/* KOM/2011/0286 konecném znení - */ ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádění nařízení (ES) č. 2038/2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí za období 2007–2009 ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádění nařízení (ES) č. 2038/2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí za období 2007–2009





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o provádění nařízení (ES) č. 2038/2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí za období 2007–2009 ÚVOD Nařízení (ES) č. 2038/2006[1] stanoví finanční krytí pro Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“) pro financování činnosti v oblasti zasahování při znečištění z lodí. Komise tímto v souladu s článkem 8 uvedeného nařízení podává zprávu o použití těchto prostředků v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2009. Tato zpráva byla vypracována v úzké spolupráci s agenturou, která přinesla významný příspěvek[2]; dále čerpala z externího hodnocení agentury z roku 2008, z auditu provedeného útvarem interního auditu Komise v roce 2009 a z konzultace se zúčastněnými stranami z března 2010. Záležitost byla rovněž projednána na několika zasedáních správní rady agentury. V souladu s čl. 15 odst. 2 písm. g) nařízení (ES) č. 1406/2002[3] předložila agentura výroční zprávy o finančním plnění podrobného plánu připravenosti agentury na znečištění a zasahování při něm pro období let 2007 až 2010. Tyto zprávy jsou k dispozici na internetových stránkách agentury. Komise souhlasí s analýzou, kterou agentura předložila ve svém příspěvku. Ohledně období 2007–2009 lze formulovat následující hlavní závěry. ÚKOLY AGENTURY V OBLASTI ZASAHOVÁNÍ PřI ZNEčIšTěNÍ Úkoly agentury se týkají havarijního i protiprávního vypouštění. Agentura se nejprve zaměřovala na znečištění ropou, avšak od roku 2007 je aktivní rovněž pokud jde o znečištění moří způsobené nebezpečnými a škodlivými látkami (např. chemikáliemi). V souladu s nařízením (ES) č. 2038/2006 a směrnicí 2005/35/ES o znečištění z lodí[4] má agentura v oblasti zasahování při znečištění z lodí tyto tři hlavní úkoly: a) operační podporu členským státům Agentura nabízí síť pohotovostních plavidel pro zásah v případě úniku ropy, určených k doplnění zásahové kapacity členských států postižených únikem. Poskytuje také satelitní službu pro odhalování a monitorování úniků ropy nazvanou „CleanSeaNet“ a informace o chemických únicích prostřednictvím sítě „MAR-ICE“; b) spolupráci a koordinaci Agentura udržuje styky s odborníky pro zásah v případě znečištění z členských států, jakož i se stávajícími regionálními dohodami a s Mezinárodní námořní organizací (IMO); c) informace Agentura shromažďuje, analyzuje a rozšiřuje informace o osvědčených postupech, technikách a inovacích v oblasti připravenosti na znečištění moří a zasahování při něm. ROZPOčET Celková výše prostředků přidělených agentuře k financování uvedených činností v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 činí 154 milionů EUR (viz článek 4 nařízení (ES) č. 2038/2006). Z této částky bylo přibližně 60 milionů EUR (tj. téměř 40 %) vyčleněno v průběhu prvních tří let. To odpovídá proporcionálnímu využití dostupných prostředků. Mezi 1. lednem 2007 a 31. prosincem 2009 bylo přibližně 98 % vyčleněných prostředků určeno na financování operační pomoci, z převážné části na síť pohotovostních plavidel pro zásah v případě úniku ropy. Zbylá 2 % byla určena na spolupráci a informace (viz tabulka v příloze). Platby dosahují okolo 48 milionů EUR. Skutečnost, že platby nedosahují výše závazků, lze vysvětlit řadou faktorů. Platby na základě víceletých smluv mohou být rozloženy do řady let, někdy i do doby po skončení referenčního období. Zpoždění v souvislosti s novými smlouvami na pohotovostní plavidla a neuspokojivé služby poskytovatelů satelitních snímků měly dále za následek nižší platby. PřIMěřENOST FINANčNÍHO RÁMCE Ze shromážděných informací vyplývá, že finanční krytí přidělené agentuře je přiměřené. Umožnilo agentuře zprovoznit v roce 2009 síť třinácti plně vybavených pohotovostních plavidel pro zásah v případě úniku ropy, která je možné využít současně a která pokrývají většinu pobřeží EU[5]. Dále agentuře umožnilo vytvořit systém CleanSeaNet, poskytující službu satelitního monitorování úniků ropy 24 evropským pobřežním státům (včetně Chorvatska a Norska), přičemž pouze dvanáct z těchto pobřežních států mělo v této oblasti předchozí zkušenosti. Zúčastněné strany rovněž pozitivně hodnotí koordinační a informační činnosti, které agentura v tomto rámci poskytuje. Skutečnost, že je finanční rámec víceletý, má zásadní význam a umožňuje tak uzavírání víceletých smluv se subjekty z odvětví. Tyto smlouvy jsou nezbytné jak ve vztahu k plavidlům pro zásah v případě úniku ropy, tak pro organizaci systému CleanSeaNet. V dlouhodobém horizontu potvrzuje přiměřenost finančního rámce také skutečnost, že agentura předpokládá do konce roku 2013 závazky ve výši až 97 % celkového finančního krytí. EFEKTIVITA A PřIDANÁ HODNOTA ZAVEDENÉHO SYSTÉMU Opatření, jež byla dosud na základě uvedeného rámce financována, jsou nákladově efektivní a poskytují přidanou hodnotu. Využití postupů pro zadávání veřejných zakázek navíc zaručuje dosažení nejlepšího poměru ceny a kvality. V souladu s podrobným plánem připravenosti agentury na znečištění a zasahování při něm, který přijala její správní rada, si agentura plavidla pro zásah v případě úniku ropy nenechala postavit ani nepořídila, jelikož by to s ohledem na četnost jejich využití nebylo nákladově efektivní. Namísto toho jsou plavidla kontrahována u komerčních subjektů prostřednictvím systému, který zajišťuje, že jsou jednak dostatečně vybavena, jednak dostupná na žádost. Čísla ukazují, že díky volbě tohoto systému se ve srovnání s nákupem plavidel snížily náklady přibližně o 60 % ročně. I přesto je skladovací objem o 60 % větší. Zásadní význam má ustanovení umožňující převod vybavení na jinou loď, které minimalizuje investiční ztráty v případě změny dodavatele. Základní odpovědnost za zásah při havárii stále mají a budou mít vnitrostátní orgány, jejichž investice se výrazně liší. Scénáře úniků vypracované agenturou, obecně vycházející z velkých havárií, k nimž došlo v minulosti (např. Erika a Prestige), však jasně ukazují, že pokud by v dané době již fungovala uvedená síť plavidel, postižený členský stát by byl mohl dosáhnout významných úspor. Organizace systému odhalování a monitorování úniků ropy na úrovni EU je rovněž méně nákladná (asi o 20 %) a efektivnější, než tomu je na úrovni členských států. Jeden pořízený snímek pokrývá v průměru potřeby téměř dvou pobřežních států (s 6 391 objednanými snímky dokázala agentura odpovědět na 11 886 požadavků jednotlivých států). Striktní systém kontroly kvality zavedený agenturou také zajišťuje, že k platbám dochází, pouze pokud jsou smluvní specifikace plně dodrženy. MOžNOSTI PRO ZLEPšENÍ NESOUVISEJÍCÍ S FINANčNÍM RÁMCEM Komise poznamenává, že stále existuje řada možností pro zlepšení, které nesouvisejí s finančním rámcem. Za prvé, pro dosažení společné minimální úrovně připravenosti a zasahování je podstatné, aby všechny členské státy ratifikovaly příslušné mezinárodní úmluvy. Je proto politováníhodné, že všechny členské státy dosud neratifikovaly Mezinárodní úmluvu o připravenosti, zasahování a spolupráci v souvislosti s ropným znečištěním z roku 1990 (OPRC 1990) a protokol k Úmluvě o znečištění nebezpečnými a škodlivými látkami z roku 2000 (protokol OPRC-HNS 2000). Stejně tak všechny členské státy dosud neratifikovaly úmluvy stanovující mezinárodní režim náhrady škod pro oběti úniků vzniklých v důsledku havárií tankerů (CLC 92[6], fond 92[7] a dodatkový fond 2003[8]). Za druhé se zdá, že společným problémem v celé Evropě je dostupnost zařízení pro vypouštění ropy odebrané z moře. Tuto otázku pomáhá řešit „překládací doložka“, kterou agentura vkládá do smluv na plavidla (tj. ustanovení, podle něhož může být dodavatel požádán o nalezení vhodného překládacího plavidla), nemůže však nahradit vhodná řešení na úrovni členských států. Za třetí by se v některých členských státech mohla zlepšit návazná opatření následující poté, co služba CleanSeaNet zjistí možný únik ropy. Za službu odhalování a monitorování úniků ropy je odpovědná agentura. Je však na vnitrostátních orgánech, aby možný únik potvrdily a přijaly přiměřená návazná opatření proti znečišťovateli. Celková míra potvrzení (27 %) skrývá silné regionální nerovnováhy dané vnitrostátními schopnostmi ověřování, zejména prostřednictvím leteckého sledování. Existuje proto riziko, že bezohlední provozovatelé lodí budou provádět protiprávní vypouštění v regionech, kde jsou návazná opatření méně přísná. ZÁVěRY Rozpočet určený na zásahy Evropské agentury pro námořní bezpečnost v případech znečištění ropou je přiměřený a opatření dosud financovaná na základě tohoto rámce jsou nákladově efektivní a poskytují přidanou hodnotu. Komise v říjnu 2010 navrhla změnu zakládajícího nařízení agentury[9], která mimo jiné obsahuje ustanovení umožňující postiženému členskému státu, aby si vyžádal pomoc agentury také v případě znečištění moře způsobeného ropnými a plynovými zařízeními. Komise však nepovažuje za nutné navrhovat změnu víceletého finančního rámce v nařízení (ES) č. 2038/2006. Komise využije příspěvek agentury k této zprávě při přípravě příštího finančního plánu. PŘÍLOHA Činnost agentury EMSA v oblasti připravenosti a zasahování Finanční shrnutí 2007–2009 Závazky v EUR | Platby v EUR | Síť pohotovostních plavidel pro zásah v případě úniku ropy | 46 363 654,42 | 34 559 298,86 | Cvičení | 1 157 500,00 | 1 082 555,37 | Zlepšení | 5 324 730,86 | 4 547 630,50 | Operace CleanSeaNet | 2 859 946,40 | 4 671 731,14 | Podpora uživatelů CleanSeaNet | 358 270,53 | 223 995,50 | Vývoj služby CleanSeaNet | 2 673 615,53 | 2 283 212,01 | Spolupráce a koordinace | 564 458,95 | 347 445,45 | Zasahování proti nebezpečným a škodlivým látkám | 79 100,00 | 37 564,23 | Šíření informací | 50 054,79 | 61 138,64 | Související úkoly | 475 052,70 | 379 498,10 | Celkem | 59 906 384,18 | 48 194 069,80 | Poznámka: Ve dvou oblastech, v nichž platby převyšují závazky, některé platby souvisejí se závazky z doby před rokem 2007. Přehled přidělených prostředků [pic] [1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2038/2006 ze dne 18. prosince 2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí a o změně nařízení (ES) č. 1406/2002 (Úř. věst. L 394, 30.12.2006, s. 1. Viz také oprava v Úř. věst. L 30, 3.2.2007, s. 12). [2] K dispozici na internetových stránkách agentury na adrese:https://extranet.emsa.europa.eu/index.php?option=com_joomdoc&task=cat_view&gid=298&Itemid=100005. [3] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost (Úř. věst. L 245, 29.3.2003, s. 10). [4] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí, včetně trestních sankcí, za protiprávní jednání v oblasti znečišťování (Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 11.). [5] Od té doby byla síť dále rozšířena. Plavidla jsou k dispozici všem členským státům bez ohledu na oblast, kde jsou nasazena. Mapy obsahuje příspěvek agentury uvedený v poznámce po čarou 2. [6] Protokol z roku 1992, kterým se mění Mezinárodní úmluva o občanskoprávní odpovědnosti za škody způsobené ropným znečištěním z roku 1969. [7] Protokol z roku 1992, kterým se mění Mezinárodní úmluva o zřízení Mezinárodního fondu pro náhradu škod způsobených ropným znečištěním z roku 1971. [8] Protokol z roku 2003 k Mezinárodní úmluvě o zřízení Mezinárodního fondu pro náhradu škod způsobených ropným znečištěním z roku 1992. [9] KOM(2010) 611, 28.10.2010.