CS Úřední věstník Evropské unie C 181/183

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury

COM(2011) 416 final,

sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Reforma společné rybářské politiky

COM(2011) 417 final,

sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o vnější dimenzi společné rybářské politiky

COM(2011) 424 final

a k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice

COM(2011) 425 final

2012/C 181/33

Zpravodaj: pan SARRÓ

Spoluzpravodaj: pan CHIRIACO

Dne 1. září 2011 se Evropský parlament a dne 13. září 2011 Rada, pokud jde o návrhy COM(2011) 416 final a COM(2011) 425 final, v souladu s článkem 43 Smlouvy o fungování Evropské unie, a dne 5. října 2011 Evropská komise, pokud jde o návrhy COM(2011) 417 final a COM(2011) 424 final, v souladu s článkem 43 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodly konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury

COM(2011) 416 final,

sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Reforma společné rybářské politiky

COM(2011) 417 final,

sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o vnější dimenzi společné rybářské politiky

COM(2011) 424 final, a

návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice

COM(2011) 425 final.

Specializovaná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 14. března 2012.

Na 479. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 28. a 29. března 2012 (jednání dne 28. března 2012), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 152 hlasy pro, 5 hlasů bylo proti a 14 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry

1.1 EHSV se shoduje s Komisí na nutnosti souběžného přezkoumání společné rybářské politiky (SRP) a společné organizace trhu, s cílem posílit nezbytnou integraci, soudržnost a koordinaci jednotlivých stránek rybolovu, akvakultury a sběru měkkýšů, a sice odlovu, zpracování produktů a jejich uvádění na trh.

1.2 Obecné i specifické cíle považuje EHSV z celkového pohledu za správné, stejně tak jako zásady řádné správy, které jsou uvedeny v návrhu. Společná rybářská politika musí zaručit, že rybolovné činnosti a činnosti v oblasti akvakultury poskytnou dlouhodobě udržitelné podmínky v oblasti environmentální, hospodářské i sociální a že přispějí k dostupnosti potravin zavedením přístupu předběžné opatrnosti a ekosystémového přístupu.

1.3 Přesto se však EHSV domnívá, že návrh nařízení neupřesňuje opatření na řízení rybolovu nezbytná k tomu, aby bylo možné plně obnovit a zachovat populace ryb na úrovních vyšších, než je nutné k dosažení maximálního udržitelného výnosu, aby byly občanům zajišťovány zdraví prospěšné a vysoce jakostní produkty rybolovu a akvakultury, aby bylo možné přispět k prosperitě rybářských komunit a ziskovosti výrobních a zpracovatelských podniků a aby byla nabízena zajímavá a jistější pracovní místa.

1.4 Výbor podporuje obecná pravidla pro přístup do vod Unie, která jsou již v platnosti a která jsou větším přínosem pro místní rybářské komunity.

1.5 Výbor schvaluje navržené druhy opatření pro zachování zdrojů a technických opatření, která bude nutné přizpůsobit jednotlivým oblastem rybolovu.

1.6 EHSV podporuje návrh na zavádění víceletých plánů s cílem zachovat a obnovit – pokud možno – do roku 2015 populace ryb nad úrovněmi, které zaručují maximální udržitelný výnos. Tento chvályhodný cíl lze však jen stěží uplatňovat ve smíšených lovištích, a proto EHSV požaduje, aby Komise navrhla praktická řešení, jimiž bude možné vyřešit problémy, které se mohou v těchto lovištích vyskytnout.

1.7 EHSV považuje za prioritu, aby členské státy spolu s Komisí poskytly vědeckým ústavům prostředky nezbytné k tomu, aby mohly náležitě splňovat požadavky kladené na aplikovaný výzkum a aby se mohly zabývat všemi tržně využívanými druhy ryb i souvisejícími a závislými druhy a jejich prostředím.

1.8 Pokud jde o politiku zákazu výmětů, EHSV se domnívá, že tento zajisté žádoucí cíl by měl být plněn raději postupně a proporčně, a to postupným snižováním výmětů, podporou a povzbuzováním selektivity lovných zařízení, snahou o využití výmětů zpracováním na produkty s přidanou hodnotou a hledáním obchodních řešení, jakož i úpravou infrastruktury plavidel a rybářských přístavů.

1.9 EHSV se domnívá, že v návrhu není dostatečně propracována otázka regionalizace a neuvádí se žádné opatření zaměřené na decentralizaci.

1.10 Pokud jde o relativní stabilitu a její využití pro účely udělování rybolovných práv členským státům, Výbor trvá na tom, že toto kritérium musí být aktualizováno, neboť je zastaralé a neodráží současný stav rybářských loďstev a oblastí vysoce závislých na rybolovu. Výbor dále navrhuje, aby udělování rybolovných práv prostřednictvím aktualizace relativní stability primárně vycházelo ze sady transparentních environmentálních, hospodářských a sociálních kritérií.

1.11 Výbor se domnívá, že návrh týkající se převoditelných koncesí k rybolovu není příliš jasný a že by Komise měla ujasnit výklad článků, které se těmito koncesemi zabývají, zejména pokud jde o definici pojmu „transparentní a objektivní kritéria“ pro udělování těchto koncesí. Výbor dále žádá, aby se zohlednil dopad takového opatření na zaměstnanost a aby se zavedla specifická opatření pro rybáře v pracovním poměru.

1.12 V souvislosti s řízením rybolovné kapacity se EHSV domnívá, že Komise by měla nejpozději v roce 2014 provést podrobné posouzení této kapacity, včetně prostornosti a výkonu, ale i druhu lovných zařízení a dalších charakteristik plavidel, a na základě tohoto posouzení by měly mít členské státy povinnost přizpůsobit rybolovnou kapacitu dostupným zdrojům.

1.13 Výbor má za to, že pro ekosystémové řízení rybolovu je zásadní, aby byl při shromažďování údajů kladen co největší důraz na získávání údajů týkajících se životního prostředí podle rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí a kritérií dobrého stavu prostředí.

1.14 EHSV v zásadě podporuje návrhy Komise předložené v souvislosti s vnější politikou. Je však znepokojen některými otázkami uvedenými v bodu 3.7.9 tohoto stanoviska.

1.15 EHSV vítá skutečnost, že Komise uznává společný evropský rozměr politiky akvakultury. Požaduje posílení environmentální kontroly a zavedení pružného správního rámce a jednotného právního prostoru pro rozvoj udržitelné akvakultury, což přispěje k udržení obyvatelstva a k vytváření majetku v mimoměstských okrajových oblastech a současně zaručí v plném rozsahu vzájemný respekt, slučitelnost a soulad s životním prostředím.

1.16 Pokud jde o nový finanční nástroj, EHSV se domnívá, že by měla být posílena úloha rybářů a rybářských komunit v udržitelném rozvoji pobřežních oblastí, a to zaváděním sociálních opatření, především podpůrných opatření pro případ ztráty zaměstnání a podpory vzdělávání a rekvalifikace pracovníků s důrazem na mládež a ženy.

1.17 EHSV lituje, že sociální rozměr, který je zohledňován ve všech oblastech odvětví rybářství a akvakultury (výroba, zpracování a uvádění na trh), nezískal v návrhu podobu konkrétních opatření, která by mohla zlepšit životní a pracovní podmínky, a je toho názoru, že by se měla povzbudit účast sociálních partnerů na příslušné úrovni.

1.18 EHSV žádá Komisi, aby zohlednila různé požadavky vyjádřené různými aktéry tohoto odvětví. Reforma SRP by měla řešit potřeby jak majitelů plavidel, tak posádek.

1.19 EHSV se domnívá, že definice drobného rybolovu, která je založena výhradně na kritériu délky plavidla, je příliš zjednodušující, a značnou část drobného rybolovu tak klade na roveň rybolovu průmyslovému.

1.20 EHSV podporuje cíle a zásady, kterými se řídí nové nařízení o společné organizaci trhu, a vybízí Komisi, aby vzala v potaz připomínky, které Výbor uvedl v tomto stanovisku.

