Úřední věstník 226 E , 15/09/2005 S. 0189 - 0197



P6_TA(2004)0096 Pokrok Turecka v přípravách na přis1toupení Usnesení Evropského parlamentu o pravidelné zprávě a doporučení Evropské komise o pokroku Turecka v přípravách na přistoupení za rok 2004 (KOM(2004)0656 — C6-0148/2004 — 2004/2182(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na pravidelnou zprávu a doporučení Evropské komise o pokroku v přípravách Turecka na přistoupení za rok 2004 ze dne 6. října 2004 (KOM(2004)0656-C6-0148/2004), [1] - s ohledem na své usnesení ze dne 1. dubna 2004 týkající se pravidelné zprávy Komise o pokroku Turecka v přípravách na přistoupení za rok 2003 [2] a na svá předchozí usnesení v této věci přijatá v době mezi 18. červnem 1987 a 1. dubnem 2004, - s ohledem na závěry Evropské rady (Kodaň, 21.- 22. června 1993, Helsinky, 10.- 11. prosince 1999, Kodaň, 12.- 13. prosince 2002, Soluň, 19.- 20. června 2003 a Brusel, 12. a 13. prosince 2003), - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Rozpočtového výboru (A6-0063/2004), A. vzhledem k tomu, že Komise dospěla k závěru, že Turecko dostatečně splnilo kodaňská politická kritéria, a doporučila zahájení přístupových jednání, B. vzhledem k tomu, že Evropská rada rozhodla v roce 2002, že pokud Turecko splní kodaňská politická kritéria, Evropská unie (EU) neprodleně zahájí přístupová jednání, C. vzhledem k tomu, že v Turecku započalo, zejména po volbách v roce 2002, výrazné legislativní a institucionální sbližování s evropskými normami, D. vzhledem k tomu, že Komise naznačila, že přistoupení Turecka se bude lišit od předchozích přistoupení v důsledku celkového vlivu populace a velikosti Turecka, zeměpisné polohy, hospodářského, bezpečnostního a vojenského potenciálu, E. vzhledem k tomu, že demokratické a ekonomicky stabilní Turecko by bylo značným přínosem pro celou Evropu, F. vzhledem k závěrům Evropských rad z Helsinek a Kodaně, které otevřeně uznávají politické přání Turecka připojit se k EU a výslovně mu přiznávají právo na statut kandidáta na plné členství, G. vzhledem k tomu, že Komise navrhuje pro proces přistoupení strategii skládající se ze tří pilířů, konkrétně ze spolupráce pro posílení a podporu reformního procesu v Turecku, ze specifických podmínek pro vedení jednání o přistoupení v rámci mezivládní konference vyžadujících jednomyslné schvalování rozhodnutí (minimální požadavky pro otevření a uzavření kapitol a možnost zavádění dlouhých přechodných období pokud jde o volný pohyb pracovních sil, zemědělství a provádění strukturálních politik (Fond soudržnosti) a také zavádění specifických opatření a trvalých ochranných doložek) a z podstatně posíleného politického a kulturního dialogu spojujícího národy členských států EU a Turecka, H. vzhledem k tomu, že Komise nenavrhla datum pro zahájení přístupových jednání a dala najevo, že proces vyjednávání je otevřený proces, jehož výsledky není možné zaručit předem, I. vzhledem k tomu, že Komise oznámila, že nezvratnost reformního procesu, zejména jeho uplatňování v oblasti základních práv, bude muset být potvrzena v průběhu delšího časového období, J. vzhledem k tomu, že Komise uvedla, že bez ohledu na výsledky jednání a následný proces schvalování musí vztahy mezi EU a Tureckem zajistit, aby Turecko zůstalo i nadále plně začleněno do evropských struktur, K. vzhledem k tomu, že Komise navrhne na jaře 2005 přezkoumání přístupového partnerství a od konce roku 2005 bude každoročně zveřejňovat celkové hodnocení toho, jak jsou upevňovány a rozšiřovány politické reformy, L. vzhledem k tomu, že v souladu se Smlouvou o Evropské unii Komise doporučí Radě, která rozhodne kvalifikovanou většinou, přerušení jednání v případě, že bude docházet k vážnému a opakovanému porušování zásad svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu a zásad mezinárodního práva, M. vzhledem k tomu, že Komise naznačila, že EU bude muset stanovit finanční výhled pro období od roku 2014 ještě před ukončením jednání, N. vzhledem k tomu, že Evropská rada uvedla v červnu 2003, že "schopnost Evropské unie začlenit nové členy při udržení hybné síly evropské integrace je rovněž vážnou otázkou všeobecného zájmu jak