ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Byly zvažovány tři možnosti politiky: možnost 1: „politika zůstává beze změny“ – první možností je zachovat status quo nebo neprovádět žádné politické změny (tj. dále by platil stávající regulační rámec). Tato možnost je použita jako měřítko, podle něhož se porovnávají ostatní možnosti; možnost 2: „úprava stávajícího rámce řízení“ – podle této možnosti by stávající nástroje pro řízení, zejména vnitrostátní plány řízení, byly revidovány tak, aby byly zohledněny cíle SRP. Při revizi by byly zohledněny tyto hlavní aspekty: změny stávající oblasti působnosti (co se týče rybích populací, rybolovu a dotčené oblasti); nové cíle pro zachování zdrojů, jako je MSY; vyčíslitelné cíle a časové rámce a nová ochranná opatření a možnost 3: „přijetí víceletého plánu na úrovni EU“ – cílem této možnosti by bylo zajistit, aby rybářská loďstva v EU, která loví populace žijící při dně v západním Středomoří, podléhala jednotnému a integrovanému regulačnímu rámci na úrovni EU.

Pokud jde o životní prostředí, vytvořené modely značí, že zhruba 70 % posuzovaných populací by se do roku 2025 vrátilo na úrovně SSB přesahující bezpečnostní referenční bod BPA. Pravděpodobnost splnění cílů úmrtnosti způsobené rybolovem by však u všech populací zůstala nízká, a to na úrovni kolem 36 %. Podle simulací by v rámci víceletého plánu nebyl v plné míře splněn žádný ukazatel. Tato možnost nicméně poskytuje výrazně lepší výsledky než základní scénář a také než možnost 2, pokud jde o změnu hodnoty FMSY. Ze sociálně-ekonomického hlediska by do roku 2025 byla finančně ohrožena jen jedna skupina loďstva (to je o osm skupin méně než v případě základního scénáře). Dotčená skupina loďstva (tj. španělská plavidla o celkové délce 12 až 18 metrů lovící pomocí čeřenů) čítá 52 plavidel. Víceletý plán by byl také efektivnější (jeden hlavní regulační rámec), stabilnější (zohledňuje dlouhodobé hledisko) a transparentnější (jelikož tři dotčené členské státy by společně upravily stávající míru úmrtnosti způsobenou rybolovem na udržitelnou úroveň prostřednictvím nařízení Rady) než pozměněný rámec.
Posuzované nástroje pro iniciativu jsou doporučení Rady, směrnice a zvýšené zaměření na sociální ochranu v kontextu existujících nástrojů, zejména evropského semestru a otevřené metody koordinace v sociální oblasti. Upřednostňovaným nástrojem je doporučení Rady, neboť se v současné době považuje za nejefektivnější a nejpřiměřenější nástroj. Klíčovou přidanou hodnotou doporučení je v této fázi poskytnutí motivace pro podporu a doplnění vnitrostátních diskusí a reforem, které povedou úsilí členských států k vzestupné konvergenci. Vzhledem k vyvíjející se povaze problému, probíhajícím reformám v některých členských státech a statistickým omezením je doporučení Rady přiměřenějším přístupem než směrnice. Ačkoli směrnice by mohla být čistě z ekonomického hlediska efektivnější v dosahování cílů této iniciativy, z konzultací vyplývají pochybnosti, zda by ji všechny členské státy podpořily, což z ní činí celkově méně efektivní nástroj.

Konzultace se sociálními partnery a otevřená veřejná konzultace ukazují spíše rozdílné názory. Pokud jde o politický přístup, přibližně 2/3 respondentů v otevřené veřejné konzultaci a všechny odbory upřednostňují povinnou sociální ochranu pro každý druh práce. Na druhé straně mají zaměstnavatelé na jednotlivé možnosti odlišný názor. Někteří souhlasí s tím, že sociální ochrana by měla být povinná, ale zaměstnanci by měli mít právo vybrat si formu sociálního zabezpečení (veřejné nebo soukromé), a byla zdůrazněna zejména svoboda volby osob samostatně výdělečně činných. Ostatní zaměstnavatelé dávají přednost dobrovolnému formálnímu sociálnímu zabezpečení s cílem vzít v úvahu různorodost forem zaměstnání a rozmanitost v rámci samostatné výdělečné činnosti.

