CS    CS CS 
CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ  
V Bruselu dne 22. července 2009 
SEK(2009) 1053 v kone čném znění 
  
PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVAR Ů KOMISE 
Průvodní dokument ke  
 
SDĚLENÍ KOMISE 
 
Budoucí rámec sout ěžního práva v odv ětví motorových vozidel 
 
SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
 
 
{KOM(2009) 388 v kone čném znění} 
{SEK(2009) 1052}  
CS 2   CS SHRNUTÍ  
1. ZÁKLADNÍ INFORMACE  
1. Výrobci motorových vozidel obvykl e distribuují své výrobky a zajiš ťují jejich 
opravy a údržbu prost řednictvím sítí schválených prodejc ů a servisní ch pracovník ů 
na základ ě souborů podobných vertikálních dohod, které mohou vyžadovat 
posouzení podle článku 81 Smlouvy. Na řízení o blokové výjimce zavád ějí „bezpečné 
přístavy“ pro kategorie smluv, které podléhají zákazu podle čl. 81 odst. 1 Smlouvy, 
neboť zbavují p říslušné strany nutnosti jednotliv ě posuzovat, zda mohou t ěžit 
z výjimky stanovené v čl. 81 odst. 3 Smlouvy. Krom ě toho tato na řízení též p řispívají 
k jednotnému uplat ňování pravidel hospodá řské soutěže Evropské unie. 
2. „PROČ“ – PROBLÉM , KTERÝ JE T ŘEBA ŘEŠIT 
2. Dohody o prodeji motorových vozidel a poprodejním servisu podléhají na řízení (ES) 
č. 1400/2002 o blokové výjimce, kter é se vztahuje na toto odv ětví a jehož platnost 
končí dnem 31. kv ětna 2010. Komise musí nyní zaujmout stanovisko ohledn ě toho, 
jaký právní rámec by se m ěl na vertikální dohody v daném odv ětví vztahovat po 
tomto datu. 
3. Téměř všechny zú častněné strany se shodují, že je i nadále pot řebné obecné na řízení 
o blokové výjimce nebo na řízení o blokové výjimce specifické pro dané odv ětví, 
neboť jim umož ňuje uzavírat dohody, u nichž lze p ředpokládat, že budou v souladu 
se soutěžním právem EU. 
4. Zpráva o posouzení dopad ů bere v úvahu vývoj na trhu od doby, kdy sou časné 
nařízení vstoupilo v platnost, a zejména v sou časné krizi. Ukazuje, že podmínky na 
trhu prodeje motorových vozidel se liší od podmínek na následných trzích. Trhy 
prodeje motorových voz idel jsou vysoce konkuren ční, zatímco na následných trzích 
existují p řekážky ú činné hospodá řské soutěže, které mohou p ůsobit proti zájm ům 
spotřebitelů. Pro zvýšení ú činnosti dodavatelského řetězce by mělo dané odv ětví těžit 
z blokové výjimky odrážející r ůzné podmínky na t ěchto trzích. 
3. „CO“  – CÍLE POLITIKY HOSPODÁ ŘSKÉ SOUT ĚŽE PRO DANÉ ODV ĚTVÍ 
5. Obecným cílem politiky Komise ohledn ě vertikálních dohod je zajišt ění účinného 
dohledu nad trhy a sou časně zjednodušení administ rativy a snížení náklad ů firem na 
plnění stanovených požadavk ů v souladu s čl. 83 odst. 2 písm. b) Smlouvy. 
6. Co se týká ú činného dohledu nad trhem, potvr zuje zpráva o posouzení dopad ů, že 
specifické cíle, které tvo ří základ na řízení (ES) č. 1400/2002, z ůstávají v platnosti. 
