SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Stav Unie inovací v roce 2012 – Urychlit změnu /* COM/2013/0149 final */





SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Stav Unie inovací v roce 2012 – Urychlit změnu (Text s významem pro EHP) 1. Úvod Strategie Evropa 2020 a její stěžejní iniciativy se soustředí na investice do vzdělávání, výzkumu a inovací, protože ty jsou zásadní pro dosažení inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. V této souvislosti si stěžejní iniciativa Unie inovací, stejně jako iniciativy Digitální agenda, Průmyslová politika, Evropa účinněji využívající zdroje a Akt o jednotném trhu, kladou za cíl vytvořit evropským výzkumným pracovníkům a podnikatelům co nejlepší podmínky pro inovace. Stěžejní iniciativa Unie inovací má konkrétně vytvořit dynamickou, inovační ekonomiku založenou na nápadech a tvořivosti, schopnou zapojit se do globálních hodnotových řetězců, chopit se příležitostí, získávat nové trhy a vytvářet vysoce kvalitní pracovní místa. Pokrok ve vytváření politického rámce pro Unii inovací je celkově velmi pozitivní: více než 80 % iniciativ postupuje podle plánu. Výzva hlav států a vlád k prohloubení Evropského výzkumného prostoru se začíná promítat do konkrétních kroků. Návrh Komise týkající se budoucího evropského programu výzkumu a inovací Horizont 2020 znamenal zřetelný přelom v dosavadním přístupu tím, že do jediného programu zahrnuje celý řetězec tvorby hodnot. Zásada „inteligentní konsolidace“ – tj. ochrana nebo pokud možno zvýšení výdajů na podporu růstu, k nimž patří výdaje na výzkum a vývoj – je nyní široce uznávána a je součástí evropského semestru. Podnikatelské prostředí v Evropě se stane vstřícnější inovacím díky souboru opatření pro jednotný trh, k nimž patří jednotný patent, rychlejší stanovování norem, modernizovaná pravidla EU pro zadávání veřejných zakázek a evropský pas pro fondy rizikového kapitálu. V rámci evropských inovačních partnerství se sdílejí zdroje a koncentrují se opatření na straně nabídky a poptávky reagující na klíčové společenské problémy. Tato opatření představují zásadní posun správným směrem, ačkoli první výsledky se projeví, až budou tato opatření realizována. Postavení Evropy ve světě je stále relativně silné. Pokud jde o vysoce kvalitní vědu a inovační výrobky, patří Evropa k nejlepším na světě. Stále si uchovává největší a stabilní podíl (28 %) příjmů vzniklých v globálních výrobních hodnotových řetězcích, zatímco podíly USA a Japonska klesají. Od roku 2008 EU svou výkonnost v oblasti inovací zlepšila a náskok v oblasti inovací, jež vůči ní mají USA a Japonsko, stáhla téměř o polovinu[1]. EU si zachovává značný náskok před Brazílií, Indií, Ruskem a Čínou, i když Čína Evropu nejvýrazněji dohání. Naproti tomu odstup Jižní Koreje od EU v oblasti inovací se od roku 2008 téměř ztrojnásobil a Jižní Korea nyní sdílí se Spojenými státy v oblasti inovací vedoucí postavení. Ačkoli veřejné výdaje na výzkum a vývoj v EU se během krize zvyšovaly, jelikož vlády se snažily své investice do výzkumu a vývoje udržet a motivovat k investování také podniky, nedávné údaje poukazují na to, že v tomto vývoji pravděpodobně nastane obrat. V roce 2011 poprvé od počátku krize celkové veřejné rozpočty na výzkum a vývoj v 27 členských státech EU mírně poklesly. Pokračující hospodářská krize odhalila také strukturální nedostatky inovací v Evropě. Ze srovnávacího přehledu výzkumu a inovací Unie na rok 2013 vyplývá, že proces sbližování inovační výkonnosti členských států se zastavil. Sbližování bylo nejvýraznějším rysem, který bylo možno ve srovnávacím přehledu od jeho zavedení v roce 2001 pozorovat, nyní však vyvstává riziko, že rozdíly v oblasti inovací se znovu zvýší[2]. Krize se protahuje a prohlubuje, rozdíly mezi některými evropskými regiony narůstají, a tím více je potřeba provést Unii inovací rychle a prohloubit ji v oblastech, které mají pro inovace zásadní význam, např. vyšší vzdělávání, inovativní podnikání a opatření na straně poptávky. Rovněž bude třeba udržet tempo v oblastech, jako jsou sociální inovace. Evropa proto potřebuje ve svém hospodářství novou svěží dynamiku. Stávající, tradiční průmyslová odvětví, v nichž Evropa vyniká, musí v zájmu růstu a zachování konkurenční výhody vytvořit nové aplikace a nové obchodní modely. Evropa kromě toho potřebuje zvýšit počet rychle rostoucích firem v dynamických oblastech, jako je podnikání založené na IKT, a v dalších nově vznikajících odvětvích. Vyžaduje to strukturální změnu poháněnou inovacemi. V Evropě však v současnosti chybí radikálnější inovace, které by strukturální změnu poháněly a směrovaly. Z toho plyne, že Evropa v příštím desetiletí ze všeho nejvíce potřebuje přitahovat vysoce talentované lidi a ocenit inovativní podnikatele a zároveň jim nabídnout mnohem lepší příležitosti k zakládání a rozvoji nových podniků. V této souvislosti toto sdělení: · shrnuje pokrok na úrovni členských států i na evropské úrovni na cestě k uskutečnění Unie inovací v roce 2012, a · závěrem nastiňuje oblasti, ve kterých lze Unii inovací prohloubit, včetně využití výsledků zátěžového testu Unie inovací provedeného Výborem pro Evropský výzkumný a inovační prostor[3]. 2. Stav vnitrostátních systémů výzkumu a inovací 2.1. Investice do budoucnosti Aby se podpořila konkurenceschopnost evropského průmyslu a zlepšil se systém výzkumu a inovací, je v Evropě třeba do výzkumu a inovací více a lépe investovat. Veřejné a soukromé investice do výzkumu a vývoje jsou nezbytně potřeba k tomu, aby Evropa mohla využít oživení v ekonomice. Oživení v roce 2010 bylo podstatně silnější v zemích, které předtím do výzkumu, vývoje a inovací investovaly nejvíce (např. Německo, Finsko a Švédsko)[4]. Veřejné a soukromé investice do výzkumu a vývoje se až do ekonomické krize zvyšovaly. Po vypuknutí krize většina členských států své investice do výzkumu a vývoje navzdory rozpočtovým omezením zachovala nebo zvýšila a celkové výdaje na výzkum a vývoj vyjádřené v procentech HDP vzrostly z 1,85 % v roce 2007 na 2,03 % v roce 2011. V jedenácti členských státech[5] však podíl investic od začátku krize rostl méně než HDP (obrázek 1). Obrázek 1 Ochrana veřejných výdajů na výzkum a vývoj Podniky v EU své výdaje na výzkum a vývoj jako podíl HDP od roku 2007 do roku 2011 celkově rovněž zvýšily (z 1,18 % na 1,27 %). Částečně je to způsobeno trvalými investicemi do výzkumu a vývoje ze strany evropských podniků, které očekávají, že jejich celosvětové investice do výzkumu a vývoje porostou v období 2012–2014 v průměru o 4 % ročně[6]. Evropa je také atraktivním místem pro zahraniční podniky, které zde do výzkumu a vývoje výrazně investovaly. Dvě třetiny mezinárodně mobilních investic do výzkumu a vývoje vynakládají americké podniky a jejich roční investice do výzkumu a vývoje v Evropě jsou desetkrát vyšší než hodnota jejich investic v Číně a Indii dohromady[7]. Existují však značné rozdíly mezi členskými státy i mezi průmyslovými odvětvími a aktéry. V některých zemích dochází ke snížení investic do výzkumu a vývoje v podnikatelském sektoru, zejména v malých a středních podnicích. Je to dáno zejména nízkou důvěrou podniků v budoucí vyhlídky evropského hospodářství, a to i přes to, že v rozvahách mnoha společností se hromadí hotovostní rezervy[8]. Z pohledu odvětví mnoho zemí zaznamenalo nárůst intenzity výzkumu a vývoje v tradičnějších středně technologicky náročných odvětvích (např. kovy, kaučuk a plasty, potravinářské produkty), a dále na rostoucích trzích motivovaných společenskými problémy, jako je nakládání s odpady, čisté zdroje energie a voda. Celkově se EU i nadále specializuje na odvětví se středně vysokou intenzitou výzkumu a vývoje, na něž připadá polovina investic evropských společností do výzkumu a vývoje. Naopak investice amerických firem do výzkumu a vývoje se z více než dvou třetin soustřeďují do odvětví s vysokou intenzitou výzkumu a vývoje (například zdravotnictví a IKT)[9]. Obrázek 2: Investice do výzkumu a vývoje společností z USA a EU podle skupiny odvětví Zdroj: Srovnávací přehled investic průmyslových podniků do výzkumu a vývoje v EU za rok 2012 V členských státech, v nichž je podnikatelský sektor založen na vysoké kvalifikovanosti a mezinárodní konkurenceschopnosti, pomohla strategie vlád na ochranu výdajů na výzkum a vývoj udržet úroveň investic také v soukromém sektoru[10]. Obtížnější to však bylo v zemích, které zasáhla krize státních dluhopisů. Omezení likvidity v těchto zemích v kombinaci s prostředím nedostatečně příznivým pro inovace a nižší úrovní podnikatelské poptávky po znalostech oslabily účinnost proticyclického úsilí, jež mělo podpořit investice podniků. Z toho vyplývá, že investice do znalostí musí jít ruku v ruce s reformami v systému výzkumu a inovací, včetně rámcových podmínek povzbuzujících inovace pro inovativní podniky. I když většina členských států použila na své veřejné investice do výzkumu, vývoje a inovací politiku inteligentní fiskální konsolidace, existuje nyní riziko, že současná výjimečně dlouhá a hluboká krize začne ohrožovat politickou shodu potřebnou k tomu, aby takové investice byly chráněny. V roce 2011 se veřejné rozpočty na výzkum a vývoj[11] poprvé od počátku krize snížily, i když je to částečně kompenzováno nárůstem předem stanovených daňových příjmů z důvodu daňových pobídek[12]. Z porovnání veřejných rozpočtů členských států na výzkum a vývoj z roku 2011 a 2012 je zřejmé, že zemí, které své veřejné výdaje zachovaly nebo zvýšily, rovněž ubývá. Vyvstává tak jasné nebezpečí, že evropská inovační výkonnost bude podkopána a budoucí konkurenceschopnost ohrožena. Při pohledu na celý znalostní trojúhelník (vzdělávání, výzkum a inovace) je patrný obdobný vývoj. V roce 2009 všechny členské státy, s výjimkou dvou, zachovaly nebo zvýšily veřejné výdaje na vzdělávání[13]. Od té doby vedl pokračující tlak na veřejné finance mnohé vlády k tomu, aby investice do vzdělávání snížily[14]. 