Bude vynaloženo veškeré úsilí nutné k zajištění toho, že činnosti organizované v rámci Evropského roku budou přizpůsobeny potřebám a podmínkám jednotlivých členských států. Ty se proto vyzývají, aby ustanovily koordinátora, který bude zodpovědný za organizaci účasti daného členského státu na Evropském roku kulturního dědictví. Bude zřízena evropská řídicí skupina, do které budou patřit zástupci koordinátorů členských států. Zasedání koordinátorů členských států za účelem koordinace řízení Evropského roku a za účelem výměny informací ohledně jeho uskutečňování na národní a evropské úrovni svolává Komise.

–Posílit hospodářský a politický přínos evropského kulturního dědictví, a to využitím jeho přímého a nepřímého ekonomického potenciálu. To zahrnuje i podporu kulturních a kreativních odvětví a inspiraci tvorby a inovaci, propagaci udržitelného cestovního ruchu a vytváření dlouhodobých pracovních příležitostí na místní úrovni.

–Přispět k podpoře významu role evropského kulturního dědictví jakožto klíčové složky v rámci kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu. Vyzdvihnout, jak nejlépe toto dědictví zachovat a chránit a jak co nejširší veřejnosti umožnit, aby se z něj mohla těšit. Sem patří i podpora návštěvnosti a vzdělávání v oblasti kulturního dědictví, při plném respektování kompetencí členských států. To podpoří sociální začlenění a integraci.

Jako u každého Evropského roku je hlavním cílem zvyšování informovanosti o problémech a příležitostech a zdůraznění role EU v rámci podpory společných řešení. V souladu s cíli evropského programu pro kulturu by měl Evropský rok kulturního dědictví:

Dne 29. června 2015, v předvečer 40. výročí Evropského roku architektonického dědictví, který proběhl v roce 1975 pod záštitou Rady Evropy, uspořádal německý výbor pro kulturní dědictví (Deutsches Nationalkomitee für Denkmalschutz) veřejnou diskuzi v Bonnu ohledně návrhu Evropského roku, a to v souvislosti se zasedáním Výboru pro světové dědictví.

Na evropské úrovni proběhla o politice kulturního dědictví živá diskuze. To umožnily orgány sdružující instituce odpovědné za politiky kulturního dědictví v členských státech. Sem patří i reflexní skupina „EU a kulturní dědictví“ a fórum představitelů institucí památkové péče (European Heritage Heads Forum). Mezi další mezivládní a nevládní organizace patří Mezinárodní rada muzeí (ICOM), Mezinárodní rada pro památky a památná místa (ICOMOS), Mezinárodní středisko pro studium ochrany a obnovy kulturních statků (ICCROM) a Rada Evropy. Mezi další sítě aktivní v této oblasti patří Europa Nostra, platforma organizací v oblasti evropského kulturního dědictví (European Heritage Alliance 3.3) a Síť organizací evropských muzeí (NEMO)

3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ

Cílů návrhu nelze v dostatečné míře dosáhnout pouze opatřeními na úrovni členských států. Kroky na vnitrostátní úrovni samotné by totiž nepřinesly prospěch plynoucí z výměny a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi členskými státy na úrovni celé EU. Článek 3 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Evropská unie respektuje bohatou kulturní a jazykovou rozmanitost členských států a dbá na zachování a rozvoj evropského kulturního dědictví. Unie sleduje své cíle vhodnými prostředky na základě pravomocí, které jsou jí Smlouvami svěřeny. Činnost členských států bude mít dále prospěch ze zvýšeného povědomí a zviditelnění, ke kterému dojde v rámci EU i mimo ni.

Hodnocení ex post 7. rámcového programu EU pro období 2007–2013 (7. RP), evropského programu pro financování výzkumu mezi lety 2007 a 2013, ukázalo, že program byl účinný z hlediska stimulace vynikající vědy a posílení konkurenceschopnosti evropského průmyslu. Tím přispěl také k růstu a k tvorbě pracovních míst v Evropě v oblastech, které jsou obvykle součástí národních kompetencí. 7. RP podpořil výzkum více než 180 miliony eur v rámci projektů zaměřených na různé aspekty kulturního dědictví (hmotného, nehmotného, digitálního) s tématy životního prostředí, společenských a humanitních věd, digitálního kulturního dědictví, průmyslových technologií, mezinárodní spolupráce a (elektronické) infrastruktury. Stávající poznatky je třeba i nadále využívat.

