(2)Vzhledem k úzké provázanosti ekonomik v hospodářské a měnové unii by Lotyšsko jakožto země, jejíž měnou je euro, mělo zajistit, aby bylo doporučení pro eurozónu, které je promítnuto do níže uvedených doporučení č. 1 až 2, plně a včas provedeno.

(4)Dne 20. dubna 2017 předložilo Lotyšsko svůj národní program reforem na rok 2017 a svůj program stability z roku 2017. Vzhledem k jejich provázanosti byly oba programy posuzovány současně.

(5)Relevantní doporučení pro jednotlivé země jsou zohledňována v programech členských států v rámci evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) na období 2014–2020. Právní předpisy, jimiž se ESI fondy řídí, stanoví, že je-li to nezbytné k podpoře provádění příslušných doporučení, může Komise členský stát požádat, aby své relevantní programy v rámci ESI fondů přezkoumal a změnil. Komise formulovala bližší pokyny k uplatňování těchto ustanovení.

(6)Na Lotyšsko se vztahuje preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu. Vláda ve svém programu stability z roku 2017 plánuje zhoršení celkového salda z vyrovnaného stavu v roce 2016 na schodek ve výši 0,8 % HDP v roce 2017 a 1,6 % HDP v roce 2018, a to kvůli zásadní daňové reformě, po jejímž provedení by se mělo celkové saldo zlepšit na schodek ve výši 0,5 % HDP v roce 2020. Podle odhadu programu stability se strukturální saldo zhorší z 0,2 % DPH v roce 2016 na ‒1,7 % DPH v roce 2018 a následně dosáhne výše ‒0,8 % DPH v roce 2020. Tento postup je v souladu se střednědobým cílem strukturálního schodku ve výši 1 % HDP a odchylkou povolenou na základě důchodové reformy a ustanovení o strukturální reformě zdravotnictví. Přepočtené strukturální saldo se podle odhadu zvýší z ‒1,9 % HDP v roce 2017 na ‒2,3 % HDP v roce 2018 a poté poklesne na ‒0,2 % HDP v roce 2020. Podle programu stability by měl poměr veřejného dluhu k HDP zůstat na úrovni okolo 40 % HDP. Odhady růstu HDP uvedené v programu v zásadě odpovídají prognóze Komise pro rok 2017, ale pro rok 2018 se zdají být značně optimistické.

(7)Dne 12. července 2016 Rada doporučila, aby Lotyšsko zajistilo, že se odchylka od střednědobého rozpočtového cíle v roce 2017 omezí na odchylky spojené se systémovou důchodovou reformou a hlavní strukturální reformou zdravotnictví. S ohledem na tyto odchylky by mělo být možné, aby se strukturální saldo v roce 2017 zhoršilo o maximálně 1,0 % HDP. Podle prognózy Komise z jara 2017 by mělo Lotyšsko tento požadavek v roce 2017 splnit. V roce 2018 by mělo Lotyšsko splnit svůj střednědobý rozpočtový cíl, a to s ohledem na povolené odchylky pro rok 2016 související s provedením systémové důchodové reformy a pro rok 2017 související s provedením strukturální reformy, jelikož dočasné odchylky se převádějí do období tří let. Podle prognózy Komise z jara 2017 to je v souladu s maximální nominální mírou růstu čistých primárních veřejných výdajů ve výši 6,0 % v roce 2018, což odpovídá zhoršení strukturálního salda ve výši 0,3 % HDP. Při nezměněné politice existuje riziko, že se Lotyšsko od uvedeného požadavku značně odchýlí. Celkově se Rada domnívá, že bude nutné přijmout v roce 2018 další opatření, aby bylo možné ustanovení Paktu o stabilitě a růstu dodržet.

