Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 ze dne 5. července 2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), pokud jde o vyjasnění, zjednodušení a zlepšení zřizování a provádění takovýchto seskupení /* KOM/2011/0610 v konečném znění - 2011/0272 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Tento návrh je druhým krokem Komise v rámci plnění povinnosti, již jí ukládá článek 17 nařízení (ES) č. 1082/2006. Dne 29. července 2011 předložila Komise zprávu o uplatňování nařízení[1]. Zpráva určila oblasti možných zlepšení a tento návrh pozměňujícího nařízení obsahuje konkrétní změny, které k těmto zlepšením povedou. Hlavní myšlenku těchto změn lze shrnout třemi slovy: kontinuita, přehlednost, flexibilita. – Kontinuita: základní povaha ESÚS se nezmění a žádná stávající ESÚS by neměla být nucena měnit své stanovy ani způsob fungování; – přehlednost: nařízení bude upraveno tak, aby: a) zohledňovalo Lisabonskou smlouvu; b) zjednodušovalo a vyjasňovalo některé aspekty, které se ukázaly být nejasné; a c) zajišťovalo lepší a přehlednější informování o zřizování a fungování ESÚS; – flexibilita: dojde k rozšíření ESÚS na veškeré aspekty územní spolupráce (a nikoli „především“ pro účely řízení programů a projektů financovaných EFRR) a vytvoření právního základu, který umožní orgánům a regionům třetích zemí členství v ESÚS. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN Toto nařízení vychází z rozsáhlých konzultací se zúčastněnými stranami, včetně členských států, regionů a členů stávajících a plánovaných ESÚS. Obzvláště významným partnerem byl Výbor regionů, který provozuje „platformu“ pro výměnu informací o ESÚS[2]. Mezi konkrétní události, které přispěly ke zjištěním obsaženým v uvedené zprávě a k obsahu těchto návrhů jsou: rozsáhlé konzultace na téma fungování a přidaná hodnota ESÚS vedené se všemi zúčastněnými subjekty ve spolupráci s Výborem regionů[3], Evropská konference evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), která se uskutečnila ve dnech 27. a 28. ledna 2011, konference o ESÚS a víceúrovňové správě organizovaná maďarským předsednictvím ve dnech 21.–23. března 2011 a řada setkání s výbory a skupinami Evropského parlamentu, naposledy dne 22. června 2011. Všechny skupiny, a zejména již fungující i připravovaná ESÚS se shodly na tom, že se jedná o užitečný nástroj, který má potenciál přesáhnout rámec předpokládaných úkolů, ale postupy spjaté s fungováním, a zejména se zřizováním ESÚS jsou příliš komplexní a nejasné. Ačkoliv Výbor regionů ve svém stanovisku přijatém v lednu 2011[4] navrhuje možnost podporovat využívání ESÚS formou finančních a jiných pobídek, což některá aktivní ESÚS podpořila, Komise zastává názor, že ESÚS by mělo být výsledkem svobodné a objektivní volby dotčených stran neovlivněné zvláštními pobídkami nad rámec přirozené užitečnosti nástroje. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Článek 175 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) vyzývá Radu, aby přijala taková specifická opatření, která mohou být nezbytná pro podporu hospodářské, sociální a územní soudržnosti. Články 209 a 212 umožňují Evropskému parlamentu a Radě přijímat opatření umožňující rozvojovou i jinou spolupráci se třetími zeměmi. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Nařízení o ESÚS není finanční nařízení a nemá žádný dopad na rozpočet Unie nebo členských států. ESÚS mohou být financována z místních, regionálních nebo celostátních zdrojů a mohou vykonávat činnosti, které jsou spolufinancovány z evropských finančních prostředků. 5. SHRNUTÍ OBSAHU NAŘÍZENÍ Změny, které pozměňující nařízení přináší, se týkají sjednocování terminologie zavedené Smlouvou o fungování Evropské unie a rovněž reagují na nedostatky a oblasti vhodné pro případné zlepšení, jež určuje výše uvedená zpráva. Tyto změny se týkají členství, obsahu úmluvy a stanov ESÚS, jeho účelu, postupu schvalování vnitrostátními orgány, použitelných právních předpisů pro zaměstnanost a zadávání veřejných zakázek, přístupu ESÚS, jejichž členové mají různou odpovědnost za své jednání, a transparentnějších postupů pro komunikaci. V případě členství se uplatňují nové právní základy, které umožňují i regionům a subjektům z nečlenských států stát se členy ESÚS, bez ohledu na to, zda jsou ostatní členové z jednoho nebo více členských států. Rovněž je vyjasněna způsobilost k členství v případě subjektů, které se řídí soukromým právem. Redefinují se úmluva a stanovy ESÚS a zdůrazňuje se rozdíl při postupu schvalování. Specifikují se kritéria pro schválení nebo zamítnutí vnitrostátními orgány a je navržena omezená lhůta pro posouzení (toto je nejčastější stížnost ze strany stávajících a plánovaných ESÚS). Navrhují se řešení v souladu s acquis Unie pro daňové režimy a režimy sociálního zabezpečení uplatňovaná pro zaměstnance ESÚS, kteří mohou být zaměstnáni v kterémkoli z členských států, jejichž území do ESÚS patří. Podobný přístup se navrhuje také v případě pravidel pro zadávání veřejných zakázek. V případě odpovědnosti, kde některé místní nebo regionální orgány musí mít podle vnitrostátního práva odpovědnost omezenou a v jiných členských státech naopak odpovědnost neomezenou, se navrhuje vyjít z řešení v oblasti pojištění, jež bylo použito pro konsorcia evropské výzkumné infrastruktury (ERIC)[5]. Členské státy budou též muset informovat Komisi o veškerých předpisech přijatých za účelem provádění nařízení o ESÚS ve znění pozdějších předpisů a každé nově zřízené ESÚS by mělo Komisi pro potřeby zveřejnění v Úředním věstníku (řada C) informovat o svém účelu a členech. 