Tyto cíle lze shrnout takto: 
• zabránění vyloučení konkuren čních výrobc ů motorových vozidel a zajišt ění jejich 
přístupu na trh; 
• zajištění hospodá řské soutěže mezi prodejci téže zna čky; 
CS 3   CS • umožnění samostatným servisním pracovník ům účinně soutěžit se sít ěmi 
schválených servisních pracovník ů vytvořenými výrobci pomocí neomezeného 
přístupu všech hospodá řských subjekt ů na následných trzích k technickým 
informacím pot řebným pro opravy i k originálním náhradním díl ům a náhradním 
dílům odpovídající kvality; 
• ochrana hospodá řské soutěže mezi schválenými servisními pracovníky zajišt ěním 
přístupu k sítím výrobc ů na základ ě kvalitativních norem; 
• ochrana hospodá řské soutěže na trzích náhradních díl ů zabráněním omezení 
přístupu výrobc ů náhradních díl ů na následný trh; 
• zachování odrazujícího ú činku článku 81, aby výrobci nemohli používat 
blokovou výjimku k tomu, aby bránili schváleným prodejc ům a servisním 
pracovník ům v nezávislém chování podporujícím hospodá řskou sout ěž. 
7. Všechny varianty dané politiky by m ěly umožňovat udělení blokové výjimky pouze 
dohodám, které spl ňují čtyři podmínky čl. 81 odst. 3, p ři zohlednění výše uvedených 
specifických cíl ů. Zároveň by neměl být zúžen rozsah poskytnutého „bezpe čného 
přístavu“ do té míry, že by se nadm ěrně zvýšily administrativní náklady subjekt ů 
prosazujících p říslušná opat ření a náklady firem na pln ění stanovených požadavk ů 
v důsledku nutnosti jednotliv ě posuzovat dohody, které celkov ě nemají ú činky 
poškozující hospodá řskou sout ěž. 
4. VARIANTY POLITIKY − „JAK” 
8. Posouzení dopad ů nezvažuje varianty, které by bu ď zhoršily nedostatky sou časného 
režimu, či nebraly ohled na čl. 83 odst. 2 písm. b). Nehodnotí tedy potenciální dopad 
podrobnější blokové výjimky, která by bránila r ůznorodosti maloobchodních 
formátů, vzdálila se od obecné politiky v oblasti vertikálních omezení, zatížila 
výrobce automobil ů neopodstatn ěnými omezeními a vedla ke zvýšeným náklad ům 
firem na pln ění stanovených požadavk ů. Nezvažuje ani možnost, že by neexistovalo 
žádné nařízení o blokové výjimce pro odv ětví motorových vozidel. Tato varianta by 
byla již na první pohled nežádoucí vzhledem  k tomu, že existuje více než 120 000 
vertikálních dohod o distribuci motorových vozidel a poprodejním servisu, které by 
jinak příslušné strany musely posuzovat jednotliv ě. 
9. Namísto toho se Komise zam ěřila na čtyři varianty politiky, které zahrnují p řijetí 
nařízení o blokové výjimce vztahující se na všechny typy vertikálních dohod o 
distribuci motorových vozidel a poprodejním servisu a které umož ňují využití 
výjimky v závislosti na prazích podílu na trhu jako ukazatelích tržní síly p říslušných 
stran. 
10. Ve všech čtyřech variantách nebude výjimka platit pro dohody obsahující ur čitá 
tvrdá omezení (tj. stanovení cen pro další prodej, omezení pasivního prodeje na určitá území nebo skupinám zákazník ů přiděleným jiným distributor ům, omezení 
aktivního nebo pasivního prodeje kone čným uživatel ům na trzích, kde se používá 
selektivní distribuce, omezení možnosti dodavatel ů originálního vybavení prodávat 
náhradní díly samostatným servisním pracovník ům). Podobn ě by všechny čtyři 
varianty obsahovaly zvláštní podmínky vylu čující využití blokové výjimky v p řípadě 
CS 4   CS zákazu sout ěžit trvajícím déle než p ět let, u závazk ů zabraňujících schváleným 
distributor ům prodávat výrobky konkrétních dodavatel ů, jakož i v n ěkterých 
případech zákazu sout ěžit po skon čení smlouvy. 
