Stanovisko Evropského výboru regionů Revidovaná správa schengenského prostoru

(2022/C 498/15)

Zpravodajka: Antje Grotheer (DE/SES), místopředsedkyně zemského sněmu spolkové země Brémy Odkazy: návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o řešení situací účelového využívání migrantů v oblasti migrace a azylu (COM(2021) 890 final) návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (EU) 2016/399, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (COM(2021) 891 final) společné sdělení Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Reakce na státem podporované zneužívání migrantů na vnějších hranicích EU jako politického nástroje (JOIN(2021) 32 final)

I. DOPORUČENÉ POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY

Návrh nařízení, kterým se mění nařízení (EU) 2016/399, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob

COM(2021) 891 final

Pozměňovací návrh 1

3. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (3) Schengenský prostor čelil v posledních letech nebývalým výzvám, jež se svou povahou neomezovaly na území jednoho členského státu. Tyto výzvy zdůraznily skutečnost, že zachování veřejného pořádku a bezpečnosti v schengenském prostoru je sdílenou odpovědností, která vyžaduje společný a jednotný postup členských států a na úrovni Unie. Poukázaly rovněž na nedostatky stávajících pravidel, jimiž se řídí fungování schengenského prostoru na vnějších i vnitřních hranicích, a na potřebu vytvořit pevnější a odolnější rámec, jenž by umožnil účinněji reagovat na výzvy, kterým schengenský prostor čelí. (3) Schengenský prostor čelil v posledních letech nebývalým výzvám, jež se svou povahou neomezovaly na území jednoho členského státu. Tyto výzvy zdůraznily skutečnost, že zachování veřejného pořádku a bezpečnosti v schengenském prostoru je sdílenou odpovědností, která vyžaduje společný a jednotný postup členských států a na úrovni Unie. Poukázaly rovněž na nedostatky stávajících pravidel, jimiž se řídí fungování schengenského prostoru mj. na vnějších i vnitřních hranicích, a na potřebu vytvořit pevnější a odolnější rámec, jenž by umožnil účinněji reagovat na výzvy, kterým schengenský prostor čelí.

Odůvodnění

Fungování schengenského prostoru nezávisí pouze na pravidlech upravující kontroly na vnějších a vnitřních hranicích. Uvedený bod odůvodnění by měl tuto skutečnost náležitě odrážet.

Pozměňovací návrh 2

4. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (4) Ochrana vnějších hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se vykonává, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu svých vnitřních hranic a Unie jako celku. Členské státy jsou povinny zajistit vysokou úroveň správy svých vnějších hranic, mimo jiné prostřednictvím posílené spolupráce mezi příslušníky pohraniční stráže, policií, celními a dalšími příslušnými orgány. Unie tyto členské státy aktivně podporuje prostřednictvím finanční podpory poskytované agenturami, zejména Evropskou pohraniční a pobřežní stráží, a prostřednictvím řízení schengenského hodnotícího mechanismu. Je zapotřebí posílit pravidla používaná na vnějších hranicích, aby bylo možné účinněji reagovat na nové výzvy , jež na vnějších hranicích v poslední době vznikly . (4) Ochrana vnějších hranic je věcí zájmu nejen členského státu, na jehož vnějších hranicích se vykonává, nýbrž všech členských států, které zrušily ochranu svých vnitřních hranic a Unie jako celku. Členské státy jsou povinny zajistit vysokou úroveň správy svých vnějších hranic, mimo jiné prostřednictvím posílené spolupráce mezi příslušníky pohraniční stráže, policií, celními a dalšími příslušnými orgány. Unie tyto členské státy aktivně podporuje prostřednictvím finanční podpory poskytované agenturami, zejména Evropskou pohraniční a pobřežní stráží, a prostřednictvím řízení schengenského hodnotícího mechanismu. Je zapotřebí efektivně a účelně uplatňovat pravidla používaná na vnějších hranicích, aby bylo možné účinněji reagovat na nově vznikající výzvy na vnějších hranicích.

Odůvodnění

Pravidla platná na vnějších hranicích, která jsou v současné době v souladu s mezinárodními normami a poskytují vzhledem ke své relativní flexibilitě příslušným orgánům dostatek nástrojů k provádění účinných hraničních kontrol způsobem zohledňujícím potřebu ochrany, musí být plně uplatňována, aby bylo možné účinně a efektivně využívat jejich potenciálu.

Pozměňovací návrh 3

8. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (8) Aby mohly členské státy urychleně jednat v zájmu řešení případů účelového využívání migrantů, je rovněž nutné posílit pravidla a záruky zakotvené v právu Unie. Tímto účelovým využíváním migrantů by se měla rozumět situace, kdy třetí země podněcuje nelegální migrační toky do Unie tím, že aktivně podporuje nebo usnadňuje příjezd státních příslušníků třetích zemí na vnější hranice členských států, kdy z takové činnosti vyplývá úmysl destabilizovat Unii jako celek nebo některý členský stát a kdy povaha takové činnosti může ohrozit základní funkce státu, včetně jeho územní celistvosti, udržování veřejného pořádku nebo zajištění jeho národní bezpečnosti. (8) Aby mohly členské státy urychleně jednat v zájmu řešení případů účelového využívání migrantů, je rovněž nutné efektivně a účelně uplatňovat pravidla a záruky zakotvené v právu Unie. Tímto účelovým využíváním migrantů by se měla rozumět situace, kdy třetí země nebo subjekt, který tato země sponzoruje, aktivně podporuje značný počet státních příslušníků třetích zemí , aby se hromadně pokusili nezákonně vstoupit do členského státu Unie s cílem destabilizovat Unii nebo některý členský stát, a kdy je dotčený členský stát schopen řádně zdůvodnit, proč povaha takové činnosti ohrožuje základní funkce státu, udržování veřejného pořádku nebo zajištění jeho národní bezpečnosti , a Evropská rada neprodleně uzná, že Unie nebo jeden či více jejích členských států čelí situaci účelového využívání migrantů .

Odůvodnění

Navrhovaná definice účelového využívání migrantů je příliš široká a není dostatečně jasná, přičemž existuje riziko, že bude mnoho odlišných situací považováno za slučitelné s touto definicí. Je to rovněž v rozporu s pokyny pro zlepšování právní úpravy, protože v doprovodném posouzení dopadů (SWD(2021) 462 final) se připouští, že se tento dokument nezabývá účelovým využíváním nelegální migrace. Z toho důvodu je nezbytný politický konsensus na úrovni EU ohledně toho, zda určitá situace představuje účelové využívání migrantů. Vzhledem k závažnosti omezujících opatření, která jsou v důsledku uvalena na jednotlivce, a také k tomu, že návrh Komise reaguje na žádost Evropské rady (EUCO 17/21), je třeba ve znění zohlednit kladné stanovisko Evropské rady, která se neprodleně sejde, aby mohl dotčený členský stát či státy urychleně přijmout opatření.

Pozměňovací návrh 4

9. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (9) Účelové využívání migrantů může znamenat situaci, kdy třetí země aktivně podporuje nebo usnadňuje nelegální cesty státních příslušníků třetích zemí na své vlastní území za účelem dosažení vnější hranice členských států, ale stejně tak může znamenat aktivní podporu nebo usnadňování nelegálních cest státních příslušníků třetích zemí, kteří se již v této třetí zemi nacházejí. Účelové využívání migrantů může rovněž znamenat uvalení donucovacích opatření, jejichž cílem je zabránit státním příslušníkům třetích zemí v opuštění pohraničních oblastí třetí země, jež účelově využívá migranty, jiným směrem než přes členský stát. (9) Účelové využívání migrantů může znamenat situaci podle čl. 1 odst. 1 písm. b) bodu 27 , kdy třetí země aktivně usnadňuje nelegální cesty státních příslušníků třetích zemí do Evropské unie umožněním vstupu na své vlastní území za účelem dosažení vnější hranice členských států, ale stejně tak může znamenat aktivní usnadňování nelegálních cest státních příslušníků třetích zemí, kteří se již v této třetí zemi nacházejí. Účelové využívání migrantů může rovněž znamenat uvalení donucovacích opatření, jejichž cílem je zabránit státním příslušníkům třetích zemí v opuštění pohraničních oblastí třetí země, jež účelově využívá migranty, jiným směrem než přes členský stát. Situace, kdy jsou nestátní subjekty zapojeny do organizované trestné činnosti, zejména převaděčství, by se za účelové využívání migrantů považovat neměly, pokud není cílem destabilizovat Unii nebo některý členský stát . Dále by se za účelové využívání migrantů neměla považovat humanitární pomoc.

Odůvodnění

V zájmu právní jistoty je nezbytné uvést odkaz na ustanovení, v němž je definováno účelové využívání migrantů.

Pozměňovací návrh 5

10. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (10) Unie by měla zmobilizovat všechny nástroje ze svého souboru diplomatických, finančních a operativních opatření, aby poskytla podporu členským státům, jež se s účelovým využíváním migrantů potýkají. Jako prostředek k řešení účelového využívání migrantů by se mělo upřednostnit diplomatické úsilí ze strany Unie nebo dotčeného členského státu. To může být v příslušném případě doplněno uložením omezujících opatření ze strany Unie. (10) Unie by měla zmobilizovat všechny nástroje ze svého souboru diplomatických, finančních a operativních opatření, aby poskytla podporu členským státům, jež se s účelovým využíváním migrantů potýkají. Jako prostředek k řešení účelového využívání migrantů by se mělo upřednostnit diplomatické úsilí ze strany Unie nebo dotčeného členského státu. To by mělo být doplněno vhodnými preventivními opatřeními ze strany Unie , do nichž by byly zapojeny třetí země, které účelově využívají migranty, a země původu těchto migrantů .

Odůvodnění

Ve všech snahách o řešení účelového využívání migrantů má zásadní význam prevence. Delegace EU v zemích původu účelově využívaných skupin migrantů a ve třetích zemích, které je takto využívají, by měly pravidelně vypracovávat situační zprávy, jež by byly předkládány Komisi jako důkazní základ pro preventivní opatření.

Pozměňovací návrh 6

11. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (11) Zároveň je vedle těchto opatření stejně tak nezbytné ještě více posílit stávající pravidla týkající se ochrany vnějších hranic a ostrahy hranic. S cílem poskytnout členskému státu, který se potýká s účelovým využíváním migrantů, další pomoc doplňuje nařízení (EU) XXX/XXX pravidla o ochraně hranic tím, že stanoví zvláštní opatření v oblasti azylu a navracení , přičemž zároveň respektuje základní práva dotčených osob a zejména zajišťuje dodržování práva na azyl a poskytování nezbytné pomoci ze strany agentur OSN a dalších příslušných organizací. (11) Je nezbytné plně provádět stávající pravidla týkající se ochrany vnějších hranic a ostrahy hranic, přičemž je třeba zároveň respektovat základní práva osob žádajících o azyl a zejména zajistit dodržování práva na azyl a poskytování nezbytné pomoci ze strany agentur OSN a dalších příslušných organizací , především v případě nezletilých osob bez doprovodu .

Odůvodnění

Přijetí nařízení o účelovém využívání je podmíněno přijetím návrhů týkajících se nařízení o azylovém řízení i přepracováním směrnice o podmínkách přijímání a směrnice o navracení v rámci nového paktu o migraci a azylu, které jsou předmětem probíhajících jednání nebo které se z důvodu neshody ocitly na mrtvém bodě. Odkaz na nařízení (EU) XXX/XXX v navrhovaném Schengenském hraničním kodexu je odkazem na akt, jehož přijetí není jisté, jehož obsah bude pravděpodobně v průběhu legislativního procesu změněn a který je navíc podmíněn přijetím dalších návrhů v rámci nového paktu. Kromě toho posouzení dopadů připojené k navrhovanému Schengenskému hraničnímu kodexu neobsahuje posouzení potenciálního dopadu navrhovaných ustanovení reagujících na účelové využívání migrantů. Odkaz proto ve stávající podobě ohrožuje přijetí samotného návrhu týkajícího se schengenského prostoru a je v rozporu se zásadou právní jistoty, s pokyny Evropské komise pro zlepšování právní úpravy a s interinstitucionální dohodou o zdokonalení tvorby právních předpisů z roku 2016. Velký počet nezletilých osob bez doprovodu v oblastech, které jsou vystaveny největšímu migračnímu tlaku, navíc vyžaduje a zasluhuje zajištění ochrany jejich práv, koordinaci nezbytné pomoci všech zúčastněných subjektů i jejich ochranu.