Evropské unie, tak kandidátských zemí", O. vzhledem k tomu, že studie dopadu začlenění Turecka vypracovaná Komisí ukázala, že pro přistoupení Turecka je nezbytná podstatná reforma mnoha politik EU, P. vzhledem k tomu, že vláda Turecka ve spolupráci s parlamentem v posledních letech přijímá a provádí důležité ústavní a legislativní změny, Q. vzhledem k tomu, že zahájení přístupových jednání by mělo být známkou toho, že byla splněna politická kritéria a EU bude schopna začlenit Turecko a udržet přitom hybnost evropské integrace, a vzhledem k tomu, že dodržování "všech" kodaňských kritérií je základem pro přistoupení k Evropské unii, R. vzhledem k tomu, že nový trestní zákoník a zákon o vrchních odvolacích soudech byly přijaty dne 26. září 2004 a zákon o sdružování byl přijat dne 4. listopadu 2004, zatímco rozhodnutí o trestním řádu, legislativa zřizující soudní policii a zákon o výkonu trestu a provádění opatření dosud přijaty nebyly, S. vzhledem k tomu, že i přes významné změny zavedené v rámci dvou velkých balíků ústavních reforem v letech 2001 a 2004 Turecko nadále zachovává ústavu přijatou v roce 1982, T. vzhledem k tomu, že plná kontrola parlamentu nad vojenskými výdaji a provádění finanční kontroly budou muset být zajištěny v praxi na základě přijatých reforem, U. vzhledem k tomu, že tureckým vládním orgánům a organizacím na obranu lidských práv byly v letech 2003 a 2004 nahlášeny stovky případů mučení a členské státy EU v roce 2003 přijaly více než 2000 žádostí o azyl předložených tureckými občany, V. vzhledem k tomu, že Komise zdůrazňuje, že legislativní a prováděcí opatření musí být dále upevněna a rozšířena zejména s ohledem na politiku nulové tolerance v boji proti mučení a špatnému zacházení a provádění ustanovení o svobodě projevu, svobodě tisku, náboženském vyznání, právech žen a právech dětí včetně zákazu dětské práce a standardů Mezinárodní organizace práce (ILO), W. vzhledem k tomu, že navzdory přijetí velkého programu reforem vykazuje vzdělávací systém nadále určité nedostatky, a vzhledem k tomu, že je proto žádoucí zlepšit nabídku vzdělávání v nejvíce znevýhodněných regionech a zlepšit školní docházku, zejména dívek, X. vzhledem k tomu, že při posilování náboženské svobody by Turecko mělo prosazovat svoji reformu s cílem rychle zaručit rovné zacházení všem náboženským společenstvím a menšinám, a to i pokud jde o vlastnická práva, právní statut, školství a vnitřní správu, pravidla plánování v oblasti životního prostředí a vzdělávání duchovních, Y. vzhledem k tomu, že kurdští obyvatelé představují důležitou součást turecké společnosti a jejich práva tedy musejí být plně uznána; Z. vzhledem k tomu, že řecký pravoslavný seminář Halki nebyl znovu otevřen i přes předchozí výzvy Evropského parlamentu tureckým úřadům, AA. vzhledem k tomu, že jednotná strategie pro rozvoj hospodářských, sociálních a kulturních potřeb obyvatelstva v jihovýchodní oblasti stále nebyla přijata a návrat osob vysídlených v jihovýchodní části země byl omezen a narušen systémem obecních hlídek a nedostatkem hmotné podpory, BB. vzhledem k tomu, že Turecko stále ještě nevykonalo důležitá rozhodnutí Evropského soudu pro lidská práva včetně navrácení majetkových práv v případu Loizidou a soudního rozsudku v případu Kypr versus Turecko, CC. vzhledem k tomu, že Leyla Zana a její kolegové byli konečně propuštěni z nespravedlivého vězení a nyní pracují pro lepší integraci Kurdů do hlavního politického života v Turecku, DD. vzhledem k tomu, že turecké a kurdské politické síly, organizace občanské společnosti, náboženské organizace a významné osobnosti v Turecku hluboce podporují zahájení přístupových jednání s EU, doufajíce, že počátek těchto jednání prohloubí a urychlí proces reforem v Turecku EE. vzhledem k tomu, že turecké úřady stále neotevřely hranici mezi Tureckem a Arménií, a promarnily tak příležitost podpořit dobré sousedské vztahy s Arménií, FF. vzhledem k tomu, že turecké orgány dosud nevyhověly žádostem týkajícím se ostatních arménských otázek, jak je vyjádřil Parlament ve svém usnesení ze dne 18. června 1987, GG. vzhledem k tomu, že otevření zničených arménských kostelů v Ani blízko Karsu ve východní