2.2. Reformy ke zvýšení účinnosti a účelnosti V dobách rozpočtových omezení jsou reformy o to důležitější, že je třeba investované prostředky využívat co nejlépe. Stále existují značné rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o účinnost výzkumu a inovací. Se stejným objemem veřejných investic dosáhnou některé země v oblasti vědy a techniky lepších výsledků než jiné (obrázek 3). Je proto jasné, že ačkoliv si každý vnitrostátní rámec žádá specifická řešení, plné zavedení evropského výzkumného prostoru by vedlo k podstatnému zvýšení účinnosti v oblasti znalostí a technologických kapacit. Nejúspěšnějším členským státům se podařilo zvýšit kvalitu vědy a ekonomický dopad své vědecké základny, zatímco jiné se stále potýkají s problémy spojenými s účinností nebo malým dopadem svých veřejných investic. Obrázek č. 3: Investice a excelence výzkumu[15] Mnoho členských států EU zahájilo ambiciózní politické reformy, aby své systémy výzkumu a inovací zefektivnily, v souladu s cíli Evropského výzkumného prostoru[16]. Některé z těchto reforem byly zahájeny před krizí, ale od té doby byly rozšířeny nebo prohloubeny. Hospodářská krize rovněž vedla k větší integraci výzkumu a inovací do širších vnitrostátních průmyslových a makroekonomických politik. V několika zemích jsou vytvářeny nové návrhy zákonů o inovacích nebo uskutečňovány národní strategie pro výzkum a inovace a mnohé vlády spojují inovace s obecnějšími balíčky reforem v oblasti podnikání, podnikatelského prostředí a trhu práce, se silným důrazem na lepší uvádění výsledků výzkumu na trh. Členské státy a přidružené země ohlásily řadu vnitrostátních akčních plánů, programů, strategií a právních předpisů, jejichž cílem je připravit dostatečné množství výzkumných pracovníků pro dosažení vnitrostátních cílů v oblasti výzkumu a vývoje[17]. V mnoha případech je na posouzení přímého či nepřímého vlivu těchto opatření příliš brzy. V současné době však přetrvává tendence vytvářet politiky a akční plány zaměřené na konkrétní otázky, které nemusí nutně představovat koherentní celek. Klíčovým krokem bude posun směrem k jednotné integrované strategii týkající se otázek lidských zdrojů ve výzkumu. Většina členských států rovněž navrhla nebo provedla legislativní změny, které zvyšují autonomii univerzit. Některé státy zavedly nové pracovní podmínky pro výzkumné pracovníky ve veřejném sektoru, jež jim umožňují spolupracovat se soukromým sektorem a komerčně využívat svých vědeckých poznatků a technologických vynálezů. Zavádějí se opatření na podporu mezinárodního rozměru veřejných a soukromých aktérů výzkumu, a zejména na jejich integraci do celoevropské sítě znalostních toků. Členské státy stále více zvažují přínosy integrace svých vnitrostátních výzkumných a inovačních systémů do celosvětových a evropských systémů s cílem využít globálních hodnotových řetězců a zaměřit se na poptávku po inovacích z nových mezinárodních trhů. Za tímto účelem se musí programy na podporu výzkumu a vývoje otevřít mezinárodním partnerům a přeshraniční spolupráci, které posílí doplňkovost hodnotových řetězců přes hranice jednotlivých států. Spolupráce veřejného a soukromého sektoru a posilování mezinárodního rozměru podniků jsou jádrem silných klastrových politik, které byly v posledních letech vypracovány v mnoha členských státech. Přeshraniční mobilita zůstává poměrně nízká. Výzkumní pracovníci, kteří mění místo, se přesouvají z veřejného do soukromého sektoru, avšak v opačném směru jsou přesuny vzácné, stejně jako několikanásobné přesuny tam a zpět. Navzdory pokroku v oblasti mobility studentů příliš málo univerzit a veřejných výzkumných organizací zaměstnává zahraniční profesory nebo uznává význam toho, že jejich zaměstnanci získávají mezinárodní zkušenosti[18]. Pro inovativní výzkumné pracovníky, kteří spolupracují s podnikatelským sektorem, existují jen omezené vyhlídky na kariérní postup a účinný přenos poznatků je viditelný pouze v těch nejdynamičtějších členských státech. Z financování v rámci většiny vnitrostátních a regionálních výzkumných programů jsou stále z velké části vyloučeni účastníci se sídlem v jiném členském státě, a Evropa tak nevyužívá příležitosti k dosažení excelence ani přeshraniční znalostní toky. Co nejlepší využití veřejného financování výzkumu vyžaduje náležitou úroveň konkurence. Toho může být dosaženo prostřednictvím projektů financování (otevřené výzvy k předkládání návrhů) a institucionálního financování na základě výkonu spojeného s vědeckou excelencí, posilováním mezinárodního rozměru a spolupráce s podniky. Více členských států však musí začít přecházet na konkurenčnější financování. Jen několik zemí doposud stanovilo účinný mechanismus přidělování financování, jež by poskytoval pobídky pro excelenci. Příliš často se stává, že institucionální finanční prostředky jsou přidělovány univerzitám a veřejným výzkumným organizacím bez jakéhokoli kritéria výkonnosti nebo skutečného monitorování založeného na důkazech. Je-li přidělování odděleno od výkonnosti, jednotliví výzkumní pracovníci a instituce mají jen málo pobídek, aby se zapojili do vytváření celoevropské sítě nebo soutěže a usilovali o excelenci nebo spolupracovali se soukromým sektorem. Členské státy se stále více zaměřují na vytváření podnikatelského prostředí příznivého pro inovace. Nejpoužívanějšími opatřeními jsou daňové pobídky pro investice do výzkumu nebo inovační poukázky pro společnosti, které chtějí nakupovat služby od poskytovatelů služeb v oblasti výzkumu a vývoje, technologie a inovací. Některé členské státy rovněž snižují sazby daně ze zisku z patentů a jiných druhů duševního vlastnictví. Výrazně se podporuje snazší přístup k rizikovému kapitálu pro společnosti při jejich založení, v počáteční fázi a ve fázi raného rozvoje a také pro inovační projekty. Ve vnitrostátních souborech politik však stále existuje nerovnováha mezi tlakem nabídky a tahem poptávky. Nástroje na straně nabídky, jako jsou granty, zvýhodněné úvěry a daňové pobídky, představují více než 90 % používaných opatření[19]. Pouze několik zemí aktivně používá opatření na straně poptávky (např. prostřednictvím veřejných zakázek, norem nebo regulace) s cílem podpořit rozvoj trhů pro inovační řešení. Nicméně mnoho dalších členských států začalo taková opatření projednávat nebo zkoušet a očekává se, že brzy zahájí jejich provádění. Rozvoj nových trhů se většinou podporuje v oblasti udržitelnosti, energetické účinnosti a aplikací elektronické veřejné správy. 