizace nejsou pro spotřebitele určeny. Nicméně JTS sekuritizace by všem třídám investorů umožnila lepší analýzu rizik, což přispívá k ochraně investorů. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tento legislativní návrh by měl na rozpočet EU omezený dopad. Bude vyžadovat další tvorbu politiky v Komisi a ve třech evropských orgánech dohledu. Evropské orgány dohledu budou dále pověřeny určitými úkoly v oblasti koordinace za účelem zajištění jednotného provádění rámce JTS v EU. Finanční výkaz tvoří přílohu tohoto nařízení. 5.OSTATNÍ PRVKY

•Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv Vzhledem k tomu, že navrhovaným nástrojem je nařízení, které je v podstatné míře založeno na stávajících právních přepisech EU, není nutné vypracovat plán provádění. Nařízení zahrnuje sledování a hodnocení evropskými orgány dohledu a Komisí. Zaprvé, orgán EBA by měl v úzké spolupráci s orgány ESMA a EIOPA zveřejnit zprávu o provádění požadavků JTS, o opatřeních přijatých orgány dohledu a podstatných rizicích a nových slabých místech, které se mohly objevit během provádění, a o iniciativách přijatých účastníky trhu na posílení standardizace sekuritizačního trhu EU. Orgán ESMA navíc v úzké spolupráci s oběma dalšími evropskými orgány dohledu tři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost zveřejní zprávu o fungování požadavků na transparentnost a úrovni transparentnosti sekuritizačního trhu v EU. Zadruhé, Komise přezkoumá fungování tohoto nařízení a podá o tom zprávu čtyři roky po jeho vstupu v platnost a uvedenou zprávu předloží Evropskému parlamentu a Radě případně společně s legislativním návrhem. Nařízení tak bude předmětem celkového hodnocení s cílem posoudit mimo jiné, jak je účinné a efektivní, pokud jde o dosažení jeho cílů. Stupeň dosažení prvního cíle (odlišit jednoduché, transparentní a standardizované sekuritizované produkty od jiných typů sekuritizace) bude měřen jako funkce ceny a objemu emisí JTS produktů. Nárůst cen a objemu emisí produktů jiných než JTS bude znakem diferenciace a tedy dosažení prvního cíle. Druhý cíl (prosazování standardizace postupů a praktik na sekuritizačních trzích. řešení regulačních nekonzistentností) bude měřen na základě tří kritérií: 1) růstu ceny a emisí JTS produktů (např. snížení provozních nákladů by mělo vést k vyššímu objemu emisí), 2) míry standardizace u podkladů pro marketing a podávání zpráv a 3) zpětné vazby od subjektů působících na trhu ohledně vývoje provozních nákladů (konkrétní údaje nemusí být veřejně dostupné). Podrobné vysvětlení zvláštních ustanovení návrhu Tento návrh se skládá ze dvou hlavních částí. První část je věnována pravidlům, která platí pro všechny sekuritizace, zatímco druhá část se zaměřuje pouze na JTS sekuritizace. První část představuje společný soubor pravidel, která platí pro všechny sekuritizace, včetně JTS sekuritizace. Vzhledem k tomu, že v odvětví úvěrových institucí, správy majetku a pojišťovnictví jsou již některá pravidla stanovena ve stávajících právních předpisech EU, jsou tato rozptýlena v různých právních aktech a nejsou vždy konzistentní. V první části návrhu jsou proto pravidla zahrnuta v jednom právním aktu, což zajišťuje soudržnost a soulad v jednotlivých odvětvích a zefektivňuje a zjednodušuje stávající pravidla. V důsledku toho jsou odvětvová ustanovení týkající se stejného tématu zrušena. Druhá část obsahuje kritéria definující JTS sekuritizaci. V nařízení o ukazateli krytí likvidity a v nařízení Solventnost II Komise již pro specifické účely stanovila kritéria podobná kritériím v tomto návrhu, avšak nařízením o sekuritizaci se vytvoří všeobecný a meziodvětvový režim. Revize nařízení o kapitálových požadavcích a budoucí změna aktu v přenesené pravomoci Solventnost II povedou k obezřetnému zacházení citlivějšímu vůči riziku pro banky a pojišťovny investující do JTS sekuritizací. Akt v přenesené pravomoci týkající se ukazatele krytí likvidity bude rovněž pozměněn tak, aby odkazoval na tento legislativní akt, a zejména na soubor JTS kritérií. Zvláštní kritéria týkající se likviditních aspektů sekuritizace budou stanovena v pozměněném aktu v přenesené pravomoci. Definice (článek 2) Definice v návrhu jsou do velké míry převzaty z nařízení o kapitálových požadavcích a zajišťují, že stejné definice platí napříč finančními odvětvími, včetně odvětví, na která se nařízení o kapitálových požadavcích nevztahuje. Pravidla náležité péče pro investory (článek 3) Vzhledem k tomu, že sekuritizace nejsou vždy nejjednodušší a nejtransparentnější finanční produkty a mohou zahrnovat vyšší rizika než jiné finanční nástroje, vztahují se na institucionální investory pravidla náležité péče. Stávající pravidla jsou stanovena v nařízení o kapitálových požadavcích, aktu v přenesené pravomoci Solventnost II a v nařízení Komise v přenesené pravomoci č. 231/2013 (nařízení o správcích AIF). Tato pravidla budou zrušena a nahrazena jediným článkem, kterým se stanoví identická a zjednodušená ustanovení o náležité péči pro všechny typy regulovaných institucionálních investorů působících v EU nebo prostřednictvím EU. Pokud jde o subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů, pravidla náležité péče se na ně dosud nevztahují: Komisi je však svěřena pravomoc tato pravidla přijmout (článek 50a směrnice SKIPCP). Vzhledem k úmyslu zahrnout SKIPCP do této iniciativy tak dosud neučinila. Z tohoto důvodu návrh vytváří požadavky pro SKIPCP. Požadavky náležité péče se v tomto návrhu vztahují též na instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění (IORP). Tyto instituce nebyly dosud předmětem těchto pravidel, ale pokud by došlo ke změně, odpovídalo by to vhodně cíli zlepšení řízení rizik v návrhu IORP2 a cíli vytvořit harmonizovaný rámec pro institucionální investory. Pokud jde o JTS sekuritizace, investoři by měli provádět hloubkovou prověrku ohledně souladu s požadavky JTS. Protože požadavky JTS nejsou indikátorem rizikových prvků sekuritizace, zůstávají investoři odpovědnými za posuzování rizik spojených s jejich expozicí vůči sekuritizované pozici a toho, zda je sekuritizace vhodná a přiměřená potřebám investora. Ponechání si rizika (článek 4)

