[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 4.7.2006 KOM(2006) 359 v konečném znění PRACOVNÍ DOKUMENT KOMISE o vypracování seznamu státních příslušníků třetích států, kteří byli v Evropské unii pravomocně odsouzeni PRACOVNÍ DOKUMENT KOMISE o vypracování seznamu státních příslušníků třetích států, kteří byli v Evropské unii pravomocně odsouzeni 1. Tento pracovní dokument je součástí přípravných podkladů, které jsou nezbytné k posouzení dopadu všech budoucích legislativních návrhů ohledně vypracování seznamu státních příslušníků třetích států (nebo osob, jejichž státní příslušnost není známa), kteří byli pravomocně odsouzeni v EU. Příprava takového návrhu představuje pouze jeden aspekt prací, které proběhly na úrovni EU s cílem zlepšit přístup k informacím ohledně odsouzení pro trestný čin. První část tohoto pracovního dokumentu vymezuje další aspekty práce v této oblasti. Druhá část představuje hlavní závěry studie proveditelnosti týkající se konkrétních otázek vypracování takového seznamu. Třetí část dokumentu uvádí klíčové otázky, které musejí být detailněji projednány. Odpovědi na dotazník (který tvoří přílohu k tomuto dokumentu) by měly umožnit, aby tato jednání byla vedena na základě lepšího porozumění situace ve členských státech. 2. Veškeré legislativní návrhy v této oblasti budou předmětem podrobného posouzení dopadů. Podle sdělení Komise ze dne 27. dubna 2005[1] se jako jeden z jeho cílů bude posuzovat vliv legislativního návrhu na základní práva, zejména na právo na soukromí fyzických osob a ochranu osobních údajů stanovených v Listině základních práv. 1. POZADÍ 3. Nutnost zlepšit kvalitu informací vyměňovaných ohledně rejstříku trestů se pro EU stala prioritou. Haagský program schválený v listopadu 2004[2] vyzýval Komisi, aby předložila návrhy v této oblasti a dále jsou tyto cíle stanoveny ve společném akčním plánu, který Komise a Rada schválila ve dnech 2. až 3. června 2005. 4. Výměnu informací ohledně odsouzení v současné době upravují články 13 a 22 Evropské úmluvy o vzájemné pomoci ve věcech trestních z roku 1959 (úmluva Rady Evropy, dále jen „Úmluva“)[3]. Těmito ustanoveními se řídí podmínky vydávání výpisů z evidence rejstříku trestů mezi stranami, které přistoupily k této Úmluvě, a zakládají rovněž závazek stran Úmluvy oznámit ostatním stranám Úmluvy všechna odsouzení státních příslušníků ostatních stran. Výměna těchto informací by měla proběhnout alespoň jednou ročně. V praxi však tyto mechanismy nepřináší spolehlivé výsledky a informace, které má stát k dispozici ohledně státní příslušnosti jsou často neúplné. Pro státní příslušníky zemí, které nepřistoupily k Úmluvě z roku 1959, neplatí navíc přirozeně ve státě, jehož jsou příslušníky, mechanismus centralizace informací podle článku 22 Úmluvy. Pokud jde o státní příslušníky „třetích zemí“v rámci EU, není možné určit, zda v ostatních členských státech došlo k předcházejícím odsouzením, aniž by všechny tyto státy byly dotázány. Pokud například Německo trestně stíhá státního příslušníka třetího státu, neexistuje žádný způsob, jak by se dalo zjistit, že obviněná osoba již byla za podobný trestný čin odsouzena v Dánsku, aniž by bylo dotázáno dvacet čtyři členských států. 5. Nedostatky stávajícího mechanismu jsou vysvětlený v bílé knize, kterou Komise přijala dne 25. ledna 2005[4]. Na základě analýzy těchto nedostatků byly v bílé knize předloženy návrhy na zlepšení stávající situace. Zejména bylo navrženo, aby se úplné a spolehlivé informace o evidenci rejstříků trestů přijímaly od členského státu, kde byla osoba odsouzena místo státu, jehož je osoba státním příslušníkem. To však vyžaduje vytvoření systému, který by umožňoval jednoduchou identifikaci členských států, v nichž již určitá osoba byla odsouzená. S ohledem na tuto skutečnost bílá kniha stanovuje rámec budoucího počítačového systému pro výměnu informací ohledně odsouzení pro trestný čin, který by umožnil jednoduché spolehlivé určení členského státu, v němž byla určitá osoba odsouzena. Tento systém by byl vytvořen na základě seznamu pachatelů trestných činů v EU (seznam by obsahoval pouze osobní identifikační údaje) a na základě propojení vnitrostátních rejstříků trestů. 