Pozměňovací návrh 7

12. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (12) Dotčený členský stát by měl mít zejména v případě účelového využívání migrantů, pokud je to nutné, možnost omezit pohraniční styk na minimum tím, že uzavře některé hraniční přechody a zároveň zajistí reálný a účinný přístup k řízení o poskytnutí mezinárodní ochrany. Každé takové rozhodnutí by mělo zohlednit skutečnost, zda Evropská rada potvrdila, že se Unie nebo jeden či více jejích členských států potýká s účelovým využíváním migrantů. Veškerá tato omezení by dále měla plně zohledňovat práva občanů Unie, státních příslušníků třetích zemí, kteří požívají práva na volný pohyb podle mezinárodní dohody, a státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou podle vnitrostátního práva nebo práva Unie dlouhodobě pobývajícími rezidenty nebo jsou držiteli dlouhodobých víz, jakož i jejich rodinných příslušníků. Tato omezení by rovněž měla být uplatňována tak, aby bylo zajištěno dodržování povinností souvisejících s přístupem k mezinárodní ochraně, zejména zásady nenavracení. (12) Dotčený členský stát by měl mít zejména v případě účelového využívání migrantů podle čl. 1 odst. 1 písm. b) bodu 27 , pokud je to nutné, možnost omezit pohraniční styk na minimum tím, že uzavře některé hraniční přechody a zároveň zajistí reálný a účinný přístup k řízení o poskytnutí mezinárodní ochrany. Každé takové rozhodnutí by mělo zohlednit skutečnost, zda Evropská rada potvrdila, že se Unie nebo jeden či více jejích členských států potýká s účelovým využíváním migrantů. Veškerá tato omezení by dále neměla omezovat práva občanů Unie, státních příslušníků třetích zemí, kteří požívají práva na volný pohyb podle mezinárodní dohody, ani státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou podle vnitrostátního práva nebo práva Unie dlouhodobě pobývajícími rezidenty nebo jsou držiteli dlouhodobých víz, jakož i jejich rodinných příslušníků. Tato omezení by rovněž měla být uplatňována tak, aby bylo zajištěno dodržování povinností souvisejících s přístupem k mezinárodní ochraně, zejména zásady nenavracení.

Odůvodnění

Navrhovaná opatření sloužící k omezení počtu případů překročení hranic budou mít negativní dopad na přístup k azylu na vnějších hranicích EU a hrozí, že budou v rozporu s celkovým cílem schengenského prostoru, kterým je zachování neexistence vnitřních hranic. Měla by se proto používat pouze jako poslední možnost a jen v případech, kdy bylo uznáno, že dochází k účelovému využívání migrantů. Možnost uplatňovat omezující opatření by neměla narušovat uplatňování práva na volný pohyb občanů EU a státních příslušníků třetích zemí s oprávněným bydlištěm.

Pozměňovací návrh 8

14. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (14) Podle čl. 41 odst. 1 nařízení (EU) 2019/1896 doporučí výkonný ředitel Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž členskému státu, aby požádal agenturu o zahájení, provedení nebo přizpůsobení podpory ze strany agentury s cílem řešit zjištěné hrozby a problémy na vnějších hranicích, pokud jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném ustanovení. Potřeba podpory ze strany agentury může být zjevná zejména v případě, že Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž provede specializované hodnocení zranitelnosti týkající se účelového využívání migrantů. Na základě výsledků takového hodnocení zranitelnosti nebo v případě přiřazení kritické úrovně dopadu jednomu úseku nebo více úsekům vnějších hranic a s ohledem na relevantní prvky v pohotovostních plánech členského státu, analýzu rizik provedenou agenturou a analytickou vrstvu evropského situačního obrazu by výkonný ředitel měl doporučit dotčenému členskému státu, aby požádal agenturu o zahájení, provedení nebo přizpůsobení podpory ze strany agentury podle čl. 41 odst. 1 nařízení (EU) 2019/1896. Touto pravomocí výkonného ředitele není nijak dotčena obecná podpora, kterou může agentura členským státům poskytovat. (14) Podle čl. 41 odst. 1 nařízení (EU) 2019/1896 doporučí výkonný ředitel Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž členskému státu, aby požádal agenturu o zahájení, provedení nebo přizpůsobení podpory ze strany agentury s cílem řešit zjištěné hrozby a problémy na vnějších hranicích, pokud jsou splněny podmínky stanovené v uvedeném ustanovení.

Odůvodnění

Vypuštěný text opakuje přesné znění čl. 41 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1896 (1), a je proto nadbytečný.

Pozměňovací návrh 9

15. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (15) V případě účelového využívání migrantů by měl dotyčný členský stát posílit ochranu hranic , mimo jiné podle potřeby prostřednictvím doplňujících opatření proti nezákonnému překročení hranice a přidělením dodatečných zdrojů a technických prostředků , jejichž cílem je nedovolenému překračování hranic zabránit . Mezi tyto technické prostředky by mohly patřit moderní technologie včetně dronů a snímačů pohybu, jakož i mobilní jednotky. Tyto technické prostředky, zejména veškeré technologie schopné shromažďovat osobní údaje, musí vycházet z jednoznačně vymezených ustanovení vnitrostátních právních předpisů a musí být prováděny v souladu s nimi. (15) V případě účelového využívání migrantů , jak je stanoveno v čl. 1 odst. 1 písm. b) bodu 27 a uznáno Evropskou radou, by měl navíc dotyčný členský stát posílit ostrahu hranic prostřednictvím vynaložení dodatečných zdrojů a technických prostředků , včetně moderních technologií, aby mohl řešit pokusy o hromadné nezákonné překračování hranic. Mezi tyto technické prostředky by mohly patřit moderní technologie včetně dronů a snímačů pohybu, jakož i mobilní jednotky. Tyto technické prostředky, zejména veškeré technologie schopné shromažďovat osobní údaje, musí vycházet z jednoznačně vymezených ustanovení vnitrostátních právních předpisů a musí být prováděny v souladu s nimi a v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie .

Odůvodnění

Navrhovaná opatření by se měla používat pouze jako poslední možnost a jen v případech, kdy Evropská rada oficiálně uznala, že dochází k účelovému využívání migrantů. Využívání technických prostředků by navíc nemělo být v rozporu s judikaturou Soudního dvora EU.

Pozměňovací návrh 10

16. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (16) Komise by v rámci specifické reakce na účelové využívání migrantů měla být prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení zmocněna ke stanovení vhodných norem pro ostrahu hranic, jež se týkají zejména nových technologií, které mohou členské státy používat, přičemž by měla přihlédnout k druhu hranice (pozemní, námořní nebo vzdušná), mírám dopadu přiřazeným každému úseku vnějších hranic v souladu s článkem 34 nařízení (EU) 2019/1896 a k dalším relevantním faktorům. (16) Komise by v rámci specifické reakce na hrozby, problémy a slabá místa na vnějších hranicích měla být prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení zmocněna ke stanovení vhodných společných norem pro ostrahu hranic, jež se týkají zejména nových technologií, které mohou členské státy používat, přičemž by měla přihlédnout k druhu hranice (pozemní, námořní nebo vzdušná), mírám dopadu přiřazeným každému úseku vnějších hranic v souladu s článkem 34 nařízení (EU) 2019/1896 a k dalším relevantním faktorům.

Odůvodnění

Stejné jako u 8. bodu odůvodnění.

Pozměňovací návrh 11

17. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (17) Osoby by měly mít v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích možnost se volně a bezpečně mezi členskými státy pohybovat. Mělo by se proto jasně stanovit, že zákazem ochrany vnitřních hranic není dotčena pravomoc členských států provádět kontroly na svém území, a to i na svých vnitřních hranicích, pro jiné účely, než je ochrana hranic. Především by se mělo vyjasnit, že příslušné vnitrostátní orgány, včetně zdravotnických nebo donucovacích orgánů, mohou v zásadě provádět kontroly v rámci výkonu veřejných pravomocí v souladu s vnitrostátním právem. (17) Osoby by měly mít v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích možnost se volně a bezpečně mezi členskými státy pohybovat. Mělo by se proto jasně stanovit, že zákazem ochrany vnitřních hranic není dotčena pravomoc členských států provádět kontroly na svém území, a to i na svých vnitřních hranicích, pro jiné účely, než je ochrana hranic. Především by se mělo vyjasnit, že příslušné celostátní, regionální a místní orgány, včetně zdravotnických nebo donucovacích orgánů, mohou v zásadě provádět kontroly v rámci výkonu veřejných pravomocí v souladu s vnitrostátním právem.

Odůvodnění

V zájmu zohlednění rozdílů ve správních strukturách a souvisejících pravomocích v jednotlivých členských státech by měly být zahrnuty všechny úrovně správy.

Pozměňovací návrh 12

18. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (18) Ačkoli se zákaz ochrany vnitřních hranic rozšiřuje také na kontroly s rovnocenným účinkem, neměly by být kontroly prováděné příslušnými orgány považovány za rovnocenné provádění hraničních kontrol v případě, že jejich cílem není ochrana hranic, že vychází z všeobecných informací a zkušeností příslušných orgánů týkajících se možných hrozeb pro veřejnou bezpečnost nebo veřejný pořádek, a to i pokud se zaměřují na boj proti neoprávněnému pobytu a přeshraniční trestnou činnost spojenou s nelegální migrací, že jsou plánovány a prováděny tak, že se zřetelně odlišují od systematických kontrol osob na vnějších hranicích, že jsou prováděny v dopravních uzlech, například přístavech, vlakových nebo autobusových nádražích a letištích nebo přímo na palubě dopravních prostředků v rámci služeb přepravy cestujících a že jsou založeny na analýze rizik.

Odůvodnění

Současná pravidla již tato opatření umožňují. Nemělo by se naznačovat, že součástí navrhovaných změn je umožnit větší ochranu a více kontrol. Větší ochrana má negativní dopad zejména na regiony ležící u vnitřních hranic. Bezpečnostní opatření založená na analýze rizik by neměla být omezena pouze na tyto regiony.

Pozměňovací návrh 13

20. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (20) Boj proti neoprávněnému pobytu a přeshraniční trestné činnosti spojené s nelegální migrací, jako je obchodování s lidmi, převaděčství migrantů a podvody s doklady a další formy přeshraniční trestné činnosti, by mohl zahrnovat zejména opatření umožňující ověření totožnosti a státní příslušnosti osob, jakož i ověření jejich postavení rezidenta za předpokladu, že se toto ověřování provádí nesystematicky a na základě analýzy rizik.

Odůvodnění

V článku 77 Smlouvy o fungování Evropské unie je stanoven cíl „zajistit, aby osoby bez ohledu na svou státní příslušnost nebyly kontrolovány při překračování vnitřních hranic“. Boj proti neoprávněnému pobytu je navíc již upraven ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (2) („směrnice o navracení“) a neměl by být spojován s kontrolami na vnitřních hranicích. Rámec pro boj proti přeshraniční trestné činnosti a obchodování s lidmi je upraven i v dalších legislativních aktech (3). Kromě toho toto ustanovení ponechává prostor pro neplnění povinností vyplývajících z rozsudku Soudního dvora Evropské unie, podle kterého je Schengenský hraniční kodex třeba vykládat v tom smyslu, že vylučuje vnitrostátní právní úpravu, jíž členský stát pod hrozbou sankce ukládá dané osobě povinnost předložit při vstupu na území tohoto členského státu přes vnitřní hranici cestovní pas nebo průkaz totožnosti, když je znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, v souvislosti s níž je tato povinnost uložena, v rozporu s tímto ustanovením (spojené věci C-368/20 a C-369/20).

Pozměňovací návrh 14

24. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (24) Je nutné zajistit, aby byly kontroly prováděné členskými státy v rámci výkonu vnitrostátních pravomocí i nadále slučitelné s prostorem bez kontrol na vnitřních hranicích. Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že čím větší je podezření, že kontroly prováděné členskými státy v jejich pohraničních oblastech mají rovnocenný účinek jako ochrana hranic, a to s ohledem na cíl takových kontrol, jejich územní rozsah a případnou odlišnost ve srovnání s kontrolami prováděnými na zbývající části území dotčeného členského státu, tím více jsou zapotřebí přísná a podrobná pravidla a omezení, jež stanoví podmínky pro výkon policejních pravomocí v pohraniční oblasti ze strany členských států. (24) Je nutné zajistit, aby byly kontroly prováděné členskými státy v rámci výkonu vnitrostátních pravomocí i nadále slučitelné s prostorem bez kontrol na vnitřních hranicích. Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že čím větší je podezření, že kontroly prováděné členskými státy v jejich pohraničních oblastech mají rovnocenný účinek jako ochrana hranic, a to s ohledem na cíl takových kontrol, jejich územní rozsah a případnou odlišnost ve srovnání s kontrolami prováděnými na zbývající části území dotčeného členského státu, tím více jsou zapotřebí přísná a podrobná pravidla a omezení, jež stanoví podmínky pro výkon policejních pravomocí nebo jiných veřejných pravomocí v pohraniční oblasti ze strany členských států.

