Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Kodifikované znění) /* KOM/2010/0204 konecném znení - COD 2010/0110 */





[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 5.5.2010 KOM(2010)204 v konečném znění 2010/0110 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Kodifikované znění) DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. V souvislosti s konceptem „Evropa občanů“ přikládá Komise značnou důležitost zjednodušení a přehlednějšímu uspořádání práva Unie, aby se stalo srozumitelnějším a přístupnějším pro občany, a ti pak mohou lépe uplatňovat jednotlivá práva, které jim přiznává. Tohoto cíle nelze dosáhnout, dokud zůstanou jednotlivá ustanovení, která byla často několikrát podstatným způsobem změněna, roztroušena jak v původním předpisu, tak v pozdějších novelách. Je nutno proto vynaložit notné úsilí při vyhledávání a porovnávání jednotlivých předpisů, aby bylo lze nalézt právě platná ustanovení. Z tohoto důvodu je rovněž kodifikace často měněné právní úpravy nutná pro zachování její srozumitelnosti a průhlednosti. 2. Komise svým rozhodnutím ze dne 1. dubna 1987[1] uložila svým útvarům, aby přistoupily ke kodifikaci jakéhokoli předpisu nejpozději po jeho desáté změně, přičemž zdůraznila, že se jedná o minimální pravidlo a jednotlivé útvary by se měly v zájmu srozumitelnosti a přehlednosti předpisů snažit kodifikovat akty, za něž nesou odpovědnost, i v kratších intervalech. 3. Závěry předsednictví Evropské rady z Edinburku (prosinec 1992) toto potvrdily[2] a zdůraznily význam kodifikace , neboť skýtá právní jistotu ohledně otázky, která právní norma se v určitém okamžiku použije na daný právní vztah. Kodifikace musí proběhnout v plném souladu s obvyklým postupem přijímání aktů Unie. S ohledem na skutečnost, že v aktech podrobených kodifikaci nemohou být prováděny žádné podstatné změny, se Evropský parlament, Rada a Komise dohodly prostřednictvím interinstitucionální dohody ze dne 20. prosince 1994 na zkráceném postupu pro rychlé přijímání kodifikovaných aktů. 4. Účelem tohoto návrhu je provedení kodifikace nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství[3]. Nařízení nahradí různé akty, které jsou do něj začleněny[4]; zcela zachovává jejich obsah, a omezuje se tak pouze na jejich spojení a zapracování pouze takových formálních změn , které vyžaduje samotná kodifikace. 5. Tento kodifikační návrh byl vypracován na základě předchozího konsolidovaného znění nařízení (EHS) č. 1612/68 a jeho následných změn vyhotoveného ve všech úředních jazycích Úřadem pro publikace Evropské unie pomocí systému na zpracování dat . V případech, že bylo změněno číslování článků, je vztah mezi dřívějším a novým číslováním představen ve srovnávací tabulce uvedené v příloze II kodifikovaného nařízení. ê 1612/68 (přizpůsobený) 2010/0110 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o volném pohybu pracovníků uvnitř Unie (Kodifikované znění) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek Ö 46 Õ této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[5], po předložení návrhu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem[6], vzhledem k těmto důvodům: ê 1. Nařízení Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství[7] bylo několikrát podstatně změněno[8]. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno. ê 1612/68 bod odůvodnění 1 (přizpůsobený) 2. Volný pohyb pracovníků v Unii musí být zajištěn. Dosažení tohoto cíle předpokládá odstranění jakékoli diskriminace mezi pracovníky členských států na základě státní příslušnosti, pokud jde o zaměstnávání, odměnu za práci a jiné pracovní podmínky, jakož i právo těchto pracovníků volně se pohybovat uvnitř Unie za účelem výkonu zaměstnání, s výhradou omezení odůvodněných veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností nebo veřejným zdravím. ê 1612/68 bod odůvodnění 2 (přizpůsobený) 3. Je třeba přijmout předpisy umožňující dosažení cílů v oblasti volného pohybu, stanovených v článcích 45 a 46 Smlouvy. ê 1612/68 bod odůvodnění 3 4. Volný pohyb představuje základní právo pracovníků