Podniky by mohly mít přínos ze snížené nekalé hospodářské soutěže, možného zvýšení produktivity jednotlivců v nově chráněných formách zaměstnání a z kladných účinků na dynamiku trhů práce. V závislosti na volbách financování by společnosti mohly být vystaveny zvýšení nákladů na zvládání výkyvů produkce v souladu s určitým zvýšením nákladů na zaměstnání s nestandardními smlouvami a zaměstnávání osob samostatně výdělečně činných. Osoby samostatně výdělečně činné spolupracují většinou s mikropodniky a mnohem méně s malými a středními podniky a s velkými firmami. Zaměstnanci s nestandardní smlouvou jsou běžní zejména v malých a středních podnicích.
-Možnost 1C: zvýšení společného vízového poplatku. Zvažovány jsou různé dílčí možnosti: 80 EUR, 100 EUR, 120 EUR nebo 80 EUR pro víza do 6 měsíců, 120 EUR pro MEV na 1 rok až 5 let.

- Společný vízový poplatek ve výši 80 EUR poskytne členským státům dodatečný příjem ve výši 205 milionů EUR (+26 %), a tím pádem více finančních zdrojů na vyřizování víz, personální zajištění a odborné vzdělávání – rychlejší řízení a vyšší bezpečnost v schengenském prostoru. - Obecné kaskády MEV a kaskády MEV podle zemí by umožnily udělování většího počtu MEV s dlouhodobou platností, což by přineslo vyšší cestovní flexibilitu pro časté cestující, úsporu nákladů pro žadatele o vízum i konzuláty, jelikož vízových řízení by ubylo, a častější cestování do EU, což by mělo pozitivní dopady na odvětví cestovního ruchu v EU (konkurenceschopnost a zaměstnanost). - Negativní pobídky ve vízové politice (s cíleným přístupem) by měly vést k vyšší míře navracení nelegálních migrantů do dříve nespolupracujících třetích zemí, k úsporám nákladů členských států na ubytování, stravu a administrativních výdajích a obecněji k vyšší bezpečnosti, lepšímu přijetí migrační politiky EU a odrazujícímu účinku pro případné budoucí nelegální migranty.
Dopad na podniky, včetně podniků malých a středních a mikropodniků, by měl být pozitivní. Přínosem by pro ně mělo být administrativní zefektivnění a lepší fungování vnitřního trhu, a to zejména díky lepšímu prosazování rovných podmínek. Podnikům dodržujícím pravidla nevzniknou žádné nové náklady.
Problémem, který tato iniciativa řeší, je nedostatek právní jistoty, pokud jde o to, kterým vnitrostátním právem se řídí majetkové účinky přeshraničních postoupení pohledávek a transakcí s cennými papíry. Vzhledem k tomu, že u přeshraničních transakcí může připadat v úvahu použití několika vnitrostátních právních řádů, účastníci trhu potřebují srozumitelná pravidla určující, podle kterých z těchto právních řádů mají postupovat, aby si zajistili získání právního nároku na postoupené pohledávky nebo cenné papíry.

Čeho by měla tato iniciativa dosáhnout?

Cílem této iniciativy je nastolit právní jistotu pro přeshraniční transakce s pohledávkami a cennými papíry tím, že vyjasní, kterým vnitrostátní právem by se měly řídit majetkové účinky těchto transakcí, a prostřednictvím toho podpořit přeshraniční investice a usnadnit přístup k úvěrům. Cílem této iniciativy je přijmout společné kolizní normy, které se vztahují na majetkové účinky postoupení pohledávek, a vyjasnit názory Komise, pokud jde o stávající kolizní normy EU, které se vztahují na majetkové účinky transakcí s cennými papíry, aby tak byly tyto normy uplatňovány v celé EU soudržným způsobem.

Řešení popsaných problémů na úrovni EU má jednoznačnou přidanou hodnotu. Současná právní nejistota v souvislosti s pohledávkami a právní riziko, které vytváří, jsou důsledkem nesoudržných a nejasných kolizních norem na vnitrostátní úrovni. 80 % zúčastněných stran oslovených v rámci konzultací pro účely studie, kterou nechala vypracovat Komise, a 70 % zúčastněných stran, které vyjádřily své stanovisko v rámci veřejné konzultace, se domnívá, že zavedení opatření na úrovni EU by mělo přidanou hodnotu. Pokud jde o cenné papíry, sdělení o cenných papírech bude usilovat o dosažení větší srozumitelnosti a zlepšení transparentnosti stávajících pravidel v celé EU, aniž by došlo k narušení stávajícího acquis EU, před čímž zúčastněné strany varují.

