EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 30.11.2016 COM(2016) 762 final ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o uplatňování směrnice 2009/81/ES o zadávání veřejných zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti v souladu s čl. 73 odst. 2 uvedené směrnice {SWD(2016) 407 final}



1.Úvod Směrnice 2009/81/ES (dále jen „směrnice“) stanoví pravidla pro zadávání veřejných zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti pomocí konkurenčního zadávacího řízení na základě zásad transparentnosti a rovného zacházení. Tato zpráva, kterou vyžaduje čl. 73 odst. 2 směrnice, uvádí hlavní zjištění přezkumu provádění směrnice a na jejich základě předkládá návrhy pro další postup. Průvodní pracovní dokument útvarů Komise (SWD) obsahuje podrobné hodnocení směrnice. Přezkum hodnotí fungování směrnice a – v rámci možností vzhledem ke krátkému času od uplynutí lhůty pro provedení a ještě kratšímu času od skutečného provedení členskými státy – její dopad na trh s obranným vybavením a průmyslovou základnu. Je založen na těchto hlavních zdrojích: databázi Tenders Electronic Daily (OJ/TED), veřejné konzultaci po internetu a konzultačních schůzkách s členskými státy a dotčenými subjekty, údajích Eurostatu a databázi obrany IHS Jane. 2.Souvislosti Hlavním specifickým problémem, který vedl k návrhu Komise a poté k přijetí směrnice v roce 2009, bylo, že členské státy téměř automaticky vyloučily pořizování vojenského vybavení z pravidel EU pro veřejné zakázky, a to zejména na základě čl. 296 odst. 1 písm. b) Smlouvy o ES (nyní čl. 346 odst. 1 písm. b) SFEU). Tehdy bylo za hlavní příčinu problému považováno to, že pravidla EU pro veřejné zakázky neřešila zvláštní potřeby citlivých zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti. V letech 2011–2015 se celková hodnota výdajů na veřejné zakázky v oblasti obrany 28 členských států EU a zemí EHP pohybovala v rozmezí 81 až 82 miliard EUR ročně. Hlavním cílem směrnice je zajistit, aby se citlivé zakázky v oblasti obrany a bezpečnosti na dotčeném trhu prováděly podle pravidel EU na základě hospodářské soutěže, transparentnosti a rovného zacházení. Směrnice se toho snaží dosáhnout poskytnutím uzpůsobených pravidel pro tyto zakázky, a tudíž omezením používání výjimek, zejména výjimek podle článku 346 Smlouvy o fungování EU, na výjimečné případy. Směrnice se takto zaměřuje na podporu vytvoření otevřeného a konkurenčního evropského trhu s obranným vybavením (EDEM) a následné posílení konkurenceschopnosti evropské technologické a průmyslové základny obrany (EDTIB). 3.Provádění 3.1.Provedení ve vnitrostátním právu Provedení směrnice do vnitrostátních právních předpisů členských států se celkově výrazně zpozdilo. Stanovená lhůta byla 21. srpna 2011. K tomuto datu oznámily úplné provedení pouze 3 členské státy. 19 členských států tak učinilo do března 2012. Do května 2013 oznámily úplné provedení všechny členské státy. Komise nezjistila zásadní problémy z hlediska souladu vnitrostátních prováděcích opatření se směrnicí, tj. neexistují žádné problémy, jež by ohrožovaly celkové fungování směrnice. Několik málo ustanovení směrnice však vyžaduje objasnění některých otázek. 