CS Úřední věstník Evropské unie C 114/57

Stanovisko Výboru regionů – Rámec pro budoucí přístavní politiku EU

2014/C 114/11

I. POLITICKÁ DOPORUČENÍ

VÝBOR REGIONŮ

Politická doporučení

1. vzhledem k tomu, že přístavy v EU v současnosti přímo či nepřímo zaměstnávají 3 miliony lidí a že by se dle očekávání měl objem zboží odbaveného v přístavech do roku 2030 zvýšit o 50 %, Výbor regionů vítá, že Komise svůj „přístavní balíček“ založila na těchto prioritách: — zaměření navrhovaných opatření na 319 přístavů, které jsou součástí transevropské sítě, a ponechání na členských státech, zda tento návrh nařízení použijí i u jiných přístavů; — modernizace přístavních služeb a přilákání investic do přístavů tím, že bude zaručen volný přístup na trh a že se zvýší finanční transparentnost přístavních služeb, přičemž bude současně respektována výrazná míra autonomie přístavních orgánů; — opírání se o výsledky evropského sociálního dialogu v odvětví přístavů, který byl zahájen dne 19. června 2013; — zajištění větší důslednosti environmentálního řízení přístavů; — zajištění souladu s pilotním projektem EU „modré pásmo“, jenž má přispět k vytvoření jednotného trhu v oblasti námořní dopravy, které bylo požadováno v Aktu o jednotném trhu II;

2. pochybuje však o tom, že Komise ve vztahu k přístavní politice uplatňuje holistický přístup, jelikož v „přístavním balíčku“ chybí zmínka o strategii Evropa 2020 nebo o iniciativě pro „modrý růst“ a nehovoří se v něm o přezkumu nařízení o mezních hodnotách obsahu síry v lodních palivech, která jsou pro přístavy velice důležitá, a postup není synchronizován s přezkumem pokynů pro státní podporu v odvětví přístavů;

Metodika

3. konstatuje, že Komise zvolila politicky odvážnou cestu, když předložila návrh nařízení, pro který ještě nebyla přijata řada legislativních parametrů, jako je návrh směrnice o udělování koncesí, návrh nařízení o transevropské dopravní síti TEN-T či návrh nařízení o přístupu zboží a služeb třetích zemí na vnitřní trh Unie s veřejnými zakázkami (COM(2012) 124 final), jež tudíž zůstávají „pohyblivými cíli“;

4. oceňuje, že Komise od roku 2011 prováděla intenzivní konzultace zúčastněných stran. Lituje však toho, že nebyl přímo zapojen ani Výbor regionů, ani sdružení zastupující místní a regionální orgány. Vyjadřuje rovněž své rozčarování nad skutečností, že přestože útvary Komise nedávno zveřejnily svůj pracovní dokument o posuzování územních dopadů (1), posouzení dopadů se územním rozměrem výslovně nezabývá. Je to o to víc politováníhodné, vezmeme-li v úvahu problémy, jimž evropská přístavní politika čelí v souvislosti s územní soudržností. Tyto problémy momentálně vyostřuje jev tzv. „kontejnerizace“ a hrozba dopravního přetížení ve vnitrozemí u největších přístavů;

5. zdůrazňuje, že je nutné vzít v potaz rozmanitost přístavů v EU, která plyne z jejich zeměpisné polohy, odlišného charakteru hospodářské činnosti, různých regulačních režimů pro přístavy a lišících se platných vnitrostátních rámců přístavní politiky. V této souvislosti připomíná, že v souladu s rozhodnutím č. 661/2010/EU o hlavních směrech Unie pro rozvoj transevropské dopravní sítě (čl. 12 odst. 2) se bude přístavní balíček vztahovat na námořní přístavy odpovídající jedné z kategorií A, B nebo C, jež byly definovány takto: — „A: mezinárodní námořní přístavy: přístavy s celkovým ročním objemem přepravy nejméně 1,5 milionu tun nákladu nebo 200 000 cestujících, které jsou, není-li to nemožné, spojeny s pozemními prvky transevropské dopravní sítě, a mají proto důležitou úlohu v mezinárodní námořní dopravě; — B: námořní přístavy Unie […]: tyto přístavy mají celkový roční objem přepravy nejméně 0,5 milionu tun nákladu nebo od 100 000 do 199 999 cestujících a jsou spojeny, není-li to nemožné, s pozemními prvky transevropské dopravní sítě a jsou vybaveny nezbytným překládacím zařízením pro námořní dopravu na krátké vzdálenosti; — C: regionální námořní přístavy: tyto přístavy […] jsou umístěny v ostrovních, okrajových nebo nejvzdálenějších regionech, které propojují námořními vodními cestami a/nebo je spojují s centrálními regiony Unie.“

6. vítá skutečnost, že sociální partneři v odvětví přístavů vytvořili výbor pro sociální dialog na úrovni EU, a připomíná, že je důležité podporovat sociální dialog na celostátní a místní úrovni, neboť tento nástroj zlepšuje životní a pracovní podmínky a přispívá ke konkurenceschopnosti tohoto odvětví;

Právní základ, subsidiarita a proporcionalita

7. souhlasí s tím, jak Komise odůvodňuje zvolený právní základ (čl. 100 odst. 2 SFEU) a v oddílu 3.3 důvodové zprávy návrhu nařízení dokládá soulad se zásadou subsidiarity. Nicméně pokud jde o zásadu proporcionality, není si Výbor regionů jist, zda bylo vhodné zvolit formu nařízení, a nikoli směrnice, jako tomu bylo u předchozích návrhů Komise či u souvisejících právních předpisů (zejména v oblasti koncesí). Bylo by rozporuplné zvolit právní nástroj, který je jakožto nařízení přímo závazný jako celek, a současně uznat ústřední úlohu členských států a místních a regionálních veřejných orgánů podílejících se na rozvoji přístavní infrastruktury. Kromě toho by směrnice lépe dokázala zohlednit značnou rozmanitost přístavů v EU;

Strukturální fondy a státní podpora

8. zdůrazňuje, že od roku 2000 poskytla EU ze strukturálních fondů a z Fondu soudržnosti přibližně 6,2 miliardy eur na spolufinancování výstavby infrastruktury v námořních přístavech. Kromě toho putovala v letech 2007 až 2012 do přístavů 4 % prostředků vyčleněných na transevropskou dopravní síť TEN-T (tzn. 244,6 milionů eur);

9. upozorňuje na zvláštní zprávu Účetního dvora č. 4/2012 o efektivitě využívání strukturálních fondů a Fondu soudržnosti ke spolufinancování infrastruktury v námořních přístavech (2). Poukazuje na doporučení Účetního dvora podmínit „v nadcházejícím období [...] podporu v rámci politiky soudržnosti [...] existencí komplexní dlouhodobé strategie rozvoje přístavů (vypracované na základě posouzení potřeb), která se bude vztahovat na všechny přístavy příslušného regionu“;