6. Návrhy předložené v bílé knize byly projednány na zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci dne 14. dubna, která stanovila tento postup: - za účelem získávání informací o odsouzeních státních příslušníků EU bylo rozhodnuto nadále využívat členské státy, jehož jsou osoby státními příslušníky. Tento princip tvoří základ vzájemného projektu, jež si klade za cíl propojit rejstříky trestů a který nyní probíhá mezi Německem, Francií, Španělskem a Belgií. Za účelem odstranění nedostatků uvedených v bílé knize však byla nezbytná důkladná reforma stávajících mechanismů, což vedlo k tomu, že Komise v prosinci 2005 přijala návrh rámcového rozhodnutí o organizaci a obsahu výměny informací z rejstříku trestů mezi členskými státy[5]. Tento návrh usiluje o to, aby členský stát, jehož je osoba státním příslušníkem, byl schopen na požádání jiného členského státu poskytnout vyčerpávající informace týkající se vnitrostátního rejstříku trestů. Návrh také stanoví rámec pro rozvoj počítačového systému, který umožní rychlejší přenos informací o odsouzeních pro trestné činy, a to formou, které budou členské státy rozumět a budou ji moci snadno využívat. Do návrhu je zařazeno i několik zlepšení zavedených předběžným rozhodnutím o rejstřících trestů, které Komise předložila v říjnu 2005 a které Rada přijala dne 21. listopadu 2005[6]. - jak již bylo vysvětleno výše není možné, pokud jde o získávání úplných informací ohledně odsouzení státních příslušníků třetích států v EU (nebo osob, jejich státní příslušnost není známa), spoléhat na stát, jehož je osoba státním příslušníkem. V případě těchto osob členské státy podpořily řešení navrhované v bílé knize, tj. vytvoření seznamu odsouzených osob (pouze státních příslušníků třetích zemí) a vyzvaly Komisi, aby v tomto ohledu předložila legislativní návrhy. Koncem roku 2004 a během roku 2005 byla provedena počáteční studie proveditelnosti na základě řešení navrhovaného v bílé knize. Výsledky této studie byly členským státům předloženy na setkání odborníků dne 14. března 2005. Následně po zasedání Rady 14. dubna 2005 byla studie doplněna o další zkoumání konkrétních otázek spojených se seznamem státních příslušníků třetích zemí. - dne 14. dubna Rada také znovu potvrdila potřebu postavit výměnu informací o odsouzeních na vzájemné komunikaci ohledně systémů rejstříků trestů členských států. V tomto ohledu bude práce nadále zahrnovat rozvoj standardizovaného formátu EU pro výměnu informací s cílem překonat stávající problémy týkající se jazyka nebo rozdílů právních systémů. V současné době se provádí studie zabývající se tímto aspektem, který se dotýká jak státních příslušníků EU, tak státních příslušníků „třetích zemí.“ 2. ÚLOHA A TECHNICKÁ PROVEDITELNOST SEZNAMU STÁTNÍCH PřÍSLUšNÍKů TřETÍCH ZEMÍ ODSOUZENÝCH V EU 2.1. Úloha seznamu 7. Úloha tohoto seznamu je velmi specifická: má umožnit členskému státu, který požaduje informace z výpisu rejstříku trestů určité osoby, aby bezprostředně obdržel oznámení, který další členský stát / členské státy má / mají informace o této osobě. Za účelem správného fungování tohoto systému je třeba provést tato opatření: - členský stát, který osobu odsoudil, vloží do seznamu informace umožňující identifikaci odsouzených státních příslušníků třetích zemí (nebo osob, jejichž státní příslušnost není známa). Do seznamu se vloží pouze takové části informací, které umožní identifikaci odsouzené osoby, nikoliv obsah samotného rejstříku trestů. Měl by existovat mechanismus aktualizace údajů umožňující vymazání zastaralých informací. Rozhodnutí vytvořit seznam státních příslušníků třetích zemí (a osob, jejichž státní příslušnost není známa) bude vyžadovat, aby každý členský stát byl schopný přidat na seznam pouze údaje o totožnosti těchto