2.3. Posílení inovací v Evropě Krize a rostoucí globalizace změnily pravidla hry. Strategie založené na investování do znalostí a maximálním využití stávajících vnitrostátních výzkumných a inovačních systémů jsou velmi důležité, ale nedostatečné. Evropské hospodářství potřebuje radikální posun v dynamice podnikání směrem k rychle rostoucím světovým trhům více založeným na znalostech s potenciálem pro vytváření většího počtu lepších pracovních míst. Toto posouzení podporují údaje na obrázku č. 4, z nichž vyplývá, že ekonomiky s největším ekonomickým dopadem inovací mají také vyšší míru zaměstnanosti. Obrázek 4: Ekonomický dopad inovací pozitivně souvisí se zaměstnaností Obecně se uznává, že Evropa potřebuje obnovit svou ekonomickou strukturu a zaměřit se na odvětví, která budou důležitá pro trhy budoucnosti a kde si může vybudovat udržitelné konkurenční výhody, založené na vysoce kvalifikované pracovní síle. Taková strukturální změna zatím neprobíhá potřebnou rychlostí. Aby se obnova evropské ekonomické struktury urychlila, musí se tvůrci politik neodkladně zaměřit na jeden z hlavních motorů takové obnovy: růst inovativních podniků. Vypořádají se tak s klíčovým nedostatkem v hospodářské výkonnosti Evropy. Ze studií opravdu vyplývá, že ačkoli v Evropě je menší počet rychle rostoucích firem než ve Spojených státech, růst zaměstnanosti na nich kriticky záleží: Počet a podíl rychle rostoucích firem může být malý, ale počet a podíl pracovních míst, která přímo či nepřímo vytvářejí, je nepoměrně větší. Navíc jsou rychle rostoucí inovativní podniky nezbytné pro růst produktivity, protože hlavním motorem tohoto růstu je přesun pracovních míst z podniků s nízkou produktivitou do podniků produktivnějších. Odhaduje se, že na nedostatečném růstu produktivity EU ve srovnání se Spojenými státy se v posledních desetiletích ze dvou třetin podílí rozdíly v dynamice růstu podniků mezi Spojenými státy a EU. Bylo by dobré, aby tvůrci vnitrostátních politik přezkoumali všechny aspekty svých „vnitrostátních podnikatelských a inovačních systémů“, jež by mohly klást překážky růstu inovativních podniků. Politická opatření by se na základě stávajících empirických důkazů měla zejména zaměřit na následující klíčové aspekty: · Pro dynamiku růstu podniků jsou velmi důležité některé aspekty regulačního rámce: Členské státy musí ze svých právních přepisů odstranit prvky, které od růstu odrazují. Mohou například usilovat o modernizované stanovování norem a dobře fungující pracovní trhy. Zjistilo se také, že režimy úpadků, které přísně trestají „neúspěšné podnikatele“, podnikání s vysokým růstem brání. Větší počet rychle rostoucích podniků může též znamenat větší počet úpadků. Ve vztahu k podnikatelům, kteří neuspěli, je třeba kromě legislativy změnit též společenské postoje. · Pro rychle rostoucí podniky je samozřejmě zásadní přístup k úvěrovému a kapitálovému financování. Mnohé členské státy již vypracovaly politiky zabývající se touto otázkou, avšak financování nadále představuje závažný nedostatek, zejména v členských státech s méně rozvinutými finančními trhy. V tomto ohledu bude významným krokem vpřed nařízení EU, kterým se zřizuje Evropský fond rizikového kapitálu, přijaté v roce 2012, neboť investorům v oblasti rizikového kapitálu umožní shromažďovat finanční prostředky z celé Evropy ve prospěch začínajících podniků a malých a středních podniků[20]. · Do konceptu nástrojů politiky v oblasti výzkumu a inovací je třeba plně začlenit zvláštní cíl podporování rozvoje mladých inovativních podniků. Ačkoli členské státy již vytvořily daňové pobídky na podporu činností výzkumu a vývoje ve všech typech společností, mladým inovativním podnikům je třeba nabídnout zvláštní, výhodnější daňové zacházení. · Existuje úzké spojení mezi růstem, inovacemi a posilováním mezinárodního rozměru. Vývoz a inovace jsou strategie, které se vzájemně umocňují, a jejich výsledkem jsou vyšší vývozní podíly, vyšší obrat a růst zaměstnanosti na úrovni podniků. Politiky podporující inovace a posilující mezinárodní rozměr by měly být propojeny. V tomto ohledu mohou být kritickým nástrojem klastrové politiky, mezi jiným k podpoře mezinárodního rozměru mladých inovativních podniků. · Mladí radikální inovátoři též čelí problémům s ochranou svého duševního vlastnictví. Cílené nebo obecnější politiky, které by jednak zvýšily nabídku (veřejného) kapitálu a přístup k takovému kapitálu a politikám, a jednak zlepšily systém práv duševního vlastnictví a snížily s ním spojené náklady, by prospěly všem rostoucím podnikům, které chtějí inovovat, ale zejména rychle rostoucím inovativním podnikům. Rozvoji inovací ve větším měřítku v Evropě může rovněž významně napomoci sdílení portfolií práv duševního vlastnictví, např. patentová sdružení v rámci klastrů, a profesionalizace přístupu k nim. · Zaměření výzkumu a vývoje na přenos znalostí, a zejména zlepšení spojení mezi vědeckou základnou a podnikatelským sektorem, má zásadní význam pro vytváření a růst inovativních společností založených na technologiích. V mnoha členských státech již existují politiky k podpoře komerčního využití výzkumu a vývoje. Tyto politiky je třeba dále provádět, posilovat, hodnotit a odpovídajícím způsobem obnovovat. · Je zcela zásadní napomáhat specifickému vývoji inovační a podnikatelské kultury a postojů, mimo jiné prostřednictvím vzdělávacího systému. V kontextu politik zaměřených na podporu růstu podniků se dostalo menší pozornosti stimulování ambic v oblasti růstu v nových i stávajících inovativních podnicích a podpoře poskytování odborné přípravy, příležitostí ke zlepšení dovedností a odborným poradenstvím mladých a malých podniků, např. ve vztahu ke řízení inovací a rychlého růstu[21]. Výše zmíněné úvahy jsou velmi důležité k dosažení cílů Evropy 2020 a k zaměření horizontálních politik, které usilují o vytvoření příznivého prostředí pro vznik rychle rostoucích inovativních podniků. Kromě úsilí na regionální a vnitrostátní úrovni by tyto priority měly být podporovány koordinovaným úsilím na úrovni EU, aby bylo možné vytvořit podnikatelské prostředí přátelské inovacím v celé Evropě. Opatření tohoto druhu jsou uvedena v následujícím oddílu. 3. Pokrok v budování Unie inovací V roce 2012 bylo při provádění iniciativy „Unie inovací“ dosaženo značného pokroku. Více než 80 % závazků postupuje podle plánu a probíhají související iniciativy. V několika málo oblastech je třeba úsilí zvýšit. Patří mezi ně strategičtější využití inovativního zadávání veřejných zakázek, přijetí návrhu Aktu o jednotném trhu I a zavedení iniciativ na zhodnocení duševního vlastnictví. Tento oddíl se zaměřuje na hlavní politická opatření v roce 2012. Stručný přehled o stavu všech 34 závazků Unie inovací je uveden v příloze. 3.1. Posílení znalostní základny a zmírnění roztříštěnosti Podpora vynikající kvality v oblasti vzdělávání a získávání dovedností Stávající nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi a nedostatek vědců a techniků představuje hrozbu pro inovační kapacitu Evropy právě v době narůstajících potřeb v oblasti technologií. V roce 2012 Komise předložila sdělení o přehodnocení vzdělávání[22]. Toto sdělení se zaměřuje na potřebu rozvíjet průřezové dovednosti, jako je kritické myšlení, řešení problémů, týmovou práci a podnikatelské dovednosti a posílit partnerství akademické a podnikatelské sféry. První projekty znalostních aliancí se již rozběhly. Jejich cílem je vytvořit meziodvětvová partnerství mezi zaměstnavateli a vzdělávacími institucemi s cílem řešit nesoulad mezi nabízenými a požadovanými dovednostmi, např. v audiovizuálním průmyslu (projekt CIAKL), ve zpracovatelském průmyslu propojením vyučování s výrobním prostředím (projekt KNOW-FACT) a podporou podnikatelského ducha studentů a zaměstnanců (projekt EUEN). Další projekty budou následovat v roce 2013 a od roku 2014 dále budou znalostní aliance součástí nového programu Erasmus pro všechny. Kromě toho se v roce 2012 začal na základě závěrů studie proveditelnosti zavádět vícerozměrný mezinárodní systém hodnocení, který má srovnávat výsledky vysokých škol. Završení Evropského výzkumného prostoru Pro dokončení Evropského výzkumného prostoru (EVP) do roku 2014 ještě nejsou splněny všechny podmínky. EVP je jednotný výzkumný prostor založený na vnitřním trhu. EVP tvoří součást Unie inovací a program Horizont 2020 mnoha způsoby podporuje jeho zavádění. Představuje jednu z hlavních strukturálních reforem k posílení růstu v Evropě – a jako takový je stále více uznáván. Jelikož dosud se postupovalo pomalu, navrhla Komise posílené partnerství Evropského výzkumného prostoru pro excelenci a růst[23]. Jeho zaměření a jasný soubor akcí schválila Rada ve složení pro konkurenceschopnost na svém zasedání dne 11. prosince 2012. V rámci posíleného partnerství budou členské státy, organizace zúčastněných stran a Komise společně pracovat na zvýšení účinnosti a účelnosti evropského veřejného výzkumného systému. Dosáhnou toho tím, že podpoří větší otevřenost a konkurenci, větší mobilitu výzkumných pracovníků, více přeshraniční spolupráce a optimální pohyb znalostí. Pokrok k dovršení EVP bude muset být sledován v úzkém propojení s evropským semestrem. Bude rovněž třeba, aby jej na nejvyšší úrovni řídila Rada, jež bude za tímto účelem vést pravidelný dialog se všemi zúčastněnými stranami. Komise v úzké spolupráci s členskými státy vytvoří spolehlivý monitorovací mechanismus EVP. Spojí-li se důsledky toho, že EU dosáhne cíle 3 % HDP věnovaných na výzkum, programu Horizont 