P6_TA(2006)0214
Veřejné finance v HMU
Usnesení Evropského parlamentu o veřejných financích v hospodářské a měnové unii (HMU)
(2005/2166(INI))
Evropský parlament,
—s ohledem na sdělení Komise o veřejných financích v HMU –2005 (KOM(2005)0231),
—s ohledem na dokument Komise Integrované hlavní směry pro růst a zaměstnanost (2005 –2008)
(KOM(2005)0141),
—s ohledem na hospodářské prognózy Komise z podzimu 2005 (1),
—s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1056/2005 ze dne 27. června 2005, kterým se mění nařízení (ES)
č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (2),
—s ohledem na doporučení Rady Itálii ze dne 12. července 2005 s cílem odstranit nadměrný schodek
veřejných financí (3),
—s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/729/ES ze dne 7. června 2005, kterým se ruší rozhodnutí
2005/136/ES o existenci nadměrného schodku v Nizozemsku (4),
—s ohledem na doporučení Rady ze dne 7. října 2005 s cílem odstranit nadměrný schodek veřejných
financí v Portugalsku (5),
—s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/843/ES ze dne 8. listopadu 2005, které v souladu s čl. 140 odst. 8
Smlouvy o založení Evropského společenství stanoví, že opatření přijatá Maďarskem v reakci na doporu-
čení Rady ze dne 8. března 2005 podle čl. 104 odst. 7 Smlouvy se ukázala být nedostatečná (6),
—s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 24. ledna 2006 o existenci nadměrného schodku ve Spojeném
království (7),
—s ohledem na výroční zprávu Evropského institutu odborových svazů za rok 2005 o koordinaci kolektiv-
ního vyjednávání v Evropě,
—s ohledem na periodikum Mezinárodního měnového fondu (MMF) World Economic Outlook z dubna
2005, které bylo věnováno tématu globalizace a vnější nevyváženosti,
—s ohledem na článek 45 jednacího řádu,
—s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru (A6-0162/2006),
1. je znepokojen dlouhodobě pomalým hospodářským růstem, který v Evropě trvá od roku 2002 a který
se v eurozóně pouze mírně zvýšil z 0,6 % v roce 2003 na 1,3 % v roce 2005 v porovnání s 3,5 % křivkou
růstu v USA v roce 2005 a s rychlým růstem japonské ekonomiky způsobeným konečnou domácípoptávkou soukromých spotřebitel ů; rovněž vyjadřuje znepokojení nad dlouhodobě vysokou 9 % nezaměst-
naností v EU, která v 15 starých členských státech dosahuje 8,1 %, jakož i nad mezerou výstupu, která
v současnosti dosahuje -1 % HDP, což dosvědčuje, že hospodářský růst EU značně zaostává za svým dlouho-
dobým potenciálem a je omezen nepružnými strukturami, slabou vnitřní poptávkou a nerovnováhou mezi
jednotlivými makroekonomickými politikami; zdůrazňuje, že evropský hospodářský potenciál růstu zůstává
velmi nízký, asi na 2 %, což je mnohem nižší hodnota než jinde ve světě; domnívá se, že tento potenciál
růstu je nedostatečný pro vytváření pracovních příležitostí a snížení míry nezaměstnanosti nebo pro rozvojrozšířené Evropské unie;7.12.2006 C 297 E/233 Úřední věstník Evropské unie
Středa, 17. května 2006CS
(1)European Economy ,č. 5/2005.
(2) Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 5.
(3) 11124/05, ECOFIN 242.
(4) Úř. věst. L 274, 20.10.2005, s. 89.
(5) 12401/05, ECOFIN 289.
(6) Úř. věst. L 314, 30.11.2005, s. 18.
(7) 5366/06, ECOFIN 11.