10. vítá, že Komise uznala (3), že státní podpora pro služby obecného hospodářského zájmu, včetně příspěvků z EFRR, nebude zahrnuta do výpočtu stropů pro objem regionální podpory, pokud budou splněny podmínky stanovené v rozhodnutí ze dne 20. prosince 2011 (4);

11. připomíná, že je důležité vyjasnit použitelnost režimu státní podpory na oblast infrastruktury s ohledem na problematický výklad rozsudku Tribunálu ze dne 24. března 2011 ve věci Freistaat Sachsen a Land Sachsen-Anhalt (T-443/08) a Mitteldeutsche Flughafen AG a Flughafen Leipzig-Halle GmbH (T-455/08) proti Evropské komisi, jenž vedl k významným zpožděním ověřování ex ante zhruba 200 infrastrukturních projektů financovaných ze strukturálních fondů;

12. vyjadřuje politování nad tím, že Komise do návrhů v rámci přístavního balíčku přímo nezahrnula návrhy k objasnění pojmu podpory v souvislosti s financováním infrastruktur, včetně odvětví přístavů (opatření č. 5). Namísto toho Komise vypracovala dotazník ohledně fungování přístavů a jejich zdanění, který dne 3. července 2013 rozeslala pouze stálým zastoupením všech členských států. Žádá proto Komisi, aby v následujících měsících zaujala inkluzivnější přístup a do přezkumu pravidel pro státní podporu v oblasti infrastruktury obecně a přístavů zvlášť jeho prostřednictvím zapojila místní a regionální orgány, zejména při pravděpodobné přípravě nařízení o blokových výjimkách pro kategorii přístavní infrastruktury do konce roku 2013;

Legislativní návrh

13. doporučuje vyloučit z oblasti působnosti nařízení hloubení, kotvení, lodivodské služby a služby vlečných lodí z toho důvodu, že tyto služby sledují cíle obecného zájmu, tj. bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Vyzývá Komisi, aby odstranila rozpory oproti stávajícím směrnicím, pokud jde o přístavní zařízení pro příjem odpadu, resp. aby objasnila vymezení působnosti. Předpoklady a požadavky na tato zařízení jsou například stanoveny již ve směrnici 2000/59/ES. Zejména ustanovení článku 8 jsou v rozporu s volným přístupem všech poskytovatelů služeb odstranění odpadu na trh. Pokud si provozovatel přístavu vybírá jednotlivá přístavní zařízení pro příjem odpadu a zahrnuje je do systému poplatků, který je v této směrnici požadován, použijí se pravidla pro zadávání zakázek uvedená ve směrnici 2004/17/ES;

14. lituje toho, že v článku 2 („Definice“) není definován „příslušný orgán“, přestože hraje důležitou roli v článcích 8 a 9;

15. lituje toho, že zde nebyla dostatečně uznána úloha místních a regionálních orgánů, co se týče platných právních předpisů či stanovení minimálních požadavků na poskytování přístavních služeb (čl. 4 odst. 2 písm. d), čl. 4 odst. 4, čl. 6 odst.4);

16. počítá s dalším rozšířením oblasti závazků veřejné služby vymezených v článku 8 tak, aby sem byla zahrnuta obzvláště kritéria týkající se územní soudržnosti, jako je přístupnost odlehlých nebo ostrovních oblastí a nejvzdálenějších regionů;

17. s ohledem na postup omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb podle článku 7 by rád věděl, proč Komise v článku 10 stanoví pouze možnost, a nikoli povinnost přiznat zaměstnancům, které předtím přijal do pracovního poměru dosavadní poskytovatel přístavních služeb, práva, na která by měli nárok, pokud by došlo k převodu ve smyslu směrnice 2001/23/ES;

18. vyjadřuje své pochyby ohledně přiměřenosti požadavků, jež jsou stanoveny zejména v článku 12 a týkají se míry podrobnosti informací, jež musejí přístavní orgány poskytnout o obdržených veřejných finančních prostředcích, a povinnosti vedení oddělených účtů, a to především vzhledem ke značným rozdílům v nákladové struktuře v závislosti na umístění jednotlivých přístavů;

19. žádá Komisi, aby podrobněji rozvedla, co je míněno „společnými zásadami pro účtování poplatků“ v čl. 14 odst. 5, poněvadž jakékoliv zmocnění Komise přijímat akty v přenesené pravomoci by mělo být co nejpřesněji definováno;

20. klade si otázku, zda bude mít vytvoření nezávislého orgánu dohledu, který bude mít na starosti sledování a dohled nad uplatňováním tohoto nařízení (19. bod odůvodnění a článek 17), nějaký přínos. Tento orgán by pro plánování rozvoje přístavů mohl znamenat další administrativní zátěž a mohl by mít dopad na rozpočty členských států;

21. stejně tak pochybuje o tom, že je nezbytné navázat spolupráci mezi nezávislými orgány dohledu s cílem umožnit jednotné provádění tohoto nařízení, které je ze své podstaty přímo použitelné (článek 18).

II. DOPORUČENÉ POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY

Pozměňovací návrh 1

Název

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zřizuje rámec pro přístup na trh přístavních služeb a finanční transparentnost přístavů Návrh SMĚRNICE NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterou ým se zřizuje rámec pro přístup na trh přístavních služeb a finanční transparentnost přístavů

Odůvodnění

Výbor regionů si není jist, zda bylo vhodné zvolit formu nařízení, a nikoli směrnice, jako tomu bylo u předchozích návrhů Komise či u souvisejících právních předpisů (zejména v oblasti koncesí). Kromě toho by směrnice lépe dokázala zohlednit značnou rozmanitost přístavů v EU.

Pozměňovací návrh 2

4. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Drtivá většina námořní dopravy Unie prochází námořními přístavy transevropské dopravní sítě. Za účelem dosažení cíle tohoto nařízení přiměřeným způsobem, aniž by byla ukládána zbytečná zátěž jiným přístavům, by se toto nařízení mělo vztahovat na přístavy transevropské dopravní sítě, z nichž každý hraje důležitou úlohu v rámci evropského dopravního systému, a to buď proto, že obsluhuje více než 0,1 % celkového objemu nákladu EU či celkového počtu cestujících, nebo proto, že zlepšuje regionální přístupnost ostrovních nebo okrajových oblastí, aniž by tím ovšem byla dotčena možnost členských států rozhodnout o použití tohoto nařízení i v jiných přístavech. Vzhledem k tomu, že se nepoužívají k přímému vjezdu a výjezdu z přístavů, nemají lodivodské služby prováděné v hlubokém moři přímý vliv na efektivitu přístavů, a nemusí být tedy zahrnuty do tohoto nařízení. Drtivá většina námořní dopravy Unie prochází námořními přístavy transevropské dopravní sítě. Za účelem dosažení cíle této směrnice tohoto nařízení přiměřeným způsobem, aniž by byla ukládána zbytečná zátěž jiným přístavům, by se tato směrnice toto nařízení měla o vztahovat na přístavy transevropské dopravní sítě, z nichž každý hraje důležitou úlohu v rámci evropského dopravního systému, a to buď proto, že obsluhuje více než 0,1 % celkového objemu nákladu EU či celkového počtu cestujících, nebo proto, že zlepšuje regionální přístupnost ostrovních nebo okrajových oblastí nebo nejvzdálenějších regionů, aniž by tím ovšem byla dotčena možnost členských států rozhodnout o použití této směrnice tohoto nařízení i v jiných přístavech. Vzhledem k tomu, že se nepoužívají k přímému vjezdu a výjezdu z přístavů, nemají lodivodské Technicko-plavební služby, jež plní cíle obecného zájmu prováděné v hlubokém moři přímý vliv na efektivitu přístavů, a nemusí být tedy zahrnuty do této směrnice tohoto nařízení.