Ponechání si rizika původci, sponzory nebo původními věřiteli u sekuritizací zajišťuje sladění zájmu mezi těmito aktéry a investory. Stávající odvětvové předpisy (CRR, směrnice Solventnost II a směrnice AIFM) již stanoví požadavky na ponechání si rizika, avšak používají takzvaný „nepřímý přístup“: původci, sponzoři nebo původní věřitelé nepodléhají přímo těmto požadavkům, avšak investor by měl ověřit, zda si původce, sponzor nebo původní věřitel ponechali riziko. To však pro investora, který nemá přímý přístup k informacím potřebným pro provedení takové kontroly, znamená zátěž. Tento návrh tedy ukládá původci, sponzorovi a původnímu věřiteli požadavek na přímé ponechání si rizika a oznamovací povinnost. Investoři tak mohou jednoduše ověřit, zda si tyto subjekty ponechávají riziko. V případě sekuritizací, zejména v situacích, kdy původce, sponzor nebo původní věřitel nejsou usazeni v EU, bude nadále v plném rozsahu platit nepřímý přístup. Stávající přístup zajišťuje rovné podmínky na celosvětové úrovni. V souladu se stávajícími právními předpisy EU by měly být určité výjimky stanoveny v případech, kdy jsou sekuritizované expozice plně, nepodmíněně a neodvolatelně zaručeny zejména orgány veřejné správy. V případě podpory z veřejných zdrojů poskytnuté v podobě záruk nebo jinými prostředky nejsou ustanoveními tohoto nařízení dotčena pravidla pro státní podporu. Tento návrh rovněž bere v úvahu doporučení orgánu EBA za účelem vyplnění potenciální mezery v provádění režimu ponechání si rizika, která spočívá v tom, že by požadavky mohly být obcházeny širokým výkladem definice původce. Za tímto účelem je stanoveno, že pro účely článku 4 se subjekt vytvořený pouze za účelem sekuritizace expozic a bez široce vymezené podnikatelské činnosti nepovažuje za původce. Například subjekt, který si ponechává ekonomický podíl, musí být schopen plnit platební povinnost ze zdrojů, které nejsou spojeny se sekuritizovanými expozicemi. Pravidla transparentnosti (článek 5) Požadavky týkající se transparentnosti sekuritizací a podkladových expozic umožňují investorům porozumět sekuritizačním transakcím, tyto transakce posoudit a porovnat a nespoléhat se pouze na třetí strany, jako jsou ratingové agentury. Umožňují investorům jednat jako obezřetní investoři a vykonávat náležitou péči. Tento návrh zajišťuje, že investoři budou mít k dispozici veškeré relevantní informace o sekuritizacích. Zahrnuje všechny typy sekuritizací a použije se napříč odvětvími. S cílem usnadnit využívání informací ze strany investorů a poskytování informací původci, sponzory a sekuritizačními jednotkami pro speciální účel návrh předpokládá stávající acquis, včetně standardizovaného vzoru pro poskytování informací. Protože se vzory v současnosti nevztahují na všechny segmenty sekuritizace, je nutné vypracovat další vzory (například vzory pro obchodní cenné papíry zajištěné aktivy). Při tom je zapotřebí nalézt správnou rovnováhu mezi mírou podrobností a proporcionalitou požadavků na poskytování informací. Původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel by měli investorům volně zpřístupnit informace prostřednictvím standardizovaných vzorů na internetové stránce, která splňuje určitá kritéria, jako je kontrola kvality údajů a kontinuita činnosti. V praxi by se tím umožnilo vykazování těchto informací do datového úložiště, jako je například European Datawarehouse, kde se již velká část tohoto typu informací shromažďuje pro účely způsobilosti v refinančních operacích Eurosystému. Vykazování informací bude prováděno prostřednictvím standardizovaných vzorů, které by mohly být též používány pro vykazování podle tohoto nařízení, a do jejich dokončení na internetových stránkách strukturovaných finančních nástrojů podle článku 8b nařízení CRAIII. V každém případě budou mít příslušné orgány povinnost zajistit, aby informace byly řádně poskytovány investorům a aby internetové stránky měly požadované vlastnosti. Orgán ESMA v úzké spolupráci s EBA a EIOPA by měl v návrhu regulačních technických norem stanovit požadavky, které mají internetové stránky, na nichž jsou zpřístupněny informace držitelům sekuritizovaných pozic, splňovat. Tyto požadavky se budou vztahovat zejména na strukturu správy, včetně nezávislosti internetových stránek, způsobu přístupu k informacím, interních postupů k zajištění správného fungování, provozní spolehlivosti a integrity internetové stránky a zavedených postupů za účelem zajištění kvality a přesnosti informací. JTS sekuritizace (články 6 až 13) Články 6 až 13 obsahují požadavky pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou (JTS) sekuritizaci. Standard JTS neznamená, že daná sekuritizace je bez rizik, ale znamená, že produkt splňuje řadu kritérií a že obezřetný a pečlivý investor bude moci provést analýzu rizik vyplývajících ze sekuritizace. Budou existovat dva typy požadavků JTS: jeden pro dlouhodobé a jeden pro krátkodobé sekuritizace (ABCP). Do značné míry se jedná o podobné požadavky. Požadavky jsou vypracovány na základě stávajících požadavků v aktech v přenesené pravomoci týkajících se ukazatele krytí likvidity a Solventnosti II, a to na základě doporučení EBA a standardu BCBS-IOSCO. Požadavky budou platit pro všechna finanční odvětví Tento návrh umožňuje, aby požadavky JTS splnily pouze sekuritizace, u nichž dochází ke „skutečnému prodeji“. V případě sekuritizace, u níž dochází ke skutečnému prodeji, se vlastnictví podkladových expozic převádí nebo fakticky připisuje na sekuritizační jednotku pro speciální účel. V případě syntetické sekuritizace nejsou podkladové expozice přeneseny na takový subjekt, ale úvěrové riziko související s podkladovými expozicemi je převedeno prostřednictvím derivátové smlouvy nebo záruk. Vzniká tak dodatečné úvěrové riziko protistrany a potenciální složitost související zejména s obsahem smlouvy. Kritéria JTS pro syntetickou sekuritizaci nebyla dosud vypracována ani na mezinárodní úrovni (BCBS-IOSCO), ani na evropské úrovni (EBA). V současné době tak není dostatečně zřejmé, na základě čeho by se syntetické sekuritizace měly považovat za JTS sekuritizace a za jakých podmínek. Komise se bude touto otázkou dále zabývat a bude sledovat činnost mezinárodních a evropských subjektů v této věci. Posoudí, zda by některé syntetické sekuritizace, které měly dobré výsledky během finanční krize a které jsou jednoduché, transparentní a standardizované, měly být schopny plnit požadavky JTS. Komise by ve svých budoucích návrzích politik mohla využít další příspěvky, zejména od EBA. Nicméně určitá kategorie transakcí malých a středních podniků prováděných souběžně se zárukami veřejných orgánů nebo programy veřejných záruk (tj. „tranched cover)“ byla vyčleněna a vztahuje se na ni obezřetné zacházení JTS v rámci nařízení CRR. Oznámení o JTS a poskytování informací o JTS (článek 14) Původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel by měli společně odpovídat za soulad s požadavky JTS a za předložení oznámení orgánu ESMA, který tyto informace zveřejní na svých internetových stránkách. Tím bude zajištěno, že původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel převezmou odpovědnost za své tvrzení, že daná sekuritizace splňuje požadavky JTS, a že bude na trhu panovat transparentnost. Původci a sponzoři odpovídají za jakékoli ztráty či škody vzniklé v důsledku nesprávných nebo zavádějících oznámení za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy. Investoři však budou muset provést stále vykonávat náležitou péči, avšak smějí přiměřeně spoléhat na oznámení JTS a informace poskytnuté původcem, sponzorem a sekuritizační jednotkou pro speciální účel ohledně splnění kritérií JTS. S cílem usnadnit postup pro investory, původce, sponzory a sekuritizační jednotky pro speciální účel vytvoří evropské orgány dohledu vzor pro posouzení JTS.