2. upozorňuje na riziko spojené s rychlým přizpůsobením se světové nerovnováze, jež může vést k
poklesu poptávky v USA, a tedy k omezení vývozu a pomalejšímu hospodářskému růstu v EU; rovněž
zdůrazňuje, že kolísání směnného kurzu mezi eurem a americkým dolarem by mohlo tyto důsledky ještě
více prohloubit;
3. bere na vědomí, že nestabilní cena ropy a její další zvyšování s sebou nese negativní důsledky pro
vnitřní poptávku a hospodářský růst v EU, jakož i pravděpodobně druhotné dopady; vítá zodpovědné
chování sociálních a hospodářských partnerů ve snaze zabránit jim bez ohledu na nízkou spotřebu domác-
ností; zdůrazňuje, že vytvo ření stabilní a konkurenceschopné makroekonomické politiky zaměřené na vývoz
je nezbytným předpokladem udržitelné politiky v oblasti veřejných financí;
4. je znepokojen nízkou soukromou spotřebou, zvláště v některých členských státech, která přispívá k
nízkému růstu v EU a tím k současné světové nerovnováze, a která je způsobena přetrvávajícím pocitemnejistoty ohledně pracovních míst a důchodů, dlouhodobě vysokou úrovní nezaměstnanosti a pomalým
růstem reálných mezd, která má podíl na pomalém hospodářském růstu v EU, a tak i na současné světovénerovnováze; připomíná střednědobý závazek integrovaného hlavního směru č. 4 podporovat vývoj nomi-
nálních mezd a nákladů na pracovní sílu v souladu s cenovou stabilitou a s trendy v oblasti produktivity;
5. vítá, že se díky obnovené důvěře mezi podnikateli a momentálně vysokému ziskovému rozpětí urychlily
investiční výdaje, jak o tom na podzim 2005 ve svých ekonomických výhledech informovaly MMF
a Komise; domnívá se, že stále existuje prostor a potřeba dalšího urychlení investičních aktivit, a proto
nabádá ke strukturálním reformám a dodatečným opatřením, které by trvale zlepšily podmínky pro investicea podpořily jejich růst;
6. podporuje změnu orientace veřejných politik a výdajů na (vypouští se) inovace, obnovitelné zdroje
energie, vzdělávání a odbornou přípravu, výzkum, informační technologie, telekomunikace, dopravní sítěatd.;
7. vyjadřuje politování nad tím, že finanční rámec EU na období 2007 –2013 nedostatečně zohledňuje
výdaje, jež jsou v cílech Lisabonské strategie označeny za prioritní; zdůrazňuje, že by příspěvky do evrop-
ského rozpočtu měly být zvažovány se zřetelem k budoucím výhodám, přičemž se zohlední vedlejší
důsledky a pákový efekt, za předpokladu, že se rozpočet EU zaměří na výdaje, které Evropě zajistí skutečný
přínos;
8. zdůrazňuje význam zdravější fiskální situace pro kvalitativní hospodářský růst, vytváření pracovních
míst a Lisabonskou strategii, ale shledává, že navzdory fiskálnímu rámci Paktu stability a růstu nebylo od
loňského roku dosaženo významnějšího zlepšení fiskální situace členských států; upozorňuje, že většina
členských států nesplnila střednědobý cíl dosáhnout vyváženého rozpočtu; shledává, že celkový schodek
veřejných rozpočtů za rok 2005 činil 2,9 % HDP v eurozóně a 2,7 % v celé EU, přičemž 11členských států
vykazuje schodek přesahující 3 % HDP a mezi tyto státy patří i čtyři nejsilnější ekonomiky EU, tedy Francie,
Německo, Itálie a Spojené království, a že od léta 2004 je proti celkem 10 členským státům veden postup
při nadměrném schodku;
9. zdůrazňuje význam akcí zaměřených na trvalé fiskální zatížení; vítá, že orgány členských států vypraco-
valy politiky a veřejné závazky na snížení fiskálních schodků;
10. je znepokojen vyhlídkami na dlouhodobou udržitelnost rozpočtu, když zváží nárůst veřejného dluhu
z 69,2 % v roce 2002 na 71,7 % v roce 2005 v eurozóně a z 61,4 % v roce 2002 na 64,1 % v roce 2005
v 25 členských státech EU, jehož příčinou je pomalý růst HDP, krátkodobé politiky kontroly deficitu
a nedostatečně vynaložené úsilí na snížení rozpočtové nevyrovnanosti pomocí strukturální reformy;
11. zdůrazňuje, že s ohledem na nízkou důvěru spotřebitelů i investorů v EU je nezbytné korigovat
veřejné schodky; je zklamán nedávnými trendy v oblasti veřejných financí, a bere na vědomí, že schodky
členských států zůstávají mnohem vyšší, než je pro evropské hospodářství potřebné; domnívá se, že vlády
používají pomalý růst jako omluvu pro ospravedlnění schodků, ačkoli ve skutečnosti schodky brání oživeníhospodářství a vyostřují ekonomický cyklus; vyzývá ke snížení schodků veřejných financí v roce 2006, jež
by mělo být mnohem ambicióznější než pouhé hospodářské přizpůsobení v důsledku očekávaného rychlej-
šího růstu evropského hospodářství;7.12.2006 C 297 E/234 Úřední věstník Evropské unie
Středa, 17. května 2006CS
12. požaduje více průhlednosti ve veřejných financích jednotlivých členských států, a to i z hlediska impli-
citních závazků, jako jsou závazky vůči důchodům ve veřejném sektoru, což značně zvýší břemeno zadluže-
nosti veřejného sektoru v nadcházejících letech;
13. znovu připomíná svůj požadavek vyvarovat se procyklických politik; zdůrazňuje, že je nezbytné
provést strukturální a daňové reformy a současně že je třeba věnovat náležitou pozornost jejich vhodnému