2011/0272 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 ze dne 5. července 2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), pokud jde o vyjasnění, zjednodušení a zlepšení zřizování a provádění takovýchto seskupení EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec ve spojení s čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[6], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[7], v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) V souladu s článkem 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 ze dne 5. července 2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS) (dále jen „nařízení o ESÚS“)[8] přijala Komise dne 29. července 2011 „Zprávu Komise Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS)“[9]. (2) V uvedené zprávě Komise oznámila svůj záměr navrhnout v nařízení o ESÚS omezený počet změn za účelem usnadnit zřizování a fungování ESÚS a vyjasnit některá stávající ustanovení. Mělo by tak dojít k odstranění překážek při zřizování nových ESÚS a současně by byla zachována kontinuita a usnadněno fungování stávajících ESÚS, což by umožnilo rozsáhlejší využívání ESÚS a posílilo spolupráci a soudržnost politik mezi veřejnými subjekty, aniž by to znamenalo další zatížení pro vnitrostátní nebo evropské správní orgány. (3) O zřízení ESÚS rozhodují jeho členové a příslušné vnitrostátní orgány a neplynou z něj žádné bezprostřední právní nebo finanční výhody na úrovni Unie. (4) Lisabonská smlouva doplnila politiku soudržnosti o územní rozměr a nahradila slovo „Společenství“ slovem „Unie“. Nová terminologie by tudíž měla být do nařízení o ESÚS zavedena. (5) Dosavadní zkušenosti se zřizováním ESÚS dokládají, že se tento nový právní nástroj využívá rovněž pro spolupráci při provádění dalších evropských politik. Účinnost a účelnost ESÚS by měly být posíleny rozšířením povahy ESÚS. (6) Z povahy ESÚS vyplývá, že jsou provozována ve více než jednom členském státě. Tudíž, jelikož znění čl. 2 odst. 1 nařízení o ESÚS před změnou umožňuje v úmluvě a stanovách určit v některých záležitostech rozhodné právo a je‑li v takových případech upřednostňováno – v rámci hierarchie rozhodného práva stanovené v uvedeném článku – vnitrostátní právo členského státu, v němž má ESÚS sídlo, je třeba tuto otázku vyjasnit. Zároveň by měla být ustanovení o rozhodném právu rozšířena na jednání a činnosti ESÚS. (7) Rozdílné postavení místních a regionálních orgánů v různých členských státech vede k tomu, že pravomoci mohou být na jedné straně hranice na úrovni regionálních orgánů a ve druhém státě na úrovni vnitrostátních orgánů, což se týká zejména menších nebo centralizovaných členských států. Proto by mělo být upřesněno, že spolu s členským státem se mohou stát členy ESÚS i vnitrostátní orgány. (8) Jelikož čl. 3 odst. 1 písm. d) nařízení o ESÚS umožňuje členství v ESÚS subjektům, které se řídí soukromým právem, za předpokladu, že jsou považovány za „veřejnoprávní subjekty“ ve smyslu čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby[10], bude možné ESÚS v budoucnu využívat ke společné správě veřejných služeb obecného hospodářského zájmu nebo infrastruktur. Další subjekty řídící se soukromým nebo veřejným právem se rovněž mohou stát členy ESÚS. Proto by měly být zahrnuty taktéž „veřejné podniky“ ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb[11]. (9) Ustanovení čl. 175 třetího pododstavce Smlouvy nepředpokládá začlenění subjektů ze třetích zemí do právních předpisů založených na uvedeném ustanovení. Nařízení o ESÚS výslovně nevylučovalo případnou účast subjektů ze třetích zemí na ESÚS zřízených v souladu s tímto nařízením, pokud to umožňují právní předpisy třetí země nebo dohody mezi členskými státy a třetími zeměmi. (10) Ze zkušeností vyplývá, že zapojení orgánů nebo jiných subjektů ze třetích zemí rovnocenných způsobilým orgánům či subjektům ve členských státech působí potíže při provádění. Takové zapojení v ESÚS, které byly zřízeny členy pocházejícími ze dvou nebo více členských států, však představuje pouze doplněk spolupráce v rámci Unie a mezi členskými státy. Proto by takové zapojení mělo být vyjasněno bez použití odlišného právního základu ve Smlouvě. (11) Od roku 1990 je Evropská územní spolupráce podporována finančními nástroji v rámci politiky soudržnosti a v této souvislosti je vždy v omezeném počtu případů možná spolupráce pouze mezi jedním členským státem a třetí zemí. Proto by měl právní nástroj ESÚS umožňovat i tuto oblast spolupráce. (12) S ohledem na skutečnost, že na období 2014 až 2020 budou pro spolupráci nejvzdálenějších regionů Unie vyčleněny zvláštní doplňkové