ÚVOD A SOUVISLOSTI

ZÁKLADNÍ ÚDAJE: Plocha obdělávaná ekologickým zemědělstvím se za posledních 10 let zvětšila o téměř 66 % – z 8,3 milionu hektarů v roce 2009 na 13,8 milionu hektarů v roce 2019. V současné době představuje 8,5 % z celkové „využívané zemědělské půdy“ v EU. Tomuto nárůstu plochy odpovídalo podstatné zvýšení maloobchodního prodeje. Jeho hodnota se za posledních 10 let zdvojnásobila – z přibližně 18 miliard EUR v roce 2010 na více než 41 miliard EUR v roce 2019.

Zelená dohoda pro Evropu je ústředním bodem politické agendy Komise. Jejím hlavním cílem je udržitelná, klimaticky neutrální Evropa do roku 2050, která bude fungovat jako prostředek pro investice a růst.

Zelená dohoda zdůrazňuje, že je „klíčové“ zvládnout přechod k udržitelnějšímu potravinovému systému, zejména posílit úsilí zemědělců zaměřené na boj proti změně klimatu, ochranu životního prostředí a zachování biologické rozmanitosti. Zemědělská obec sehrává při dosahování těchto cílů zásadní úlohu. Zemědělci pociťují dopady změny klimatu a úbytek biologické rozmanitosti jako první a zároveň jsou neudržitelné zemědělské postupy nadále hlavním faktorem, který tento úbytek způsobuje. Ekologičtí zemědělci jsou průkopníky budoucího udržitelného zemědělství. Otevírají cesty k ekologičtějšímu zemědělství a inovativním postupům produkce, které jsou přátelštější k životnímu prostředí, podporují oběhovost a dobré životní podmínky zvířat. Logo pro ekologickou produkci odráží závazky zemědělců k těmto náročným normám produkce a ujišťuje spotřebitele o tom, že produkt je vyroben v souladu s velmi specifickými a přísnými pravidly udržitelnosti. Ještě důležitější je, že ekologickým zemědělstvím získávají naše pole přírodnější charakter a díky tomu jsou zemědělci odolnější vůči ekonomickým změnám a také změnám, které přinášejí čím dál více nestálé přírodní podmínky a klima.

Proto strategie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2030 a strategie „od zemědělce ke spotřebiteli“ – společně s nadcházejícím akčním plánem pro nulové znečištění ovzduší, vody a půdy – stanoví konkrétní opatření pokrývající celý řetězec od výroby potravin po spotřebu, opatření, která rovněž zahrnují mezinárodní spolupráci v oblasti udržitelných potravinových systémů. Cílem těchto strategií je sladit produkci potravin s ochranou životního prostředí a zároveň urychlit investice a udržitelnou výrobu, přičemž se jedná o cíl, který se Komise bude snažit prosazovat v rámci cílů udržitelného rozvoje. Ve strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ byla navíc oznámena iniciativa EU v oblasti nízkouhlíkového zemědělství pro tento rok, která si klade za cíl odměnit zemědělce v rámci klimatického paktu za ověřené poskytování služeb obnovy ekosystémů, snižování emisí a ukládání uhlíku.

Pandemie COVID-19 mezitím postavila EU před bezprecedentní výzvu. Má dalekosáhlý dopad na hospodářství, zdraví lidí a potravinové systémy. Reakce EU zahrnuje plán obnovy podporovaný nástrojem „Next Generation EU“ a novým víceletým finančním rámcem. Finanční prostředky z nástroje „Next Generation EU“ by mohly být použity na podporu investic v odvětví ekologické produkce, pokud budou splněny jisté podmínky a cíle. Oživení Evropy po krizi COVID-19 představuje příležitost k rychlému uskutečnění Zelené dohody, jelikož zajišťuje širokou platformu pro udržitelné modely produkce a spotřeby, a to i v oblasti zemědělství a akvakultury.