Dohled (články 15 až 22) Pro zajištění finanční stability, zajištění důvěry investorů a podpory likvidity je nezbytný řádný a účinný dohled nad sekuritizačními trhy. Za tímto účelem návrh požaduje, aby členské státy určily příslušné orgány v souladu se stávajícími právními akty EU v oblasti finančních služeb. Členské státy by měly určit příslušný orgán příslušného institucionálního investora pro dohled nad dodržováním článku týkajícího se náležité péče, jak je tomu nyní podle stávajících ustanovení právních předpisů EU. Tento orgán dohledu by měl mít pravomoci, které mu jsou uděleny podle příslušných právních předpisů v oblasti finančních služeb. Pokud jde o dohled podle článků 4 až 14 návrhu, pokud jsou zúčastněné strany regulovány právními předpisy EU v oblasti finančních služeb, měly by příslušný orgán pro příslušný regulovaný subjekt určit členské státy. Například pokud je dotyčný subjekt úvěrovou institucí, měl by být příslušný orgán bankovního dohledu určen členskými státy. V případě, že úvěrová instituce je významnou úvěrovou institucí podle nařízení (EU) č. 1024/2013, měl by být určen jednotný mechanismus dohledu. Pokud dotyčná strana není regulovaným subjektem podle právních předpisů EU v oblasti finančních služeb, například sekuritizační jednotka pro speciální účel, členské státy se mohou rozhodnout, který orgán by měl být příslušným orgánem. Tímto způsobem jsou předpisy dohledu pro tento návrh v co největší možné míře v souladu se stávajícími předpisy. Pro subjekty, které nejsou v současné době regulovány právními předpisy EU, musí členské státy určit jeden nebo více příslušných orgánů. Členské státy by měly poskytnout příslušným orgánům pravomoci v oblasti dohledu, vyšetřování a ukládání sankcí, které jsou obvykle k dispozici podle právních předpisů EU v oblasti finančních služeb. S ohledem na přeshraniční povahu sekuritizačního trhu má zásadní význam spolupráce mezi příslušnými orgány a evropskými orgány dohledu. Základním požadavkem je výměna informací, spolupráce v oblasti dohledu a vyšetřování a koordinace rozhodování. S cílem zajistit jednotný výklad a společné chápání JTS požadavků příslušnými orgány by orgány EBA, EIOPA a ESMA měly koordinovat práci příslušných orgánů v různých finančních odvětvích a posuzovat praktické otázky, které mohou vzniknout v souvislosti s JTS sekuritizací. Mohou zejména koordinovat jejich práci v rámci Společného výboru evropských orgánů dohledu. Provádění tohoto nařízení účastníky trhu a příslušnými orgány by mohl usnadnit postup založený na otázkách a odpovědích. S ohledem na dopad klasifikace JTS, například na zacházení s kapitálem takových produktů, jsou nezbytná určitá pravidla. Například dva pojistitelé ze dvou různých členských států by mohli investovat do stejné JTS sekuritizace z jiného členského státu. Příslušný orgán vykonávající dohled nad prvním pojistitelem by mohl dospět k závěru, že sekuritizační nástroj nesplňuje požadavky JTS, zatímco příslušný orgán vykonávající dohled nad druhým pojistitelem by mohl dospět k závěru, že požadavky JTS splňuje. Přetrvávající používání různých přístupů by mohlo mít negativní dopad na důvěryhodnost přístupu JTS a mohlo by vést k regulatorní arbitráži. Za účelem zajištění věrohodného přístupu k JTS sekuritizaci byla proto v návrhu zavedena některá zvláštní pravidla. Pokud má příslušný orgán důkaz, že původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel provedli věcně nesprávná nebo zavádějící oznámení JTS, měl by neprodleně informovat orgány ESMA, EBA nebo EIOPA a příslušné orgány dotčených členských států a prodiskutovat svoje závěry. Pokud nelze dosáhnout dohody, mělo by existovat závazné zprostředkování v souladu s nařízením ESMA. Změny jiných právních aktů (články 23 až 27) Články 24 až 27 mění řadu článků jiných právních aktů, zejména směrnici SKIPCP, směrnici Solventnost II, nařízení CRAIII, směrnici AIFM a nařízení EMIR. Tyto změny jsou nezbytné, aby bylo zohledněno vytvoření harmonizovaného rámce pro sekuritizaci podle tohoto návrhu. Z tohoto důvodu musí být řada ustanovení zrušena nebo změněna. Dokud akty v přenesené pravomoci (příslušná ustanovení těchto aktů) nebudou na základě těchto směrnic a nařízení zrušeny, zůstanou dále v platnosti. Jedná se zejména o ustanovení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 625/2014, články 254 až 257 aktu v přenesené pravomoci Solventnost II, články 50 až 56 nařízení AIFM a ustanovení nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/3. Komise přijme nezbytné změny těchto aktů v přenesené pravomoci na základě přijatého nařízení o sekuritizaci. Změny nařízení EMIR stanoví, že na OTC derivátové smlouvy uzavřené subjekty krytých dluhopisů nebo sekuritizačními jednotkami pro speciální účel by se neměla vztahovat povinnost clearingu za předpokladu, že jsou splněny určité podmínky. Toto osvobození je odůvodněno skutečností, že smluvní strany OTC derivátových smluv jsou na základě krytých dluhopisů a sekuritizačních ujednání zajištěnými věřiteli a zpravidla je již stanovena adekvátní ochrana proti úvěrovému riziku protistrany. V těchto případech by povinnost provádět centrální clearing mohla tedy vést ke zbytečné duplikaci technik zmírňování rizika a mohla by být v rozporu se strukturou aktiv. Tato ustanovení mají zajistit, aby orgány evropského dohledu mohly pro emitenty JTS sekuritizací určit situace a podmínky odůvodňující výjimky z požadavků EMIR na clearing a na marže. Třetí země Tento návrh v podstatě stanoví systém, který je otevřen pro sekuritizace ze třetích zemí. Institucionální investoři EU mohou investovat do sekuritizací mimo EU a budou muset vykonávat stejnou náležitou péči jako v případě sekuritizací v EU, což zahrnuje ověření týkající se ponechání si rizika a toho, zda původce, sponzor a sekuritizační jednotka pro speciální účel zpřístupnili všechny relevantní informace. Sekuritizace mimo EU může rovněž splňovat požadavky JTS a původce, sponzor a sekuritizační jednotka pro speciální účel mohou rovněž podat orgánu ESMA oznámení JTS podle článku 8. Neexistuje ani žádný požadavek, aby se podkladové expozice nacházely v EU. 2015/0226 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví společná pravidla pro sekuritizaci a vytváří se evropský rámec pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci a kterým se mění směrnice 2009/65/ES, 2009/138/ES, 2011/61/EU a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 648/2012 (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Sekuritizace zahrnuje transakce, které umožňují věřiteli – obvykle úvěrové instituci – refinancovat soubor úvěrů nebo expozic, jako jsou úvěry na nemovitosti, úvěry na automobily, spotřebitelské úvěry nebo kreditní karty, a to prostřednictvím jejich transformace na obchodovatelné cenné papíry. Věřitel portfolio svých úvěrů seskupí a přeorganizuje je do různých kategorií rizika pro různé investory, čímž investoři získají přístup k investicím do úvěrů a jiných expozic, k nimž by obvykle neměli přímý přístup. Příjmem investorů jsou peněžní toky plynoucí z podkladových úvěrů. (2)V investičním plánu pro Evropu předloženém dne 26. listopadu 2014 Komise oznámila svůj záměr znovu nastartovat kvalitní sekuritizační trhy, aniž by se opakovaly chyby, k nimž došlo před finanční krizí v roce 2008. Rozvoj jednoduchého, transparentního a standardizovaného sekuritizačního trhu je stavebním kamenem unie kapitálových trhů a přispívá k prioritnímu cíli Komise podpořit tvorbu pracovních míst a návrat k udržitelnému růstu. (3)Evropská unie nemá v úmyslu oslabit právní rámec zavedený v reakci na finanční krizi, řešící rizika spojená s velmi složitou, neprůhlednou a rizikovou sekuritizací. Je velmi důležité zajistit přijetí předpisů, které budou lépe rozlišovat mezi jednoduchými, transparentními a standardizovanými produkty na jedné straně a složitými, neprůhlednými a riskantními nástroji na straně druhé a které budou uplatňovat obezřetnostní rámec citlivější vůči riziku. (4)Sekuritizace je významným prvkem dobře fungujících finančních trhů. Náležitě strukturovaná sekuritizace je důležitým prostředkem diverzifikace zdrojů financování a efektivnějšího přidělování rizik v rámci finančního systému Unie. Umožňuje širší rozložení rizika finančního sektoru a může pomoci uvolnit rozvahu původce sekuritizace, takže je schopen dále poskytovat úvěry ve prospěch ekonomiky. Může zvýšit celkovou efektivitu finančního systému a zajistit dodatečné investiční příležitosti. Sekuritizace může vytvořit most mezi úvěrovými institucemi a kapitálovými trhy přinášející nepřímo výhody pro podniky i občany (například zlevnění úvěrů a podnikového financování, úvěrů na nemovitosti a kreditních karet). (5)Vytvoření obezřetnostního rámce pro jednoduché, transparentní a standardizované sekuritizace („JTS sekuritizace“), jenž bude citlivější vůči riziku, vyžaduje, aby Unie jasně definovala, co je to JTS sekuritizace, protože jinak by bylo regulační zacházení citlivější vůči riziku pro úvěrové instituce a pojišťovny dostupné pro různé typy sekuritizací v různých členských státech. To by vedlo k nerovným podmínkám a k regulatorní arbitráži. (6)Je na místě stanovit v souladu se stávajícími odvětvovými právními předpisy Unie definice všech klíčových pojmů sekuritizace. Zejména je třeba vytvořit jasnou a ucelenou definici sekuritizace, která by zachytila každou transakci nebo systém transakcí, jimiž je úvěrové riziko související s jednou expozicí či seskupením expozic rozloženo do jednotlivých tranší. Expozice, která vytváří přímou platební povinnost v rámci transakce nebo systému transakcí