Došlo k mírnému navýšení zdrojů Soudní rady a Rady pro státní zastupitelství, nedostatky však přetrvávají. Ve zprávě o právním státu pro rok 2020 se konstatovalo, že důležitou podmínkou nezávislého a efektivního fungování Soudní rady i Rady pro státní zastupitelství je poskytnutí dostatečných zdrojů těmto samosprávným orgánům. Nízké administrativní kapacity rad ovlivňují rovněž kvalitu postupu výběru soudců a státních zástupců, zejména co se týká odůvodnění vydaných rozhodnutí a stanovisek a důkladnosti pohovorů. Od roku 2022 bude Soudní rada moci zaměstnat další dva pracovníky, což představuje minimální navýšení dostupných zdrojů. V případě Rady pro státní zastupitelství se však žádní další zaměstnanci neplánují. Dostupný rozpočet Soudní rady se zvyšuje, zatímco rozpočet Rady pro státní zastupitelství stagnuje. Je nutné zmínit, že celkový rozpočet pro systém soudnictví řadu let roste.

V rámci soudnictví byla zahájena diskuse o zlepšení rámce pro disciplinární řízení vůči soudcům. V březnu 2021 připravila Soudní rada analýzu právního rámce pro disciplinární řízení týkající se soudců a jeho uplatňování a navrhla jeho změny. Od roku 2018 spadá disciplinární řízení do pravomoci disciplinárního soudu. Od roku 2018 do března 2021 trvalo disciplinární řízení v průměru 194 dnů. Soudní rada určila řadu záležitostí, které vyžadují zlepšení, například: zavedení zvláštního disciplinárního řízení namísto využívání trestního řízení, aktualizaci seznamu kázeňských přestupků, revizi práva Soudní rady iniciovat disciplinární řízení, revizi disciplinárních sankcí v zájmu větší přiměřenosti a objasnění mezí, pokud jde o dobu pozastavení výkonu funkce soudce. Nejvyšší soud podporuje iniciativu Soudní rady týkající se změny právních předpisů s cílem zvýšit efektivnost disciplinárních řízení. Je důležité, aby byla případná reforma disciplinárních řízení v souladu s právními předpisy EU a zohledňovala doporučení Rady Evropy.

Ústavní soud prohlásil předpisy o parlamentním vyšetřování za protiústavní kvůli chybějícím zárukám nezávislosti soudnictví. Jak je uvedeno ve zprávě o právním státu pro rok 2020, v roce 2019 zahájil parlamentní vyšetřovací výbor šetření zaměřené na jednání státních zástupců a soudců v konkrétních trestních řízeních. Ústavní soud však později uplatňování zákona o parlamentním vyšetřování pozastavil z důvodu ohrožení nezávislosti soudců a státních zástupců . V lednu 2021 Ústavní soud konstatoval, že zákon o parlamentním vyšetřování a procedurální pravidla týkající se parlamentního vyšetřování jsou protiústavní, neboť chybí procesní záruky zajišťující nezávislost soudců v případě zahájení parlamentního vyšetřování. Soud uvedl, že soudnictví není z parlamentní kontroly vykonávané prostřednictvím parlamentních vyšetřování zcela vyloučeno, neboť parlament může například posoudit trendy v soudnictví či minulé události, jež jsou rovněž předmětem soudního řízení. Soud však zdůraznil, že parlament nemůže bránit soudnímu řízení ani nijak ovlivňovat soudce v konkrétních řízeních, a to ani prostřednictvím následných diskusí o zákonnosti či přiměřenosti jednotlivých rozsudků. Soudce navíc nelze v rámci parlamentního vyšetřování předvolávat jako svědky nebo podezřelé, pokud jde o otázky týkající se probíhajících či ukončených soudních řízení, jelikož by to znamenalo porušení nezávislosti soudnictví. Ústavní soud poskytl parlamentu lhůtu v délce jednoho roku na odstranění protiústavních prvků ze zákona o parlamentním vyšetřování. Dokud nebude zjištěná neústavnost odstraněna, může Soudní rada Ústavní soud požádat, aby ověřil, zda nové parlamentní vyšetřování respektuje nezávislost soudnictví. Dosud nebyl předložen žádný legislativní návrh za účelem odstranění zjištěné neústavnosti.