11. Uvedené čtyři varianty se však v n ěkolika ohledech liší. 
12. Varianta 1  je pokra čováním sou časného stavu a je zvlášt ě přísná, pokud jde 
o primární trh. Obsahovala by ustanovení specifická pro dané odv ětví odstra ňující 
výjimku u závazk ů omezujících možnost prodejc ů uzavírat smlouvy o subdodávkách 
opravárenských služeb, omezení na jednu zna čku bez ohledu na jejich trvání, které 
prodejcům brání prodávat až t ři konkuren čních značky v jedné p ředváděcí místnosti, 
závazky omezující možnost prodejc ů zřizovat další prodejní místa nebo p řevádět své 
obchodní zastoupení na jiné prodejce v rámci téže sít ě, nedodržení ur čité minimální 
doby trvání smluv nebo minimální výpov ědní lhůty a závazek umožnit rozhod čí 
řízení. 
13. Varianta 1 by ud ělovala velmi širokou výjimku pro následný trh a pokrývala systémy 
kvalitativní selektivní dist ribuce bez ohledu na podíl p říslušných stran na trhu. 
Všechny takové dohody mající dopad na hospodá řskou sout ěž na následném trhu by 
byly považovány za zákonné, pokud by neobsahovaly omezení uvedená na „ černé 
listině“ (například postupy omezující p řístup samostatných se rvisních pracovník ů 
k technickým informacím, omezení možnosti dodavatel ů původního vybavení 
prodávat náhradní díly sc hváleným servisním pracovník ům, omezení možnosti 
schválených servisních pracovník ů prodávat díly samostatným servisním 
pracovník ům, závazky vyžadující od schválených servisních pracovník ů také prodej 
nových vozidel). 
14. Varianta 2  předpokládá upušt ění od režimu specifického pro dané odv ětví a použití 
obecných pravidel pro vertikální omezení, která v sou časné době stanoví na řízení 
(ES) č. 2790/1999. Sou časný návrh1 nového na řízení zachovává v ětšinu ustanovení 
nařízení (ES) č. 2790/1999 v četně všech pěti omezení podle p ředmětu a zárove ň 
zavádí řadu zdokonalení (v četně 30% prahu vztahujícího se též na tržní podíl 
kupujícího a konkrétních pokyn ů ohledně elektronického obchodu), která by nem ěla 
významně měnit analýzu varianty 2. 
15. Varianta 2 by odrážela p řístup, podle kterého by vertikální omezení mohla poškodit 
spotřebitele pouze za ur čitých okolností, zejména je-li hospodá řská soutěž mezi 
značkami na p říslušném trhu slabá, p řekážky vstupu na trh jsou vysoké a smluvní 
strany mají významnou tržní sílu. P ředstavovala by tedy mírn ější přístup, pokud jde 
o vysoce konkuren ční primární trh. Nap říklad závazky týkající se zákazu sout ěžit by 
byly vylou čeny pouze tehdy, pokud by trvaly déle než p ět let a zabra ňovaly by 
prodejcům prodávat druhou zna čku. Jakékoliv problém y týkající se vylou čení by 
mohly být také řešeny odejmutím výhody blokové výjimky. 
16. Na klauzule o umíst ění by se vztahovala výjimka a na otázky smluvní „poctivosti“ 
by se žádné další podmínky nevztahovaly. 
17. Na trzích oprav a distribuce náhradních díl ů tržní podíly sít ě výrobců obvykle zna čně 
převyšují 30% práh jednoho tržního podílu podl e varianty 2. To by znamenalo, že by 
                                                 
1 P ředběžný návrh p řijatý Komisí dne 8. července 2009. 
CS 5   CS orgány pro hospodá řskou sout ěž mohly prošet řovat větší počet postupů potenciáln ě 
poškozujících hospodá řskou sout ěž (včetně praktik omezujících p řístup 
samostatných hospodá řských subjekt ů k technickým informacím nebo originálním 
náhradním díl ům či náhradním díl ům odpovídající kvality). Tento p řístup by 
nepostupoval „podle p ředmětu“ (tj. nevycházel by ze s eznamu tvrdých omezení), ale 
„podle účinku“ (tj. vyžadoval by empirický d ůkaz skute čného nebo potenciálního 
poškození spot řebitele).  