používaných k financování nebo řízení hmotných aktiv, by neměla být považována za expozici vůči sekuritizaci, a to i když daná transakce nebo daný systém transakcí mají platební povinnosti s různou nadřízeností. (7)Na mezinárodní i evropské úrovni již bylo odvedeno mnoho práce na identifikaci JTS sekuritizace a v nařízeních Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/61 a (EU) 2015/35 již byla stanovena kritéria pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci pro specifické účely, s níž je spojeno obezřetné zacházení citlivější vůči riziku. (8)Na základě stávajících kritérií, kritérií Basilejského výboru pro bankovní dohled a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry přijatých dne 23. července 2015 k identifikaci jednoduchých, transparentních a srovnatelných sekuritizací a zejména doporučení Evropského orgánu pro bankovnictví ohledně kvalifikované sekuritizace zveřejněných dne 7. července 2015 je nezbytné stanovit obecnou definici JTS sekuritizace platnou pro všechna odvětví. (9)Implementace „JTS kritérií“ v celé EU by neměla vést k rozdílným přístupům. Rozdílné přístupy by vytvářely potenciální překážky pro přeshraniční investory tím, že by je nutily přijmout podrobnosti regulačních rámců daných členských států, čímž by se oslabila důvěra investorů v kritéria JTS. (10)Je nezbytné, aby příslušné orgány úzce spolupracovaly v zájmu společného a jednotného porozumění požadavkům JTS v celé Unii a řešení případných problémů s výkladem. S ohledem na tento cíl by měly příslušné tři evropské orgány dohledu v rámci Společného výboru evropských orgánů dohledu koordinovat svou činnost i činnost příslušných orgánů, aby byla zajištěna soudržnost mezi odvětvími a posouzeny praktické otázky, které mohou ve vztahu k JTS sekuritizacím vzniknout. Přitom by měly být rovněž vyžádány názory účastníků trhu a v co největším rozsahu zohledněny. Výsledky těchto diskusí by měly být zveřejněny na internetových stránkách evropských orgánů dohledu, aby původcům, sponzorům, sekuritizačním jednotkám pro speciální účel a investorům pomáhaly v posuzování JTS sekuritizací, než takové pozice emitují nebo do nich investují. Takovýto koordinační mechanismus by byl obzvláště důležitý v období před provedením tohoto nařízení. (11)Investice do sekuritizací nebo expozice vůči nim vystaví investora nejen úvěrovému riziku podkladových úvěrů nebo expozic: proces strukturování sekuritizací by také mohl vést k dalším rizikům, jako jsou riziko agentury, riziko modelu, právní a operační riziko, riziko protistrany, riziko obsluhy, riziko likvidity, riziko koncentrace a rizika provozní povahy. Proto je nezbytné, aby se na institucionální investory vztahovaly přiměřené požadavky na náležitou péči (due diligence) zajišťující, že budou v zájmu koncových investorů náležitě posuzovat rizika vyplývající ze všech druhů sekuritizací. Náležitá péče tak může rovněž posílit důvěru v trh a mezi jednotlivými původci, sponzory a investory navzájem. Je nezbytné, aby ve vztahu k JTS sekuritizacím investoři rovněž jednali s náležitou péčí. Mohou se informovat prostřednictvím informací poskytnutých stranami sekuritizace, především oznámení o JTS kritériích a souvisejících informací poskytnutých v tomto kontextu, jež by měly investorům dát veškeré relevantní informace o tom, jak jsou kritéria JTS splněna. Institucionální investoři by z oznámení o JTS kritériích a informací poskytnutých původcem, sponzorem a sekuritizační jednotkou pro speciální účel měli získat přiměřenou jistotu ohledně toho, zda určitá sekuritizace splňuje požadavky JTS. (12)Je důležité, aby byly sladěny zájmy původců, sponzorů a původních věřitelů, kteří transformují expozice na obchodovatelné cenné papíry, na jedné straně a zájmy investorů na straně druhé. Za tímto účelem by si původce, sponzor nebo původní věřitel měl ponechat významný podíl v podkladových expozicích dané sekuritizace. Je tedy důležité, aby si původci nebo sponzoři ponechali podstatnou čistou ekonomickou expozici vůči dotyčným podkladovým rizikům. Sekuritizační transakce by obecně neměly být strukturovány způsobem, který se vyhýbá uplatnění požadavku na ponechání. Tento požadavek by se měl uplatnit ve všech situacích, kdy existuje ekonomická podstata sekuritizace, bez ohledu na použité právní struktury nebo nástroje. Není třeba, aby byly požadavky na ponechání expozice uplatňovány vícenásobně. U kterékoli sekuritizace postačuje, aby se požadavek vztahoval pouze na původce nebo na sponzora nebo na původního věřitele. Podobně pokud sekuritizační transakce obsahuje jako podkladové expozice jiné sekuritizační pozice, požadavek na zachování by se měl uplatnit pouze na sekuritizaci, která je předmětem investice. Oznámení o JTS kritériích informuje investory o tom, že si původci ponechávají podstatnou čistou ekonomickou expozici vůči podkladovým rizikům. Určité výjimky by měly být stanoveny v případech, kdy jsou sekuritizované expozice plně, nepodmíněně a neodvolatelně zaručeny zejména orgány veřejné správy. V případě podpory z veřejných zdrojů poskytnuté v podobě záruk nebo jinými prostředky nejsou ustanoveními tohoto nařízení dotčena pravidla pro státní podporu. (13)Schopnost investorů jednat s náležitou péčí, a učinit tak informované posouzení úvěruschopnosti daného sekuritizačního nástroje závisí na jejich přístupu k informacím o těchto nástrojích. Je důležité vytvořit na základě stávajícího acquis komplexní systém, v jehož rámci budou mít investoři přístup ke všem relevantním informacím během celé doby životnosti transakcí; rovněž tak je důležité omezit pro původce, sponzory a sekuritizační jednotky pro speciální účel povinnosti vykazování a usnadnit investorům nepřetržitý, snadný a bezplatný přístup ke spolehlivým informacím o sekuritizacích. (14)Ve zprávě pro investory by měli původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel uvést veškeré podstatné údaje o úvěrové kvalitě a výsledcích podkladových expozic, včetně údajů, které investorům umožní jasně identifikovat prodlení a selhání podkladových dlužníků, restrukturalizaci dluhu, odpuštění dluhu, úlevu, zpětné odkupy, platební prázdniny, ztráty, odpisy, zpětně získané prostředky a jiná opatření napravující výsledky aktiv v seskupení podkladových expozic. Rovněž by ve zprávě pro investory měly být uvedeny údaje o peněžních tocích generovaných podkladovými expozicemi a závazky z emise sekuritizace včetně samostatného uvedení příjmů a výplat ze sekuritizované pozice, tj. plánované jistiny, plánovaných úroků, předplacené jistiny, úroků a poplatků po splatnosti a údajů o tom, že případně nastala rozhodná událost, která má za následek změny v přednosti plateb nebo nahrazení jakékoli protistrany, a údajů o výši a formě úvěrového posílení dostupného pro každou tranši. I když jednoduché, transparentní a standardizované sekuritizace vykazovaly v minulosti dobré výsledky, splnění požadavků JTS neznamená, že je určitá sekuritizační pozice bez rizika, a nevypovídá nic o úvěrové kvalitě podkladového nástroje sekuritizace. Namísto toho by měly být chápány jako informace o tom, že obezřetný a pečlivý investor bude moci provést analýzu rizik vyplývajících ze sekuritizace. Měly by existovat dva druhy požadavků JTS: jeden pro dlouhodobé a jeden pro krátkodobé sekuritizace (ABCP), přičemž by se na ně měly do značné míry vztahovat podobné požadavky, avšak s konkrétními úpravami odrážejícími strukturální vlastnosti těchto dvou segmentů trhu. Tyto trhy fungují odlišným způsobem: programy ABCP spočívají v řadě transakcí ABCP složených z krátkodobých expozic, které je třeba nahradit, když nastane splatnost. Kritéria JTS kromě toho musí odrážet zvláštní úlohu sponzora poskytujícího likviditní podporu conduitům ABCP. (15)Tento návrh umožňuje, aby se jako JTS označovaly pouze sekuritizace, u nichž dochází ke „skutečnému prodeji“. V případě sekuritizace, u níž dochází ke skutečnému prodeji, se vlastnictví podkladových expozic převádí nebo fakticky připisuje na emitující subjekt, jímž je sekuritizační jednotka pro speciální účel. V případě platební neschopnosti prodávajícího by převod podkladových expozic na sekuritizační jednotku pro speciální účel neměl podléhat přísným ustanovením o zpětném vyžádání (clawback). Mezi tato přísná ustanovení o zpětném vyžádání patří mimo jiné ustanovení, podle kterých může likvidátor prodávajícího rozhodnout o neplatnosti prodeje podkladových expozic z pouhého důvodu, že k prodeji došlo v určitém období před úpadkem prodávajícího, nebo ustanovení o tom, že sekuritizační jednotka pro speciální účel může takovému zneplatnění zabránit, jen prokáže-li, že jí úpadek prodávajícího nebyl v okamžiku prodeje znám. (16)V případě sekuritizací, u nichž nedochází ke skutečnému prodeji, nejsou podkladové expozice na takovýto emitující subjekt převedeny a úvěrové riziko související s podkladovými expozicemi je namísto toho převedeno prostřednictvím derivátové smlouvy nebo záruk. Vzniká tak dodatečné úvěrové riziko protistrany a potenciální složitost související zejména s obsahem derivátové smlouvy. K identifikaci JTS kritérií pro uvedené druhy sekuritizačních nástrojů zatím nebyla dostačující žádná analýza na mezinárodní úrovni nebo na úrovni Unie. Do budoucna by bylo nezbytné posouzení, zda některé syntetické sekuritizace, které měly dobré výsledky během finanční krize a které jsou jednoduché, transparentní a standardizované, jsou tedy způsobilé kvalifikovat se jako JTS. S ohledem na výše uvedené Komise v budoucím návrhu posoudí, zda by se na sekuritizace, u nichž nedochází ke skutečnému prodeji, mělo vztahovat označení JTS.