18 členských států zachovávalo před přijetím směrnice systematicky (tj. pro všechny zakázky nebo pro zakázky, které převyšují určitou hodnotu) předpisy o kompenzacích, které při nákupu obranného vybavení od dodavatelů z jiných států požadovaly od těchto dodavatelů kompenzace. Tyto předpisy byly jasně neslučitelné jak se Smlouvami EU, tak se správným provedením a uplatňováním směrnice. Členské státy své předpisy o kompenzacích nyní buď zrušily, nebo revidovaly. Zbývající předpisy stanoví, že kompenzace/průmyslovou návratnost lze požadovat pouze po individuální analýze, jsou-li splněny podmínky článku 346 SFEU. Stále však existuje otázka, jak zajistit, aby při konkrétních postupech zadávání veřejných zakázek bylo používání požadavků na kompenzace/průmyslovou návratnost v souladu s přísnými podmínkami pro použití článku 346 SFEU. 3.2.Uplatňování směrnice Po vstupu v platnost bylo využívání směrnice téměř okamžité a vykazuje jasnou vzestupnou tendenci. Od jejího provedení členskými státy vzrostla hodnota zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti zadaných podle směrnice více než desetinásobně. Celková hodnota zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti zadaných podle směrnice v letech 2011 až 2015 se pohybovala kolem 30,85 miliardy EUR. Veřejné zakázky v oblasti obrany a bezpečnosti byly zadávány také podle směrnic o zadávání civilních zakázek, které představovaly dalších 8 miliard EUR, čímž bylo v letech 2011 až 2015 dosaženo celkové částky zakázek zadaných podle pravidel EU pro zadávání veřejných zakázek téměř 39 miliard EUR. Uplatňování směrnice v různých členských státech je však i nadále nerovnoměrné. Během pětiletého období přezkumu představovaly zakázky zadané orgány Spojeného království více než polovinu hodnoty zakázek zadaných podle směrnice (téměř 17 miliard EUR). V pořadí následovaly Francie, Polsko, Německo a Itálie, které patří mezi členské státy s nejvyššími výdaji na veřejné zakázky v oblasti obrany. Veřejní zadavatelé šesti členských států, jmenovitě Kypru, Řecka, Irska, Malty, Lucemburska a Španělska, nezveřejnili mezi lety 2011 a 2015 žádné oznámení o zadání zakázky podle směrnice. Rozdíly mezi členskými státy jsou významné rovněž při porovnání hodnoty zakázek zadaných podle směrnice s dostupnými rozpočtovými prostředky (výdaji na veřejné zakázky v oblasti obrany). Tento ukazatel vykazuje rozdíly v rozmezí od např. Litvy (38,4 %), Slovenska (36,4 %), Spojeného království (17,7 %) a Francie (10,3 %), až po Nizozemsko (1,3 %), Švédsko a Rakousko (1 %). Pokud jde o využití postupů, je důležité poznamenat, že ty s předchozím zveřejněním a výzvou k účasti v soutěži představovaly 60 % z počtu oznámení o zadání zakázky a 76 % podle hodnoty. Vyjednávací řízení bez zveřejnění oznámení o zakázce představovala 38 % podle počtu a 23 % podle hodnoty. Odhady rozdělení na zakázky v oblasti obrany a v oblasti bezpečnosti ukazují, že převážnou většinu tvořily nákupy obranného vybavení. Citlivé zakázky v oblasti bezpečnosti představovaly pouhých 7 % z počtu oznámení a 3 % jejich hodnoty. 4.Výsledek hodnocení Směrnice byla hodnocena podle pěti kritérií: účinnosti, účelnosti, významu, soudržnosti a přidané hodnoty EU.