načasování;
14. vyzývá k dalšímu výzkumu různých druhů opatření v rámci strukturálních a makroekonomických
reforem, jakož i jejich vzájemného vlivu a dopadu v různých fázích ekonomického cyklu, jehož účelem je
naleznout nejlepší možné prostředky na posílení veřejných financí a současně na realizaci Lisabonské stra-
tegie;
15. zdůrazňuje, že nedostatek politické vůle omezit veřejné výdaje, příliš optimistické výhledy, pokud jde
o příjmy, kreativní účetnictví a fiskální konsolidace převážně na základě jednorázových opatření značně
přispěly ke vzniku rozpočtových odchylek a slabého fiskálního rámce;
16. doporučuje, aby se zvážilo, zda by bylo vhodné stanovit jednotný kalendář pro rozpočtové postupy
v celé EU, pokud možno na pololetním základě; je toho názoru, že plánování rozpočtu v členských státech
musí být založeno na jednotných předpokladech týkajících se klíčových hospodářských parametrů, jako jevývoj cen ropy a směnných kurzů; vyzývá proto, aby byly tyto klíčové hospodářské parametry jednotněvyhodnoceny a stanoveny pro celou EU;
17. vyzývá členské státy, aby se začaly neodkladně zabývat problémem stárnutí společnosti a vyrovnaly se
s dynamikou zadlužení zvláště těch členských států, které čelí vážnému riziku jeho dlouhodobé udržitel-
nosti;
18. vyzývá, aby se rozpočtové reformy více soustředily na udržitelnost opatření v oblasti výdajů a příjmů,
které zaručí udržitelný stav veřejných financí a na náležité poskytování veřejných služeb, včetně fiskální
kázně a rizik explicitních a implicitních podmíněných závazků;
19. zdůrazňuje význam úsilí, které Komise a Rada vynakládají na zkvalitnění řízení statistiky lepším před-
kládáním zpráv o fiskálních údajích, které obsahují doporučení členským státům ohledně celoevropských
standardů pro statistické úřady, mezi něž patří zásada profesionální nezávislosti, důvěrnosti, spolehlivosti
a aktuálnosti údajů a adekvátnost zdrojů využívaných statistickými úřady a rozšíření dohledu Komise;
20. domnívá se, že existuje prostor pro lepší vedení účetnictví veřejného majetku a implicitních závazků,
ježmá zlepšit průhlednost a možnost porovnání a vytvo řit zdravější základ pro přijímání rozhodnutí; je
toho názoru, že Komise by měla v této oblasti zahájit iniciativu;
21. doporučuje, aby Komise vypracovala studii o osvědčených postupech, které se týkají řízení statistik
předkládaných zpráv o fiskálních údajích a vedení účetnictví veřejných aktiv a pasiv v členských státech;
22. vyzývá, aby byly zpracovány národní zprávy o dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí, jejichž
účelem je zvýšit informovanost a věrohodnost národních závazků, a domnívá se, že by se na vypracování
výše zmíněných zpráv měly podílet národní parlamenty;
23. zdůrazňuje, že je nutné, aby fiskální politiky nových členských států sladily výše příjmů a finanční
vývoj s průměrem v EU pomocí daňových a výdajových politik, pro něž bude příznačná účinnost, průhled-
nost a spolehlivost a které budou směřovat k rychlejšímu růstu, udržitelnosti a modernizaci i stabilizaci
hospodářství;
24. vyjadřuje politování nad nedostatečnou koordinací politik v eurozóně a upozorňuje na různorodost
fiskálních politik členských států v eurozóně a je znepokojen možnými antagonistickými efekty tohoto
nedostatku koordinace;7.12.2006 C 297 E/235 Úřední věstník Evropské unie
Středa, 17. května 2006CS
25. s politováním konstatuje, že ve stávajícím rámci existují nedostatky pokud jde o koordinaci makroeko-
nomik v Radě ECOFIN a že koordinace mezi samostatnými členskými státy je nedostate čná; vyzývá Komisi,
aby provedla studii týkající se hospodářských výhod a omezení vyplývajících z větší koordinace hospodářsképolitiky; vyzývá k aktivnějšímu makroekonomickému dialogu v rámci kolínského procesu mezi ECOFIN,ECB a evropskými sociálními partnery;
26. vyzývá Radu, aby upravila harmonogram makroekonomické koordinace tak, aby byla Parlamentu
poskytnuta dostatečná doba na předložení příspěvků;
27. vyzývá předsedu euroskupiny, aby pro své funkční období navrhnul podrobný akční plán, v němž
bude jasně definovat své cíle a plánovaná opatření; očekává pravidelné zprávy o dosažené úrovni realizace
tohoto plánu;
28. vyzývá členské státy, aby v souladu se závazkem podle článku 99 Smlouvy chápaly své hospodářské
politiky jako oblast společného zájmu a aby své politiky vzájemně koordinovaly; připomíná členským
státům, že lépe koordinované politiky a jejich vhodnější kombinace by mohly vést ke zlepšení celkových
výsledků těchto politik; upozorňuje, že je třeba si lépe uvědomit, jaký mají národní hospodářské politiky
dopad na úrovni EU, a nezapomínat na povinnost přistupovat k hospodářské politice jako k oblasti společ-ného zájmu a vzájemně jednotlivé politiky koordinovat;
29. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě , Komisi, vládám a parlamentům členských
států a evropským sociálním partnerům.7.12.2006 C 297 E/236 Úřední věstník Evropské unie
Středa, 17. května 2006CS