osob. - vnitrostátní systém rejstříků trestů, jehož cílem je zjistit, zda státní příslušník třetí země má záznam v rejstříku trestů, může ze seznamu získat informace týkající se totožnosti této osoby. Databáze poskytne nápovědu a určí, ve kterém členském státě / státech má osoba záznam v rejstříku trestů. - žádosti o výpisy z rejstříku trestů vyřizují navzájem orgán odpovědný za rejstřík trestů a obdobný orgán v dalším členském státě, který byl určen jako stát, jež má k dispozici informace o daném státním příslušníkovi třetí země. 2.2. Výsledky studie proveditelnosti ohledně vytvoření seznamu 8. Výsledky studie proveditelnosti[7] ukazují, že co se týká komplexnosti systému, existuje mezi Evropským rejstříkem odsouzených osob (dále jen „ERCP“) pouze malý rozdíl s úplným seznamem a rejstříkem odsouzených státních příslušníků třetích zemí . Mezi funkčním a technickým rámcem neexistuje žádný podstatný rozdíl. Dopad na organizaci nutnou na vnitrostátní úrovni, na životaschopnost navrhované infrastruktury propojující ústřední systém (CS) s národním rozhraním (NI) a na navrhované mechanismy pro vzájemnou výměnu informací je jen malý. 9. Hlavní rozdíl mezi oběma verzemi spočívá v rozsahu systému. Seznam odsouzených osob si vyžádá menší nároky ohledně kapacity ke skladování a zpracování než úplný seznam odsouzených osob. Závěrem studie je zjištění, že náklady na seznam odsouzených státních příslušníků třetích zemí ERCP budou pravděpodobně o 40 % nižší než náklady na seznam všech odsouzených osob. V úvodní studii se odhadovalo, že náklady na rozvoj ERCP založeného na úplném seznamu by činily přibližně 4 milióny EUR[8]. Tyto rozdíly v nákladech jsou hlavně způsobené rozdíly v počítačovém hardware a požadavcích na infrastrukturu sítě, protože vytvoření seznamu si vyžádá menší paměťovou kapacitu, nižší nároky na počítačový systém a menší šířku přenosného pásma. 10. Nemělo by se opomenout, že tyto odhady se vztahují pouze na připojení seznamu k síti a vytvoření bezpečného komunikačního kanálu. Členské státy však ponesou odpovědnost za přizpůsobení jejich IT infrastruktury takovým způsobem, aby byla komunikačně propojena se seznamem (na základě specifikací rozhraní, která budou poskytnuta) a na rozvoj rozhraní koncových uživatelů podle jejich potřeb. Odhady těchto nákladů studie neobsahuje[9]. 3. KLÍčOVÉ OTÁZKY: JAK ZAJISTIT ÚčINNÉ FUNGOVÁNÍ SEZNAMU ODSOUZENÝCH STÁTNÍCH PřÍSLUšNÍKů TřETÍCH ZEMÍ? 11. Vytvoření seznamu, který by poskytoval nespolehlivé informace, je zbytečné. Účinné fungování seznamu vyžaduje, aby existoval určitý stupeň jistoty ohledně údajů, na základě kterých se identifikují osoby, které jsou v seznamu uvedeny. Nedostatečná jistota v tomto ohledu by vedla k nepřijatelným situacím. Zaprvé, některá odsouzení by nebylo možné vyhledat a systém by tak nesplnil svůj účel v podobě poskytování úplných informací. Zadruhé, odsouzení by mohly být omylem zaměněni s jinou osobou, než tou, která je skutečně odsouzena; a tato situace by poškodila zejména osobu, jejíž totožnost byla zaměněna. 3.1. Stávající IT systémy na úrovni EU 12. V současné době existuje několik velkých IT systémů a na úrovni EU probíhá několik projektů, které jsou v tomto ohledu významné: - Schengenský informační systém (SIS) je informační systém, který umožňuje příslušným orgánům členských států získat prostřednictvím automatické žádosti informace týkající se upozornění na určité osoby a majetek. Tento systém se zejména používá v rámci policejní a soudní spolupráce v trestních věcech, na vnitrostátní a vnější hraniční kontroly a za účelem vydávání víz a povolení k pobytu. Funguje od března 1995. Stávající verze SIS neobsahuje biometrické údaje. Druhá generace SIS (SIS II), do niž se zapojí členské státy, umožní uchovávání biometrických údajů, nikoliv však využívání těchto údajů jako kritéria pro vyhledávání. Tento systém však nabídne centrální vyhledávání podle jmen jednotlivých osob, což přispěje k důslednějšímu vyhledávání. Systém