ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.5.

EHSV podporuje pobídky a nástroje k provádění směrnice o energetické účinnosti, které by umožnily zmírnit sociální dopady návrhu a pomohly by zranitelným zákazníkům a domácnostem, jež krize COVID-19 obzvláště postihla. EHSV proto zvláště vítá návrh na vytvoření Sociálního fondu pro klimatická opatření, který by měl poskytnout dodatečné finanční prostředky, jejichž účelem by bylo zabránit zvýšení míry energetické chudoby, a vyzývá k dodržování zásady „spravedlivé transformace“, která by umožnila zohlednit odlišnou situaci v jednotlivých členských státech.
1.4.

EHSV upozorňuje na to, že by měla být vyjasněna některá ustanovení nařízení o kapitálových požadavcích použitelná pro G-SVI se strategií řešení krize ve více subjektech, aby bylo možné zohlednit dceřiné podniky usazené mimo EU. Tím by se nařízení o kapitálových požadavcích uvedlo do souladu s odpovídající mezinárodně dohodnutou zásadou TLAC, která se vztahuje na dceřiné podniky usazené ve všech jurisdikcích Rady pro finanční stabilitu.
1.11.

EHSV je příznivě nakloněn myšlence budování společných nadnárodních týmů pro první reakci a zvládání katastrof, pro něž by byly vyhrazeny vlastní zdroje, byla by jim poskytována společná odborná příprava a byly by standardizovány jejich prostředky a vybavení.
1.8.

EHSV rovněž připomíná, že ústředním bodem úvah a opatření v rámci přechodu na nízkouhlíkovou společnost musí být koncepce spravedlivé transformace. Spravedlivá transformace musí být více než soubor politických cílů, neboť je základem toho, aby společnost transformaci energetiky přijala. Na evropské úrovni by měl právní rámec pro spravedlivou transformaci, který by zahrnoval například konkrétní návrhy uvedené v tomto stanovisku, jež by se mohly promítnout do vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu, doplňovat balíček „Fit for 55“.
Při vývozu odpadů by měla být dodržována pravidla úplné transparentnosti a měly by být poskytovány veřejně přístupné informace o normách, které v zemích určení platí pro nakládání s odpady způsobem šetrným k životnímu prostředí. EHSV vítá, že Komise navrhuje provádět v externích zařízeních na zpracování odpadů audity třetími stranami, a domnívá se, že by tyto audity měly obsahovat podrobná ustanovení o environmentální stopě a pracovních podmínkách. U položek přepravovaných za účelem opětovného použití by měla být zachována zásada „znečišťovatel platí“ a za výrobky by se měly odvádět poplatky rozšířené odpovědnosti výrobce, jelikož je zaplatil spotřebitel v souvislosti s fází vzniku odpadu, aniž by se bralo v potaz, kde ke vzniku odpadu došlo. Kromě toho by do auditů měli být zahrnuti sociální partneři a příslušné nevládní organizace. Dále je nutné financovat a zpřístupnit infrastrukturu veřejně přístupných dat. Měly by být posíleny mechanismy podávání stížností pro nevládní organizace a další příslušné zainteresované strany.
1.12.

EHSV zdůrazňuje, že hledání udržitelných, inkluzivních a estetických řešení pro zastavěné prostředí bude do značné míry záviset na zajištění právního rámce pro zadávání veřejných zakázek založené na kvalitě, a vyzývá Komisi, aby to zohlednila v nadcházející revizi směrnic o zadávání veřejných zakázek. Bude třeba definovat, zavést a uplatňovat „značku Nový evropský Bauhaus“, a to jak v oblasti veřejných zakázek, tak v oblasti státní podpory.
4.7.

Články 22 a 24 obsahují ustanovení o stažení komodit nebo produktů, které nejsou v souladu s nařízením, z trhu a jejich případném zničení. To by bylo ve většině případů v rozporu s dalšími důležitými zásadami a cíli politiky EU, včetně boje proti plýtvání potravinami. EHSV proto doporučuje, aby Komise tato ustanovení přehodnotila, a zabránila tak ničení cenných zdrojů. Podle návrhu nařízení (článek 3) by dřevo pocházející ze zákonného (povoleného) mýcení lesů za účelem vytváření zemědělských ploch nemělo být uváděno na trh. Na patřičném místě by mělo být upřesněno, že se zákaz uvádění na trh automaticky nevztahuje na dřevo pocházející z určitého povoleného mýcení, k němuž došlo v důsledku společenské potřeby změny ve využití půdy. Tato ustanovení by měla vycházet z ustanovení, jež jsou součástí právních předpisů v oblasti lesnictví v mnoha členských státech, kde je tato přeměna ve výjimečných případech povolena, a to na základě kritérií, jako jsou lesnatost, obhospodařování lesů a náhrada v podobě nové výsadby.
3.1.8