(17)Podkladové expozice převedené z prodávajícího na sekuritizační jednotku pro speciální účel by měly splňovat předem stanovená a jasně definovaná kritéria způsobilosti, která neumožňují aktivní diskreční správu portfolia těchto expozic. Substituce expozic, které nejsou v souladu s prohlášeními a zárukami, by se v zásadě neměla považovat za aktivní správu portfolia. (18)Aby se zajistilo, že investoři budou důsledně vykonávat náležitou péči, a aby se usnadnilo posouzení souvisejících rizik, je důležité, aby sekuritizační transakce byly zajištěny seskupeními expozic, které jsou homogenní, pokud jde o druh aktiv – například seskupením úvěrů na obytné nemovitosti, seskupením komerčních úvěrů, pronájmů a úvěrových příslibů pro podniky stejné kategorie na financování kapitálových výdajů nebo obchodních operací, seskupením automobilových úvěrů či leasingu poskytnutých dlužníkům nebo nájemcům nebo seskupením úvěrů a úvěrových příslibů pro fyzické osoby pro účely osobní a rodinné spotřeby a spotřeby domácností. (19)Je nezbytné zabránit novému výskytu čistých modelů „originate-and-distribute“. Označují se tak situace, kdy věřitelé poskytují úvěry za uplatnění nekvalitních a nedostatečných postupů upisování, protože předem vědí, že související rizika budou nakonec prodána třetím stranám. Proto by expozice, jež mají být sekuritizovány, měly vznikat v rámci běžné podnikatelské činnosti původce nebo původního věřitele podle standardů pro upisování, které by neměly být méně přísné než ty, které původce nebo původní věřitel uplatňuje na vytváření podobných expozic, jež sekuritizovány nejsou. Podstatné změny standardů pro upisování by měly být kompletně oznámeny potenciálním investorům. Původce nebo původní věřitel by měl mít dostatečné zkušenosti s vytvářením expozic podobného charakteru, jako jsou ty, které byly sekuritizovány. V případě sekuritizací, kde jsou podkladovými expozicemi úvěry na obytné nemovitosti, by soubor úvěrů neměl obsahovat žádný úvěr, který byl nabízen a uzavřen s tím, že žadatel o úvěr nebo případně zprostředkovatelé byli uvědoměni, že poskytnuté informace nemusí být věřitelem ověřovány. Pokud je to na místě, mělo by posouzení úvěruschopnosti dlužníka také splňovat požadavky stanovené ve směrnicích Evropského parlamentu a Rady 2014/17/EU nebo 2008/48/ES nebo rovnocenné požadavky třetích zemí. (20)Pokud si původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel přejí používat pro své sekuritizace označení JTS, měli by informovat investory, příslušné orgány a orgán ESMA, že daná sekuritizace splňuje požadavky JTS. ESMA by ji měl následně zveřejnit na seznamu transakcí publikovaném pro informační účely na jeho internetových stránkách. Uvedení emise sekuritizace na seznamu oznámených JTS sekuritizací vedeném orgánem ESMA neznamená, že ESMA nebo jiné příslušné orgány potvrdily, že daná sekuritizace splňuje požadavky JTS. Dodržování požadavků JTS zůstává výhradní odpovědností původců, sponzorů a sekuritizačních jednotek pro speciální účel. Tím bude zajištěno, že původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel převezmou odpovědnost za své tvrzení, že daná sekuritizace splňuje požadavky JTS, a že bude na trhu panovat transparentnost. (21)Pokud daná sekuritizace již požadavky JTS nesplňuje, původce, sponzor nebo sekuritizační jednotka pro speciální účel by to měli neprodleně oznámit orgánu ESMA. Kromě toho, pokud příslušný orgán uložil ve vztahu k sekuritizaci oznámené jako JTS správní sankce nebo nápravná opatření, měl by to tento příslušný orgán neprodleně sdělit orgánu ESMA, aby tato informace byla uvedena na seznamu oznámení JTS a investoři tak byli informováni o uvedených sankcích a o spolehlivosti oznámení JTS. Je tedy v zájmu původců, sponzorů a sekuritizačních jednotek pro speciální účel, aby s ohledem na reputační následky svá oznámení dobře zvažovali. (22)Investoři by měli provádět vlastní hloubkovou kontrolu investic odpovídající souvisejícím rizikům, měli by však mít možnost spolehnout se na oznámení JTS a na informace poskytnuté původcem, sponzorem a sekuritizační jednotkou pro speciální účel, pokud jde o dodržování kritérií JTS. (23)Pro investory, původce, sponzory a sekuritizační jednotky pro speciální účel může být užitečné zapojení třetích stran pomáhajících při kontrole souladu sekuritizace s požadavky JTS, jež může přispět ke zvýšení důvěry na trhu s JTS sekuritizacemi. Je však nezbytné, aby investoři provedli vlastní posouzení, převzali odpovědnost za svá investiční rozhodnutí a nespoléhali se mechanicky na takové třetí strany. (24)Členské státy by měly určit příslušné orgány a poskytnout jim nezbytné pravomoci v oblasti dohledu, vyšetřování a ukládání sankcí. Správní sankce a nápravná opatření by v zásadě měly být zveřejňovány. Jelikož investoři, původci, sponzoři, původní věřitelé a sekuritizační jednotky pro speciální účel mohou být usazeni v různých členských státech a podléhat dohledu různých odvětvových příslušných orgánů, měla by být zajištěna úzká spolupráce mezi relevantními příslušnými orgány včetně Evropské centrální banky (ECB) v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 a evropskými orgány dohledu prostřednictvím vzájemné výměny informací a pomoci při činnostech dohledu. (25)Příslušné orgány by měly těsně koordinovat svůj dohled a zajistit jednotná rozhodnutí, zejména v případech porušení tohoto nařízení. Pokud se takové porušení týká nesprávného nebo zavádějícího oznámení, příslušný orgán, který porušení konstatoval, by měl rovněž informovat evropské orgány dohledu a relevantní příslušné orgány dotčených členských států. ESMA a případně Společný výbor evropských orgánů dohledu by měly mít možnost vykonávat své pravomoci týkající se závazné mediace. (26)Toto nařízení prosazuje harmonizaci řady klíčových prvků sekuritizačního trhu, aniž je dotčena další doplňková harmonizace procesů a postupů na sekuritizačních trzích, kterou iniciují účastníci trhu. Z tohoto důvodu je nezbytné, aby účastníci trhu a jejich profesní sdružení pokračovali v práci na další standardizaci tržních postupů, a zejména na standardizaci sekuritizační dokumentace. Komise bude pečlivě sledovat úsilí účastníků trhu o standardizaci a bude o něm podávat zprávy. (27)Směrnice o SKIPCP, směrnice Solventnost II, nařízení o ratingových agenturách, směrnice o správcích alternativních investičních fondů a nařízení o infrastruktuře evropských trhů se odpovídajícím způsobem mění, aby byl zajištěn soulad právního rámce EU s tímto nařízením, pokud jde o ustanovení týkající se sekuritizace, jejichž hlavním předmětem je vytvoření a fungování vnitřního trhu, zejména zajištěním rovných podmínek na vnitřním trhu pro všechny institucionální investory. (28)Pokud se jedná o změny nařízení (EU) č. 648/2012, budou-li splněny určité podmínky, neměla by se na mimoburzovní (OTC) derivátové smlouvy uzavřené sekuritizačními jednotkami pro speciální účel vztahovat povinnost clearingu. Důvodem je to, že smluvní strany OTC derivátových smluv uzavřených se sekuritizačními jednotkami pro speciální účel jsou na základě sekuritizačních ujednání zajištěnými věřiteli a zpravidla je stanovena adekvátní ochrana proti úvěrovému riziku protistrany. Ve vztahu k derivátům, u nichž není prováděn clearing ústřední protistranou, by měla požadovaná úroveň kolaterálu rovněž zohlednit zvláštní strukturu sekuritizačních ujednání a v nich již stanovenou ochranu. (29)Mezi krytými dluhopisy a sekuritizacemi existuje určitá míra zastupitelnosti. Aby se proto