2020 a zvýšeného podílu nadnárodního financování (v současnosti 0,8 %) díky dokončení EVP, mohlo by se do roku 2030 zvýšit HDP až o 445 miliard EUR a vytvořit 7,2 milionu nových pracovních míst[24]. Návrh Komise týkající se programu Horizont 2020 přispívá k vytvoření a fungování EVP například tím, že jako základní zásadu programu Horizont 2020 stanoví otevřený přístup k vědeckým publikacím. Komise rovněž doporučila, aby členské státy přijaly podobný přístup k výsledkům výzkumu financovaného z jejich vnitrostátních programů[25]. Výzkum na špičkové úrovni nevzniká z ničeho. Vyžaduje nejlepší výzkumné infrastruktury jako platformy pro spolupráci na řešení otázek výzkumu, které nemohou řešit jednotlivé členské státy nebo regiony samy. Komise a členské státy společně pokračují v budování 48 prioritních výzkumných infrastruktur určených v roce 2010 v rámci Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury (ESFRI). Očekává se, že v průběhu roku 2013 bude do praxe zavedeno přibližně 27 z nich. Extrémně lehká infrastruktura (ELI) je distribuovaná infrastruktura umístěná v České republice, Maďarsku a Rumunsku. Tvoří celoevropské laserové zařízení, které bude dle očekávání hostit nejsilnější lasery na světě. Je do něj zapojeno téměř 40 výzkumných a akademických institucí ze 13 členských států EU. Jeho tři lokality by měly být funkční v roce 2015. ELI bude první infrastrukturou, pro kterou ESFRI zvolilo umístění v nových členských státech. Infrastruktura je z velké části spolufinancována ze strukturálních fondů EU. Tento projekt je velmi dobrým příkladem toho, jak výzkumné infrastruktury mohou splnit nejen cíl dosažení špičkové úrovně vědy, ale rovněž cíle regionálního rozvoje a soudržnosti v Evropě. Zaměření nástrojů EU pro financování na priority Unie inovací Horizont 2020 – nový nástroj EU pro financování výzkumu a inovací počínaje rokem 2014 – v sobě sloučí všechny podpory na úrovni EU pro výzkum a inovace do jednoho nástroje. V souladu s cílem stanoveným v Unii inovací představuje Horizont 2020 důležitý přelom, neboť financování bude více založeno na řešení jednotlivých problémů, pravidla pro účastníky budou jednodušší a dosahování výsledků účinnější. Klíčovým prvkem nového přístupu programu Horizont 2020 je zvláštní důraz na inovace. To konkrétně znamená více prostředků na testování, vývoj prototypů, demonstrace a činnosti pilotního typu; podnikový výzkum a vývoj, podporu podnikání a podstupování rizik; vytváření poptávky po inovativních produktech a službách prostřednictvím stanovování norem a zadávání veřejných zakázek; a podporu inovací v oblastech netechnologického charakteru, jako je navrhování, inovace a kreativita ve službách, nové obchodní modely a sociální inovace, což odráží široký přístup k inovacím. Rovněž se zdokonalí přístup k malým a středním podnikům, jehož součástí bude speciální nástroj pro podporu společností, které vykazují silnou motivaci k rozvoji, růstu a získávání mezinárodního rozměru[26]. Také akce programu Marie Skłodowska-Curie přispějí v rámci programu Horizont 2020 k cíli Unie inovací, kterým je zvýšit počet výzkumných pracovníků o jeden milion. Nový důraz programu Horizont 2020 na inovace je rovněž zohledněn v současném sedmém rámcovém programu pro výzkum. Pracovní programy sedmého rámcového programu v roce 2013 zahrnují mnohem větší část inovačního cyklu než kdykoli dříve a poskytují doposud největší výzvy k předkládání návrhů, v celkové výši 8,1 miliard EUR. Cílem je lépe zajistit, aby výsledky výzkumu mohly být využívány, a napomoci uvedení nových výrobků a služeb na trh. Posílení talentů a vytváření nových podniků: Evropský inovační a technologický institut Evropský inovační a technologický institut (EIT) zavádí do praxe koncept znalostního trojúhelníku (vzdělávání, výzkum a podnikání) prostřednictvím nových typů partnerství – znalostních a inovačních společenství (KIC). V současnosti existují znalostní a inovační společenství tři – týkají se změny klimatu, udržitelných zdrojů energie a budoucí informační a komunikační společnosti. Znalostní a inovační komunity EIT se ve svých vzdělávacích programech orientují na podnikání a inovační dovednosti, aby inovátorům z řad studentů a podniků poskytly znalosti a postoje, které potřebují k tomu, aby nápady přeměnili v podnikatelské příležitosti. EIT stanovil kritéria pro udělení značky EIT oborům magisterského studia a doktorským programům. Evropa čelí značnému nedostatku inženýrů a odborníků v oboru IKT se správnou kombinací dovedností. Magisterský program EIT ICT Labs je jedním z největších společných evropských podniků v oblasti vysokoškolského vzdělávání, který se snaží o vyřešení tohoto problému. Zahrnuje 21 univerzit a obchodních škol účastnících se znalostních a inovačních společenství. Zúčastněné instituce nabízejí sedm hlavních technických oborů a plně standardizovaný menší obor v oblasti inovací a podnikání. Studenti mohou také využít program poradenství a účastní se stáže v jednom z partnerských podniků. V roce 2012 bylo do tohoto programu přijato přibližně 200 studentů. Vzdělávání v oblasti podnikání je spojeno s řadou podpůrných služeb podnikům a několika inovačními režimy s cílem urychlit přísun inovací na trh, jako jsou například InnoEnergy Highway a Climate-KIC Market Accelerator. Byly již zaznamenány první dopady, takže výsledky výzkumu a nové nápady se dostávají na trh rychleji a lákají první zákazníky. Díky financování získanému od znalostního a inovačního společenství zabývajícího se změnou klimatu EIT byl nově vytvořený podnik pro navrhování a inovace Naked Energy schopen vytvořit pilotní projekt solární technologie ve skutečných podmínkách ve významném měřítku. Tato nová technologie vzbudila zájem a výsledkem byla dohoda s velkým řetězcem supermarketů Sainsbury's. „Úlohou znalostního a inovačního společenství zabývajícího se změnou klimatu bylo rozpoznat příležitosti, navázat kontakty a otevřít nám dveře. Funguje to trochu jako chráněné dílny pro inovace. Naše spojení se znalostním a inovačním společenstvím zabývajícím se změnou klimatu nám umožňuje vést jednání se skutečně velkými firmami.“ Christophe Williams, generální ředitel Naked Energy „My máme přehled o Spojeném království. Ale mimo něj existuje spousta brilantních nápadů, o kterých nevíme a ke kterým nám znalostní a inovační společenství zabývající se změnou klimatu může zprostředkovat přístup. Chceme se do jejich vývoje zapojit v co nejranější fázi, abychom pomohli novou technologii formovat způsobem, který bude mít obchodní význam.“ David Penfold, Sainsbury's Supermarkets Ltd Návrh na strategický program inovací EIT nastiňuje upevnění a další rozvoj tří stávajících znalostních a inovačních společenství a vytvoření šesti nových: inovace pro zdravý život a aktivní stárnutí, food4future, suroviny, přidaná hodnota výroby, inteligentní bezpečná společnost a městská mobilita. EIT bude významně přispívat k cílům stanoveným v programu Horizont 2020. 3.2. Uvádění nových nápadů na trh Cílem Unie inovací je odstranit překážky, které brání inovátorům v přetvoření myšlenek v nové produkty a služby, které lze prodávat na světových trzích. Evropa potřebuje plně využít inovativního potenciálu prostřednictvím rychlejšího stanovování norem, levnějšího získání patentové ochrany, inteligentnějšího zadávání veřejných zakázek v oblasti inovačních produktů a služeb a lepšího přístupu k finančním prostředkům pro inovátory a malé a střední podniky. Projednávání návrhů týkajících se těchto čtyř inovačních faktorů bylo urychleno díky Aktu o jednotném trhu I (2011). Nový impuls evropské inovaci by měly přinést od roku 2013, jelikož dva návrhy byly schváleny v roce 2012 a další dva by měly být přijaty v roce 2013. Financování inovací Evropa netrpí nedostatkem inovačních myšlenek, které by mohly být přeměněny na úspěšné podnikatelské modely. První překážkou je často přístup k financování, ještě umocněný probíhající krizí. V Evropě došlo následkem krize k 45% poklesu v získávání prostředků rizikového kapitálu. Investice neformálních investorů (tzv. business angels) jsou navíc v současné době přibližně pětkrát vyšší v USA než v Evropě[27]. Ve své zprávě z roku 2012 skupina odborníků zabývající se přeshraničními kontakty inovačních podniků s vhodnými investory doporučila podpořit fondy rizikového kapitálu se skutečným potenciálem, učinit neformální investory profesionálnějšími, sledovat a podporovat kolektivní financování (crowd funding) a inovativním podnikatelům poskytnout školení o připravenosti investorů. V roce 2013 Komise také předloží zelenou knihu o dlouhodobém financování evropského hospodářství. K odstranění