1.21 Ve snaze zamezit nekalé konkurenci na trhu EU žádá EHSV pro dovážené produkty stejné hygienicko-zdravotní a kontrolní podmínky jako u unijních produktů, včetně úplné sledovatelnosti „z vody až ke stolu“, a požaduje vyčerpávající kontroly na hranicích i v místě původu, čímž bude zajištěno dostatečné plnění těchto norem přispívajících k bezpečnosti potravin. V tomto smyslu Výbor chápe, že by jednotlivá generální ředitelství Evropské komise měla uplatňovat jednotný přístup.

1.22 EHSV zdůrazňuje, že všechny uvedené návrhy se týkají také sladkovodního rybolovu a akvakultury, a vyzývá Evropskou komisi, aby věnovala vyváženou pozornost jejich specifikům.

2. Souvislosti

2.1 Kontext nařízení o společné rybářské politice („základní nařízení“)

2.1.1 Společná rybářská politika byla zavedena v roce 1983 a s drobnými obměnami zůstala v platnosti po dobu dvaceti let, až do okamžiku, kdy ji od základů změnilo nařízení (ES) č. 2371/2002. Komise provedla v roce 2009 analýzu fungování reformované společné rybářské politiky a dospěla přitom k závěru, že i přes dosažené pokroky nebyly splněny cíle, kterými je dosažení udržitelného rybolovu ve všech jeho rozměrech (environmentálním, hospodářském a sociálním), a že u mnoha druhů ryb došlo k nadměrnému odlovu.

2.1.2 Tento závěr byl vyjádřen v zelené knize (1) o reformě společné rybářské politiky. Výbor v souvisejícím stanovisku, které bylo schváleno převážnou většinou hlasů, doporučil, „aby účelem opatření, která budou přijata, bylo zachování zaměstnanosti a ochrana územní soudržnosti a aby strategické cíle udržely rovnováhu mezi hospodářským, sociálním a environmentálním pilířem. Zároveň je třeba zaručit a podpořit odpovědné a udržitelné chování všech článků řetězce v odvětví rybolovu“. Mezi témata, kterými by se měla podrobněji zabývat budoucí reforma, patří:

— „zřízení režimu rozlišeného rybolovu pro malá loďstva;

— začlenění sociální kapitoly, jež bude harmonizovat pracovní podmínky rybářů;

— zlepšení podmínek na trhu a obchodních praktik;

— doplňkovost k politice ochrany mořského prostředí, která má navíc vliv na rozsáhlejší a lepší výzkum uplatnitelný v rybářské politice;

— plné začlenění SRP do rámce mezinárodních organizací (OSN, FAO) (2).“

2.1.3 Výbor ve svém stanovisku k tématu Rozvoj regionálních zón pro správu populací ryb a kontrolu rybolovu (3) ujišťuje, že „Výbor vítá záměr radikálně reformovat SRP a zejména její cíl tak, aby byla nastolena decentralizovaná politika, která bude méně závislá na podrobných rozhodnutích přijímaných v Bruselu a vytvoří větší prostor pro zapojení místní a regionální úrovně správy do řízení rybolovu. Schází však podrobnosti, přesnost a režim sankcí nutné k tomu, aby taková politika mohla fungovat, a tyto prvky je třeba doplnit“ a že „bez prosperujících populací ryb nemůže existovat udržitelné odvětví rybolovu“, přičemž doporučuje, „aby se prioritním základem pro hospodářskou a sociální udržitelnost stala udržitelnost environmentální“.

2.1.4 Kromě toho se ve výše zmíněném stanovisku uvádí, že „efektivní řešení vyžaduje posílení plánů řízení založených na kvótách ‚maximálního udržitelného výnosu‘ (maximum sustainable yield, MSY) na vyšší hodnoty, které skutečně umožní zdravý rozvoj všech regulovaných druhů; tento krok by měl být proveden do roku 2015“.

2.2 Kontext nařízení o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury

2.2.1 Organizace společného trhu v odvětví rybolovu a akvakultury byla zavedena v roce 1970. Její právní rámec je tvořen nařízením (ES) č. 104/2000. Komise provedla od roku 2008 obsáhlá hodnocení a konzultace, aby se zohlednily nedostatky, které byly zjištěny při uplatňování ustanovení, jež platí v současnosti, nejnovější vývoj na evropských a světových trzích a vývoj činností v oblasti rybolovu a akvakultury.

2.2.2 Novým návrhem nařízení se zřizuje společná organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury, která zahrnuje tyto nástroje:

a) profesní organizace (organizace producentů a meziodvětvové organizace),

b) obchodní normy,

c) informace pro spotřebitele,

d) pravidla hospodářské soutěže,

e) informace o trhu.

2.2.3 EHSV je toho názoru, že výše uvedené body by měly být doplněny dalším bodem, kterým by byly upraveny obchodní vztahy se třetími zeměmi, tak, aby všechny dovážené produkty splňovaly standardy Evropské unie a aby podléhaly účinným kontrolám.

3. Analýza návrhu reformy SRP a připomínky Výboru

3.1 Působnost a cíle

3.1.1 Působnost společné rybářské politiky se vztahuje na zachování, řízení a využívání biologických mořských a sladkovodních zdrojů a akvakultury, jakož i na zpracování a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, pokud takové činnosti probíhají na území členských států nebo ve vodách Unie, včetně činností prováděných rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou třetích zemí, rybářskými plavidly Unie mimo vody Unie nebo státními příslušníky členských států.

3.1.2 Společná rybářská politika musí zaručit, aby činnosti rybolovu a akvakultury zajistily dlouhodobě udržitelné environmentální, hospodářské a sociální podmínky a přispěly k dostupnosti potravin, přičemž musí v oblasti řízení rybolovu uplatňovat přístup předběžné opatrnosti a ekosystémový přístup a jejím účelem je zajistit, aby využívání živých biologických mořských zdrojů do roku 2015 obnovilo a zachovalo stavy lovených druhů nad úrovně, které mohou vytvářet maximální udržitelný výnos, a aby přitom byly začleněny požadavky vyplývající z právních předpisů Unie pro oblast životního prostředí.

3.1.3 Za účelem dosažení těchto cílů musí společná rybářská politika zejména odstranit nežádoucí úlovky populací lovených ke komerčním účelům a postupně zajistit, že jsou vykládány všechny úlovky těchto populací. Dále musí vytvořit podmínky pro účinné rybolovné činnosti, podporovat rozvoj akvakulturních činností v Unii, přispívat k přiměřené životní úrovni pro ty, kdo jsou závislí na rybolovných činnostech, zohlednit zájmy spotřebitelů a zajistit systematické a harmonizované shromažďování údajů a jejich správu.

3.1.4 Z celkového pohledu EHSV souhlasí s vymezenou působností i s obecnými a specifickými cíli společné rybářské politiky, jakož i se zásadami řádné správy, které jsou pro ni stanoveny. Lituje však, že není věnována dostatečná pozornost ochraně, řízení a využívání sladkovodních biologických zdrojů. Výbor vyzývá Evropskou komisi, aby do předložených návrhů zapracovala specifika sladkovodního rybolovu a akvakultury včetně jejich koordinace se SZP. Výbor připomíná, že je stále zapotřebí vytvořit přiměřené analogie mořských pracovních skupin s cílem shromáždit zkušenosti s uplatňováním sladkovodní společné rybářské politiky a navrhnout její inovaci.

3.1.5 EHSV se však domnívá, že návrh nařízení neupřesňuje opatření na řízení rybolovu, která jsou nezbytná k obnově a zachování populací ryb, a tím i k dosažení těchto cílů a k tomu, aby byly položeny základy pro udržitelný rybolov, který bude šetrný k ekosystémům, zajistí občanům zdraví prospěšné a vysoce jakostní produkty rybolovu a akvakultury, zvýší prosperitu rybářských komunit a ziskovost podniků zabývajících se produkcí a zpracováním ryb a nabídne zajímavá a jistější pracovní místa, přičemž musí být nejvyšší důležitost přikládána zapojení sociálních partnerů na všech úrovních (4).