Jmenování státních zástupců se bezdůvodně odkládá a obavy vyvolává skutečnost, že nebyli včas navrženi evropští pověření žalobci. Vláda je pověřena jmenováním nového státního zástupce na návrh ministra spravedlnosti po zveřejnění oznámení o volném místě a výběru kandidáta nezávislou Radou pro státní zastupitelství. Vláda je podle zákona rovněž povinna rozhodnout o jmenování či nejmenování všech způsobilých kandidátů, kteří požádali o jmenování nebo povýšení. Neúspěšní kandidáti mají právo požádat o soudní přezkum správní soud, který musí rozhodnout do 30 dnů. Od konce července 2020 předložila Rada pro státní zastupitelství jména 29 kandidátů ministryni spravedlnosti, která je poté navrhla vládě za účelem prvního jmenování či povýšení. Do června 2021 bylo jmenováno či povýšeno pouze čtrnáct kandidátů, zatímco v případě zbývajících patnácti kandidátů nebyly uvedeny žádné jednoznačné důvody pro nepřijetí rozhodnutí. Odloženo bylo také navržení evropských pověřených žalobců úřadu EPPO, což vyvolává obavy ohledně toho, že nebyl řádně dodržen vnitrostátní postup. V prosinci 2020 předložila Rada pro státní zastupitelství ministryni spravedlnosti jména dvou kandidátů a vláda je nezařadila na pořad jednání svých zasedání, ačkoli má právní povinnost vzít jména pouze na vědomí a předat je Úřadu evropského veřejného žalobce. Dne 27. května 2021 prohlásila vláda výběrové řízení za neúspěšné a nařídila ministryni spravedlnosti zveřejnit nové oznámení o volném místě, k čemuž došlo dne 9. července. Podle doporučení Rady Evropy se musí přijímání státních zástupců uskutečnit na základě spravedlivých a nestranných postupů, které zahrnují záruky proti přístupu zastupujícímu zájmy určitých skupin, a jejich povyšování se řídí známými a objektivními kritérii, jako jsou kompetence a odborné zkušenosti .

Slovinský systém soudnictví má tři úrovně, přičemž v prvním stupni jsou okresní a krajské soudy (rozhodují v občanskoprávních, obchodních a trestních věcech), pracovní soudy a správní soud, ve druhém stupni je pět vrchních soudů (rozhodují o odvoláních proti rozhodnutím soudů prvního stupně) a ve třetím stupni Nejvyšší soud (rozhoduje o odvoláních proti některým rozsudkům vrchních soudů a správního soudu). Ústava stanoví zřízení Soudní rady, orgánu sui generis stojícího mimo tři složky vládní moci, jejímž úkolem je chránit nezávislost soudnictví a podporovat a zajišťovat jeho odpovědnost, efektivnost a kvalitu . Kandidáty na soudce vybírá Soudní rada a jejich jmenování poté navrhuje Státní shromáždění (Državni zbor – první komora parlamentu) . Pokud Soudní rada vybere kandidáta, který již byl do funkce zvolen, je kandidát povýšen do nové soudní funkce samotnou Soudní radou. Státní zastupitelství je sice součástí výkonné moci, avšak také nezávislým orgánem, přičemž hlavní pravomoci v oblasti kariérního postupu státních zástupců a fungování zastupitelství náležejí Radě pro státní zastupitelství a vrchnímu státnímu zástupci. Rada pro státní zastupitelství je nezávislý a autonomní státní orgán, který provádí samosprávné činnosti státního zastupitelství a podílí se na zajišťování jednotnosti trestního stíhání a ochraně nezávislosti a autonomie státních zástupců. Slovinská advokátní komora je autonomním a nezávislým orgánem. Odpovídá za dohled na profesní činnost advokátů a rozhoduje o disciplinárních opatřeních uložených jejím členům. Slovinsko se účastní Úřadu evropského veřejného žalobce (EPPO).