Tím, že zvyšuje příjmy venkova, hraje ekologické zemědělství ústřední roli při dosahování oživení Evropy, které by mělo být zelené a digitální. Jeho dodavatelské řetězce jsou ve většině případů kratší a díky novým ustanovením, která zavedlo nařízení 2018/848 o ekologické produkci, poskytuje drobným zemědělcům více příležitostí. Cílem tohoto nařízení je toto odvětví modernizovat, harmonizovat pravidla a zajistit přitom stabilní právní rámec.

Ohledně klíčové role ekologické produkce a spotřeby panuje široká shoda. Komise ve své strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ a strategii v oblasti biologické rozmanitosti definovala cíl „začít do roku 2030 využívat nejméně 25 % zemědělské půdy v EU k ekologickému zemědělství a významně rozšířit ekologickou akvakulturu“. Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. ledna 2020 o Zelené dohodě pro Evropu zdůraznil, že zemědělství má potenciál přispět ke snížení emisí v EU prostřednictvím udržitelných postupů, např. ekologickým zemědělstvím. Rada ve svých závěrech ze dne 19. října 2020 o strategii „od zemědělce ke spotřebiteli“ zdůraznila úlohu ekologických produktů v udržitelném potravinovém systému. Lidé v celé EU zároveň podporují udržitelné zemědělství a produkci potravin a veřejné povědomí o logu EU pro ekologickou produkci se výrazně zvýšilo, jak potvrzuje zpráva o zvláštním průzkumu Eurobarometr č. 504.

Proto Komise předkládá tento akční plán pro ekologické zemědělství. Vychází z akčního plánu na období 2014–2020, který se již zabýval některými problémy zjištěnými přezkumem ekologické politiky EU, jenž vyústil v přijetí nařízení (EU) 2018/848 o ekologickém zemědělství. Všech osmnáct opatření v období 2014–2020 bylo provedeno v plném rozsahu. Kromě regulačních úspěchů patří k hlavním přínosům zavedení elektronického potvrzení o kontrole (e-COI) v systému Traces, díky kterému se zlepšila sledovatelnost, a tím i integrita ekologických produktů a vzrostl počet informací o dovozu ekologických produktů do EU; zvláštní financování výzkumu a inovací v oblasti ekologických produktů v rámcových programech EU pro výzkum a inovace a začlenění ekologických produktů do „zelených veřejných zakázek“.

Nový akční plán (2021–2027) také zohledňuje výsledek veřejné konzultace konané v období od září do listopadu 2020, který potvrdil silnou podporu akčního plánu a jeho navrhovaných opatření ze strany zúčastněných stran i širší veřejnosti.

Současné odhady předpovídají pozoruhodný růst odvětví ekologického zemědělství v tomto desetiletí. I kdybychom jen pokračovali v tom, co již děláme, mohl by podle některých zdrojů podíl využívání zemědělské půdy ze strany ekologického zemědělství do roku 2030 dosáhnout 15 % až 18 %. Cíl 25 % naše ambice výrazně zvyšuje. Cílem tohoto akčního plánu je povzbudit zemědělce k přechodu na ekologické zemědělství, a podpořit tak výrazné zvýšení podílu ekologického zemědělství v EU, a rozšířit dostupnost ekologických potravin. Toto dodatečné úsilí má překlenout rozdíl mezi růstovou křivkou při „pokračování bez opatření“ a cílem 25 % do roku 2030.

HLAVNÍ PŘÍNOSY: Půda obhospodařovaná ekologicky má o 30 % vyšší biologickou rozmanitost než půda obhospodařovaná tradičními způsoby. Ekologické zemědělství je například prospěšné pro opylovače. Ekologičtí zemědělci nesmí používat syntetická hnojiva a mohou používat jen omezený okruh chemických pesticidů. Kromě toho je zakázáno používání geneticky modifikovaných organismů (GMO) a ionizujícího záření a je přísně omezeno používání antibiotik.