Současná právní nejistota a z ní vyplývající právní riziko při přeshraničním postoupení pohledávek jsou důsledkem neexistence kolizních norem týkajících se majetkových účinků postoupení pohledávek na úrovni EU a koexistence kolizních norem členských států, které jsou nesoudržné a nejasné. Upřednostňovanou variantou, pokud jde o nastolení právní jistoty pro přeshraniční postoupení pohledávek, a tím usnadnění přístupu k levnějšímu financování pro podniky, včetně malých a středních podniků a spotřebitelů, je přijetí legislativní iniciativy EU, která bude harmonizovat kolizní normy pro účinky postoupení pohledávek na třetí strany. Tím, že bude stanoven jednotný způsob určování, kterým vnitrostátním právem mají být upravena majetková práva na postoupené pohledávky, budou veškeré majetkoprávní spory řešeny na základě stejného vnitrostátního práva bez ohledu na to, ve kterém členském státě je případ zkoumán.
Navzdory menšímu rozsahu trhu EU existuje v EU daleko více fondů než v USA, z čehož vyplývá výrazně nižší průměrná velikost fondu v EU. To má negativní dopad na úspory z rozsahu, jež mohou realizovat správci aktiv v EU, a na poplatky, jež musejí investoři platit. Z hodnocení vyplynulo, že regulační překážky představují u přeshraniční distribuce významný demotivační faktor. Tyto překážky se týkají vnitrostátních požadavků na nabízení, regulačních poplatků, správních požadavků a požadavků na oznamování.

Čeho by měla tato iniciativa dosáhnout?
Realizace této varianty by podnítila rozvoj trhů s krytými dluhopisy tam, kde neexistují nebo jsou nedostatečně rozvinuté. Objem emisí by se vůči referenční hodnotě 342 miliard EUR zvýšil o 50 až 75 %. Klesly by náklady emitentů na financování. Souhrnné náklady na financování by vůči referenční hodnotě 2,2–2,7 miliardy EUR ročně klesly o 50 až 75 %. Diverzifikovala by se investorská základna (60 % jiných investorů než banky), usnadnilo by se přeshraniční investování a přilákali investoři ze třetích zemí (16,5 % investic ze třetích zemí ve výši dodatečných 80 miliard EUR ročně ze zemí mimo EU). Celkově by pomohla reálné ekonomice uspořit na výpůjčních nákladech 50 až 75 % referenční hodnoty 1,5–1,9 miliardy EUR ročně. Tato varianta by řešila obezřetnostní problémy, mimo jiné ve vztahu k inovacím trhu, a zajistila obezřetnostní přínos v podobě uvedení strukturálních vlastností produktu do souladu s preferenčním obezřetnostním zacházením na úrovni EU. Konečně by také posílila ochranu investorů a omezila jejich náklady náležité péče.
Cílem iniciativy je umožnit činnosti skupinového financování na celém jednotném trhu EU pro rané a alternativní financování malých a středních podniků v souladu s cílem unie kapitálových trhů. Tato iniciativa by rovněž pomohla dále diverzifikovat evropský finanční systém ve prospěch finanční stability, ochrany investorů a hospodářské soutěže mezi aktéry na trhu. Iniciativa má dva specifické cíle. Prvním cílem je umožnit platformám přeshraniční rozšíření činnosti, a to zřízením režimu udělování licencí, který lze používat v celé EU, aniž by bylo zapotřebí další povolování v každé zemi EU. Druhým cílem je zajistit, aby platformy podléhaly rámci, jenž zajistí jejich řádné řízení a ochranu poskytovatelů finančních prostředků tím, že se zaměří na řádné řízení rizik (zejména na obchodní chování, vhodnost a správnost, řízení rizik a náležitou péči) a na odpovídající zveřejňování informací. To by mělo zvýšit důvěru investorů v zapojení do přeshraničních činností.
Čeho by mělo být dosaženo?

Řešení nekalých obchodních praktik přispívá k rovným podmínkám a umožňuje účinnou nápravu pro provozovatele, kteří jsou nekalým obchodním praktikám vystaveni. To přispívá k cílům společné zemědělské politiky, jimiž jsou přiměřená životní úroveň pro osoby zapojené do zemědělství, větší odolnost slabších provozovatelů a lepší fungování potravinového dodavatelského řetězce.