Odůvodnění

Účelem je zajistit soulad s ostatními částmi návrhu.

Pozměňovací návrh 15

25. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (25) Je nutné přijmout opatření k řešení neoprávněných pohybů státních příslušníků třetích zemí, kteří neoprávněně pobývají v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. V zájmu zlepšení fungování schengenského prostoru by členské státy měly mít možnost přijímat doplňující opatření pro boj proti neoprávněným pohybům mezi členskými státy a pro boj proti neoprávněnému pobytu. Pokud vnitrostátní donucovací orgány členského státu zadrží na vnitřních hranicích neoprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí v rámci přeshraniční policejní operativní spolupráce, měly by mít tyto orgány možnost odepřít těmto osobám právo na vstup na jejich území nebo právo na něm setrvat a měly by mít možnost je přemístit do členského státu, z něhož přicestovaly. Členský stát, ze kterého daná osoba přímo přijela, by měl být zase povinen přijmout zadržené státní příslušníky třetích zemí. (25) Je nutné přijmout opatření k řešení neoprávněných pohybů státních příslušníků třetích zemí, kteří neoprávněně pobývají v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích.

Odůvodnění

Navrhované možnosti přímých transferů nejsou v souladu s mezinárodními ani evropskými právními předpisy upravujícími pohyb osob v schengenském prostoru. Tato opatření by rovněž byla těžko slučitelná s normami dublinského systému platnými pro sdílení odpovědnosti a ještě by prohloubila rozdíly ve sdílení odpovědnosti v oblasti azylu a nelegální migrace, což by bylo v rozporu s řádným uplatňováním zásady subsidiarity a s cílem společného evropského přístupu. Navrhovaný postup by byl jednou z příčin existence rozdílných postupů a vzniku rizika porušování základních práv.

Pozměňovací návrh 16

26. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (26) Postup, na základě kterého může členský stát přemístit zadržené neoprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí do členského státu, ze kterého daná osoba přímo přijela, by měl být proveden promptně, měly by se však na něj vztahovat záruky a měl by plně respektovat základní práva a zásadu nediskriminace zakotvenou v článku 21 Listiny, a zamezit tak profilování na základě rasového původu. Orgány by měly mít možnost ověřovat příslušné informace, které mají okamžitě k dispozici a které se týkají pohybů dotčených osob. Tyto informace mohou zahrnovat objektivní prvky, které by orgánům umožnily dospět k závěru, že daná osoba v nedávné době cestovala z jiného členského státu, a mezi něž patří držení dokumentů, včetně pokladních dokladů nebo faktur prokazujících nedávnou cestu z jiného členského státu. Státním příslušníkům třetích zemí, na něž se vztahuje řízení o přemístění, by mělo být písemně předloženo odůvodněné rozhodnutí. Ačkoli by rozhodnutí mělo být okamžitě vykonatelné, měl by mít státní příslušník třetí země možnost použít účinný opravný prostředek, jímž by se mohl proti rozhodnutí o přemístění odvolat nebo požádat o jeho přezkum. Tento opravný prostředek by neměl mít odkladný účinek.

Odůvodnění

Stejné jako u 25. bodu odůvodnění. Kromě toho se zdá, že část týkající se prostředků právní nápravy je v rozporu s článkem 47 Listiny základních práv.

Pozměňovací návrh 17

27. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (27) Řízením o přemístění podle tohoto nařízení by neměla být dotčena stávající možnost členských států vracet neoprávněně pobývající státní příslušníky třetích zemí v souladu s dvoustrannými dohodami nebo ujednáními uvedenými v čl. 6 odst. 3 směrnice 2008/115/ES (dále jen „směrnice o navracení“), pokud se zjistí, že se tyto osoby nenachází v blízkosti vnitřních hranic. V zájmu snadnějšího uplatňování těchto dohod a doplnění cíle, kterým je ochrana prostoru bez vnitřních hranic by mělo být členským státům umožněno uzavírat nové dohody nebo ujednání, jakož i aktualizovat ty stávající. Komise by měla být informována o všech těchto změnách nebo aktualizacích nových dohod či ujednání. Pokud členský stát převezme státního příslušníka třetí země v rámci řízení podle tohoto nařízení nebo na základě dvoustranné dohody či ujednání, měl by být dotčený členský stát povinen v souladu se směrnicí o navracení vydat rozhodnutí o navrácení. Pro zajištění souladu mezi novými postupy stanovenými v tomto nařízení a stávajícími pravidly o navracení státních příslušníků třetích zemí je proto nezbytná cílená úprava čl. 6 odst. 3 směrnice o navracení.

Odůvodnění

Stejné jako u 25. a 26. bodu odůvodnění. Obecné spoléhání na dvoustranné dohody mezi členskými státy, jejichž uzavření by k provádění těchto transferů bylo nezbytné, navíc může ohrozit solidaritu v Evropě. V souladu se stanoviskem právní služby Rady Evropské unie (6357/21 ze dne 19. února 2021), v němž se podrobně vysvětluje „proměnná geometrie“ mezi schengenským a dublinským acquis ve vztahu k návrhům předloženým v rámci nového paktu o migraci a azylu, by dále ustanovení týkající se navracení mohla být znovu zapracována do návrhu přepracovaného znění směrnice o navracení (předloženého Komisí v roce 2018 a nacházejícího se momentálně ve fázi projednávání v Radě). Tato ustanovení by případně mohla být součástí návrhu na změnu směrnice o navracení. Provedení změn ve směrnici o navracení prostřednictvím revidovaného znění Schengenského hraničního kodexu není v souladu se závazkem Evropské komise ke zlepšování právní úpravy.

Pozměňovací návrh 18

29. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (29 ) Závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost může rovněž vzniknout v důsledku rozsáhlých neoprávněných pohybů nelegálních migrantů mezi členskými státy v situaci, kdy vzniká zátěž pro celkové zdroje a kapacity odpovědných vnitrostátních služeb a kdy k řešení těchto přílivů a pohybů nepostačují ostatní prostředky stanovené v tomto nařízení. Členské státy by měly mít v tomto ohledu možnost opírat se o objektivní a kvantifikované zprávy o neoprávněných pohybech, jsou-li k dispozici, zejména v případech, kdy jsou pravidelně předkládány příslušnými agenturami Unie v souladu s jejich příslušnými mandáty. Členskému státu by mělo být umožněno využívat informace poskytované agenturami k prokázání výjimečné povahy zjištěné hrozby vyvolané neoprávněným pohybem a uvedené v posouzení rizik, aby na tomto základě mohl odůvodnit znovuzavedení ochrany vnitřních hranic.

Odůvodnění

Situace, pro něž jsou typické rozsáhlé neoprávněné pohyby státních příslušníků třetích zemí mezi členskými státy, by neměly být považovány za závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, která ospravedlňuje znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic jednotlivými členskými státy. Jejich začlenění do obecného rámce není v souladu s cílem návrhu ani s řádným uplatňováním zásady subsidiarity, resp. mu odporuje. Pohyby mezi členskými státy, které by ve skutečnosti mohly mít dopad na většinu členských států, musí být řešeny na úrovni Unie, jak se navrhuje v článku 28, a musí podléhat prováděcímu rozhodnutí Rady.

Pozměňovací návrh 19

34. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (34) Aby byl zajištěn soulad se zásadou proporcionality, mělo by být rozhodnutí Rady přijato na omezenou dobu až šesti měsíců, jež může být za podmínky pravidelného přezkumu provedeného na návrh Komise prodloužena tak dlouho, dokud hrozba podle zjištění nadále trvá . Původní rozhodnutí by mělo zahrnovat posouzení očekávaného dopadu přijatých opatření, včetně jejich nepříznivých vedlejších dopadů, aby se určilo, zda je ochrana vnitřních hranic odůvodněná, nebo zda by místo ní mohla být účinně uplatněna méně omezující opatření. Následná rozhodnutí by měla zohlednit vývoj zjištěné hrozby. Členské státy by měly neprodleně uvědomit Komisi a členské státy o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v souladu s rozhodnutím Rady. (34) Aby byl zajištěn soulad se zásadou proporcionality, mělo by být rozhodnutí Rady přijato na omezenou dobu až šesti měsíců, jež může být za podmínky pravidelného přezkumu provedeného na návrh Komise prodloužena až na celkem 24 měsíců, pokud bude hrozba podle zjištění trvat. Původní rozhodnutí by mělo zahrnovat posouzení očekávaného dopadu přijatých opatření, včetně jejich nepříznivých vedlejších dopadů, aby se určilo, zda je ochrana vnitřních hranic odůvodněná, nebo zda by místo ní mohla být účinně uplatněna méně omezující opatření. Následná rozhodnutí by měla zohlednit vývoj zjištěné hrozby. Členské státy by měly neprodleně uvědomit Komisi a členské státy o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic v souladu s rozhodnutím Rady.

Odůvodnění

Z kontrol na vnitřních hranicích prováděných od roku 2015 vyplývá, že je nutné zavést pevnou horní hranici, aby se zabránilo výkonu téměř neustálé ochrany vnitřních hranic v důsledku téže hrozby. Počáteční šestiměsíční období a navrhovaná maximální doba 24 měsíců pro tyto kontroly vychází z obecného cíle najít v takových situacích řešení spíše pro celou Evropu než pro jednotlivé země. V této souvislosti by se mělo uvést, že vyvstane-li nebezpečí nového druhu, umožňují stávající pravidla znovuzavedení kontrol na vnitřních hranicích (rozsudek Soudního dvora EU ze dne 26. dubna 2022, spojené věci C-368/20 a C-369/20).

Pozměňovací návrh 20

35. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (35) Znovuzavedení ochrany vnitřních hranic by mělo být nadále umožněno v případě, že trvají závažné nedostatky ve správě vnějších hranic, jež ohrožují celkové fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Období, během nichž členské státy zavedly ochranu hranic, jelikož si to vyžádala naléhavost situace, nebo kdy Rada přijme rozhodnutí, kterým doporučí znovuzavedení ochrany hranic, neboť hrozbě čelí značný počet členských států, by se neměla započítávat do dvouletého období, jež je použitelné pro znovuzavedení ochrany z důvodu závažných nedostatků na vnějších hranicích. (35) Znovuzavedení ochrany vnitřních hranic by mělo být nadále umožněno v případě, že trvají závažné nedostatky ve správě vnějších hranic, jež ohrožují celkové fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Období, během nichž členské státy zavedly ochranu hranic, jelikož si to vyžádala naléhavost situace, nebo kdy Rada přijme rozhodnutí, kterým doporučí znovuzavedení ochrany hranic, neboť hrozbě čelí značný počet členských států, by se měla započítávat do dvouletého období, jež je použitelné pro znovuzavedení ochrany z důvodu závažných nedostatků na vnějších hranicích.

Odůvodnění

Měla by i nadále platit maximální doba dvou let, aby mohla být požadována a přijata koordinovaná evropská opatření, jejichž prostřednictvím by se co nejdříve začaly řešit závažné nedostatky ve správě vnějších hranic.

Pozměňovací návrh 21

38. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (38) Za účelem zmírnění nepříznivých dopadů znovuzavedení ochrany vnitřních hranic by každé rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic mělo být v případě potřeby doprovázeno zmírňujícími opatřeními. Tato opatření by měla zahrnovat opatření k zajištění bezproblémového fungování přepravy zboží, jakož i bezproblémového přemísťování pracovníků v dopravě a námořníků tím, že zřídí tzv. zelené pruhy. S ohledem na potřebu zajistit pohyb osob, jejichž činnost může být klíčová pro zachování dodavatelského řetězce nebo poskytování základních služeb, by členské státy měly navíc rovněž uplatňovat stávající pokyny týkající se přeshraničních pracovníků45. V této souvislosti by měla pravidla pro znovuzavedení ochrany vnitřních hranic zohledňovat doporučení a pokyny, jež byly jakožto odolná bezpečnostní síť v průběhu pandemie COVID-19 pro zajištění jednotného trhu přijaty, aby bylo zajištěno, že je členské státy budou ve vhodných případech uplatňovat jako zmírňující opatření během znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. Zejména by měla být stanovena opatření, která zajistí nepřetržité fungování jednotného trhu a ochrání zájmy přeshraničních regionů a „partnerských měst“, včetně například udělování povolení nebo výjimek pro obyvatele přeshraničních regionů. (38) Za účelem zmírnění nepříznivých dopadů znovuzavedení ochrany vnitřních hranic by každé rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic mělo být v případě potřeby doprovázeno zmírňujícími opatřeními. Tato opatření by měla zahrnovat opatření k zajištění bezproblémového fungování přepravy zboží, jakož i bezproblémového přemísťování pracovníků v dopravě a námořníků tím, že zřídí tzv. zelené pruhy. S ohledem na potřebu zajistit pohyb osob, jejichž činnost může být klíčová pro zachování dodavatelského řetězce nebo poskytování základních služeb, by členské státy měly navíc rovněž uplatňovat stávající pokyny týkající se přeshraničních pracovníků45. V této souvislosti by měla pravidla pro znovuzavedení ochrany vnitřních hranic zohledňovat doporučení a pokyny, jež byly jakožto odolná bezpečnostní síť v průběhu pandemie COVID-19 pro zajištění jednotného trhu přijaty, aby bylo zajištěno, že je členské státy budou ve vhodných případech uplatňovat jako zmírňující opatření během znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. Zejména by měla být stanovena opatření, která budou zohledňovat postoj místních a regionálních orgánů v přeshraničních regionech a zajistí nepřetržité fungování jednotného trhu a ochrání zájmy přeshraničních regionů a „partnerských měst“, včetně například udělování povolení nebo výjimek pro obyvatele přeshraničních regionů.