překážek pro přeshraniční investice byly v roce 2012 schváleny dva legislativní návrhy o fondech sociálního podnikání a fondech rizikového kapitálu[28] a jejich oficiální přijetí se očekává na počátku roku 2013. Komise kromě toho dokončila přezkum případných daňových překážek pro přeshraniční investice rizikového kapitálu, na jehož základě zváží další kroky a v roce 2013 předloží případná řešení. Program pro konkurenceschopnost podniků a malých a středních podniků (COSME) a program Horizont 2020 od roku 2014 společně podpoří kapitálový a úvěrový finanční nástroj. Co se týče kapitálu, oba programy společně podpoří investice do zakládání podniků, počáteční fáze jejich rozvoje a fáze růstu, a napomohou tak hladkému fungování režimu rizikového kapitálu v celé EU. Program Horizont 2020 se zaměří na ranou fázi rozvoje podniku a program COSME na fázi růstu. Co se týče úvěrování, oba programy poskytnou úvěry, záruky a protizáruky. S cílem zvýšit poskytování úvěrů malým a středním podnikům, které se rozvíjejí díky výzkumu a inovacím, byl na počátku roku 2012 v rámci finančního nástroje pro sdílení rizik (RSFF) spuštěn nástroj pro sdílení rizika ve formě režimu záruk, který má povzbudit banky, aby inovativním malým a středním podnikům poskytly více úvěrů. Finanční nástroj pro sdílení rizik (RSFF) vyčlenil v průběhu roku 2012 dodatečné zdroje na výzkumné infrastruktury, přičemž významné úvěry až do výše 300 milionů EUR byly přiděleny Evropské jižní observatoři (ESO) na podporu výstavby evropského obřího teleskopu (E-ELT). Tento revoluční pozemní teleskop bude mít hlavní zrcadlo o průměru 39 metrů a bude největším teleskopem na světě schopným zachytit viditelné a blízké infračervené záření. Přezdívá se mu „evropské okno do vesmíru“. V roce 2013 zahájí Evropská investiční banka přidělování dalších 10–15 miliard EUR na inovace a dovednosti prostřednictvím nového nástroje pro růst a zaměstnanost, a tím vytvoří dodatečné investice v hodnotě až 65 miliard EUR. Formování poptávky po inovačních výrobcích a službách Inovativní společnosti mohou být úspěšné jen tehdy, pokud existuje trh pro jejich zboží a služby a zákazníci ochotní je kupovat. Nový balíček týkající se stanovování norem, v platnosti od 1. ledna 2013, a návrh na modernizaci práva EU o veřejných zakázkách jsou klíčovými milníky, jež mají pomoci inovačním produktům a službám dostat se na trh rychleji. V důsledku balíčku by evropské normy do roku 2020 měly být vypracovávány dvakrát rychleji a návrh na modernizaci zadávání veřejných zakázek umožní zadavatelům veřejných zakázek použít zvláštního postupu pro nákup inovačního zboží a služeb, nakupovat společně se zadavateli z jiných členských států za účelem sdílení rizika a nákladů a zahrnout inovační hledisko do kritérií pro udělení zakázky. Nicméně návrhy týkající se zadávání veřejných zakázek musí být ještě přijaty Evropským parlamentem a Radou. Inovativní zadávání zakázek[29] se začíná pomalu šířit po celé Evropě. Itálie vyčlenila v roce 2012 více než 300 milionů EUR[30] na zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi[31]. Zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi se s podporou strukturálních fondů rozvine v jižní Itálii, stejně jako k tomu již došlo v jiných oblastech Itálie. Vyšší riziko spojené s těmito nákupy může být navíc pokryto zvláštním nástrojem pro sdílení rizik, vytvořeným ve spolupráci s Evropskou investiční bankou. Rovněž se rozvíjí přeshraniční spolupráce. Ministři průmyslu severských zemí zahájili pilotní projekt ve zdravotnictví k posílení spolupráce mezi Norskem, Finskem, Švédskem, Dánskem a Islandem při inovativním zadávání veřejných zakázek. Nadnárodní spolupráce v oblasti inovativního zadávání veřejných zakázek je v současnosti podporována v několika oblastech financování výzkumu a inovací ze strany EU. V roce 2012 bylo spuštěno 16 projektů, které mají podpořit inovativní zadávání zakázek, na nichž se podílí zadavatelé z většiny členských států. Projekty mají pobízet veřejné zadavatele, aby rozvinuli více inovativních řešení v oblasti systémů osvětlení, energeticky účinných budov, technologií supervýkonných počítačů a lepší péče o starší osoby, inteligentních dopravních systémů, systémů inteligentních bezpečnostních kontrol na hranicích a inteligentních textilií pro hasičské sbory. V roce 2013 se tato podpora na úrovni EU pravděpodobně více než zdvojnásobí, takže se přiblíží hodnotě 100 milionů EUR. V rámci projektu SILVER sedmého rámcového programu veřejní zadavatelé z pěti zemí – Spojeného království, Dánska, Švédska, Finska a Nizozemska – na počátku roku 2013 společně zahájí první přeshraniční výběrové řízení v rámci zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi. Výběrové řízení se zaměří na rozvoj nových robotických řešení na pomoc starším osobám s tělesným postižením. Konsorcium počítá s tím, že otevřením výběrového řízení v rámci zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi získá přístup k novým technologickým řešením, která v případě, že budou využita v oblasti péče o starší osoby, umožní do roku 2020 se stejným počtem pečovatelů pečovat o 10 % více lidí. Jsou-li otázky stanovování norem lépe začleňovány již do rané fáze výzkumných a inovačních projektů, má to zásadní význam pro šíření znalostí, interoperabilitu mezi produkty a službami a v konečném důsledku pro otevření nových trhů. Produkty normalizace jsou vypracovávány v projektech sedmého rámcového programu. V roce 2012 byly zahájeny nové projekty k rychlení vytváření norem inspirovaných výsledky výzkumu financovaného z rámcového programu, například pro výrobky z biologického materiálu, trojrozměrný tisk, inteligentní textilie a využívání dřeva ve stavebnictví. V roce 2013 se očekává další rozšíření o přibližně 75 výzev k předkládání návrhů týkajících se norem. Každá společnost musí řídit vícenásobné a dynamické vztahy v několika sítích. Zřizovat dvoustranné elektronické výměny dat s každým jednotlivým obchodním partnerem je velmi zdlouhavé, zejména pro nehierarchické výrobní sítě a snadno přitom dochází k chybám a zpožděním. Hlavním cílem projektu inTime je zlepšit poskytování a spolehlivost vztahů mezi zákazníky a dodavateli, což by mělo vyrovnat produkci v celkové síti. Na základě výsledků projektu byl v září 2012 zveřejněn produkt normalizace. Mnohostranná komunikační platforma popsaná v tomto produktu umožňuje zúčastněným podnikům, zejména malým a středním podnikům, zjednodušit a zefektivnit jejich obchodní vztahy, protože pro zajištění komunikace se všemi obchodními partnery je na platformě nezbytný pouze jeden kanál. Inovační výrobky a služby jsou rovněž základem akčního plánu pro ekologické inovace (EcoAP) přijatého v prosinci 2011[32]. Cílem EcoAP je dosažení růstu a vytváření pracovních míst prostřednictvím produktů, služeb a obchodních řešení, jež mají pozitivní dopad na životní prostředí. Plán je tvořen sedmi opatřeními: 1) přezkum environmentální politiky a právních předpisů; 2) pilotní projekty a projekty tržní replikace; 3) normy a výkonnostní cíle; 4) finanční prostředky a podpůrné služby pro malé a střední podniky; 5) nové dovednosti a pracovní místa; 6) mezinárodní spolupráce a 7) evropská inovační partnerství[33]. Projekty tržní replikace ekologických inovací, které spravuje výkonná agentura pro konkurenceschopnost a inovace, přeměňují inovace na ekologické produkty a služby, jež je možné uvést na trh. Mezi úspěchy se řadí GLASSPLUS a SATURN[34]. GLASSPLUS nabízí způsob, jak opětovně využít sklo ze starých televizorů. Sklo ze 60 000 televizorů tak již našlo nové uplatnění jako dlaždice. SATURN sbírá neželezné kovy z komunálního odpadu, s bezkonkurenční úspěšností třídění ve výši 98 % a čistotou více než 90 %. Využití duševního vlastnictví a tvořivosti Režimy práv duševního vlastnictví zásadním způsobem ovlivňují to, jak jsou nové znalosti a výtvory vlastněny, sdíleny a používány. Představují proto klíčovou součást rámcových podmínek pro výzkum a inovace. V prosinci 2012 bylo dosaženo historické Dohody o jednotném patentu[35]. Mělo by tak být možné, aby byl první evropský patent s jednotným účinkem udělen a registrován na jaře roku 2014. Mají-li však členské státy splnit lhůtu Unie inovací stanovenou na rok 2014, budou muset co nejdříve ratifikovat Dohodu o Jednotném patentovém soudu. V březnu 2012 byla spuštěna služba strojového překladu Patent Translate[36]. Tento nástroj vyvíjí Evropský patentový úřad ve spolupráci se společností Google. Již nabízí překlady z angličtiny a do angličtiny pro čtrnáct jazyků a tento počet se bude do roku 2014 postupně rozšiřovat až na 32 jazyků. Patent Translate je bezplatná služba, díky níž bude obsah patentů a dokumentů souvisejících s patenty vydaných kdekoli na světě snadno dostupný pro všechny. V roce 2012 předložila Komise analýzu hlavních překážek, s nimiž se potýkají evropské podniky, a zejména malé a střední podniky, jestliže usilují o zhodnocení existujících patentů. Nastínila rovněž některá opatření, která by mohla být přijata k oživení opomíjeného duševního vlastnictví[37]. Komise rovněž zahájila strategii na podporu kulturních a tvůrčích odvětví se zaměřením na jejich inovační potenciál[38]. Evropské sdružení tvůrčích odvětví zahájilo politický dialog a osm konkrétních kroků týkajících se inovačních poukázek, lepšího přístupu k finančním prostředkům, excelence a spolupráce klastrů pro další rozvoj tvůrčích odvětví a lepšího využívání všech forem znalostí a tvořivosti v ostatních odvětvích. Evropský výbor předních představitelů v oblasti designu vydal 21 doporučení, na jejichž základě bude Komise provádět akční plán na podporu přejímání a pochopení úlohy designu v inovační politice. 