3.2 Přístup do vod

3.2.1 Členské státy jsou od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2022 oprávněny ve vodách do 12 námořních mil od základních linií, které jsou pod jejich svrchovaností nebo jurisdikcí, omezit rybolov na rybářská plavidla, která tradičně operují v těchto vodách z přístavů na přilehlém pobřeží, a rybářská plavidla Unie plující pod vlajkou jiných členských států, která provozují rybolov v rámci stávajících sousedských vztahů mezi nimi.

3.2.2 Kromě toho mohou ve stejném období dotyčné členské státy omezit ve vodách až do 100 námořních mil od základní linie Azorských ostrovů, Madeiry a Kanárských ostrovů rybolov na plavidla zapsaná v přístavech těchto ostrovů. Tato omezení neplatí pro plavidla Unie, která tradičně loví v těchto vodách, pokud tato plavidla nepřekračují tradičně používanou intenzitu rybolovu.

3.2.3 Výbor schvaluje tato pravidla pro přístup do vod, která jsou již v platnosti a která by měla být doplněna o opatření zaručující přednostní přístup těm, kdo loví způsobem udržitelným ze sociálního i environmentálního hlediska, a zvýhodňovat spíše místní rybářské komunity.

3.3 Opatření pro zachování biologických mořských zdrojů

3.3.1 EHSV se domnívá, že víceleté plány, které jsou zavedeny v rámci současné společné rybářské politiky, měly v některých případech značný pozitivní dopad, a měly by proto být i nadále uplatňovány, což je ostatně uvedeno i v novém návrhu; měly by se přitom analyzovat problémy projevující se v nefunkčních plánech, a to vždy za využití seriózních vědeckých studií provedených unijními vědeckými subjekty. Výbor rovněž soudí, že by měly být zavedeny příslušné mechanismy nápravy, které by byly rychlé a pružné.

3.3.2 Pokud jde o cíl do roku 2015 obnovit a zachovat populace ryb nad úrovněmi, které zaručují maximální udržitelný výnos, EHSV se domnívá, že jde o chvályhodný cíl založený na ustanoveních mezinárodní úmluvy o mořském právu UNCLOS, která jsou pro EU závazná od roku 1998, zopakovaný ve zprávě Světového summitu o udržitelném rozvoji z roku 2002, z níž Komise čerpala při přípravě zmíněného opatření, a v níž se uvádí doslovně toto: „K dosažení udržitelného rybolovu je třeba přijmout na všech úrovních tato opatření: zachovat nebo obnovit populace ryb na úrovni, která zajistí maximální udržitelný výnos s cílem dosáhnout tohoto stavu v případě vyčerpaných populací co nejrychleji a pokud možno nejpozději do roku 2015“.

3.3.3 Výbor má za to, že cíl týkající se maximálního udržitelného výnosu obsahuje prováděcí pravidla, jejichž výklad není jednoznačně stanoven, a konstatuje, že v některých smíšených lovištích může být tento cíl splněn jen stěží, neboť je v nich loveno více druhů ryb, takže cílové míry rybolovu, podle nichž se určuje míra intenzity rybolovu, neodpovídají maximálnímu udržitelnému výnosu pro každý druh zvlášť. EHSV proto požaduje, aby Komise navrhla praktická řešení problémů, které se mohou ve smíšených lovištích vyskytnout.

3.3.4 EHSV vybízí Komisi, aby se zaměřila na skutečnost, že opatření ke zlepšování stavu populací ryb ve vodách Unie by neměla mít negativní vliv na udržitelnost populací v jiných oblastech, který by byl důsledkem intenzifikace mezinárodního obchodu s produkty rybolovu a přemístění rybolovné kapacity EU.

3.3.5 Aby bylo možné založit víceleté plány na nejpřesnějších výsledcích vědeckého výzkumu o populaci lovených ryb, považuje EHSV za prioritu, aby členské státy s podporou Komise prostřednictvím EMFF (Evropského námořního a rybářského fondu) poskytly vědeckým ústavům prostředky nezbytné k tomu, aby mohly náležitě splňovat požadavky kladené na výzkum a aby se mohly zabývat všemi tržně využívanými druhy ryb. V případech, kdy není k dispozici žádná vhodná vědecká studie, je na místě uplatnit zásadu předběžné opatrnosti vymezenou v Úmluvě Organizace spojených národů z roku 1995 o rybích populacích. Zároveň považuje Výbor za nezbytné podporovat dialog mezi vědci a rybáři.

3.3.6 Výbor se rovněž domnívá, že uplatněním opatření zaměřených na zachování či obnovení populací ryb do roku 2015 nad úrovněmi, které zaručují maximální udržitelný výnos, bude ovlivněna rybolovná kapacita loďstev členských států a že přednostně by měly být zrušeny ty segmenty loďstev, které nejvíce poškozují životní prostředí a jsou nejméně příznivé ze sociálního hlediska. Komise by proto měla zavést kompenzační opatření poskytující sociálně-pracovní alternativy pro odvětví rybolovu, které zamezí aktuální ztrátě pracovních míst v důsledku nepříznivého stavu populací ryb. V tomto smyslu EHSV požaduje podrobné posouzení socioekonomického dopadu víceletých plánů v krátkodobém, střednědobém a dlouhodobém výhledu.

3.3.7 Ve znění víceletých plánů i v rámci technických opatření je třeba uvést jak jejich působnost ve smyslu populací, lovišť a mořských ekosystémů, tak i cíle, které musí být v souladu s obecnými a specifickými cíli společné rybářské politiky uvedenými v bodu 3.1.1. Rámec technických opatření musí v každém víceletém plánu přispívat k zachování či obnovení populací ryb nad úrovněmi, které zaručují maximální udržitelný výnos, ke snížení odlovů podměrečných jedinců z populací ryb, ke snížení odlovů nežádoucích mořských organismů a ke zmírnění dopadů lovných zařízení na ekosystém.

3.3.8 EHSV se domnívá, že obsah i rámec technických opatření stanovených v článku 14 je v souladu s cíli reformy společné rybářské politiky, a proto je schvaluje. Tato technická opatření je nutné uplatňovat s ohledem na specifika různých lovišť.

3.3.9 Pokud jde o povinnost vykládky všech úlovků, kterou navrhuje Komise (zákaz výmětů), v návrhu reformy SRP je stanoven časový rámec od 1. ledna 2014 do 1. ledna 2016, během něhož musí být určitá část populace ryb, na které se vztahuje omezení odlovu, vylovena a uchovávána na palubě rybářských plavidel, a to vždy od 1. ledna každého z uvedených let. Pro tyto populace ryb se stanoví minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů – jejich prodej je omezen pouze ke zpracování na rybí moučku nebo krmiva pro domácí zvířata. Obchodní podmínky týkající se úlovků ryb přesahujících stanovená rybolovná práva se stanoví v souladu se společnou organizací trhu.

3.3.10 Pokud jde o návrh zákazu výmětů u určitých druhů ryb podle stanoveného harmonogramu, EHSV se domnívá, že tento cíl, byť chvályhodný, lze v některých lovištích, zejména smíšených, v současné době jen stěží splnit. Sociálně-ekonomické dopady by totiž byly natolik závažné, že by mnohé z lodí musely být vyřazeny z provozu. Proto se Výbor domnívá, že je třeba zavést opatření ke zmírnění těchto dopadů. EHSV navrhuje, aby byl tento cíl plněn raději postupně a proporčně, a to podporou selektivity lovných zařízení a postupným snižováním výmětů, podporou a podněcováním opatření k využití výmětů zpracováním na produkty s přidanou hodnotou, jakož i úpravou infrastruktury plavidel a rybářských přístavů.

3.3.11 Výbor soudí, že by bylo velmi vhodné a užitečné provést diagnostiku původu výmětů podle jednotlivých lovišť, s cílem využít nejvhodnějších nástrojů v každém z nich k jejich snížení.