4.1.Účinnost Zásadním prvkem hodnocení je posoudit, zda – a do jaké míry – dosáhla směrnice svých cílů. 4.1.1.Hospodářská soutěž, transparentnost a nediskriminace na evropském trhu s obranným materiálem (EDEM) Hlavním cílem směrnice je napomoci zřízení otevřeného a konkurenčního evropského trhu s obranným vybavením (EDEM) zajištěním toho, že veřejné zakázky v oblastech obrany a citlivé bezpečnosti budou zadávány prostřednictvím konkurenčních a spravedlivých zadávacích řízení. Během (základního) období let 2008 až 2010 činila průměrná roční hodnota veřejných zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti zveřejněných v celé EU 2,9 miliardy EUR a přibližně 3,3 % celkových výdajů na veřejné zakázky v oblasti obrany. Poté, co se směrnice stala použitelnou, dosáhla průměrná roční hodnota veřejných zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti zveřejněných v celé EU přibližně 6,2 miliardy EUR nebo 7,8 miliardy EUR, pokud byly přičteny nákupy v oblasti obrany a bezpečnosti podle režimu pro zadávání civilních zakázek. To se v daném pořadí rovná 7,6 % nebo 9,5 % celkové hodnoty výdajů na veřejné zakázky v oblasti obrany v referenčním období. Výše uvedené ukazuje, že směrnice vedla k více než dvojnásobnému nárůstu hodnoty zakázek v oblasti obrany a bezpečnosti zveřejněných v celé EU a zadaných soutěžně, podle pravidel založených na transparentnosti a rovném zacházení. Jak však bylo uvedeno výše, míra uplatňování směrnice, a tím i nárůstu hospodářské soutěže, transparentnosti a nediskriminace, je i nadále v různých členských státech nerovnoměrná. Navzdory pozitivnímu vývoji zvýšených objemů veřejných zakázek prováděných podle pravidel EU zjistilo hodnocení, že velmi významný podíl výdajů na veřejné zakázky v oblasti obrany se stále provádí bez využití směrnice. Směrnice byla zejména ve velmi omezené míře použita k zadávání zakázek vysoké hodnoty na strategické, komplexní systémy obrany. Existují však některé příklady zadávacích řízení na komplexní systémy obrany z nedávné doby zahájených podle směrnice. Pokud jde o přeshraniční průnik zadávání zakázek, hodnocení zjistilo, že přibližně 10 % hodnoty zakázek zadaných podle směrnice získaly přímo zahraniční společnosti. Při porovnání zjištění se základním obdobím (přes určitou metodickou nesouměřitelnost) se zdá, že od doby, kdy se směrnice stala použitelnou, zůstalo přímé přeshraniční zadávání zakázek v EU na podobné úrovni ve srovnání s celkovými výdaji na veřejné zakázky v oblasti obrany. K přímému přeshraničnímu zadávání zakázek dochází, když společnosti, které působí ze svého domácího trhu, podávají nabídky a získávají zakázky ze zadávacích řízení zahájených v jiném členském státě. K přeshraničnímu zadávání zakázek dochází rovněž nepřímo, prostřednictvím dceřiných společností (dceřiná společnost např. podává nabídky do zadávacích řízení v jiné zemi, nežli kde sídlí její ústředí nebo mateřská společnost). Na základě porovnání vítězných společností se seznamem SIPRI 100 nejlepších společností působících v oblasti obrany se celková hodnota nepřímých přeshraničních zadání zakázek v letech 2011 až 2015 rovnala přibližně 40 % celkové hodnoty zakázek zadaných podle směrnice (12,44 miliardy EUR). Počet a hodnota nepřímých přeshraničních zakázek mohly být v praxi vyšší, neboť odhad nezachycoval nepřímá přeshraniční vítězství menších společností (které nejsou uvedeny na seznamu SIPRI). Dalším faktorem pro posouzení fungování trhu je konečně praxe ohledně kompenzací / průmyslové návratnosti. Na základě zpětné vazby z odvětví a údajů zveřejněných ministerstvem obchodu USA lze dospět k závěru, že: členské státy zřejmě stále ještě do určité míry používají požadavky na kompenzace / průmyslovou návratnost (údajně na základě článku 346 SFEU), četnost takových požadavků se zřejmě mírně snížila a zdá se, že existuje tendence upouštět od nepřímých nevojenských kompenzací. Je třeba dodat, že některé dotčené subjekty odvětví vyjádřily znepokojení nad nejistotami ohledně praktického používání požadavků na kompenzace v určitých členských státech. Lze proto dojít k