zamezilo možnosti zkreslení nebo arbitráže mezi využíváním sekuritizací a krytých dluhopisů vzhledem k odlišnému zacházení s OTC derivátovými smlouvami uzavřenými subjekty krytého dluhopisu nebo sekuritizačními jednotkami pro speciální účel, nařízení (EU) č. 648/2012 by mělo být rovněž změněno, aby byly subjekty krytého dluhopisu osvobozeny od povinnosti clearingu a aby bylo zajištěno, že se na subjekty krytého dluhopisu budou vztahovat stejná dvoustranná rozpětí. (30)Za účelem specifikace požadavku na ponechání rizika by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přijímání regulačních technických norem, které stanoví způsob ponechání rizika, měření míry ponechání, některé zákazy týkající se ponechaného rizika, ponechání na konsolidovaném základě a osvobození některých transakcí. Při vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla využít odborné znalosti orgánu EBA. EBA by měl úzce konzultovat s druhými dvěma evropskými orgány dohledu. (31)S cílem usnadnit investorům nepřetržitý, snadný a bezplatný přístup ke spolehlivým informacím o sekuritizacích by měla být na Komisi přenesena tatáž pravomoc přijímat akty, pokud jde o přijímání regulačních technických norem pro porovnatelné informace o podkladových expozicích a pravidelných zprávách pro investory a pro požadavky, které mají splňovat internetové stránky, na nichž jsou informace zpřístupněny držitelům sekuritizovaných pozic. Při vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla využít odborné znalosti orgánu ESMA. ESMA by měl úzce konzultovat s druhými dvěma evropskými orgány dohledu. (32)S cílem usnadnit postup pro investory, původce, sponzory a sekuritizační jednotky pro speciální účel by měla být na Komisi přenesena tatáž pravomoc přijímat akty, pokud jde o přijímání regulačních technických norem pro vzor oznámení JTS, které investorům a příslušným orgánům poskytne dostatečné informace pro posouzení, zda jsou dodrženy požadavky JTS. Při vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla využít odborné znalosti orgánu ESMA. ESMA by měl úzce konzultovat s druhými dvěma evropskými orgány dohledu. (33)S cílem upřesnit podmínky spolupráce a povinnost výměny informací příslušných orgánů by měla být na Komisi přenesena tatáž pravomoc přijímat akty, pokud jde o přijímání regulačních technických norem, které stanoví informace, jež mají být vyměňovány, a obsah a rozsah oznamovacích povinností. Při vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla využít odborné znalosti orgánu ESMA. ESMA by měl úzce konzultovat s druhými dvěma evropskými orgány dohledu. (34)Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. (35)Vzhledem k tomu, že sekuritizační trhy fungují v globálním měřítku a že by měly být pro všechny institucionální investory a subjekty zapojené do sekuritizace zajištěny rovné podmínky na vnitřním trhu, nemůže být cílů tohoto nařízení uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a z důvodu jejich rozsahu a účinků jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (36)Toto nařízení by se mělo použít na sekuritizace těch cenných papírů, které byly emitovány ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost nebo po tomto datu.

(37)Pro sekuritizační pozice, které ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost nejsou uzavřené, smějí původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel používat označení „JTS“, pokud daná sekuritizace splňuje požadavky JTS. Původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel by proto měli být schopni předložit orgánu ESMA oznámení JTS podle čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení. (38)Požadavky týkající se náležité péče jsou v podstatě převzaty ze stávajících právních předpisů Unie, a měly by se proto použít na sekuritizace emitované ke dni 1. ledna 2011 nebo po uvedeném datu a na sekuritizace emitované před uvedeným datem, pokud byly po dni 31. prosince 2014 přidány nebo nahrazeny nové podkladové expozice. Příslušné články nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 625/2014, které upřesňují požadavky na ponechání si rizika pro úvěrové instituce a investiční podniky ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodů 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, by měly zůstat použitelné až do okamžiku, kdy nastane použitelnost regulačních technických norem pro ponechání si rizika podle tohoto nařízení. Z důvodů právní jistoty by se na úvěrové instituce nebo investiční podniky, pojišťovny, zajišťovny a správce alternativních investičních fondů měly ve vztahu k sekuritizovaným pozicím, které ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost nejsou uzavřené, měly nadále vztahovat článek 405 nařízení (EU) č. 575/2013 a kapitoly 1, 2 a 3 a článek 22 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 625/2014, články 254 a 255 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, respektive článek 51 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 231/2013. S cílem zajistit, aby původci, sponzoři a sekuritizační jednotky pro speciální účel plnili své povinnosti týkající se transparentnosti až do okamžiku, kdy se použijí regulační technické normy, jež má Komise přijmout podle tohoto nařízení, zpřístupní uvedené subjekty informace uvedené v přílohách I až VIII nařízení v přenesené pravomoci 2015/3/EU na internetové stránce uvedené v čl. 5 odst. 4 tohoto nařízení, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Kapitola 1 Obecná ustanovení Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1.Toto nařízení stanoví obecný rámec pro sekuritizaci. Definuje sekuritizaci a pro strany účastnící se sekuritizací, jako jsou institucionální investoři, původci, sponzoři, původní věřitelé a sekuritizační jednotky pro speciální účel, stanoví požadavky na náležitou péči, ponechání si rizika a na transparentnost. Stanoví rovněž rámec pro jednoduchou, transparentní a standardizovanou sekuritizaci („JTS sekuritizace“). 2.Toto nařízení se vztahuje na institucionální investory, kterým vznikne expozice vůči sekuritizaci, a na původce, původní věřitele, sponzory a sekuritizační jednotky pro speciální účel. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: 1)„sekuritizací“ transakce nebo systém transakcí, jímž je úvěrové riziko související s jednou expozicí či seskupením expozic rozloženo do jednotlivých tranší, přičemž: a)finanční toky v rámci této transakce nebo systému transakcí závisejí na výkonnosti expozic či seskupení expozic; b)podřízenost tranší určuje rozložení ztrát v průběhu transakce nebo systému transakcí. 2)„sekuritizační jednotkou pro speciální účel“ obchodní společnost, svěřenský fond nebo jiný právní subjekt, který není původcem nebo sponzorem a je zřízen za účelem provedení jedné či více sekuritizací, jeho činnost je omezena na úkony, které jsou nezbytné k dosažení uvedeného cíle, jeho struktura je navržena tak, aby zajistila oddělení závazků tohoto subjektu od závazků původce, a držitelé účasti v tomto subjektu ji mohou volně vyměňovat nebo zastavovat; 3)„původcem“ subjekt, který:

a)byl ať již samostatně nebo prostřednictvím spřízněných subjektů přímo či nepřímo subjektem původní smlouvy zakládající závazky nebo potenciální závazky dlužníka či potenciálního dlužníka, čímž došlo k sekuritizaci expozic, nebo b)na vlastní účet nakupuje expozice od třetí strany a pak je sekuritizuje; 4)„resekuritizací“ sekuritizace, v níž alespoň jedna z podkladových expozic je sekuritizovanou pozicí; 5)„sponzorem“ úvěrová instituce nebo investiční podnik podle definice v čl. 4 odst. 1 bodech 1 a 2 nařízení (EU) č. 2013/575, jež nejsou původcem a jež vytvářejí a spravují program obchodních cenných papírů zajištěných aktivy nebo jinou sekuritizační transakci nebo systém, jenž nakupuje expozice od třetích stran; 6)„tranší“ smluvně vytvořený segment úvěrového rizika souvisejícího s expozicí nebo seskupením expozic, přičemž pozice v tomto segmentu představuje větší nebo menší úvěrové riziko než stejně velká pozice v jiném segmentu, aniž by se přihlíželo k zajištění úvěrového rizika, které držitelům pozic v daném segmentu nebo v jiných segmentech přímo poskytly třetí strany; 7)„programem obchodních cenných papírů zajištěných aktivy“ nebo „programem ABCP“ sekuritizační program, ve kterém vydané cenné papíry mají převážně formu krátkodobých cenných papírů (commercial papers) zajištěných aktivy s původní splatností maximálně jeden rok; 8)„transakcí obchodních cenných papírů zajištěných aktivy“ nebo „transakcí ABCP“ sekuritizace v rámci programu ABCP; 9)„tradiční sekuritizací“ sekuritizace, ve které dochází k ekonomickému převodu sekuritizovaných expozic. Tento převod je doprovázen buď převodem vlastnictví k převáděným sekuritizovaným expozicím z instituce, která je původcem, na sekuritizační jednotku pro speciální účel nebo subparticipací sekuritizační jednotky pro speciální účel k pohledávce. Vydané cenné papíry nepředstavují platební závazky instituce, která je původcem; 10)„syntetickou sekuritizací“ sekuritizace, při níž k přenesení rizika dochází použitím úvěrových derivátů nebo záruk, a expozice, které jsou předmětem sekuritizace, zůstávají expozicemi původce; 11)„investorem“ osoba, která má v držení cenné papíry vzniklé sekuritizací; 12)„institucionálními investory“ pojišťovny ve smyslu čl. 13 bodu 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II); zajišťovny ve smyslu čl. 13 bodu 4 směrnice 2009/138/ES; instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění spadající do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES v souladu s článkem 2 uvedené směrnice, ledaže by se členský stát rozhodl uvedenou směrnici v souladu s jejím článkem 5 zcela nebo částečně neuplatňovat; správce alternativního investičního fondu ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU, který v Unii spravuje a/nebo nabízí alternativní investiční fondy; nebo správcovská společnost SKIPCP ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES; nebo interně spravovaný SKIPCP, jenž je investiční společností povolenou v souladu se směrnicí 2009/65/ES a jenž pro účely své správy neustanovil správcovskou společnost povolenou podle uvedené směrnice; nebo úvěrové instituce nebo investiční podniky ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodů 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013; 13)„obsluhovatelem“ subjekt ve smyslu čl. 142 odst. 1 bodu 8 nařízení (EU) č. 575/2013; 14)„likviditním příslibem“ sekuritizovaná pozice vyplývající ze smluvních ujednání o poskytnutí peněžních prostředků na překlenutí nesouladů v peněžních tocích vůči investorům; 15)„revolvingovou expozicí“ jakákoli expozice, kdy může zůstatek zákazníka kolísat na základě jeho rozhodnutí půjčit si nebo splatit dluh, a to až do dohodnutého limitu; 16)„revolvingovou sekuritizací“ sekuritizace, u níž se obměňuje samotná struktura sekuritizace tím, že jsou expozice do seskupení expozic přidávány nebo jsou z něj odebírány bez ohledu na to, zda u expozic dochází k revolvingu, či nikoli; 17)„doložkou o předčasném umoření“ smluvní ustanovení v sekuritizaci revolvingových expozic nebo v revolvingové sekuritizaci, která vyžadují, aby při definovaných událostech byly pozice investorů splaceny dříve, než bylo u vydaných cenných papírů původně uvedeno; 18)„tranší první ztráty“ nejvíce podřízená tranše v sekuritizaci, která je první tranší, jež nese ztráty na sekuritizovaných expozicích, a tím poskytuje ochranu tranším druhé ztráty a případně tranším s vyšším pořadím. Kapitola 2 Ustanovení použitelná na všechny sekuritizace

Článek 3 Požadavky na náležitou péči pro institucionální investory 1.Než přijme expozici vůči sekuritizaci, ověří institucionální investor, že: a)pokud původce nebo původní věřitel není úvěrovou institucí nebo investičním podnikem ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodů 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, poskytuje původce nebo původní věřitel veškeré své úvěry na základě řádných a jasně vymezených kritérií a jasně stanovených postupů pro schvalování, změnu, obnovení a financování těchto úvěrů, a že má zavedeny účinné systémy uplatňování těchto kritérií a postupů; b)původce, sponzor nebo původní věřitel si ponechává podstatný čistý ekonomický podíl v souladu s článkem 4 tohoto nařízení a oznámil jej institucionálnímu investorovi v souladu s článkem 5; c)původce, sponzor a sekuritizační jednotka pro speciální účel zpřístupní informace požadované v článku 5 tohoto nařízení s četností a způsobem stanovenými v uvedeném článku; 2.Než přijmou expozici vůči sekuritizaci, institucionální investoři rovněž provedou hloubkovou prověrku přiměřenou příslušným rizikům, zahrnující alespoň tyto aspekty: a)rizikové charakteristiky individuální sekuritizované pozice a jejích podkladových expozic; b)všechny strukturální rysy sekuritizace, které mohou podstatně ovlivnit výkonnost sekuritizované pozice, jako jsou smluvní priority platby a priorita s nimi souvisejících spouštěcích mechanismů, úvěrová posílení, posílení likvidity, spouštěcí mechanismy založené na tržní ceně a definice selhání specifické pro danou transakci; c)ve vztahu k sekuritizacím označeným jako JTS, zda daná sekuritizace splňuje požadavky JTS stanovené v článcích 7 až 10 nebo 11 až 14. Institucionální investoři smějí přiměřeně spoléhat na oznámení JTS podle čl. 14 odst. 1 a na informace poskytnuté původcem, sponzorem a sekuritizační jednotkou pro speciální účel ohledně splnění kritérií JTS. 3.Institucionální investoři s expozicí vůči sekuritizaci musí alespoň: a)zavést písemné postupy přiměřené rizikovému profilu sekuritizované pozice, a je-li to na místě, vhodné pro jejich obchodní i neobchodní portfolio, s cílem průběžně monitorovat, zda jsou dodržovány odstavce 1 a 2, a sledovat výkonnost sekuritizované pozice a podkladových expozic. Je-li to na místě, uvedené písemné postupy zahrnují monitorování druhu expozice, procenta úvěrů po splatnosti více než 30, 60 a 90 dní, měr selhání, sazeb u předčasného splacení, úvěrů, u nichž bylo zahájeno vymáhání zajištění, měr zpětného získání, zpětných odkoupení, změn úvěru, platebních prázdnin, druhů a využití zajištění, distribuce četnosti úvěrového hodnocení nebo jiných měření úvěruschopnosti v rámci podkladových expozic, odvětvové a geografické diverzifikace a distribuce četnosti poměrů úvěru k hodnotě v rozpětích, která umožňují příslušnou analýzu citlivosti. Pokud jsou podkladové expozice samy sekuritizacemi, institucionální investoři rovněž monitorují podkladové expozice uvedených sekuritizací; b)pravidelně provádět zátěžové testy peněžních toků a hodnot zajištění podporujícího podkladové expozice, které jsou přiměřené povaze, rozsahu a složitosti rizika dané sekuritizační pozice; c)zajistit přiměřenou úroveň interních zpráv pro svůj řídící orgán, aby si byli vědomi podstatného rizika vyplývajícího ze sekuritizačních pozic, a zajistit, aby rizika z těchto investic byla náležitě řízena; d)být schopni prokázat na požádání svým příslušným orgánům, že pro každou svou sekuritizační pozici disponují komplexním a důkladným porozuměním dané pozici a jejích podkladových expozic a že zavedli písemné postupy a procedury pro řízení svých rizik a zaznamenávání relevantních informací. Článek 4 Ponechání si rizika 1.Původce, sponzor nebo původní věřitel sekuritizace si v této sekuritizaci nepřetržitě ponechává podstatný čistý ekonomický podíl ve výši nejméně 5 %. Pokud se původce, sponzor nebo původní věřitel mezi sebou nedohodli, kdo si podstatný čistý ekonomický podíl ponechá, ponechá si podstatný čistý ekonomický podíl původce. Požadavky na ponechání nesmí být pro žádnou sekuritizaci uplatňovány vícenásobně. Podstatný čistý ekonomický podíl se měří při vzniku a stanoví se podle pomyslné hodnoty podrozvahových položek. Podstatný čistý ekonomický podíl se nedělí mezi různé druhy ponechávajících subjektů a není předmětem žádného zmírňování úvěrového rizika nebo zajištění. Pro účely tohoto článku se za původce nepovažuje subjekt, jenž byl zřízen nebo jenž funguje výlučně pro účely sekuritizace expozic. 