Zhoršuje se situace v oblasti svobody a plurality sdělovacích prostředků. Nezávislost regulačního orgánu pro sdělovací prostředky je zajištěna zákonem, přetrvávají však problémy, pokud jde o zdroje potřebné pro jeho široké spektrum úkolů a závazek týkající se dalšího posílení jeho nezávislosti. Dosud probíhá revize právních předpisů o mediálních a audiovizuálních službách. Ohledně těchto návrhů dosud existují obavy, transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků by však mohly zlepšit určité změny zákona o sdělovacích prostředcích navržené v roce 2020. Přidělování státní reklamy není regulováno a často je netransparentní, zejména v případě místních sdělovacích prostředků. Získání přístupu k veřejným informacím může pro veřejnost a novináře představovat zdlouhavý proces. Obtěžování novinářů na internetu a vyhrožování jim je rostoucím zdrojem obav a uváděna byla řada soudních řízení vedených proti novinářům, která mají zastrašující účinek. Vnitrostátní a mezinárodní zúčastněné strany vyslovily obavy poté, co orgány odmítly poskytnout slovinské tiskové agentuře finanční prostředky na rok 2021. V souvislosti s pandemií COVID-19 nebyla přijata žádná zvláštní opatření týkající se odvětví sdělovacích prostředků; novináři však mohli využívat obecných opatření týkajících se úlev.

Hlavním právním předpisem, který stanoví institucionální a legislativní rámec pro předcházení korupci a boj proti ní ve Slovinsku, je zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce (dále též jen „protikorupční zákon“). V listopadu 2020 byl tento zákon pozměněn novými ustanoveními o organizaci a fungování Komise pro prevenci korupce, jakož i pravidly týkajícími se mimo jiné lobbování a ochrany oznamovatelů. Tytéž změny aktualizovaly rovněž pravidla o střetu zájmů, majetkovém přiznání, lobbování a tzv. efektu otáčivých dveří. Komise pro prevenci korupce je autonomní a nezávislý státní orgán, který odpovídá za boj proti korupci. Komise pravidelně spolupracuje s policií a specializovaným státním zastupitelstvím, ponechává si však pravomoci v oblasti dohledu a správního vyšetřování a odpovídá za dohled na provádění ustanovení o střetu zájmů, bezúhonnosti, majetkových přiznáních, darech a tzv. efektu otáčivých dveří. Národní úřad pro vyšetřování je specializovaný útvar trestního vyšetřování pro odhalování a vyšetřování závažných trestných činů, zejména korupce, jakož i hospodářské, finanční a organizované trestné činnosti.

Odborníci a vedoucí pracovníci podniků mají za to, že míra korupce ve veřejném sektoru je i nadále relativně nízká. V indexu vnímání korupce z roku 2020 organizace Transparency International má Slovinsko skóre 60/100 a řadí se na 11. místo v Evropské unii a 35. místo celosvětově. Toto vnímání je poměrně stálé v posledních pěti letech.

Zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce byl nedávno posílen. V listopadu 2020 byl zákon pozměněn ustanoveními týkajícími se jmenování hlavního komisaře Komise pro prevenci korupce a jeho zástupců. Změny rovněž jednoznačněji vymezují různé postupy komise v oblasti správního vyšetřování a pravidla, která se na ni vztahují při vedení těchto vyšetřování, jakož i zrychlená přestupková řízení a jiná veřejnoprávní řízení, včetně procesních práv vyšetřovaných osob a možnosti podat odvolání proti jejím rozhodnutím. Tato procesní práva byla vložena s cílem reagovat na rozsudky správního soudu a Nejvyššího soudu, v nichž byly vyzdviženy nedostatky, pokud jde o práva osob, kterých se týká správní vyšetřování vedené komisí. Vložena byla rovněž ustanovení o bezúhonnosti v souvislosti s dary, lobbováním a kontrolou majetkových přiznání .