Odůvodnění

Účelem je zajistit, aby byla zmírňující opatření navrhována ve spolupráci s příslušnými orgány v přeshraničních regionech, jichž se budou týkat, a za součinnosti těchto orgánů.

Pozměňovací návrh 22

45. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (45) Aby bylo možné provést analýzu post factum daného rozhodnutí o dočasném znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, měly by mít členské státy i nadále povinnost předložit zprávu o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic Evropskému parlamentu, Radě a Komisi poté, co tuto ochranu zrušily. Je-li ochrana prováděna po několik prodloužených období, měla by být tato zpráva předložena také po uplynutí dvanácti měsíců a poté každoročně, pokud je ochrana zachována výjimečně, a tak dlouho, dokud je zachována . Zpráva by měla obsahovat zejména úvodní a následné posouzení nezbytnosti ochrany vnitřních hranic a dodržování kritérií pro znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. Komise by měla prováděcím aktem přijmout vzor a zpřístupnit jej na internetu. (45) Aby bylo možné provádět průběžné analýzy i analýzu post factum daného rozhodnutí o dočasném znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, měly by mít členské státy i nadále povinnost předkládat pravidelné zprávy o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic Evropskému parlamentu, Radě a Komisi v průběhu výkonu této ochrany i závěrečnou zprávu poté, co tuto ochranu zrušily. Je-li ochrana prováděna po několik prodloužených období, měly by být každých šest měsíců předkládány průběžné hodnotící zprávy a po zrušení ochrany vnitřních hranic musí být předložena závěrečná zpráva post factum . Zprávy by měly obsahovat zejména úvodní a následné posouzení nezbytnosti ochrany vnitřních hranic a dodržování kritérií pro znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. Komise by měla prováděcím aktem přijmout vzory a zpřístupnit je na internetu.

Odůvodnění

Hodnocení by mělo probíhat průběžně. Vzhledem k tomu, že by se kontroly na vnitřních hranicích měly provádět maximálně po dobu 24 měsíců, není nutné stanovit více než jednu hodnotící zprávu post factum pro případ, že by tyto kontroly byly prodlouženy o více než 12 měsíců. Na konci každého šestiměsíčního období by však měly být předkládány průběžné hodnotící zprávy a po ukončení ochrany vnitřních hranic by měla být vypracována závěrečná zpráva post factum.

Pozměňovací návrh 23

Čl. 1 bod 1 písm. b)

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR b) doplňují se nové body 27 až 30, které znějí: b) doplňují se nové body 27 až 30, které znějí: „27. ‚účelovým využíváním migrantů‘ situace, kdy třetí země podněcuje nelegální migrační toky do Unie tím, že aktivně podporuje nebo usnadňuje pohyb státních příslušníků třetích zemí na vnější hranice, na své území nebo z něj a poté na tyto vnější hranice, kdy z takové činnosti vyplývá úmysl třetí země destabilizovat Unii nebo některý členský stát a kdy povaha takové činnosti může ohrozit základní funkce státu , včetně jeho územní celistvosti , udržování veřejného pořádku nebo zajištění jeho národní bezpečnosti; „27. ‚účelovým využíváním migrantů‘ situace, kdy třetí země nebo subjekt, který tato země sponzoruje, aktivně podporuje značný počet státních příslušníků třetích zemí , aby se hromadně pokusili nezákonně vstoupit do členského státu Unie s cílem destabilizovat Unii nebo některý členský stát, a kdy je dotčený členský stát schopen řádně zdůvodnit, proč povaha takové činnosti ohrožuje základní funkce státu, udržování veřejného pořádku nebo zajištění jeho národní bezpečnosti , a Evropská rada neprodleně uzná, že Unie nebo jeden či více jejích členských států čelí situaci účelového využívání migrantů ; 28. ‚nezbytně nutnou cestou‘ cesta v souvislosti s nezbytnou funkcí nebo potřebou, s přihlédnutím ke všem platným mezinárodním závazkům Unie a členských států uvedeným v příloze XI; 28. ‚nezbytně nutnou cestou‘ cesta v souvislosti s nezbytnou funkcí nebo potřebou, s přihlédnutím ke všem platným mezinárodním závazkům Unie a členských států uvedeným v příloze XI; 29. ‚cestou, jež není nezbytně nutná‘ cesta za jiným účelem než nezbytně nutná cesta; 29. ‚cestou, jež není nezbytně nutná‘ cesta za jiným účelem než nezbytně nutná cesta; 30. ‚dopravními uzly‘ letiště, námořní nebo říční přístavy, vlaková nebo autobusová nádraží.“ 30. ‚dopravními uzly‘ letiště, námořní nebo říční přístavy, vlaková nebo autobusová nádraží.“

Odůvodnění

Navrhovaná definice účelového využívání migrantů je příliš široká a není dostatečně jasná, přičemž existuje riziko, že bude mnoho odlišných situací považováno za slučitelné s touto definicí. Je to rovněž v rozporu s pokyny pro zlepšování právní úpravy, protože v doprovodném posouzení dopadů (SWD(2021) 462 final) se připouští, že se tento dokument nezabývá účelovým využíváním nelegální migrace. Ve 12. bodu odůvodnění návrhu se vyžaduje, aby každé operativní rozhodnutí dotčeného členského státu zohlednilo skutečnost, zda Evropská rada potvrdila, že se Unie nebo jeden či více jejích členských států potýká s účelovým využíváním migrantů. Podle 10. bodu odůvodnění návrhu by „Unie měla zmobilizovat všechny nástroje ze svého souboru diplomatických, finančních a operativních opatření, aby poskytla podporu členským státům, jež se s účelovým využíváním migrantů potýkají. Jako prostředek k řešení účelového využívání migrantů by se mělo upřednostnit diplomatické úsilí ze strany Unie nebo dotčeného členského státu.“ Z toho důvodu je nezbytný politický konsensus na úrovni EU ohledně toho, zda určitá situace představuje účelové využívání migrantů. Vzhledem k závažnosti vyplývajících omezujících opatření, která jsou uvalena na jednotlivce, a také k tomu, že návrh Komise reaguje na žádost Evropské rady (EUCO 17/21), je třeba ve znění zohlednit kladné stanovisko Evropské rady, která se neprodleně sejde, aby mohl dotčený členský stát či státy urychleně přijmout opatření. Pokud jde o omezující opatření, která mají členské státy k dispozici pro celou řadu jiných situací, poskytuje již platný právní rámec směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/33/EU (5) členským státům operativní flexibilitu pro určování míst, kde by měly být podávány žádosti o azyl, pro prodlužování lhůt pro registraci a přizpůsobení materiálních podmínek přijetí.

Pozměňovací návrh 24

čl. 1 bod 2

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 2) V článku 5 se doplňuje nový odstavec 4, který zní: 2) V článku 5 se doplňuje nový odstavec 4, který zní: „4. Dojde-li k účelovému využívání migrantů, mohou členské státy v případě, že to vyžadují okolnosti, omezit počet hraničních přechodů oznámených podle odstavce 1 nebo jejich provozní dobu . „4. Dojde-li k účelovému využívání migrantů podle čl. 1 odst. 1 písm. b) bodu 27 , mohou členské státy za přísně omezených a přesně vymezených okolností omezit počet hraničních přechodů oznámených podle odstavce 1. Veškerá omezení přijatá podle prvního pododstavce se uplatňují způsobem, jenž je přiměřený a plně respektuje práva: Veškerá omezení přijatá podle prvního pododstavce se uplatňují způsobem, jenž je přiměřený a plně respektuje práva a) osob požívajících právo na volný pohyb podle práva Unie; a) osob požívajících právo na volný pohyb podle práva Unie; b) státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty podle směrnice Rady 2003/109/ES56, a osob, které mají právo na pobyt na základě jiných nástrojů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů, nebo osob, které jsou držiteli vnitrostátních dlouhodobých víz, jakož i jejich rodinných příslušníků; b) státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty podle směrnice Rady 2003/109/ES56, a osob, které mají právo na pobyt na základě jiných nástrojů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů, nebo osob, které jsou držiteli vnitrostátních dlouhodobých víz, jakož i jejich rodinných příslušníků; c) státních příslušníků třetích zemí žádajících o mezinárodní ochranu.“ c) státních příslušníků třetích zemí žádajících o mezinárodní ochranu. Členské státy rovněž přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby byl otevřený dostatečný počet registračních míst (včetně hraničních přechodů), která by byla pro žadatele o mezinárodní ochranu přístupná, a tak byla zaručena účinná ochrana před navracením i právo podat žádost o mezinárodní ochranu, a byly zavedeny vhodné záruky pro zacházení se zranitelnými osobami. “

Odůvodnění

Navrhovaná opatření sloužící k omezení počtu případů překročení hranic budou mít negativní dopad na právo podat žádost o mezinárodní ochranu a mohou vést k protiprávnímu navracení na vnějších hranicích EU. Dále hrozí, že budou v rozporu s celkovým cílem schengenského prostoru, kterým je nadále neprovádět kontroly na vnitřních hranicích. Měla by se proto používat pouze jako poslední možnost. Rozvolnění norem EU v oblasti azylového práva geopolitickou krizi nevyřeší. Naopak oslabí dobré jméno EU ve světě jako společenství vyznávajícího určité hodnoty.