V rámci souboru pracovních úkolů 9: Kultura a cestovní ruch, hodnocení ex post programů politiky soudržnosti v letech 2007–2013 se zaměřením na Evropský fond pro regionální rozvoj a Kohezní fond bylo zjištěno, že investice do kultury a cestovního ruchu mohou pomoci nárůstu regionální ekonomiky a zlepšit společenské začlenění.

Další relevantní diskuze s vybranou skupinou vedoucích představitelů členských organizací proběhla v dubnu 2015 v rámci bruselské pobočky Europa Nostra. O návrhu ustanovení Evropského roku kulturního dědictví a o hlavních opatřeních, která by mohla být přijata, diskutovalo celé osazenstvo Europa Nostra na svém valném shromáždění v červnu 2015. Toto shromáždění proběhlo v Oslu za přítomnosti Evropské komise.

(10)Evropská cena pro bezbariérová města ukázala možnosti a osvědčené postupy v rámci zpřístupňování městských kulturních památek osobám se zdravotním postižením, starším občanům a dalším osobám se sníženou pohyblivostí a s jinými dočasnými omezeními, a to s ohledem na povahu a hodnotu těchto památek.

(9)Úmluva OSN o ochraně práv zdravotně postižených osob, jíž je EU a většina členských států smluvní stranou, stanoví v článku 30 – Účast na kulturním životě, rekreace, volný čas a sport, že Státy, které jsou smluvní stranou této úmluvy, uznávají právo osob se zdravotním postižením účastnit se kulturního života společnosti na rovnoprávném základě s ostatními a přijmou veškerá odpovídající opatření, aby osoby se zdravotním postižením měly mj. přístup na místa určená pro kulturní aktivity, jako jsou divadla, muzea, kina, knihovny a služby pro turisty a v co největší možné míře přístup k historickým památkám a významným místům národního kulturního dědictví.

(13)Větší mezinárodní pozornost věnovaná tomu, že obyvatelstvo a lidské hodnoty by měly tvořit centrální složku rozšířeného a víceoborového konceptu kulturního dědictví, posiluje potřebu pečovat o širší přístup ke kulturnímu dědictví. Toho je možné dosáhnout cílením na různé skupiny obyvatel, lepším zpřístupněním míst, budov, produktů a služeb, s ohledem na zvláštní potřeby a na důsledky demografických změn.

(14)Politiky v oblasti údržby, obnovy, ochrany, opětovného využívání dostupnosti a podpory kulturního dědictví a služeb spojených s kulturním dědictvím spadají především do vnitrostátní, regionální nebo místní odpovědnosti. Přesto má kulturní dědictví i jasný evropský rozměr a zabývá se jím řada evropských politik, a to nejen v kulturní oblasti. Jedná se např. o: vzdělávání, zemědělství a rozvoj venkova, regionální rozvoj, sociální soudržnost, námořní záležitosti, životní prostředí, cestovní ruch, digitální agendu, výzkum a inovace a komunikaci.

(15)Ochrana, rozvoj a správa zdrojů dědictví, jež zasahují do řady veřejných politik, musí být účinně řízeny na několika úrovních a vyžadují lepší meziodvětvovou spolupráci, aby byl plně využit jejich potenciál v rámci evropských ekonomik a společností. To se týká všech zúčastněných stran, včetně orgánů veřejné správy, soukromých osob, organizací občanské společnosti, nevládních organizací a sektoru dobrovolnictví.

(16)Rada ve svých závěrech ze dne 25. listopadu 2014 vyzvala Rada, aby zvážila předložení návrhu „Evropského roku kulturního dědictví“.

(17)Evropský parlament v rámci svého usnesení ze dne 8. září 2015 doporučil stanovit některý rok, pokud možno 2018, Evropským rokem kulturního dědictví.

(18)Evropský výbor regionů ve svém stanovisku ze dne 16. dubna 2014 přivítal návrh Rady ohledně Evropského roku kulturního dědictví a zdůraznil jeho význam při plnění společných cílů v celoevropském kontextu.