Článek 9 návrhu nařízení (Upozornění na potenciálně nezákonnou politickou reklamu) by měl být změněn. Místo toho, aby bylo řešení stížností fyzických osob na to, že reklama, kterou zveřejnili, je v rozporu s tímto nařízením, přenecháno pouze vydavatelům reklamy, musí existovat také možnost podat stížnost přímo příslušným vnitrostátním orgánům. Jinak by to mohlo vést ke střetu zájmů, pokud by vydavatel reklamy nechtěl přerušit určitou reklamní kampaň z obavy ze ztráty příjmů.
2.7.

EHSV se domnívá, že s ohledem na rozsáhlé investice do výzkumu, technologií a inovací v Asii (Čína, Jižní Korea aj.) musí EU podstatně urychlit své úsilí v této oblasti, zejména co se týče rychlé transformace výsledků výzkumu a vývoje na inovativní výrobky a služby. Z nedávno zveřejněné zprávy EK s názvem Srovnávací přehled investic průmyslu do výzkumu a vývoje za rok 2021 vyplývá, že Čína v období od roku 2020 do roku 2021 zvýšila své investice do výzkumu a vývoje o 18,1 %, USA ve stejném období o 9,1 %, zatímco EU-27 vykázala pokles investic do výzkumu a vývoje o 2,2 %. Opatření EU zaměřená na urychlení výzkumu a inovací se musí kromě nadnárodních společností se sídlem v EU zaměřit též na mikropodniky a malé a střední podniky, neboť také ony jsou ohroženy konkurencí z Asie a většinu růstu zaměstnanosti v Evropě vytvářejí mikropodniky, malé a střední podniky a začínající podniky, nikoli podniky velké.
1.7.

EHSV vnímá, že vstupujeme do nové fáze hospodářské politiky a rozvíjející se evropský semestr 2022 je šancí na posílení hospodářské, environmentální a sociální udržitelnosti. Vyvážený přístup agendy pro konkurenceschopnou udržitelnost by se měl promítnout do nadcházejících doporučení pro jednotlivé země, přičemž mělo již dávno dojít k většímu zapojení sociálních partnerů a organizované občanské společnosti. Tím, že se splnění ohlášených reforem stalo podmínkou pro vyplácení grantů z Nástroje pro oživení a odolnost, získávají doporučení pro jednotlivé země větší politickou váhu. I když je posílené zaměření na zásady evropského pilíře sociálních práv vítáno, není jasné, do jaké míry se ve skutečnosti promítne do doporučení pro jednotlivé země a do plánů pro oživení a odolnost. Správa ekonomických záležitostí musí být do procesu evropského semestru začleněna takovým způsobem, aby bylo zajištěno demokratické zapojení parlamentů, sociálních partnerů a organizované občanské společnosti.
Koneční spotřebitelé mají dvě možnosti, jak ihned snížit náklady na energie: a) provést úspory energie a b) využívat energie z místních obnovitelných zdrojů. Problémem je, že v obou případech jsou nezbytné počáteční investice (např. tepelná izolace, úspornější nová zařízení, fotovoltaické systémy atd.). Ti, na které vysoké ceny energie dopadají nejvíce, si tyto investice většinou dovolit nemohou. Pokud by měly uzavírání smluv na starosti státy, mohlo by být možným řešením, že by tyto investice na počátku samy zafinancovaly a spotřebitelé by z části toho, co uspoří v rámci účtů za elektřinu a vytápění, hradili úroky a splátky. Zbývající část úspory by si mohli ponechat. Tento model se osvědčil v rozvojových zemích a mohl by být snadno přenesen do Evropy. Je důležité dodržovat minimální normy spotřebitelského práva, jako je transparentní účetnictví a možnost ukončení smlouvy. Další možností jsou přímé investiční granty.

Koneční spotřebitelé mají dvě možnosti, jak ihned snížit náklady na energie: a) provést úspory energie a b) využívat energie z místních obnovitelných zdrojů. Problémem je, že v obou případech jsou nezbytné počáteční investice (např. tepelná izolace, úspornější nová zařízení, fotovoltaické systémy atd.). Ti, na které vysoké ceny energie dopadají nejvíce, si tyto investice většinou dovolit nemohou.
6.7.