prostředky, měly by být vedle orgánů a subjektů ze třetích zemí zapojeny rovněž orgány a subjekty ze zámořských zemí a území stanovených v příloze II Smlouvy (dále jen „zámořská území“). Tuto spolupráci dovoluje článek 203 Smlouvy. (13) Nařízení o ESÚS rozlišuje mezi úmluvou, jíž se stanoví základní prvky budoucího ESÚS, a stanovami, jež stanoví prvky provádění. Avšak stanovy musely přesto obsahovat všechna ustanovení úmluvy. Mělo by být tudíž upřesněno, že úmluva a stanovy jsou dva samostatné dokumenty, a ačkoli musí být oba zaslány členským státům, mělo by se schvalování omezit pouze na úmluvu. Některé prvky obsažené v současných stanovách by měly být naopak upravovány úmluvou. (14) Zkušenosti se zřizováním ESÚS ukazují, že tříměsíční období pro schválení členským státem je zřídkakdy respektováno. Tato lhůta by proto měla být prodloužena na šest měsíců. V zájmu nastolení právní jistoty by však po uplynutí této lhůty měla být úmluva považována za schválenou tichým souhlasem. Přestože členské státy mohou na postup schvalování uplatňovat vnitrostátní pravidla nebo mohou v rámci vnitrostátních pravidel pro provádění nařízení o ESÚS vytvořit zvláštní pravidla, měly by být jakékoli odchylky od ustanovení týkajícího se schválení úmluvy tichým souhlasem po uplynutí šestiměsíční lhůty vyloučeny. (15) Mělo by být jasně stanoveno, že členské státy by měly úmluvu schválit, ledaže shledají, že účast případného budoucího člena není v souladu s nařízením o ESÚS, jinými ustanoveními právních předpisů Unie týkajících se činností ESÚS, jak jsou stanoveny v návrhu úmluvy, nebo vnitrostátním hmotným právem, které se týká pravomocí případného budoucího člena, není‑li taková účast neopodstatněná z důvodu veřejného zájmu nebo veřejné politiky dotyčného členského státu, přičemž nebudou při rozhodování přihlížet k takovým vnitrostátním právním předpisům, které vyžadují jiná či přísnější pravidla a postupy než ty, které jsou stanovené v nařízení o ESÚS. (16) Jelikož nařízení o ESÚS nelze uplatňovat ve třetích zemích nebo zámořských územích, mělo by být upřesněno, že je nezbytné, aby členský stát, v němž se bude nacházet plánované sídlo ESÚS, při schvalování účasti případných budoucích členů zřízených podle jejich práva zajistil, že třetí země nebo zámořská území uplatňují podmínky a postupy rovnocenné podmínkám a postupům v nařízení o ESÚS nebo v souladu s mezinárodními dohodami, zejména v rámci acquis Rady Evropy. Mělo by být rovněž upřesněno, že v případě zapojení několika členských států a jedné nebo více třetích zemí nebo zámořských území, by mělo být dostačující, že taková dohoda byla uzavřena mezi příslušnou třetí zemí nebo zámořským územím a jedním zúčastněným členským státem. (17) V zájmu podpory rozšiřování stávajících ESÚS o další členy by měl být v takových případech postup pro změnu úmluv zjednodušen. Takovéto změny by neměly být oznamovány všem zúčastněným členským státům, ale pouze členskému státu, podle jehož vnitrostátního práva je případný budoucí člen zřízen. Toto zjednodušení by se však neuplatňovalo u případných budoucích členů ze třetí země nebo zámořského území, aby mohly všechny zúčastněné členské státy ověřit, že je takové přistoupení v souladu s jejich veřejným zájmem nebo veřejnou politikou. (18) Vzhledem k tomu, že stanovy nebudou obsahovat všechna ustanovení úmluvy, měly by být úmluva i stanovy zaregistrovány a/nebo zveřejněny. Z důvodů transparentnosti by též mělo být oznámení o rozhodnutí, kterým se zřizuje ESÚS, zveřejněno v řadě C Úředního věstníku Evropské unie. Z důvodů jednotnosti by toto oznámení mělo být vytvořeno podle jednotného vzoru. (19) Úloha ESÚS by měla být rozšířena o usnadňování a podporu územní spolupráce v obecném měřítku, včetně strategického plánování a správy regionálních a místních záležitostí v souladu s politikou soudržnosti a dalšími politikami Unie, čímž by se přispělo k provádění strategie Evropa 2020 nebo makroregionálních strategií. Kromě toho by mělo být upřesněno, že by daná pravomoc nezbytná pro účinné provádění ESÚS měla být v každém zúčastněném členském státě zastoupena alespoň jedním členem. (20) V této souvislosti by mělo být potvrzeno, že tento nástroj nemá sloužit k obcházení rámce stanoveného prostřednictvím acquis Rady Evropy, jež nabízí různé možnosti a rámce pro přeshraniční spolupráci regionálních a místních orgánů včetně nedávných Euroregionálních sdružení pro spolupráci[12], ani vytvářet soubor zvláštních společných pravidel, podle kterých by se jednotně řídila všechna taková uspořádání v celé Unii. (21) Zvláštní úkoly ESÚS i možnost členských států omezit činnosti, které ESÚS může provádět bez finanční podpory ze strany Unie, by měly být v souladu s předpisy, kterými se řídí strukturální fondy v období 2014–2020. (22) Ačkoliv je stanoveno, že se úkoly netýkají mimo jiné „regulačních pravomocí“, které mohou mít v různých členských státech různé právní následky, mělo by být upřesněno, že shromáždění ESÚS může stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit. (23) V důsledku otevření ESÚS členům ze třetích zemí nebo zámořských území by mělo