Pozměňovací návrh 25

čl. 1 bod 3

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 3) Článek 13 se nahrazuje tímto: 3) Článek 13 se nahrazuje tímto: „Článek 13 „Článek 13 Ostraha hranic Ostraha hranic 1. Hlavním účelem ostrahy hranic je odhalovat nedovolené překračování hranic a zabránit mu, čelit přeshraniční trestné činnosti a přijímat opatření proti osobám, které překročily hranice nezákonně. Osoba, která překročila hranice nezákonně a která nemá právo pobytu na území dotčeného členského státu, se zadrží a je proti ní vedeno řízení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. 1. Hlavním účelem ostrahy hranic je odhalovat nedovolené překračování hranic a zabránit mu, čelit přeshraniční trestné činnosti a přijímat opatření proti osobám, které překročily hranice nezákonně. Osoba, která překročila hranice nezákonně a která nemá právo pobytu na území dotčeného členského státu, se zadrží a je proti ní vedeno řízení v souladu se směrnicí 2008/115/ES. 2. K výkonu ostrahy hranic používá pohraniční stráž stálých nebo mobilních jednotek. Tato ostraha se provádí takovým způsobem, aby se osobám zamezilo nedovolené překračování hranic mezi hraničními přechody a obcházení kontrol na hraničních přechodech a aby byly od takového jednání odrazeny. 2. K výkonu ostrahy hranic používá pohraniční stráž stálých nebo mobilních jednotek. Tato ostraha se provádí takovým způsobem, aby se osobám zamezilo nedovolené překračování hranic mezi hraničními přechody a obcházení kontrol na hraničních přechodech a aby byly od takového jednání odrazeny. 3. Ostrahu mezi hraničními přechody provádějí příslušníci pohraniční stráže, jejichž počet a metody jsou přizpůsobeny stávajícím nebo předpokládaným rizikům a hrozbám. Zahrnuje časté a náhlé změny doby ostrahy a jiné metody nebo techniky, aby bylo nedovolené překračování hranic účinně odhaleno nebo aby mu bylo zabráněno. 3. Ostrahu mezi hraničními přechody provádějí příslušníci pohraniční stráže, jejichž počet a metody jsou přizpůsobeny stávajícím nebo předpokládaným rizikům a hrozbám. Zahrnuje časté a náhlé změny doby ostrahy a jiné metody nebo techniky, aby bylo nedovolené překračování hranic účinně odhaleno nebo aby mu bylo zabráněno. 4. Ostrahu provádějí stálé nebo mobilní jednotky, které plní své povinnosti tím, že střeží místa nebo zaujímají stanoviště na místech, o kterých je známo či o kterých se má za to, že se jedná o citlivá místa, přičemž cílem takové ostrahy je zabránit nedovolenému překračování hranic nebo zadržet osoby, které překračují hranici nezákonně. Ostrahu lze také provádět technickými prostředky, včetně prostředků elektronických, vybavení a systémů ostrahy. 4. Ostrahu provádějí stálé nebo mobilní jednotky, které plní své povinnosti tím, že střeží místa nebo zaujímají stanoviště na místech, o kterých je známo či o kterých se má za to, že se jedná o citlivá místa, přičemž cílem takové ostrahy je zabránit nedovolenému překračování hranic nebo zadržet osoby, které překračují hranici nezákonně. Ostrahu lze také provádět technickými prostředky, včetně prostředků elektronických, vybavení a systémů ostrahy. 5. V případě účelového využívání migrantů dotčený členský stát podle potřeby zesílí ostrahu hranic za účelem řešení zvýšené hrozby . Členský stát především v příslušných případech posílí zdroje a technické prostředky , aby zabránil nedovolenému překračování hranic. 5. V případě účelového využívání migrantů , jak je stanoveno v čl. 1 odst. 1 písm. b) bodu 27 a uznáno Evropskou radou, posílí dotyčný členský stát ostrahu hranic , pokud je to nutné k řešení stále častějších pokusů o hromadné nezákonné překračování hranic . Členský stát za tímto účelem v příslušných případech vynaloží další zdroje a technické prostředky k posílení ostrahy hranic. Mezi tyto technické prostředky mohou patřit moderní technologie včetně dronů a snímačů pohybu, jakož i mobilní jednotky, aby se zabránilo nedovolenému překračování hranic do Unie. Mezi tyto technické prostředky mohou patřit moderní technologie včetně dronů a snímačů pohybu, jakož i mobilní jednotky, aby se zabránilo nedovolenému překračování hranic do Unie. 6. Aniž je dotčena podpora, kterou může Evropská agentura pro pohraniční a pobřežní stráž poskytnout členským státům, v případě účelového využívání migrantů může agentura provést hodnocení zranitelnosti stanovené v čl. 10 odst. 1 písm. c) a článku 32 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/189657 s cílem poskytnout dotčenému členskému státu nezbytnou podporu. Na základě výsledků tohoto hodnocení nebo jakéhokoli jiného příslušného hodnocení zranitelnosti nebo přiřazení kritické úrovně dopadu dotčenému úseku hranic ve smyslu čl. 35 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) 2019/1896 výkonný ředitel Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž vydá v souladu s čl. 41 odst. 1 uvedeného nařízení doporučení určená pro každý dotčený členský stát. 6 . Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37, pokud jde o doplňující opatření na ostrahu hranic, včetně vypracování norem v oblasti ostrahy hranic, zejména používání technologií v oblasti monitorování a ostrahy na vnějších hranicích, a to s přihlédnutím k druhům hranic, úrovním dopadu přiřazeným každému úseku vnějších hranic v souladu s článkem 34 nařízení (EU) 2019/1896 a dalším relevantním faktorům.“ 7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37, pokud jde o doplňující opatření na ostrahu hranic, včetně vypracování norem v oblasti ostrahy hranic, zejména používání technologií v oblasti monitorování a ostrahy na vnějších hranicích, a to s přihlédnutím k druhům hranic, úrovním dopadu přiřazeným každému úseku vnějších hranic v souladu s článkem 34 nařízení (EU) 2019/1896 a dalším relevantním faktorům.“

Odůvodnění

Navrhovaná opatření k posílení ostrahy hranic by se měla používat pouze jako poslední možnost a jen v případech, kdy Evropská rada oficiálně uznala, že dochází k účelovému využívání migrantů. Vypuštěný text o Evropské pohraniční a pobřežní stráži opakuje přesné znění čl. 41 odst. 1 nařízení (EU) 2019/1896, a je proto nadbytečný.

Pozměňovací návrh 26

čl. 1 bod 5

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 5) Článek 23 se nahrazuje tímto: 5) Článek 23 se nahrazuje tímto: „Článek 23 „Článek 23 Výkon veřejných pravomocí Výkon veřejných pravomocí Zrušení ochrany vnitřních hranic se nedotýká: Zrušení ochrany vnitřních hranic se nedotýká: a) výkonu policejních pravomocí nebo jiných veřejných pravomocí příslušnými orgány členských států na jejich území, včetně oblastí na jejich vnitřních hranicích, jež jsou jim svěřeny v souladu s vnitrostátním právem, pokud výkon těchto pravomocí nemá účinek rovnocenný hraničním kontrolám. a) výkonu policejních pravomocí nebo jiných veřejných pravomocí příslušnými orgány členských států na jejich území, včetně oblastí na jejich vnitřních hranicích, jež jsou jim svěřeny v souladu s vnitrostátním právem, pokud výkon těchto pravomocí nemá účinek rovnocenný hraničním kontrolám. Výkon pravomocí příslušnými orgány nesmí být považován za rovnocenný hraničním kontrolám zejména tehdy, pokud opatření: Výkon pravomocí příslušnými orgány nesmí být považován za rovnocenný hraničním kontrolám zejména tehdy, pokud opatření: i) nemají za cíl ochranu hranic; ii) vychází z všeobecných informací a zkušeností příslušných orgánů týkajících se možných hrozeb pro veřejnou bezpečnost nebo veřejný pořádek a mají především za cíl: i) nemají za cíl ochranu hranic; ii) vychází z všeobecných informací a zkušeností příslušných orgánů týkajících se možných hrozeb pro veřejnou bezpečnost nebo veřejný pořádek a mají především za cíl: — bojovat proti přeshraniční trestné činnosti, — bojovat proti neoprávněnému pobytu v souvislosti s nelegální migrací, nebo — bojovat proti přeshraniční trestné činnosti, — bojovat proti neoprávněnému pobytu v souvislosti s nelegální migrací za předpokladu, že se ověření totožnosti, státní příslušnosti a postavení rezidenta provádí nesystematicky a na základě neustálé analýzy rizik , nebo — zabránit šíření infekční nemoci s epidemickým potenciálem zjištěné Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí; — zabránit šíření infekční nemoci s epidemickým potenciálem zjištěné Evropským střediskem pro prevenci a kontrolu nemocí; iii) jsou plánována a prováděna tak, že se zřetelně odlišují od systematických kontrol osob na vnějších hranicích, včetně případů, kdy jsou prováděna v dopravních uzlech nebo přímo na palubě dopravních prostředků v rámci služeb přepravy cestujících a jsou založena na analýze rizik; iv) jsou v příslušných případech prováděna s použitím technologií v oblasti monitorování a ostrahy, jež jsou všeobecně používány na daném území za účelem řešení hrozeb pro veřejnou bezpečnost nebo veřejný pořádek uvedených v bodě ii); iii) jsou plánována a prováděna tak, že se zřetelně odlišují od systematických kontrol osob na vnějších hranicích, včetně případů, kdy jsou prováděna v dopravních uzlech nebo přímo na palubě dopravních prostředků v rámci služeb přepravy cestujících a jsou založena na analýze rizik; iv) jsou v příslušných případech prováděna s použitím technologií v oblasti monitorování a ostrahy, jež jsou všeobecně používány na daném území za účelem řešení hrozeb pro veřejnou bezpečnost nebo veřejný pořádek uvedených v bodě ii); b) možnosti členského státu provést bezpečnostní kontroly osob prováděných v dopravních uzlech příslušnými orgány podle právních předpisů jednotlivých členských států, jejich příslušnými orgány nebo dopravci, pokud se takové kontroly provádějí i u osob, které cestují v rámci členského státu; b) možnosti členského státu provést bezpečnostní kontroly osob prováděných v dopravních uzlech příslušnými orgány podle právních předpisů jednotlivých členských států, jejich příslušnými orgány nebo dopravci, pokud se takové kontroly provádějí i u osob, které cestují v rámci členského státu; c) možnosti členského státu stanovit svými právními předpisy povinnost vlastnit nebo mít u sebe průkazy a doklady; c) možnosti členského státu stanovit svými právními předpisy povinnost vlastnit nebo mít u sebe průkazy a doklady; d) možnosti členského státu stanovit svými právními předpisy povinnost státních příslušníků třetích zemí hlásit svou přítomnost na jeho území podle článku 22 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (‚Schengenské úmluvy‘); d) možnosti členského státu stanovit svými právními předpisy povinnost státních příslušníků třetích zemí hlásit svou přítomnost na jeho území podle článku 22 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (‚Schengenské úmluvy‘); e) kontrol údajů o cestujících v příslušných databázích osob cestujících v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, jež mohou být prováděny z bezpečnostních důvodů příslušnými orgány podle platných právních předpisů.“ e) kontrol údajů o cestujících v příslušných databázích osob cestujících v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, jež mohou být prováděny z bezpečnostních důvodů příslušnými orgány podle platných právních předpisů.“

Odůvodnění

Účelem je uvést text do souladu se zněním 20. bodu odůvodnění. Kontroly prováděné za účelem boje proti nelegální migraci přes hranice jsou ze své povahy zaměřené na dosažení výsledku ochrany hranic, a proto je nelze nepovažovat za kontroly na vnitřních hranicích. Vložený text představuje neopodstatněné rozšíření článku 23 platného znění Schengenského hraničního kodexu. Vytvoření prostoru, v němž je zaručen volný pohyb osob přes vnitřní hranice, je jedním z hlavních úspěchů Unie. Vzhledem k dopadu, který mohou mít taková krajní opatření na všechny osoby, jež mají právo pohybovat se v tomto prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, by pro znovuzavedení těchto opatření měly být stanoveny podmínky a postupy, aby se zajistila jejich výjimečná a opodstatněná povaha a dodržování zásady přiměřenosti.

Pozměňovací návrh 27

čl. 1 bod 6

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 6) Vkládá se nový článek 23a, který zní: „Článek 23a Postup pro přemísťování osob zadržených na vnitřních hranicích 1. Tento článek se použije na zadržení státního příslušníka třetí země v blízkosti vnitřních hranic za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky: a) dotyčný státní příslušník třetí země nesplňuje nebo nadále nesplňuje podmínky vstupu stanovené v čl. 6 odst. 1; b) na státního příslušníka třetí země se nevztahuje výjimka stanovená v čl. 6 odst. 5 písm. a); c) státní příslušník třetí země je zadržen v rámci přeshraniční policejní operativní spolupráce, zejména při společných policejních hlídkách; d) existuje důvodné podezření, že státní příslušník třetí země přijel přímo z jiného členského státu, na základě informací, které mají zadržující orgány okamžitě k dispozici, včetně výpovědi dotčené osoby, dokladů totožnosti, cestovních nebo jiných dokladů nalezených u této osoby nebo výsledků vyhledávání prováděného v příslušných vnitrostátních databázích a databázích Unie. 2. Příslušné orgány členského státu mohou na základě zjištění, že dotčený státní příslušník třetí země nemá právo pobytu na jeho území, rozhodnout o okamžitém přemístění osoby do členského státu, ze kterého tato osoba na dané území vstoupila nebo o vstup usilovala, v souladu s postupem uvedeným v příloze XII. 3. Pokud členský stát použije postup uvedený v odstavci 2, musí přijímající členský stát provést veškerá opatření nezbytná k přijetí dotčeného státního příslušníka třetí země v souladu s postupy stanovenými v příloze XII. 4. Členské státy předkládají Komisi po uplynutí [jednoho roku po vstupu nařízení v platnost] a poté každoročně údaje zaznamenané v souladu s bodem 3 přílohy XII, týkající se používání odstavců 1, 2 a 3.“

Odůvodnění

Stejné jako u 25. a 27. bodu odůvodnění.