Vyrobení více než 1,3 miliardy očkovacích látek stačilo k tomu, aby bylo možné naočkovat přes 75 % dospělé populace ( 12 ) a vyvézt polovinu vyrobených vakcín za účelem boje proti globální pandemii ( 13 ) . V zájmu záchrany životů je však i nadále zcela zásadní zajistit přístup k očkování pro 25 % část populace, která ještě není naočkovaná. Úřad HERA by se měl trvale ujmout vedoucí úlohy v celosvětovém boji proti přeshraničním zdravotním hrozbám a pandemiím, včetně zajišťování rovného přístupu k vakcínám. EHSV se domnívá, že EU by měla na tuto krizi nadále reagovat jednotným a globálním způsobem, zejména prostřednictvím nástroje pro globální přístup k vakcíně proti COVID-19 (COVAX) a nových potenciálních léčivých přípravků a způsobů léčby, a měla by posilovat a podporovat globální systém zdravotní bezpečnosti. Musí být při tom rovněž posílena úloha EU ve Světové zdravotnické organizaci. V tomto ohledu EHSV vyzývá Komisi, aby na evropské úrovni zahájila otevřenou diskusi o dobrovolném zavedení dočasné výjimky z ustanovení dohody TRIPS, která by se vztahovala na očkovací látky proti onemocnění COVID-19 a související léčebné postupy a testy. Umožnilo by to zvýšit v celosvětovém měřítku výrobu očkovacích látek a snížit příslušné náklady s cílem zajistit jejich dostupnost pro lidi na celém světě, a reagovat tak na naléhavé potřeby především v rozvojových zemích ( 14 )
Evropská komise nepředložila žádný návrh na harmonizaci pestré směsice evropských systémů záruk pojištění. Neučinila tak i přesto, že systém záruk pojištění poskytuje pojištěným a oprávněným osobám v krajních případech důležitou ochranu. Celoevropský systém záruk pojištění, který by zároveň zohledňoval typ produktů, a tím i bezpečnost spotřebitelů, by výrazně zvýšil důvěru v evropský vnitřní trh s pojišťovacími službami. V souladu s návrhem orgánu EIOPA se EHSV domnívá, že je naléhavě nutné alespoň harmonizovat soubor minimálních zásad systému záruk pojištění. Na druhé straně však EHSV vidí i to, nač poukazuje Evropská komise, totiž že by to v některých členských státech, které dosud nemají systémy záruk pojištění, znamenalo značnou finanční zátěž pro trhy s pojišťovacími službami, což by v době oživování hospodářství po pandemii onemocnění COVID-19 bylo zjevně nepřiměřené. EHSV vyzývá Evropskou komisi, aby v prvním kroku předložila co nejdříve návrh minimálního rámce pro systémy záruk pojištění, v němž stanoví odpovídající přechodné období pro řešení tohoto problému, aniž by došlo k nadměrnému zatížení trhů.
3.1.5.

Jednou z klíčových otázek této celosvětové soutěže týkající se nových technologií bude dostupnost značného počtu výzkumných pracovníků a inženýrů. To pro Evropu rozhodně představuje zásadní výzvu. Asijské země za posledních 20 let výrazně navýšily počet studentů fyziky, informačních a komunikačních technologií a technických oborů, zatímco počty studentů těchto oborů v Evropě víceméně stagnují. Evropské mise by měly nejen podporovat zvýšení počtu těchto studentů, EU by měla podporovat obrat od „odlivu mozků“ vysoce kvalifikovaných lidí, k němuž dochází v současnosti, k „přílivu mozků“ do EU.
3.4.

Splnění revidovaných cílů do roku 2030, jak jsou navrženy v balíčku „Fit for 55“, bude mít na jednotlivá odvětví, regiony, komunity i jednotlivce v celé Evropě nerovnoměrný dopad. Je vskutku jasné, že rychlý posun směrem k dekarbonizovanému hospodářství bude znamenat obrovské problémy pro občany, pracovníky, společnosti a regiony, zejména ty, které jsou nejvíce závislé na uhlíkově náročných sektorech a odvětvích. Je rovněž vhodné poznamenat, že členské státy ležící na okraji EU také čelí značným problémům při odklonu od uhlíku. Pokud tyto problémy nebudou dostatečně řešeny, mohlo by to vést ke zvýšení nerovností a k rozsáhlým restrukturalizačním procesům, nezaměstnanosti a útlumu průmyslu na daných územích, pozemcích a prostředích. To by mohlo způsobit nedostatečné společenské přijetí programu Zelené dohody pro Evropu a politický odpor vůči němu ze strany občanů EU.
3.6.