18. Varianta 3  vychází z varianty 2, ale zárove ň zahrnuje pokyny specifické pro dané 
odvětví týkající se použití obecných p ředpisů v tomto odv ětví. Tyto pokyny by se 
zabývaly omezeními majícími dopad na hospodá řskou sout ěž na trzích oprav 
a distribuce náhradních díl ů (například dostupností technických informací 
potřebných pro opravy pro samostatné hospodá řské subjekty, p řístupem ke 
schváleným servisním sítím, p řístupem ke konkuren čním značkám náhradních díl ů), 
ale zárove ň by objasňovaly některé otázky týkající se primárního trhu. 
19. Varianta 4  též vychází z varianty 2, ale zahrnuje p řijetí upřesněné blokové výjimky 
specifické pro dané odv ětví, která obsahuje všechna ustanovení o tvrdých omezeních 
zaměřená na ochranu hospodá řské soutěže na následném trhu, jež jsou v sou časné 
době stanovena v na řízení (ES) č. 1400/2002. 
20. V podstat ě se varianty 2–4 od vari anty 1 liší zohledn ěním odlišných podmínek 
hospodářské soutěže na primárním a následném trhu. Stanoví tedy a) mén ě 
restriktivní p řístup, pokud jde o vyn ětí dohod na vysoce konkuren čním primárním 
trhu, a b) užší výjimku na následných trzích prost řednictvím jednoho prahu podílu na 
trhu ve výši 30 %. 
5. ANALÝZA DOPAD Ů 
21. Každá varianta byla posuzována pomocí čtyř skupin kritérií.  První se týká 
specifických cíl ů dané politiky uvedených v oddílu 3 a m ěří schopnost jednotlivých 
variant zajistit ú činnou ochranu hospodá řské soutěže. 
22. Druhá skupina ekonomických kritérií zjiš ťuje dopad každé z variant na 
i) předvídatelné náklady firem na pln ění stanovených požadavk ů, ii) úrove ň investic 
středních a malých podnik ů a jejich p řístup k financování, iii) konkurenceschopnost 
evropského automobilového pr ůmyslu a iv) výhody pro spot řebitele a domácnosti. 
23. Třetí skupina kritérií je ur čena pro posouzení pravd ěpodobného dopadu jednotlivých 
variant na ve řejnou správu z hlediska i) využití zdroj ů pro prosazování p říslušných 
opatření a ii) d ůsledků pro rozpo čet EU. 
24. Poslední skupina odráží potenciální  dopady každé vari anty na i) zam ěstnanost 
a kvalitu pracovních míst, ii) ve řejnou bezpe čnost a iii) zdraví a životní prost ředí. 
25. Očekávaný dopad byl posuzován p ředevším z kvalitativního hlediska, kdy varianty 
2–4 byly ohodnoceny v rozsahu od minus t ří do plus t ří bodů pro každé kritérium, 
přičemž referen čním bodem byl základní scéná ř (varianta 1). Pro zohledn ění 
důležitosti jednotlivých kritérií jim byly také p řiřazeny váhy. 
CS 6   CS 6. SOUHRN POSOUZENÍ DOPAD Ů 
26. Hlavní záv ěry zprávy o posouzení dopad ů lze shrnout takto. 
6.1. Hospodá řské dopady: kritéria týkající se ochrany ú činné hospodá řské 
soutěže 
27. Varianty 3 a 4 by ve srovnání s variantou 1 p ředstavovaly zlepšení p ři řešení 
problémů hospodářské soutěže, zatímco varianta 2 by situaci zhoršila. 