a jejich rodin. Mobilita pracovníků uvnitř Unie musí být jedním z prostředků, které pracovníkům zajišťují možnost zlepšení pracovních a životních podmínek a usnadnění jejich společenského postavení, a současně přispívat k uspokojování potřeb hospodářství členských států. Je třeba potvrdit právo všech pracovníků v členských státech vykonávat uvnitř Unie činnost podle vlastní volby. ê 1612/68 bod odůvodnění 4 5. Toto právo musí být shodně přiznáno stálým, sezonním a příhraničním pracovníkům nebo těm, kteří vykonávají svou činnost za účelem poskytování služeb. ê 1612/68 bod odůvodnění 5 (přizpůsobený) 6. Za tím účelem, aby právo volného pohybu mohlo být vykonáváno za objektivních podmínek svobody a důstojnosti, musí být fakticky i právně zajištěna rovnost zacházení ve všech věcech, které se týkají vlastního výkonu zaměstnání a přístupu k bydlení, a rovněž odstraněny překážky mobility pracovníků, zejména pokud jde o podmínky začlenění rodiny Ö pracovníka Õ do prostředí hostitelské země. ê 1612/68 bod odůvodnění 6 7. Zásada nediskriminace pracovníků v Unii znamená, že pro všechny státní příslušníky členských států se uznává stejná přednost pro přístup k zaměstnání, jakou mají pracovníci daného státu. ê 1612/68 bod odůvodnění 7 (přizpůsobený) 8. Postupy zprostředkování zaměstnání a dosahování rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou, zejména Ö cestou Õ přímé spolupráce mezi ústředními službami zaměstnanosti a rovněž mezi regionálními službami zaměstnanosti, jakož i koordinac výměny informací Ö zajišťují Õ větší průhlednost trhu práce. Pracovníci, kteří se chtějí přestěhovat, musí být pravidelně informováni o životních a pracovních podmínkách. ê 1612/68 bod odůvodnění 8 (přizpůsobený) 9. Mezi volným pohybem pracovníků, zaměstnaností a odborným vzděláváním existují úzké vztahy, zejména směřuje-li toto vzdělávání k vytvoření možnosti pro pracovníky vyhovět nabídkám na zaměstnání z jiných regionů v Unii. Tyto vztahy vyžadují, aby související obtíže již nebyly zkoumány odděleně, ale ve vzájemných vazbách, a rovněž s ohledem na obtíže na regionální úrovni, a že je proto nezbytné směrovat úsilí členských států ke koordinaci jejich politik zaměstnanosti na úrovni Unie, ê 1612/68 (přizpůsobený) PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I ZAMĚSTNÁVÁNÍ Ö , ROVNÉ ZACHÁZENÍ Õ A RODINY PRACOVNÍKŮ ê 1612/68 ODDÍL 1I PřÍSTUP K ZAMěSTNÁNÍ ČLÁNEK 1 1. Každý státní příslušník členského státu má právo, bez ohledu na místo svého bydliště, na přístup k zaměstnání a na jeho výkon na území jiného členského státu v souladu s právními a správními předpisy, které upravují zaměstnávání státních příslušníků tohoto státu. 2. Na území jiného členského státu požívá zejména stejné přednosti pro přístup k volnému zaměstnání, jakou mají státní příslušníci tohoto státu. Článek 2 Každý státní příslušník členského státu a každý zaměstnavatel vykonávající činnost na území členského státu si mohou vyměňovat žádosti o zaměstnání a jeho nabídky a uzavírat a provádět pracovní smlouvy v souladu s platnými právními a správními předpisy, aniž by to mohlo vést k jakékoli diskriminaci. Článek 3 1. V souladu s tímto nařízením se nepoužijí právní a správní předpisy ani správní postupy členského státu: a) které omezují poptávku po zaměstnání nebo jeho nabídky, přístup k zaměstnání a jeho výkon cizími státními příslušníky nebo je podmiňují požadavky, které neplatí pro vlastní státní příslušníky nebo b) které, ačkoli se používají bez ohledu na státní příslušnost, mají za výlučný nebo hlavní cíl nebo účel znemožnit státním příslušníkům jiných členských států přístup k nabízenému zaměstnání. ê 1612/68 (přizpůsobený) Ö První pododstavec Õ se nevztahuje na podmínky týkající se jazykových znalostí požadovaných z důvodu povahy pracovního místa, které má být obsazeno. ê 1612/68 2. Mezi předpisy nebo postupy členského státu zmíněné v odst. 1 prvním pododstavci patří zejména ty, které v členském státě: a) požadují pro cizí státní příslušníky zvláštní postup při zaměstnávání; b) omezují nabídku zaměstnání nebo ji