závěru, že cílů směrnice bylo dosaženo pouze částečně: vedla k počátečnímu zvýšení hospodářské soutěže, transparentnosti a nediskriminace na evropském trhu se zadáváním zakázek v oblasti obrany, ale je nutný mnohem větší pokrok v jednotném používání směrnice členskými státy, aby těchto cílů bylo plně dosaženo. Usuzuje se, že k nerovnoměrnému a částečnému používání směrnice přispělo a následně ovlivnilo dosažení cílů směrnice několik faktorů. Mezi skutečným provedením členskými státy a posledním rokem, na který se hodnocení vztahuje (2015), uplynul poměrně krátký čas (2 až 3 roky). Bude-li vzestupná tendence ve využívání směrnice pokračovat, její dopad se stane v nejbližších letech viditelnějším. Povědomí orgánů členský států o pravidlech směrnice může též být dosud omezené. Souvisejícím faktorem je pravděpodobně stále ještě příliš široký výklad možných výjimek včetně výjimek podle článku 346 SFEU. Významný podíl výdajů na veřejné zakázky v oblasti obrany mohl navíc být vynaložen na zakázky zadané v rámci programů spolupráce zahájených dávno před přijetím směrnice. Finanční krize mohla navíc vést ke zrušení nebo odkladu nových velkých projektů zadávání zakázek, jež měly být prováděny podle směrnice. 4.1.2.Pravidla uzpůsobená pro zadávání zakázek v oblasti obrany Cílem směrnice je zajistit existenci hospodářské soutěže, transparentnosti a rovného zacházení, přičemž rovněž stanoví pravidla uzpůsobená zvláštním potřebám zadávání zakázek v oblasti obrany a ochrany bezpečnostních zájmů členských států. Nejdůležitějšími ustanoveními jsou zde ustanovení o vyloučeních (tj. ustanovení, která za zvláštních okolností, jež jsou specifické pro zadávání zakázek v oblasti obrany, vylučují některé zakázky z působnosti směrnice) a ustanovení o bezpečnosti informací a bezpečnosti dodávek. Pokud jde o vyloučení, s ohledem na konzultace s členskými státy a dotčenými subjekty lze dospět k závěru, že jejich znění není nutné měnit. Může však být užitečné poskytnout pokyny ohledně uplatňování některých z těchto ustanovení. Několik členských států zmínilo, že zejména vyjasnění ohledně čl. 12 písm. c) o mezinárodních organizacích by bylo užitečné. Některé dotčené subjekty odvětví vyjádřily obavy ohledně uplatňování některých vyloučení, zvláště čl. 13 písm. f) o prodejích státní správou státní správě, a vyzývaly k poskytnutí pokynů a vymáhání tohoto aspektu. Lze též potvrdit, že ustanovení o bezpečnosti informací jsou vhodná. Ohledně ustanovení o bezpečnosti dodávek nebyl zjištěn žádný specifický problém. Je však jasné, že výše uvedená ustanovení řeší pouze část mnohem složitějšího problému a nemohou být sama o sobě dostačující pro plné zaručení bezpečnosti dodávek členských států. 4.1.3.Dopad na evropskou technologickou a průmyslovou základnu obrany (EDTIB) Provedená analýza stavu evropského obranného průmyslu založená na dostupných údajích ukazuje, že je obtížné dospět k závěru, že se evropská technologická a průmyslová základna obrany v období let 2011 až 2015 v důsledku zavedení směrnice celkově zásadně změnila. Ve skutečnosti existuje řada faktorů, jež mohly evropskou technologickou a průmyslovou základnu obrany ovlivnit, jako změny rozpočtů členských států, vznik nových konkurentů na trzích v zemích, které nejsou členy EU, a technologický rozvoj, přičemž účinnější evropský trh je jedním z nich. Vzhledem k dlouhému životnímu cyklu výrobků obranného průmyslu je pravděpodobné, že všem těmto faktorům bude trvat několik let, aby způsobily změny v evropské technologické a průmyslové základně obrany. Proto je pouhých pět let po uplynutí lhůty pro provedení prozatím nemožné stanovit jakoukoli příčinnou souvislost mezi účinky směrnice a vývojem evropské technologické a průmyslové základny obrany. Je rovněž nutné vzít v úvahu značná zpoždění provedení a stále ještě pouze částečné využívání členskými státy. 4.1.4.Situace malých a středních podniků (MSP) Menší společnosti mají přístup na trh s veřejnými zakázkami pomocí podání nabídky a získání veřejné zakázky nebo pomocí získání subdodávek od úspěšného uchazeče (který zadává subdodávky).