Občané Evropy mají k dispozici bezpečným a vysoce kvalitním potravinám. V posledních desetiletích se však podíl výdajů domácností na potraviny snižuje a snižování cen potravin vede ke stagnaci příjmů zemědělců. Ekologické zemědělství je nákladnější, protože ekologičtí zemědělci pracují extenzivněji a využívají přírodní procesy a látky bez použití syntetických produktů, přičemž výnosy jsou nižší. Ekologičtí zemědělci však často mají vyšší příjmy, neboť si spotřebitelé cení přínosu ekologického zemědělství k životnímu prostředí, a proto jsou ekologické produkty prodávány za vyšší ceny než produkty tradiční.

Když se ekologické produkty začlení do školních jídel a kantýn na pracovišti prostřednictvím zadávání veřejných zakázek, do odvětví pohostinství prostřednictvím pobídek a zviditelnění, do supermarketů prostřednictvím propagačních kampaní a také když se stanou součástí každodenního domácího vaření, získá více evropských občanů přístup k vícero ekologickým produktům. Je rovněž nutné řešit přístupnost a cenovou dostupnost ekologických potravin, aby měly k ekologickým potravinám lepší přístup rodiny s nízkými příjmy. Cílem akčního plánu je podpořit zemědělce v přechodu na ekologickou produkci také zlepšováním příležitostí ke vzdělávání a odborné přípravě, podporováním trhu pro ekologické produkty a souběžným identifikováním příslušných pobídek.

Ekologické zemědělství by mělo být jedním z modelů, které je třeba následovat. Není to jediný udržitelný zemědělský systém, ale dokud nebude plně zavedeno nízkouhlíkové zemědělství, je to zatím jediný systém, který byl uznán spolehlivou certifikační metodou. Jako takový by měl jít příkladem na cestě k udržitelnějším zemědělským postupům, lepšímu využívání obnovitelných zdrojů, vyšším normám v oblasti dobrých životních podmínek zvířat a vyšším příjmům zemědělců. Ekologické zemědělství může také různými způsoby posílit sociální udržitelnost a podpořit v souladu s nadcházející dlouhodobou vizí pro venkovské oblasti rozvoj venkovských oblastí, jakož i pobřežních oblastí. To může přinést více příležitostí mladým zemědělcům a pomoci podpořit rovný přístup a rovné výdělky pro muže a ženy v tomto odvětví. Studie ukazují, že ženy podnikající v zemědělství mají v rámci ekologického zemědělství snazší vstup na trh než v konvenčním odvětví. Ekologické zemědělství musí inspirovat konvenční zemědělství a být průkopníkem.

V prosinci 2020 zveřejnila Komise doporučení členským státům ohledně jejich budoucích strategických plánů SZP. Tato doporučení se zabývají hospodářskými, environmentálními a sociálními výzvami evropského zemědělství a venkovských oblastí a zaměřují se na cíle Zelené dohody pro Evropu, včetně cíle začít do roku 2030 využívat 25 % zemědělské půdy k ekologickému zemědělství. Členské státy se proto vyzývají, aby pro tyto cíle Zelené dohody stanovily ve svých strategických plánech SZP vnitrostátní cílové hodnoty. Na základě evropských průměrů a trendů by se členské státy měly zaměřit na zvětšení ekologicky obhospodařované plochy definováním cílových procent nebo podporou pozitivních trendů. Členské státy se vyzývají, aby při přípravě svých národních strategických plánů SZP reagovaly na výše uvedená doporučení.