Anatolii poutníkům a vynikající práce o genocidě vykonaná tureckým historikem Halilem Berktayem a opětovné navázání mezistátních vztahů s Arménskou republikou představují důležité kroky vpřed, ale vzhledem k tomu, že tento proces musí být doveden do svého logického konce opětovným otevřením hranice mezi Tureckem a Arménií, HH. vzhledem k tomu, že v širším kontextu problematiky Kypru mezinárodní společenství zůstává i nadále znepokojeno skutečností, že Turecko odmítá uznat Kyperskou republiku a že v severním Kypru je rozmístěno více než 30000 příslušníků tureckých vojenských jednotek, II. vzhledem k tomu, že bude-li Turecko pokračovat v procesu demokratizace a programu společenskoekonomické modernizace, mohlo by: - hrát důležitou úlohu v celé řadě nadnárodních otázek (energie, vodní zdroje, doprava, správa hranic, boj proti terorismu), - mít příznivý vliv na vývoj sekulárních demokratických států v islámském světě jako protiváhy náboženského fundamentalismu, - příznivě ovlivnit vnější politiku EU v řadě potenciálně nestabilních sousedních regionů, jako jsou Středozemí, Střední východ, Kavkaz a Střední Asie, 1. vítá proces politických reforem probíhající v Turecku a přijaté ústavní a legislativní změny, které vstoupily v platnost, a také pokrok při provádění těchto reforem od 5. června 2003, kdy Evropský parlament přijal své usnesení k žádosti Turecka o členství v Evropské unii [3]; nicméně je toho názoru, že turecké úřady musí pokračovat ve schvalování a provádění dalších reforem a musí zavádět současné reformy do praxe, aby tak Turecko zcela splnilo politická kritéria; 2. vítá působivou snahu tureckých úřadů o výrazné sblížení Turecka s evropskými normami v oblasti legislativy a institucionálních záležitostí; 3. vítá příznivý vývoj tureckého hospodářství, který se projevuje zejména omezením makroekonomické nerovnováhy a vyššími mírami růstu; 4. vítá neustávající silnou motivaci a politickou vůli přiblížit se EU, kterou prokázala turecká vláda a velká většina zástupců zvolených tureckým lidem; vítá značnou podporu, která se projevuje ve výsledcích průzkumů veřejného mínění; 5. s uspokojením konstatuje, že Turecko v posledních letech plní řadu doporučení a požadavků, které jsou součástí usnesení Parlamentu a týkají se mimo jiným zejména úplného zrušení trestu smrti, posílení základních práv a svobod, omezení role Rady národní bezpečnosti a zrušení výjimečného stavu v jihovýchodní části země, čímž plní řadu doporučení uvedených v usneseních Parlamentu; vyjadřuje však politování nad výhradami, které byly vysloveny k Mezinárodní úmluvě o občanských a politických právech a také k Mezinárodní úmluvě o hospodářských, sociálních a kulturních právech; 6. vyjadřuje svou bezpodmínečnou podporu občanským organizacím a činitelům činným v Turecku při obraně a podpoře základní práv a svobod; vyzývá Radu a Komisi, aby posílily spolupráci s těmito organizacemi v procesu monitorování, zda Turecko dodržuje kodaňská politická kritéria; 7. potvrzuje, že reformy, které zavedly turecké úřady, daly nevládním organizacím více prostoru k činnosti, a to především pokud jde o podporu lidských práv, a vyzývá tureckou vládu, aby zvýšila své úsilí o vymýcení všech forem zastrašování a pronásledování aktivistů a organizací bojujících za lidská práva; 8. vítá zejména reformu trestního řádu posilující právo na obhajobu; domnívá se však, že paragraf 305 nového tureckého trestního zákoníku, podle kterého jsou trestány údajné případy "ohrožení základních národních zájmů" a jehož výklad je výslovně zaměřen na svobodu projevu v souvislosti s Kyprem a Arménií, je neslučitelný s evropskou Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod z roku 1950; vyzývá proto k jeho zrušení; 9. vítá propuštění Leyly Zany a jejích kolegů z bývalé Demokratické strany (DEP) a vyzývá ke spravedlivému a nestrannému opakování soudního procesu a k okamžitému propuštění všech vězňů odsouzených za nenásilné projevy názorů v Turecku; 10. vítá skutečnost, že turecká vláda zavedla v zákonech změny, které umožňují soukromým jazykovým střediskům nabízet výuku i v jiném mateřském jazyce než v turečtině (v kurdštině, čerkesštině, arménštině