Odůvodnění

Pozměňovací návrh souvisí s pozměňovacím návrhem k článku 1 (oblast působnosti).

Pozměňovací návrh 3

19. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Členské státy by si měly uchovat pravomoc zajistit přiměřenou úroveň sociální ochrany pro zaměstnance podniku poskytujícího přístavní služby. Toto nařízení nesmí mít dopad na uplatňování sociálních a pracovněprávních předpisů členských států. Pokud s sebou v případě omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb uzavření smlouvy o jejich poskytování může nést změnu jejich poskytovatele, měly by mít příslušné orgány možnost požádat zvoleného poskytovatele služeb, aby uplatňoval ustanovení směrnice Rady 2001/23/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů. Členské státy by si měly uchovat pravomoc zajistit přiměřenou úroveň sociální ochrany pro zaměstnance podniku poskytujícího přístavní služby. Tato směrnice Toto nařízení nesmí mít dopad na uplatňování sociálních a pracovněprávních předpisů členských států. Pokud s sebou v případě omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb uzavření smlouvy o jejich poskytování může nést změnu jejich poskytovatele, měly by mít příslušné orgány možnost požádat uplatňuje zvolený ého poskytovatele služeb, aby uplatňoval ustanovení směrnice Rady 2001/23/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zachování práv zaměstnanců v případě převodů podniků, závodů nebo částí podniků nebo závodů.

Odůvodnění

Pozměňovací návrh souvisí s pozměňovacím návrhem k čl. 10 odst. 2.

Pozměňovací návrh 4

29. bod odůvodnění

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Za účelem doplnění a pozměnění určitých prvků tohoto nařízení, které nejsou podstatné, a zejména k prosazování jednotného způsobu účtování ekologických poplatků, posílení konzistence těchto poplatků na úrovni Unie a zajištění společných zásad pro účtování těchto poplatků v souvislosti s podporou pobřežní plavby by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o společné klasifikace plavidel, paliv a typů činností, podle nichž by měly být poplatky za infrastrukturu odstupňovány, a společné zásady pro účtování poplatků za přístavní infrastrukturu. (…) Za účelem doplnění a pozměnění určitých prvků této směrnice tohoto nařízení, které nejsou podstatné, a zejména k prosazování jednotného způsobu účtování ekologických poplatků, posílení konzistence těchto poplatků na úrovni Unie a zajištění společných zásad pro účtování těchto poplatků v souvislosti s podporou pobřežní plavby by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o společné klasifikace plavidel, paliv a typů činností, podle nichž by mohly měly být poplatky za infrastrukturu odstupňovány, a společné zásady pro účtování poplatků za přístavní infrastrukturu. (…)

Odůvodnění

Pozměňovací návrh souvisí s pozměňovacím návrhem k čl. 14 odst. 5. Souhlas, pokud jde o společné klasifikace plavidel, paliv a typů činností. O odstupňování přístavních poplatků však může rozhodovat jen přístavní orgán.

Pozměňovací návrh 5

Článek 1 – Předmět a oblast působnosti

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Toto nařízení stanoví: (a) jasný rámec pro přístup na trh přístavních služeb; (b) společná pravidla pro finanční transparentnost a poplatky, které mají být účtovány řídícími orgány nebo poskytovateli přístavních služeb. 1. Tato směrnice Toto nařízení stanoví: (a) jasný rámec pro přístup na trh přístavních služeb; (b) společná pravidla pro finanční transparentnost a poplatky, které mají být účtovány řídícími orgány nebo poskytovateli přístavních služeb. 2. Toto nařízení se vztahuje na poskytování následujících kategorií přístavních služeb, a to buď v přístavním areálu, nebo na vodních přístupových cestách do přístavu nebo z něj: (a) doplňování paliva; (b) odbavování nákladu; (c) hloubení; (d) kotvení; (e) služby osobní dopravy; (f) přístavní zařízení pro příjem odpadu; (g) lodivodské služby a (h) služby vlečných lodí. 2. Tato směrnice Toto nařízení se vztahuje na poskytování následujících kategorií přístavních služeb, a to buď v přístavním areálu, nebo na vodních přístupových cestách do přístavu nebo z něj: (a) doplňování paliva; (b) odbavování nákladu; (c) hloubení; (d) kotvení; (e) (c) služby osobní dopravy; (f) (d) přístavní zařízení pro příjem odpadu.; (g) lodivodské služby a (h) služby vlečných lodí. 3. Toto nařízení se vztahuje na všechny námořní přístavy transevropské dopravní sítě v souladu s jejich definicí v příloze I nařízení XXX [nařízení o hlavních směrech rozvoje TEN-T]. 3. Tato směrnice Toto nařízení se vztahuje na všechny námořní přístavy transevropské dopravní sítě v souladu s jejich definicí v příloze I nařízení XXX [nařízení o hlavních směrech rozvoje TEN-T]. 4. Členské státy mohou toto nařízení uplatnit také na jiné námořní přístavy. Pokud se členské státy rozhodnou uplatnit toto nařízení na jiné námořní přístavy, vyrozumí o tomto svém rozhodnutí Komisi. 4. Členské státy mohou tuto směrnici toto nařízení uplatnit také na jiné námořní přístavy. Pokud se členské státy rozhodnou uplatnit tuto směrnici toto nařízení na jiné námořní přístavy, vyrozumí o tomto svém rozhodnutí Komisi.

Odůvodnění

— Lodivodské služby, služby vlečných lodí a kotvení jsou přístavními službami obecného zájmu (cílem je zachování námořní bezpečnosti a ochrana životního prostředí), které jsou upravovány výhradně členskými státy, a nemohou podléhat tržnímu přístupu.

— Zahrnutí hloubení do nařízení je zásahem do vlastnictví přístavů, protože přístavy by už zpravidla nesměly udržovat své vlastní vodní cesty a doky vlastními silami. Kromě toho je hloubení v jednotlivých přístavních oblastech srovnatelné s pracemi na údržbě mol a zdymadel, ale ne s dalšími přístavními službami, které bezprostředně souvisejí s příslušným vplutím lodi a jsou účtovány individuálně pro každou vplouvající loď.