Za účelem odhadnout podíl zakázek zadaných podle směrnice malým a středním podnikům posoudilo hodnocení vzorek vítězných firem a zkontrolovalo přítomnost malých a středních podniků. Tato analýza ukázala, že 27,9 % zakázek zahrnutých do tohoto vzorku bylo zadáno malým a středním podnikům. Z hlediska podílu na trhu představovaly tyto zakázky 6,1 % celkové hodnoty zakázek ve vzorku. Proto se zdá, že MSP jsou méně úspěšné při získávání zakázek podle směrnice než při obecných veřejných zakázkách EU, kde podíl dosahuje 56 % počtu zakázek a 29 % hodnoty. Tento rozdíl lze vysvětlit zvláštní povahou trhu se zadáváním zakázek v oblasti obrany. Vnímání dotčených subjektů ohledně dopadu směrnice na malé a střední podniky je spíše smíšené. Mnozí nevidí významný dopad (pozitivní ani negativní). Celkově se zdá, že se dotčené subjekty domnívají, že ačkoli v odvětví obrany nedošlo v posledních letech v situaci malých a středních podniků k žádným zásadním změnám, tyto společnosti čelí určitým dalším obtížím. Podle dotčených subjektů jsou tyto obtíže však s největší pravděpodobností důsledkem faktorů jako snížení státních rozpočtů na obranu spíše než směrnice. Podle tradičního přístupu k subdodávkám má úspěšný uchazeč volnost rozhodovat o zadávání subdodávek jiným firmám. Asi v 10 % oznámení o zadání zakázky podle směrnice zadavatelé uvedli, že určitý podíl zadané zakázky bude pravděpodobně zadán formou subdodávky třetím osobám. Tyto zakázky představovaly z hlediska hodnoty 42 % celkového zadávání zakázek podle směrnice, tj. téměř 13 miliard EUR. Použije-li se jako ukazatel podílu těchto zakázek zadaných formou subdodávek hodnota 30 %, celková hodnota těchto subdodávek by byla přibližně 3,8 miliardy EUR. To představuje odhad podnikatelských příležitostí pro malé a střední podniky a subdodavatele, jež budou volně vybráni úspěšným uchazečem (hlavním dodavatelem). Specifická ustanovení směrnice o subdodávkách umožňují zadavateli, aby od úspěšného uchazeče požadoval, aby určitý podíl zakázky zadal formou subdodávky třetím osobám prostřednictvím výběrového řízení podle pravidel stanovených v článcích 50 až 53. Orgány členských států tato ustanovení zřejmě nepoužily: počet zveřejněných oznámení o subdodávkách je zanedbatelný. Negativní vyhodnocení účinnosti ustanovení směrnice o subdodávkách potvrdily členské státy, Evropská obranná agentura (EDA) a průmysl. Na základě jejich informací se zdá, že hlavní důvody, proč tato ustanovení nebyla využita, jsou následující: i) členské státy nemají žádnou pobídku, aby tato ustanovení používaly, protože nezaručují zapojení místních společností; ii) tato ustanovení se snaží otevřít dodavatelské řetězce pro zadávání specifických zakázek, ačkoli dodavatelské řetězce jsou zřízeny dlouho předtím, zejména v obraně; iii) používání této formy soutěžních subdodávek by vyvolalo několik právních a správních problémů. Jelikož ustanovení o subdodávkách stanoví pouze možnosti pro členské státy a zadavatele, skutečnost, že se nepoužívají, nebrání používání směrnice ani nenarušuje její fungování. Cíle poskytnout pomocí legislativních opatření další příležitosti subdodavatelům a malým a středním podnikům zavedením hospodářské soutěže do dodavatelských řetězců hlavních dodavatelů však nebylo dosaženo. 4.2.