atd.) a díky kterým lze vysílat pořady a provozovat stanice vysílající v jiných jazycích; vyzývá tureckou vládu, aby odstranila veškerá zbývající omezení v oblasti vysílání a vzdělávání v jazycích menšin; 11. naléhavě vyzývá Turecko, aby tyto změny v zákonech a jejich uplatňování účinně rozšířilo na oblast vzdělávání a vysílání pro nemuslimské menšiny (Řeky, Armény, Židy, Asyřany); 12. vyzývá Turecko, aby radikálně zlepšilo své vnímání etnických a náboženských menšin, například tím, že bude upozorňovat na jejich přínos ke kulturnímu dědictví země; zejména žádá turecké úřady, aby zvážily, zda některé z těchto konkrétních přínosů, jako např. Hasankeyf, Ani, Zeugma nebo Aghtamar, nejsou vhodné k zapsání do Seznamu světových památek UNESCO; 13. vyzývá v tomto ohledu tureckou vládu, aby uplatňovala standardy EU v oblastech životního prostředí a lidských práv při projektech s dalekosáhlým dopadem, jakými jsou stavby přehrad v údolí Munzur a Ilisu a těžba zlata v Bergamě, kde je ohroženo historické dědictví a krajiny s jedinečnou hodnotou; 14. naléhá na turecké úřady, aby plně zavedly přístup "nulové tolerance" na všech úrovních a ve všech ohledech, pokud jde o úplné zamezení mučení, neboť tureckým vládním orgánům a organizacím pro lidská práva jsou stále hlášeny případy mučení a přístup nulové tolerance se nedostatečně uplatňuje v praxi; 15. navrhuje turecké vládě, aby v rámci reformy trestního procesního práva zrušila promlčecí lhůty pro všechny trestní případy při zahájení řízení; vyzývá turecký soudní systém, především žalobce, aby se zaměřili na případy údajného mučení, neboť v současnosti probíhá pouze několik soudních vyšetřování a řízení s podezřelými pachateli; vyzývá Turecko, aby zvýšilo počet zaměstnanců ve službách veřejné obžaloby, aby toto úsilí přineslo výsledky; 16. vyzývá turecké úřady, aby v této souvislosti zdvojnásobily své úsilí a zaváděly tento přístup efektivněji a aby především zaujaly rozhodnější stanovisko k otázce beztrestnosti, a zdůrazňuje nutnost rozšířit vzdělávací programy určené ke změně postoje příslušníků policie a ozbrojených sil tak, aby bylo zajištěno striktní dodržování zákona; 17. vyzývá ministerstvo vnitra Turecka, aby přijalo a uplatnilo politiku, podle které bude okamžitě a jako otázka zásadní povahy zahajováno správní a disciplinární vyšetřování jakéhokoli příslušníka policie, který by byl obviněn z mučení nebo špatného zacházení; 18. vyzývá turecké úřady, aby uvedly v platnost zákon o sdružování, nový trestní zákoník a zákon o vrchních odvolacích soudech a aby přijaly rozhodnutí o trestním řádu, právní předpisy zřizující soudní policii a zákon o výkonu trestu a provádění opatření; 19. vyzývá turecké úřady, aby provedly výraznou změnu zákona o nadacích po konzultacích — jak by tomu mělo být u všech takových zákonů — se subjekty, jichž se tento zákon týká, jako jsou příslušné nevládní organizace a široké spektrum náboženských společenství; 20. vyzývá Výbor pro zahraniční věci a jeho podvýbor pro lidská práva, aby pozorně sledovaly situaci v oblasti lidských práv v Turecku, a to zejména jejich uplatňování v praxi, především pokud jde o uplatňování zásady nulové tolerance v případech mučení, proces návratu přesídlených obyvatel ve spolupráci s mezinárodními agenturami, provádění kampaně a zákona s cílem vymýtit násilí vůči ženám, otázku ochrany a podpory práv menšin, svobodu vyznání, svobodu projevu, svobodu tisku a svobodu pro odborová hnutí; 21. znovu opakuje svou výzvu, aby byla provedena taková reforma volebního systému, která sníží práh deseti procent, což zajistí širší zastoupení politických sil ve Velkém národním shromáždění, včetně zastoupení převážně kurdských stran; 22. vyjadřuje své znepokojení nad soudním procesem se stranou DEHAP a nad nebezpečím rozpuštění této strany; vyzývá turecké úřady, aby dodržovaly právo na svobodu projevu a právo na existenci demokratických politických stran jakou je například DEHAP; 23. považuje návrh nové ústavy za další a pravděpodobně nutný odraz zcela základní povahy změn, které jsou nezbytné pro členství v EU, a upozorňuje, že moderní ústava může vytvořit základ pro modernizaci tureckého státu; 24. znovu