Pozměňovací návrh 6

Článek 2 – vložit nový odstavec 2 a) – Definice

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR „příslušným orgánem“ se rozumí jakýkoli veřejný orgán nebo skupina veřejných orgánů členského státu nebo členských států, jenž má pravomoc zasahovat do přístavních služeb v dané územní oblasti, nebo jakýkoli jiný orgán mající takovou pravomoc;

Odůvodnění

Pojem „příslušný orgán“ se používá v nařízení (ES) č. 1370/2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici, v němž je definován jako „orgán nebo skupina orgánů veřejné správy členského státu nebo členských států, jenž má pravomoc zasahovat do veřejné přepravy cestujících v dané územní oblasti, nebo jakýkoli jiný orgán mající takovou pravomoc“ (čl. 2 písm. b)). Takovéto vymezení by přispělo k jednotnosti právních textů EU a zvýšilo by právní transparentnost s cílem vypracovat harmonizovanou definici, která by nebyla omezena jen na služby osobní dopravy.

Pozměňovací návrh 7

Čl. 2 odst. 14 – Definice

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR „závazkem veřejné služby“ se rozumí požadavek vymezený nebo určený s cílem zajistit poskytování těch přístavních služeb v obecném zájmu, jejichž poskytování by provozovatel, pokud by vážil své vlastní obchodní zájmy, nepřevzal nebo by jej nepřevzal v témže rozsahu či za stejných podmínek; „závazkem veřejné služby“ se rozumí požadavek vymezený nebo určený příslušným orgánem s cílem zajistit poskytování těch přístavních služeb v obecném zájmu, jejichž poskytování by provozovatel, pokud by vážil své vlastní obchodní zájmy, bez vyrovnávací platby nepřevzal nebo by jej nepřevzal v témže rozsahu či za stejných podmínek;

Odůvodnění

Tento pozměňovací návrh vychází zejména z 16. bodu odůvodnění, v němž se uvádí, že „toto nařízení nevylučuje možnost, aby příslušné orgány poskytly za plnění závazků veřejné služby vyrovnávací platbu, pokud je tato platba v souladu s platnými pravidly pro poskytování státní podpory“.

Pozměňovací návrh 8

Čl. 2 odst. 15 – Definice

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR „pobřežní plavbou“ se rozumí přeprava nákladu a cestujících po moři mezi přístavy, jejichž poloha je v Evropě vymezené zeměpisně, nebo mezi těmito přístavy a přístavy v neevropských zemích, jejichž pobřeží se nachází v uzavřených mořích sousedících s Evropou; „pobřežní plavbou“ se rozumí přeprava nákladu a cestujících po moři mezi přístavy, jejichž poloha je v Evropě vymezené zeměpisně, nebo mezi těmito přístavy a přístavy v neevropských zemích, jejichž pobřeží se nachází v uzavřených mořích sousedících s Evropou, nebo – v případě nejvzdálenějších regionů – mezi přístavy nacházejícími se v geograficky blízkých zemích;

Odůvodnění

Není důvod pro omezení příslušné oblasti na EU. Tento pojem je třeba rozšířit na celé území EU nezávisle na jeho geografickém umístění a zejména na nejvzdálenější regiony, v nichž EU prosazuje strategii posílení jejich začlenění do blízkého geografického okolí.

Pozměňovací návrh 9

Čl. 2 odst. 16 – Definice

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR „mořským přístavem“ se rozumí areál vodní plochy a pobřežního pozemku, který tvoří díla a zařízení, jež mají umožnit především příjem lodí, jejich nakládku a vykládku, skladování zboží, převzetí a dodávku tohoto zboží a nalodění a vylodění cestujících; a jakákoli jiná infrastruktura potřebná pro provozovatele dopravy v přístavním areálu; „mořským přístavem“ se rozumí areál vodní plochy a pobřežního pozemku, který tvoří díla a zařízení, jež mají umožnit především příjem lodí, jejich nakládku a vykládku, skladování zboží, převzetí a dodávku tohoto zboží a nalodění a vylodění cestujících; a jakákoli jiná infrastruktura potřebná pro provozovatele dopravy v přístavním areálu;

Odůvodnění

Navrhujeme vyškrtnout poslední část definice mořského přístavu. Jedná se o novou pasáž, která se v dříve navrhovaných definicích nevyskytovala, není zde však vymezen pojem „přístavního areálu“. Mohlo by tak dojít k záměně s dopravními infrastrukturami mezi přístavem a vnitrozemím, které zajišťují místní a regionální orgány.

Pozměňovací návrh 10

Čl. 2 odst. 16 a) (nový odstavec) – Definice

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR „technicko-plavebními službami“ se rozumí přístavní služby obecného zájmu poskytované za účelem zachování námořní bezpečnosti a ochrany životního prostředí, např. kotvení, lodivodské služby a služby vlečných lodí;

Odůvodnění

Vyplývá z pozměňovacích návrhů k článkům 2 a 18.

Pozměňovací návrh 11

Kapitola II – název

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR KAPITOLA II – Přístup na trh KAPITOLA II – Přístup na trh Zásady pro poskytování přístavních služeb a přístup k těmto službám

Odůvodnění

Stávající název kapitoly budí dojem, že Komise sleduje cíl liberalizace, zatímco kapitola zahrnuje zejména ustanovení umožňující provozování přístavních služeb, k nimž nemusí být nutně na trhu volný přístup.

Pozměňovací návrh 12

Článek 4 – Minimální požadavky na poskytování přístavních služeb

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Řídící orgán přístavu může požadovat, aby poskytovatelé přístavních služeb splňovali minimální požadavky na poskytování příslušné přístavní služby. 1. Řídící orgán přístavu může po konzultaci s příslušnými orgány požadovat, aby poskytovatelé přístavních služeb splňovali minimální požadavky na poskytování příslušné přístavní služby. 2. Minimální požadavky stanovené v odstavci 1 se mohou případně vztahovat pouze k těmto aspektům: (…) d) dodržování místních, vnitrostátních, unijních a mezinárodních požadavků na ochranu životního prostředí. (…) 2. Minimální požadavky stanovené v odstavci 1 se mohou případně vztahovat pouze k těmto aspektům: (…) d) dodržování místních, regionálních, vnitrostátních, unijních a mezinárodních požadavků na ochranu životního prostředí. (…) 4. Pokud minimální požadavky předpokládají konkrétní místní znalosti nebo obeznámenost s místními podmínkami, řídící orgán přístavu zajistí, aby existoval odpovídající přístup k příslušné odborné přípravě, na základě transparentních a nediskriminačních podmínek, pokud k této odborné přípravě nezajistí odpovídající přístup dotčený členský stát. 4. Pokud minimální požadavky předpokládají konkrétní místní znalosti nebo obeznámenost s místními podmínkami, řídící orgán přístavu zajistí, aby existoval odpovídající přístup k příslušné odborné přípravě, na základě transparentních a nediskriminačních podmínek, pokud k této odborné přípravě nezajistí odpovídající přístup příslušný orgán dotčený členský stát.

Odůvodnění

Účelem tohoto pozměňovacího návrhu je posílit uznání úlohy místních a regionálních orgánů, co se týče platných právních předpisů či stanovení minimálních požadavků na poskytování přístavních služeb.