Pozměňovací návrh 28

čl. 1 bod 8

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 8) Článek 25 se nahrazuje tímto: 8) Článek 25 se nahrazuje tímto: „Článek 25 „Článek 25 Obecný rámec pro dočasné znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic Obecný rámec pro dočasné znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic 1. Pokud se v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích vyskytne závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost některého členského státu, může tento členský stát výjimečně znovu zavést ochranu celých svých vnitřních hranic nebo konkrétních úseků těchto hranic. 1. Pokud se v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích vyskytne závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost některého členského státu, může tento členský stát výjimečně znovu zavést ochranu celých svých vnitřních hranic nebo konkrétních úseků těchto hranic. Za závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost lze považovat zejména: Za závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost lze považovat zejména: a) činnosti související s terorismem nebo organizovanou trestnou činností; a) činnosti související s terorismem nebo organizovanou trestnou činností; b) rozsáhlé mimořádné situace v oblasti veřejného zdraví; b) rozsáhlé mimořádné situace v oblasti veřejného zdraví; c) situaci vyznačující se rozsáhlými neoprávněnými pohyby státních příslušníků třetích zemí mezi členskými státy, jež ohrožují celkové fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích; c) rozsáhlé nebo významné mezinárodní události, jako jsou sportovní, obchodní nebo politické události. d) rozsáhlé nebo významné mezinárodní události, jako jsou sportovní, obchodní nebo politické události. 2. Ochrana hranic může být zavedena podle článků 25a a 28 pouze v případě, že se členský stát domnívá, že je toto opatření nezbytné a přiměřené, s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v čl. 26 odst. 1, a v případě, že je taková ochrana prodloužena, rovněž ke kritériím uvedeným v čl. 26 odst. 2. Ochrana hranic může být rovněž znovu zavedena v souladu s článkem 29 s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v článku 30. 2. Ochrana hranic může být zavedena podle článků 25a a 28 pouze v případě, že se členský stát domnívá, že je toto opatření nezbytné a přiměřené, s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v čl. 26 odst. 1, a v případě, že je taková ochrana prodloužena, rovněž ke kritériím uvedeným v čl. 26 odst. 2. Ochrana hranic může být rovněž znovu zavedena v souladu s článkem 29 s přihlédnutím ke kritériím uvedeným v článku 30. Ve všech případech se však ochrana vnitřních hranic znovu zavádí jako krajní opatření. Rozsah a doba trvání dočasného znovuzavedení ochrany hranic nepřekročí míru, která je nezbytně nutná jako reakce na zjištěnou závažnou hrozbu. Ve všech případech se však ochrana vnitřních hranic znovu zavádí jako krajní opatření. Rozsah a doba trvání dočasného znovuzavedení ochrany hranic nepřekročí míru, která je nezbytně nutná jako reakce na zjištěnou závažnou hrozbu.“ 3. Pokud stejná hrozba nadále trvá, může být ochrana vnitřních hranic prodloužena v souladu s články 25a, 28 nebo 29. Stejná hrozba se považuje za nadále trvající, pokud se důvody prodloužení ochrany hranic, které předložil členský stát, zakládají na zjištění, že stejná hrozba, jež byla důvodem původního znovuzavedení ochrany hranic, nadále trvá.“

Odůvodnění

Vložené písmeno c) je v rozporu s logickým základem zvláštního mechanismu navrženého v článku 28 i se zásadou subsidiarity. Neměly by být zahrnuty situace, pro něž jsou typické rozsáhlé neoprávněné pohyby státních příslušníků třetích zemí mezi členskými státy, neboť představují závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, která ospravedlňuje znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic jednotlivými dotčenými členskými státy. Jejich začlenění do obecného rámce je neslučitelné s cílem návrhu a s řádným uplatňováním zásady subsidiarity a je s ním v rozporu. Pro dokreslení uvádíme citaci z návrhu COM(2021) 891 final:

„Činnost v prostoru svobody, bezpečnosti a práva spadá do oblasti sdílené pravomoci Unie a členských států podle čl. 4 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie. Na základě čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii proto platí zásada subsidiarity, podle níž jedná Unie pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy na úrovni ústřední, regionální či místní, ale spíše jich, z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie. Cílů tohoto návrhu nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy jednajícími samostatně, a může jich být lépe dosaženo na úrovni Unie. Je to z toho důvodu, že se týkají kontrol osob na vnějších hranicích, jež jsou předpokladem pro fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Integrita schengenského prostoru a potřeba zajistit jednotné podmínky pro výkon práva na volný pohyb navíc vyžadují soudržný přístup v celém schengenském prostoru, pokud jde o opatření na budování důvěry na vnějších hranicích, včetně omezení cest do EU, jež nejsou nezbytně nutné, a reakce na účelové využívání migrantů orgány třetích zemí. Neprovádění kontrol na vnitřních hranicích je zaručeno čl. 77 odst. 2 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie. I když mají členské státy i nadále právo přijímat opatření s cílem zajistit vnitřní bezpečnost a veřejný pořádek, a tudíž vykonávat právo zaručené v článku 72 Smlouvy o fungování Evropské unie, byť to znamená znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, Schengenský hraniční kodex pro taková dočasná znovuzavedení stanovil pravidla, aby bylo zajištěno jejich uplatňování pouze za přísně stanovených podmínek. Jakékoli změny týkající se těchto podmínek pro znovuzavedení ochrany vnitřních hranic jsou proto možné pouze prostřednictvím právních předpisů EU. Cíle spočívajícího v zavedení pohotovostního plánování pro Schengen, včetně konkrétních opatření na vnitřních hranicích, jež by řešila hrozbu, které čelí většina členských států současně, a zmírnila nepříznivé dopady ochrany hranic v případě, že se stane nevyhnutelnou, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy jednajícími samostatně, a může jich být lépe dosaženo na úrovni Unie.“

Vzhledem k tomu, že se situace podle čl. 25 odst. 1 písm. c) týká pohybů mezi členskými státy, které by ve skutečnosti mohly mít dopad na většinu členských států, musí být v zájmu dodržování zásady subsidiarity řešena na úrovni Unie, jak se navrhuje v článku 28, a musí podléhat prováděcímu rozhodnutí Rady.

Vyškrtnutí pododstavce 3 ze stejných důvodů jako u 34., 35. a 45. bodu odůvodnění.

Pozměňovací návrh 29

čl. 1 bod 9

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 9) Za článek 25 se vkládá nový článek 25a, který zní: 9) Za článek 25 se vkládá nový článek 25a, který zní: „Článek 25a „Článek 25a Postup pro případy vyžadující přijetí opatření z důvodu nepředvídatelných nebo předvídatelných událostí Postup pro případy vyžadující přijetí opatření z důvodu nepředvídatelných nebo předvídatelných událostí 1. Jestliže je závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v některém členském státě nepředvídatelná a v důsledku ní je nutno neprodleně přijmout opatření, může členský stát ve výjimečných případech okamžitě znovu zavést ochranu vnitřních hranic. 1. Jestliže je závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v některém členském státě nepředvídatelná a v důsledku ní je nutno neprodleně přijmout opatření, může členský stát ve výjimečných případech okamžitě znovu zavést ochranu vnitřních hranic. 2. Členský stát současně se znovuzavedením ochrany hranic podle odstavce 1 uvědomí Komisi a ostatní členské státy o znovuzavedení ochrany hranic v souladu s čl. 27 odst. 1. 2. Členský stát současně se znovuzavedením ochrany hranic podle odstavce 1 uvědomí Komisi a ostatní členské státy o znovuzavedení ochrany hranic v souladu s čl. 27 odst. 1. 3. Pro účely odstavce 1 lze ochranu vnitřních hranic okamžitě znovu zavést na omezenou dobu nepřesahující jeden měsíc. Pokud závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost trvá i po uplynutí uvedené doby, může členský stát prodloužit ochranu vnitřních hranic na další období, přičemž maximální doba trvání nesmí přesáhnout tři měsíce. 3. Pro účely odstavce 1 lze ochranu vnitřních hranic okamžitě znovu zavést na omezenou dobu nepřesahující jeden měsíc. Pokud závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost trvá i po uplynutí uvedené doby, může členský stát prodloužit ochranu vnitřních hranic na další období, přičemž maximální doba trvání nesmí přesáhnout tři měsíce. 4. Pokud je závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v členském státě předvídatelná, oznámí to členský stát Komisi a ostatním členským státům v souladu s čl. 27 odst. 1 nejpozději čtyři týdny před plánovaným znovuzavedením ochrany hranic, nebo v kratší lhůtě, jsou-li skutečnosti, jež vedou k potřebě znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, zjištěny později než čtyři týdny před plánovaným znovuzavedením. 4. Pokud je závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v členském státě předvídatelná, oznámí to členský stát Komisi a ostatním členským státům v souladu s čl. 27 odst. 1 nejpozději čtyři týdny před plánovaným znovuzavedením ochrany hranic, nebo v kratší lhůtě, jsou-li skutečnosti, jež vedou k potřebě znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, zjištěny později než čtyři týdny před plánovaným znovuzavedením. 5. Pro účely odstavce 4 , a aniž je dotčen čl. 27a odst. 4, lze ochranu vnitřních hranic znovu zavést na dobu nepřesahující šest měsíců. Pokud závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost trvá déle než po tuto dobu , může členský stát opakovaně prodlužovat ochranu vnitřních hranic vždy nejvýše o šest měsíců. 5. Pro účely odstavce 4 lze ochranu vnitřních hranic znovu zavést na dobu nepřesahující šest měsíců. Pokud po uplynutí této doby vyvstane hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost nového druhu , může členský stát opakovaně prodlužovat ochranu vnitřních hranic vždy nejvýše o šest měsíců. Každé prodloužení se oznamuje Komisi a ostatním členským státům v souladu s článkem 27 a ve lhůtách uvedených v odstavci 4. S výhradou čl. 27a odst. 5 nepřesáhne maximální doba trvání ochrany vnitřních hranic dva roky. Každé prodloužení se oznamuje Komisi a ostatním členským státům v souladu s článkem 27 a ve lhůtách uvedených v odstavci 4. Maximální doba trvání ochrany vnitřních hranic nepřesáhne dva roky. 6. Do doby uvedené v odstavci 5 se nezapočítávají období uvedená v odstavci 3.“ 6. Do doby uvedené v odstavci 5 se započítávají období uvedená v odstavci 3.“

Odůvodnění

Ochrana vnitřních hranic by neměla přesáhnout celkem 24 měsíců. Podle rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie (spojené věci C-368/20 a C-369/20) musí být Schengenský hraniční kodex vykládán v tom smyslu, že vylučuje dočasné znovuzavádění kontrol na vnitřních hranicích ze strany členských států na základě článků 25 a 27 tohoto kodexu, pokud doba trvání znovuzavedení ochrany hranic přesáhne maximální celkovou dobu šesti měsíců a pokud nevyvstane žádné nebezpečí nového druhu, které by ospravedlňovalo počítání doby trvání stanovené v článku 25 opět od začátku.

Pozměňovací návrh 30

čl. 1 bod 10

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 10) Článek 26 se nahrazuje tímto: 10) Článek 26 se nahrazuje tímto: „Článek 26 „Článek 26 Kritéria pro dočasné znovuzavedení a prodloužení ochrany vnitřních hranic Kritéria pro dočasné znovuzavedení a prodloužení ochrany vnitřních hranic 1. S cílem rozhodnout o tom, zda je znovuzavedení ochrany vnitřních hranic nezbytné a přiměřené v souladu s článkem 25, členský stát vezme do úvahy zejména: 1. S cílem rozhodnout o tom, zda je znovuzavedení ochrany vnitřních hranic nezbytné a přiměřené v souladu s článkem 25, členský stát vezme do úvahy zejména: a) vhodnost opatření k znovuzavedení ochrany vnitřních hranic s ohledem na povahu zjištěné závažné hrozby, přičemž zejména posoudí, zda znovuzavedení ochrany vnitřních hranic pravděpodobně přispěje k adekvátnímu řešení hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost; a) použití alternativních opatření, jako jsou přiměřené kontroly prováděné v rámci legitimního výkonu pravomocí podle čl. 23 písm. a); b) pravděpodobný dopad takového opatření na: b) vhodnost opatření k znovuzavedení ochrany vnitřních hranic s ohledem na povahu zjištěné závažné hrozby, přičemž zejména posoudí, zda znovuzavedení ochrany vnitřních hranic pravděpodobně přispěje k adekvátnímu řešení hrozby pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost; — pohyb osob v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích a — fungování přeshraničních regionů s ohledem na silné sociální a hospodářské vazby mezi nimi. c) pravděpodobný dopad takového opatření na: — pohyb osob v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích a — fungování přeshraničních regionů s ohledem na silné sociální a hospodářské vazby mezi nimi. 2. Pokud se členský stát rozhodne prodloužit ochranu vnitřních hranic podle čl. 25a odst. 5, rovněž podrobně posoudí, zda lze cílů sledovaných tímto prodloužením dosáhnout: 2. Pokud se členský stát rozhodne prodloužit ochranu vnitřních hranic podle čl. 25a odst. 5, rovněž podrobně posoudí, zda lze cílů sledovaných tímto prodloužením dosáhnout: a) použitím alternativních opatření, jako jsou přiměřené kontroly prováděné v rámci legitimního výkonu pravomocí podle čl. 23 písm. a); a) použitím alternativních opatření, jako jsou přiměřené kontroly prováděné v rámci legitimního výkonu pravomocí podle čl. 23 písm. a); b) použitím postupu uvedeného v článku 23a; b) formami policejní spolupráce stanovenými v právu Unie, jež zahrnují společné hlídky, společné operace, společné vyšetřovací týmy, přeshraniční pronásledování nebo přeshraniční sledování. c) formami policejní spolupráce stanovenými v právu Unie, jež zahrnují společné hlídky, společné operace, společné vyšetřovací týmy, přeshraniční pronásledování nebo přeshraniční sledování. 3. V případě znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic dotčené členské státy v případě potřeby zajistí, aby byla společně s uvedenou ochranou přijata vhodná opatření, jež zmírní dopady znovuzavedení ochrany hranic na osoby a přepravu zboží, přičemž zvláštní pozornost věnují zejména přeshraničním regionům.“ 3. V případě znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic dotčené členské státy v případě potřeby zajistí, aby byla společně s uvedenou ochranou přijata vhodná opatření, jež zmírní dopady znovuzavedení ochrany hranic na osoby a přepravu zboží, přičemž zvláštní pozornost věnují zejména přeshraničním regionům.“

Odůvodnění

K dosažení cílů návrhu je nutné, aby se zvažovala alternativní opatření ještě před fází znovuzavedení ochrany hranic, nikoli teprve ve fázi prodloužení.