Opatření na úrovni EU poskytuje minimální společný rámec, zlepšuje ochranu vůči nekalým obchodním praktikám a omezuje následky v celém potravinovém dodavatelském řetězci. Rovněž přispívá k odpovídající životní úrovni zemědělského obyvatelstva (článek 39 SFEU) a ke spolupráci a výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, což by bez opatření na úrovni EU bylo obtížné.

Většina zúčastněných stran, které zareagovaly na otevřenou veřejnou konzultaci, důrazně doporučuje opatření na úrovni EU, včetně opatření týkajícího se oblasti prosazování. (Velcí) maloobchodní prodejci nesouhlasí s tím, že by se nekalé obchodní praktiky vyskytovaly ve značné míře, a jsou proti opatřením na úrovni EU.

C. Dopady upřednostňované možnosti

Menší provozovatelé budou mít prospěch z ochrany prostřednictvím právních předpisů týkajících se nekalých obchodních praktik, což zvýší jejich efektivnost. Tento přínos by měl mít za následek pozitivní sociální a hospodářské dopady na společnost.
To následně povede k lepší kvalitě života zaměstnanců a jejich rodin a ke snížení přímých a nepřímých individuálních nákladů na zdravotní péči. Z hlediska systémů sociálního zabezpečení bude přínosem snížení nákladů na léčbu a snížení výdajů na související nečinnost / předčasný odchod do důchodu a náhrad za nemoci z povolání. Pro zaměstnavatele bude pravděpodobně přínosem nižší počet absencí a zmenšení ztrát na produktivitě. V neposlední řadě se zavedením OEL na úrovni EU zlepší srozumitelnost předpisů pro zaměstnavatele i pro donucovací orgány.

Nicméně v případě formaldehydu je počet společností velmi vysoký a v případě kadmia by byly dotčeny především velké společnosti. Proto se očekává, že náklady na jednu společnost v relativním vyjádření budou v případě obou látek nízké. Balíček zvolených možností nebude ukládat žádné dodatečné informační povinnosti ani nezvýší administrativní zátěž podniků a není pravděpodobné, že by na jeho základě vznikly jakékoli významné environmentální náklady.

V případě některých karcinogenů bude upřednostňovaná možnost obnášet provozní náklady pro podniky, které budou muset zavést dodatečná ochranná a preventivní opatření. To bude platit zejména pro formaldehyd a kadmium a jeho anorganické sloučeniny, v jejichž případě se celkové náklady zvolené možnosti pro odvětví během období 60 let odhadují na 1,72 miliardy EUR u formaldehydu a na 447 milionů EUR u kadmia.
Cílem daně z příjmu právnických osob je zdanění zisku v místě, kde je hodnota vytvářena, ale současný mezinárodní daňový rámec byl navržen pro tradiční ekonomiku. Proto již není schopen zohledňovat nové způsoby vytváření hodnot v digitální ekonomice, které vyžadují méně fyzické přítomnosti a ve kterých hrají významnou roli příspěvky uživatelů a nehmotná aktiva. To má dopad na veřejné rozpočty a sociální spravedlnost. V reakci na to přijímá stále více členských států jednostranná opatření, která mohou vést k roztříštění jednotného trhu.

Vzhledem k tomu, že se problém týká mezinárodního přidělování práv na zdanění, nemůže být komplexně vyřešen na úrovni členských států. Kromě toho by opatření na úrovni EU předešlo roztříštěnosti jednotného trhu, novým překážkám pro podnikání nebo možným mezerám, které by vznikly v důsledku nekoordinovaných opatření různých členských států.
Možnost 3 je účinná, neboť moderní infrastruktury pro přeshraniční platby v eurech jsou dostupné všem poskytovatelům platebních služeb i v zemích mimo eurozónu. Většina přeshraničních transakcí v zemích mimo eurozónu se uskutečňuje v eurech, takže možnost 3 by pojmula velkou část těchto transakcí. Vzhledem k tomu, že transakce v eurech jsou levné, existovalo by malé riziko zvýšení poplatků u tuzemských transakcí za účelem křížového subvencování nákladných přeshraničních transakcí v měnách jiných než euro. Možnost 3 je rovněž slučitelná s dlouhodobějším cílem zavedení eura jako společné měny ve všech členských státech. Pravděpodobnost přijetí této možnosti zúčastněnými stranami by rovněž byla vyšší než u všech ostatních možností.