být stanoveno, že by úmluva měla obsahovat opatření pro jejich zapojení. (24) Je třeba upřesnit, že by úmluva neměla pouze opakovat obecný odkaz na rozhodné právo již uvedený v článku 2, ale měla by stanovit seznam zvláštních pravidel Unie nebo vnitrostátních pravidel použitelných pro ESÚS jakožto právní subjekt nebo pro jeho činnosti. Dále by mělo být stanoveno, že takovými vnitrostátními právními předpisy nebo pravidly mohou být předpisy nebo pravidla členského státu, v němž statutární orgány vykonávají své pravomoci, zejména pokud se zaměstnanci pracující pod vedením ředitele nachází v jiném členském státě, než kde se nachází sídlo ESÚS nebo kde ESÚS vykonává své činnosti, a to včetně případů správy veřejných služeb obecného hospodářského zájmu nebo infrastruktur. (25) Toto nařízení by nemělo upravovat problémy ESÚS spojené s přeshraničním zadáváním veřejných zakázek. (26) Mělo by být upřesněno, že úmluva, a nikoli – vzhledem k významu této otázky – stanovy, by měla určit pravidla použitelná pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásady pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců. ESÚS by měla mít několik možností. Zvláštní opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců by však měla být řešena ve stanovách. (27) Členské státy by měly dále využít možností, které stanovuje článek 16 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 ze dne 29. dubna 2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení[13], v zájmu určitých osob nebo kategorií osob vzájemnou dohodou stanovit výjimky z článků 11 až 15 (Určení použitelných právních předpisů) uvedeného nařízení a považovat zaměstnance ESÚS za takovouto kategorii osob. (28) Mělo by být upřesněno, že úmluva, a nikoli – vzhledem k významu této otázky – stanovy, by měla určit opatření pro odpovědnost členů v případě ESÚS s omezenou odpovědností. (29) Měla by být vyjasněna různá opatření týkající se kontroly řízení veřejných finančních prostředků na straně jedné a auditu účetních závěrek ESÚS na straně druhé. (30) Mělo by být stanoveno, že pokud má ESÚS jako výhradní cíl řízení programu spolupráce podporovaného EFRR nebo jeho části nebo pokud se ESÚS zabývá meziregionální spoluprací nebo sítěmi, nejsou informace o území, na kterém ESÚS smí své úkoly provádět, vyžadovány. V prvním případě bude území definováno (a pozměněno) v příslušném programu spolupráce. V druhém případě by požadavek na tyto informace ohrozil přistoupení nových členů k meziregionální spolupráci nebo sítím, přestože se ve většině případů jedná o nemateriální činnosti. (31) ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, by měla být jasněji odlišena od těch, jejichž členové mají neomezenou odpovědnost. Dále, aby mohla ESÚS, jejichž členové mají omezenou odpovědnost, provádět činnosti, které by mohly vytvářet dluh, měly by mít členské státy možnost požadovat, aby taková ESÚS uzavřela vhodné pojištění za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS. (32) Mělo by být jasně stanoveno, že členské státy informují Komisi o všech předpisech přijatých k provádění nařízení o ESÚS a tyto předpisy, jakož i veškeré jejich změny, předloží. Za účelem zlepšení informovanosti a koordinace mezi Komisí, členskými státy a Výborem regionů by mělo být stanoveno, že Komise tyto předpisy předá členským státům a Výboru regionů. Výbor připravil platformu o ESÚS, která umožňuje všem zúčastněným stranám sdílet zkušenosti a osvědčené postupy, zlepšovat komunikaci o příležitostech a výzvách, které s ESÚS souvisejí, usnadňuje výměnu zkušeností se zřizováním ESÚS na územní úrovni a zprostředkovává sdílení informací o osvědčených postupech v rámci územní spolupráce. (33) Měl by být stanoven nový termín pro příští zprávu. V souladu s posunem Komise k tvorbě politik podložené fakty by se měla tato zpráva zabývat hlavními otázkami hodnocení, včetně účelnosti, efektivnosti, evropské přidané hodnoty, významnosti a udržitelnosti. Rovněž je třeba upřesnit, že s ohledem na čl. 307 první pododstavec Smlouvy by tato zpráva měla být rovněž předána Výboru regionů. (34) Je třeba upřesnit, že stávající ESÚS nejsou povinna sladit úmluvu a stanovy se změnami provedenými v nařízení o ESÚS. (35) Rovněž by mělo být stanoveno, podle jakých pravidel by měla být schválena ESÚS, u nichž postup schvalování začal ještě před datem použitelnosti tohoto nařízení. (36) Za účelem úpravy stávajících vnitrostátních pravidel tak, aby bylo toto nařízení provedeno dříve, než budou muset být Komisi předloženy programy spadající pod cíl Evropské územní spolupráce, mělo by být datum použitelnosti stanoveno na 6 měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. (37) Jelikož cíle tohoto nařízení, jmenovitě zlepšení právního nástroje ESÚS, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity podle článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanovena v uvedeném článku, toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení uvedeného cíle nezbytné, neboť využívání ESÚS je nepovinné, v souladu s ústavním systémem každého členského státu, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Nařízení (ES) č. 1082/2006 se mění takto: (1) Článek 1 se mění takto: (a) Odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto: „1. Evropské seskupení pro územní spolupráci (dále jen „ESÚS“) může být zřízeno na území Unie za podmínek a podle ujednání stanovených v tomto nařízení. „2. Cílem ESÚS je usnadnit a podporovat územní spolupráci, včetně jednoho nebo více typů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce, mezi jeho členy, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1, za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti.“ (b) Doplňuje se nový odstavec, který zní: „5. Sídlo ESÚS se nachází v členském státě, podle jehož práva je zřízen alespoň jeden z členů.“ (2) V článku 2 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. ESÚS, jakož i jeho jednání a činnosti, se řídí: (a) tímto nařízením a v příslušném případě dalšími právními předpisy Unie, jež se činností ESÚS týkají; (b) úmluvou uvedenou v článku 8, pokud to toto nařízení výslovně povoluje; (c) v případě záležitostí, které toto nařízení neupravuje nebo které upravuje jen částečně, právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo, nebo pokud to toto nařízení povoluje, právem členského státu, v němž statutární orgány vykonávají své pravomoci nebo v němž ESÚS vykonává svoji činnost. ESÚS se pro účely určení rozhodného práva považuje za subjekt toho členského státu, v němž má sídlo.“ (3) V článku 3 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto: „1. Členy ESÚS se mohou stát tyto subjekty: (a) členské státy nebo orgány na vnitrostátní úrovni; (b) regionální orgány; (c) místní orgány; (d) veřejné podniky ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES[14] nebo veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES[15]; (e) vnitrostátní, regionální nebo místní orgány nebo subjekty nebo veřejné podniky, které jsou rovnocenné orgánům nebo subjektům nebo podnikům uvedeným v písmenu d), ze třetích zemí nebo zámořských území, s výhradou podmínek stanovených v čl. 3a odst. 1.“ (b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. S výjimkou případu podle čl. 3a odst. 2 sdružuje ESÚS členy pocházející z území nejméně dvou členských států.“ (4) Vkládá se nový článek 3a, který zní: „Článek 3a Přistoupení členů ze třetích zemí nebo zámořských území 1. V souladu s čl. 4 odst. 3a může ESÚS sdružovat členy pocházející z území nejméně dvou členských států a jedné nebo více třetích zemí nebo zámořských území, pokud tyto členské státy a třetí země nebo zámořská území společně vykonávají činnosti v rámci územní spolupráce nebo provádí programy podporované Unií. 2. ESÚS může sdružovat členy pocházející z území pouze jednoho členského státu a jedné třetí země nebo zámořského území, pokud se podle tohoto členského státu takovéto ESÚS slučuje s oblastí působnosti jeho územní spolupráce nebo dvoustranných vztahů s danou třetí zemí nebo zámořským územím.“ (5) Článek 4 se mění takto: (a) Odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Po oznámení případného budoucího člena podle odstavce 2 dotčený členský stát s ohledem na svoji ústavní strukturu schválí úmluvu a účast případného budoucího člena v ESÚS, ledaže shledá, že tato účast není v souladu s tímto nařízením, jiným právním předpisem Unie týkajícím se činností ESÚS nebo vnitrostátním právním předpisem týkajícím se pravomocí případného budoucího člena nebo že taková účast není opodstatněná z důvodů veřejného zájmu nebo veřejné politiky příslušného členského státu. V takovém případě vydá členský stát prohlášení, v němž uvede své důvody k odepření schválení nebo navrhne nezbytné změny úmluvy, aby byla účast případného budoucího člena možná. Členský stát musí dospět k rozhodnutí ve lhůtě šesti měsíců ode dne doručení žádosti v souladu s odstavcem 2. Pokud se ve stanovené lhůtě dotčený členský stát nevyjádří, považuje se úmluva za schválenou. Při rozhodování o účasti případného budoucího člena v ESÚS mohou členské státy uplatňovat svá vnitrostátní pravidla.“ (b) Vkládá se nový odstavec 3a, který zní: „3a. V případě ESÚS s případnými budoucími členy ze třetích zemí nebo zámořských území musí členský stát, v němž se bude nacházet plánované sídlo ESÚS, zajistit, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 3a a že třetí země nebo členský stát, podle jejichž práva je zámořské území zřízeno, schválily účast případného budoucího člena v souladu s podmínkami a postupy rovnocennými podmínkám a postupům stanoveným v tomto nařízení nebo v souladu s dohodou uzavřenou mezi alespoň jedním členským státem, podle jehož práva je případný budoucí člen zřízen, a takovou třetí zemí nebo zámořským územím. Použije se odstavec 3 tohoto článku.“ (c) Odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto: „5. Členové schválí úmluvu uvedenou v článku 8, přičemž zajistí soulad se schválením nebo změnami navrhovanými členskými státy podle odstavce 3 tohoto článku. 