upozorňuje na potřebu vytrvalého úsilí k zajištění kompetentního a nezávislého soudnictví a vyzývá turecké úřady, aby zajistily, že všechny přijaté legislativní změny budou rychle uplatněny, zejména s ohledem na ochranu lidských práv, a následně povedou ke změně chování na všech úrovních soudního systému; 25. vyzývá tureckou vládu, aby provedla reformu současných inspekčních služeb přidělováním úkolů nezávislým inspekčním službám, kterým by měly být poskytnuty dostatečné prostředky, aby mohly účinně působit ve všech regionech Turecka a měly dostatečné pravomoci ke zkoumání všech policejních vazebních zařízení v kterékoli době a aby přitom úzce spolupracovaly s nezávislými tureckými nevládními organizacemi na obranu lidských práv; 26. vyjadřuje svou bezpodmínečnou podporu občanským organizacím a skupinám, které působí v Turecku v oblasti obrany a podpory základních svobod; 27. vyzývá turecké úřady, aby usilovně bojovaly proti korupci, která i nadále vážně ovlivňuje život v Turecku v hospodářské, politické a sociální oblasti; vítá úsilí tureckých úřadů v boji proti korupci včetně ratifikace Úmluvy OECD o boji proti podplácení, Úmluvy OSN o boji proti korupci a členství ve Skupině států proti korupci Rady Evropy (GRECO); 28. vítá reformy, které posílily zásadu rovnosti pohlaví, a upozorňuje na pokrok, kterého bylo dosaženo v novém trestním zákoníku v otázce práv žen, avšak znovu vyjadřuje znepokojení nad tím, že domácí násilí a jiné formy násilí páchané na ženách jsou stále velice rozšířené zejména v zaostalých a venkovských oblastech země, a vybízí turecké úřady, aby zajistily plnou právní ochranu a soudní a hospodářskou pomoc obětem a aby zřídily azylové domy a další zařízení a podporovaly nevládní organizace, které poskytují toto azylové ubytování a obdobná zařízení; vyzývá Komisi, aby takové snahy podporovala v rámci programů pomoci EU; vyzývá turecké úřady, aby zavedly programy k vymýcení negramotnosti žen; 29. vyzývá turecké úřady, aby se účastnily stálého dialogu s Evropským parlamentem o právech žen v Turecku a vzaly v této souvislosti v úvahu usnesení týkající se úlohy žen ve společenském, ekonomickém a politickém životě v Turecku, které má být v Evropském parlamentu projednáno v roce 2005; 30. vítá skutečnost, že turecké úřady provedly v trestním zákoníku změny za účelem zrušení všech ustanovení zákona, ve kterých se projevuje shovívavý postoj k trestným činům motivovaným ctí; nicméně zdůrazňuje, že je třeba vytvořit podmínky k tomu, aby jednotlivci mohli oznamovat takové praktiky úřadům za dodržení naprosté bezpečnosti a důvěrnosti takových oznámení, a zajistit, aby se trestné činy motivované ctí řádně vyšetřovaly a stíhaly; 31. vyzývá všechny zúčastněné strany, aby okamžitě zastavily veškeré akty nepřátelství v jihovýchodní oblasti země; vyzývá tureckou vládu, aby podnikla více aktivních kroků na cestě k usmíření s těmi kurdskými skupinami, jež se rozhodly nepoužívat nadále zbraně; 32. vyzývá turecké úřady, aby zvýšily své úsilí o plné uplatnění práva na vzdělání žen, jimž překážky plynoucí z jejich rodinného nebo kulturního prostředí brání ve volném přístupu k základnímu nebo středoškolskému vzdělání; 33. zdůrazňuje, že celková situace na jihovýchodě země se od roku 1999 zlepšila jak s ohledem na bezpečnost, tak na dodržování základních práv; vyzývá tureckou vládu, aby sestavila plány, jež umožní lidem, kteří si to přejí, vrátit se do svých vesnic a měst na jihovýchodě země, a aby se důsledně zabývala problémem, který v současné době působí systém obecních hlídek; vyzývá Turecko, aby odzbrojilo obecní hlídky a zrušilo systém obecních hlídek; vyzývá Turecko, aby úzce spolupracovalo s mezinárodními organizacemi jako jsou Spojené národy, EU a Rada Evropy za účelem podpory a urychlení návratu přesídlených osob v souladu se Směrnicemi OSN k problematice vnitřního vysídlování, a naléhá na turecké úřady, aby vytvořily jednotnou regionální koncepci pro hospodářský rozvoj jihovýchodní části země jako regionu a podporovaly celkovou modernizaci společnosti; 34. vyzývá Turecko, aby zrušilo zeměpisnou výhradu k Ženevské konvenci z roku 1951 o statutu uprchlíků; 35. vyzývá turecké úřady, aby