3.3.12 Výbor je toho názoru, že zákaz výmětů nelze účinně uplatňovat bez příslušné odborné přípravy pracovníků. EMFF by měl příslušným vzdělávacím opatřením poskytovat podporu.

3.3.13 Pokud jde o regionalizaci, Komise může zmocnit členské státy k tomu, aby ve víceletém plánu stanovily opatření pro zachování zdrojů a technická opatření pro plavidla plující pod jejich vlajkou, pokud jde o populace ve vodách Unie, ke kterým jim byla přidělena rybolovná práva, za předpokladu, že budou tato opatření v souladu s cíli SRP i s oblastí působnosti víceletých plánů a nebudou méně přísná než opatření stanovená v právních předpisech Unie. Členské státy uvědomí o těchto opatřeních Komisi, která je bude průběžně hodnotit, a případně i ostatní dotčené členské státy a příslušné poradní sbory.

3.3.14 Pokud jde o vnitrostátní opatření, která může přijmout členský stát pro zachování populací ryb ve vodách Unie, tato opatření mohou být přijata pouze pod podmínkou, že budou platit pouze pro rybářská plavidla plující pod vlajkou tohoto členského státu nebo pro osoby usazené na jeho území v případě rybolovných činností, a dále pod podmínkou, že budou v souladu s cíli SRP a nebudou méně přísná než opatření stanovená v právních předpisech Unie.

3.3.15 Členský stát může přijmout nediskriminační opatření pro zachování a řízení populací ryb a minimalizaci vlivu rybolovu v pásmu 12 námořních mil od svých základních linií za předpokladu, že Unie nepřijala zvláštní opatření pro zachování a řízení zdrojů pro danou oblast. Pokud by tato opatření mohla mít vliv na rybářská plavidla ostatních členských států, musí být tato opatření přijata teprve po konzultaci s Komisí, dotčenými členskými státy a příslušnými poradními sbory ohledně návrhu opatření opatřeného důvodovou zprávou.

3.3.16 Podle názoru EHSV mohou být uvedená opatření vhodná, avšak v návrhu nařízení nejsou obsaženy jasné mechanismy pro decentralizaci rozhodování. EHSV se domnívá, že by měly být zohledněny úvahy, které uvedl ve svém nedávno zveřejněném stanovisku k tématu Rozvoj regionálních zón pro správu populací ryb a kontrolu rybolovu.

3.4 Přístup ke zdrojům

3.4.1 V novém návrhu se udělování rybolovných práv členským státům opět řídí režimem celkového přípustného odlovu a kvót, přičemž se zavádí relativní stabilita mezi členskými státy.

3.4.2 V souvislosti s relativní stabilitou opakuje EHSV svá vyjádření, která zveřejnil již ve svém stanovisku ke zmíněné zelené knize, přičemž trvá na tom, že toto kritérium musí být aktualizováno s přihlédnutím ke změnám, které nastaly od jeho zavedení v roce 1976. O nutnosti provést tuto aktualizaci svědčí i skutečnost, že Komise znovu navrhuje, aby bylo členským státům povoleno vzájemně vyměnit všechna rybolovná práva, která jim byla přidělena, nebo jejich část, což je neklamným znamením, že relativní stabilita, která byla zavedena již před více než 35 lety, je již zastaralým pojmem, který neodráží současný stav rybářských loďstev a oblastí vysoce závislých na rybolovu. EHSV se rovněž domnívá, že by přidělování kvót prostřednictvím aktualizace relativní stability nemělo vycházet pouze z historických záznamů úlovků, ale mělo by se také přihlížet k transparentnímu souboru environmentálních, hospodářských a sociálních kritérií.

3.4.3 Návrh stanoví, že nejpozději do 31. prosince 2013 musí každý členský stát zavést systém převoditelných koncesí k rybolovu pro všechna plavidla o délce 12 metrů a více a všechna ostatní plavidla o délce menší než 12 metrů, lovící s vlečným zařízením. Členské státy mohou rozšířit systém převoditelných koncesí k rybolovu na rybářská plavidla o celkové délce menší než 12 metrů používající jiné druhy zařízení než vlečné zařízení a uvědomí o tom Komisi.

3.4.4 Výbor se domnívá, že znění návrhu není příliš jasné a že by Komise měla ujasnit jeho výklad, zejména pokud jde o definici pojmu „transparentní a objektivní kritéria“ pro udělování těchto koncesí. V této souvislosti se EHSV domnívá, že subjekty, které nebudou dodržovat práva pracovníků, by neměly být považovány za způsobilé. Zavedení systému převoditelných koncesí k rybolovu by se mohlo stát příležitostí, jak v tomto odvětví prosadit obecné dodržování sociálních norem, které zaručí kvalitu a bezpečnost rybolovných činností v Evropě a omezí možnou nekalou hospodářskou soutěž založenou na nižších provozních nákladech.

3.4.5 EHSV se staví proti privatizaci mořských zdrojů. V důsledku toho považuje za nepřijatelný návrh Komise, který uvažuje o trhu v oblasti převodu rybolovných práv mezi soukromými podniky, protože pokud se tato práva budou moci dostat mimo toto odvětví, může docházet k prekarizaci práce. Rybolovná práva mohou spravovat výlučně členské státy.

3.4.6 Převoditelné rybolovné koncese mohou vést ke kvantitativnímu snížení kapacity, nikoli však ke kvalitativnímu snížení a odstranění environmentálně nejškodlivějších, energeticky neúčinných a sociálně nepříznivých prvků loďstev. Často navíc došlo k soustředění rybolovných práv do rukou několika málo subjektů, dokonce i působících mimo dané odvětví, a tyto subjekty začaly následně pronajímat rybářskou činnost jiným osobám, často týmž, které v daných vodách předtím lovily.

3.4.7 Návrh na zavedení systémů převoditelných koncesí k rybolovu by mohl Výbor podpořit pouze v případě, pokud by tyto systémy nebyly povinné a na členských státech by bylo ponecháno rozhodnutí o jejich použití v jejich vodách, pokud by nebyly používány mimo vody Unie a pokud by jejich hlavním cílem bylo dlouhodobé zachování populací ryb na základě environmentálních, hospodářských i sociálních kritérií. Stejně jako je tomu v případě každého nově zavedeného systému, musí být i tento systém řízen s nejvyšší možnou mírou obezřetnosti a transparentnosti a k jeho hodnocení by mělo dojít až po uplynutí dostatečné lhůty.

3.4.8 EHSV má určité výhrady, pokud jde o uplatnění tohoto systému na loďstvo působící ve Středozemním moři, vzhledem k tomu, že Komise ve svém návrhu neupřesnila, jakým způsobem by mělo k tomuto uplatnění dojít.

3.4.9 EHSV se domnívá, že je nutné zaručit, aby k převodům koncesí k rybolovu mezi členskými státy docházelo za stejných podmínek, jaké jsou stanoveny pro státní příslušníky daného členského státu. Při analýze dopadů tohoto systému na konkurenceschopnost a ziskovost loďstev jednotlivých členských států musí být věnována zvláštní pozornost státům, které ve vysoké míře dovážejí produkty rybolovu.

3.5 Řízení rybolovné kapacity

3.5.1 V důvodové zprávě k návrhu je uvedeno, že jedním z hlavních problémů společné rybářské politiky je nadměrná kapacita loďstev. Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o povinnosti podávat zprávy podle nařízení (ES) č. 2371/2002 doslovně uvádí, že „[v]šechny členské státy dodržely zákonná omezení rybolovné kapacity“ a že „většina z nich [má] v současné době loďstvo, jehož kapacita je nižší než povolený strop“, přičemž „[t]oto rozpětí činí průměrně 10 % u prostornosti a 8 % u výkonu“.

3.5.2 Uvedené stropy Komise nadále zachovává i ve svém novém návrhu, jehož článek 35 stanoví stropy rybolovné kapacity loďstev členských států, platné od 1. ledna 2013.

3.5.3 Výbor se domnívá, že i pro případ, že členské státy tyto stropy rybolovné kapacity dodrží, musí je Komise na základě podrobnějšího měření rybolovné kapacity upravit, včetně prostornosti a výkonu, ale i druhu lovných zařízení a dalších charakteristik plavidel, a přizpůsobit je tak dostupným zdrojům.