Je rovněž důležité, aby byly k dispozici odpovídající mechanismy finanční podpory. Toto odvětví má omezené možnosti co do přístupu k financování, což je dáno jeho strukturou, poněvadž v něm působí především malé a střední podniky. Je třeba zajistit, aby bylo možné finančně podporovat investice do infrastruktury a inovativní technologie v rámci současných i budoucích programů EU. Je rovněž třeba zvážit řešení související se zdaněním tohoto odvětví. S ohledem na to, že plavidla mají dlouhou životnost, a i plánování v tomto odvětví má tudíž dlouhodobý charakter, hrají tyto nástroje stěžejní roli. Má to o to větší význam z toho důvodu, že na toto odvětví mohou mít dopad ekologická opatření, která přinášejí značné výzvy.
2.8.

Emisní normy CO 2 pro osobní automobily a lehká užitková vozidla jsou hlavními hybnými silami pro snižování emisí CO 2 v tomto odvětví, jak vyplývá ze sdělení o zvýšení cílů Evropy v oblasti klimatu do roku 2030. Obecné cíle tohoto návrhu mají přispět k dosažení klimatické neutrality do roku 2050 a za tímto účelem v souladu s evropským právním rámcem pro klima přispět k alespoň 55 % snížení čistých emisí skleníkových plynů do roku 2030 ve srovnání s rokem 1990.
1.9.

EHSV zdůrazňuje, že do projektů pro více zemí by mělo být zapojeno co nejvíce členských států, aby se podpořil propojený, interoperabilní a bezpečný jednotný digitální trh a aby se řešily případné nedostatky v kritických kapacitách napříč EU. EHSV proto vyzývá Komisi, aby tyto projekty urychlila a řídila je takovým způsobem, který zajistí co nejlepší přínos z hlediska celé EU.
3.16.

EHSV též poukazuje na skutečnost, že specifické možnosti snížení daně podle čl. 8 odst. 2 a článku 18, které se týkají určitých typů zařízení a energeticky náročných průmyslových odvětví, jsou mimořádně selektivní a mohly by vzhledem k tomu, že jejich využití je na vlastním uvážení členských států, způsobit daňovou hospodářskou soutěž téhož druhu, jaký se návrh Komise pokouší odstranit. Stěží lze tak porozumět tomu, proč nedostalo přednost jednoduché řešení v podobě snížení úrovní zdanění pro podnikatelské subjekty. Platí to zvláště pro „mineralogické postupy“, které lze jako takové zahrnout do možností snížení podle článku 18, avšak dle uvážení členského státu, což vytváří právní nejistotu a daňovou soutěž.
4.10

Návrh předpokládá začlenění závazků udržitelnosti přímo do specifikací zeměpisného označení. To by znamenalo, že zahrnutí nebo úprava těchto závazků udržitelnosti by byla poměrně komplikovaná a časově náročná, protože by vyžadovala projít procesem změny zeměpisných označení. Znamenalo by to také, že všichni producenti takových produktů se zeměpisným označením by se těmito závazky udržitelnosti museli řídit, a nemohli by se tak na trhu vzájemně odlišovat na základě udržitelnosti svých produktů. Rozlišení na trhu mezi producenty produktů se stejným zeměpisným označením se často stává problémem velkých zeměpisných označení. Z těchto důvodů se EHSV domnívá, že by orgány EU měly vést konzultace s producenty produktů se zeměpisným označením, aby posoudily, zda by závazky udržitelnosti měly být přímo začleněny do specifikace zeměpisných označení, nebo zda by bylo vhodnější je do systému začleňovat ad hoc.
2.5.