(19)Vyhlášení Evropského roku kulturního dědictví je účinný způsob, jak zvyšovat obecné povědomí, šířit informace o osvědčených postupech, podněcovat výzkum a inovace a podporovat politické diskuze. Vytvářením prostoru pro podporu těchto cílů současně na úrovni Unie a na vnitrostátní, regionální i místní úrovni lze dosáhnout součinnosti a lepšího využití zdrojů.

(20)Kulturní dědictví je součástí opatření řady programů v oblasti vnějších vztahů, především na Blízkém východě, ale i jinde. Podpora hodnoty kulturního dědictví je také odpovědí na úmyslné ničení kulturního dědictví v oblastech konfliktů. Rovněž bude třeba zajistit, aby se Evropský rok kulturního dědictví dobře doplňoval se všemi iniciativami EU týkajícími se vnějších vztahů rozvíjenými v příslušných rámcích. Opatření mající zajistit ochranu a podporu kulturního dědictví v rámci příslušných nástrojů vnějších vztahů, by měla mimo jiné odrážet společný zájem spojený s výměnou zkušeností a hodnot se třetími zeměmi. Podpoří vzájemné znalosti daných kultur, jejich uznání a porozumění jim.

(21)Toto rozhodnutí je sice určeno členským státům; přistupující země by měly být nicméně s činnostmi v rámci Evropského roku kulturního dědictví v úzkém kontaktu. Může být žádoucí také zapojení zemí v rámci evropské politiky sousedství a dalších zemí. Toho je možné dosáhnout prostřednictvím příslušných rámců spolupráce a dialogu, zejména v kontextu dialogu občanské společnosti mezi EU a těmito státy.

(22)Ochrana, rozvoj a správa Evropského kulturního dědictví spadají pod existující programy EU. Evropský rok by proto mohl proběhnout za využití těchto programů a jejich stávajících ustanovení a finančních priorit, které jsou stanovovány na jednoleté nebo víceleté období. Programy a politiky v oblastech jako kultura, vzdělávání, zemědělství a rozvoj venkova, regionální rozvoj, sociální soudržnost, námořní záležitosti, životní prostředí, cestovní ruch, digitální agenda, výzkum a inovace a komunikace přispívají přímo i nepřímo k ochraně, rozvoji, inovativnímu opětovnému využití a propagaci evropského kulturního dědictví a mohou tuto iniciativu podpořit v souladu s vlastními právními rámci.

(23)Cílem tohoto rozhodnutí je podpořit úsilí členských států při ochraně, zabezpečování, rozvoji, opětovném využívání a propagaci evropského kulturního dědictví. Toho nelze dosáhnout pouze na úrovni členských států; s ohledem na potřebu nadnárodní výměny informací a šíření osvědčených postupů v celé Unii je to lepší na unijní úrovni; Evropská unie tak může dle článku 5 Smlouvy o Evropské unii přijmout opatření v souladu s principem subsidiarity. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.

PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:

Článek 1

Předmět

Rok 2018 se stanoví „Evropským rokem kulturního dědictví“ (dále též „Evropský rok“).

Článek 2

Cíle

1. V souladu s cíli evropského programu pro kulturu by je obecným cílem Evropského roku podpora úsilí Unie, členských států, regionálních a místních orgánů při ochraně, zabezpečování, rozvoji, opětovném využívání, zhodnocování a propagaci evropského kulturního dědictví v Evropské unii (EU) (především pomocí výměny zkušeností a osvědčených postupů). Zejména:

a)Přispěje k podpoře významu role evropského kulturního dědictví jakožto klíčové složky v rámci kulturní rozmanitosti a mezikulturního dialogu. Měla by vyzdvihnout, jak nejlépe toto dědictví zachovat a chránit a jak co nejširší veřejnosti umožnit, aby se z něj mohla těšit. Sem patří i podpora návštěvnosti a vzdělávání v oblasti kulturního dědictví, při plném respektování kompetencí členských států; to podpoří sociální začlenění a integraci.

b)Posílí příspěvek evropského kulturního dědictví ekonomice a společnosti, a to využitím přímého a nepřímého ekonomického potenciálu. To zahrnuje i schopnost podpořit kulturní a kreativní odvětví a inspirovat tvorbu a inovaci, podporovat udržitelný cestovní ruch, posílit sociální soudržnost a vytvářet dlouhodobé pracovní příležitosti.