podmiňují požadavky na zveřejnění v tisku nebo jiným způsobem a které neplatí pro zaměstnavatele vykonávající činnost na území tohoto členského státu; c) podmiňují přístup k zaměstnání zařazením pracovníků do evidence u orgánu práce nebo brání zaměstnávání jednotlivých pracovníků, pokud jde o osoby, které nemají bydliště na území tohoto státu. Článek 4 1. Právní a správní předpisy členských států, které omezují početně nebo procentuálně zaměstnávání cizích státních příslušníků v podnicích, oborech nebo regionech nebo na úrovni státu, se nevztahují na státní příslušníky ostatních členských států. ê 1612/68 (přizpůsobený) 2. Je-li v některém členském státu poskytnutí jakékoli výhody podnikům podmíněno zaměstnáním minimálního procenta tuzemských pracovníků, považují se státní příslušníci ostatních členských států za vlastní pracovníky, s výhradou ustanovení směrnice Ö Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES[9]. Õ Článek 5 Státnímu příslušníkovi jednoho členského státu, který se uchází o zaměstnání na území jiného členského státu, se v tomto státě poskytuje stejná pomoc, jakou poskytují služby zaměstnanosti tohoto státu vlastním státním příslušníkům při vyhledávání zaměstnání. ê 1612/68 Článek 6 1. Zaměstnání a získávání státního příslušníka členského státu na pracovní místo v jiném členském státě nesmí být závislé na kritériích souvisejících se zdravotním stavem, povoláním nebo jiných kritériích, která jsou diskriminační na základě státní příslušnosti ve srovnání s kritérii používanými pro státní příslušníky jiného členského státu, kteří chtějí vykonávat stejnou činnost. ê 1612/68 (přizpůsobený) 2. Státní příslušník, který má jmenovitou nabídku od zaměstnavatele z jiného členského státu než je stát, jehož je příslušníkem, může podléhat podmínce složení odborné zkoušky, pokud to zaměstnavatel výslovně požaduje při předložení nabídky. ê 1612/68 ODDÍL 2 VÝKON ZAMěSTNÁNÍ A ROVNOST ZACHÁZENÍ ČLÁNEK 7 1. S pracovníkem, který je státním příslušníkem členského státu, nesmí být na území jiného členského státu z důvodu jeho státní příslušnosti zacházeno jinak než s tuzemskými pracovníky, jde-li o podmínky zaměstnávání a pracovní podmínky, zejména z oblasti odměňování, propouštění a návratu k povolání nebo opětného zaměstnání, pokud se stal nezaměstnaným. 2. Požívá stejné sociální a daňové výhody jako tuzemští pracovníci. 3. Využívá rovněž na stejném základě a za stejných podmínek jako tuzemští pracovníci vzdělávání na odborných školách a ve střediscích pro rekvalifikaci. 4. Jakékoli ustanovení v kolektivní nebo individuální smlouvě nebo v jiném kolektivním ujednání, týkající se přístupu k zaměstnání, zaměstnání, odměňování a jiných pracovních podmínek nebo podmínek skončení pracovního poměru, je od počátku neplatné, pokud stanoví nebo povoluje diskriminační podmínky vůči pracovníkům, kteří jsou státními příslušníky jiných členských států. Článek 8 Pracovník, který je státním příslušníkem jednoho členského státu a je zaměstnán na území jiného členského státu, požívá rovného zacházení v oblasti členství v odborových organizacích a výkonu práv spojených s odborovou činností, včetně hlasovacího práva a práva přístupu na správní nebo vedoucí místa v odborových organizacích. Může být vyloučen z účasti ve vedení subjektů veřejného práva a z výkonu veřejnoprávních funkcí. Rovněž požívá práva být volen do orgánů zastupujících pracovníky v podnicích. ê 1612/68 (přizpůsobený) Ö Prvním pododstavcem Õ nejsou dotčeny právní předpisy, které v některých členských státech přiznávají pracovníkům z ostatních členských států širší práva. ê 1612/68 Článek 9 1. Pracovník, který je státním příslušníkem jednoho členského státu a je zaměstnán na území jiného členského státu, požívá všech práv a výhod udělovaných vlastním státním příslušníkům v oblasti ubytování, včetně vlastnictví ubytování, které potřebuje. ê 1612/68 (přizpůsobený) 2. Pracovník Ö uvedený v odstavci 1 Õ se může na základě stejného práva jako vlastní státní příslušník zapsat v regionu, ve kterém je zaměstnán, na seznam žadatelů o ubytování