Článek 23a je navržen k vyškrtnutí, a proto je třeba text vyškrtnout i z článku 26.

Pozměňovací návrh 31

čl. 1 bod 11

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 11) Článek 27 se nahrazuje tímto: 11) Článek 27 se nahrazuje tímto: „Článek 27 „Článek 27 Oznámení o dočasném znovuzavedení ochrany vnitřních hranic a posouzení rizik Oznámení o dočasném znovuzavedení ochrany vnitřních hranic a posouzení rizik 1. Oznámení členských států o znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic obsahují tyto informace: 1. Oznámení členských států o znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic obsahují tyto informace: a) důvody znovuzavedení nebo prodloužení, včetně všech relevantních údajů upřesňujících události, které představují závažnou hrozbu pro jeho veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost; a) důvody znovuzavedení nebo prodloužení, včetně všech relevantních údajů upřesňujících události, které představují závažnou hrozbu pro jeho veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost , a důvody, pro které nebylo vhodné přijmout alternativní opatření ; b) rozsah navrhovaného znovuzavedení nebo prodloužení s upřesněním, na kterém úseku či úsecích vnitřních hranic má být ochrana hranic znovu zavedena nebo prodloužena; b) rozsah navrhovaného znovuzavedení nebo prodloužení s upřesněním, na kterém úseku či úsecích vnitřních hranic má být ochrana hranic znovu zavedena nebo prodloužena; c) názvy určených přechodů; c) názvy určených přechodů; d) datum a dobu trvání plánovaného znovuzavedení nebo prodloužení; d) datum a dobu trvání plánovaného znovuzavedení nebo prodloužení; e) posouzení nezbytnosti a přiměřenosti uvedené v čl. 26 odst. 1 a v případě prodloužení v čl. 26 odst. 2; e) posouzení nezbytnosti a přiměřenosti uvedené v čl. 26 odst. 1 a v případě prodloužení v čl. 26 odst. 2; f) v příslušných případech opatření, která mají přijmout ostatní členské státy. f) v příslušných případech opatření, která mají přijmout ostatní členské státy. Oznámení může být předloženo společně dvěma či více členskými státy. Oznámení může být předloženo společně dvěma či více členskými státy. Oznámení se předkládá v souladu se vzorem, který Komise stanoví prováděcím aktem a který se zpřístupní na internetu. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2. Oznámení se předkládá v souladu se vzorem, který Komise stanoví prováděcím aktem a který se zpřístupní na internetu. Vzor by měl obsahovat stanovisko orgánu nebo orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 38 odst. 2. 2. Pokud byla ochrana hranic zavedena na dobu šesti měsíců v souladu s čl. 25a odst. 4, musí každé následné oznámení o prodloužení takové ochrany zahrnovat posouzení rizik. V posouzení rizik se uvede rozsah a očekávaný vývoj zjištěné závažné hrozby, zejména předpokládaná doba jejího trvání a informace o tom, které úseky vnitřních hranic mohou být zasaženy, jakož i informace o koordinovaných opatřeních s dalšími členskými státy, na které taková opatření mají nebo pravděpodobně budou mít dopad. 2. Pokud byla ochrana hranic zavedena na dobu šesti měsíců v souladu s čl. 25a odst. 4, musí každé následné oznámení o prodloužení takové ochrany zahrnovat posouzení rizik. V posouzení rizik se uvede rozsah a očekávaný vývoj zjištěné závažné hrozby, zejména předpokládaná doba jejího trvání a informace o tom, které úseky vnitřních hranic mohou být zasaženy, jakož i informace o koordinovaných opatřeních s dalšími členskými státy a přeshraničními regiony , na které taková opatření mají nebo pravděpodobně budou mít dopad. 3. Pokud se znovuzavedení ochrany hranic nebo její prodloužení týká rozsáhlých neoprávněných pohybů podle čl. 25 odst. 1 písm. b), musí posouzení rizik rovněž poskytovat informace o rozsahu a trendech těchto neoprávněných pohybů, včetně veškerých informací získaných od příslušných agentur EU v souladu s jejich příslušnými mandáty a analýz údajů získaných z příslušných informačních systémů. 3. Pokud se znovuzavedení ochrany hranic nebo její prodloužení týká rozsáhlých neoprávněných pohybů podle čl. 25 odst. 1 písm. b), musí posouzení rizik rovněž poskytovat informace o rozsahu a trendech těchto neoprávněných pohybů, včetně veškerých informací získaných od příslušných agentur EU v souladu s jejich příslušnými mandáty a analýz údajů získaných z příslušných informačních systémů. 4. Dotčený členský stát poskytne na žádost Komise veškeré další informace, včetně informací o koordinačních opatřeních s členskými státy, kterých se plánované prodloužení ochrany vnitřních hranic týká, jakož i další informace potřebné k posouzení možného použití opatření uvedených v článcích 23 a 23a. 4. Dotčený členský stát poskytne na žádost Komise veškeré další informace, včetně informací o koordinačních opatřeních s členskými státy, kterých se plánované prodloužení ochrany vnitřních hranic týká, jakož i další informace potřebné k posouzení možného použití opatření uvedených v článcích 23 a 23a. 5. Členské státy předkládající oznámení podle odstavců 1 a 2 mohou v případě nutnosti a v souladu s vnitrostátním právem rozhodnout o utajení některých nebo veškerých oznámených informací. 5. Členské státy předkládající oznámení podle odstavců 1 a 2 mohou v případě nutnosti a v souladu s vnitrostátním právem rozhodnout o utajení některých nebo veškerých oznámených informací. Toto utajení informací nevylučuje přístup ostatních členských států, jichž se dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic týká, k informacím prostřednictvím vhodných a bezpečných kanálů policejní spolupráce.“ Toto utajení informací nevylučuje přístup ostatních členských států, jichž se dočasné znovuzavedení ochrany vnitřních hranic týká, k informacím prostřednictvím vhodných a bezpečných kanálů policejní spolupráce.“

Odůvodnění

Uvedení do souladu s předchozím pozměňovacím návrhem.

Pozměňovací návrh 32

čl. 1 bod 12

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 12) Vkládá se nový článek 27a, který zní: 12) Vkládá se nový článek 27a, který zní: „Článek 27a „Článek 27a Konzultace s členskými státy a stanovisko Komise Konzultace s členskými státy a stanovisko Komise 1. Po obdržení oznámení předložených podle čl. 27 odst. 1 může Komise v příslušných případech zahájit proces konzultace, včetně setkání mezi členským státem, jenž plánuje znovu zavést nebo prodloužit ochranu vnitřních hranic, a dalšími členskými státy, zejména těmi, kterých se tato opatření přímo týkají, a příslušnými agenturami Unie. 1. Po obdržení oznámení předložených podle čl. 27 odst. 1 Komise v příslušných případech zahájí proces konzultace, včetně setkání mezi členským státem, jenž plánuje znovu zavést nebo prodloužit ochranu vnitřních hranic, a dalšími členskými státy, zejména těmi, kterých se tato opatření přímo týkají, Evropským parlamentem, Evropským výborem regionů a příslušnými agenturami Unie. Předmětem konzultace je zejména zjištěná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, důležitost zamýšleného znovuzavedení ochrany hranic s přihlédnutím ke vhodnosti alternativních opatření, jakož i způsoby zajištění vzájemné spolupráce mezi členskými státy týkající se znovu zavedené ochrany hranic. Předmětem konzultace je zejména zjištěná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost, důležitost zamýšleného znovuzavedení ochrany hranic s přihlédnutím ke vhodnosti alternativních opatření, jakož i způsoby zajištění vzájemné spolupráce mezi členskými státy týkající se znovu zavedené ochrany hranic. Členský stát, který plánuje znovu zavést nebo prodloužit ochranu vnitřních hranic, výsledky této konzultace při provádění ochrany vnitřních hranic v co nejvyšší míře zohlední. Členský stát, který plánuje znovu zavést nebo prodloužit ochranu vnitřních hranic, výsledky této konzultace při provádění ochrany vnitřních hranic v co nejvyšší míře zohlední. 2. Po obdržení oznámení předložených v souvislosti se znovuzavedením nebo prodloužením ochrany vnitřních hranic může Komise nebo kterýkoli jiný členský stát, aniž je dotčen článek 72 Smlouvy o fungování Evropské unie, vydat stanovisko, má-li na základě informací obsažených v oznámení a posouzení rizik, případně jakýchkoli dalších informací, obavy ohledně nezbytnosti nebo přiměřenosti plánovaného znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic. 2. Po obdržení oznámení předložených v souvislosti se znovuzavedením nebo prodloužením ochrany vnitřních hranic může Komise nebo kterýkoli jiný členský stát, aniž je dotčen článek 72 Smlouvy o fungování Evropské unie, vydat stanovisko, má-li na základě informací obsažených v oznámení a posouzení rizik, případně jakýchkoli dalších informací, obavy ohledně nezbytnosti nebo přiměřenosti plánovaného znovuzavedení nebo prodloužení ochrany vnitřních hranic. 3. Komise vydá po obdržení oznámení předložených v souvislosti s prodloužením ochrany vnitřních hranic podle čl. 25a odst. 4, jež vede k pokračování ochrany vnitřních hranic po celkovou dobu osmnácti měsíců, stanovisko k nezbytnosti a přiměřenosti takové ochrany vnitřních hranic. 3. Komise vydá po obdržení oznámení předložených v souvislosti s prodloužením ochrany vnitřních hranic podle čl. 25a odst. 4, jež vede k pokračování ochrany vnitřních hranic po celkovou dobu dvanácti měsíců, stanovisko k nezbytnosti a přiměřenosti takové ochrany vnitřních hranic. V tomto stanovisku by mělo být zohledněno také oznámené stanovisko dotčeného orgánu nebo dotčených orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony. 4. Je-li vydáno stanovisko uvedené v odstavcích 2 nebo 3, může Komise zahájit proces konzultace s cílem projednat toto stanovisko s členskými státy. Komise tento proces zahájí, pokud sama Komise nebo členský stát vydá stanovisko, v němž vyjádří své obavy ohledně nezbytnosti nebo přiměřenosti znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. 4. Je-li vydáno stanovisko uvedené v odstavcích 2 nebo 3, Komise zahájí proces konzultace s cílem projednat toto stanovisko s členskými státy. Komise tento proces zahájí, pokud sama Komise nebo členský stát vydá stanovisko, v němž vyjádří své obavy ohledně nezbytnosti nebo přiměřenosti znovuzavedení ochrany vnitřních hranic. 5. Domnívá-li se členský stát, že došlo k výjimečné situaci, jež odůvodňuje trvalou potřebu ochrany vnitřních hranic po dobu delší, než je maximální doba uvedená v čl. 25 odst. 5, oznámí to Komisi v souladu s čl. 27 odst. 2. V tomto novém oznámení členský stát odůvodní trvající hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost s přihlédnutím ke stanovisku Komise poskytnutému podle odstavce 3. Komise vydá následné stanovisko.“ 5. Domnívá-li se členský stát, že došlo k výjimečné situaci, jež odůvodňuje trvalou potřebu ochrany vnitřních hranic po dobu delší, než je maximální doba uvedená v čl. 25 a odst. 5, oznámí to Komisi v souladu s čl. 27 odst. 2. V tomto novém oznámení členský stát odůvodní trvající hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost s přihlédnutím ke stanovisku Komise poskytnutému podle odstavce 3. Komise vydá následné stanovisko.“

Odůvodnění

Je nezbytné, aby Evropská komise urychleně vyhodnotila nezbytnost a přiměřenost prodloužené ochrany vnitřních hranic a aby ve svých doporučeních zohlednila stanovisko dotčeného orgánu nebo dotčených orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony. Součástí celého procesu by měly být i konzultace s Evropským parlamentem a Evropským výborem regionů. Kromě toho o prodloužení hraničních kontrol na vnitřních hranicích pojednává čl. 25a odst. 5, což je třeba opravit.