Poskytovatelé platebních služeb by upřednostňovali stávající situaci, avšak možnost 3 by v případě legislativní iniciativy považovali za nejpřijatelnější. Pro uživatele platebních služeb by mohly být přínosnější možnosti 2 a 4 za předpokladu, že by poskytovatelé platebních služeb nezvýšili ostatní ceny (poplatky za vedení účtu, poplatky za konverzi měny) za účelem křížového subvencování nákladných přeshraničních transakcí v jiné měně než euro. Evropský parlament by pravděpodobně upřednostnil, aby do oblasti působnosti bylo zahrnuto více transakcí, zatímco u členských států lze očekávat, že budou upřednostňovat možnost 3, vzhledem k tomu, že dobrovolně neprovedly možnosti 1 a 2, jak stanoví stávající nařízení (ES) č. 924/2009.
Proti možnosti č. 3 vzneslo námitky celé spektrum zúčastněných stran (až na velmi málo výjimek), které většinou uváděly, že vytvoření nové jistoty EU by bylo velmi složité a příliš by zasahovalo do vnitrostátních právních systémů, tj. do občanského práva, převodu vlastnictví, požadavků týkajících se zveřejňování, platební neschopnosti, včetně pořadí věřitelů v platební neschopnosti, a do právních předpisů veřejného práva. Možnost č. 2 podpořila většina bankovního odvětví, investoři třetích zemí a některé členské státy, které vidí přínosy ve vytvoření společného souboru prvků, podle něhož by se mohly řídit postupy mimosoudního vymáhání v celé EU. Některé zúčastněné strany však vyjádřily určité výhrady týkající se součinnosti mechanismu s postupy restrukturalizace a insolvence (např. odklad mechanismu v postupech restrukturalizace/insolvence), který by měl dopad na jeho atraktivnost a efektivnost. Obchodní sdružení také částečně podpořily tuto možnost vzhledem k očekávanému snížení nákladů na získání úvěru, zejména pro malé a střední podniky. Obchodní sdružení podobně jako některé členské státy tvrdily, že nový rámec by měl větší přidanou hodnotu v těch členských státech, které takový systém nemají, nebo mají neúčinný systém. A nakonec odborná skupina posoudila možnost č. 2 jako poslední možnost, která se nabízí a současně dosahuje smysluplnou úroveň harmonizace v EU. Možnost č. 1 dostala určitou podporu od obchodních sdružení a některých členských států, neboť by umožnila cílený přístup ke stimulování členských států, kde postupy mimosoudního vymáhání nejsou, aby takové postupy zavedly, a předešla by jakýmkoli narušením v členských státech, které takové systémy mají. Několik zúčastněných stran však uvedlo tuto možnost jako případný další postup.
2. možnost (postupný přístup) by vyžadovala, aby banky začaly vytvářet krytí na své úvěry v selhání již v rané fázi, což by silně omezilo jejich možnost i motivaci k přístupům „počkáme a uvidíme“ a „ budeme prodlužovat a předstírat“. Tento cíl by byl rychle splněn, neboť požadavek na krytí by ze své podstaty platil, jakmile by se expozice stala nevýkonnou. Banky by neměly možnost čekat do konce období, než by začaly zvyšovat tvorbu svých rezerv. Hlavním přínosem této možnosti je tedy eliminace příliš náhlého a potenciálně škodlivého dopadu na konci stanoveného období.

2. možnost by byla také v souladu s ostatními politikami EU. Oproti 1. možnosti by orgány dohledu měly méně příležitostí v prvních letech stanovit nebo udržovat zvláštní opatření v rámci 2. pilíře. To by pomohlo zajistit efektivní využití zdrojů a podpořilo by celoevropskou harmonizaci při řešení nevýkonných expozic.

