CS Úřední věstník Evropské unie C 54/20

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství v EU

(stanovisko z vlastní iniciativy)

(2011/C 54/04)

Zpravodaj: pan Armands KRAUZE

Dne 18. února 2010 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství v EU

(stanovisko z vlastní iniciativy).

Specializovaná sekce Zemědělství, rozvoj venkova, životní prostředí, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 17. listopadu 2010.

Na 467. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 8. a 9. prosince 2010 (jednání dne 9. prosince), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 133 hlasy pro, 3 hlasy byly proti a 7 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Zajištění plynulého zásobování potravinami by mělo zůstat jedním ze základních cílů zemědělské politiky EU. Vzhledem k výzvám a nejistotě, které jsou spojeny s celosvětovým zajišťováním potravin, by se společná zemědělská politika (SZP) po roce 2013 měla nadále starat o zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství.

1.2 Udržitelná zemědělská produkce a hladce fungující zemědělské trhy jsou základem pro zabezpečení zásobování potravinami v EU. Budoucí SZP potřebuje silné mechanismy řízení trhu, aby bylo zajištěno fungování zemědělských trhů a cenová stabilita. Pravidla pro obchodování se zemědělskými produkty by měla zabezpečit dodávky v zemědělství ve všech zemích a za všech okolností.

1.3 EU potřebuje silnou SZP, aby mohla reagovat na všechny budoucí výzvy a zabezpečit dodávky v zemědělství a potravinářství ve všech členských státech. SZP by i nadále měla zůstat jednou z klíčových politik v EU. Musí být zajištěno odpovídající financování budoucí SZP.

1.4 Pro zabezpečování potravin na celém světě je klíčová udržitelná místní produkce potravin. V celé EU by měla být zachována a podporována diverzifikovaná zemědělská produkce. Zvláštní pozornost by měla být věnována odlehlým regionům a oblastem se specifickým znevýhodněním.

1.5 EU musí vyvinout větší úsilí o systematické plánování, aby dokázala zabezpečit dodávky a zaručit tak životaschopnost zemědělské produkce a celého potravinářství i v krizových a nouzových situacích. Odpovědnost za konkrétní kroky (zásoby, zemědělská infrastruktura, odborná příprava atd.) v této oblasti by však i nadále měly nést členské státy. V současnosti není zapotřebí nových právních předpisů EU v oblasti zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství.

1.6 Členské státy mohou využít unijní politiku rozvoje venkova jako nástroj k prosazování opatření na podporu a zlepšení zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství. Členské státy by měly využít tuto možnost ve svých programech rozvoje venkova.

1.7 Zemědělství by mohlo hrát významnou úlohu při zvyšování zabezpečení a udržitelnosti dodávek energie v EU a snižování závislosti EU na dovážených fosilních palivech. Na úrovni zemědělských podniků může k zabezpečení dodávek významnou měrou přispět vlastní výroba energie. Pro větší využívání bioenergie v zemědělských podnicích je třeba zdokonalovat technologie v oblasti bioenergie. Výroba bioenergie by měla být udržitelná a měl by být kladen větší důraz na lepší využití vedlejších produktů zemědělství a potravinářství za účelem snížení znečištění a emisí CO2.

2. Úvod

2.1 Zajišťování dodávek v zemědělství a potravinářství znamená zabezpečování nabídky potravin, jejich ekonomické dostupnosti pro obyvatelstvo a odstraňování hladu. V mnoha zemědělských odvětvích v celé EU existuje dostatečná úroveň produkce k výživě obyvatelstva EU a toho bylo dosaženo díky SZP. Zajišťování potravin jako veřejného statku, který není odměňován trhem, ale jež zemědělství a potravinářství poskytují ve prospěch společnosti, bude významným cílem SZP po roce 2013 (1).

2.2 Zajišťování potravin bude v příštích desetiletích hlavní výzvou zemědělství a potravinářství v celosvětovém měřítku. Na světě trpí hladem v důsledku potravinové a hospodářské krize více než miliarda lidí.