v místě, kde jsou seznamy vedeny, a požívá z toho plynoucí výhody a přednosti. ê 1612/68 Na jeho rodinu, která zůstala v zemi posledního pobytu, se pro tento účel hledí, jako kdyby bydlela ve zmíněném regionu, pokud stejná domněnka platí pro tuzemské pracovníky. ODDÍL 3 RODINY PRACOVNÍKů ČLÁNEK 10 Děti státního příslušníka členského státu, který je nebo byl zaměstnán na území jiného členského státu, mají přístup k obecnému, učňovskému a odbornému vzdělání za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu, pokud tyto děti mají bydliště na jeho území. Členské státy budou podporovat podněty umožňující těmto dětem získávat uvedené vzdělání za co nejlepších podmínek. KAPITOLA II ZPROSTŘEDKOVÁNÍ ZAMĚSTNÁNÍ A DOSAŽENÍ ROVNOVÁHY MEZI NABÍDKOU A POPTÁVKOU ODDÍL 1 SPOLUPRÁCE MEZI čLENSKÝMI STÁTY A S KOMISÍ ČLÁNEK 11 ê 1612/68 (přizpůsobený) 1. Členské státy nebo Komise podnítí nebo společně vypracují studii v oblasti zaměstnanosti a nezaměstnanosti, kterou považují za nezbytnou Ö pro volný Õ pohyb pracovníků uvnitř Unie. ê 1612/68 Ústřední služby zaměstnanosti členských států úzce spolupracují v oblasti vyrovnávání nabídky a poptávky po zaměstnání v Unii a souvisejícího umisťování pracovníků. ê 1612/68 (přizpůsobený) 2. K tomuto účelu určí členské státy zvláštní služby, které jsou pověřeny organizováním činnosti Ö v Õ oblastech Ö uvedených v odstavci 1 druhém pododstavci Õ a které spolupracují mezi sebou navzájem a s útvary Komise. ê 1612/68 Členské státy oznámí Komisi všechny změny v pověření těchto služeb; Komise tato sdělení pro informaci zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 12 1. Členské státy předají Komisi informace o obtížích týkající se volného pohybu a zaměstnávání pracovníků a související údaje, jakož i informace o stavu a vývoji zaměstnanosti. ê 2434/92 čl. 1 bod 2 druhá odrážka (přizpůsobený) 2. Komise určí s co nejvyšším ohledem na stanovisko technického výboru Ö uvedeného v článku 29 Õ způsob, kterým se připravují informace uvedené v odstavci 1 Ö tohoto článku Õ. ê 1612/68 (přizpůsobený) è1 2434/92 čl. 1 bod 2 třetí odrážka (přizpůsobený) 3. V souladu s postupem stanoveným Komisí a è1 s co nejvyšším ohledem na stanovisko technického výboru Ö uvedeného v článku 29 Õ ç zašle zvláštní služba každého členského státu zvláštním službám ostatních členských států a Evropskému koordinačnímu úřadu Ö uvedenému v článku 18 Õ informace o životních a pracovních podmínkách a o stavu trhu práce, které mohou pracovníkům z jiných členských států poskytovat přehled. Tyto informace jsou pravidelně aktualizovány. ê 1612/68 Vláštní služby ostatních členských států zajistí těmto informacím širokou publicitu, zejména jejich rozšířením v příslušných orgánech práce a pomocí všech vhodných sdělovacích prostředků sloužících k informování dotyčných pracovníků. ODDÍL 2 MECHANISMUS PRO DOSAžENÍ ROVNOVÁHY MEZI NABÍDKOU A POPTÁVKOU ê 2434/92 čl. 1 bod 3 (přizpůsobený) Článek 13 1. Zvláštní služba každého členského státu pravidelně předává zvláštním službám ostatních členských států a Evropskému koordinačnímu úřadu Ö uvedenému v článku 18 Õ: ê 2434/92 čl. 1 bod 3 a) nabídky volných pracovních míst, kterým by mohli vyhovět státní příslušníci ostatních členských států; ê 2434/92 čl. 1 bod 3 (přizpůsobený) b) nabídky volných pracovních míst určené Ö třetím Õstátům; ê 2434/92 čl. 1 bod 3 c) žádosti o zaměstnání osob, které formálně prohlásily, že chtějí pracovat v jiném členském státě; d) informace podle regionů a oborů činnosti o uchazečích o zaměstnání, kteří prohlásili, že jsou připraveni vykonávat zaměstnání v jiné zemi. Zvláštní služba každého členského státu předá tyto informace co nejdříve příslušným službám a subjektům zaměstnanosti. ê 2434/92 čl. 1 bod 3 (přizpůsobený) 2. Volná pracovní místa a žádosti o zaměstnání uvedené v odstavci 1 jsou rozšiřovány podle jednotného systému vypracovaného Evropským koordinačním úřadem Ö uvedeným v článku 18 Õ ve spolupráci s technickým výborem Ö uvedeným v článku 29 Õ. Bude-li to nezbytné, může Ö být Õ tento systém Ö podle téhož postupu upraven Õ. ê 2434/92 čl. 1 bod 4 Článek 14 1. Všechny nabídky volných pracovních míst podle článku 13 předložené službám zaměstnanosti členského státu se oznamují příslušným službám zaměstnanosti ostatních dotyčných členských států, které je zpracují. Tyto služby předloží službám prvního členského státu vhodné a přesné žádosti o zaměstnání. 