V době skončení platnosti byla národní protikorupční strategie velkou měrou provedena, některá opatření však zůstávají nevyřešena a dosud nebyl přijat nový plán. Ve zprávě o provádění třetí národní strategie boje proti korupci (2017–2019) , která byla přijata v dubnu 2020, se uvádí, že ačkoli velká část opatření byla provedena, jiná opatření zůstávají nevyřešena, zejména opatření v oblastech týkajících se vypracování nástrojů pro bezúhonnost v určitých odvětvích (jako je státní majetek, zahraniční věci, věda, vzdělávání a sport) . Ministerstvo veřejné správy, které odpovídá za sledování provádění strategie, uvedlo, že usiluje o provedení zbývajících opatření, a to společně s ostatními veřejnými institucemi (jako je ministerstvo vnitra, ministerstvo spravedlnosti, ministerstvo zdravotnictví, jakož i Komise pro prevenci korupce). Dosud nebyla navržena nová protikorupční strategie na období po roce 2019.

Komise pro prevenci korupce byla posílena, včetně její nezávislosti, ačkoliv je ještě třeba dosáhnout její plné účinnosti. Komise je i nadále autonomním státním orgánem pro předcházení korupci. Po novele zákona o bezúhonnosti a prevenci korupce se zvýšila nezávislost komise v důsledku nového postupu jmenování jejího vedení: hlavního komisaře a jeho dvou zástupců. Změny stanoví nová kritéria ke zlepšení transparentnosti postupu jmenování vedení. Změny předpokládají výbor pro jmenování (namísto výběrové komise), který navrhuje kandidáty a vylučuje kandidáty s politickým pozadím. Výbor pro jmenování mimoto posuzuje osobní způsobilost kandidátů. Prezident republiky nyní jmenuje vedení na základě seznamu kandidátů předloženého výborem pro jmenování . Pokud jde o postup správního vyšetřování, pozměněný zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce objasňuje a posiluje práva jednotlivců, které komise prověřuje, včetně možnosti napadnout rozhodnutí vydaná komisí. Co se týká zdrojů, v dubnu 2021 měla komise 40 zaměstnanců (tj. hlavního komisaře, dva zástupce a 37 úředníků). Je však třeba zajistit plný počet zaměstnanců . Komise má v úmyslu přijmout v letech 2021 a 2022 dalších pět úředníků ročně . To je možné vzhledem k navýšení finančních prostředků na přibližně 200 000 EUR ročně od roku 2019. Kvůli obecným omezením veřejných výdajů však komise nemohla až do května 2021 přijmout další zaměstnance nebo přerozdělit zdroje, a to navzdory přidělení potřebného rozpočtu . I přes tato zlepšení se komise nadále potýká s určitými výzvami spojenými s technickými dovednostmi (tj. analýza údajů) a zdroji.

Přetrvávají problémy, pokud jde o vyšetřování hospodářské a finanční trestné činnosti a vedení Národního úřadu pro vyšetřování. Zdroje, které má k dispozici policie (počet, služební věk a specializace policistů), jsou i nadále problémem, který má podle orgánů negativní dopad na kvalitu a délku vyšetřování, zejména v případech hospodářské a finanční trestné činnosti. Nedostatečné zdroje v některých policejních obvodech vedou rovněž k prodlévám, pokud jde o žádosti státních zástupců o následná vyšetřování. Zprávy obsahují tvrzení ohledně politického vměšování do orgánů pověřených vyšetřováním a stíháním, zejména co se týká Národního úřadu pro vyšetřování , což je specializovaný útvar trestního vyšetřování, který byl zřízen v roce 2009 za účelem odhalování a vyšetřování závažných trestných činů, zejména korupce, jakož i hospodářské, finanční a organizované trestné činnosti. V říjnu 2020 vyhlásila vláda na základě rozhodnutí správního soudu o nezákonném odvolání bývalého ředitele a v očekávání výsledku odvolacího řízení veřejnou soutěž na obsazení místa ředitele. V červnu 2021 byl dosud ve funkci dočasný ředitel. Zdá se, že vystřídání čtyř různých ředitelů v posledních čtrnácti měsících zbrzdilo fungování Národního úřadu pro vyšetřování. Konkrétní výsledky vyšetřování úřadu týkajících se případů korupce na vysoké úrovni chybějí.

Ačkoliv se počet případů stíhání zvýšil, počet odsuzujících rozsudků soudů je i nadále nízký, zejména co se týká korupce na vysoké úrovni. V roce 2020 se počet stíhání ve věcech korupce v porovnání s předchozím rokem zvýšil (298 v roce 2020 oproti 185 v roce 2019, tj. nárůst přibližně o 62 %) . Co se týká soudů, v roce 2020 bylo vyneseno pouze patnáct odsuzujících rozsudků ve věcech korupce (včetně dvou rozhodnutí o uložení trestu odnětí svobody) , žádné z nich se však netýkalo případů na vysoké úrovni . To představuje další pokles počtu odsouzených případů korupce. V některých případech korupce na vysoké úrovni soudy neuskutečnily soudní jednání déle než rok a půl. Pro stíhání trestných činů souvisejících s korupcí ve veřejném a soukromém sektoru je příslušné specializované státní zastupitelství. Specializované státní zastupitelství řídí činnost Národního úřadu pro vyšetřování, Generálního ředitelství policie a odborů kriminální policie regionálních policejních správ. Specializované státní zastupitelství má 28 státních zástupců, kteří se zabývají rozmanitými trestními věcmi. Upřednostnění případů korupce na vysoké úrovni ovlivňuje nedostatek kvalifikovaných lidských zdrojů (zejména státních zástupců). Státní zastupitelství uvádělo rovněž nedostatky v souvislosti s odbornými znalostmi v oblasti finanční a datové analýzy. Posuzováním finančních údajů je pověřena policie nebo Úřad pro boj proti praní peněz (finanční zpravodajská jednotka). Kvůli výše zmíněným nedostatečným lidským a technickým zdrojům v rámci policie představují pro specializované státní zastupitelství výzvu prodlevy policie při dokončování vyšetřování . Další problémy udávané specializovaným státním zastupitelstvím souvisejí s institucionální roztříštěností (kdy jsou podobné úlohy přiděleny různým subjektům), pozdním odhalováním finanční trestné činnosti, nedostatečnou specializací soudců a nedostatky v elektronické komunikaci s policií .

Kromě nedostatečných odborných znalostí a zdrojů vznikají při stíhání korupce problémy kvůli promlčení. Kromě nedostatků v souvislosti s odbornými znalostmi a zdroji na státním zastupitelství, které byly zmíněny výše, představuje při stíhání korupce podle orgánů další výzvu promlčení. Promlčecí lhůta u trestných činů korupce činí obvykle deset let. Změna zákonné promlčecí lhůty se neplánuje . Rozhodnutím předsedy Nejvyššího soudu bylo mimoto během pandemie COVID-19 zastaveno stíhání všech věcí (včetně případů korupce), pokud nehrozilo, že by údajný trestný čin byl během příštích šesti měsíců promlčen .

Majetkové přiznání bylo rozšířeno na další kategorie úředníků, problémem však zůstává jejich zveřejnění. Pozměněný zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce rozšířil seznam osob, které musí podávat majetkové přiznání, tak, aby kromě volených a jmenovaných úředníků na vysoké úrovni zahrnoval i poradce a kontrolory státních podniků . Komise pro prevenci korupce odpovídá za sledování majetkových přiznání státních úředníků a nedávno se spojila s ministerstvem veřejné správy za účelem spuštění nové platformy pro elektronická přiznání. Kvůli omezeným lidským zdrojům Komise pro prevenci korupce a vzhledem k počtu obdržených majetkových přiznání (přibližně 4 500 přiznání a 4 300 jiných souvisejících podání ročně) se ověření provádí u náhodného vzorku majetkových přiznání. Z přezkumů vyplývá, že nesprávnost majetkových přiznání (neúplná nebo chybná) je omezená a zanedbatelná a státnímu zastupitelství není třeba podat trestní oznámení . V roce 2020 ověřovali majetková přiznání 18 470 úředníků, kteří mají povinnost podat přiznání, pouze tři úředníci komise, přičemž provedeno bylo šestnáct kontrol týkajících se 923 fyzických osob a 67 soudů. Ačkoliv pozměněný zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce rozšířil seznam úředníků, kteří mají povinnost přiznat svůj majetek, zúžil rovněž seznam úředníků, jejichž majetková přiznání se zveřejňují. Navzdory skutečnosti, že Komise pro prevenci korupce začala zlepšovat svůj počítačový systém a on-line platformu s cílem vyhovět požadavku zákona na zveřejňování, majetková přiznání státních úředníků zveřejněna dosud nebyla.