3.3. Evropská inovační partnerství Evropské inovační partnerství, jež má urychlit vývoj a zavádění inovací v odpovědi na společenské problémy, vstoupilo v průběhu roku 2012 do nové fáze díky pilotnímu projektu aktivního a zdravého stárnutí (AHA), a postoupilo tak od plánování k provádění. Přístup v podobě partnerství byl navržen pro čtyři další oblasti. V únoru Komise schválila Strategický prováděcí plán (SIP) předložený řídící skupinou AHA a stanovila podpůrná opatření na úrovni EU. Plán obsahuje výzvu zúčastněným osobám, aby se písemně zavázaly ke konkrétním opatřením a/nebo k tomu, že se stanou referenčními místy. Jeho součástí je též vytvoření obchodní platformy pro inovativní nápady, jež má pomoci zúčastněným stranám nalézt partnery, sdílet nové iniciativy a šířit důkazy. Reakce byla povzbudivá, jelikož bylo přijato 261 závazků k šesti zvláštním opatřením, které předložily skupiny zúčastněných stran sdružující orgány veřejné správy, technologické firmy, poskytovatele zdravotní péče, průmysl a nevládní organizace. Kromě toho 54 regionů vyjádřilo svůj zájem stát se referenčním místem, které slouží jako příklad osvědčených postupů, a zapojit se do rozšiřování a replikace inovativních řešení. Téměř 500 partnerů se zapsalo do internetové obchodní platformy[39]. Závazky pocházejí ze všech členských států EU i z ostatních zemí a zapojilo se do nich více než 1 000 regionů a obcí v EU. Ze všech předložených závazků dohromady vyplývá, že více než čtyři miliony evropských občanů by mohly přímo těžit z partnerství, které musí dosáhnout takového rozměru, aby bylo možné provést skutečnou reformu způsobu, jakým v Evropě přijímáme a poskytujeme péči. Šest skupin zúčastněných stran zveřejnilo v listopadu 2012 své akční plány, které nastiňují klíčové výstupy a výsledky pro příští dva až tři roky. „Evropské inovační partnerství v oblasti aktivního a zdravého stárnutí je skvělým příkladem toho, jak může být spolupráce uvedena do praxe, a to nejen mezi společnostmi, ale mezi zúčastněnými stranami v hodnotovém řetězci. V případě projektu AHA není riziko v technologii, protože většina technologií již existuje. Jedná se spíše o syntézu technologií (datové komunikace, manipulace s údaji, senzorových sítí…) v reálných podmínkách, a proto jde mnohem více o sociální inovace: nové způsoby jednání a nové podnikatelské modely. Když se věci začnou dělat novým způsobem, objeví se investiční příležitosti. Ty nás zajímají. My budeme do inovací v oblasti aktivního a zdravého stárnutí investovat, protože Komise se zavázala ke snížení investičního rizika vytvářením povědomí a přijímajícího společenství, a pochopitelně proto, že zde vzniká velký trh služeb souvisejících se stárnutím, do něhož je velmi lákavé se zapojit.“ Dr. Jos B. Peeters, společnost Capricorn Venture Capital Po schválení strategického prováděcího plánu AHA předložila Komise návrhy na nová evropská inovační partnerství s využitím zkušeností z tohoto pilotního projektu. Z nich plyne, že správa nemá být zatěžující a že je třeba vyjasnit, že evropská inovační partnerství nenahrazují formální rozhodovací procesy pro financování programů či právní předpisy. V únoru navrhla Komise evropská inovační partnerství v oblasti produktivity a udržitelnosti zemědělství a v oblasti surovin. V květnu byl přidán návrh na inovační partnerství pro vodu a v červenci Komise navrhla evropské inovační partnerství týkající se inteligentních měst a obcí. Po schválení Radou byl k inovačnímu partnerství pro vodu vypracován v prosinci roku 2012 strategický prováděcí plán a očekává se, že prováděcí plány k partnerstvím v oblastech zemědělství, surovin a inteligentních měst a obcí budou vydány během roku 2013 tak, aby provádění mohlo začít co nejdříve. Na rok 2013 je plánováno průběžné hodnocení partnerství AHA a širší nezávislé odborné vyhodnocení konceptu evropských inovačních partnerství. Bude tak možné posoudit, zda je třeba doplňujících opatření nebo změn, aby se dopady stávajících evropských inovačních partnerství zlepšily, a rovněž bude možné stanovit podmínky pro další evropská inovační partnerství. 3.4. Posilování sociální a územní soudržnosti: Smazat rozdíly v inovativnosti Rozbor výkonnosti zemí[40] a srovnávací přehled inovací v regionech z roku 2012[41] (obrázek 4) ukazují, že regionální rozdíly v oblasti inovací přetrvávají a hrozí, že v důsledku krize ještě porostou. Nejinovativnější země se opírají o výkonnost silných a inovativních regionů, které jsou však v jiných členských státech méně významné. Zatímco výkonnost regionů v oblasti inovací zůstala v období 2007–2011 relativně stabilní, lišila se výkonnost na úrovni regionů mnohem více než výkonnost jednotlivých zemí. Tyto regionální odlišnosti vyžadují, aby se inovační politiky lépe přizpůsobily relativně silným stránkám jednotlivých regionů. To rovněž podpoří politika soudržnosti na příští období 2014–2020[42]. Členské státy budou muset vyvinout strategie výzkumu a inovací pro inteligentní specializaci, která se zaměří na omezený počet priorit. Platforma inteligentní specializace[43] pomáhá orgánům státní správy při tvorbě těchto strategií prostřednictvím vzájemného hodnocení, pokynů a seminářů v celé Evropě. V současné době jsou v platformě zapsány tři členské státy EU a 103 regionů z 19 dalších členských států. S cílem pomoci regionům na „cestě ke špičkovému výzkumu“ bude maximalizována součinnost mezi programem Horizont 2020 a financováním soudržnosti, bude podporováno vytváření týmů mezi stávajícími a vznikajícími středisky špičkového výzkumu, bude vytvořen nástroj k předávání politických zkušeností a zřízena profesorská místa Evropského výzkumného prostoru. Obrázek 5: Inovační výkonnost v regionech Zdroj: Evropská tabulka inovačních ukazatelů 2012 Podpora sociálních inovací Sociální inovace se v Evropě rozmáhají. Virtuální centrum pro budování a zefektivnění sociální inovace s názvem Sociální inovace pro Evropu (Social Innovation Europe)[44] přilákalo v 18 prvních měsících své existence téměř 50 000 osob. S vědomím rostoucí nezaměstnanosti vypsala Komise v říjnu 2012 soutěž, jejímž prostřednictvím hledá nové nápady, jak pomoci lidem se stěhováním za prací nebo s přechodem na nové druhy práce. Také Iniciativa pro sociální podnikání[45] navazuje na Akt o jednotném trhu I a zabývá se překážkami, které brání rozvoji odvětví sociálních podniků a které se vyskytují například ve formě právních předpisů, financování či viditelnosti a uznání přidané společenské hodnoty tohoto odvětví. Sociální inovace a experimentování v sociální politice v oblasti zaměstnanosti a sociálních politik byly v průběhu roku 2012 i nadále podporovány prostřednictvím programu PROGRESS[46] a Evropského sociálního fondu (ESF). Příští programové období Evropského sociálního fondu (2014–2020), Evropský fond pro regionální rozvoj (ERDF) a nový program pro sociální změny a inovace tuto podporu posílí. Od roku 2011 podpořila EU prostřednictvím sedmého rámcového programu výzkumné projekty v oblasti sociálních inovací v hodnotě přibližně 30 milionů EUR a dále financuje dvě sítě podnikatelských inkubátorů pro rozvoj a rozšíření úspěšných sociálních inovací. Sociální inovace budou dále podporovány z programu Horizont 2020. K tomu přibude závazek Komise v Aktu o jednotném trhu II[47], že vypracuje metodiku pro měření socioekonomických přínosů vytvořených sociálními podniky. Hledání inovativních způsobů, jak sociální inovace financovat, a podpora modernizace politik sociální ochrany jsou součástí balíčku o sociálních inovacích předloženého v únoru 2013. Balíček se zaměřuje na lepší udržitelnost