2. Na žádosti o zaměstnání podle čl. 13 odst. 1 písm. c) odpovědí příslušné služby členských států v přiměřené lhůtě, která nesmí přesáhnout jeden měsíc. 3. Služby zaměstnanosti přiznají pracovníkům, kteří jsou státními příslušníky členských států, stejnou přednost, jaká je udělována tuzemským pracovníkům vůči státním příslušníkům třetích států. ê 1612/68 Článek 15 1. Činnosti vymezené v článku 14 vykonávají zvláštní služby. Avšak v případech, kdy jsou zmocněny ústředními službami a kdy to uspořádání orgánů práce členského státu a používaný způsob zprostředkování umožňují: a) regionální služby zaměstnanosti členských států: ê 1612/68 (přizpůsobený) è1 2434/92 čl. 1 bod 5 druhá odrážka (přizpůsobený) i) na základě è1 ç Ö informací Õ uvedených v článku 13, po kterých následují příslušná opatření, přímo přistoupí ke zprostředkování a k vyrovnání nabídky a poptávky; ê 1612/68 ii) vytvoří přímé vztahy pro dosažení rovnováhy: - v případě jmenovité nabídky, - v případě individuální žádosti o zaměstnání předložené buď určené službě zaměstnanosti, nebo zaměstnavateli vykonávajícímu svou činnost v oblasti, pro kterou je místně příslušná tato služba, - v případě, kdy se vyrovnání týká sezonních pracovníků, kteří musí být zaměstnáni co nejdříve; ê 2434/92 čl. 1 bod 5 třetí odrážka b) služby místně příslušné pro pohraniční oblasti dvou nebo více členských států si pravidelně vyměňují údaje týkající se volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání na své úrovni a provádějí přímo mezi sebou, v souladu se svými vztahy s ostatními službami zaměstnanosti svých zemí, zprostředkování a vyrovnání nabídky a poptávky po zaměstnání. Je-li to nezbytné, vytvoří služby místně příslušné pro pohraniční oblasti rovněž postupy pro spolupráci a služby s cílem poskytnout: - uživatelům co nejvíce užitečných informací o různých hlediscích mobility a - sociálním a hospodářským partnerům, sociálním službám (zejména veřejným, soukromým nebo veřejně prospěšným) a všem dotyčným institucím soubor koordinovaných opatření v oblasti mobility; ê 1612/68 c) úřady práce specializované pro některá povolání nebo určité kategorie osob mezi sebou naváží přímou spolupráci. 2. Zúčastněné členské státy zašlou Komisi seznam služeb uvedených v odstavci 1, který sestaví po vzájemné dohodě; Komise tento seznam a jeho změny pro informaci zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 16 Využití postupů pro získávání pracovníků, které používají subjekty pro provádění ustavené v dohodách uzavřených mezi dvěma nebo více členskými státy, není povinné. ODDÍL 3 OPATřENÍ PRO KONTROLU ROVNOVÁHY NA TRHU PRÁCE ČLÁNEK 17 ê 2434/92 čl. 1 bod 6 první odrážka 1. Na základě zprávy Komise vypracované v souladu s informacemi poskytnutými členskými státy analyzují tyto státy spolu s Komisí alespoň jednou ročně výsledky opatření provedených na úrovni Unie v oblasti nabídky volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání. ê 1612/68 2. Členské státy spolu s Komisí prozkoumají všechny možnosti pro poskytnutí přednosti státním příslušníkům členských států při obsazování volných pracovních míst s cílem dosáhnout rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou po zaměstnání uvnitř Unie. K tomuto účelu přijmou nezbytná opatření. ê 2434/92 čl. 1 bod 6 druhá odrážka 3. Každé dva roky podá Komise Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru zprávu o uplatňování kapitoly II tohoto nařízení, v níž shrne informace a údaje získané z provedených studií a výzkumů a ukáže veškerá užitečná zjištění týkající se vývoje trhu práce v Unii. ê 1612/68 ODDÍL 4 EVROPSKÝ KOORDINAčNÍ ÚřAD ČLÁNEK 18 Obecným úkolem Evropského úřadu pro koordinaci vyrovnávání nabídky a poptávky po zaměstnání, zřízeného