28. Varianta 1 a varianta 3 získaly stejný po čet bodů zejména ohledn ě cíle ochrany 
hospodářské soutěže na primárním trhu u prodeje nových motorových vozidel, 
přičemž varianta 1 m ěla mírnou výhodu vzhledem ke specifickému řešení omezení 
obchodování na jednu zna čku, ale mírn ě zaostávala, pokud jde o inovace 
a rozmanitost distribu čních formát ů. Varianty 2 a 4 vykazují menší ú činnost zejména 
vzhledem ke snížené právní jistot ě ohledně toho, jak budou řešena určitá omezení 
paralelního obchodu. 
29. Obě varianty 3 a 4 by zvýšily sou časnou úrove ň ochrany hospodá řské soutěže na 
následných trzích tím, že by umožnily prosazování konkrétn ějších opat ření ve vztahu 
k určitým praktikám spojeným s rizikem vylou čení samostatných servisních 
pracovník ů (například zneužívání záruk ze strany výrobc ů vozidel) a zárove ň by 
poskytly trvalou ochranu proti postup ům omezujícím p řístup samostatných 
hospodářských subjekt ů k technickým informacím. Varianta 4 získala více bod ů než 
varianta 3, pokud jde o ochranu hospodá řské soutěže na trzích náhradních díl ů. 
Naopak varianta 2 poskytuje menší právní jistotu ohledn ě toho, jak budou pravidla 
hospodářské soutěže vymáhána v p řípadě omezení p řístupu k sítím schválených 
servisních pracovník ů a v případě dodávek konkuren čních náhradních díl ů. 
6.2. Ostatní hospodá řské dopady 
30. Co se týká ostatních hospodá řských dopad ů, byly varianty 2–4 vyhodnoceny lépe 
než základní varianta, p řičemž varianta 2 pon ěkud zaostává za variantami 3–4. 
31. Pokud jde o dopady na malé a st řední podniky a na náklady firem na pln ění 
stanovených požadavk ů, získala nejvíce bod ů varianta 3. Varianta 2 by použitím 
obecných pravidel, která jsou mn ohem jednodušší než pravidla na řízení (ES) 
č. 1400/2002, snížila riziko zbyte čných náklad ů, jež by firmám vznikaly z d ůvodu 
nedostate čného nebo nadm ěrného pln ění stanovených požadavk ů. Varianta 3 by 
vylepšila variantu 2 tím, že by pos kytla firmám vodítko, pokud jde o meze 
„bezpečného přístavu“, čímž by se snížily náklady vzniklé v d ůsledku chyb 
a soudních spor ů. Varianta 4 by se umístila mezi variantami 2 a 3, nebo ť sice 
nepřejímá příliš složitá ustanovení ohledn ě primárního trhu, ale zahrnuje ur čitý 
nedostatek právní jistoty. Tato varianta by též snížila náklady vzniklé v d ůsledku 
chyb a soudních spor ů, a to v mí ře srovnatelné s variantou 3. 
32. Žádná z variant by nem ěla výrazný dopad na postavení malých a st ředních podnik ů 
nebo na podporu podnikatelstv í. Varianty 3 a 4 by m ěly pozitivní dopad, pokud jde 
o přístup k základním vstup ům, jako jsou náhradní díly a technické informace. 
Varianta 3 by řešila nové otázky, které mohou mít dopad na malé a st řední podniky 
samostatných servisních pracovník ů, jako je zneužívání  záruky ze strany výrobc ů 
CS 7   CS automobil ů, zatímco varianta 4 je hodnocena mírn ě lépe, pokud jde o zlepšení 
přístupu k náhradním díl ům. 
33. Pružnější režim ve variantách 2–4 by umožnil širší škálu distribu čních dohod, které 
by těžily z blokové výjimky, a tak by výrobc ům poskytl v ětší prostor pro 
přizpůsobení se m ěnícím se hospodá řským podmínkám a posílil by celkovou 
konkurenceschopnost automobilového pr ůmyslu EU. 