Pozměňovací návrh 33

čl. 1 bod 13

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 13) Článek 28 se nahrazuje tímto: 13) Článek 28 se nahrazuje tímto: „Článek 28 „Článek 28 Zvláštní mechanismus v případech, kdy závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost ohrožuje celkové fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích Zvláštní mechanismus v případech, kdy závažná hrozba pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost ohrožuje celkové fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích 1. Pokud Komise zjistí, že stejná závažná hrozba pro vnitřní bezpečnost nebo veřejný pořádek postihuje většinu členských států, a ohrožuje tak celkové fungování prostoru bez vnitřních hranic, může Radě navrhnout, aby přijala prováděcí rozhodnutí, jež umožní znovuzavedení ochrany hranic členskými státy, pokud dostupná opatření uvedená v článcích 23 a 23a nepostačují k řešení této hrozby. 1. Pokud Komise zjistí, že stejná závažná hrozba pro vnitřní bezpečnost nebo veřejný pořádek postihuje většinu členských států, a ohrožuje tak celkové fungování prostoru bez vnitřních hranic, může Radě navrhnout, aby přijala prováděcí rozhodnutí, jež umožní znovuzavedení ochrany hranic členskými státy, pokud dostupná opatření uvedená v článku 23 nepostačují k řešení této hrozby. 2. Toto rozhodnutí se vztahuje na dobu nepřesahující šest měsíců a může být na návrh Komise prodlouženo na další období, která nepřesahují šest měsíců , dokud hrozba nadále trvá , s přihlédnutím k přezkumu uvedenému v odstavci 5. 2. Toto rozhodnutí se vztahuje na dobu nepřesahující šest měsíců, a pokud hrozba nadále trvá, může být na návrh Komise prodlouženo na další období, která nepřesahují šest měsíců, celkem až na 24 měsíců, s přihlédnutím k přezkumu uvedenému v odstavci 5. 3. Pokud členské státy znovu zavedou nebo prodlouží ochranu hranic z důvodu hrozby uvedené v odstavci 1, bude se tato ochrana ode dne vstupu rozhodnutí Rady v platnost řídit uvedeným rozhodnutím. 3. Pokud členské státy znovu zavedou nebo prodlouží ochranu hranic z důvodu hrozby uvedené v odstavci 1, bude se tato ochrana ode dne vstupu rozhodnutí Rady v platnost řídit uvedeným rozhodnutím. 4. Rozhodnutí Rady uvedené v odstavci 1 musí obsahovat i jakákoli vhodná zmírňující opatření, jež budou přijata na vnitrostátní úrovni a úrovni Unie s cílem minimalizovat dopady znovuzavedení ochrany hranic. 4. Rozhodnutí Rady uvedené v odstavci 1 musí obsahovat i jakákoli vhodná zmírňující opatření, jež budou přijata na vnitrostátní úrovni a úrovni Unie s cílem minimalizovat dopady znovuzavedení ochrany hranic. 5. Komise přezkoumá vývoj zjištěné hrozby, jakož i dopad opatření přijatých v souladu s rozhodnutím Rady uvedeným v odstavci 1, aby posoudila, zda jsou opatření nadále odůvodněná. 5. Komise přezkoumá vývoj zjištěné hrozby, jakož i dopad opatření přijatých v souladu s rozhodnutím Rady uvedeným v odstavci 1, aby posoudila, zda jsou opatření nadále odůvodněná. 6. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy v Radě o znovuzavedení ochrany hranic v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1. 6. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy v Radě o znovuzavedení ochrany hranic v souladu s rozhodnutím uvedeným v odstavci 1. 7. Komise může vydat doporučení, v němž stanoví další opatření uvedená v článcích 23 a 23a , jež by mohla doplnit ochranu vnitřních hranic nebo být vhodnější pro řešení zjištěné hrozby pro vnitřní bezpečnost nebo veřejný pořádek uvedené v odstavci 1.“ 7. Komise může vydat doporučení, v němž stanoví další opatření uvedená v článku 23, jež by mohla doplnit ochranu vnitřních hranic nebo být vhodnější pro řešení zjištěné hrozby pro vnitřní bezpečnost nebo veřejný pořádek uvedené v odstavci 1. V tomto doporučení by mělo být zohledněno také stanovisko dotčeného orgánu nebo dotčených orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony. “

Odůvodnění

Má-li být zaručeno zohlednění postoje místních a regionálních orgánů přeshraničních regionů a dodržování ustanovení návrhu, měl by jednotný formát zprávy obsahovat část věnovanou stanovisku dotčeného orgánů nebo dotčených orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony. Kromě toho je nutné stanovit pevnou horní hranici, aby se zabránilo výkonu téměř neustálé ochrany vnitřních hranic.

Pozměňovací návrh 34

čl. 1 bod 14

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 14) Článek 31 se mění takto: 14) Článek 31 se mění takto: a) článek 31 se stává odstavcem 1; a) článek 31 se stává odstavcem 1; b) doplňuje se nový odstavec 2, který zní: b) doplňuje se nový odstavec 2, který zní: „2. Pokud členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům znovuzavedení ochrany hranic v souladu s čl. 27 odst. 1, sdělí zároveň Evropskému parlamentu a Radě: „2. Pokud členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům znovuzavedení ochrany hranic v souladu s čl. 27 odst. 1, sdělí zároveň Evropskému parlamentu a Radě: a) podrobné informace o vnitřních hranicích, na nichž má být ochrana hranic znovu zavedena; b) důvody navrhovaného znovuzavedení; c) názvy určených přechodů; d) datum a dobu trvání plánovaného znovuzavedení; e) v příslušných případech opatření, která mají přijmout ostatní členské státy. a) podrobné informace o vnitřních hranicích, na nichž má být ochrana hranic znovu zavedena; b) důvody navrhovaného znovuzavedení; c) názvy určených přechodů; d) datum a dobu trvání plánovaného znovuzavedení; e) v příslušných případech opatření, která mají přijmout ostatní členské státy. 3. Poskytované informace mohou členské státy utajit v souladu s čl. 27 odst. 4. 3. Poskytované informace mohou členské státy utajit v souladu s čl. 27 odst. 4. Členské státy nejsou z důvodů veřejné bezpečnosti povinny poskytovat všechny informace uvedené v odstavci 2. Členské státy nejsou ve výjimečných případech ze závažných důvodů týkajících se veřejné bezpečnosti povinny poskytovat všechny informace uvedené v odstavci 2. Utajení informací nebrání tomu, aby Komise tyto informace zpřístupnila Evropskému parlamentu. Předání informací a dokladů Evropskému parlamentu podle tohoto článku a nakládání s nimi musí být v souladu s pravidly pro předávání utajovaných informací a nakládání s nimi platnými mezi Evropským parlamentem a Komisí.“ Utajení informací nebrání tomu, aby Komise tyto informace zpřístupnila Evropskému parlamentu. Předání informací a dokladů Evropskému parlamentu podle tohoto článku a nakládání s nimi musí být v souladu s pravidly pro předávání utajovaných informací a nakládání s nimi platnými mezi Evropským parlamentem a Komisí.“

Odůvodnění

Rozsah výjimek z pravidla transparentnosti by měl být velmi omezen.

Pozměňovací návrh 35

čl. 1 bod 15

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 15) Článek 33 se nahrazuje tímto: 15) Článek 33 se nahrazuje tímto: „Článek 33 „Článek 33 Zpráva o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic Zprávy o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic 1. Do čtyř týdnů po zrušení ochrany vnitřních hranic předloží členské státy, které tuto ochranu vnitřních hranic prováděly , Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o znovuzavedení a v příslušných případech prodloužení ochrany vnitřních hranic. 1. Každé čtyři týdny v průběhu výkonu ochrany vnitřních hranic a do čtyř týdnů po zrušení ochrany vnitřních hranic předloží členské státy, které tuto ochranu vnitřních hranic provádějí , Evropskému parlamentu, Radě a Komisi zprávu o znovuzavedení a v příslušných případech prodloužení ochrany vnitřních hranic. 2. Aniž je dotčen odstavec 1, je-li ochrana hranic prodloužena podle čl. 25a odst. 5, předloží dotčený členský stát zprávu po uplynutí dvanácti měsíců a poté každých dvanáct měsíců , pokud ve výjimečných případech ochrana hranic nadále trvá. 2. Aniž je dotčen odstavec 1, je-li ochrana hranic prodloužena podle čl. 25a odst. 5, předloží dotčený členský stát zprávu po uplynutí dvanácti měsíců, pokud ve výjimečných případech ochrana hranic nadále trvá. 3. V této zprávě zejména popíše úvodní a následné posouzení potřeby ochrany hranic a dodržování kritérií uvedených v článku 26, provádění kontrol, praktickou spolupráci se sousedními členskými státy, výsledný dopad na pohyb osob, zejména v přeshraničních regionech, účinnost znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, včetně ex post hodnocení přiměřenosti znovuzavedení ochrany hranic. 3. V této zprávě zejména popíše úvodní a následné posouzení potřeby ochrany hranic a dodržování kritérií uvedených v článku 26, provádění kontrol, praktickou spolupráci se sousedními členskými státy, výsledný dopad na pohyb osob, zejména v přeshraničních regionech, účinnost znovuzavedení ochrany vnitřních hranic, včetně probíhajícího hodnocení přiměřenosti znovuzavedení ochrany hranic. 4. Komise přijme jednotný formát této zprávy a zpřístupní jej na internetu. 4. Komise přijme jednotný formát této zprávy a zpřístupní jej na internetu. Zpráva bude obsahovat část věnovanou stanovisku dotčeného orgánu nebo dotčených orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony. 5. Komise může vydat stanovisko k uvedenému ex post hodnocení dočasného znovuzavedení ochrany hranic na jedné nebo více vnitřních hranicích nebo jejich částech. 5. Komise vydá stanovisko k uvedenému probíhajícímu hodnocení dočasného znovuzavedení ochrany hranic na jedné nebo více vnitřních hranicích nebo jejich částech. 6. Komise předkládá Evropskému parlamentu a Radě alespoň jednou za rok zprávu o fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích nazvanou ‚zpráva o stavu Schengenu‘. Zpráva obsahuje seznam všech rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic přijatých během příslušného roku. Zahrnuje rovněž informace o trendech v schengenském prostoru, pokud jde o neoprávněné pohyby státních příslušníků třetích zemí, a to s přihlédnutím k dostupným informacím získaným od příslušných agentur Unie, analýze údajů získané z příslušných informačních systémů a posouzení nezbytnosti a přiměřenosti znovuzavedení ochrany hranic v období, za něž je tato zpráva vypracována.“ 6. Komise předkládá Evropskému parlamentu a Radě alespoň jednou za rok zprávu o fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích nazvanou ‚zpráva o stavu Schengenu‘. Zpráva obsahuje seznam všech rozhodnutí o znovuzavedení ochrany vnitřních hranic přijatých během příslušného roku. Zahrnuje rovněž informace o trendech v schengenském prostoru, pokud jde o neoprávněné pohyby státních příslušníků třetích zemí, a to s přihlédnutím k dostupným informacím získaným od příslušných agentur Unie, analýze údajů získané z příslušných informačních systémů a posouzení nezbytnosti a přiměřenosti znovuzavedení ochrany hranic v období, za něž je tato zpráva vypracována.“

Odůvodnění

Má-li být zaručeno zohlednění postoje místních a regionálních orgánů přeshraničních regionů a dodržování ustanovení návrhu, měl by jednotný formát zprávy obsahovat část věnovanou stanovisku dotčeného orgánů nebo dotčených orgánů příslušných pro místní správní oblasti, které se podle čl. 39 odst. 1 písm. h) považují za přeshraniční regiony.

Nezbytnost a přiměřenost znovuzavedení ochrany vnitřních hranic se pravidelně kontroluje a je předmětem povinného hodnocení ze strany Komise v průběhu hraničních kontrol i po jejich skončení.

Vzhledem ke skutečnosti, že by ochrana vnitřních hranic měla být prováděna jen za výjimečných okolností a měla by být krajním opatřením, je třeba tato opatření od jejich zahájení pečlivě sledovat a hodnotit. Období čtyř týdnů, které se v této souvislosti navrhuje, je v souladu s obdobím stanoveným pro podávání zpráv ex post.

Pozměňovací návrh 36

čl. 1 bod 19

Text na