3.5.4 Kromě toho má EHSV za to, že by mohlo být velmi přínosné, kdyby mezi informace stanovené v článku 36, nazvaném „Rejstříky rybářských loďstev“, mohly být zařazovány také informace porovnávající rybolovnou kapacitu s dostupnými zdroji.

3.6 Vědecká základna pro řízení rybolovu

3.6.1 Vědeckou základnu pro řízení rybolovu zajišťují v plném rozsahu členské státy, které shromažďují biologické, technické, environmentální, hospodářské a sociální údaje potřebné pro řízení rybolovu založené na ekosystémovém přístupu.

3.6.2 Výbor se domnívá, že pro ekosystémové řízení rybolovu je zásadní, aby byl při shromažďování údajů kladen co největší důraz na získávání environmentálních údajů a aby v systému pro přidělování kvót bylo zakotveno včasné poskytování spolehlivých údajů spolu se sankcemi za jejich neposkytnutí.

3.6.3 Shromažďování, správa a využívání údajů bude realizováno v rámci víceletého programu od roku 2014. Do té doby bude nadále uplatňováno nařízení (ES) č. 199/2008 o rámci pro shromažďování a správu údajů.

3.6.4 Členské státy přijmou vnitrostátní programy v oblasti shromažďování vědeckých údajů o rybolovu a výzkumné a inovační programy. Za tímto účelem určí národního zpravodaje, jehož úkolem bude koordinovat na vnitrostátní úrovni shromažďování a správu vědeckých údajů pro účely řízení rybolovu.

3.6.5 EHSV tuto vědeckou iniciativu podporuje a domnívá se, že výzkumné programy by se měly soustředit na získávání informací o druzích ryb, o nichž zatím nemáme k dispozici žádné vědecké údaje; je přesvědčen, že do této činnosti by měly být zapojeny také poradní výbory nebo jiné decentralizované orgány zainteresovaných stran.

3.7 Vnější politika

3.7.1 Jakožto jedna z mála rybářských velmocí má EU významnou úlohu ve všech světových mořích a oceánech, za což vděčí činnosti svých loďstev, investicím, dvoustranným dohodám se třetími zeměmi a svému členství v hlavních regionálních organizacích pro řízení rybolovu. Odvětví zabývající se zpracováním produktů a jejich uváděním na trh je navíc v EU ve značném rozsahu internacionalizováno.

3.7.2 Z hlediska spotřeby a dovozu se kromě toho EU řadí mezi největší trhy s produkty rybolovu, a nese proto značnou odpovědnost ve svých závazcích, v zajišťování udržitelného řízení rybolovných činností a v zachovávání světových rybolovných zdrojů.

3.7.3 EHSV sdílí názor Komise, podle něhož by měla EU v celosvětové i vícestranné agendě podporovat celosvětově udržitelný rybolov a zachovávat přitom zásadu odpovědného rybolovu, zejména v oblasti životního prostředí, ale i z pohledu sociálního a hospodářského. Kromě toho by měla EU také prosazovat transparentní a rovná obchodní opatření, neboť její obchodní politika by měla být v souladu s cíli odpovědného a udržitelného rybolovu.

3.7.4 EHSV souhlasí se základními zásadami, které jsou v návrhu uvedeny v souvislosti s mezinárodními rybářskými organizacemi a s dohodami o udržitelném rybolovu. V tomto smyslu by se mělo počítat rovněž s rybářskými podniky, které působí v rámci Unie a investují do zahraničí a které by měly být jako takové zakotveny i v unijním právním řádu. Od členských států by se mělo navíc požadovat, aby Komisi informovaly o veškerých ujednáních svých státních příslušníků s třetí zemí, podle kterého smí plavidla plující pod jejich vlajkou lovit ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo do jurisdikce třetí země. Reforma vnějšího rozměru společné rybářské politiky se odehrává v podmínkách, které jsou pro odvětví rybářství velmi složité, a to jak v rámci EU, tak i v mnohých rozvojových zemích, a které se vyznačují ubýváním rybolovných zdrojů, zvyšujícím se vlivem jiných zámořských loďstev a také působením změny klimatu. EU by měla vytvářet příznivé prostředí pro soukromé evropské investice do činností udržitelného rybolovu v zemích AKT a zajištěním vysokých standardů řízení v těchto zemích vytvářet vysokou přidanou hodnotu a důstojná pracovní místa.

3.7.5 Podle názoru EHSV se EU v rámci svého členství v mezinárodních organizacích, zejména v regionálních organizacích pro řízení rybolovu, musí zaměřit na účinnější zachovávání populací ryb a zaručit, že budou všechny smluvní strany v nejvyšší možné míře uplatňovat opatření k řízení rybolovu.

3.7.6 V současnosti platné dohody o partnerství v odvětví rybolovu (FPA) mají za cíl umožnit plavidlům EU lovit přebytečné zdroje ve výlučných ekonomických zónách řady třetích zemí, a to v regulovaném a právně zajištěném prostředí. Komise zvažuje proměnu současných dohod o partnerství v odvětví rybolovu na dohody o udržitelném rybolovu (SFA), které by se zaměřily na zachování zdrojů a ekologickou udržitelnost, lepší správu a účinnost odvětvové podpory.

3.7.7 EHSV považuje tento nový směr za nezbytný. K tomuto účelu by EU měla v příslušné třetí rozvojové zemi rozvíjet SFA zaměřené na vytváření příznivého prostředí pro environmentálně, sociálně i ekonomicky udržitelné činnosti na základě mechanismu participativního a transparentního dialogu zahrnujícího všechny zainteresované strany, a naplnit tak priority této rozvojové země v oblasti udržitelného rozvoje jejího rybářského odvětví. Dohody o udržitelném rybolovu se musejí opírat o seriózní a transparentní vědecké posudky, o hodnocení sociálních, hospodářských a environmentálních dopadů jednotlivých dohod, o zvyšování příspěvků za přístupová práva od majitelů lodí a na dodržování lidských práv. EHSV se domnívá, že mezi kritéria, která musí splňovat podniky, aby mohly působit v rámci dohod o udržitelném rybolovu, by mělo být zařazeno také kritérium týkající se dodržování práv pracovníků. Kromě toho by měla být poskytnuta podpora rozvojovým zemím, aby zlepšily své schopnosti provádět výzkum a hodnocení mořských zdrojů ve vlastních vodách. Dohody o udržitelném rybolovu, které byly uzavřeny se třetími zeměmi, by se měly zaměřit nejen na povolení přístupu unijních loďstev do vod třetích zemí, ale i na podporu rybolovu přímo v dotyčných třetích zemích, a to vytvářením nových průmyslových odvětví v rámci odvětví rybolovu v dané zemi, což by mělo podpořit zabezpečení dodávek potravin a zajistit větší míru rovnosti, a to zvýšením činnosti přístavů v těchto zemích, podporou vytváření nových stabilních pracovních míst pro státní příslušníky těchto zemí a tím i celkovým zlepšením sociální úrovně. Výbor vybízí Komisi, aby zlepšila správu uplatněním sociálních a environmentálních kritérií a zavedením veškerých nástrojů nezbytných k tomu, aby byl zaručen stálý dohled nad prováděním a dodržováním dohod o udržitelném rybolovu. Hodnocení ekonomického, sociálního a environmentálního dopadu dohod o udržitelném rybolovu na rozvoj rybolovu v příslušné třetí zemi musejí být provedena a zveřejněna pro všechny zainteresované strany tak, aby umožnily informovanou účast a dialog stran z EU i dotčených zemí AKT.

3.7.8 EHSV vítá návrh na zařazení doložky o transparentnosti do budoucích dohod o rybolovu, jejímž cílem by bylo zajistit, že budou známy údaje o kumulované míře rybolovu (místních a všech zahraničních loďstev činných v určité výlučné ekonomické zóně). Taková doložka spolu s lepším sběrem údajů a výzkumem pomůže při hodnocení míry dostupných přebytečných zdrojů. EHSV se domnívá, že je nutné zajistit větší transparentnost fungování dohod o udržitelném rybolovu, co se týče zveřejňování hodnocení ex ante a ex post, jež obsahují důležité údaje, jako je např. hodnota odlovů ze strany loďstev EU ve vodách zemí AKT.