v rámci Komise (a v tomto nařízení nazývaného „Evropský koordinační úřad“), je podporovat zprostředkování a vyrovnávání nabídky a poptávky po zaměstnání na úrovni Unie. Zejména je pověřen všemi technickými úkoly, které jsou v této oblasti na základě tohoto nařízení svěřeny Komisi, a zvláště poskytováním pomoci vnitrostátním službám zaměstnanosti. ê 1612/68 (přizpůsobený) Provádí syntézu informací uvedených v článcích 12 a 13 a údajů vyplývajících ze studií a výzkumů prováděných na základě článku 11 za účelem zveřejnění užitečných poznatků o pravděpodobném vývoji trhu práce v Unii; tyto poznatky se předkládají zvláštním službám členských států, Ö poradnímu výboru uvedenému v článku 21 a technickému výboru uvedenému v článku 29 Õ. ê 1612/68 Článek 19 1. Evropský koordinační úřad je zejména pověřen, aby: a) koordinoval praktická opatření nezbytná ke zprostředkovávání a vyrovnávání nabídky a poptávky po zaměstnání na úrovni Unie a analyzoval z toho vyplývající pohyb pracovníků; ê 1612/68 (přizpůsobený) b) přispíval ve spolupráci s technickým výborem Ö uvedeným v článku 29 Õ k zavedení společných prostředků činnosti na administrativní a technické úrovni k dosažení těchto cílů; ê 1612/68 c) prováděl, objeví-li se zvláštní potřeba, v dohodě se zvláštními službami zprostředkování nabídek a poptávky po zaměstnání, jejichž vyrovnání provádějí tyto služby. 2. Předává zvláštním službám nabídky volných pracovních míst a žádosti o zaměstnání, které byly přímo zaslány Komisi, a je informován o jejich vyřizování. Článek 20 ê 1612/68 (přizpůsobený) Komise může v dohodě s příslušným orgánem každého členského státu a v souladu s podmínkami a podrobnostmi, které určí na základě stanoviska technického výboru Ö uvedenému v článku 29 Õ, organizovat návštěvy a přidělení úředníků ostatních členských států a doškolovací programy pro specializované zaměstnance. ê 1612/68 KAPITOLA III SUBJEKTY PRO ZAJIŠŤOVÁNÍ ÚZKÉ SPOLUPRÁCE MEZI ČLENSKÝMI STÁTY V OBLASTI VOLNÉHO POHYBU PRACOVNÍKŮ A JEJICH ZAMĚSTNÁVÁNÍ ODDÍL 1 PORADNÍ VÝBOR ČLÁNEK 21 Poradní výbor má za úkol být nápomocen Komisi při zkoumání všech otázek, které vyplývají z provádění Smlouvy a opatření přijatých k jejímu provedení v oblasti volného pohybu pracovníků a jejich zaměstnávání. Článek 22 Poradní výbor je pověřen, aby zejména: a) zkoumal obtíže volného pohybu a zaměstnávání v rámci vnitrostátních politik zaměstnanosti s cílem koordinovat politiky zaměstnanosti členských států na úrovni Unie a přispívat tak k rozvoji hospodářství a ke zlepšení rovnováhy na trhu práce; b) obecně studoval důsledky používání tohoto nařízení a případných doplňujících opatření; c) případně předkládal Komisi odůvodněné návrhy na přezkum tohoto nařízení; d) zaujímal, na žádost Komise nebo z vlastního podnětu, odůvodněná stanoviska k obecným nebo zásadním otázkám, zejména v oblasti výměny informací o vývoji trhu práce, pohybu pracovníků mezi členskými státy, programů nebo opatření k rozvoji poradenství pro volbu povolání a odborného vzdělávání, které mohou vést ke zlepšení možností volného pohybu a zaměstnávání, jakož i všech forem pomoci pracovníkům a jejich rodinám, včetně sociální pomoci a ubytování pracovníků. Článek 23 1. Poradní výbor se skládá ze šesti členů za každý členský stát, z nichž dva zastupují vládu, dva odborové organizace a dva organizace zaměstnavatelů. 2. Každý členský stát jmenuje pro každou z kategorií uvedených v odstavci 1 jednoho náhradníka. 3. Funkční období členů a jejich náhradníků je dva roky. Mohou být jmenováni opakovaně. Po uplynutí funkčního období zůstávají členové a jejich náhradníci ve funkci, dokud nejsou nahrazeni nebo dokud nejsou znovu jmenováni. Článek 24 Členy a náhradníky poradního výboru jmenuje Rada, která při výběru zástupců odborů a organizací zaměstnavatelů usiluje o to, aby bylo ve výboru dosaženo rovnoměrného zastoupení různých dotyčných hospodářských odvětví. Seznam členů a náhradníků Rada pro informaci zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie . Článek 25 Poradnímu výboru předsedá člen Komise nebo jeho zástupce. Předseda nehlasuje. Výbor se schází nejméně dvakrát ročně. Svolává ho předseda z vlastního podnětu nebo na žádost nejméně jedné třetiny členů. Funkce sekretariátu zajišťují útvary Komise. Článek 26 Předseda může k účasti na zasedání pozvat jako pozorovatele nebo odborníky osoby nebo zástupce subjektů, kteří mají velkou zkušenost v oblasti zaměstnávání a pohybu pracovníků. Předsedovi mohou být nápomocni techničtí poradci. Článek 27 1. Poradní výbor se platně usnáší, pokud jsou přítomny dvě třetiny členů. 2. Stanoviska musí být odůvodněna; přijímají se nadpoloviční většinou platně odevzdaných hlasů; připojí se k nim poznámka, která uvádí názory vyjádřené menšinou, pokud o to požádá. Článek 28 Poradní výbor určí své postupy práce v jednacím řádu, který vstupuje v platnost po schválení Radou na základě stanoviska Komise. Vstup v platnost případných změn, které se výbor rozhodne provést, podléhá stejnému postupu. ODDÍL 2 TECHNICKÝ VÝBOR ČLÁNEK 29 Technický výbor má být nápomocen Komisi při přípravě, prosazování a sledování výsledků všech technických prací a opatření k provedení tohoto nařízení a případných doplňujících předpisů. Článek 30 Technický výbor je pověřen, aby zejména: a) podporoval a zdokonaloval spolupráci mezi dotčenými správními orgány členských států ve všech technických otázkách vztahujících se k volnému pohybu pracovníků a jejich zaměstnávání; b) vypracovával postupy pro organizaci společných činností dotčených správních orgánů; c) usnadňoval shromažďování informací pro využití Komisí nebo vypracovávání studií a výzkumů stanovených v tomto nařízení a podporoval výměnu informací a zkušeností mezi dotyčnými správními orgány; d) studoval z technického hlediska harmonizaci kritérií, podle nichž členské státy hodnotí situaci na svém trhu práce. Článek 31 1. Technický výbor se skládá ze zástupců vlád členských států. Každá vláda jmenuje členem technického výboru jednoho z členů, který ji zastupuje v poradním výboru. 2. Každá vláda jmenuje ze svých dalších zástupců v poradním výboru, členů nebo náhradníků, jednoho náhradníka. Článek 32 Technickému výboru předsedá člen Komise nebo jeho zástupce. Předseda nehlasuje. Předsedovi a členům výboru mohou být nápomocni techničtí poradci. Funkce sekretariátu zajišťují útvary Komise. Článek 33 Návrhy podané a stanoviska zaujatá technickým výborem jsou předkládány Komisi a oznamovány poradnímu výboru. K těmto návrhům a stanoviskům se připojí poznámka, která uvádí názory vyjádřené různými členy technického výboru, pokud o to požádají. Článek 34 Technický výbor určí své postupy práce v jednacím řádu, který vstupuje v platnost po schválení Radou na základě stanoviska Komise. Vstup v platnost případných změn, které se výbor rozhodne provést, podléhá stejnému postupu. KAPITOLA IV ê 1612/68 (přizpůsobený) ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 35 Jednací řády poradního výboru a technického výboru, které jsou použitelné Ö dne 8. listopadu 1968 Õ, zůstávají použitelné i nadále. Článek 36 1. Tímto nařízením nejsou dotčena ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, která se vztahují na přístup ke kvalifikovaným zaměstnáním v oblasti jaderné energie, ani předpisy přijaté k provedení Ö této smlouvy Õ. Toto nařízení se však vztahuje na Ökategorii Õ pracovníků Ö uvedenou Õ v prvním pododstavci a jejich rodinné příslušníky, pokud jejich právní postavení není Ö zmíněnou smlouvou Õ nebo předpisy upraveno. 2. Tímto nařízením nejsou dotčena opatření přijatá v souladu s článkem Ö 48 SFEU Õ. 3. Toto nařízení se nedotýká povinností členských států vyplývajících ze zvláštních vztahů nebo budoucích dohod s některými neevropskými zeměmi nebo územími, které jsou založeny na institucionálních vazbách existujících Ö dne 8. listopadu 1968 Õ nebo vyplývajících z dohod s některými neevropskými zeměmi nebo územími existujících Ö dne 8. listopadu 1968 Õ, které jsou založeny na institucionálních vazbách mezi nimi. ê 1612/68 Pracovníci z těchto zemí nebo území, kteří v souladu s tímto ustanovením vykonávají zaměstnání na území některého z těchto členských států, se nemohou dovolávat práv z tohoto nařízení na území ostatních členských států. Článek 37 Členské státy sdělí Komisi pro informaci znění smluv, úmluv nebo ujednání, které mezi sebou uzavřou v oblasti zaměstnanosti, mezi dnem jejich podpisu a dnem jejich vstupu v platnost. Článek 38 Komise přijme prováděcí opatření nezbytná k uvedení tohoto nařízení v účinek. Za tímto účelem úzce spolupracuje s ústředními orgány členských států. ê 1612/68 (přizpůsobený) Článek 39 Náklady na fungování Ö poradních a technických Õ výborů jsou zahrnuty do Ö souhrnného Õ rozpočtu Ö Evropské unie Õ do oddílu, který se týká Komise. Článek 40 Toto nařízení se vztahuje na členskýé státy a jejich státní příslušníky, aniž jsou dotčeny články 2 Ö a Õ 3. ê Článek 41 Nařízení (EHS) č. 1612/68 se zrušuje. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze II. ê 1612/68 (přizpůsobený) Článek 42 Ö Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Õ ê 1612/68 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V/Ve […] dne […] Za Evropský parlament Za Radu předseda / předsedkyně předseda / předsedkyně […] […] é PŘÍLOHA I Zrušené nařízení a seznam jeho následných změn Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EHS) č. 1612/68 (Úř. věst. L 257, 19.10.1968, s. 2) | Nařízení Rady (EHS) č. 312/76 (Úř. věst. L 39, 14.2.1976, s. 2) | Nařízení Rady (EHS) č. 2434/92 (Úř. věst. L 245, 26.8.1992, s. 1) | Směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2004/38/ES (Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 77) | Pouze čl. 38 odst. 1 | _____________ PŘÍLOHA II SROVNÁVACÍ TABULKA Nařízení (EHS) č. 1612/68 | Toto nařízení | Část první | Kapitola I | Hlava I | Oddíl 1 | Článek 1 | Článek 1 | Článek 2 | Článek 2 | Čl. 3 odst. 1 první pododstavec | Čl. 3 odst. 1 první pododstavec | Čl. 3 odst. 1 první pododstavec první odrážka | Čl. 3 odst. 1 první pododstavec písm. a) | Čl. 3 odst. 1 první pododstavec druhá odrážka | Čl. 3 odst. 1 první pododstavec písm. b) | Čl. 3 odst. 1 druhý pododstavec | Čl. 3 odst. 1 druhý pododstavec | Čl. 3 odst. 2 | Čl. 3 odst. 2 | Článek 4 | Článek 4 | Článek 5 | Článek 5 | Článek 6 | Článek 6 | Hlava II | Oddíl 2 | Článek 7 | Článek 7 | Čl. 8 odst. 1 | Článek 8 | Článek 9 | Článek 9 | Hlava III | Oddíl 3 | Článek 12 | Článek 10 | Část druhá | Kapitola II | Hlava I | Oddíl 1 | Článek 13 | Článek 11 | Článek 14 | Článek 12 | Hlava II | Oddíl 2 | Článek 15 | Článek 13 | Článek 16 | Článek 14 | Článek 17 | Článek 15 | Článek 18 | Článek 16 | Hlava III | Oddíl 3 | Článek 19 | Článek 17 | Hlava IV | Oddíl 4 | Článek 21 | Článek 18 | Článek 22 | Článek 19 | Článek 23 | Článek 20 | Část třetí | Kapitola III | Hlava I | Oddíl 1 | Článek 24 | Článek 21 | Článek 25 | Článek 22 | Článek 26 | Článek 23 | Článek 27 | Článek 24 | Článek 28 | Článek 25 | Článek 29 | Článek 26 | Článek 30 | Článek 27 | Článek 31 | Článek 28 | Hlava II | Oddíl 2 | Článek 32 | Článek 29 | Článek 33 | Článek 30 | Článek 34 | Článek 31 | Článek 35 | Článek 32 | Článek 36 | Článek 33 | Článek 37 | Článek 34 | Část čtvrtá | Kapitola IV | Hlava I | --- | Článek 38 | --- | Článek 39 | Článek 35 | Článek 40 | --- | Článek 41 | --- | Hlava II | --- | Čl. 42 odst. 1 | Čl. 36 odst. 1 | Čl. 42 odst. 2 | Čl. 36 odst. 2 | Čl. 42 odst. 3 první pododstavec první a druhá odrážka | Čl. 36 odst. 3 první pododstavec | Čl. 42 odst. 3 druhý pododstavec | Čl. 36 odst. 3 druhý pododstavec | Článek 43 | Článek 37 | Článek 44 | Článek 38 | Článek 45 | --- | Článek 46 | Článek 39 | Článek 47 | Článek 40 | --- | Článek 41 | Článek 48 | Článek 42 | --- | Příloha I | --- | Příloha II | _____________ [1] KOM(87) 868 PV. [2] Viz část A přílohu 3 uvedených závěrů. [3] Prováděno v souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu a Radě – Kodifikace acquis communautaire , KOM(2001) 645 v konečném znění. [4] Viz příloha I tohoto návrhu. [5] Úř. věst. C […], […], s. […]. [6] Úř. věst. C […], […], s. […]. [7] Úř. věst. L 257, 19.10.1968, s. 2. [8] Viz příloha I. [9] Úř. věst. L 255, 30.9.2005, s. 22.