Pozměňovací návrh 13

Čl. 6 odst. 4 – Omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Pokud řídící orgán přístavu poskytuje přístavní služby sám nebo prostřednictvím právně samostatného subjektu, který přímo nebo nepřímo ovládá, může členský stát svěřit přijetí rozhodnutí o omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb orgánu, který je na řídícím orgánu přístavu nezávislý. Pokud členský stát nesvěří přijetí rozhodnutí o omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb tomuto orgánu, měli by být vybráni nejméně dva poskytovatelé. Pokud řídící orgán přístavu poskytuje přístavní služby sám nebo prostřednictvím právně samostatného subjektu, který přímo nebo nepřímo ovládá, může příslušný orgán členský stát svěřit přijetí rozhodnutí o omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb orgánu, který je na řídícím orgánu přístavu nezávislý. Řídící orgán přístavu prokáže, že situace na trhu toto omezení umožňuje. Omezení je dočasné. Pokud členský stát nesvěří přijetí rozhodnutí o omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb tomuto orgánu, měli by být vybráni nejméně dva poskytovatelé.

Pozměňovací návrh 14

Článek 7

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Jakékoli omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb v souladu s článkem 6 probíhá ve výběrovém řízení, které je otevřené všem zúčastněným stranám, nediskriminační a transparentní. 1. Jakékoli omezení počtu poskytovatelů přístavních služeb v souladu s článkem 6 probíhá ve výběrovém řízení, které je otevřené všem zúčastněným stranám, nediskriminační a transparentní. 2. Pokud odhadovaná hodnota přístavních služeb překročí prahovou hodnotu definovanou v odstavci 3, použijí se pravidla pro koncesní řízení, procesní záruky a maximální trvání koncesí podle směrnice …./…. [o udělování koncesí]. 2. Pokud odhadovaná hodnota přístavních služeb překročí prahovou hodnotu definovanou v odstavci 3, použijí se pravidla pro koncesní řízení, procesní záruky a maximální trvání koncesí podle směrnice …./…. [o udělování koncesí]. 4. Vybraný poskytovatel nebo poskytovatelé a řídící orgán přístavu uzavřou smlouvu o poskytování přístavních služeb. 4. Vybraný poskytovatel nebo poskytovatelé a řídící orgán přístavu uzavřou smlouvu o poskytování přístavních služeb. 5. Pro účely tohoto nařízení se podstatná změna ustanovení smlouvy o poskytování přístavních služeb během doby její platnosti ve smyslu směrnice …./… [o udělování koncesí] považuje za novou smlouvu o poskytování přístavních služeb a vyžaduje nový postup podle odstavce 2. 5. Pro účely tohoto nařízení se podstatná změna ustanovení smlouvy o poskytování přístavních služeb během doby její platnosti ve smyslu směrnice …./… [o udělování koncesí] považuje za novou smlouvu o poskytování přístavních služeb a vyžaduje nový postup podle odstavce 2. 6. Odstavce 1 až 5 se nepoužijí v případech uvedených v článku 9. 6 3 . Odstavce 1 a 2 až 5 se nepoužijí v případech uvedených v článku 9. 7. Tímto nařízením nejsou dotčeny směrnice …/… [o udělování koncesí][1], směrnice .…/….[o společnostech veřejných služeb][2] a směrnice …/… [o zadávání veřejných zakázek][3]. 7 4 . Tímto nařízením nejsou dotčeny směrnice …/… [o udělování koncesí][1], směrnice .…/….[o společnostech veřejných služeb][2] a směrnice …/… [o zadávání veřejných zakázek][3]. 4 a) Doba platnosti smluv o poskytování přístavních služeb závisí na uskutečněných investicích.

Pozměňovací návrh 15

Článek 8 – Závazky veřejné služby

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Členské státy se mohou rozhodnout, že uloží poskytovatelům závazky veřejné služby týkající se přístavních služeb s cílem zajistit: a) dostupnost služby bez přerušení během dne, noci, týdne a roku; b) dostupnost služby pro všechny uživatele; c) cenovou dostupnost služby pro určité kategorie uživatelů. 1. Příslušné orgány Členské státy se mohou rozhodnout, že uloží poskytovatelům závazky veřejné služby týkající se přístavních služeb s cílem zajistit: a) dostupnost služby bez přerušení během dne, noci, týdne a roku; b) dostupnost služby pro všechny uživatele; c) cenovou dostupnost služby pro určité kategorie uživatelů;. d) splnění kritérií týkajících se územní soudržnosti, jako je přístupnost odlehlých nebo ostrovních oblastí a nejvzdálenějších regionů; e) splnění zvláštních požadavků, jež mají např. bezpečnostní nebo ekologické důvody a k jejichž provádění by poskytovatel přístavních služeb nebyl motivován ekonomicky. 2. Závazky podle odstavce 1 musí být jasně vymezené, transparentní, nediskriminační, ověřitelné a musí zaručit rovnost přístupu všem poskytovatelům přístavních služeb usazeným v Unii. 3. Členské státy určí příslušné orgány na svém území, kterým uloží tyto závazky veřejné služby. Příslušným orgánem může být řídící orgán přístavu. […] 2. Závazky podle odstavce 1 musí být jasně vymezené, transparentní, nediskriminační, ověřitelné a musí zaručit rovnost přístupu všem poskytovatelům přístavních služeb usazeným v Unii. 3. Členské státy určí příslušné orgány na svém území, kterým uloží tyto závazky veřejné služby. Příslušným orgánem může být řídící orgán přístavu, pokud se jedná o orgán veřejný. (…)

Odůvodnění

— Navrhujeme rozšířit závazky veřejné služby na kritéria týkající se územní soudržnosti, jak se uvádí v důvodové zprávě návrhu nařízení (viz konec oddílu 1.4). Dále by měla být zohledněna také kritéria, jež mají velký význam pro zabezpečení přístavního provozu a pro životní prostředí, ale nejsou ekonomicky výnosná.

— Vzhledem k tomu, že řídícím orgánem přístavu může být soukromý subjekt a může být příjemcem veřejných finančních prostředků, by se ustanovení čl. 8 odst. 3 umožňující, aby tento orgán byl příslušným orgánem pro vymezení závazků veřejné služby, mělo vztahovat pouze na veřejné řídící orgány.

Pozměňovací návrh 16

Článek 9 – Interní provozovatel

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. V případech uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. b) může příslušný orgán rozhodnout, že bude poskytovat přístavní službu v rámci závazků veřejné služby sám, nebo uloží tyto závazky přímo právně samostatnému subjektu, který ovládá obdobným způsobem, jakým ovládá své vlastní útvary. V takovém případě se tento poskytovatel přístavních služeb pro účely tohoto nařízení považuje za interního provozovatele. (…) 1. V případech uvedených v čl. 6 odst. 1 písm. b) může příslušný orgán rozhodnout, že bude poskytovat přístavní službu v rámci závazků veřejné služby sám, nebo prostřednictvím uloží tyto závazky přímo právně samostatného mu subjektu, který ovládá obdobným způsobem, jakým ovládá své vlastní útvary. V takovém případě se tento poskytovatel přístavních služeb pro účely této směrnice tohoto nařízení považuje za interního provozovatele. (…) 4. Pokud se příslušný orgán rozhodne použít odstavec 1 ve všech námořních přístavech, na které se vztahuje toto nařízení v určitém členském státě, uvědomí Komisi. 4. Pokud se příslušný orgán rozhodne použít odstavec 1 ve všech námořních přístavech, na které se vztahuje tato směrnice toto nařízení v určitém členském státě, uvědomí Komisi.