(8)Nerovnost příjmů v Lotyšsku je vysoká. Poměr mezi příjmy nejbohatších 20 % domácností a nejchudších 20 % domácností byl v roce 2015 na úrovni 6,5. Patří tak mezi nejvyšší v EU, i když v roce 2016 mírně poklesl. Rozdíl v nerovnosti příjmů před zdaněním a po něm a před sociálními transfery a po nich je jedním z nejnižších v EU. Daňový systém Lotyšska je méně progresivní než v jiných státech EU, což přispívá k vysoké míře nerovnosti a chudobě pracujících. Daňové zatížení osob s nízkými příjmy zůstává i nadále jedním z nejvyšších v EU, zatímco potenciál výnosů z daní, které méně omezují růst, není dostatečně využíván. Nízký podíl daňových příjmů na HDP omezuje zdroje pro udržitelné poskytování veřejných služeb. I přes určitý pokrok v boji proti daňovým únikům zůstává nedostatečné dodržování daňových předpisů vážným problémem. Program stability uvádí, že bude provedena daňová reforma. Základní opatření zahrnují snížení standardní sazby daně z příjmu fyzických osob z 23 % na 20 %, zvýšení základní nezdanitelné částky, která se stanoví podle výše příjmu, zavedení 0 % sazby daně z příjmu právnických osob na reinvestovanou část zisku a sjednocení sazeb kapitálové daně na 20 %. Tato reforma reflektuje přijaté doporučení, neboť snižuje daňové zatížení osob s nízkými příjmy. Daňová reforma je však omezená, pokud jde o přesun daňové základny na zdroje, které méně omezují růst, a splnění udávaného cíle politiky, kterým je zvýšit podíl daňových příjmů na HDP.

(9)Nedostatky v základní sociální ochraně přispívají k vysoké míře chudoby a nerovnosti, což postihuje i osoby se zdravotním postižením a starší osoby. Míra chudoby u osob se zdravotním postižením je jednou z nejvyšších v Evropě. Nízká přiměřenost dávek sociální pomoci, která se od roku 2009 nezlepšila, a nízká přiměřenost důchodů neposkytují účinnou ochranu proti chudobě a sociálnímu vyloučení. Skutečnost, že reforma minimální výše příjmu, která byla oznámena v roce 2014, nebyla nikdy realizována, negativně postihuje nejchudší domácnosti, i když se již připravují střednědobé plány na podporu minimálního příjmu.

(10)S ohledem na úbytek pracovní síly nebyl růst zaměstnanosti nijak výrazný a nezaměstnanost klesala pouze pomalu. Vyhlídky na získání zaměstnání jsou vyšší v centrech ekonomické aktivity a u vysoce kvalifikovaných pracovníků. Nezaměstnanost je naopak častější u osob s nízkou kvalifikací nebo obyvatel venkovských oblastí. K řešení této otázky by tedy přispělo zvyšování kvalifikace pracovní síly. Přitažlivost odborného vzdělávání se sice zvýšila, ale reforma vzdělávacích programů, jejímž cílem bylo sladit vzdělávání s požadavky na dovednosti, které jsou v současnosti potřeba, přinesla jen omezený pokrok. Byl zaveden právní rámec pro programy učňovského typu a při jeho provádění je vyžadována aktivní účast sociálních partnerů a podniků. Kromě toho zapojení nezaměstnaných do aktivních opatření na trhu práce je nižší než ve většině ostatních členských států. Byla však přijata opatření ke zlepšení této situace, která se zdají být vhodná. Účast na celoživotním učení je i nadále nízká.

(11)Ačkoli lotyšské orgány úspěšně zahájily příslušné reformy systému zdravotní péče, přístup k ní stále omezují vysoká finanční spoluúčast, dlouhé čekací lhůty, nízká úroveň veřejných výdajů a neefektivní alokace služeb. Skutečnost, že veřejné výdaje jsou omezeny kvótami, vede k prodlení v poskytování péče a pacienti buď musí dlouho čekat, nebo se na péči finančně podílet, takže část obyvatelstva potřebnou zdravotní péči nedostává. Byly učiněny první kroky k reformě systému zajištění kvality, která by se měla dále rozvíjet, aby se zlepšil zdravotní stav pacientů a obyvatelstva. Bylo sice dosaženo určitého pokroku ve zvýšení účinnosti systému zdravotní péče, ale je nutné provést další racionalizaci odvětví nemocniční péče, zlepšit přístup k ambulantní a primární péči a vytvořit efektivnější vazbu mezi rozpočtovými prostředky a kvalitou péče a náklady na ni.

(12)Lotyšské orgány zpravidla provádějí nákupy ve zdravotnictví prostřednictvím zadávání veřejných zakázek, ale účinnost tohoto systému by mohlo zvýšit pravidelné využívání elektronického zadávání veřejných zakázek a centrální nákupy, díky nimž by byly veřejné výdaje transparentnější a efektivnější.

(13)Nedostatky v kvalitě právní úpravy a slabá účinnost a účelnost veřejné správy mají negativní dopad na podnikatelské prostředí. Vláda v roce 2016 představila ambiciózní reformní plán zeštíhlení veřejného sektoru a zvýšení jeho profesionality, jehož cílem je zlepšit účinnost prostřednictvím snížení počtu zaměstnanců a centralizace podpůrných funkcí, posílit platby na základě výkonnosti a zvýšit transparentnost. Tento plán se vztahuje pouze na ústřední správu, nicméně podstatného zvýšení účinnosti by se dalo dosáhnout také na úrovni obcí.

(14)Podnikatelské prostředí v Lotyšsku i nadále poškozuje korupce. Systém předcházení střetům zájmů je stále rigidní a formalistický a kontrolní mechanismy nedostatečné. Ačkoli je reforma insolvenčního systému již téměř dokončena, je třeba pečlivě sledovat její efektivní provádění, neboť se zatím řeší jen malý počet případů restrukturalizace a míra zpětného získání aktiv je nízká.

(15)V posledních třech letech byly oznámeny rozsáhlé reformy vysokoškolského vzdělávání a veřejného výzkumu vedoucí ke sloučení výzkumných institucí a zvýšení kvality a významu jejich výsledků. Řízení a organizační struktura financování veřejného výzkumu v Lotyšsku je však setrvale neefektivní, neboť funkce financování jsou rozptýleny mezi velký počet institucí. Neefektivnost financování veřejného výzkumu přispívá k velmi nízké výkonnosti vědecké činnosti, nedostatku kvalifikovaných lidských zdrojů ve veřejném i soukromém sektoru a nízké úrovni spolupráce těchto dvou sektorů. Intenzita lotyšského výzkumu a vývoje je i nadále jednou z nejnižších v EU.

(16)V kontextu evropského semestru provedla Komise komplexní analýzu hospodářské politiky Lotyšska, kterou zveřejnila ve své zprávě o Lotyšsku pro rok 2017. Posoudila také program stability a národní program reforem, jakož i opatření přijatá v návaznosti na doporučení, která byla Lotyšsku adresována v předchozích letech. Vzala v úvahu nejen jejich význam pro udržitelnou fiskální a sociálně-ekonomickou politiku v Lotyšsku, ale také jejich soulad s pravidly a pokyny EU, neboť celkovou správu ekonomických záležitostí v EU je třeba posílit tím, že do rozhodování členských států v budoucnu budou zahrnuty vstupy na úrovni EU.

(17)Na základě tohoto posouzení přezkoumala Rada program stability, přičemž její stanovisko je promítnuto zejména do níže uvedeného doporučení č. 1,

DOPORUČUJE Lotyšsku v období 2017–2018:

1.Provádět fiskální politiku v souladu s požadavky preventivní složky Paktu o stabilitě a růstu, což znamená dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle v roce 2018 s ohledem na dočasně povolené odchylky související s provedením systémové důchodové reformy a strukturálních reforem. Snížit daňové zatížení osob s nízkými příjmy přesunutím daňové základny na jiné zdroje, které méně omezují růst, a zlepšit dodržování daňových předpisů.

2.Zlepšit přiměřenost záchranné sociální sítě a zvýšit kvalifikaci pracovní síly urychlením reformy vzdělávacích programů v oblasti odborného vzdělávání. Zvýšit nákladovou efektivitu a přístup ke zdravotní péči, včetně snížení finanční spoluúčasti a dlouhých čekacích lhůt.

3.Zvýšit účinnost a odpovědnost veřejného sektoru, zejména zjednodušením správních postupů a posílením systému předcházení střetům zájmů, a to i v případě insolvenčních správců.

V Bruselu dne