34. Není pravd ěpodobné, že by varianty 2–4 zv ětšily překážky pro vstup konkuren čních 
výrobců. Ani obchodování s více zna čkami v jedné prodejn ě by spot řebitelům 
nepřineslo větší výhody. Varianty 2–4 by pro spot řebitele rozší řily možnost výb ěru 
servisních pracovník ů, neboť by Komisi usnadnily šet ření postup ů spojených 
s rizikem vylou čení samostatných servisních pracovník ů. Varianta 4 by 
představovala zlepšení ve srovnání s va riantami 2 a 3 proto, že by zahrnovala 
ustanovení o tvrdých omezeních, která by umožnila schváleným servisním pracovník ům nabízet spot řebitelům výběr náhradních díl ů. 
6.3. Dopad na ve
řejnou správu 
35. Pokud jde o ve řejnou správu, byly varianty 2 až 4 hodnoceny lépe než základní 
varianta, protože by umožnily v ětší zaměření zdroj ů na nejzávažn ější porušení 
pravidel hospodá řské soutěže EU. 
36. Varianta 3 získala nejv yšší bodové hodnocení, nebo ť obsahuje pokyny, které by 
zabránily zmatk ům při řešení některých otázek specifických pro odv ětví motorových 
vozidel podle obecných p ředpisů. Varianta 4 by také m ěla poněkud lepší dopad ve 
srovnání se základním scéná řem, protože by umožnila Komisi, aby svou činnost 
v oblasti prosazování práva zam ěřila na problemati čtější otázky následného trhu. 
37. Varianty 2–4 by nem ěly žádný dopad na rozpo čet Společenství, nebo ť o případné 
pokuty vyplývající z lepšího prosazování  práva by se jednoduše snížily p říspěvky 
členských stát ů. 
6.4. Sociální dopady a dopady na životní prost ředí 
38. Varianty 3 a 4 by p ředstavovaly zlepšení ve sr ovnání se základním scéná řem, pokud 
jde o sociální a hospodá řské dopady. Žádná z variant by nem ěla významný dopad na 
zaměstnanost vzhledem ke slabé vazb ě mezi zm ěnami rámce práva hospodá řské 
soutěže a jakýmikoli p řípadnými zm ěnami v po čtu zaměstnanců v odvětví prodeje 
a poprodejního servisu motorových vozidel. 
39. Zejména usnadn ěním přístupu k technickým inform acím by mohly varianty 3 a 4 
přispět ke zlepšení ve řejné bezpe čnosti a snížení zne čištění. 
7. NEJVÝHODN ĚJŠÍ VARIANTA  
40. Posouzení dopad ů ukazuje, že varianta 3 má nejv ětší potenciál pro dosažení 
určených cíl ů, a zdá se, že nejlépe spl ňuje obecný cíl zajišt ění rovnováhy mezi 
účinným dohledem nad trhy a pot řebou zjednodušit administrativu a minimalizovat 
náklady na pln ění stanovených požadavk ů. Zároveň nejlépe spl ňuje cíle specifické 
pro dané odv ětví a má nejp říznivější dopad, pokud jde o soubor ostatních kritérií 
CS 8   CS dopadu. Z hlediska celkového hodnocení se však variant ě 3 blíží varianta 4, a nelze 
tedy s kone čnou platností stanovit, že by varianta 3 m ěla lepší dopad než varianta 4. 
Každá z obou variant by m ěla pozitivní d ůsledky pro hospodá řskou sout ěž 
a v konečném důsledku i pro spot řebitele. 
8. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ  
41. Po přijetí sdělení vyty čujícího základní orientaci budoucího režimu práva 
hospodářské soutěže vztahujícího se na odv ětví motorových vozidel bude Komise 
pokračovat v procesu konzultací se zú častněnými stranami ze soukromého sektoru 
a z řad institucí a s odborní ky z praxe a poté vypracuje návrh právního rámce.