Jelikož se rozsah ekologické produkce a spotřeby mezi jednotlivými členskými státy výrazně liší – podíl zemědělské půdy v ekologickém zemědělství se pohybuje od dolní hranice 0,5 % do horní hodnoty přesahující 25 % –, je zásadní, aby každý členský stát co nejdříve vypracovalsvoji vlastní vnitrostátní strategii pro ekologické zemědělství, toto odvětví komplexně analyzoval a určil související opatření, pobídky, jasné lhůty a vnitrostátní cíle. Všechny členské státy by měly – s ohledem na svou odlišnou výchozí situaci – vysvětlit, jak hodlají přispět k dosažení cíle pro celou EU, a stanovit vnitrostátní cílové hodnoty podílu plochy v ekologickém zemědělství do roku 2030. Aby členské státy zajistily úspěch svých vnitrostátních akčních plánů v oblasti ekologické produkce, měly by vytvářet odpovídající kapacitu k jejich provádění. Komise bude sledovat pokrok členských států při plnění jejich vnitrostátních cílů, čímž poskytne sobě a členským státům příležitost projednat provádění navrhovaných opatření, a v případě potřeby poskytne pokyny k nezbytným a příslušným úpravám.

Pokud jde o akvakulturu, ekologickou akvakulturu podpoří nové strategické zásady udržitelného rozvoje akvakultury v EU, které má Komise přijmout na jaře 2021. Komise navíc vybízí členské státy EU, aby nárůst podílu ekologické akvakultury zahrnuly mezi cíle svých revidovaných víceletých vnitrostátních strategických plánů pro akvakulturu. Pracovní dokument útvarů Komise o perspektivě mořských oblastí jako vodítko pro programování Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF) dále stanovuje, že ENRF (budoucí Evropský námořní, rybářský a akvakulturní fond, ENRAF) by měl být použit na podporu udržitelných postupů v oblasti akvakultury, jako je ekologická produkce.

Akční plán je uspořádán podél tří os, které odpovídají struktuře potravinového řetězce (výroba, zpracování a maloobchodníci a spotřebitelé). Stěžejní význam pro podporu pozitivního vývoje v ekologickém odvětví a pro udržení vyváženého a výnosného trhu pro ekologické hospodářské subjekty má zvýšení celkové poptávky po ekologických produktech. Rostoucí spotřeba ekologických produktů je pro povzbuzení zemědělců k přechodu na ekologické produkty zcela zásadní (osa 1). K dosažení cílů začít do roku 2030 využívat 25 % zemědělské půdy k ekologickému zemědělství a významně rozšířit ekologickou akvakulturu jsou rovněž zapotřebí další pobídky pro výrobu (osa 2). Odvětví ekologické produkce musí také ještě více přispívat k řešení výzev v oblasti udržitelnosti a životního prostředí (osa 3). Kromě pokračování v některých stávajících úspěšných akcích předkládá tento akční plán také řadu nových akcí a mobilizuje různé zdroje financování.

Komise má v úmyslu zvýšit podíl výzkumu a inovací a věnuje nejméně 30 % rozpočtu určeného pro akce týkající se výzkumu a inovací v oblasti zemědělství, lesnictví a venkova na témata, která jsou specifická pro odvětví ekologické produkce nebo s ním přímo souvisí. Výzkum se bude mimo jiné zabývat měnícím se chováním zemědělců a spotřebitelů, zvýšenými výnosy plodin, genetickou biodiverzitou a alternativami sporných produktů. V této souvislosti Komise posílí koordinaci vnitrostátních programů výzkumu a inovací v oblasti ekologických potravin a poskytne nové příležitosti prostřednictvím mise navrhovaného programu Horizont Evropa pro zdravou půdu a potraviny a prostřednictvím partnerství, zejména v oblasti agroekologie a potravinových systémů. Šíření výsledků výzkumu a inovací bude podporováno prostřednictvím evropského inovačního partnerství AGRI a zemědělského znalostního a inovačního systému (AKIS) s cílem podpořit všeobecné rozšíření ekologických produktů ve všech členských státech.

Všechny orgány EU, členské státy a zúčastněné strany musí být plně zapojeny do přípravy opatření nezbytných k dosažení prvořadého cíle akčního plánu: poskytnout pevný základ pro budoucnost tohoto odvětví.