Účelnost Pro posouzení účelnosti směrnice hodnocení posoudilo náklady vyplývající z jejího uplatňování a to, jak vyjdou ze srovnání s přínosy. Celkové náklady na zadávací řízení prováděná v letech 2011 až 2015 podle směrnice se odhadují na přibližně 89,6 milionu EUR (27,6 milionu EUR pro zadavatele a téměř 62 milionů EUR pro všechny podniky včetně neúspěšných). Tyto náklady nejsou pouze ty, které přímo plynou z povinností podle směrnice, ale mohly by zahrnovat jiné nákladové položky, které nelze oddělit, jako „náklady na zachování současného stavu“ nebo náklady plynoucí z vnitrostátních právních předpisů. Ve srovnání s celkovou hodnotou zadaných zakázek (v letech 2011 až 2015 se jednalo o 30,85 miliardy EUR) představují náklady na řízení přibližně 0,3 % hodnoty zakázek. Vnímání řady dotčených subjektů (včetně většiny respondentů internetového průzkumu z řad podnikatelských subjektů) je, že náklady podle směrnice vzrostly. Toto vnímání však vzniká, jsou-li náklady podle směrnice srovnávány s předchozí situací, kdy zadávání zakázek v oblasti obrany nebylo předmětem soutěžních pravidel. Z konzultačních schůzek také vyplývá, že dotčené subjekty odvětví se nedomnívají, že by bylo možné dosáhnout cílů směrnice pomocí výrazně nižší regulace. Pokud jde o analýzu nákladů a přínosů, směrnice by na základě hodnocení směrnice o zadávání civilních zakázek z roku 2011 pravděpodobně generovala úspory ve výši přibližně 770 milionů EUR, pokud by se použil konzervativní předpoklad 2,5 % úspor. Úspory generované směrnicí proto pravděpodobně překročí téměř o devítinásobek náklady řízení pro veřejné orgány a firmy. Během konzultací byly dotčené subjekty rovněž požádány, aby poskytly celkové posouzení účelnosti směrnice porovnáním nákladů a přínosů provádění zadávacího řízení podle směrnice (u zadavatelů) nebo účasti v něm (u podniků). Mezi zadavateli je vnímání převážně pozitivní, zatímco vnímání respondentů z řad podnikatelských subjektů je kritičtější. Jak vyplývá z konzultačních schůzek, podniky se zřejmě domnívají, že náklady na účast v zadávacím řízení podle směrnice převažují nad přínosy nikoli kvůli směrnici samotné, ale spíše v důsledku omezeného využívání a nedůsledného uplatňování jejích pravidel. Směrnice ukládá informační povinnosti ohledně zadávacích řízení v zásadě zadavatelům, a nikoli podnikům. Tyto povinnosti jsou založeny na pravidlech EU pro veřejné zakázky a neliší se od povinností podle směrnice o zadávání civilních zakázek. Hodnocení proto dospělo k závěru, že správní zatížení, které vyplývá z pravidel směrnice, je zanedbatelné. Ačkoli názory dotčených subjektů na účelnost nejsou zcela pozitivní, Komise dospěla k závěru, a to zvláště s ohledem na odhady nákladů a úspor, že směrnice je obecně účelná, ale že pro zajištění jednotnějšího a vyššího používání směrnice členskými státy je nutný další pokrok. 4.3.Význam Komise se domnívá, že cíle směrnice jsou i nadále plně relevantní. Jak bylo uvedeno výše, bylo při plnění těchto cílů dosaženo významného pokroku, ale je nutné mnohem více. Celé opodstatnění a potřeby, které vedly k přijetí směrnice, zůstávají relevantní. To vše je podpořeno širokou shodou mezi členskými státy a dotčenými subjekty. Nový vývoj, ke kterému došlo po přijetí směrnice – zhoršující se bezpečnostní situace, rozpočtová omezení, vznikající shoda ohledně potřeby strategické autonomie a větší spolupráce, nový právní rámec pro civilní zadávání zakázek – nezpochybňují význam cílů směrnice. 