a přiměřenost rozpočtu a sociálních politik: aktivaci sociálních politik a služeb; investice do dětí a mládeže, zjednodušení správy EU v oblasti sociálních politik, monitorování a komunikace s občany. Zkušenosti vyzdvihují význam občanů jakožto klíčových aktérů sociální inovace a potřebu širokých partnerství pro podporu inovace v mechanismech sociální politiky, včetně neziskových organizací, organizací občanské společnosti a třetího sektoru. Inovace v oblasti sociální odpovědnosti podniků přispívá ke komplexnímu, na budoucnost orientovanému přístupu k partnerství veřejného a soukromého sektoru při řešení sociálních problémů. Mobilizovat inovace ve veřejném sektoru Vzhledem k velkému významu tohoto sektoru a současné finanční a politické situaci, musí Evropa, pokud chce vyniknout a zachovat si mezinárodní konkurenceschopnost, zmobilizovat inovace v celém svém veřejném sektoru. Navíc je modernizace veřejné správy jednou z pěti priorit stanovených Komisí v roční analýze růstu na rok 2013. Pilotní srovnávací přehled inovací v evropském veřejném sektoru[48] je prvním pokusem lépe pochopit a analyzovat inovace ve veřejném sektoru v celé EU. Analýza jasně ukazuje, že zlepší-li se veřejné služby, bude mnohem pravděpodobnější, že také podniky budou inovovat a zvýší se jim prodej. Země, které mají dobré výsledky, pokud jde o kvalitu veřejných služeb, vesměs dosahují lepšího výsledku v oblasti inovací (obrázek 6). Vysoce kvalitní a inovativní veřejná správa je proto klíčovým faktorem k pobízení evropských inovací. Obrázek č. 6: Efektivnost veřejné správy a ekonomický dopad inovací 3.5. Šíření našich politik navenek Evropa by měla maximalizovat úroveň své vědecké základny a pobízet růst inovativních společností prostřednictvím účinné mezinárodní spolupráce a vytvořením správných podmínek pro přilákání nejlepších talentů. Komise proto představila novou strategii pro rozvoj mezinárodní spolupráce v oblasti výzkumu a inovací[49]. V ní navrhuje, aby se spolupráce více zaměřila na strategické priority EU a přitom zůstala tradičně otevřená účasti třetích zemí na výzkumu v EU. Je zde zahrnuto jak řešení globálních problémů, tak otázka, jak učinit Evropu atraktivnějším místem pro výzkum a inovace. Zároveň je nezbytné, aby se v dialozích o inovacích se třetími zeměmi zohledňovala potřeba podporovat rovné podmínky pro evropské subjekty na území těchto třetích zemí a posílit právní jistotu pro investory, zejména pokud jde o práva duševního vlastnictví – to je zvlášť důležité v rámci nadcházejících jednání o dohodách o investicích se třetími zeměmi, jako je Čína. Nová strategie bude prováděna zejména prostřednictvím programu Horizont 2020 a dále prostřednictvím společných iniciativ s členskými státy EU. Ústředním prvkem je rozvoj víceletých plánů s klíčovými partnery ze třetích zemí, aby se posílila a koncentrovala mezinárodní spolupráce. Tyto plány budou propojeny s činností strategického fóra pro mezinárodní vědeckotechnickou spolupráci (SFIC), aby byla zajištěna soudržnost a doplňkovost činností EU a členských států. SFIC se v současnosti účastní tří cílených iniciativ s Indií, Spojenými státy a s Čínou a v říjnu 2012 schválila zahájení iniciativy pro Brazílii. Skupina vysokých úředníků[50] vydala doporučení pro rámec pro mezinárodní spolupráci v oblasti globálních výzkumných infrastruktur. Zpráva získala širokou podporu ministrů pro vědu a skupiny CARNEGIE[51]. Téměř všechny členské státy přijaly určitá opatření s cílem přivést více talentů ze zámoří[52], ale na posouzení úspěchu těchto opatření je zatím příliš brzy. Komise hodlá v roce 2013 předložit nový návrh jediné směrnice, která by zjednodušila pravidla EU týkající se migrace pro určité skupiny, včetně výzkumných pracovníků, a zajistila, aby režimy přijímání a práva byly v celé EU jednotné a transparentní. 4. ZÁVĚRY A DALŠÍ KROKY Hospodářská situace v Evropě je stále nestabilní. Krátkodobá perspektiva je nadále nejistá. Nicméně objevují se příznivé trendy a nedávné hloubkové reformy by měly ve střednědobém až dlouhodobém horizontu přinést své ovoce. Odpověď Evropy na nejistotu způsobenou krizí musí být důsledně prosazovat a rychle provádět strategii Unie inovací, kterou si vytyčila v roce 2010. V mnoha oblastech již bylo dosaženo značného pokroku. Výsledky by se měly začít odrážet v reálné ekonomice. Unie inovací napomůže v Evropské unii k vytvoření atmosféry důvěry pro podniky i občany. Bude tak činit prostřednictvím trvalé investice do výzkumu a inovací, dalších rozsáhlých reforem k vytvoření skutečného Evropského výzkumného prostoru, lepšího stanovení rámcových podmínek pro inovativní podniky a lepšího sladění opatření na straně nabídky a poptávky. Evropa však musí pro realizaci Unie inovací udělat více. Vzhledem k probíhající krizi, klesající důvěře veřejnosti a riziku zvýšení rozdílů v inovativnosti, musí EU a její členské státy posílit své společné úsilí a Unii inovací prohloubit. Bezprostřední otázkou je, v jakém rozsahu bude Unie inovací podporovat vznik skutečně specializovaných regionálních inovačních profilů, jež odráží rostoucí roztříštěnost hodnotových řetězců a rostoucí různorodost potřebných vstupních znalostní. Jedinou schůdnou cestou ke kompenzaci a případně vyrovnání odlivu talentovaných lidí ze znevýhodněných regionů Evropy do evropských středisek špičkového výzkumu je více se zaměřit na úlohu regionálních inovačních politik[53]. K povzbuzení úvah o nových zdrojích růstu bude Komise nejen pokračovat v provádění dohodnutých opatření Unie inovací, ale připraví i další kroky k jejímu prohloubení. Tyto kroky se budou zakládat na nových trendech, odborných stanoviscích a názorech zúčastněných stran. Soustředí se na: – urychlení strukturální změny v existujících odvětvích a na diverzifikaci do nových rozvíjejících se odvětví, dále na podporu rozvoje rychle rostoucích inovativních podniků prostřednictvím politik EU a dalších koordinovaných iniciativ, – smazání inovačních rozdílů mezi evropskými regiony prostřednictvím inteligentní specializace a součinnosti mezi programem Horizont 2020 a strukturálními fondy, – vypracováním rámcových podmínek podporujících inovace pro inovativní podniky, včetně inovačních seskupení/klastrů, – vymezení konkrétních způsobů, jak podpořit inovace ve veřejném sektoru a také jeho prostřednictvím, – vytvoření soudržného politického přístupu pro otevřené předávání inovací a znalostí, – zohledňování hodnoty duševního vlastnictví, usnadnění valorizace patentů a zajištění řádné a účinné ochrany know-how a důvěrných obchodních informací, aby se usnadnilo předávání znalostí, – řízení maloobchodní inovace jako klíčové akce Evropského maloobchodního akčního plánu, který usnadní inovačním produktům a službu cestu od nápadu na trh tím, že využije potenciálu maloobchodního odvětví, jeho hospodářského významu (4,3 % HDP EU a 8,3 % zaměstnanosti v EU) a přímého styku se spotřebiteli, – kombinaci nových technologií a služeb s inovacemi v podnikatelských modelech. K dosažení skutečné změny musí Evropa posílit své odhodlání zajistit růst založený na inovacích. Cíle Unie inovací by měly určovat i budoucí agendu evropské integrace. Žádná země není schopna vytvořit inovativní hospodářství v EU sama. Je načase, aby se zapojili všichni, od evropských institucí, přes členské státy a regiony po všechny zúčastněné strany. PŘÍLOHA Příloha: Pokrok 34 závazků stanovených ve stěžejní iniciativě Unie inovací, KOM(2010) 546 v konečném znění za rok 2012. Zelená = závazky, které jsou na dobré cestě a k nimž iniciativy probíhají a úspěšně pokračují; Oranžová = závazky s opožděnými / částečně provedenými opatřeními; Červená = závazky, u nichž nebyly podniknuty žádné iniciativy. Další informace o jednotlivých závazcích jsou k dispozici na: http://i3s.ec.europa.eu/home.html || Závazek Unie inovací || Termín || Pokrok 1 || Zavést národní strategie pro odborné vzdělávání dostatečného počtu výzkumných pracovníků || 2011 || 2 || Ověřit proveditelnost nezávislého hodnocení univerzit || 2011 || Vytvořit podnikatelsko-akademické „znalostní aliance“ || 3 || Navrhnout integrovaný rámec elektronických dovedností || 2011 || 4 || Navrhnout rámec EVP a podpůrná opatření || 2012 || 5 || Vybudovat prioritní evropské výzkumné infrastruktury || 2015 – 60 % || 6 || Zjednodušit a zaměřit budoucí programy EU pro výzkum a inovace na Unii inovací || 2011 || 7 || Zajistit větší zapojení malých a středních podniků do budoucích programů EU pro výzkum a inovace || || 8 || Posílit vědeckou bázi pro tvorbu politik prostřednictvím Společného výzkumného střediska; Vytvořit fórum pro činnosti týkající se budoucího vývoje || || 9 || Zavést