60.

EIOÚ došel v této záležitosti k těmto závěrům: — Návrh nepředkládá dostatečné argumenty podporující potřebu vytvoření Evropského rejstříku údajů. EIOÚ vyzývá Komisi, aby provedla řádné posouzení nutnosti vytvoření rejstříku a předložila zprávu o svých zjištěních. — V čl. 18a odst. 1 by měl být doplněn nový odstavec upomínající na použití nařízení (ES) č. 45/2001 na Evropský rejstřík údajů, který zní: „Komise považuje Evropský rejstřík údajů za systém pro zpracování osobních údajů, na který se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.“ — Mělo by být vyjasněno, že vnitrostátní právní předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES, se vztahují na použití Evropského rejstříku údajů ze strany členských států, EIOÚ proto navrhuje upravit čl. 18a odst. 2 písm. c) takto: „V rámci vedení tohoto rejstříku je Komise zmocněna: c) poskytovat údaje z tohoto rejstříku příslušným orgánům uvedeným v čl. 1 odst. 1 pouze za účelem dosažení cílů tohoto nařízení. Na následné využití osobních údajů těmito orgány se vztahují vnitrostátní právní předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.“ — Návrh neuvádí žádná bezpečnostní opatření týkající se Evropského rejstříku údajů. EIOÚ se domnívá, že by bylo vhodné doplnit do čl. 18a odst. 2 nový odstavec, který stanoví přijetí doplňujících správních pravidel popisujících zvláštní opatření k zajištění důvěrnosti informací. Při přijímání těchto opatření by měl být konzultován EIOÚ. — Návrh opomíjí zcela uznat dozorčí úlohu EIOÚ ve vztahu k celnímu informačnímu systému (CIS). Znění čl. 37 odst. 3 by mělo být pro účely vyřešení tohoto problému pozměněno takto: „Evropský inspektor ochrany údajů bude dohlížet nad souladem CIS s nařízením (ES) č. 45/2001“. — Činnosti dohledu vnitrostátních orgánů pro ochranu údajů a EIOÚ by měly být do určité míry koordinovány, aby byla zajištěna dostatečná úroveň soudržnosti a celková účinnost dohledu nad CIS. Jako první možnost navrhuje EIOÚ za tímto účelem doplnění článku 37 o novou část, která stanoví: „EIOÚ svolá alespoň jednou ročně schůzku se všemi vnitrostátními dozorčími orgány s cílem jednat o otázkách spojených s dohledem nad CIS. Členové vnitrostátních orgánů pro ochranu údajů a EIOÚ se označují jako dozorčí orgány“. Lepším řešením by však bylo použití dokonalejšího modelu, který byl nedávno přijat pro Schengenský informační systém druhé generace (SIS II). V souladu s tímto přístupem by měl být v každém případě také změněn čl. 43 odst. 5, a to takto: „Výbor společně s dozorčí skupinou uvedenou v článku … přezkoumá veškeré obtíže spojené s provozem CIS, kterým čelí dozorčí orgány uvedené v článku 37. Výbor se bude scházet ve složení ad hoc nejméně jednou ročně“. — Podle čl. 36 odst. 2 druhého pododstavce, který se týká přístupu k osobním údajům uchovávaným v CIS, „přístup musí být odepřen během doby, kdy probíhá pozorování, analýza zpravodajství nebo vyšetřování. “Pro zajištění souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 by EIOÚ upřednostnil změnu, která zní: „přístup může být odepřen“. — Pokud jde o postup při žádosti o přístup, zda se o přístup musí žádat prostřednictvím EIOÚ nebo prostřednictvím vnitrostátních dozorčích orgánů, se EIOÚ domnívá, že navrhovaný systém podle čl. 37 odst. 2, podle něhož určení příslušného orgánů závisí na tom, zda údaje do CIS zanesl členský stát nebo Komise, je velmi obtížný. Bylo by to také v rozporu s jinými články návrhu. Za účelem vyřešení tohoto problému by věta v čl. 37 odst. 2 „podle toho, zda byly údaje do CIS zaneseny členským státem nebo Komisí“ měla být nahrazena větou „podle toho, zda jsou práva uplatňována prostřednictvím vnitrostátních dozorčích orgánů nebo prostřednictvím Evropského inspektora ochrany údajů“. — EIOÚ se domnívá, že by bylo vhodné připomenout v článku 41a použití nařízení (ES) č. 45/2001 na identifikační databázi celních spisů (FIDE), jakož i dozorčí pravomoc EIOÚ ke sledování a zajištění souladu s ustanoveními uvedeného nařízení.