2.3 Zajištění potravin znamená dostatečnou dostupnost potravin pro zdravý život, stejně jako přístup k potravinám, jež jsou bezpečné a nekontaminované. Jedná se o složitou problematiku, která je provázána s dalšími odvětvími, jako je výroba pohonných hmot, logistika atd. Jakékoli logistické či výrobní problémy v hlavních oblastech produkce z důvodu neočekávaných krizí mohou mít dopady na dostupnost potravin pro miliony lidí, zejména těch, kteří žijí v městských oblastech. Pro zajišťování potravin na celém světě je klíčová udržitelná místní produkce potravin (2).

3. Výzvy produkce potravin ve světovém měřítku

3.1 Podle předpovědi Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) dosáhne světová populace do roku 2050 téměř 9,5 miliardy. K výživě všech těchto lidí se bude muset celosvětová produkce potravin oproti současné úrovni zdvojnásobit. Obzvláště rychle bude narůstat počet obyvatel velkých měst v rozvojovém světě. Na zemědělce budou kladena velká očekávání a bude na ně vyvíjen stále větší tlak, aby praktikovali intenzivní zemědělství. Zemědělská produktivita se bude muset zvýšit tak, aby dokázala uživit vzrůstající světovou populaci. Možnosti rozšiřování využívání půdy jsou omezené z důvodu nezemědělských požadavků na půdu a nedostatku vhodné a dostupné zemědělské půdy.

3.2 Všude bude muset dojít k navýšení investic do zemědělství, zejména však v rozvojových zemích, které mají k rozšíření produkce velký potenciál. V rozvojových zemích je také zapotřebí zlepšit venkovskou infrastrukturu, přístup k moderním strojům a technologiím, udržitelné hospodaření s půdou a zejména přístup k vodě, stejně jako vzdělávací systémy a fungování zemědělských trhů. Hlavním problémem zajišťování potravin však bude z dlouhodobého hlediska dostupnost potravin a přístup k potravinám. Nejefektivnějším prostředkem k zajištění potravin bude všeobecný rozvoj a zvýšení úrovně příjmů v těch nejchudších zemích. Zemědělství má v zajišťování potravin obzvláště významnou úlohu, je však obtížné zajišťovat potraviny výlučně prostřednictvím zemědělství (3).

3.3 FAO v závěrečném prohlášení z potravinového summitu v roce 2009 doporučila, aby za produkci potravin odpovídaly jednotlivé země.

3.4 Díky potravinové a hospodářské krizi a měnící se celosvětové situaci už dnes lidé všeobecně lépe chápou, že všechny země a regiony včetně těch znevýhodněných musí mít právo a dokonce i povinnost produkovat vlastní potraviny. Musí být možné produkovat více potravin udržitelnějším způsobem.

3.5 Další klíčovou výzvou celosvětového zásobování potravinami je vedle populačního růstu změna klimatu a s ní spojená omezení přírodních zdrojů. Změna klimatu může mít na produkci potravin podstatný dopad, a to zejména v rozvojových zemích, z nichž některé jsou také méně schopné změně klimatu se přizpůsobit. Zemědělství se musí snažit o snížení emisí skleníkových plynů, zároveň však může být součástí řešení problému s emisemi díky ukládání CO2 do půdy. Účinnější zemědělské výroby se musí dosáhnout nižšími emisemi. Zemědělství musí přispívat ke zlepšování kvality ovzduší a vody, zachovávání přírodní rozmanitosti a předcházení erozi. Zásadním úkolem celosvětového zajišťování potravin je také dbát na to, aby byla dostupná dostatečná zemědělská půda a sladká voda.

3.6 Při zdolávání výzev souvisejících se zajišťováním potravin a se změnou klimatu hrají klíčovou úlohu inovace v zemědělství. Hlavní inovace v těchto oblastech často souvisejí s pěstitelstvím a chovatelstvím, zavlažovacími technikami, regulacemi povodní, odolností vůči horku i chladu, diverzifikací tradičních zemědělských metod atd. Jedním z řešení budoucích problémů může být také zlepšení účinnosti pěstitelských metod, které má potenciál k podstatnému zvýšení zemědělské produktivity.