3.7.9 Některými návrhy, které Komise předložila v souvislosti s vnějším rozměrem společné rybářské politiky, je však EHSV znepokojen. Zejména pokud jde o dohody o udržitelném rybolovu, vyjadřuje politování, že Komise již neuvádí, že v rámci těchto dohod by měly působit nástroje na ochranu činnosti loďstva Unie, které mají specifickou povahu a jsou zaměřeny na regiony vysoce závislé na rybolovu. Rovněž nechápe důvod zpřísnění doložky o výlučnosti. EHSV se domnívá, že u této doložky by naopak měla být zajištěna spíše větší flexibilita, s cílem zajistit v mimořádných situacích přístup loďstva Unie do vod třetích zemí. V souvislosti s poplatkem za přístup do vod třetích zemí se EHSV domnívá, že majitelé lodí z Unie by měli platit poplatek v rozumné a přiměřené výši, která by nenarušovala konkurenceschopnost podniků, a to s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem každého případu, neboť podmínky pro rybolov nejsou ve všech třetích zemích stejné. A konečně se Komise nezmiňuje ani o tom, že je zapotřebí projednat vhodné technické podmínky, které umožní v nejvyšší možné míře využívat rybolovných práv.

3.7.10 EHSV potvrzuje, že je bezesporu nezbytné podporovat zachování populací ryb a sjednotit úsilí na celém světě s cílem vymýtit nezákonný, nehlášený a neregulovaný (NNN) rybolov ve všech zúčastněných mezinárodních organizacích.

3.7.11 Výbor se domnívá, že by mělo být požadováno, aby loďstva třetích zemí vyvážela své produkty do EU za stejných sociálních a environmentálních podmínek, jaké jsou kladeny loďstvu Unie.

3.7.12 EHSV vítá, že návrh obsahuje také bod týkající se soudržnosti s ostatními politikami EU, která musí zahrnovat environmentální, obchodní, hygienicko-zdravotnická, sociální a pracovní hlediska, jakož i hlediska rozvoje a vnějších vztahů.

3.8 Akvakultura

3.8.1 EHSV vítá, že Komise uznává společný evropský rozměr politiky akvakultury a že došlo k zavedení strategických směrů EU, které nejsou závazné a týkají se společných priorit a cílů pro rozvoj činností akvakultury; zejména oceňuje, že je navrhováno žádat členské státy, aby na svém území stanovily víceletý vnitrostátní strategický plán do roku 2014.

3.8.2 EHSV považuje za významný zejména cíl, který se týká jasného stanovení ukazatelů environmentální, hospodářské a sociální udržitelnosti, a to zejména vzhledem k růstovému potenciálu akvakultury v Evropské unii a jejímu významnému přínosu pro zabezpečení dodávek potravin.

3.8.3 EHSV považuje za zásadní, aby se reformovaná společná rybářská politika inspirovala závěry sdělení Nový impuls pro strategii pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury (5), zejména pokud jde o posílení konkurenceschopnosti podniků, vytvoření základů pro udržitelný rozvoj a zlepšení image tohoto odvětví a jeho řízení.

3.8.4 V tomto smyslu Výbor požaduje, aby byl vytvořen pružný správní rámec a jednotný právní prostor pro rozvoj udržitelné akvakultury, což přispěje k udržení obyvatelstva a k vytváření bohatství v mimoměstských okrajových oblastech a současně trvá na tom, že je nutné respektovat a zachovávat místní životní prostředí a integrovat se do něj.

3.8.5 EHSV navrhuje, aby bylo budoucí nařízení označeno souhrnným názvem „Nařízení o společné politice v oblasti rybolovu a akvakultury“.

3.9 Kontrola a vynucování

3.9.1 Dodržování pravidel společné rybářské politiky musí být zajišťováno účinným režimem Unie pro kontrolu rybolovu, včetně boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému (NNN) rybolovu.

3.9.2 EHSV souhlasí s návrhy Komise týkajícími se kontroly a vynucování pravidel společné rybářské politiky, domnívá se však, že by měl být stanoven vhodný právní rámec, který osobám, které se dopustí protiprávního jednání, zabrání v tom, aby se vyhýbaly sankcím.

3.9.3 Pokud jde o návrh, aby bylo členským státům umožněno požadovat po svých rybářských plavidlech, aby přiměřeně přispěla na náklady provádění režimu pro kontrolu rybolovu, Výbor se domnívá, že takovéto poplatky by pro plavidla představovaly přílišnou zátěž, neboť již nyní nesou značné náklady v oblasti materiální i v oblasti lidských zdrojů, vzhledem k tomu, že jsou vázány podmínkami stanovenými v nařízení (ES) č. 1224/2009 o kontrolním režimu.

3.10 Finanční nástroje

3.10.1 Unie může poskytnout členským státům i hospodářským subjektům finanční pomoc za účelem dosažení cílů společné rybářské politiky.

3.10.2 Nedodržování pravidel společné rybářské politiky členskými státy může mít za následek přerušení (pozastavení) plateb nebo provedení finanční opravy finanční pomoci. Tato opatření jsou přiměřená povaze, rozsahu, délce trvání a míře opakování nedodržování pravidel.

3.10.3 Závažná porušení pravidel společné rybářské politiky, kterých se dopustí hospodářské subjekty, mají za následek dočasný nebo trvalý zákaz přístupu k finanční pomoci nebo je tato pomoc poskytována ve snížené míře. Tato opatření jsou přiměřená povaze, rozsahu, délce trvání a míře opakování závažných porušení pravidel. Výbor vítá toto ustanovení a domnívá se, že by mělo být rozšířeno na členské státy, které nepoužijí pravidla SRP.

3.10.4 EHSV se domnívá, že novým finančním nástrojem by měla být posílena úloha rybářů v udržitelném rozvoji pobřežních oblastí, včetně opatření týkajících se ochrany před ztrátou zaměstnání a podpory vzdělávání a rekvalifikace pracovníků zaměřené na jiné činnosti, např. na akvakulturu, zpracovatelský průmysl, zachování zdrojů či námořní dopravu.

3.10.5 EHSV konstatuje, že Komise do reformního balíčku nezahrnula své finanční návrhy, a proto ji vyzývá, aby tak učinila co nejdříve, aby bylo možné provést celkové posouzení budoucí SRP. Ačkoli v návrhu víceletého finančního rámce nedošlo u rozpočtových prostředků ve výši 6,7 miliardy EUR k podstatným změnám (6), není jasné, jak se budou rozdělovat mezi kapitoly rybolov a námořní záležitosti.

3.11 Poradní sbory

3.11.1 Návrh vytváří poradní sbory pro každou z oblastí působnosti rybolovu stanovených v nařízení a jeden v oblasti akvakultury s cílem podpořit vyvážené zastoupení všech zúčastněných stran a přispět k dosažení cílů společné rybářské politiky.

3.11.2 Těmito sbory se nahrazují regionální poradní sbory zavedené reformou z roku 2003 a k jejich úkolům patří předkládat Komisi nebo dotčeným členským státům doporučení, návrhy a problémy ohledně otázek týkajících se řízení rybolovu a akvakultury, v úzké spolupráci s vědci (kteří by se podle názoru EHSV měli podílet na fungování těchto sborů a na vzdělávání jejich zástupců) přispívat ke shromažďování, předávání a analýze údajů potřebných pro vypracování opatření pro zachování zdrojů a rovněž vydávat zprávy a stanoviska k návrhům opatření pro řízení rybolovu, u nichž je vyžadována konzultace těchto sborů.

3.11.3 Výbor má za to, že v návrhu nařízení by měl být upřesněn pojem „vyvážené zastoupení všech zúčastněných stran“, který by měl zahrnovat i účast sociálních partnerů na všech vhodných úrovních a podle zvyklostí jednotlivých členských států.