Odůvodnění

Je sporné, zda situace, kdy se poskytovatel přístavních služeb považuje za „interního provozovatele“, platí pouze pro přístavní služby v rámci závazků veřejné služby. Pro to, aby se řídící orgán přístavu (který může být soukromým subjektem) rozhodl poskytovat službu sám, by totiž mohly existovat čistě obchodní důvody, aniž by tato služba byla konkrétně vymezena jako veřejná služba.

Pozměňovací návrh 17

Čl. 10 odst. 2 – Zajištění práv zaměstnanců

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Aniž by tím bylo dotčeno vnitrostátní právo a právo Unie, včetně kolektivních smluv mezi sociálními partnery, požadují mohou řídící orgány přístavu požadovat, aby poskytovatel přístavních služeb určený na základě postupu stanoveného v článku 7, pokud tento poskytovatel není dosavadním poskytovatelem přístavních služeb, přiznal zaměstnancům, které předtím přijal do pracovního poměru dosavadní poskytovatel přístavních služeb, práva, na která by měli nárok, pokud by došlo k převodu ve smyslu směrnice 2001/23/ES. 2. Aniž by tím bylo dotčeno vnitrostátní právo a právo Unie, včetně kolektivních smluv mezi sociálními partnery, požadují mohou řídící orgány přístavu požadovat, aby poskytovatel přístavních služeb určený na základě postupu stanoveného v článku 7, pokud tento poskytovatel není dosavadním poskytovatelem přístavních služeb, přiznal zaměstnancům, které předtím přijal do pracovního poměru dosavadní poskytovatel přístavních služeb, práva, na která by měli nárok, pokud by došlo k převodu ve smyslu směrnice 2001/23/ES.

Odůvodnění

Je nepochopitelné, proč Komise stanoví pouze možnost, a nikoli povinnost přiznat zaměstnancům, které předtím přijal do pracovního poměru dosavadní poskytovatel přístavních služeb, práva, na která by měli nárok, pokud by došlo k převodu ve smyslu směrnice 2001/23/ES.

Pozměňovací návrh 18

Čl. 10 odst. 3 – Zajištění práv zaměstnanců

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR V případě, že řídící orgány přístavu vyžadují, aby poskytovatelé přístavních služeb jednali v souladu s určitými společenskými normami, pokud jde o poskytování příslušných přístavních služeb, budou v zadávací dokumentaci a ve smlouvách o poskytování přístavních služeb uvedeni dotčení pracovníci a budou zde uvedeny také transparentní informace o jejich smluvních právech a o podmínkách, za kterých mají tito zaměstnanci vykonávat přístavní služby. V případě, že řídící orgány přístavu vyžadují, aby poskytovatelé přístavních služeb jednali v souladu s určitými společenskými normami, pokud jde o poskytování příslušných přístavních služeb, budou v zadávací dokumentaci a ve smlouvách o poskytování přístavních služeb uvedeni dotčení pracovníci a bude ou zde uvedeny také status transparentní informace o jejich smluvních právech a o podmínekách, za kterých mají tito zaměstnanci vykonávat přístavní služby.

Odůvodnění

Zveřejněním „transparentních informací o smluvních právech“ pracovníků může dojít k porušení práv v oblasti osobních údajů.

Pozměňovací návrh 19

Čl. 12 odst. 2 – Transparentnost finančních vztahů

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR V případech, ve kterých řídící orgán přístavu, který je příjemcem veřejných finančních prostředků, poskytuje sám přístavní služby, je povinen vést účetnictví každé činnosti přístavních služeb odděleně od účetnictví svých jiných činností, a to tak, že: a) byly veškeré náklady a výnosy správně přičteny nebo rozděleny na základě důsledně uplatňovaných a objektivně zdůvodnitelných zásad analytického účetnictví; a b) jsou jasně stanoveny zásady nákladového účetnictví, podle nichž jsou vedeny oddělené účty. V případech, ve kterých řídící orgán přístavu, který je příjemcem veřejných finančních prostředků, poskytuje sám přístavní služby, je povinen vést účetnictví každé činnosti přístavních služeb odděleně od účetnictví svých jiných činností, a to tak, že aby bylo možné kontrolovat dodržování zákazu převodu veřejných finančních prostředků z jedné oblasti činnosti do druhé a sledovat použití příjmů z poplatků za infrastrukturu a zisků z ostatních obchodních činností. a) byly veškeré náklady a výnosy správně přičteny nebo rozděleny na základě důsledně uplatňovaných a objektivně zdůvodnitelných zásad analytického účetnictví; a b) jsou jasně stanoveny zásady nákladového účetnictví, podle nichž jsou vedeny oddělené účty.

Odůvodnění

Navrhujeme zjednodušení požadavků na účetnictví vycházející z článku 6 směrnice 2012/34/EU o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru.

Pozměňovací návrh 20

Čl. 14 odst. 4

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou být poplatky za infrastrukturu přístavů odstupňovány v závislosti na obchodních postupech souvisejících s četností užívání přístavu či s cílem podpořit efektivnější využívání přístavní infrastruktury, pobřežní plavbu či vysokou environmentální výkonnost, energetickou účinnost či uhlíkovou účinnost dopravních služeb. Kritéria použitá pro odstupňování poplatků by měla být relevantní, objektivní, transparentní a nediskriminační. Volný přístup k informacím o výsledném odstupňování výše poplatků je k dispozici zejména všem příslušným uživatelům přístavu. 4. Aniž je dotčen odstavec 3, mohou být poplatky za infrastrukturu přístavů odstupňovány v závislosti na obchodních postupech souvisejících s četností užívání přístavu či s cílem podpořit efektivnější využívání přístavní infrastruktury, pobřežní plavbu či vysokou environmentální výkonnost, energetickou účinnost či uhlíkovou účinnost dopravních služeb. nebo z důvodů územní soudržnosti, jako je například přístupnost nejvzdálenějších regionů. Kritéria použitá pro odstupňování poplatků by měla být relevantní, objektivní, transparentní a nediskriminační. Volný přístup k informacím o výsledném odstupňování výše poplatků je k dispozici zejména všem příslušným uživatelům přístavu.

Odůvodnění

Cílem pozměňovacího návrhu je dosáhnout toho, aby právní předpis připouštěl jiná kritéria pro účtování poplatků, jež by zohledňovala nedostatečnou přístupnost nejvzdálenějších regionů a nezbytnost kompenzace zvýšených nákladů na dopravu, aby tak byla zajištěna rovnost podmínek pro všechny uživatele, kterou uznává článek 349 SFEU.