4.4.Soudržnost Hodnocení posoudilo vnitřní soudržnost mezi různými ustanoveními směrnice a jejich soulad s legislativními nebo politickými nástroji v souvisejících oblastech. Komise nezjistila problémy vnitřní soudržnosti týkající se ustanovení směrnice, ani se žádný takový problém neobjevil v průběhu konzultací. Soulad směrnice s rámcem právních předpisů EU o zadávání veřejných zakázek byl rovněž analyzován. Komise konstatuje, že neexistují žádné problémy soudržnosti s jinými nástroji právních předpisů EU o zadávání veřejných zakázek včetně nových směrnic o zadávání civilních zakázek. V této souvislosti vzbudila otázka, zda by (některé) inovace zavedené novými směrnicemi o zadávání civilních zakázek neměly být převedeny do směrnice (o zadávání zakázek v oblasti obrany), zvláštní pozornost členských států a dotčených subjektů, jež mají v této věci poněkud smíšené názory. Komise poznamenává, že inovace nových civilních směrnic nezakládají problémy se soudržností ve vztahu ke stávajícímu znění směrnice (o zadávání zakázek v oblasti obrany).

Komise konstatuje, že neexistují žádné nesrovnalosti mezi ustanoveními směrnice a ustanoveními směrnice 2009/43/ES o transferech produktů pro obranné účely uvnitř EU. Členské státy a dotčené subjekty zdůraznily, že provádění směrnice 2009/43/ES je důležitým faktorem pro plné využívání směrnice. Členské státy, orgány EU a dotčené subjekty v posledních letech zdůrazňovaly potřebu posílit evropskou obrannou spolupráci včetně oblasti zadávání zakázek. Směrnice uznává důležitost tohoto aspektu a snaží se členským státům umožnit, aby v různých formách pěstovaly kooperativní zadávání zakázek. Na základě projednání s odborníky členských států, konzultací s dotčenými subjekty a specifického příspěvku Evropské obranné agentury (EDA) lze dospět k závěru, že směrnice nebrání kooperativnímu zadávání zakázek. Je však důležité povzbuzovat orgány členských států, aby plně využívaly dostupnou flexibilitu podle směrnice k pěstování kooperativního zadávání zakázek. 4.5.Přidaná hodnota EU Směrnice vedla ke zvýšení hodnoty zakázek v oblasti obrany zveřejněných v celé EU a zadaných pomocí spravedlivých a konkurenčních zadávacích řízení. Odhady provedené pro analýzu nákladů a přínosů rovněž ukazují, že směrnice pravděpodobně generuje úspory značně přesahující náklady na konání řízení pro veřejné orgány a podniky. Pokud se využívání směrnice v budoucnosti dále zvýší, zdá se, že tyto výsledky budou pravděpodobně ještě výraznější. Stejných výsledků by nebylo možné dosáhnout akcí členských států, jež by nevyhnutelně vedla k různým režimům, což by zvětšilo regulační složitost a způsobilo zbytečné překážky přeshraničním činnostem. Bez specifického režimu EU pro citlivé zakázky v oblasti obrany a bezpečnosti by zvýšení používání transparentních, spravedlivých a konkurenčních zadávacích řízení a odpovídající snížení využívání výjimek nepokračovalo a mohlo by být dokonce zvráceno. Proto má směrnice jasnou přidanou hodnotu EU a zůstává v souladu se zásadou subsidiarity. 