1.Úvod

Tato zpráva poskytuje dlouhodobou prognózu přítoku a odtoku prostředků v následujících pěti letech (2019–2023), jak vyžaduje čl. 247 odst. 1 písm. c) finančního nařízení. Analýza zohledňuje zásady a podmínky stanovené v návrhu dohody o vystoupení mezi EU a Spojeným královstvím. Dopad na dlouhodobou prognózu v případě, že by dohoda o vystoupení nebyla uzavřena nebo ratifikována, není hodnocen.

Prognóza je založena na obsahu současného a příštího finančního rámce. Vychází z výše prostředků na závazky na rok 2019 a 2020, které jsou uvedeny v návrhu rozpočtu na rok 2019 a v doprovodném finančním plánu na rok 2020. Pro roky 2021–2023 se přihlíží k závazkům uvedeným v návrhu Komise na příští víceletý finanční rámec.

Dále jsou zohledněny nové informace, poskytnuté po předložení návrhu víceletého finančního rámce ze dne 2. května 2018: aktualizované prognózy členských států týkající se provádění evropských strukturálních a investičních fondů (ESI fondů) v období 2014–2020 poskytnuté do 31. července 2018, změny rozpočtu na rok 2018 (tj. návrh opravného rozpočtu č. 5 a výsledky globálního převodu) a návrh na změnu č. 1 k návrhu rozpočtu na rok 2019. Byly rovněž zohledněny iniciativy oznámené dne 12. září 2018 za účelem dalšího posílení Evropské agentury pro pohraniční a pobřežní stráž a Agentury EU pro azyl.

2.Výsledky prognózy

2.1. Platby

2.1.1.Platby do konce současného víceletého finančního rámce (2019–2020)

Odhady plateb v roce 2019 se řídí úrovněmi navrženými v návrhu rozpočtu na rok 2019 (včetně návrhu na změnu č. 1). Platby v roce 2020 byly odhadnuty s ohledem na provádění v letech 2014–2017 a v první polovině roku 2018, na informace poskytnuté v době přípravy návrhu rozpočtu na rok 2019 a na aktualizované prognózy členských států týkající se provádění ESI fondů v období 2014–2020. Očekává se, že v posledním roce současného víceletého finančního rámce všechny výdajové programy dosáhnou plného tempa. Většina programů na období 2007–2013 v rámci politiky soudržnosti by měla být uzavřena do konce roku 2019.

2.1.2.Platby v příštím víceletém finančním rámci (2021–2023)

Prognóza plateb v letech 2021–2022 je v souladu se stropem vlastních zdrojů ve výši 1,20 % HND EU. Komise sice navrhla zvýšit strop vlastních zdrojů s ohledem na základ HND pro 27 členských států, je však možné, že vzhledem k zdlouhavému procesu ratifikace nového rozhodnutí o vlastních zdrojích bude nadále platit stávající úroveň.

Na začátku příštího programového období (2021–2022) by polovina všech plateb (51 %) pokrývala zbývající závazky z předchozích finančních rámců (RAL, resp. „Reste à liquider“). Dalších 35 % plateb by se týkalo nerozlišených prostředků, u nichž platby bezprostředně navazují na závazky (tj. 1. pilíř společné zemědělské politiky, výdaje v rámci okruhu 7 „Evropská veřejná správa“ a dotace decentralizovaným agenturám). Zbývajících 14 % by vyplývalo ze zahájení nové generace výdajových programů.

Počínaje rokem 2023 by již byla vyplacena více než polovina zbývajících závazků z období před rokem 2021, čímž se sníží podíl plateb na závazky z období před rokem 2021. Současně s tím se očekává, že provádění programů z období 2021–2027 dosáhne plného tempa, což v porovnání s prvními dvěma zahajovacími roky v roce 2023 podstatně zvýší platby (68 % celkových plateb oproti 45 % v roce 2021).

2.1.3.Zrušené závazky

Prognóza celkového objemu zrušených závazků v období 2019–2023 činí 6,4 miliardy EUR. Přibližně dvě třetiny zrušených závazků se týkají programů z období 2014–2020 (4,3 miliardy EUR), zatímco zrušených zbývajících závazků (RAL), které vznikly před rokem 2014, postupně ubývá, jako tomu je u plateb těchto závazků. U závazků vztahujících se k návrhu víceletého finančního rámce na období 2021–2027 se rušení nepředpokládá.

Úroveň rušení závazků se v jednotlivých okruzích liší, neboť prognóza zohledňuje závazky již zrušené a závazky, jejichž zrušení bylo určeno v době přípravy návrhu rozpočtu na rok 2019. V zásadě se rušení závazků odhaduje na celou dobu trvání programového období. Vzhledem k tomu, že u většiny programů a činností neexistují žádná pravidla pro automatické rušení závazků, roční rozpis zrušených závazků by byl jen velmi přibližný. Aby bylo možné odhadnout výši zrušených závazků jen do roku 2023, bylo rušení zbývajících závazků (RAL) ke konci roku 2018 rozděleno úměrně souvisejícím ročním platbám. Potenciální rušení závazků z let 2019 a 2020 bude většinou probíhat po roce 2023 v souladu s obecným cyklem uzavírání programů.

Pro ESI fondy na období 2014–2020 byla vypracována zvláštní prognóza: zohledňuje zkušenosti s uzavřením programů z období 2007–2013 a také časový harmonogram rušení závazků. Vzhledem k tomu, že konkrétní rok zrušení závazku závisí na jednotlivých datech uzavírání programů každého členského státu a současná pravidla pro zrušení závazků stanoví „n+3“, bude rušení závazků pravděpodobně rozloženo do období 2024–2026. Na období prognózy uvedené v této zprávě to proto nemá vliv.

2.1.4.Vývoj úrovně zbývajících závazků (RAL)

Výše zbývajících závazků (RAL) na počátku období, za něž se podává zpráva, se odhaduje přibližně na 276 miliard EUR a na konci současného finančního rámce by měla činit 295 miliard EUR. Do konce roku 2023 by měla dosáhnout přibližně 314 miliard EUR, což během pěti analyzovaných let představuje nominální zvýšení o 14 %. Roční vývoj objemu RAL však není rovnoměrný, protože závazky RAL se vyvíjejí v závislosti na poměru ročních plateb k ročním závazkům. Tento poměr činí 90 % v roce 2019 a vzroste na 99 % v roce 2023. V roce 2023 se platby blíží závazkům, a to především díky kombinaci prvního cíle pro automatické zrušení závazků u nových programů podle nařízení o společných ustanoveních a cíle „n+3“ pro zrušení závazků u poslední tranše ESI fondů na období 2014–2020 a uzavření těchto programů. V důsledku toho by byl růst objemu RAL v roce 2023 ve srovnání s předchozím rokem omezen na méně než 1 %.

2.2. Příjmy