v právech odborů uplatnily standardy ILO a zavedly další právní předpisy zakazující zaměstnávání dětí; 36. vyzývá tureckou vládu, aby odstranila všechny překážky stojící v cestě odborovým organizacím umožnila organizovat se a aby podpořila svobodu shromažďování tím, že zruší ustanovení, podle kterého musí zřízení nových organizací nejdříve předběžně schválit vláda, a usnadnila rozvoj dimenze skutečného sociálního dialogu jako jednoho z pilířů ekonomického a sociálního modelu; 37. vyzývá tureckou vládu, aby dále omezila politickou úlohu armády prostřednictvím probíhajících reforem; 38. vítá skutečnost, že zásada přednosti mezinárodního práva před právem národním byla zakotvena v turecké ústavě pokud jde o Evropskou úmluvu o lidských právech, a vyzývá turecké úřady, aby respektovaly všechna její ustanovení a neprodleně provedly stále ještě nesplněná rozhodnutí Evropského soudu pro lidská práva; 39. žádá Turecko, aby podpořilo proces usmíření s arménským národem tím, že uzná genocidu páchanou na Arménech, jak již bylo vyjádřeno v dřívějších usneseních Parlamentu ke statusu Turecka jako kandidátské země (od 18. června 1987 do 1. dubna 2004); 40. je přesvědčen, že vlády Turecka a Arménie musí pokračovat v procesu usmíření za možného přispění bilaterálního výboru nezávislých odborníků s cílem otevřeně překonat tragické zkušenosti z minulosti, a žádá tureckou vládu, aby co nejdříve znovu otevřela hranice s Arménií; 41. vyzývá Komisi a Radu, aby požadovaly od tureckých orgánů, aby formálně uznaly, že genocida Arménů v roce 1915 je historickou skutečností, a aby v krátké době otevřely hranici mezi Tureckem a Arménii v souladu s usneseními Evropského parlamentu přijatými v letech 1987 až 2004; 42. v kontextu zlepšování regionální stability a podpory lepších vztahů se sousedy vyzývá Turecko, aby se chovalo citlivě k požadavkům těchto zemí na vodu, a to zejména v případě dolních mezopotámských mokřin v Iráku a v Íránu, kde byly vodní toky významně omezeny v důsledku výstavby Atatürkovy přehrady; žádá, aby Turecko ustavilo pracovní skupiny společně se svými sousedy včetně Sýrie, které by přispěly k zajištění spravedlivé a rovné distribuce vody z řek, které pramení v Turecku; 43. znovu opakuje svou výzvu tureckým úřadům, aby s okamžitou platností pozastavily veškeré aktivity, které diskriminují náboženské menšiny a společenství a ztěžují jejich situaci, a to i pokud jde o vlastnická práva, právní statut, školství a vnitřní řízení, pravidla plánování v oblasti životního prostředí a vzdělávání duchovních, a požaduje, aby jako první důkaz aplikace ihned znovu otevřela řecký pravoslavný seminář Halki, a veřejné užívání církevního označení ekumenický patriárchát; vyzývá Turecko, s ohledem na současné problémy, aby jednalo v souladu s příslušnými precedenty Evropského soudu pro lidská práva; vyzývá k uznání Alevitů a k jejich ochraně včetně uznání domů Cem jako náboženských center a k tomu, aby bylo veškerá výuka náboženství dobrovolná a pokrývala pouze sunitské náboženství; vyzývá k ochraně základních práv všech křesťanských menšin a společenství v Turecku (např. Řeků v Istanbulu, Imvrosu a Tenedosu); 44. ačkoli respektuje demokratickou vůli společenství kyperských Řeků, lituje skutečnosti, že nebylo schopno dosáhnout řešení, a vyzývá turecké úřady, aby i nadále hledaly konstruktivní řešení pro urovnání kyperské otázky vedoucí k spravedlivému řešení, jež bude dohodnuto na základě plánu Kofiho Annana a zásad, na nichž je založena EU, a aby v souladu s příslušnými usneseními OSN co nejdříve stáhly podle konkrétního časového plánu okupační vojska; je přesvědčen, že toto stažení je nezbytným krokem směrem k dalšímu zmírnění napětí, obnovení dialogu mezi stranami a přípravě k trvalému řešení; vyzývá turecké úřady, aby uznaly Kyperskou republiku; upozorňuje turecké úřady na skutečnost, že dotyčná jednání jsou mezivládními jednáními mezi Tureckem na straně jedné a 25 členskými státy EU na straně druhé. Kyperská republika je jedním z těchto členských států. Ze zahájení jednání jasně vyplývá uznání Kypru Tureckem; 45. vyzývá Radu, aby dodržela své sliby a ukončila izolaci turecko-kyperské komunity; očekává