3.11.4 Finanční pomoc Unie i činnost členských států by měly být více zaměřeny na podporu stran zúčastněných v poradních sborech, zejména na podporu drobného rybolovu.

3.11.5 EHSV vyjadřuje údiv nad tím, že Komise ve svém návrhu nezmínila úlohu Poradního výboru EU pro rybolov a akvakulturu, a obává se možného zániku průřezových pracovních skupin zabývajících se otázkami souvisejícími s trhem, obchodní politikou a obecnými tématy. Zavedením poradních sborů, které zahrnují i oblast akvakultury, nevznikla meziodvětvová fóra, v nichž by bylo možné společně projednávat otázky týkající se rybolovu, akvakultury a zpracovatelů.

3.12 Sociální rozměr a drobný rybolov

3.12.1 EHSV se domnívá, že v návrhu, který předložila Komise, je několik mezer, které by měly být doplněny; zejména v něm chybí sociální rozměr a náležitá definice drobného pobřežního rybolovu a sběru měkkýšů.

3.12.2 Podle údajů Eurostatu se počet rybářů v období let 2001–2010 snížil o 20 % na 203 200 osob, z nichž pouze 40 % pracuje jako osoby samostatně výdělečně činné. Celé toto odvětví přitom v roce 2005 zaměstnávalo pět milionů osob. EHSV se domnívá, že sociálně-ekonomickému rozměru udržitelnosti by měla být věnována stejná pozornost jako rozměru environmentálnímu.

3.12.3 Jak bylo uvedeno již ve stanovisku k zelené knize, EHSV se domnívá, že Komise nedostatečně zohledňuje sociální hlediska společné rybářské politiky. Opakuje tedy svá předchozí vyjádření, zejména pokud jde o skutečnost, že členské státy stále vzájemně neuznávají odborné kvalifikace systematicky, a také pokud jde o nutnost sestavení souboru harmonizovaných statistických údajů o nehodách a jejich příčinách, který v současnosti na úrovni Unie neexistuje, a nutnost zhodnocení odvětví rybolovu zaručením důstojných podmínek odměňování.

3.12.4 EHSV pochybuje o tom, že by probíhající reforma mohla vyřešit problémy týkající se zaměstnanosti, jimž čelí pracovníci v tomto odvětví, a navrhuje proto, aby byla zavedena podpůrná sociálně-ekonomická opatření (diverzifikace činností, rekvalifikace, odborná příprava a bezpečnost pracovníků v odvětví), která by napomohla provedení reformy a zajistila by nejvyšší možnou účast institucionálních, hospodářských a sociálních subjektů.

3.12.5 Sociální hlediska musí být brána v potaz ve všech oblastech odvětví rybolovu a akvakultury (produkce, zpracování a uvádění na trh) a musí být předkládány konkrétní návrhy na zlepšení životních a pracovních podmínek.

3.12.6 Pokud jde o loďstvo pro drobný pobřežní rybolov, Komise nadále používá současnou definici, která tato loďstva charakterizuje jako plavidla o délce menší než dvanáct metrů, bez vlečných sítí. Výbor se domnívá, že není dostatečně zohledněn skutečný stav loďstev pro drobný rybolov v jednotlivých členských státech a že bylo zvoleno jediné nahodilé kritérium, což může být příčinou diskriminačních situací. EHSV proto žádá, aby byla kromě kritéria délky stanovena i další doplňková kritéria, která by mohla být používána pro definici tohoto velmi diverzifikovaného druhu rybolovu – těmito kritérii by mohla být například doba strávená na volném moři, vzdálenost od pobřeží či vazba na místní komunity. Výbor má za to, že tento pojem by měl být definován na místní, regionální či vnitrostátní úrovni, což by vyhovovalo více než zavedení jednotného kritéria na unijní úrovni, které klade značnou část drobného rybolovu na roveň rybolovu průmyslovému.

3.12.7 EHSV se kromě toho domnívá, že definice drobného rybolovu by se měla vztahovat i na lov pomocí pastí / vězencových sítí, pro nějž by měla být vymezena stejná práva a stejné povinnosti jako pro ostatní loďstva pro drobný rybolov.

3.13 EHSV poznamenává, že návrh nařízení přiznává Komisi široké pravomoci k přijímání aktů v přenesené pravomoci. Vzhledem k tomu, že toto přijetí aktu v přenesené pravomoci musí Komise neprodleně oznámit současně Evropskému parlamentu a Radě, přičemž oba tyto orgány mohou uvedené přenesení pravomoci kdykoliv zrušit, se však EHSV domnívá, že záruky, které jsou poskytnuty v souvislosti s uplatňováním tohoto ustanovení, jsou dostatečné.

4. Analýza návrhu reformy společné organizace trhu a připomínky Výboru

4.1 Úvod

4.1.1 Společná organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury se týká produktů rybolovu a akvakultury uvedených v příloze nařízení a uváděných na trhu v EU, přispívá k plnění cílů společné rybářské politiky a řídí se zásadami řádné správy, které jsou stanoveny pro společnou rybářskou politiku.

4.1.2 Jak je uvedeno v bodu 2.2.2, zahrnuje tyto nástroje: profesní organizace, obchodní normy, informace pro spotřebitele, pravidla hospodářské soutěže a informace o trhu.

4.1.3 EHSV podporuje cíle a zásady, jimiž se má nové nařízení o společné organizaci trhu řídit.

4.2 Profesní organizace

4.2.1 Organizace producentů v odvětví rybolovu jsou zřizovány jako skupiny založené z podnětu producentů produktů rybolovu v jednom či více členských státech a uznané v souladu s ustanoveními obsaženými v návrhu nařízení.

4.2.2 Přestože mají organizace producentů klíčovou úlohu při provádění společné rybářské politiky, jejich rozvoj naráží na určitá omezení, která jsou dána jednak složitou povahou samotné společné organizace trhu, jednak zejména obtížemi, které vznikají při uvádění produktů na trh v podmínkách, v nichž právní předpisy na ochranu hospodářské soutěže neumožňují čelit síle velkých obchodních řetězců a v nichž je povoleno dovážet levné ryby a měkkýše, u nichž nejsou splněny základní požadavky zdravotní nezávadnosti a celkové sledovatelnosti ve smyslu hesla „z vody až na talíř“.

4.2.3 EHSV požaduje, aby byly zjednodušeny byrokratické a správní normy, a to tím spíše, mají-li být organizace producentů pověřeny nakládáním s nežádoucími úlovky v důsledku zákazu výmětů. Žádá také, aby byla provedena revize politiky hospodářské soutěže, díky níž by organizace producentů mohly skutečně účinným a z právního hlediska jistým způsobem soustředit ve svých rukou nabídku, která je v současné době příliš roztříštěná. Je nutné posílit zejména integraci drobných rybářů.

4.2.4 Je možno zřizovat organizace producentů v odvětví akvakultury jako skupiny založené z podnětu producentů produktů akvakultury v jednom či více členských státech a uznané v souladu s ustanoveními obsaženými v návrhu nařízení.

4.2.5 I přes výše uvedené problémy podporuje EHSV zřizování organizací producentů v odvětví rybolovu a akvakultury, a to proto, že tyto organizace byly vždy významným podnětem pro společnou rybářskou politiku.

4.2.6 Dále je možno zřizovat také meziodvětvové organizace jako skupiny založené z podnětu producentů produktů rybolovu a akvakultury v jednom či více členských státech a uznané v souladu s ustanoveními obsaženými v návrhu nařízení.

4.2.7 Výbor vítá možnost zřizovat meziodvětvové organizace, v nichž jsou významně zastoupeny vždy nejméně dvě z následujících činností: produkce produktů rybolovu a akvakultury a jejich zpracování a uvádění na trh. Přestože tyto organizace nejsou oprávněny k přímému výkonu činností týkajících se produkce, zpracování a uvádění na trh, mohly by být pověřeny nejen prováděním opatření uvedených v návrhu, ale i diverzifikací produktů rybolovu na různých trzích a zvyšováním ziskovosti ve všech fázích řetězce rybolovu a akvakultury.