4. Pojem zabezpečení dodávek

4.1 Zajišťování potravin je klíčovou strategickou otázkou pro všechny národy světa. Přístup k potravinám je jedním z aspektů širšího konceptu bezpečnosti. Problémy s přístupem k potravinám mohou totiž velmi rychle vyústit ve zvýšenou sociální nestabilitu a nepokoje. Úkolem společnosti je zajistit přístup k potravinám i v krizích a situacích nouze.

4.2 Zajišťování potravin v moderní provázané ekonomice závisí na mnoha faktorech. Vyžaduje stabilní dodávky energie (ropy a elektřiny), IT, efektivní logistiku, dobrou hygienu a funkční systém včasného varování, který chrání společnost před škodlivými potravinami. Členské státy musí zajišťovat ochranu kritické infrastruktury v zemědělství a potravinářství a konkrétní opatření v praxi.

4.3 Společnosti se musí předem připravit na situace nouzového zásobování potravinami. Hovoříme tedy o „zabezpečení dodávek“. Obvykle bývá chápáno jako zajištění toku surovin (např. nouzové rezervy). Zabezpečení dodávek se však obecněji považuje za schopnost zachovat tyto základní ekonomické činnosti společnosti, jež jsou nezbytné pro životní podmínky obyvatelstva a fungování a bezpečnost společnosti. Zajištění dodávek ve vztahu k dostupnosti potravin tedy znamená schopnost zaručit potravinovou produkci a fungování celého potravinářství i v krizových a nouzových situacích.

5. Zemědělská politika EU a zabezpečení dodávek

5.1 Evropská unie se v současnosti chystá k další revizi SZP, tj. k přípravě zemědělské politiky pro období po roce 2013. Komise zveřejnila sdělení o budoucí politice v listopadu 2010. Příslušné legislativní návrhy pravděpodobně předloží v druhé polovině roku 2011 a rozhodnutí Rady a Evropského parlamentu lze očekávat v roce 2012. V EU se bude dostatečné produkce potravin i nadále dosahovat pomocí SZP.

5.2 Cíle zemědělské politiky EU, jak byly stanoveny ve Smlouvě o založení Evropského společenství a v nezměněné podobě začleněny do Lisabonské smlouvy ratifikované loni, jsou:

— zvýšit produktivitu zemědělství;

— zajistit odpovídající životní úroveň zemědělců;

— stabilizovat trhy;

— zajistit plynulé zásobování potravinami;

— zajistit spotřebitelům rozumné ceny potravin.

5.3 Je jasné, že globální změny a nové výzvy, jež přinášejí, stanoví zemědělské politice EU jiné cíle; primární cíle uvedené výše jsou však nadále nezbytné a důležité. V průběhu let se na zemědělskou politiku i v obchodních jednáních snáší různá kritika. SZP je ve skutečnosti schopná plnit zadané cíle více než uspokojivě. Zajišťuje zásobování potravinami v celé Unii, a to navzdory kolísajícím cenám i v průběhu kritických období. SZP tak zabezpečuje dodávky v EU, přestože EU není v některých zemědělských produktech a vstupech plně soběstačná. EU však přitom musí zohlednit skutečnost, že země v jejím sousedství se často potýkají s problémy při zabezpečování svých dodávek v obdobích výrazné cenové fluktuace.

5.4 Celosvětové trhy budou v budoucnu otevřenější. Jakékoliv budoucí obchodní dohody mohou umožnit zemědělským produktům ze zemí mimo EU snadnější vstup do EU (pokud splní kritéria bezpečnosti potravin), zároveň však nabídne zemědělským produktům EU příležitost vstupovat na ostatní trhy. Priority zemědělské produkce a poptávka po potravinách na světě se mění v závislosti na světovém demografickém vývoji a trzích. Roste vzájemná závislost společností a ekonomických zón. Změna klimatu způsobuje čím dál extrémnější povětrnostní podmínky. Intenzivnější mezinárodní obchod sám o sobě nestačí k zajištění zásobování potravinami, a tak bude v budoucnu narůstat kolísání cen zemědělských produktů i nestabilita trhů. Budoucí zemědělská politika EU musí poskytovat mechanismy ke stabilizaci trhů. EU nesmí nestabilitu na globálních potravinových trzích vytvářet, ale musí aktivně přispívat k jejímu odstraňování.