začne fungovat v březnu 2007. - Cílem Informačního systému Europol je soustředit veškeré informace dostupné v členských státech o organizovaném zločinu včetně informací o jednotlivých osobách páchajících trestné činy (mimo jiné): jeho/její totožnost, popis osoby, otisky prstů, profil DNA a trestné činy, kvůli nimž je zařazen/a do systému (např. podezření ze spáchání takového trestného činu, odsouzení atd.). Program Informačního systému Europol je od 10. října 2005 k dispozici ve všech 25 členských státech. Údaje do systému vkládá každý členský stát a odpovědnost nese národní jednotka Europolu. - Dne 12. října 2005 přijala Komise návrh rámcového rozhodnutí o výměně informací podle zásady dostupnosti [10] . Cílem tohoto návrhu je zpřístupnit určité typy informací vyžadované na základě platných právních předpisů, které má členský stát k dispozici, také dalším orgánům se stejnými pravomocemi jako ostatní členské státy nebo Europol. Návrh přichází s tím, že dostupné informace by měly být poskytovány buď prostřednictvím on-line přístupu nebo přenosem na základě „žádosti o informace“ poté, co se porovnají požadované informace s údaji na seznamu poskytnutými členskými státy s informacemi, které nejsou dostupné on-line. Tento druh informací se týká profilů DNA, otisků prstů, balistických zpráv, informací o registraci vozidel, telefonních čísel a dalších sdělených údajů a jmen uvedených v matrikách. V této souvislosti je třeba také odkázat na Smlouvu o zesílené přeshraniční spolupráci mezi Německem, Rakouskem, Nizozemskem, Belgií, Lucemburskem, Španělskem a Francií uzavřenou dne 27. května 2005 v Prümu, která se zabývá zejména bojem proti terorismu, přeshraniční trestnou činností a nedovoleným přistěhovalectvím. Tento nástroj, který ještě nebyl ratifikován, mimo jiné zavede dalekosáhlá opatření ke zlepšení výměny informací, zejména v oblasti otisků prstů a profilů DNA, jako je např. systém seznamu a přímý přístup do vnitrostátních databází. - Cílem Vízového informačního systému (VIS) je zlepšit konzulární spolupráci a konzultace mezi ústředními konzulárními orgány a zlepšit administrativu spojenou s politikou udělování víz s cílem čelit hrozbám vnitřní bezpečnosti a předcházet „obchodování s vízami“. Kromě toho systém usiluje o zjednodušení kontrol nejen na vnějších hranicích, ale i na území členských států, což by mělo usnadnit boj proti podvodům. Dále bude nápomocen při identifikaci a navracení ilegálních přistěhovalců a usnadní provádění „II. Dublinského nařízení“ ES č. 343/2003[11]. Systém začne fungovat na konci roku 2006. Systém VIS bude obsahovat biometrické a alfanumerické informace a umožní využívání biometrických dat jako kritéria vyhledávání. Dne 24. listopadu 2005 Komise přijala návrh rozhodnutí Rady týkající se přístupu orgánů odpovědných za vnitřní bezpečnost a Europolu do systému VIS v rámci policejní a soudní spolupráce v trestních věcech[12]. - Eurodac má napomáhat určení, který členský stát je podle dublinského nařízení odpovědný za posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém ze členských států. Je to databáze, v níž jsou uvedeny biometrické informace (otisky prstů), které umožňují srovnání otisků prstů žadatelů o azyl a ilegálních přistěhovalců. 3.2. Možnosti 13. Pokud jde o ERCP bude nezbytné určit, které druhy údajů ohledně totožnosti osob v něm zařazených bude seznam muset obsahovat, aby mohl sloužit jako účinný vyhledávač. V této souvislosti je třeba poznamenat, že: - seznam bude vytvořen ze systémů vnitrostátních rejstříků trestů. Většina z nich obsahuje pouze alfanumerické (tj. o text se opírající) informace s výjimkou Spojeného království a Kypru, jejichž rejstříky obsahují otisky prstů. Přesto se zdá, že i ve státech, které do rejstříků trestů nezařazují otisky prstů, se tyto informace někdy shromažďují již dříve během vyšetřování/trestního stíhání (např. ze strany policie). - určení totožnosti osoby na vnitrostátní úrovni s dostatečnou jistotou způsobuje více problémů u státních příslušníků třetích zemí než u státních příslušníků EU (neexistují spolehlivé doklady totožnosti, falešné totožnosti atd.). Alfanumerické informace ohledně totožnosti státního příslušníka třetí země, které jsou zaznamenané ve vnitrostátním rejstříku trestů (a které jakmile bude vytvořen seznam budou do něj převedeny), budou proto v určitých případech nespolehlivé. 