Komise také navrhuje mechanismus CBAM zaměřený na snížení rizika úniku uhlíku do EU pomocí stanovení ceny uhlíku v případě dovozu, přičemž tato cena odpovídá tomu, co by bylo zaplaceno, kdyby bylo dané zboží vyrobeno v EU. Tento mechanismus se bude vztahovat na konkrétní vybraná odvětví, přičemž Komise se domnívá, že je plně v souladu s pravidly WTO. V souladu s návrhem bude postupné zavádění mechanismu uhlíkového vyrovnání na hranicích probíhat souběžně s postupným ukončováním systému ETS pro přerozdělování, jenž byl vždy plánován jako dočasný. Za zboží dovážené do EU by byl hrazen poplatek odrážející jeho „obsah uhlíku“ – to znamená emise CO 2 vzniklé při jeho výrobě (celková cena těchto emisí CO 2 by byla stejná jako cena uhlíku v EU). Na zboží vyvážené do jiných zemí by sleva (odrážející rozdíl mezi cenou uhlíku uhrazenou za jeho výrobu v Evropě a cenou uhlíku na trhu určení) naopak uplatňována nebyla. S cílem kompenzovat výše uvedené pomůže Inovační fond evropskému průmyslu přizpůsobit se procesu dekarbonizace, a to na základě příjmů, jež vzniknou vydražením 450 milionů povolenek ETS v průběhu let 2020 až 2030. V období 2020–2030 mohou prostředky fondu dosáhnout zhruba 10 miliard EU, v závislosti na ceně uhlíku. Investiční fond je klíčovým nástrojem financování, pokud jde o splnění závazků EU přijatých v rámci Pařížské dohody, vztahujících se na celé hospodářství, a o podporu strategické vize Evropské komise v podobě dosažení klimaticky neutrální Evropy do roku 2050, jak je uznáno i v investičním plánu Zelené dohody pro Evropu.
4.8

Návrh definuje dvě oddělené soustavy: plynárenskou soustavu, která by měla přejít z fosilního plynu na plyn z obnovitelných zdrojů, a soustavu vodíkovou. Nastavení pravidel tak, jak je dáno v balíčku, by znamenalo, že požadavky vztahující se na jednotlivé soustavy budou velmi odlišné.. To by způsobilo zablokování technických a hospodářských synergií mezi oběma soustavami. EHSV si klade otázku, zda jsou odlišné a restriktivní požadavky na tyto dvě soustavy zapotřebí a zda jsou přiměřené. Měly by být využity možné synergie v rámci společného vývoje, provozu a údržby obou soustav, a to díky společné regulaci. Je třeba umožnit spojení oddělených sekcí místních sítí a zajistit proveditelnost v tomto směru.
3.15

Sdělení navrhuje tyto cíle: do roku 2028 by každá tuna zachyceného, přepravovaného, používaného a skladovaného uhlíku v průmyslových odvětvích měla být vykázána a evidována podle toho, zda je fosilního, biogenního nebo atmosférického původu, do roku 2030 by nejméně 20 % uhlíku použitého v chemických a plastových výrobcích mělo pocházet z udržitelných nefosilních zdrojů a do roku 2030 by každoročně mělo být z atmosféry prostřednictvím průkopnických projektů pohlceno a trvale uloženo 5 milionů tun oxidu uhličitého.
1.3.

EHSV vyzývá zástupce veřejných orgánů na různých úrovních, aby spolupracovali na zlepšení mobility, a to nejen ve městech, ale šířeji ve funkčních oblastech měst (které zahrnují i příměstské a venkovské oblasti), a aby do tohoto procesu zapojili zástupce občanské společnosti a občany. Vyzývá především k vypracování plánů udržitelné městské mobility a plánů udržitelné městské logistiky a také k přípravě územních plánů, které budou přesahovat hranice měst. To by mělo být zohledněno při revizi sítě TEN-T, pokud jde o městské uzly. Podle EHSV by tyto uzly měly vycházet z koncepce jednotných kontaktních míst.
2.11.

EHSV uznává doplňkovou úlohu, kterou mohou mít mikrocertifikáty při rozšiřování přístupu k prohlubování dovedností a změně kvalifikace, a to s přihlédnutím k vyvíjejícím se potřebám trhu práce. EHSV vítá rovněž skutečnost, že členské státy jsou vybízeny k tomu, aby propojovaly mikrocertifikáty se svými politikami zaměstnanosti, včetně aktivních politik pro trh práce, a pomohly tím omezit nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi v odvětvích a regionech, a zároveň respektovaly přístup k dosažení úplné kvalifikace. Co se týče „kumulativnosti“ mikrocertifikátů, EHSV zdůrazňuje, že mikrocertifikáty by neměly být považovány za náhradu úplných kvalifikací. Členské státy by proto měly být vedeny k tomu, aby mikrocertifikáty zahrnovaly do vnitrostátních rámců kvalifikací. Na přípravě tohoto záměru na vnitrostátní úrovni a na úvahách o tom, jakým způsobem by bylo možné mikrocertifikáty uznávat a zařadit mezi částečné kvalifikace by se měli podílet sociální partneři.
1.6