rychlé schválení dvou nařízení týkajících se hospodářské pomoci a obchodování se severní částí ostrova; 46. připomíná tureckým úřadům, že je nutné vyřešit probíhající spory se sousedními státy v souladu s Chartou OSN a souvisejícími smlouvami; dále tureckým úřadům připomíná vliv, který na proces přistoupení mají dobré sousedské vztahy a zdržení se hrozeb a vojenských aktivit způsobujících napětí; jak se uvádí v závěrech zasedání Evropské rady v Helsinkách, v případě, že nedojde k urovnání, by sporné otázky týkající se hranic měly být předány Mezinárodnímu soudnímu dvoru ke konečnému rozhodnutí; rovněž vyzývá turecké úřady, aby zrušily všechna existující omezení týkající se lodí plujících pod kyperskou vlajkou, které jsou zapojeny do obchodu, který se týká členského státu EU; 47. vyzývá Komisi, aby zahrnula všechny nezbytné politické reformy do revidovaného přístupového partnerství, a zdůrazňuje potřebu pokračující a účinné podpory Společenství založené na revidovaném přístupovém partnerství a přizpůsobené v co největší míře potřebám Turecka, pokud jde o splnění kodaňských kritérií; 48. žádá Komisi, Radu a členské státy, aby učinily všechny nezbytné kroky pro vstup Evropské ústavy v platnost, aby tak EU získala předpoklady pro své hladké fungování a zvýšila svou kapacitu pro přijímání nových členských států; 49. vítá doporučení Komise monitorovat uskutečňování právních reforem, ctít zásady svobody a demokracie, chovat v úctě lidská práva a základní svobody a právní stát, jakož i její závazek doporučit v souladu se Smlouvou o Evropské unii a Ústavou pro Evropu pozastavení jednání v případě, že by došlo k závažnému a trvalému porušení těchto zásad; vyzývá Komisi a Radu, aby v této otázce konzultovaly Parlament; 50. připomíná závěry Evropské rady z 21.- 22. června 1993, která stanovila kodaňská kritéria pro členství v EU, a vyzývá Evropskou radu, aby ve svém rozhodnutí o zahájení vyjednávání s Tureckem uvedla, že schopnost Unie absorbovat Turecko jako člena při současném zachování hybné síly evropské integrace představuje důležité kritérium při přistoupení, a to jak z hlediska Unie, tak kandidátů na přistoupení; 51. vyzývá turecké úřady, aby pokračovaly v reformách s cílem posilovat mechanismy dodržování lidských práv, jako je možnost, aby veřejnost podávala stížnosti nezávislému orgánu; v této souvislosti tedy považuje za důležité, aby byl brzy vytvořen úřad veřejného ochránce práv; 52. v této souvislosti zdůrazňuje význam výměnných a vzdělávacích programů pro pracovníky soudů a pro soudce a význam účasti na sympoziích o komunitárním právu, která Turecko začalo organizovat ve spolupráci jak s EU, tak s některými jejími členskými státy a s Radou Evropy; 53. se zájmem si všímá pokroku, k němuž došlo v oblasti hospodářských kritérií, a zejména souladu Turecka s acquis communautaire v oblasti energetiky, průmyslové politiky, výzkumu a telekomunikací; shledává však, že tento vývoj je v jednotlivých oblastech nevyvážený, což vyžaduje alespoň čtyři reformy: posílení správní kapacity potřebné na provádění a vykonávaní acquis, zřízení nezávislého úřadu pro dohled nad státní pomocí, zvýšení prostředků na vědu a výzkum, neboť schopnosti Turecka jsou nadále omezené kvůli nízkému podílů výdajů na HDP, a revizi právního rámce v odvětví telekomunikací s cílem změnit strukturu trhu, která je ovládána velkými mocnými společnostmi; 54. vyzývá Komisi a Radu, aby prováděly každoroční dopadové studie a další související studie týkající se možného vstupu Turecka včetně nezbytných reforem politik EU, a aby předložily své závěry Evropskému parlamentu a národním parlamentům členských států EU; 55. zdůrazňuje, že Turecko bude schopné potvrdit nezvratnost procesu reforem a získat si nezbytnou podporu veřejného mínění EU pouze tehdy, předvede-li připravenost přijmout hodnoty EU prostřednictvím odhodlaným prováděním a pokračováním reforem; očekává, že Komise a Rada předvedou na základě faktů, že tohoto bylo dosaženo; 56. vyzývá v tomto kontextu Komisi a Radu, aby každoročně podávaly zprávu Evropskému parlamentu a národním parlamentům členských států EU o pokroku Turecka při plnění politických kritérií a aby