Volbou progresivní metody by návrh jištění byl harmonizovaný s další předpokládanou iniciativou Komise, kterou je urychlení mimosoudního vymáhání kolaterálu. Vyžadovalo by to nižší úroveň krytí v prvních letech, kdy je pravděpodobnější, že kolaterál bude realizován.
Z hlediska environmentálních dopadů by výsledek mohl být ve srovnání se současným stavem pouze pozitivní. Nelze vyčíslit přímé krátkodobé hospodářské nebo sociální negativní dopady, které by vyplývaly z jednoho nebo dvou víceletých plánů, ale očekává se, že negativní dopady v krátkodobém horizontu jsou nevýznamné a převáží pozitivní účinky v dlouhodobém měřítku. Má se za to, že v případě upřednostněné varianty spočívající v jednom víceletém plánu pro západní vody by byly nižší správní náklady. Tento víceletý plán by vytvořil nezbytný rámec pro udržitelné řízení v souladu s cílem politiky. Řízení rybolovu již je zaváděno a iniciativa by rámec dále zlepšila.
Možnost 2 splňuje do velké míry obecné cíle iniciativy a rovnoměrně by přispěla ke všem specifickým cílům zaměřeným jak na bezpečnost, tak i na vnitřní trh. Sociální dopady navrhovaných politických opatření by byly pozitivní, zejména pokud jde o veřejné zdraví a nové pracovní příležitosti v odvětví výzkumu a vývoje v důsledku potřeby alternativních výrobků a výrobků s nižšími koncentracemi látek podléhajících omezení. I když by celkový ekonomický dopad byl negativní, možnost 2 by měla pozitivní dopad na hospodářskou soutěž a vytvořila by rovnější podmínky pro výrobce. Neočekávají se žádné pozitivní dopady na životní prostředí.
Zúčastněné strany se shodly, že přístup k centralizovaným registrům bankovních účtů by zvýšil účinnost vyšetřování vedeného donucovacími orgány a zamezil nákladům a administrativní zátěži, které způsobují plošné žádosti zasílané bankám. Většina účastníků veřejných konzultací se shodla, že by bylo potřeba udělit přístup příslušným orgánům včetně úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti. Členské státy se shodly na usnadnění spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami a výměně informací mezi finančními zpravodajskými jednotkami a příslušnými orgány. V nedávném průzkumu Eurobarometr se 92 % respondentů shodlo na tom, že vnitrostátní orgány by měly sdílet informace s orgány jiných členských států s cílem lépe předcházet trestné činnosti a terorismu a bojovat proti nim.

Upřednostňovaná možnost by měla poskytnout lepší prostředky ke zvýšení bezpečnosti a k boji proti trestné činnosti v EU. Poskytla by rychlejší přístup k jasně vymezeným finančním informacím a umožnila efektivnější a účinnější spolupráci mezi finančními zpravodajskými jednotkami a příslušnými orgány. Posílila by schopnost příslušných orgánů, včetně úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti a Europolu, získat rychlý přístup ke klíčovým finančním informacím, které jsou stěžejní pro finanční šetření. Upřednostňovaná možnost by také významně posílila schopnost finančních zpravodajských jednotek provádět finanční analýzy s cílem předcházet praní peněz a financování terorismu. Dále by snížila náklady a administrativní zátěž spojené s posíláním necílených, plošných žádostí a odpovídáním na ně.
Co se týče nedodržování právních předpisů, byla přijata či jsou přijímána opatření na úrovni EU, jejichž cílem je vyřešit problémy zjištěné v předchozích hodnoceních. Tato iniciativa se zaměřuje na příčiny problému, které doposud nebyly jinak řešeny. Zvažována jsou nelegislativní řešení, ale s ohledem na doporučení v hodnoceních jsou navrhovanými řešeními cílené legislativní zásahy. Tyto zásahy by doplnily již přijaté legislativní a nelegislativní kroky. Co se týče modernizace předpisů EU v oblasti ochrany spotřebitele, posuzovány byly i nelegislativní přístupy, ale pro úplné vyřešení příčin problémů se všechny ukázaly být pravděpodobně nedostatečné. Balíček upřednostňovaných možností obsahuje zásahy, které zajistí:

Balíček upřednostňovaných možností umožní snazší a účinnější odškodnění spotřebitelů a přispěje ke snížení poškozování spotřebitelů, a bude tak přínosem zejména pro ohrožené spotřebitele. Zároveň posílením odrazujícího účinku přispěje k lepšímu dodržování předpisů. Balíček doplňuje revidované nařízení o spolupráci v oblasti ochrany spotřebitele (SOOS) a podporuje jeho účinné fungování. Zavedení lepších možností odškodnění a odstranění nedostatků v současné ochraně digitálních transakcí povede k větší důvěře spotřebitelů. Obchodníci dodržující právní předpisy budou mít prospěch ze spravedlivější hospodářské soutěže. Vyváženější předpisy v oblasti práva na odstoupení od smlouvy, zjednodušení požadavků na informace, zvýšená účinnost online komunikace se zákazníky a harmonizace předpisů, zejména pro online transakce, to vše přispěje ke snížení nákladů obchodníků, kteří plní své povinnosti, a to včetně malých a středních podniků. Účinnější odrazování od zavádějících environmentálních tvrzení by mělo mít pozitivní dopad na životní prostředí.