5.5 Evropská unie je jedním z hlavních producentů i vývozců potravin na světě. Nejlepší způsob, jak může EU napomoci k zachování stability světových potravinářských trhů a zabránění potravinové krizi, je zajistit, aby jeho vlastní zemědělský trh zůstal v rovnováze a fungoval efektivně. EU by měla zastávat významnou úlohu i při zabezpečování potravin na celém světě.

5.6 Evropští spotřebitelé chtějí i nadále konzumovat kvalitní, výživné a bezpečné potraviny. Budoucí zemědělská politika musí zajistit, aby veškerá výroba probíhala takovým způsobem, jenž chrání životní prostředí (ovzduší, půdu, vodu) i dobré životní podmínky zvířat. Náklady evropských producentů rostou tím, že v EU jsou vyšší standardy než jinde ve světě. Zemědělská politika EU tak musí v zemědělství i obchodě poskytovat nástroje, jež dají vzniknout rovným podmínkám pro produkci v EU a dalších zemích. EU bude muset dokázat využít existující nástroje (např. obchodní dohody) a vyvinout nové, jež v jiných zemích produkujících potraviny pomohou prosadit standardy produkce potravin uplatňované producenty potravin v EU.

5.7 Politika rozvoje venkova (2. pilíř SZP) bude i nadále mít velký význam pro vyvážený rozvoj venkovských oblastí v budoucnu. Venkovské oblasti jsou důležitou součástí Evropy. Žije v nich více než 60 % obyvatelstva stávající Evropské unie tvořené 27 členskými státy a představují 90 % celkové rozlohy Unie. Politika rozvoje venkova, která lépe zohledňuje rozdílné podmínky v členských státech, by mohla mít ještě větší význam v budoucnu. Poroste její úloha při zvyšování zaměstnanosti ve venkovských komunitách a rozšiřování podnikatelských příležitostí. Politika rozvoje venkova by mohla být využita jako unijní nástroj podpory zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství.

5.8 Budoucí zemědělská politika EU musí nadále věnovat pozornost problematice zajišťování dodávek, a to vzhledem k výzvám a nejistotě, které jsou spojeny s celosvětovým zajišťováním potravin. Zajištění plynulého zásobování potravinami je základním cílem zemědělské politiky EU. EU musí vyvinout větší úsilí o systematické plánování, aby dokázala zaručit životaschopnost zemědělské produkce a celého potravinářství i v krizových a nouzových situacích. Za tímto účelem musí být k dispozici účinné mechanizmy. Jedním z klíčových cílů zemědělské politiky EU musí být zachování diverzifikované zemědělské produkce a její podpora v celé EU. Tím správným strategickým řešením pro potravinovou politiku EU bude udržení bohaté rozmanitosti vysoce kvalitních potravin z různých venkovských oblastí v celé Unii pro všechny občany EU. To také pomůže zaručit zabezpečení dodávek.

5.9 Zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství z dlouhodobého hlediska vyžaduje, aby byla zemědělská produkce udržitelná. Vedle environmentální udržitelnosti je důležitý i hospodářský a sociální rozměr. Větší důraz by měl být kladen na úlohu zemědělství při přizpůsobování se změně klimatu a při jejím zmírňování. Zemědělství a potravinářství hrají důležitou roli rovněž ve výrobě bioenergie. Do zemědělské politiky by měly být začleněny cíle strategie Evropa 2020.

5.10 Díky výrobě bioenergie se zemědělství EU stalo důležitým aktérem při zavádění technologií využívajících obnovitelné zdroje energie. Udržitelné zemědělství a potravinářství může velkou měrou přispět ke snížení závislosti EU na dovážených fosilních palivech a k zabezpečení dodávek energie odběratelům v EU. Přeměna zemědělských odpadů a vedlejších produktů (statkových hnojiv, potravinářských odpadů atd.) na bioenergii pomůže snížit znečištění a emise CO2.

V Bruselu dne 9. prosince 2010 Předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) V souvislosti s vypracováváním stanoviska se dne 31. května 2010 v Helsinkách konal seminář na téma Zabezpečení dodávek v zemědělství a potravinářství v Evropské unii.

(2) Jak bylo formulováno na Světovém potravinovém summitu FAO.

(3) Úř. věst. C 100, 30.4.2009, s. 44.