Pozměňovací návrh 21

Článek 14 – Poplatky za přístavní infrastrukturu

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR (…) 5. Komise je v případě potřeby zplnomocněna přijímat akty v přenesené pravomoci postupem podle článku 21 ve věci společných klasifikací plavidel, paliv a typu činností, podle nichž lze odstupňovat poplatky za infrastrukturu, a ve věci společných zásad pro účtování poplatků za přístavní infrastrukturu. (…) 7. Řídící orgán přístavu dá příslušnému nezávislému orgánu dohledu a Komisi na vyžádání k dispozici informace podle odstavce 4 a podrobný přehled nákladů a výnosů, které slouží jako základ pro stanovení struktury a výše poplatků za přístavní infrastrukturu, a informace o metodice použité ke stanovení poplatků za přístavní infrastrukturu ve vztahu k zařízením a službám, kterých se tyto přístavní poplatky týkají. (…) 5. Komise je v případě potřeby zplnomocněna přijímat akty v přenesené pravomoci postupem podle článku 21 ve věci společných klasifikací plavidel, paliv a typu činností, podle nichž lze odstupňovat poplatky za infrastrukturu, a ve věci společných zásad pro účtování poplatků za přístavní infrastrukturu. (…) 7. Řídící orgán přístavu dá příslušnému nezávislému orgánu dohledu a Komisi na vyžádání k dispozici informace podle odstavce 4 a podrobný přehled nákladů a výnosů, které slouží jako základ pro stanovení struktury a výše poplatků za přístavní infrastrukturu, a informace o metodice použité ke stanovení poplatků za přístavní infrastrukturu ve vztahu k zařízením a službám, kterých se tyto přístavní poplatky týkají.

Odůvodnění

Tyto zásady nesmí narušovat obchodní svobodu řídících orgánů přístavů (stanovování poplatků a cen spadá do oblasti hospodářské soutěže). Kromě toho by jakékoliv zmocnění Komise přijímat akty v přenesené pravomoci mělo být co nejpřesněji definováno a mělo by být co nejvíce omezeno.

Pozměňovací návrh 22

Článek 17

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Nezávislý orgán dohledu 1. Členské státy zajistí, aby na území každého z nich sledoval a zajišťoval dohled nad uplatňováním nařízení ve všech námořních přístavech, na které se vztahuje toto nařízení, nezávislý orgán dohledu. 2. Nezávislý orgán dohledu je právně samostatný a funkčně nezávislý ve vztahu k jakémukoli řídícímu orgánu přístavu nebo poskytovatelům přístavních služeb. Členské státy, které si podrží vlastnictví přístavů nebo kontrolu nad nimi či nad řídícími orgány přístavu, zajistí efektivní strukturální oddělení funkcí, jež se týkají dohledu nad tímto nařízením a jeho sledování, a činností spojených s tímto vlastnictvím nebo kontrolou. Nezávislý orgán dohledu vykonává své pravomoci nestranně a transparentně a s patřičným přihlédnutím k právu svobodně podnikat. 3. Nezávislý orgán dohledu řeší stížnosti podané kteroukoli stranou s legitimním zájmem a spory, které mu byly předloženy, jež vyvstaly v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení. 4. V případě, že vznikne spor mezi stranami usazenými v různých členských státech, příslušným orgánem k řešení tohoto sporu je nezávislý orgán dohledu členského státu, v němž se nachází přístav, ve kterém se předpokládá původ sporu. 5. Nezávislý orgán dohledu má právo vyžadovat, aby řídící orgány přístavů, poskytovatelé přístavních služeb a uživatelé přístavu předložili informace potřebné k zajištění sledování a dohledu nad uplatňováním tohoto nařízení. 6. Nezávislý orgán dohledu může vydávat stanoviska na žádost příslušného orgánu členského státu v jakýchkoli otázkách v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení. 7. Nezávislý orgán dohledu se může při řešení stížností nebo sporů obrátit na poradní výbor uživatelů dotčeného přístavu. 8. Rozhodnutí nezávislého orgánu dohledu mají závaznou platnost, aniž by tím byla dotčena možnost soudního přezkumu. 9. Členské státy oznámí Komisi totožnost nezávislých orgánů dohledu nejpozději do 1. července 2015 a následně rovněž jakoukoli změnu této totožnosti. Komise zveřejní a aktualizuje seznam nezávislých orgánů dohledu na svých internetových stránkách. Nezávislý orgán dohledu 1. Členské státy zajistí, aby na území každého z nich sledoval a zajišťoval dohled nad uplatňováním nařízení ve všech námořních přístavech, na které se vztahuje toto nařízení, nezávislý orgán dohledu. 2. Nezávislý orgán dohledu je právně samostatný a funkčně nezávislý ve vztahu k jakémukoli řídícímu orgánu přístavu nebo poskytovatelům přístavních služeb. Členské státy, které si podrží vlastnictví přístavů nebo kontrolu nad nimi či nad řídícími orgány přístavu, zajistí efektivní strukturální oddělení funkcí, jež se týkají dohledu nad tímto nařízením a jeho sledování, a činností spojených s tímto vlastnictvím nebo kontrolou. Nezávislý orgán dohledu vykonává své pravomoci nestranně a transparentně a s patřičným přihlédnutím k právu svobodně podnikat. 3. Nezávislý orgán dohledu řeší stížnosti podané kteroukoli stranou s legitimním zájmem a spory, které mu byly předloženy, jež vyvstaly v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení. 4. V případě, že vznikne spor mezi stranami usazenými v různých členských státech, příslušným orgánem k řešení tohoto sporu je nezávislý orgán dohledu členského státu, v němž se nachází přístav, ve kterém se předpokládá původ sporu. 5. Nezávislý orgán dohledu má právo vyžadovat, aby řídící orgány přístavů, poskytovatelé přístavních služeb a uživatelé přístavu předložili informace potřebné k zajištění sledování a dohledu nad uplatňováním tohoto nařízení. 6. Nezávislý orgán dohledu může vydávat stanoviska na žádost příslušného orgánu členského státu v jakýchkoli otázkách v souvislosti s uplatňováním tohoto nařízení. 7. Nezávislý orgán dohledu se může při řešení stížností nebo sporů obrátit na poradní výbor uživatelů dotčeného přístavu. 8. Rozhodnutí nezávislého orgánu dohledu mají závaznou platnost, aniž by tím byla dotčena možnost soudního přezkumu. 9. Členské státy oznámí Komisi totožnost nezávislých orgánů dohledu nejpozději do 1. července 2015 a následně rovněž jakoukoli změnu této totožnosti. Komise zveřejní a aktualizuje seznam nezávislých orgánů dohledu na svých internetových stránkách.