14. Existuje několik možností, které bude třeba zhodnotit zejména s ohledem na zásadu proporcionality a nezbytnosti. Tyto možnosti se před tím, než se vypracují jakékoli legislativní návrhy, budou nadále analyzovat na základě posouzení dopadů. 15. Možnost 1: seznam, který je tvořen pouze biometrickými informacemi. Hlavní dvě rizika spojená s touto možností jsou: i) neúplné informace o předcházejících odsouzeních osoby (např. proto, že on/ona již byl/byla odsouzena, ale pod jiným jménem/druhým jménem; ii) chybné přiřazení odsouzení určité osobě. Vzhledem k tomu, že tento seznam představuje pouze nástroj umožňující určení místa, kde byla osoba dříve odsouzena, mohlo by být druhé riziko omezeno tím, že se zajistí, aby členské státy podílející se na výměně informací pečlivě kontrolovaly totožnost osoby (v případě potřeby na základě biometrických údajů). Tato možnost však nezaručuje přístup k úplným informacím. 16. Možnost 2: seznam obsahující biometrické údaje. Tato možnost předpokládá zvýšené náklady (na úrovni EU[13], ale i pro členské státy, které by měly do seznamu doplňovat biometrické informace). Tato možnost také přináší jiné problémy související s ochranou údajů než je tomu u možnosti 1. Co se týká využívání biometrických informací existují, dvě možnosti: - zaprvé, biometrické údaje mohou být uchovány v seznamu, ale využívány za účelem potvrzování totožnosti osoby. V takovém případě by nebylo možné provádět všeobecné vyhledávání v databázi na základě biometrického údaje jako kritéria pro vyhledávání. Takovýmto způsobem bude fungovat SIS II. - zadruhé, do seznamu by mohl být zařazen biometrický vyhledávač, což by umožnilo všeobecné vyhledávání biometrických údajů. Vytvořil by se tak přístup k úplným informacím a zároveň by se předešlo chybnému přiřazení odsouzení k osobě. 17. Možnost 3: seznam obsahující biometrické údaje týkající se pouze určitých kategorií závažných trestných činů. Tuto možnost zvolily na vnitrostátní úrovni některé členské státy, které vytvořily oddělené rejstříky obsahující biometrické informace o určitých trestných činech (ale neobsahují rozlišení mezi státními příslušníky EU a třetích zemí). Tato možnost je podmíněna dohodou o kategoriích trestných činů, které by rejstřík obsahoval. 18. Možnost 4: Žádný rejstřík se nebude vytvářet. Členský stát požadující informace by se při zjišťování toho, zda byl státní příslušník třetí země již odsouzen v jiném členském státě, spoléhal na tradiční mechanismy policejní a soudní spolupráce. Výměna určitých druhů informací, zejména ohledně profilů DNA a otisků prstů, mezi orgány prosazujícími právní předpisy by především v budoucnu mohla být ulehčena prostřednictvím uplatňování zásady dostupnosti (viz odstavec 12). 19. Odpovědi na připojený dotazník by měly umožnit, aby se diskuze o těchto možnostech nesla v duchu lepšího porozumění situace ve členských státech. PŘÍLOHA Dotazník zaslaný členským státům I. INFORMACE, KTERÉ SHROMAžďUJE POLICIE 1. Setkáváte se obecně po zatčení osoby během vyšetřování trestného činu s překážkami při zjišťování totožnosti této osoby? ano – přibližně % ne 2. Narážíte obecně po zatčení osoby během vyšetřování trestného činu na překážky při zjišťování totožnosti této osoby? ano – přibližně % ne 3. V případě, že ano, z jakých důvodů: osoba nemá doklady totožnosti doklady totožnosti nejsou věrohodné osoba odmítá či není schopná (např. z důvodů jazykové bariéry) předložit žádný důkaz její totožnosti jiné – upřesněte prosím 4. Jak zjišťujete totožnost osoby? 