EHSV rovněž nadnáší otázku sdílení zdrojů v oblasti mobility a rád by upozornil na případnou potřebu přijímat pro tyto účely v souvislosti s podporou ITS akty v přenesené pravomoci, jejichž prostřednictvím by se řešila například problematika dostupnosti zdrojů a kapacit v oblasti dopravy nebo sdružování potřeb cestování a zjišťovaly by se příslušné možnosti s cílem optimalizovat využití kapacit.
4.8

Vhodného a účinného společného rámce by totiž nebylo možné dosáhnout prostřednictvím samostatných opatření prováděných jednotlivými členskými státy s ohledem na jejich příslušné právní systémy. V takovém případě by se mohlo stát, že by větší počet nekoordinovaných opatření prováděných na vnitrostátní úrovni dále přispíval ke stávajícímu roztříštění a potenciálně by jej i zhoršoval.
3.2.

EHSV souhlasí s opatřením, jehož cílem je v rostoucí míře harmonizovat požadavky na infrastrukturu hlavní a globální sítě a zásadně rozlišovat mezi oběma kategoriemi, a to stanovením lhůty pro realizaci hlavní sítě do roku 2030, lhůty pro tzv. rozšířenou hlavní síť do roku 2040 a lhůty pro globální síť do roku 2050. Pokud jde o lhůtu do roku 2030, EHSV trvá na svých pochybnostech týkajících se proveditelnosti, jež vyjádřil v hodnotící zprávě z roku 2020, nicméně se domnívá, že by tato lhůta měla být zachována, aby se vytvořil tlak na členské státy.
2.3.

K současné směrnici o energetické náročnosti budov se navrhuje řada změn a dodatků, a to zejména: — Od roku 2030 musí být všechny nové budovy budovami s nulovými emisemi; nové veřejné budovy budou muset požadavek na nulové emise splňovat již od roku 2027. — Pro členské státy je stanoven nový požadavek zajistit, aby všechny budovy ve vlastnictví veřejných orgánů a všechny jiné než obytné budovy byly modernizovány alespoň na třídu energetické náročnosti F do roku 2027 a na třídu energetické náročnosti E do roku 2030. Všechny obytné budovy musí být také modernizovány alespoň na třídu energetické náročnosti F do roku 2030 a na třídu energetické náročnosti E do roku 2033. Vzhledem k novému nastavení tříd energetické náročnosti tyto požadavky povedou k tomu, že více než 15 % fondu budov bude do roku 2033 modernizováno. — Povinnost mít certifikát energetické náročnosti se rozšiřuje na budovy, které procházejí větší renovací, na budovy, u nichž se obnovuje nájemní smlouva, a na všechny veřejné budovy. Budovy nebo ucelené části budov, které jsou nabízeny k prodeji nebo pronájmu, musí mít certifikát energetické náročnosti, jenž musí být uveden ve všech inzerátech a reklamách. — Vnitrostátní plány renovace budov budou plně začleněny do vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu, aby byla zajištěna srovnatelnost a sledování pokroku – včetně plánů pro postupné ukončení využívání fosilních paliv při vytápění a chlazení nejpozději do roku 2040. — Pas pro renovaci budov zajistí přístup k informacím a nižší náklady pro spotřebitele, aby se jim usnadnilo plánování a postupná renovace směrem k nulovým emisím. — Členské státy jsou vyzvány, aby zahrnuly hlediska renovace do pravidel veřejného a soukromého financování a aby vytvořily vhodné nástroje, zejména pro domácnosti s nízkými příjmy. — Je zavedeno ustanovení o skončení platnosti pro finanční pobídky týkající se využívání fosilních paliv v budovách. — Musí být vytvořena infrastruktura pro dobíjení elektrických vozidel a parkovací místa pro jízdní kola.
4.9.

EHSV se domnívá, že je třeba dosáhnout finanční (opatření č. 7 akčního plánu pro unii kapitálových trhů) a digitální gramotnosti. Rovněž je zapotřebí vypracovat příručku pro finanční gramotnost a údaje. Mohly by být vypracovány a prosazovány zvláštní pokyny pro pochopení významu dat a pro jejich využívání a sdílení. V tomto ohledu by mohly být využity finanční prostředky z ESF+. Trvalým zájmem by měly být vhodné a přiměřené pracovní podmínky pro pracovníky, kteří se podílejí na shromažďování a správě údajů od různých firem nebo zúčastněných stran.