5.Závěry a další postup Po hodnocení a obecném souhlasu se vstupy členských států a dotčených subjektů se Komise domnívá, že celkové znění směrnice je vhodné pro daný účel, že směrnice je obecně na cestě ke splnění svých cílů a že změna směrnice není potřebná. Přesto, jak bylo prokázáno výše, a vzhledem ke krátké době, která uběhla od skutečného provedení směrnice, existuje silná potřeba zaměřit se na její účinné provádění za účelem zlepšení její účinnosti a následně její účelnosti. To mimo jiné vyžaduje stabilní právní rámec. I kdyby legislativní návrh mohl vést k několika drobným zlepšením znění, v tomto stádiu by to nepomohlo pokroku při dosahování cílů směrnice. Komise proto rozhodla nepředkládat s touto zprávou legislativní návrh. Řada návrhů pro další postup založených na závěrech hodnocení je však uvedena níže. Ohledně provedení směrnice ve vnitrostátních právních předpisech nebyly zjištěny žádné zásadní problémy. Existují však určité otázky, jež musí být objasněny, ohledně provedení omezeného počtu ustanovení směrnice: Komise zkontaktuje dotčené členské státy, aby vyřešila tyto nevyřízené otázky a nalezla veškerá potřebná vyjasnění. Směrnice vedla k počátečnímu zvýšení hospodářské soutěže, transparentnosti a nediskriminace na evropském trhu se zadáváním zakázek v oblasti obrany a k odpovídajícímu snížení využívání výjimek. Velmi významný podíl výdajů na veřejné zakázky v oblasti obrany se však stále ještě provádí bez využití směrnice. Směrnice byla ve velmi omezené míře využita k zadávání zakázek vysoké hodnoty na strategické, komplexní systémy obrany. Míra uplatňování směrnice je navíc i nadále nerovnoměrná v různých členských státech, což vede k dalším nákladům pro průmysl. Členské státy kromě toho zřejmě stále aspoň do jisté míry používají požadavky na kompenzace / průmyslovou návratnost (údajně na základě článku 346 Smlouvy o fungování EU). Dotčené subjekty z řad odvětví vyjádřily znepokojení nad nejistotami ohledně používání těchto požadavků. Komise v této souvislosti přijme tato opatření: Poskytne pokyny pro výklad/uplatňování konkrétních ustanovení směrnice ohledně vyloučení. Přijetí oznámení Komise poskytujícího pokyny pro prodeje státní správou státní správě je prvým krokem v tomto směru. Komise rovněž zváží vypracování dalších pokynů pro používání požadavků na kompenzace / průmyslovou návratnost. Bude pokračovat v rozvoji dialogu o uplatňování směrnice mezi členskými státy a dotčenými subjekty. Zvláště užitečné mohou být pokročilé konzultace mezi členskými státy a Komisí ohledně velkých projektů zadávání zakázek v oblasti obrany. Zveřejní periodické statistické zprávy (srovnávací tabulky) o využívání směrnice členskými státy. Zahájí řízení o nesplnění povinnosti, budou-li zjištěna závažná porušení právních předpisů EU ohledně konkrétních případů zadávání zakázek v oblasti obrany. Zvláště je třeba se zaměřit na případy neuplatňování směrnice a na související narušení trhu, jako jsou požadavky na kompenzace / průmyslovou návratnost. Ustanovení směrnice o subdodávkách se nepoužívají a jsou považována za neúčinná: Komise přezkoumá pokyny pro ustanovení o subdodávkách, aby zvýšila flexibilitu pro zadavatele členských států, a tím poskytla pobídku, aby tato ustanovení používali, a obecněji jim umožnila zavést do dodavatelských řetězců hospodářskou soutěž. Směrnice nebrání kooperativnímu zadávání zakázek. Aby však povzbudila orgány členských států k plnému využívání flexibility existující v rámci směrnice: Komise poskytne pokyny, aby ujasnila celý rozsah možností kooperativního zadávání zakázek.