6. Každou změnu úmluvy nebo stanov musí ESÚS oznámit členským státům, podle jejichž práva jsou jeho členové zřízeni. Každou změnu úmluvy schvalují členské státy podle postupu stanoveného v tomto článku. Avšak v případě přistoupení nového člena ke stávajícímu ESÚS, který pochází ze členského státu, který již úmluvu schválil, takovéto přistoupení schvaluje pouze členský stát, podle jehož práva je nový člen zřízen. Použije se odstavec 3 tohoto článku. V případě přistoupení nového člena ze třetí země nebo zámořského území ke stávajícímu ESÚS schvalují takovéto přistoupení všechny členské státy, které již schválily úmluvu. Použije se odstavec 3a tohoto článku.“ (6) Článek 5 se nahrazuje tímto: „Článek 5 Nabývání právní subjektivity a zveřejnění v Úředním věstníku 1. Úmluva, stanovy a veškeré jejich pozdější změny se registrují a/nebo zveřejňují v souladu s platným vnitrostátním právem členského státu, v němž má dotyčné ESÚS sídlo. ESÚS nabývá právní subjektivitu dnem registrace nebo dnem zveřejnění, podle toho, co nastane dříve. Členové informují dotčené členské státy, Komisi a Výbor regionů o registraci nebo zveřejnění úmluvy. 2. ESÚS do deseti pracovních dnů od registrace nebo zveřejnění úmluvy zajistí, aby byla Komisi zaslána žádost podle vzoru stanoveného v příloze tohoto nařízení. Komise tuto žádost předá Úřadu pro publikace Evropské unie, který v řadě C Úředního věstníku Evropské unie zveřejní oznámení o zřízení ESÚS s podrobnostmi stanovenými v příloze tohoto nařízení.“ (7) V článku 6 se odstavec 4 nahrazuje tímto: „4. Bez ohledu na odstavce 1, 2 a 3, pokud úkoly ESÚS uvedené v čl. 7 odst. 3 zahrnují činnosti spolufinancované Unií, použijí se příslušné právní předpisy o kontrole uvedených finančních prostředků.“ (8) Článek 7 se mění takto: (a) Odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto: „2. ESÚS jedná v rámci úkolů, jimiž bylo pověřeno, kterými jsou usnadnění a podpora územní spolupráce za účelem posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti a které stanoví jeho členové, s tím, že tyto úkoly spadají do pravomocí podle vnitrostátního práva alespoň jednoho člena z každého členského státu, který je v ESÚS zastoupen. 3. ESÚS může provádět zvláštní činnosti územní spolupráce mezi svými členy při sledování cíle uvedeného v čl. 1 odst. 2, ať již s finanční podporou ze strany Unie, nebo bez ní. Úkoly ESÚS se mohou konkrétně týkat provádění programů spolupráce nebo jejich částí nebo činností podporovaných Unií prostřednictvím Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a/nebo Fondu soudržnosti. Členské státy mohou omezit činnosti, které mohou ESÚS provádět bez finanční podpory ze strany Unie. Členské státy však nevyloučí činnosti, které jsou zahrnuty v investičních prioritách v rámci politiky soudržnosti Unie v podobě, v jaké byla přijata na období 2014–2020.“ (b) V odstavci 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Shromáždění ESÚS uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) však může stanovit podmínky používání určitého prvku infrastruktury, kterou ESÚS spravuje, a to včetně tarifů a poplatků, které budou uživatelé platit.“ (9) V článku 8 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Úmluva stanoví: (a) název ESÚS a jeho sídlo; (b) rozsah území, na němž může ESÚS plnit své úkoly; (c) cíl a úkoly ESÚS; (d) dobu jeho trvání a podmínky, kterými se řídí jeho rozpuštění; (e) seznam členů; (f) zvláštní právo Unie nebo vnitrostátní právo rozhodné pro výklad a prosazování úmluvy; (g) případná opatření pro účast členů ze třetích zemí nebo zámořských území; (h) zvláštní právo Unie nebo vnitrostátní právo rozhodné pro činnosti ESÚS, přičemž v druhém případě se může jednat o právo členského státu, v němž statutární orgány vykonávají své pravomoci nebo v němž ESÚS vykonává své činnosti; (i) pravidla použitelná pro zaměstnance ESÚS, jakož i zásady pro opatření týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců; (j) v případě ESÚS s omezenou odpovědností opatření pro odpovědnost členů v souladu s čl. 12 odst. 3; (k) vhodná ujednání o vzájemném uznávání, včetně pro účely finanční kontroly řízení veřejných finančních prostředků; a (l) postupy pro změnu úmluvy, včetně souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5. Informace podle písmene b) však nejsou vyžadovány, pokud ESÚS řídí pouze program spolupráce nebo jeho část v rámci politiky soudržnosti Evropské unie nebo pokud se ESÚS týká meziregionální spolupráce nebo sítí. V souladu s písmenem i) se na zaměstnance ESÚS vztahují pravidla: (a) členského státu, v němž má ESÚS sídlo; (b) členského státu, v němž se zaměstnanci ESÚS skutečně nachází; nebo (c) členského státu, jehož je zaměstnanec státním příslušníkem. V zájmu umožnění rovného zacházení se všemi zaměstnanci, kteří pracují na stejném místě, mohou být vnitrostátní předpisy a pravidla, ať již veřejného nebo soukromého práva, předmětem dalších pravidel ad hoc stanovených ESÚS.“ (10) V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Stanovy obsahují přinejmenším: (a) provozní předpisy orgánů ESÚS a jejich pravomoci, jakož i počet zástupců členů v příslušných orgánech; (b) rozhodovací postupy ESÚS; (c) pracovní jazyk nebo jazyky; (d) ujednání o jeho fungování; (e) zvláštní ujednání týkající se personálního řízení a způsobů náboru zaměstnanců; (f) ujednání o finančních příspěvcích členů; (g) použitelná účetní a rozpočtová pravidla každého z členů ESÚS ve vztahu k ESÚS; (h) určení nezávislého externího auditora účetních závěrek ESÚS; (i) ujednání pro odpovědnost členů v souladu s čl. 12 odst. 2; a (j) postupy pro změny stanov včetně souladu s povinnostmi stanovenými v článcích 4 a 5.“ (11) V článku 11 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Příprava účetních závěrek, v případě potřeby včetně doprovodné výroční zprávy, auditu a zveřejnění těchto účetních závěrek, se řídí právem členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“ (12) Článek 12 se mění takto: (a) V odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „ESÚS odpovídá za veškeré své dluhy.“ (b) Odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Bez ohledu na odstavec 3, pokud aktiva ESÚS nedostačují na pokrytí jeho závazků, odpovídají jeho členové za dluhy ESÚS jakékoli povahy, přičemž se podíl každého člena stanoví úměrně k jeho finančnímu příspěvku. Úprava finančních příspěvků musí být obsažena ve stanovách. Členové mohou ve stanovách určit, že po ukončení svého členství v daném ESÚS budou odpovídat za závazky vyplývající z jeho činnosti v průběhu svého členství. 2a. Pokud je odpovědnost alespoň jednoho člena ESÚS omezena nebo vyloučena v důsledku vnitrostátního práva, podle něhož je zřízen, mohou ostatní členové v úmluvě rovněž omezit svou odpovědnost. Název ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí obsahovat slovo „omezené“. Požadavek na zveřejnění úmluvy, stanov a účetních závěrek ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí být přinejmenším rovnocenný požadavku, který je uplatňován pro jiné právní subjekty s omezenou odpovědností svých členů zřízených podle práva členského státu, v němž má ESÚS sídlo. V případě ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, mohou členské státy požadovat, aby takové ESÚS uzavřelo vhodné pojištění za účelem krytí rizik, která jsou specifická pro činnosti daného ESÚS.“ (13) V čl. 15 odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto: „2. Nestanoví-li toto nařízení jinak, vztahují se na spory, jejichž stranou je ESÚS, právní předpisy Unie o soudní příslušnosti. Ve věci, která není upravena právními předpisy Unie, jsou pro řešení sporů příslušné soudy členského státu, v němž má ESÚS sídlo.“ (14) V článku 16 se odstavec 1 nahrazuje tímto: „1. Členské státy přijmou předpisy nezbytné k zajištění účinného uplatňování tohoto nařízení. Vyžaduje-li to vnitrostátní právo některého členského státu, může tento členský stát vypracovat souhrnný seznam úkolů, které členové ESÚS zřízení podle jeho práva již mají, pokud jde o územní spolupráci ve smyslu čl. 3 odst. 1 uvnitř tohoto členského státu. Členský stát uvědomí Komisi o veškerých předpisech přijatých na základě tohoto článku a tyto předpisy nebo jejich změny předloží. Komise následně uvědomí ostatní členské státy a Výbor regionů tím, že jim dotčené předpisy předá.“ (15) Článek 17 se nahrazuje tímto: „Do poloviny roku 2018 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě a Výboru regionů hodnotící zprávu o uplatňování, účelnosti, efektivnosti, významnosti, evropské přidané hodnotě a prostoru pro zjednodušení tohoto nařízení. Tato hodnotící zpráva bude vycházet z ukazatelů, které Komise přijme formou aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18.“ (16) Doplňuje se nový článek 18, který zní: „Článek 18 Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku. 2. Přenesení pravomoci uvedené v tomto nařízení se svěřuje na dobu neurčitou ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 17 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu i Radě. 5. Akty v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, pouze pokud k nim do dvou měsíců ode dne, kdy byly Evropský parlament a Rada o příslušném aktu informováni, nevysloví ani Evropský parlament ani Rada žádné námitky nebo pokud před uplynutím uvedené lhůty Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi, že námitku nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. Pokud Evropský parlament ani Rada v této lhůtě námitky proti aktu v přenesené pravomoci nevysloví, je akt v přenesené pravomoci zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstupuje v platnost dnem v něm stanoveným. Akt v přenesené pravomoci může být zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a vstoupit v platnost před uplynutím této lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém úmyslu námitku nevyslovit. Akt v přenesené pravomoci nevstoupí v platnost, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada vysloví námitky. Orgán, který vyslovuje námitky proti aktu v přenesené pravomoci, je odůvodní.“ Článek 2 Přechodné ustanovení 1. ESÚS zřízená před vstupem tohoto nařízení v platnost nemají povinnost sladit své úmluvy a stanovy s ustanoveními tohoto nařízení ve znění pozdějších předpisů. 2. ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 zahájen před datem použitelnosti tohoto nařízení a kde zbývá pouze registrace a/nebo zveřejnění podle článku 5, se registrují a/nebo zveřejní podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění před jeho změnou. 3. ESÚS, pro něž byl postup podle článku 4 zahájen více než šest měsíců před datem použitelnosti tohoto nařízení, se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění před jeho změnou. 4. Jiná ESÚS než ta, která jsou uvedena v odstavcích 2 a 3, v jejichž případě byl postup podle článku 4 zahájen před datem použitelnosti tohoto nařízení, se schválí podle ustanovení nařízení (ES) č. 1082/2006 ve znění tohoto nařízení. Článek 3 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne [Please Publications Office fill in with the date of six months from the date of the entry into force]. Členské státy předloží potřebné změny vnitrostátních předpisů přijatých podle čl. 16 odst. 1 nařízení (ES) č. 1082/2006 nejpozději dne […] [Please Publications Office fill in with the date of six months from the date of the entry into force.]. Článek 4 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne […]. Za Evropský parlament Za Radu předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně PŘÍLOHA Vzor oznámení, které má být předloženo podle čl. 5 odst. 2 ZŘÍZENÍ EVROPSKÉHO SESKUPENÍ PRO ÚZEMNÍ SPOLUPRÁCI (ESÚS) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 ze dne 5. července 2006 (Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 219) Název ESÚS, jehož členové mají omezenou odpovědnost, musí obsahovat slovo „omezené“ (čl. 12 odst. 2) Hvězdička * označuje povinné údaje. I.1) Název, adresa a kontaktní místo/místa Registrovaný název*: Sídlo*: Obec*: || PSČ: || Země*: Kontaktní místo/místa: K rukám: || Telefon: E-mail: || Fax: Internetová adresa/adresy (v příslušném případě) I.2) DOBA TRVÁNÍ SESKUPENÍ*: Doba trvání seskupení: na dobu neurčitou do: // (dd/mm/rrrr) Datum registrace/zveřejnění: // (dd/mm/rrrr) II. cíle* ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ Kód NUTS  Kód NUTS  Kód NUTS  Kód NUTS  III. další podrobnosti o názvu seskupení (v příslušném případě) Název v (uveďte zkratku podle příslušné země) BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK Jiné: _____ Úplný název (v příslušném případě):___________________________________________________________________. Zkrácený název (v příslušném případě):___________________________________________________________________. ----------------------------------------- Oddíl III se vyplní tolikrát, kolikrát je potřeba ---------------------------------- IV. členové* IV. 1) Celkový počet členů seskupení*: IV.2) Údaje o členovi* Úřední název*: Poštovní adresa: Obec: || PSČ: || Země*: Kontaktní místo/místa: K rukám: || Telefon: E-mail: || Fax: Internetová adresa/adresy (v příslušném případě) Typ člena*: Členský stát Národní orgán Regionální orgán Místní orgán Veřejnoprávní subjekt Veřejný podnik Sdružení: · členského státu (členských států) Celkem:* · národního orgánu (národních orgánů) Celkem:* · regionálního orgánu (regionálních orgánů) Celkem:* · místního orgánu (místních orgánů) Celkem:* · veřejnoprávního subjektu (veřejnoprávních subjektů) Celkem:* · veřejného podniku (veřejných podniků) Celkem:* Třetí země nebo zámořské území ----------------------------------------- Oddíl IV.2 se vyplní tolikrát, kolikrát je potřeba ---------------------------------- V. Další informace (v příslušném případě) ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ VI. Datum odeslání tohoto oznámení: // (dd/mm/rrrr) [1] Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě: Uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), KOM(2011) 462 v konečném znění, 29.7.2011. [2] http://portal.cor.europa.eu/egtc/en-US/Pages/welcome.aspx [3] Výsledky zveřejněné v Závěrech Výboru regionů ohledně společné konzultace – Přezkum nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), Výbor regionů, 2010 , http://www.cor.europa.eu/COR_cms/ui/ViewDocument.aspx?contentid=366960dd-3c03-4efa-9230-665455fa6bb5 [4] Stanovisko z vlastní iniciativy Výboru regionů na téma „Nové perspektivy pro přezkum nařízení o ESÚS“ (CdR 100/2010fin), zpravodaj: Alberto Núnez Feijóo. [5] Čl. 14 odst. 3 nařízení Rady (ES) o právním rámci Společenství pro konsorcium evropské výzkumné infrastruktury (ERIC) (Úř. věst. L 206, 8.8.2009, s. 1): „Pokud není finanční odpovědnost členů konsorcia neomezená, uzavře konsorcium odpovídající pojištění proti rizikům spojeným s vytvářením a činností infrastruktury.“ [6] Úř. věst C […], […], s.[…]. [7] Úř. věst C […], […], s.[…]. [8] Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 19. [9] KOM(2011) 462 v konečném znění. [10] Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114. [11] Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1. [12] Protokol č. 3 k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními celky nebo orgány, která se týká vytvoření Euroregionálních sdružení pro spolupráci (ESS), otevřen k podpisu dne 16. listopadu 2009. [13] Úř. věst. L 200, 7.6.2004, s. 1. [14] Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 1. [15] Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114.