5. Jaký druh/druhy biometrických informací shromažďujete o zatčené osobě? otisky prstů fotografie DNA jiné – upřesněte prosím 6. Pokud zjistíte, že zatčená osoba je státním příslušníkem třetí země, tj. že není státním příslušníkem EU, je běžné, že uvědomíte tuto třetí zemi s cílem ověřit totožnost takové osoby a prohlášení ohledně jejích osobních poměrů? ano – přibližně % ne 7. V případě, že ano, dostanete uspokojivou odpověď? ano – přibližně % no, uveďte prosím důvody 8. Je možné shromažďovat biometrické informace po ukončení vyšetřování trestného činu nebo poté, co je osoba odsouzena? ano upřesněte prosím ne II. Informace, které jsou k dispozici po ukončení vyšetřování trestného činu 9. Jsou informace ohledně totožnosti osoby (včetně biometrických údajů), které shromažďuje policie během vyšetřování, předávány orgánům činným v trestním řízení? ano ne pouze částečně upřesněte prosím 10. Jakmile je osoba odsouzena, jsou informace ohledně její totožnosti, které shromáždila policie, automaticky zaneseny do rejstříku trestů této osoby? ano ne pouze částečně upřesněte prosím 11. Pokud ano, uveďte bližší informace: - existuje právní ustanovení, které by zanesení takového záznamu umožňovalo ano, upřesněte prosím ne - je rejstřík trestů propojen či obsahuje odkaz na policejní spis, což zajistí, že jsou tyto informace lehce dostupné ano ne 12. V případě, že se vede vyšetřování trestného činu proti osobě, která není státním příslušníkem EU, zkoumáte systematicky vnitrostátní rejstříky trestů za účelem zjištění, zda již osoba byla někdy odsouzena? ano – přibližně % ne 13. V případě, že ano, s jakými hlavními problémy se potýkáte? 14. V případě, že odsouzená osoba používá jiná jména, budou informace o těchto jménech zaneseny do rejstříku trestů? ano ne 15. Uchovávají se biometrické údaje ve vyhledávacích databázích v rozsahu, v jakém jsou shromážděny v určité fázi řízení? ano ne 16. V případě, že na otázku č. 15 zní odpověď ano, upřesněte prosím zda jsou databáze omezeny na pouze určité typy trestných činů (např. sexuální trestné činy): ano upřesněte prosím ne 17. Shromažďujete statistické údaje ohledně odsouzení státních příslušníků třetích zemí na území vašeho státu? Pokud ano, uveďte prosím příslušné informace. [1] Sdělení Komise o souladu s Chartou základních práv v návrzích právních předpisů předkládaných Komisí. Metodologie pro systematické a přísné sledování. KOM(2005) 172 v konečném znění ze dne 27. dubna 2005. [2] Úř. věst. C 53, 3.3.2005, s. 1. [3] http://conventions.coe.int/Treaty/Commun/ListeTraites.asp?CM=8&CL=ENG [4] Bílá kniha o výměně informací o odsouzeních v trestním řízení a jejich účinku v Evropské unii, KOM(2005) 10. [5] KOM(2005) 690. [6] Rozhodnutí Rady 2005/876/JVV ze dne 21. listopadu 2005 o výměně informací z rejstříku trestů, Úř. věst. L 322, 9.12.2005, s. 33. [7] K dispozici na požádání. [8] S cílem využít úspor z rozsahu předpokládá studie proveditelnosti, že seznam bude vytvořen na základě technické platformy používané pro SIS II, i když by oba dva systémy byly rozdílné a měly by přísně oddělené údaje a přístup. Studie nejdříve odhaduje náklady pro dva různé scénáře; první scénář je bez uchovávání biometrických údajů ve výši přibližně 4 miliony EUR a scénář, kdy biometrické údaje se skladují, na nějž budou potřeba další 2 miliony EUR. Zavedení vyhledávací kapacity si vyžádá dodatečné výdaje. [9] Sdělení Komise KOM (2005) 122 zahrnuje návrh rozhodnutí Rady, kterým se na období 2007 – 2013 zavádí specifický program „Trestní spravedlnost“ jako součást obecného programu „Základní práva a spravedlnost“. V případě, že tento návrh bude přijat, vytvoří právní základ, který umožní, aby rozpočet EU podporoval rozvoj a zavedení Evropského počítačového systému pro výměnu informací o rejstřících trestů, což by mohlo zahrnovat přímou podporu modernizaci vnitrostátních rejstříků trestů. [10] Návrh rámcového rozhodnutí Rady o výměně informací podle zásady dostupnosti KOM(2005) 490 ze dne 12.10.2006. [11] Úř. věst. L 50, 25.2.2003. [12] KOM(2005) 600. [13] Viz poznámka po čarou 8.