2.Ponecháním podstatného čistého ekonomického podílu ve výši nejméně 5 % ve smyslu odstavce 1 se rozumí pouze následující případy:

a)ponechání nejméně 5 % nominální hodnoty každé tranše prodané investorům či na ně převedené; b)v případě revolvingových sekuritizací nebo sekuritizací revolvingových expozic ponechání podílu původce ve výši nejméně 5 % nominální hodnoty každé ze sekuritizovaných expozic; c)ponechání náhodně zvolených expozic, odpovídajících nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic, pokud by tyto nesekuritizované expozice jinak byly sekuritizovány v rámci sekuritizace, za předpokladu, že počet expozic určených k potenciální sekuritizaci činí při vzniku nejméně 100; d)ponechání tranše první ztráty, a pokud takové ponechání nedosahuje 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic, případně jiných tranší, které mají stejný nebo horší profil rizika než tranše převedené na investory nebo jim prodané a nejsou splatné dříve než tyto tranše, tak aby ponechané expozice v celkovém součtu činily nejméně 5 % nominální hodnoty sekuritizovaných expozic; e)ponechání první ztrátové expozice v hodnotě nejméně 5 % z každé sekuritizované expozice v rámci sekuritizace. 3.Pokud smíšená finanční holdingová společnost usazená v Unii ve smyslu směrnice 2002/87/ES, mateřská úvěrová instituce nebo finanční holdingová společnost usazená v Unii nebo některý z jejích dceřiných podniků ve smyslu nařízení (EU) č. 575/2013 sekuritizuje jakožto původce či sponzor expozice od jedné nebo více úvěrových institucí, investičních podniků nebo jiných finančních institucí, jež spadají do oblasti působnosti dohledu na konsolidovaném základě, lze požadavky uvedené v odstavci 1 splnit na základě konsolidované situace dotčené mateřské úvěrové instituce, finanční holdingové společnosti nebo smíšené finanční holdingové společnosti usazené v Unii. První pododstavec se použije pouze tehdy, pokud úvěrové instituce, investiční podniky nebo finanční instituce, které vytvořily sekuritizované expozice, dodržují požadavky stanovené v článku 79 směrnice 2013/36/EU a poskytují informace nezbytné ke splnění požadavků stanovených v článku 5 tohoto nařízení včas původci nebo sponzorovi a mateřské úvěrové instituci v EU, finanční holdingové společnosti či smíšené finanční holdingové společnosti usazené v Unii. 4.Odstavec 1 se nepoužije, pokud sekuritizované expozice představují expozice vůči níže uvedeným subjektům nebo jsou jimi plně, nepodmíněně a neodvolatelně zaručené: a)ústřední vlády nebo centrální banky; b)regionální vlády, místní orgány a subjekty veřejného sektoru členských států ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 8 nařízení (EU) č. 575/2013; c)instituce, jimž byla podle části třetí hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 přidělena riziková váha nejvýše 50 %; d)mezinárodní rozvojové banky uvedené v článku 117 nařízení (EU) č. 575/2013. 5.Odstavec 1 se nepoužije na transakce založené na jasném, transparentním a dostupném indexu, jehož podkladové referenční nástroje jsou shodné s těmi, které tvoří široce obchodovaný index, nebo se jedná o obchodovatelné cenné papíry, které nejsou sekuritizovanými pozicemi. 6.Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) v úzké spolupráci s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) vypracuje návrhy regulačních technických norem pro upřesnění požadavku na ponechání si rizika, zejména pokud jde o: a)způsoby ponechání si rizika podle odstavce 2, včetně splnění syntetickou nebo podmíněnou formou ponechání; b)měření míry ponechání podle odstavce 1; c)zákaz zajištění nebo prodeje ponechaného podílu; d)podmínky pro ponechání na konsolidovaném základě v souladu s odstavcem 3; e)podmínky pro osvobození transakcí založené na jasném, transparentním a dostupném indexu uvedeném v odstavci 5. EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do [six months after entry into force of this Regulation].

Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010. Článek 5 Požadavky na transparentnost pro původce, sponzory a sekuritizační jednotky pro speciální účel 1.Původce nebo sponzor sekuritizace nebo sekuritizační jednotka pro speciální účel v souladu s odstavcem 2 zpřístupní držitelům sekuritizované pozice a příslušným orgánům uvedeným v článku 15 tohoto nařízení alespoň tyto informace: a)informace o podkladových expozicích sekuritizace se čtvrtletní frekvencí, nebo v případě obchodních cenných papírů zajištěných aktivy informace o podkladových pohledávkách nebo pohledávkách z úvěru s měsíční frekvencí; b)v příslušných případech níže uvedené dokumenty včetně podrobného popisu priority plateb u sekuritizace: i)konečný nabídkový dokument nebo prospekt spolu s doklady o uzavření transakce, vyjma právních posudků; ii)u tradiční sekuritizace smlouvu o prodeji aktiv, smlouvu o postoupení, novaci nebo převodu a relevantní prohlášení o svěřenství, iii)dohody o derivátech a zárukách a veškeré příslušné dokumenty týkající se ujednání o zajištění, pokud sekuritizované expozice zůstávají expozicemi původce; iv)smlouvy o obsluze, náhradní obsluze, správě a řízení hotovosti, v)svěřeneckou listinu, zajišťovací listinu, dohodu o zastoupení, smlouvu s bankou o vedení účtu, smlouvu o zaručené investici a smlouvu o podmínkách či o rámci hlavního trustu či o použití hlavních definic, nebo právní dokumentaci s rovnocennou právní hodnotou; vi)relevantní dohody mezi věřiteli, dokumentaci derivátů, smlouvy o podřízených úvěrech, smlouvy o úvěrech pro začínající podniky a dohody o likviditním příslibu, vii)jakoukoli další podkladovou dokumentaci nezbytnou pro pochopení dané transakce; c)jestliže prospekt není vypracován v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES, shrnutí transakce nebo přehled hlavních prvků sekuritizace, je-li to na místě, včetně: i)údajů o struktuře transakce; ii)údajů o charakteristikách expozice, peněžních tocích, prvcích úvěrového posílení a podpory likvidity; iii)údajů o hlasovacích právech držitelů sekuritizační pozice a o jejich vztahu k jiným zajištěným věřitelům; iv)seznamu všech rozhodných hodnot a událostí uvedených v dokumentech předložených v souladu s písmenem b), které by mohly mít významný dopad na výkonnost sekuritizačního nástroje; v)strukturních diagramů obsahujících přehled transakce, peněžních toků a vlastnické struktury; d)v případě JTS sekuritizací oznámení JTS podle čl. 14 odst. 1 tohoto nařízení;

e)čtvrtletní zprávy pro in