4.2.8 EHSV podporuje cíle meziodvětvových organizací i opatření, která by tyto organizace mohly přijímat, postrádá však článek, který by se týkal financování tohoto druhu organizací.

4.3 Rozšíření pravidel

4.3.1 Členský stát může za určitých podmínek stanovit pravidla dohodnutá v rámci určité organizace producentů nebo určité meziodvětvové organizace za závazná pro producenty nebo subjekty, kteří nejsou členy této organizace, pokud tito producenti nebo tyto subjekty uhradí organizaci producentů nebo meziodvětvové organizaci ekvivalent části či veškerých nákladů hrazených členy.

4.3.2 EHSV se domnívá, že tento návrh může zlepšit podmínky zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh a přispět ke stabilizaci trhů.

4.4 Stabilizace trhů

4.4.1 Organizace producentů mohou za určitých podmínek financovat skladování určitých produktů rybolovu, aby chránily stabilitu na trzích.

4.4.2 EHSV považuje tento nástroj za vhodný. Domnívá se však, že organizace producentů by měly být oprávněny rozhodovat i o tom, kterých druhů ryb se bude tento nástroj týkat. Na druhou stranu považuje za nezbytné, aby byly poskytnuty referenční ceny produktů akvakultury, podobně jako je tomu v případě produktů rybolovu. Tyto referenční ceny by měly být doplněny účinnými intervenčními nástroji, které by byly přizpůsobeny charakteristikám trhů s produkty rybolovu a akvakultury.

4.4.3 EHSV vyzývá Komisi, členské státy a dané odvětví, aby hledaly pružnější a účinnější nástroje, jimiž by vyvážily nabídku a poptávku mořských produktů. Za vhodné východisko lze považovat opatření zaměřená na koordinaci a shodu meziodvětvových organizací.

4.5 Informace pro spotřebitele

4.5.1 Produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze návrhu nařízení, které jsou uváděny na trh v Unii (včetně dovážených výrobků), mohou být nabízeny k maloobchodnímu prodeji konečnému spotřebiteli pouze tehdy, pokud příslušná etiketa nebo štítek uvádějí určité minimální povinné informace: obchodní označení, způsob produkce, oblast odlovu nebo odchovu produktu, datum odlovu nebo sběru a informaci, zda je produkt čerstvý, nebo zda byl rozmražen. Pouze přípravky nebo konzervy z ryb, kaviár a kaviárové náhražky, jakož i korýše, měkkýše a jiné vodní bezobratlé, připravené nebo konzervované, lze prodávat, pokud příslušná etiketa nebo štítek uvádějí první tři druhy údajů, které jsou u ostatních produktů rybolovu a akvakultury povinné: obchodní označení druhu, způsob produkce a oblast odlovu nebo odchovu.

4.5.2 V návrhu týkajícím se informování spotřebitelů je jednak uvedeno několik nových požadavků (a to jak u produktů podle kapitoly 3, tak u produktů podle kapitoly 16, které jsou uvedeny v příloze II o popisu zboží), které nejsou v současných právních předpisech o společné organizaci trhu obsaženy, a jednak se tato opatření doplňují opatřeními týkajícími se oblasti dovozu.

4.5.3 EHSV se domnívá, že zavádění nových ustanovení v oblasti informování spotřebitelů je pozitivní, avšak musí vycházet z důkladné analýzy charakteristik jednotlivých způsobů obchodní úpravy produktů rybolovu a akvakultury.

4.5.4 Tyto nové požadavky musí skutečně odpovídat pozitivním poznatkům, které spotřebitelům přinášejí skutečnou hodnotu, nesmí vyvolávat nejasnosti mezi označením a sledovatelností, nesmí klást producentům technické překážky a musí být v souladu s nedávno provedenými reformami nařízení (EU) č. 1169/2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům (7) a nařízení (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (8).

4.5.5 Ze všech výše uvedených důvodů se EHSV domnívá, že dříve, než budou zavedeny nové požadavky v oblasti označování, by měla Komise vypracovat posouzení dopadů, v němž by měla zhodnotit udržitelnost těchto požadavků, jakož i jejich použitelnost a užitečnost pro spotřebitele.

4.5.6 S ohledem na nutnost zvýšení transparentnosti je v návrhu stanoveno, že vedle výše uvedených povinných informací (nikoli na úkor jejich místa) lze dobrovolně poskytnout také informace o životním prostředí, etické nebo sociální informace, informace o způsobu produkce a informace o nutričních hodnotách produktu. EHSV má za to, že veškeré návrhy na zavádění dobrovolného poskytování informací se musí opírat o právně stanovené minimální standardy, jejichž cílem je zabránit tomu, aby tyto informace uváděly spotřebitele v omyl nebo aby narušovaly trh.

4.5.7 Výbor zdůrazňuje, že musí být posílena kontrola norem týkajících se sledovatelnosti mořských produktů, která je výrazem úsilí o identifikaci původu zboží pocházejícího z odlovu či odchovu a snahy zajistit dodržování požadavků v oblasti bezpečnosti, které musí potraviny splňovat ve všech fázích řetězce rybolovu a akvakultury: během produkce, zpracování i uvádění na trh.

4.5.8 Ve snaze zabránit nekalé hospodářské soutěži na trhu EU EHSV požaduje, aby se na dovezené produkty vztahovaly stejné hygienicko-zdravotní a kontrolní podmínky, jaké jsou kladeny na produkty pocházející z Unie, a to včetně celkové sledovatelnosti ve smyslu hesla „z vody až na talíř“, a trvá na tom, aby byly kontroly na hranicích i kontroly původu vyčerpávající, což zaručí řádné dodržování uvedených norem přispívajících k bezpečnosti potravin. V tomto smyslu se Výbor domnívá, že by se jednotlivá generální ředitelství Evropské komise měla shodnout na jednotném přístupu.

4.5.9 Výbor vyzývá k tomu, aby byly prozkoumány možnosti rozšíření harmonizace kritérií týkajících se výroby i na kritérium sociálně-pracovní a na kritérium týkající se šetrnosti k životnímu prostředí a environmentální udržitelnosti. V tomto smyslu navrhuje, aby byly před uzavřením obchodních dohod mezi EU a třetími zeměmi prováděny analýzy zaměřené na dosah těchto dohod a na jejich sociální a environmentální dopady a aby docházelo k hloubkovému a pravidelnému sledování výsledků těchto dohod, což zabrání narušování konkurenceschopnosti evropského odvětví rybolovu, sběru měkkýšů a akvakultury, včetně oblasti zpracování a uvádění produktů na trh.

4.6 Informace o trhu

4.6.1 V návrhu je stanoveno, že Komise provádí řadu úkonů, jejichž cílem je informovat jednotlivé subjekty, které působí v odvětví rybolovu a akvakultury, o situaci a vývoji v tomto odvětví v rámci celého dodavatelského řetězce s přihlédnutím k mezinárodním souvislostem, přičemž provádí analýzy vývoje trhu a poskytuje ad hoc studie o tvorbě cen. Tento návrh EHSV vítá.

4.7 Výkon přenesení pravomoci

4.7.1 EHSV souhlasí s tím, aby byla na Komisi přenesena pravomoc, a to vzhledem k tomu, že je zaměřena na účinné plnění a kontrolu návrhu nařízení o společné organizaci trhu.

V Bruselu dne 28. března 2012. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) COM(2009) 163

(2) CESE, Úř. věst. C 18, 19.1.2011, s. 53–58.

(3) CESE, Úř. věst. C 24, 28.1.2012, s. 48.

(4) COM(2011) 417

(5) COM(2009) 162, stanovisko CESE 646/2010 ze dne 28.4.2010 (Úř. věst. C 18, 19.1.2011, s. 59–63).

(6) COM(2011) 500 ze dne 29.6.2011, Rozpočet strategie Evropa 2020, část II, s. 88.

(7) Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18–63.

(8) Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.