strategický program pro EIT || Polovina roku 2011 || 10 || Zavést finanční nástroje na úrovni EU, které přilákají soukromé investice || 2014 || 11 || Zajistit přeshraniční fungování fondů rizikového kapitálu || 2012 || 12 || Posílit přeshraniční párování inovačních podniků s investory || || 13 || Přezkoumat rámec státní podpory pro vývoj, výzkum a inovace || 2011 || 14 || Zavést patent EU || 2014 || 15 || Zkontrolovat klíčové oblasti předpisového rámce || Začátek v roce 2011 || 16 || Urychlit a zmodernizovat tvorbu norem || Počátkem roku 2011 || 17 || Vyhradit z rozpočtů jednotlivých členských států prostředky pro veřejné zakázky na inovace || Začátek v roce 2011 || Zavést na úrovni EU podpůrné mechanismy a usnadnit společné zadávání veřejných zakázek || || 18 || Představit akční plán pro ekologické inovace || Počátkem roku 2011 || 19 || Zřídit Evropský výbor pro vedoucí postavení v oblasti designu || 2011 || Zřídit evropskou alianci tvůrčích odvětví || || 20 || Propagovat otevřený přístup, podporovat inteligentní informační služby pro výzkum || || 21 || Usnadnit výzkum založený na spolupráci a přenos znalostí || || 22 || Rozvinout evropský trh se znalostmi pro patenty a licence || 2011 || 23 || Zajistit, aby práva duševního vlastnictví nebyla využívána pro účely omezení konkurence || || 24/ 25 || Zlepšit využívání strukturálních fondů pro výzkum a inovace || Začátek v roce 2010 Platforma do roku 2012 || 26 || Spustit pilotní projekt v oblasti sociálních inovací, propagovat sociální inovace v rámci Evropského sociálního fondu || || 27 || Podpořit výzkumný program týkající se veřejného sektoru a sociálních inovací || Začátek v roce 2011 || Spustit evropskou srovnávací tabulku inovací ve veřejném sektoru 28 || Konzultovat se sociálními partnery interakci znalostní ekonomiky a trhu || || 29 || Spustit a předložit návrhy evropských inovačních partnerství || 2011 || 30 || Zavést integrované politiky, které přilákají talenty z celého světa || 2012 || 31 || Navrhnout společné priority a přístupy EU a členských států pro oblast vědecké spolupráce s třetími zeměmi || 2012 || 32 || Rozvinout globální výzkumné infrastruktury || 2012 || 33 || Posoudit vlastní vnitrostátní výzkumné a inovační systémy a identifikovat problémy a reformy; || || 34 || Navrhnout hlavní ukazatel inovací || || Sledovat pokrok prostřednictvím srovnávací tabulky evropského výzkumu a inovací || || [1] Srovnávací přehled výzkumu a inovací Unie 2013. [2] Viz tamtéž. [3] První stanovisko Rady Evropského výzkumného prostoru a inovací (ERIAB): „Zátěžový test“ Unie inovací; listopad 2012, připravuje se na internetové stránce: http://ec.europa.eu/research/era/partnership/expert/eriab_en.htm [4] Stav Unie inovací 2011, KOM(2011) 849. [5] V některých těchto členských státech lze rozdíl částečně kompenzovat předem stanovenými daňovými příjmy v důsledku daňových pobídek pro investice do výzkumu a vývoje. [6] Průzkum EU z roku 2012 o vývoji podnikatelských investic do výzkumu a vývoje, Evropská komise, 2012. [7] Internationalisation of business investments in R&D and analysis of their economic impact („Internacionalizace obchodních investic do výzkumu a vývoje a analýzy jejich ekonomického dopadu“), Evropská komise, 2012, http://ec.europa.eu/research/innovation-union/index_en.cfm?pg=other-studies. [8] Článek „Dead money“, The Economist, 3. listopadu 2012. [9] Srovnávací přehled investic průmyslových podniků do výzkumu a vývoje v EU za rok 2012, Evropská komise, 2012, http://iri.jrc.ec.europa.eu/research/Scoreboard_2012.htm. [10] Na otázku, jaké účinky měly politiky a externí faktory na postup největších evropských společností v oblasti inovací, tyto společnosti ve své odpovědi vyzdvihovaly velmi pozitivní účinky daňových pobídek, vnitrostátních grantů, finanční podpory ze strany EU a partnerství veřejného a soukromého sektoru jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU (zdroj: viz poznámka pod čarou č. 4). [11] Státní rozpočtové výdaje a dotace na výzkum a vývoj (GBAORD). [12] Srovnávací přehled v oblasti vědy, techniky a průmyslu z roku 2011, OECD. [13] Pracovní dokument útvarů Evropské komise „Monitor vzdělávání a odborné přípravy 2012“. [14] Evropská Komise COM(2012) 669/3 „Přehodnocení vzdělávání: investice do dovedností pro dosažení lepších socioekonomických výsledků“. [15] Lineární interpolace udává vztah mezi dvěma proměnnými na obrázcích 3 a 5. Velikost bubliny odráží rozměr ekonomiky (jako podíl na HDP EU). [16] „Profily zemí: popis výkonnosti a klíčových rysů systémů výzkumu a inovací členských států“, pracovní dokument útvarů Komise, který je přiložen k tomuto sdělení. [17] „Výzkumní pracovníci“ zpráva z roku 2012, kterou si objednalo Generální ředitelství pro výzkum a inovace, http://ec.europa.eu/euraxess/pdf/research_policies/121003_The_Researchers_Report_2012_FINAL_REPORT.pdf [18] Viz příloha Profily zemí: popis výkonnosti a klíčových rysů systémů výzkumu a inovací v členských státech. Informace lze nalézt také v posouzení dopadů připojeném ke sdělení Evropské komise „Posílené partnerství Evropského výzkumného prostoru pro excelenci a růst“, 17.7.2012 (COM(2012) 392 final). [19] Stanovisko ERAC k roční analýze růstu Komise, únor 2012. [20] Mimoto Komise v příštích týdnech rovněž zveřejní zelenou knihu o dlouhodobém financování evropské ekonomiky, ve které představí katalyzátory i překážky dlouhodobého financování a zároveň předloží nápady týkající se kroků a možných nových nástrojů/iniciativ. [21] Evropská komise (2011), Policies in support of high-growth innovative SMEs (Politiky na podporu rychle rostoucích inovativních malých a středních podniků), INNO-Grips Policy Brief No 2; [22] COM(2012) 669. [23] COM(2012) 392 final. [24] SWD(2012) 212, pracovní dokument útvarů Komise – Posouzení dopadů doprovázející sdělení (2012) 392 final. [25] COM(2012) 401 final a COM(2012) 417 final. [26] Tento nový režim, který vychází z režimu SBIR ve Spojených státech, rovněž reaguje na výzvu Evropské rady z roku 2011, aby se prozkoumalo, jak nejlépe naplňovat potřeby rychle rostoucích inovativních společností prostřednictvím tržně orientovaného přístupu. [27] Zpráva předsedy skupiny odborníků o přeshraničních kontaktech inovačních podniků s vhodnými investory; Evropská komise 2012; http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetailDoc&id=6008&no=1 [28] KOM(2011) 860 v konečném znění a KOM(2011) 862 v konečném znění. [29] Inovativní zadávání zakázek zahrnuje zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi a zadávání veřejných zakázek na inovativní řešení. [30] 170 milionů EUR italského vnitrostátního financování spolu s dodatečnými prostředky ze strukturálních fondů EU a podporou EIB. [31] Zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi je metoda získávání služeb v oblasti výzkumu a vývoje s cílem vyvinout nový výrobek nebo řešení. [32] KOM(2011) 899 v konečném znění. [33] http://ec.europa.eu/environment/ecoap/index_en.htm [34] http://www.glassplus.eu/home.aspx, http://www.saturn.rwth-aachen.de/ [35] Přijetí dvou nařízení, kterými se provádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/index_en.htm. [36] http://www.epo.org/searching/free/patent-translate.html [37] SWD(2012) 458 final. [38] COM(2012) 537 final. [39] http://webgate.ec.europa.eu/eipaha [40] Viz příloha o výkonnosti členských států, která je přiložena k tomuto sdělení. [41] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/innovation/files/ris-2012_en.pdf [42] Viz http://ec.europa.eu/regional_policy/what/future/proposals_2014_2020_en.cfm [43] http://s3platform.jrc.ec.europa.eu [44] http://www.socialinnovationeurope.eu/ [45] KOM(2011) 682 v konečném znění ze dne 25. října 2011. [46] Program PROGRESS je finanční nástroj EU, http://ec.europa.eu/research/infrastructures/index_en.cfm?pg=success9. [47] COM(2012) 573 final ze dne 3. října 2012. [48] Pilotní srovnávací přehled inovací v evropském veřejném sektoru z roku 2013. [49] COM(2012) 497. [50] Skupina vysokých úředníků je tvořena zástupci z Brazílie, Kanady, Číny, Evropské komise, Francie, Německa, Indie, Itálie, Japonska, Mexika, Ruska, Jižní Afriky, Spojeného království a USA. Austrálie získala od listopadu 2011 status pozorovatele. [51] Skupina Carnegie je složena z ministrů pro vědu či vědeckých poradců ze skupiny G8, Evropské komise a Outreach 5 (Kanada, Francie, Německo, Itálie, Japonsko, Rusko, Spojené království, USA, Brazílie, Číny, Indie, Mexiko, Jižní Afrika). [52] Zpráva „Výzkumní pracovníci“ za rok 2012. [53] První stanovisko Rady Evropského výzkumného prostoru a inovací (ERIAB): „Zátěžový test“ Unie inovací; listopad 2012.