zahrnuly do této zprávy všechny ověřené případy mučení hlášené v daném roce a počet tureckých žadatelů o azyl, které během daného roku přijaly členské státy EU; 57. naléhá na Komisi, aby, jakmile budou zahájena jednání o jednotlivých kapitolách, doporučila v souladu se Smlouvou o Evropské unii po konzultaci s Evropským parlamentem přerušení jednání v případě vážného a opakovaného porušování zásad svobody, demokracie, respektování lidských práv a základních svobod a právního státu; 58. poznamenává, že jednání s Tureckem je možné završit pouze po stanovení finančního výhledu EU pro období po roce 2014; 59. poznamenává, že rozpočtový dopad vstupu Turecka do EU může být plně vyhodnocen, jakmile budou stanoveny parametry pro finanční jednání s Tureckem v kontextu finančního výhledu od roku 2014; 60. zdůrazňuje, že doporučení Komise vyjednat v dohodě o přistoupení dlouhá přechodná období, specifická opatření v oblastech, jako jsou strukturální politiky a zemědělství a trvalé ochranné doložky v oblasti volného pohybu pracovníků by neměla mít negativní dopad na snahu Turecka sladit svou legislativu s acquis; 61. považuje schopnost Evropské unie vyrovnat se s rozšířením za podmínku, za část kodaňských kritérií, a je proto toho názoru, že Evropská unie sama o sobě musí být schopna politických a institucionálních reforem; 62. podtrhuje význam názoru občanů EU na případnou dohodu o přistoupení; naléhavě proto žádá tureckou vládu a Komisi, aby ve světle třetího pilíře zahájily kampaně, které by informovaly občany EU a Turecka prostřednictvím výměnných programů a veřejných akcí, které zvýší povědomí o integračním procesu a podpoří vzájemné porozumění; očekává od Komise konkrétní návrhy činností, které by účinně podpořily tento proces a prosazovaly hlubší politický a kulturní dialog mezi EU a tureckou společností; zdůrazňuje, že proces přiblížení Turecka kritériím EU musí probíhat jasně a průhledně; 63. zdůrazňuje, že zahájení jednání bude počátkem dlouhotrvajícího procesu, který je svou povahou procesem s otevřeným koncem a nevede "a priori" a automaticky k přistoupení; zdůrazňuje však, že cílem jednání je členství Turecka v EU, avšak že realizace tohoto cíle závisí na snaze obou stran; přistoupení tedy není automatickým důsledkem zahájení vyjednávání; 64. zastává názor, že v kontextu možného přistoupení záleží nyní na tureckých úřadech, zda prokáží, že skutečně mohou splnit kodaňská politická kritéria, a potvrdí v rámci delšího časového období, že reformní proces, ve kterém je nutno pokračovat a který se bude muset aplikovat, je zásadní a nevratný; 65. vyzývá turecké úřady, aby bez omezení podporovaly časté návštěvy z Evropského parlamentu a diskusi s ním; 66. zastává názor, že bez ohledu na to, zda budou či nebudou jednání úspěšně završena, musí vztahy mezi EU a Tureckem zajistit, aby Turecko zůstalo i nadále plně začleněno do evropských struktur; 67. má za to, že zahájení přístupových jednání je možné doporučit za předpokladu, že: - jednání se v první fázi zaměří především na plné provádění politických kritérií; jednání na úrovni ministrů budou proto zahájena posouzením plnění politických kritérií, zejména v oblasti lidských práv a všech základních svobod, teoreticky i v praxi, což v mezitím otevře příležitost zařadit na program vyjednávání další kapitoly; - v souladu s požadavky Komise bude před zahájením vyjednávání přijato a vynucováno šest zbývajících významných právních předpisů; - všechny mechanismy zamýšlené Komisí k zajištění důkladného dohledu, intenzivního politického dialogu a případně pozastavení vyjednávání jsou plně funkční; 68. vzhledem k celkovému pokroku popsanému ve zprávě Komise a s přihlédnutím k výše uvedeným ustanovením toto usnesení vyzývá Evropskou radu, aby zahájila jednání s Tureckem bez zbytečného odkladu; 69. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, generálnímu tajemníkovi Rady Evropy, předsedovi Evropského soudu pro lidská práva a vládě a parlamentu Turecka. [1] Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku. [2] Přijaté texty z tohoto dne, P5_TA (2004)0274. [3] Úř. věst. C 68 E, 18.3.2004, s.592. --------------------------------------------------