Ustanovení o předcházení střetu zájmů a jeho řízení byla posílena, ačkoliv problematické je i nadále jejich účinné uplatňování. Podle zákona o bezúhonnosti a prevenci korupce musí všichni státní úředníci, kteří před nástupem do funkce vykonávali činnost nebo zastávali funkci, která není slučitelná s jejich stávající funkcí, tuto činnost přestat vykonávat nejpozději do 30 dnů ode dne svého zvolení, jmenování nebo schválení jejich mandátu. Pozměněný zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce rozšířil omezení týkající se skončení zaměstnání na státní úředníky, kteří působí v soukromém sektoru. Komise pro prevenci korupce může zahájit postup za účelem posouzení neslučitelnosti funkce, pakliže se domnívá, že výkon této činnosti bude pravděpodobně znamenat neúměrné riziko pro objektivní a nestranné plnění povinností v rámci dané funkce nebo hrozbu pro bezúhonnost. V květnu 2021 zaslala Komise pro prevenci korupce vládě iniciativu týkající se sjednocení úpravy střetů zájmů a porušení bezúhonnosti u všech úředníků, která by podle komise zlepšila dohled a rovné zacházení s úředníky a umožnila by zahájit řízení s ohledem na bezúhonnost bývalých úředníků. Komise pro prevenci korupce se v současnosti zabývá případy střetu zájmů u vysoce postavených osob.

Dále se zlepšují předpisy o lobbování u státních úředníků a volených osob. Úředníci a zaměstnanci ve veřejném sektoru na celostátní a místní úrovni musí hlásit kontakty s lobbisty, a to jak svému zaměstnavateli, tak Komisi pro prevenci korupce. Komise zpracovává a zveřejňuje údaje týkající se lobbování na svých internetových stránkách (nazývaných Erar) společně s informacemi obsaženými v rejstříku lobbistů. Podle pozměněného zákona o bezúhonnosti a prevenci korupce musí rovněž lobbisté (což nyní zahrnuje kromě jednotlivých lobbistů i zájmové skupiny) zveřejňovat výroční zprávu.

Transparentnost veřejných údajů, zejména v souvislosti s veřejnými výdaji, je i nadále problematická. Internetové stránky Erar se vyžívají rovněž ke zveřejňování jiných údajů než informací o lobbování, které se týkají veřejné správy, včetně transakcí a informací v souvislosti se zadáváním veřejných zakázek. V současnosti se odhaduje, že internetové stránky Erar obsahují údaje přibližně o 200 milionech finančních transakcí počínaje od roku 2003, které uskutečnila ústřední vláda i místní orgány. Skrinja (neboli Skříň) je další administrativní on-line platforma, kde mohou uživatelé získat údaje a zprávy o mzdách ve veřejném sektoru . V roce 2020 zkontroloval Účetní dvůr finanční operace třinácti politických stran (za rok 2018 nebo 2019) a vydal šest kladných stanovisek a sedm stanovisek s výhradami, včetně doporučení zlepšit finanční operace a zvýšit transparentnost (např. co se týká půjček, příspěvků).

V roce 2020 byla přijata etická pravidla pro poslance parlamentu. Rada předsedy parlamentu odpovídá za sledování uplatňování etického kodexu a v případě pochybení může uložit sankce . Od doby přijetí etického kodexu byla poslanci parlamentu uložena jedna sankce za méně závažné porušení předpisů.

Navzdory existujícím právním předpisům o ochraně oznamovatelů je jejich účinné prosazování opožděno. Zákon o bezúhonnosti a prevenci korupce obsahuje kapitolu, která je věnována výhradně ochraně oznamovatelů. Počet zpráv oznamovatelů a žádostí o ochranu podle zákona je však nadále nízký . Dále se zdá, že ačkoliv zákon uvádí možnost jmenovat osoby pro přijímání zpráv o neetickém nebo protiprávním jednání v rámci veřejných institucí, tato kategorie úředníků buď nebyla navržena, nebo není plně funkční . Během pandemie však bylo iniciováno nejméně jedno řízení týkající se vysoce postavené osoby na základě informací, které poskytl oznamovatel . Podle státního zastupitelství nelze na oznamovatele použít stávající ustanovení trestního řádu o chráněných svědcích, pokud se tito pokládají rovněž za podezřelé (např. v případě korupce).

Během pandemie COVID-19 byla zavedena řada opatření s cílem posoudit riziko korupce, předcházet tomuto riziku a zabránit mu, zejména při zadávání veřejných zakázek. Během pandemie COVID-19 vydala Komise pro prevenci korupce řadu pokynů za účelem odhalení rizika korupce a zabránění tomuto riziku, zejména v souvislosti s postupy zadávání veřejných zakázek. Na žádost parlamentu vyhotovil Účetní dvůr zprávu o celostátním auditu pořizování zdravotnického vybavení v souvislosti s onemocněním COVID-19, která byla vydána v únoru 2021. Zjištění odhalila třináct případů podezření na korupci, které byly předány státnímu zastupitelství. V roce 2020 oznámila Státní revizní komise pro přezkum postupů zadávání veřejných zakázek některé případy porušení postupů zadávání veřejných zakázek, což vedlo k zahájení nových řízení. Od ledna 2021 lze podávat on-line žádosti o přezkum postupů zadávání veřejných zakázek a příslušná rozhodnutí jsou rovněž zveřejněna na internetu . V této souvislosti zahájilo ministerstvo veřejné správy veřejnou konzultaci týkající se změny zákona o veřejných zakázkách a ministerstvo zdravotnictví zřídilo pracovní skupinu pro vypracování doporučení ke změně právních předpisů o zadávání veřejných zakázek za účelem efektivnějšího pořizování zdravotnického vybavení .

III.Pluralita a svoboda sdělovacích prostředků

Ve Slovinsku stanoví právní rámec pro svobodu projevu a informací ústava, zatímco pluralita sdělovacích prostředků je zajištěna zvláštními sekundárními právními předpisy. Regulační orgán pro sdělovací prostředky – Agentura pro komunikační sítě a služby (AKOS) – je nezávislým orgánem, který je právně a funkčně oddělený od vlády. V souladu s pravidly pro transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků je potřeba, aby obchodní společnosti ohlašovaly orgánům pro hospodářskou soutěž vlastnictví sdělovacích prostředků nebo vliv na jejich řízení, a to při překročení určité prahové hodnoty. Významná změna vlastnictví vyžaduje rovněž souhlas příslušného ministerstva. Dosud nebyly přijaty právní předpisy k provedení směrnice o audiovizuálních mediálních službách .

Nezávislost Agentury pro komunikační sítě a služby je stanovena zákonem, přetrvávají však problémy, pokud jde o její zdroje a závazek týkající se posílení její nezávislosti. Agentuře pro komunikační sítě a služby (AKOS) byly poskytnuty dodatečné zdroje na plnění jejích nových úkolů na základě připravovaného provedení směrnice o audiovizuálních mediálních službách. Je však třeba ještě určit, zda dodatečné zdroje postačují k tomu, aby agentura prováděla v plném rozsahu širokou škálu úkolů, které jí byly svěřeny . Problémem jsou také chybějící záruky proti politickému vměšování . V rámci nástroje pro sledování plurality sdělovacích prostředků pro rok 2021 byla nezávislost a efektivita regulačního orgánu pro média vyhodnocena jako oblast se středním rizikem . Status agentury AKOS zaručuje zákon o elektronických komunikacích a agentura čerpá své pravomoci k vymáhání práva v oblasti audiovizuálních médií ze zákona o hromadných sdělovacích prostředcích a ze zákona o audiovizuálních mediálních službách . V roce 2020 oznámila vláda revizi zákona o hromadných sdělovacích prostředcích, která má být podle předpokladů dokončena do konce roku 2021. Revize zákona o audiovizuálních mediálních službách, která zahrnuje provedení směrnice o audiovizuálních mediálních službách, dosud probíhá a vláda ji hodlá dokončit do konce roku 2021 . V červnu 2020 byla zahájena veřejná konzultace ohledně revize zákona o audiovizuálních mediálních službách, přičemž součástí revize je výslovné ustanovení o nezávislosti agentury. Stávající znění návrhu zákona, které vláda předložila parlamentu v březnu 2021, však takovéto ustanovení neobsahuje. Proto je dosud sporné, zda závazek orgánů posílit nezávislost agentury skutečně dosáhne tohoto výsledku. V říjnu 2020 navrhla vláda právní předpis, který má sloučit osm regulačních orgánů, včetně agentury AKOS , do dvou úřadů. Tento návrh vyvolal obavy ohledně nezávislosti regulačního orgánu . V dubnu 2021 nezískal navrhovaný zákon v parlamentu podporu, a příslušný parlamentní postup byl proto ukončen.

Slovinsko má zvláštní předpisy o transparentnosti vlastnictví sdělovacích prostředků, přetrvávají však obavy, pokud jde o účinnou identifikaci vlastnických struktur. Vydavatelé nebo vysílací společnosti mají povinnost podat oznámení, jakmile individuální vlastnické nebo kontrolní podíly ve společnosti dosáhnou 5 % či více. Informace o vlastnictví sdělovacích prostředků se zveřejňují v registru sdělovacích prostředků, který je veřejně přístupný na internetových stránkách ministerstva kultury. V červenci 2020 zveřejnila vláda návrh novely zákona o hromadných sdělovacích prostředcích, která by posílila režim transparentnosti vlastnictví sdělovacích prostředků odstraněním minimální 5% prahové hodnoty s výjimkou podniků založených jako akciové společnosti. Tato novela, pokud by byla přijata, by zlepšila transparentnost vlastnictví sdělovacích prostředků. Jak je však uvedeno v nástroji pro sledování plurality sdělovacích prostředků pro rok 2021, v registru nelze v současnosti vždy identifikovat skutečné konečné vlastníky. Závěr ohledně transparentnosti vlastnictví sdělovacích prostředků ve Slovinsku je tudíž ten, že je vystavena střednímu riziku. Dvouletá studie investigativních novinářů zjistila nejasné integrované vlastnické struktury, zejména v případě několika vlastníků, což ztěžuje určení konečného vlastníka sdělovacího prostředku či osoby vykonávající na něj podstatný vliv . Co se týká koncentrace zpravodajských médií, zákon o hromadných sdělovacích prostředcích stanoví prahovou hodnotu vlastnického podílu ve výši více než 20 procent za účelem omezení koncentrace napříč médii, nástroj pro sledování plurality sdělovacích prostředků pro rok 2021 však zmiňuje nedostatek údajů a neexistenci řádné analýzy, které by umožnily situaci posoudit.

Byly hlášeny případy politického vměšování do sdělovacích prostředků. Nástroj pro sledování plurality sdělovacích prostředků pro rok 2021 hodnotil politickou nezávislost sdělovacích prostředků ve Slovinsku jako vysoce ohroženou. Byly vysloveny obavy v souvislosti s možnými změnami financování veřejnoprávních vysílacích společností, jak se předpokládá v návrhu novely zákona o hromadných sdělovacích prostředcích, a tlakem vyvíjeným na národní tiskovou agenturu, jež zúčastněné strany pokládaly za politicky motivované . Konkrétně, po určitých prodlevách při vyplacení finančních prostředků slovinské tiskové agentuře (STA) na rok 2020 nevyplatil Komunikační úřad vlády (UKOM) agentuře finanční prostředky na rok 2021. Na žádost slovinských orgánů Evropská komise dne 29. dubna 2021 uvedla, že financování ve výši 2,5 milionu EUR, které Slovinsko poskytlo slovinské tiskové agentuře na výkon veřejné služby, je zcela v souladu s právem EU. Tyto finanční prostředky však dosud nebyly vyplaceny. Různé zúčastněné strany vyslovily obavy ohledně celkové situace v oblasti plurality sdělovacích prostředků ve Slovinsku.