Odůvodnění

Je sporné, zda bude mít vytvoření nezávislého orgánu dohledu, který bude mít na starosti sledování a dohled nad uplatňováním tohoto nařízení, nějaký přínos. Tohoto dohledu se mohou ujmout existující příslušné orgány (včetně těch na místní a regionální úrovni). Mimoto je nařízení ze své podstaty „přímo závazné jako celek“, a není tudíž nutné přijímat opatření, která by umožnila jeho jednotné provádění. V každém případě je v článku 19 stanoven mechanismus pro odvolání.

Pozměňovací návrh 23

Článek 18 – Spolupráce mezi nezávislými orgány dohledu

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR Spolupráce mezi nezávislými orgány dohledu 1. Nezávislé orgány dohledu si vyměňují informace o své práci a o svých zásadách a postupech při rozhodování s cílem umožnit jednotné provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem se zapojí do činnosti sítě, jejíž účastníci se scházejí v pravidelných intervalech, a to nejméně jednou za rok, a v rámci této sítě spolupracují. Komise se zapojí do činnosti této sítě, koordinuje ji a podporuje. 2. Nezávislé orgány dohledu úzce spolupracují za účelem vzájemné pomoci při plnění svých úkolů, včetně provádění šetření potřebných k řešení stížností a sporů v případech týkajících se přístavů v jednotlivých členských státech. Za tímto účelem nezávislý orgán dohledu dá k dispozici jinému takovému orgánu na základě opodstatněné žádosti informace, které jsou nezbytné k tomu, aby umožnily dotčenému orgánu plnit jeho povinnosti podle tohoto nařízení. 3. Členské státy zajistí, aby nezávislé orgány dohledu na odůvodněnou žádost poskytly Komisi informace potřebné k provedení jejích úkolů. Informace požadované Komisí jsou přiměřené vzhledem k provedení těchto úkolů. 4. Pokud nezávislý orgán dohledu považuje určité informace za důvěrné v souladu s pravidly Unie nebo vnitrostátními pravidly upravujícími zachování důvěrnosti v podnikání, pak zachování důvěrnosti zajistí jiný vnitrostátní orgán dohledu a Komise. Tyto informace lze použít pouze k účelům, pro které byly vyžádány. 5. Na základě zkušeností nezávislých orgánů dohledu a zkušeností s činnostmi sítě podle odstavce 1 a za účelem zajištění efektivní spolupráce může Komise přijmout společné zásady pro vhodné mechanismy pro výměnu informací mezi nezávislými orgány dohledu. Uvedené prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2. Spolupráce mezi nezávislými orgány dohledu 1. Nezávislé orgány dohledu si vyměňují informace o své práci a o svých zásadách a postupech při rozhodování s cílem umožnit jednotné provádění tohoto nařízení. Za tímto účelem se zapojí do činnosti sítě, jejíž účastníci se scházejí v pravidelných intervalech, a to nejméně jednou za rok, a v rámci této sítě spolupracují. Komise se zapojí do činnosti této sítě, koordinuje ji a podporuje. 2. Nezávislé orgány dohledu úzce spolupracují za účelem vzájemné pomoci při plnění svých úkolů, včetně provádění šetření potřebných k řešení stížností a sporů v případech týkajících se přístavů v jednotlivých členských státech. Za tímto účelem nezávislý orgán dohledu dá k dispozici jinému takovému orgánu na základě opodstatněné žádosti informace, které jsou nezbytné k tomu, aby umožnily dotčenému orgánu plnit jeho povinnosti podle tohoto nařízení. 3. Členské státy zajistí, aby nezávislé orgány dohledu na odůvodněnou žádost poskytly Komisi informace potřebné k provedení jejích úkolů. Informace požadované Komisí jsou přiměřené vzhledem k provedení těchto úkolů. 4. Pokud nezávislý orgán dohledu považuje určité informace za důvěrné v souladu s pravidly Unie nebo vnitrostátními pravidly upravujícími zachování důvěrnosti v podnikání, pak zachování důvěrnosti zajistí jiný vnitrostátní orgán dohledu a Komise. Tyto informace lze použít pouze k účelům, pro které byly vyžádány. 5. Na základě zkušeností nezávislých orgánů dohledu a zkušeností s činnostmi sítě podle odstavce 1 a za účelem zajištění efektivní spolupráce může Komise přijmout společné zásady pro vhodné mechanismy pro výměnu informací mezi nezávislými orgány dohledu. Uvedené prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.

Odůvodnění

Tento pozměňovací návrh je předkládán z podobných důvodů jako pozměňovací návrh k článku 17: není jasné, proč je nezbytná spolupráce mezi nezávislými orgány dohledu. Je to ještě méně jasné, když vezmeme v potaz argumenty Komise pro předložení návrhu nařízení, které je ze své podstaty „přímo závazné jako celek“ a mělo by zabránit „další administrativní zátěži pro členské státy i pro Komisi“, a proto není nutné přijímat opatření, která by umožnila jeho jednotné provádění. V každém případě je v článku 19 stanoven mechanismus pro odvolání.

Pozměňovací návrh 24

Článek 19 – Odvolání

Text navržený Komisí Pozměňovací návrh VR 1. Jakákoli strana s legitimním zájmem má právo se odvolat proti rozhodnutím nebo jednotlivým opatřením přijatým podle tohoto nařízení příslušnými orgány, řídícím orgánem přístavu nebo nezávislým orgánem dohledu k odvolacímu orgánu, který je nezávislý na zúčastněných stranách. Odvolacím orgánem může být soud. 1. Jakákoli strana s legitimním zájmem má právo se odvolat proti rozhodnutím nebo jednotlivým opatřením přijatým podle tohoto nařízení příslušnými orgány, nebo řídícím orgánem přístavu nebo nezávislým orgánem dohledu k odvolacímu orgánu, který je nezávislý na zúčastněných stranách. Odvolacím orgánem může být soud. 2. Pokud odvolací orgán podle odstavce 1 není svou povahou soudním orgánem, uvede písemné důvody svých rozhodnutí. Jeho rozhodnutí také podléhají přezkumu vnitrostátním soudem. 2. Pokud odvolací orgán podle odstavce 1 není svou povahou soudním orgánem, uvede písemné důvody svých rozhodnutí. Jeho rozhodnutí také podléhají přezkumu vnitrostátním soudem.

Odůvodnění

Vyplývá z pozměňovacích návrhů k článkům 17 a 18.

V Bruselu dne 28. listopadu 2013 předseda Výboru regionů Ramón Luis VALCÁRCEL SISO

(1) SWD(2013) 3 final, http://ec.europa.eu/governance/impact/key_docs/docs/cswd_ati_en.pdf.

(2) http://eca.europa.eu/portal/pls/portal/docs/1/14050741.PDF.

(3) Guide to the application of the EU rules on state aid, public procurement and the internal market to SGEI (Pokyny k uplatňování pravidel EU pro státní podporu, zadávání veřejných zakázek a vnitřní trh u služeb obecného hospodářského zájmu), SWD(2013) 53, 15. února 2013.

(4) V souladu s rozhodnutím ze dne 20. prosince 2011 o použití čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělené určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu.