Zpráva Komise - Srovnávací přehled státních podpor - Zpráva o státních podporách poskytnutých členskými státy EU - Aktualizace z podzimu 2009 - {SEK(2009) 1638} /* KOM/2009/0661 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 7. prosince 2009 KOM (2009) 661 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE Srovnávací přehled státních podpor Zpráva o státních podporách poskytnutých členskými státy EU - Aktualizace z podzimu 2009 - {SEK(2009) 1638 } OBSAH Úvod…………. 3 Státní podpora v souvislosti s hospodářskou krizí 3 1. Státní podpora v roce 2008 4 2. Tendence a struktura výdajů na státní podporu v členských státech 5 2.1. Tendence týkající se výše státních podpor pro průmysl a služby 6 2.2. Státní podpora určená na horizontální cíle společného zájmu 7 3. Státní podpora v souvislosti s finanční a hospodářskou krizí 8 3.1. Pokyny Komise k případům souvisejícím s krizí 8 3.2. Zásah Komise v případech souvisejících s krizí 9 3.3. Schválená opatření a míra využití 9 3.4. Státní podpory udělené v průběhu roku 2008 10 4. Zjednodušení pravidel státní podpory 11 4.1. Nová struktura kontroly státní podpory 11 4.2. Posouzení jednotlivých případů zaměřené na malý počet velkých podpor, které mohou narušit hospodářskou soutěž 12 4.3. Na téměř 19 % podpory pro průmysl a služby se vztahují blokové výjimky 12 5. Prosazování pravidel státní podpory 12 ÚVOD Aktuální srovnávací přehled státních podpor z podzimu 2009 (dále jen „srovnávací přehled“) se zaměřuje na situaci v oblasti státní podpory v 27 členských státech v roce 2008. Podává přehled o výši podpor a cílech podpory poskytnuté členskými státy. Zpráva obsahuje zvláštní oddíl o státní podpoře udělené finančním institucím v reakci na finanční a hospodářskou krizi. Srovnávací přehled mimo to informuje o pokroku s ohledem na provádění uceleného a soudržného balíčku reforem v oblasti státních podpor, který začal akčním plánem pro státní podpory (dále jen „akční plán“) v roce 2005. Uvádí rovněž úspěchy, jichž bylo dosaženo při prosazování pravidel státní podpory. Podzimní srovnávací přehled sestává ze dvou částí: Tato souhrnná zpráva o státních podporách poskytnutých členskými státy EU se zaměřuje na hlavní skutečnosti, závěry, tendence a typické příklady, pokud jde o státní podpory udělené členskými státy, a rovněž hlavní vývoj politiky v rámci kontroly státní podpory. Další informace a souvislosti poskytuje příloha zprávy „Fakta a čísla o státní podpoře v členských státech EU“. Kontrolní úřad ESVO (dále jen „Kontrolní úřad“) zveřejňuje každoroční srovnávací přehled[1] o objemu státních podpor poskytnutých na Islandu, v Lichtenštejnsku a Norsku. Státní podpora v souvislosti s hospodářskou krizí V posledním desetiletí zažívala EU trvalý hospodářský růst (v průměru 1,5 % HDP ročně). Mezi rokem 2002 a 2007 se výše státní podpory pro průmysl a služby každoročně snižovala průměrně o 2 % a v roce 2007 činila 65 miliard EUR, tj. méně než 0,5 % HDP. Současně se v roce 2007 snížily rozpočtové schodky v průměru na 0,8 % HDP – což je nejlepší výsledek za třicet let[2]. Nezaměstnanost v průběhu tohoto období klesala a v roce 2007 byla v celé EU na dlouhodobém minimu ve výši 7 %. Finanční krize náhle ukončila růst HDP, nízké úrovně státní podpory a snižující se rozpočtové schodky. Celková výše státní podpory se v roce 2008 v porovnání s rokem 2007 zvýšila pětinásobně a vzrostla na 2,2 % HDP, a to téměř výhradně v důsledku podpory poskytnuté finančnímu odvětví v souvislosti s krizí. Podporu reálné ekonomice v souvislosti s krizí prostřednictvím dočasného rámce[3] začaly členské státy poskytovat teprve v roce 2009. Tato zpráva se proto na tuto podporu nevztahuje. Ekonomická činnost se snížila a podle očekávání se ustálí teprve v roce 2010. Zatímco prvotní ukazatele naznačují první známky hospodářského oživení, schodky veřejných financí v EU budou podle předpovědí v roce 2009 činit průměrně 6 % HDP a v roce 2010 přibližně 7 %. Rozpočtové schodky podstatně vzrostly a vrátily se na úrovně z roku 2000. Nezaměstnanost se podle očekávání zvýší na 10 % či dokonce ještě více a v nadcházejících letech bude jedním z hlavních problémů. Když v září 2008 vyschly mezibankovní úvěry, začaly členské státy vkládat do bankovního odvětví velké částky podpory s cílem zamezit zhroucení finančního systému. Členské státy zavedly v zájmu zajištění dalšího fungování hospodářství ochranu v podobě záruk, za nimiž následovala rekapitalizační opatření a ochrana finančních institucí před riziky. Jako další krok, který se řídil dočasným rámcem, začaly členské státy poskytovat dodatečné pobídky pro reálnou ekonomiku s cílem zachovat nebo obnovit investice. Politika Evropské komise v oblasti státních podpor byla jedním z hlavních faktorů, které zajistily, že tohoto (celkově úspěšného) procesu záchrany bylo dosaženo koordinovaným způsobem. Tato politika umožnila rychlé zavedení bezprecedentních opatření podpory a současně zajistila, aby nebyl dotčen jednotný trh. 1. STÁTNÍ PODPORA V ROCE 2008 Celková výše státních podpor[4] poskytnutých členskými státy v roce 2008 činila 279,6 miliardy EUR, tj. v relativním vyjádření 2,2 % HDP EU-27[5]. Krizová opatření oznámená členskými státy v roce 2008 dosáhla výše 212,2 miliardy EUR, tj. 1,7 % HDP. V roce 2008 poskytlo třináct členských států podporu finančnímu odvětví v souvislosti s krizí (Belgie, Dánsko, Německo, Irsko, Španělsko, Francie, Lotyšsko, Lucembursko, Nizozemsko, Portugalsko, Finsko, Švédsko a Spojené království). Do konce října 2009 schválila Komise opatření v souvislosti s finanční krizí ve všech členských státech EU-15[6] a Maďarsku, Lotyšsku a Slovinsku. Při vyloučení krizových opatření dosáhla státní podpora v roce 2008 celkové výše 67,4 miliardy EUR, tj. 0,54 % HDP EU-27. Na podporu pro průmysl a služby připadá 78 % celkových státních podpor. To činilo 52,9 miliardy EUR, tj. 0,42 % HDP EU-27. K podpoře pro průmysl a služby je připočtena podpora poskytnutá uhelnému průmyslu, jež činila 2,7 miliardy EUR, tj. 4,1 % celkové výše podpor. Zbývající část podpor je rozdělena mezi zemědělství (11,8 miliardy EUR, tj. 17,5 % celkové výše podpor), rybolov (0,2 miliardy EUR, tj. 0,4 % celkové výše podpor) a dopravu[7] (2,4 miliardy EUR, tj. 3,6 % celkové výše podpor). Podpora pro železniční dopravu, která není kvůli absenci srovnatelných údajů zahrnuta do žádné z výše uvedených celkových částek, činila podle informací členských států 46 miliard EUR, tj. 0,4 % HDP EU[8]. Na pět největších poskytovatelů podpory připadá 40,5 miliardy EUR, tj. 60 % celkové výše podpor[9]. Na Německo připadala částka ve výši 15,7 miliardy EUR, tj. 23 % celkové výše podpor, za ním následovala Francie (10,3 miliardy EUR; 15 %), Itálie (5,5 miliardy EUR; 8 %), Španělsko (5,2 miliardy EUR; 8 %) a Spojené království (3,8 miliardy EUR; 6 %). Zcela jiný obraz se naskýtá při pohledu na podporu vyjádřenou jako procento HDP. Maďarsko poskytlo podporu představující 2,4 % HDP, za ním následovala Malta (2 %), Bulharsko (1,3 %), Finsko (1,1 %) a Irsko (1,1 %). 2. TENDENCE A STRUKTURA VÝDAJů NA STÁTNÍ PODPORU V čLENSKÝCH STÁTECH Evropská rada na zasedání v Lisabonu v březnu roku 2000 Komisi, Radu a členské státy vyzvala, aby „pokračovaly ve svém úsilí k … snižování celkové výše státní podpory a přesunuly důraz z podpory jednotlivých podniků nebo odvětví na řešení horizontálních cílů v zájmu Společenství, jako je zaměstnanost, regionální rozvoj, životní prostředí a vzdělávání nebo výzkum“ . Na následných zasedáních Evropské rady byla zopakována výzva k „cílenějším státním podporám a jejich nižšímu počtu“. Tyto cíle byly zdůrazněny v doporučení Komise o hlavních směrech hospodářské politiky členských států a Společenství (2005–2008). Cílenější státní podpory a jejich nižší počet byly určeny jako jedna ze čtyř hlavních zásad, na nichž je založen program Komise týkající se reformy státní podpory, tj. zmíněný akční plán, jenž byl zahájen v roce 2005,. Při pohledu na tendenci z dlouhodobého hlediska činila celková výše státních podpor v 80. letech minulého století okolo 2 % HDP, v 90. letech se snížila těsně pod 1 % a v letech 2003–2007 klesla na přibližně 0,5 %–0,6 % HDP. Kvůli mimořádným krizovým opatřením vzrostla v roce 2008 výše podpor v EU-27 na více než 2 % HDP. Obr. 1[10]: Celková výše podpor jako % HDP (EU-27; údaje od roku 1992) [pic] Snižování výdajů na státní podpory v tomto desetiletí až do roku 2007 lze přičíst třem hlavním činitelům: za prvé, v období hospodářského růstu od roku 2000 poskytovaly členské státy podstatně nižší podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v potížích. Za druhé, státní podpora pro uhelný průmysl vykazovala trvale klesající tendenci, která byla zaznamenána především v Polsku, Francii, Německu a Španělsku. Za třetí, ke klesající tendenci přispěly předvstupní závazky a pokračující úsilí po přistoupení, jelikož členské státy EU-12[11] nadále přizpůsobovaly své politiky a postupy v oblasti státních podpor požadavkům právních předpisů a politik EU v oblasti státních podpor. Tyto snahy lze považovat za výsledek obecného uznání, že vysoký objem státních podpor nejenže brání účinnému rozdělování zdrojů, nýbrž vede rovněž k nižší konkurenceschopnosti celého hospodářství. Práce v tomto ohledu byla zahájena již polovině 80. let minulého století s cílem zajistit, aby se účinná kontrola státní podpory stala hlavním prvkem programu jednotného trhu. Kázeň v oblasti státních podpor se poté v 90. letech rozšířila a posílila v rámci EMU a další nové impulsy přineslo zasedání Rady v Lisabonu v roce 2000 a posléze akční plán v roce 2005. Výsledný balíček reforem v oblasti státních podpor usiluje o lepší zaměření podpory a současně o zajištění, aby bylo narušení hospodářské soutěže co nejmenší s cílem zachovat fungování jednotného trhu. Neberou-li se v potaz mimořádná krizová opatření, celková výše podpor představuje 0,54 % HDP (67,4 miliardy EUR), což je i nadále v rámci průměru posledních let. To (jak se zdá) naznačuje, že členské státy za prvé dodržují celkovou kázeň v oblasti státních podpor, pokud se odhlédne od vypuknutí finanční a hospodářské krize v roce 2008. Za druhé, přísnou kázeň v oblasti státních podpor v letech před propuknutím krize lze považovat za důležitý příspěvek, který umožnil rychlou, významnou a cílenou reakci na krizi, aniž by byla narušen všeobecný konsensus, že by státní podpora měla být využívána obezřetným, uváženým způsobem, je-li nezbytná k dosažení společně přijatého cíle a přiměřená ve vztahu k problému, který řeší. Kvůli zvláštnostem souvisejícím s podporou pro zemědělství, rybolov a dopravu se následující oddíly o výši a zaměření podpory (‎2.1 a ‎2.2) zabývají pouze podporou pro průmysl a služby. 2.1. Tendence týkající se výše státních podpor pro průmysl a služby Za účelem analýzy střednědobé tendence v oblasti státních podpor pro průmysl a služby se zde neberou v úvahu krizová opatření, která budou projednána zvlášť v kapitole 3. V případě celé EU vykazovala výše podpory poskytnuté průmyslu a službám v porovnání se dvěma po sobě jdoucími tříletými obdobími 2006–2008 a 2003–2005 mírně klesající tendenci. Výdaje na podporu činily v období 2006–2008 průměrně 52 miliard EUR, tj. 0,42 % HDP, zatímco v průběhu období 2003–2005 činily v průměru 54 miliard EUR, tj. 0,46 % HDP. To prokazuje, že většina členských států se, pomineme-li zvláštní reakci na finanční a hospodářskou krizi, stavěla k výzvě Rady týkající se snižování celkové výše podpory nadále kladně. Většina členských států (15) byla v období 2006–2008 schopna zachovat či dokonce snížit úroveň podpory v porovnání s obdobím 2003–2005. Mnoho ze zemí EU-12 dosáhlo významného snížení o 1 % HDP či dokonce ještě více. V důsledku toho se průměrné výdaje EU-12 snížily téměř o polovinu, tj. z více než 1 % HDP v období 2003–2005 na úroveň mírně nad 0,5 % v období 2006–2008. Některým zemím EU-15 se v období 2006–2008 rovněž podařilo snížit úrovně podpory na přibližně 0,4 % HDP[12], tj. téměř na stejnou úroveň průměru EU-27. Navzdory kladné klesající tendenci některé členské státy v období 2006–2008[13] v porovnání s obdobím 2003–2005 výdaje na podporu zvýšily. Určitý nárůst lze velkou měrou přičíst podpoře na horizontální cíle, zejména na regionální rozvoj, ochranu životního prostředí, výzkum a vývoj a zaměstnanost. Nárůst však dosud nevedl k zvrácení celkové dlouhodobé klesající tendence pro EU jako celek. Krátkodobý vývoj od roku 2007 do roku 2008 ukazuje mírný růst v roce 2008. Výdaje na státní podporu pro průmysl a služby vzrostly přibližně o 0,04 % HDP. Německo například zvýšilo regionální investiční podporu zejména pro nové spolkové země[14] a Španělsko poskytlo vyšší podporu na ochranu životního prostředí[15]. Polsko významně zvýšilo podporu zaměstnanosti a zavedlo nová opatření, na něž se vztahuje bloková výjimka, představující výdaje v řádu několika stovek milionů EUR[16]. Tento krátkodobý růst ukazuje, že stávající systém kontroly státní podpory členským státům umožňuje reagovat rychle na měnící se hospodářské potřeby bez dalšího řízení u Komise. Hlavním nástrojem členských států jsou v tomto ohledu opatření, na něž se vztahuje bloková výjimka, a schválené oznámené režimy podpory, na jejichž základě lze udělit jednotlivou podporu velkému počtu podniků (další podrobnosti viz kapitola 4). 2.2. Státní podpora určená na horizontální cíle společného zájmu Státní podpora pro horizontální cíle, tj. podpora, která není omezena na konkrétní odvětví, se obvykle považuje za vhodnější k řešení selhání trhu. Narušuje tudíž hospodářskou soutěž méně než odvětvová podpora a podpora ad hoc . Nejdůležitějšími horizontálními cíli sledovanými státní podporou jsou výzkum a vývoj a inovace (dále jen „VaVaI“), ochrana životního prostředí, podpora malých a středních podniků, tvorba pracovních příležitostí, podpora vzdělávání a podpora regionálního hospodářského rozvoje. Za účelem posouzení základní tendence, pokud jde o úsilí členských států přeorientovat „nekrizovou“ podporu na horizontální cíle společného zájmu, se při této analýze neberou v úvahu případy související s krizí[17]. Na tomto základě činila v roce 2008 podpora určená na horizontální cíle 46,3 miliardy EUR a představovala přibližně 88 % celkové podpory pro průmysl a služby. To je nutno porovnat s podílem ve výši 80 % v roce 2007, 74 % v roce 2004 a přibližně 50 % v polovině 90. let minulého století. Třemi hlavními cíli, které členské státy sledovaly v roce 2008, byla regionální podpora (26 %), podpora posuzovaná podle pokynů k podpoře na ochranu životního prostředí (24 %)[18] a podpora VaVaI (16 %). Základní tendence potvrzuje růst podpory zaměřené na horizontální cíle. V průběhu období 2003–2005 bylo na horizontální cíle vyčleněno přibližně 74 % podpor, zatímco v průběhu období 2006–2008 se tento podíl zvýšil na 85 %. Podobný obrázek se naskytne při pohledu na počet členských států, které zaměřily 90 % či více své podpory průmyslu a služeb na horizontální cíle společného zájmu. V roce 2008 tomu tak bylo v případě 17 členských států v porovnání se 17 v roce 2007[19] a 16 v roce 2006[20]. Pro tento vývoj neexistuje jeden převažující důvod či modelový příklad. Pro celou EU byla podpora určená na rozvoj odvětví, včetně podpory na záchranu a restrukturalizaci, v roce 2008 oproti roku 2007 nižší a činila 6,5 miliardy EUR, tj. 12 % celkové podpory pro průmysl a služby[21]. Mimo kontext hospodářské a finanční krize činila v roce 2008 podpora na záchranu a restrukturalizaci 557 milionů EUR v porovnání s ročním průměrem ve výši 3,5 miliardy EUR v období 2003–2005 a 872 milionů EUR v období 2006–2008. Z dlouhodobé tendence celkově vyplývá, že členské státy nadále zaměřují vysoké částky podpory na horizontální cíle. Zejména dochází k postupnému přesměrování podpory na horizontální cíle u všech členských států EU-12. 3. STÁTNÍ PODPORA V SOUVISLOSTI S FINANčNÍ A HOSPODÁřSKOU KRIZÍ 3.1. Pokyny Komise k případům souvisejícím s krizí Po prohloubení finanční krize na podzim 2008 vydala Komise pokyny ve formě sdělení o podobě a provádění státní podpory ve prospěch bank[22]. V těchto sděleních Komise uznala, že závažnost krize odůvodňuje udělení podpory na základě čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES a stanovila soudržný rámec pro poskytování veřejných záruk, provádění rekapitalizačních opatření a pro záchranu znehodnocených aktiv ze strany členských států ať už v rámci podpory pro jednotlivé banky, nebo v rámci vnitrostátního režimu. Hlavní zásadou pokynů v těchto sděleních je zajistit, aby při mimořádných opatřeních z důvodu finanční stability byly zaručeny rovné podmínky pro banky v různých členských státech bez ohledu na to, zda jsou příjemci veřejné podpory či nikoliv.. Kontrola státní podpory ze strany Komise má minimalizovat nepříznivé vedlejší účinky státních zásahů v členských státech, u příjemců podpory s různými profily rizika a u příjemců podpory a bank, které nezískají státní podporu, a současně usnadnit dosažení cílů režimů. Evropská rada[23] znovu zopakovala své odhodlání obnovit důvěru a řádné fungování finančního trhu a zdůraznila, že opatření politiky na úrovni EU musí být v souladu se zásadami jednotného trhu, zajišťovat rovné podmínky a zohledňovat věrohodnou strategii ústupu od angažovanosti státu v ekonomice. Tento proces znamená na straně jedné významnou restrukturalizaci bank v potížích a na druhé straně návrat k běžným tržním podmínkám u bank, které jsou v zásadě zdravé. Obdobně se základní zásady vztahují na společnosti působící v „reálné“ ekonomice, které se potýkají se strukturálními problémy, jež budou vyžadovat přijetí restrukturalizačních opatření k obnovení dlouhodobé životaschopnosti. Komise poskytla podrobný přehled o svých opatřeních, pokud jde o státní podporu v souvislosti s finanční a hospodářskou krizí, ve zvláštním vydání srovnávacího přehledu zveřejněném letos na jaře[24]. Toto vydání obsahovalo podrobná shrnutí sdělení o bankovnictví, sdělení o rekapitalizaci, dočasného rámce pro reálnou ekonomiku, sdělení o znehodnocených aktivech[25] a jejich dosavadní uplatňování. Dne 23. července 2009 přijala Komise pokyny k návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu[26] , které objasňují kritéria, jež bude Komise v současném období uplatňovat na podporu pro restrukturalizaci bank. 3.2. Zásah Komise v případech souvisejících s krizí Komise hraje a bude i nadále hrát významnou úlohu při koordinaci opatření členských států s cílem udržet rovné podmínky, zachovat celistvost společného trhu a bojovat proti škodlivému protekcionismu. Komise bude nadále podrobně sledovat situaci na trhu a přezkoumávat opatření podpory členských států s cílem zajistit, aby tato opatření byla navržena tak, aby pokud možno bylo co nejvíce omezeno narušení hospodářské soutěže a zachováno fungování jednotného trhu. Komise mimoto obzvláště zdůraznila, že opatření musí být navržena s ohledem na střednědobý výhled, zejména ve snaze zajistit rychlý návrat ke konkurenčnímu prostředí. V rámci monitorování státní podpory Komise podpoří restrukturalizační procesy. Například oznámení Irska, které do režimu státních záruk zahrnovalo pouze šest irských bank, představovalo vážné riziko velkého odlivu kapitálu od soutěžitelů nezpůsobilých pro podporu. Na naléhání Komise irská vláda během několika dnů potvrdila, že záruční režim bude dostupný pro všechny banky s dceřinými společnostmi nebo pobočkami v Irsku, jež jsou významně zastoupeny v domácím hospodářství[27]. Stejně tak v případě, když Francie oznámila plánovanou podporu pro automobilový průmysl, která původně vyvolávala obavy s ohledem na pravidla státní podpory a jednotného trhu, Komise jednoznačně uvedla, že podporu udělenou za dodatečných, nekomerčních podmínek s ohledem na umístění investic (a/nebo zeměpisné rozložení restrukturalizačních opatření v jiném případě) nelze považovat za slučitelnou podporu. Po intenzivním jednání mezi Komisí a francouzskými orgány poskytla Francie závazky s cílem zamezit podmínkám, které by byly v rozporu s pravidly jednotného trhu[28]. Tento přístup byl zachován ve všech ostatních případech, zejména pokud jde o německé plány v souvislosti se společností Opel[29]. Ve věci Bradford&Bingley[30] Komise zajistila, aby příjemci podpory byli drobní vkladatelé banky. Státní zásah umožnil pokračovat v maloobchodním podnikání banky prostřednictvím odprodeje maloobchodní složky, zatímco bylo schváleno ukončení činnosti části banky, která byla v potížích. Účinnost režimů podpory bank a rovněž celková situace, pokud jde o stabilitu a fungování finančních trhů, byly nedávno posouzeny Radou[31], která dospěla k závěru, že veřejná opatření přijatá od třetího čtvrtletí 2008 přispěla k stabilizaci extrémně napjatých podmínek na finančním trhu. Situace, v níž banky působí, bude však pravděpodobně i nadále problematická, zejména s ohledem na úvěrové ztráty spojené s jejich úvěrovými portfolii. 3.3. Schválená opatření a míra využití V období mezi říjnem 2008 a koncem října 2009 schválila Komise 73 krizových opatření. Při rozdělení podle druhu opatření to znamená 32 režimů (režimy záruk, rekapitalizační systémy, zásahy v souvislosti s likviditou, zásahy v souvislosti se záchranou aktiv) a 41 případů jednotlivé podpory. Celkový maximální objem krizových opatření, která Komise schválila v období mezi říjnem 2008 a říjnem 2009, činil přibližně 3 632 miliard EUR, což odpovídá 29 % HDP EU-27[32]. Co se týká režimů záruk, maximální objem činil 2 738 miliard EUR, což představuje 22 % HDP EU-27. Rekapitalizační opatření činila 231 miliard EUR[33], což odpovídá 2 % HDP EU-27. Obecná opatření v souvislosti s likviditou a zásahy k záchraně aktiv činily 76 miliard EUR a představovaly 0,6 % HDP EU. Komise mimo to přijala rozhodnutí týkající se řady intervencí ad hoc ve prospěch jednotlivých finančních institucí, jež dosáhly celkového objemu ve výši 587 miliard EUR. Většinu obecných režimů Komise schválila na podzim 2008 po zveřejnění sdělení o bankovnictví a rekapitalizaci[34]. Opatření schválená v roce 2008, režimy a podpora ad hoc společně dosahovaly výše 3 361 miliard EUR. V roce 2009 považovaly členské státy pouze v omezené míře za nezbytné vytvořit nová dodatečná opatření podpory. Od ledna do března 2009 Komise schválila další opatření na záchranu a stabilizaci v celkové výši 96 miliard EUR. Od dubna 2009 členské státy přijaly pouze doplňková opatření s celkovým maximálním objemem ve výši 175 miliard EUR[35]. Míra využití ze strany bank je vymezena jako skutečné využití oznámených schválených částek v rámci opatření. Slouží jako předběžný ukazatel fungování režimů[36]. Maximální celkový objem podpory, který byl uveden výše, nebyl ve skutečnosti poskytnut. Míra využití u krizových opatření, jak byla oznámena Komisí[37], činí v případě záruk přibližně 33 % a u rekapitalizace zhruba 55 %. 3.4. Státní podpory udělené v průběhu roku 2008 Celková výše státních podpor v souvislosti s krizovými opatřeními[38] poskytnutých členskými státy v roce 2008 činila přibližně 212,2 miliard EUR, což představuje 1,7 % HDP EU-27 Maximální objem opatření schválených Komisí, která členské státy zavedly v roce 2008 s cílem stabilizovat finanční trhy, činil 3361 miliard EUR. Podle výročních zpráv předložených členskými státy provedly členské státy opatření v nominální hodnotě 958 miliard EUR. To odpovídá míře využití ve výši 29 %. Podle prvních odhadů činil prvek podpory v podpůrných opatřeních zavedených v roce 2008 (jako pomocný ukazatel pro výhody poskytnuté státem přijímajícím finančním institucím) 212,2 miliardy EUR, což představuje 1,7 % HDP EU-27. Komise v roce 2008 schválila krizová opatření, která oznámilo sedmnáct členských států. Pouze třináct členských států sdělilo, že tato opatření byla provedena již v roce 2008. V roce 2008 představovala krizová opatření ad hoc [39] 37 % celkové výše podpory v souvislosti s krizí a podpora udělená na základě režimů představovala 63 %. Přehled schválených krizových opatření lze nalézt v kapitole 3 přílohy Fakta a čísla o státní podpoře v členských státech EU. 4. ZJEDNODUšENÍ PRAVIDEL STÁTNÍ PODPORY 4.1. Nová struktura kontroly státní podpory V červnu 2005 byl v akčním plánu oznámen záměr Komise prosazovat využívání politiky v oblasti státních podpor jako účinného nástroje politiky pro růst a zaměstnanost. V souladu s akčním plánem byl zahájen přezkum téměř všech pravidel a postupů v oblasti státní podpory[40]. Program reforem byl založen na čtyřech hlavních zásadách: - cílenější státní podpory a jejich nižší počet; - vytříbený ekonomický přístup; - efektivnější postupy, lepší prosazování, větší předvídavost a zvýšená transparentnost; - sdílená odpovědnost mezi Komisí a členskými státy. Komise má výhradní pravomoc posuzovat slučitelnost opatření státní podpory se Smlouvou o ES. V souladu s tím jsou členské státy povinny oznámit Komisi veškerá opatření před jejich provedením[41], pokud se na ně nevztahuje nařízení „ de minimis “[42] nebo nařízení o blokových výjimkách, zejména obecné nařízení o blokových výjimkách[43]. Důvodem této změny je, že tato opatření pravděpodobně nemají významný nepříznivý dopad na hospodářskou soutěž na úrovni Společenství a že tato opatření zároveň přispívají k dosažení cíle společného zájmu, a proto je lze provést bez předchozího oznámení Komisi, pokud splňují kritéria stanovená v příslušných právních nástrojích. V případě opatření státní podpory, na něž se před jejich provedením nadále vztahuje kontrola Komise, mohou členské státy oznámit režimy podpory. Po schválení dotyčného režimu může členský stát obvykle udělovat jednotlivou podporu bez dalšího oznámení Komisi. Individuálně je nutno oznámit pouze velkou jednotlivou podporu poskytnutou na základě režimu podpory, která přesahuje určité prahové hodnoty, a jednotlivou podporu (nazývanou rovněž podporou „ ad hoc “) udělenou mimo režim. „Trojčlenný systém“: bloková výjimka, běžné a podrobné posouzení S cílem zrychlit a zefektivnit postupy a rozhodování zavedla Komise významné změny ve struktuře kontroly státní podpory, jež spočívají v tom, že na jednotlivá opatření podpory se vztahuje taková úroveň kontroly, která odráží jejich možné dopady na hospodářskou soutěž a obchod. Nová struktura je založena na „trojčlenném systému“: bloková výjimka (a de minimis ), běžné posouzení a podrobné posouzení. Zatímco se počet opatření, na něž se vztahuje bloková výjimka, zvyšuje, většina jednotlivých případů či režimů, které je nutno nadále oznamovat, podléhá běžnému posouzení, jež zajišťuje bezproblémové hodnocení. Mezi rokem 2007 a polovinou roku 2009 bylo podrobné posouzení provedeno pouze ve 25 z celkem 177 případů týkajících se VaVaI a v deseti z celkem 49 případů týkajících se rizikového kapitálu. V případech spadajících do některého z ostatních horizontálních cílů nebylo provedeno žádné podrobné posouzení. Nový zjednodušený postup Ve snaze o ještě hladší průběh oznamování podpory, kterou lze předem považovat za slučitelnou, zavedla Komise v září 2009 zjednodušený postup[44]. Tímto novým postupem hodlá Komise zajistit, aby jednoznačně slučitelná podpora byla na základě úplného oznámení ze strany členského státu schválena ve zkrácené lhůtě jednoho měsíce. 4.2. Posouzení jednotlivých případů zaměřené na malý počet velkých podpor, které mohou narušit hospodářskou soutěž Členské státy v rostoucí míře využívají možnosti podpory na základě blokových výjimek a nadále využívají režimy, na jejichž základě lze udělit podporu jednotlivým podnikům bez dalšího oznámení Komisi. V roce 2008 spadalo 648, tj. 66 % nově zavedených opatření do podpory na základě blokových výjimek, zatímco 248 režimů, na které se v roce 2008 vztahovalo rozhodnutí Komise, představovalo 25 % a 92 jednotlivých opatření podpory představovalo 9 %. Pokud jde o oznámené objemy podpory (bez krizových opatření), na jednotlivou podporu připadalo pouze 5 % celkové výše podpory pro průmysl a služby (2,5 miliardy EUR), zatímco podpora na základě režimů činila 76 % (40 miliard EUR) a podpora na základě blokových výjimek představovala 19 % (10 miliard EUR). To znamená, že 95 % podpory pro průmysl a služby – i když se na ni vztahuje kázeň v oblasti státních podpor – bylo členskými státy uděleno, aniž by bylo nutné jednotlivé posouzení ze strany Komise na úrovni příjemce. 4.3. Na téměř 19 % podpory pro průmysl a služby se vztahují blokové výjimky Pokud jde o výdaje, u podpory na základě blokových výjimek došlo v roce 2008 k významnému nárůstu na 10 miliard EUR, tj. 19 % celkové podpory pro průmysl a služby, v porovnání s rokem 2007 (6,3 miliardy EUR, tj. 13 %) a rokem 2006 (3 miliardy EUR, tj. 6 % celkové výše podpory). Hlavní nárůst lze přičíst regionální podpoře na základě možnosti blokové výjimky, která byla zavedena v roce 2007. Stále více byly využívány rovněž podpory na základě blokových výjimek v rámci jiných, již existujících cílů, tj. podpory malých a středních podniků, podpory vzdělání a podpory zaměstnanosti. Potenciál nově zavedených cílů v rámci obecného nařízení o blokových výjimkách bude nutno v budoucnu přezkoumat, jelikož nové nařízení vstoupilo v platnost teprve koncem srpna 2008. 5. PROSAZOVÁNÍ PRAVIDEL STÁTNÍ PODPORY Protiprávní podpora Čl. 88 odst. 3 Smlouvy o ES ukládá členským státům povinnost nejen oznámit opatření státní podpory Komisi před jejich zavedením, nýbrž rovněž před provedením oznámených opatření vyčkat na výsledek šetření Komise. Není-li některá z těchto povinností dodržena, považuje se opatření státní podpory za protiprávní. V období 2000–2008 vydala Komise 811 rozhodnutí týkajících se protiprávní podpory. V přibližně 23 % případů protiprávní podpory (187 případů) Komise zasáhla a vydala záporné rozhodnutí prohlašující opatření podpory za neslučitelné se společným trhem. Toto záporné rozhodnutí obvykle vyžaduje, aby dotyčný členský stát zajistil navrácení protiprávně udělené podpory. V dalších 2 % případů protiprávní podpory (15 případů) přijala Komise podmínečné rozhodnutí. Tato míra zásahů ve výši přibližně 25 % v případě protiprávní podpory je přibližně desetkrát vyšší než počet záporných a podmínečných rozhodnutí týkajících se řádně oznámených případů. Více než polovina zásahů se uskutečnila v odvětví průmyslu a služeb, přibližně jedna čtvrtina v zemědělství a zbytek v dopravě, uhelném průmyslu a rybolovu. Navrácení státní podpory V prvním pololetí roku 2009 bylo dosaženo dalšího pokroku při výkonu dosud nevyřešených rozhodnutí o navracení podpory. Celkový počet dosud nevyřešených případů navracení podpory se dále snížil na 43 (oproti 50 případům v polovině roku 2007 a 94 případům na konci roku 2004). Částka protiprávní a neslučitelné podpory, která byla navrácena od roku 2000, dále vzrostla z 2,3 miliard EUR v prosinci 2004 na 9,4 miliard EUR ke dni 30. června 2009. To znamená, že procentní podíl protiprávní a neslučitelné podpory, kterou je ještě nutno navrátit, klesl ze 75 % na konci roku 2004 na přibližně 9 % ke dni 30. června 2009. Komise mimo to vydala některá rozhodnutí o navrácení podpory v oblasti zemědělství, rybolovu a dopravy. Prosazování právní úpravy státní podpory: spolupráce s vnitrostátními soudy Komise nedávno přijala nové oznámení o prosazování právní úpravy státní podpory vnitrostátními soudy[45]. Toto oznámení má dva hlavní cíle: - Účelem nového oznámení je poskytnout vnitrostátním soudům a potenciálním žalobcům jednoznačné vodítko ohledně různých záležitostí, jež se mohou objevit v souvislosti s vnitrostátními spory týkajícími se státní podpory. - Prostřednictvím nového oznámení Komise mimo to usiluje o prohloubení spolupráce s vnitrostátními soudy v jednotlivých případech. Poté, co bylo nové oznámení přijato, hodlá Komise zvýšit své úsilí v oblasti soukromoprávního vymáhání státní podpory. Následná kontrola Se vstupem obecného nařízení o blokových výjimkách v platnost se na vyšší počet opatření podpory nevztahuje oznamovací povinnost. Článek 10 uvedeného nařízení představuje základ pro provádění následné kontroly na základě vzorku. Z analýzy výsledků prvních tří kontrol vyplývá, že ta část stávající struktury kontroly státních podpor, v jejímž rámci je možné režimy podpory schválit a jež členským státům umožňuje provést opatření na základě (obecného) nařízení o blokových výjimkách, funguje v obecném měřítku uspokojivě. PŘÍLOHA Pracovní dokument útvarů Komise „Fakta a čísla o státních podporách v členských státech EU“ [1] http://www.eftasurv.int/information/sascoreboard/ [2] Sdělení komise Evropskému parlamentu a Radě – Dlouhodobá udržitelnost veřejných financí pro hospodářské oživení, KOM (2009) 545 ze dne 14.10.2009 (http://ec.europa.eu/economy_finance/thematic_articles/article15994_en.htm). [3] Dočasný rámec Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize; konsolidované znění v Úř. věst. C 83, 7.4.2009 ; platné znění v Úř. věst. C 261, 31.10.2009, s. 2. [4] Celková částka zahrnuje podporu pro zpracovatelský průmysl, služby, uhelný průmysl, zemědělství, rybolov a část odvětví dopravy, kvůli absenci srovnatelných údajů však nezahrnuje odvětví železniční dopravy a podporu určenou na náhradu za služby obecného hospodářského zájmu. Částky podpory se vztahují na prvek podpory obsažený v opatření státní podpory, není-li uvedeno jinak (viz metodické poznámky v průvodním pracovním dokumentu útvarů Komise). [5] EU-27 znamená všechny členské státy EU. [6] EU-15 zahrnuje členské státy, které vstoupily do EU před rokem 2004. [7] Bez železniční dopravy. [8] Viz rovněž bod 2.3.5 pracovního dokumentu útvarů Komise „Fakta a čísla o státní podpoře v členských státech EU“. [9] Bez krizových opatření. [10] Zdroj: GŘ pro hospodářskou soutěž; údaje o HDP: Eurostat [11] EU-12 zahrnuje členské státy, které vstoupily do EU v roce 2004 nebo později. [12] Spojené království o 0,2 miliardy EUR, Německo o 0,9 miliardy EUR a Itálie o 0,4 miliardy EUR. [13] Švédsko o 0,6 miliardy EUR, Belgie o 0,4 miliardy EUR, Francie o 0,3 miliardy EUR. [14] Zejména prostřednictvím Investitionszulagengesetz 2007 (N357a/2006 a XR 6/2007). [15] Velkou část lze přičíst věci NN 61/2004 Osvobození biopaliv od spotřební daně . [16] Například XE 11/2004 Náhrada za vyšší náklady vzniklé zaměstnáváním zdravotně postižených osob v MSP , N 575/2007 Odvětví uhelného průmyslu 2008-2015. [17] Pokud by se započítala krizová opatření, podíl horizontální podpory by se snížil na 17,5 %. [18] Do kategorie podpory na ochranu životního prostředí a úspor energie spadají dvě odlišné skupiny případů: první skupina případů sleduje přímý přínos pro životní prostředí. Druhá skupina zahrnuje snížení ekologických daní, či osvobození od těchto daní. U této druhé skupiny případů nelze výdaje na podporu považovat za pomocný ukazatel pro měření přínosů pro životní prostředí, jelikož tento přínos sleduje daň, nikoli osvobození od daně. Podrobnosti viz srovnávací přehled z jara 2008, KOM (2008) 304 ze dne 21. května 2008. [19] Viz srovnávací přehled z podzimu 2008, KOM (2008) 751 ze dne 17. listopadu 2008, s. 30. [20] Viz srovnávací přehled z podzimu 2007, KOM (2007) 791 ze dne 13. prosince 2007, s. 22. [21] Tyto procentní podíly nezahrnují opatření s horizontálním cílem, která jsou však vyčleněna pro zpracovatelský průmysl a služby. [22] Viz sdělení Komise – Použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí, Úř. věst. C 270, 25.10.2008, s. 8 („sdělení o bankovnictví“); sdělení Komise – Rekapitalizace finančních institucí během současné finanční krize: omezení podpory na nezbytné minimum a záruky proti neoprávněnému narušení hospodářské soutěže, Úř. věst. C 10, 15.1.2009, s. 2 („sdělení o rekapitalizaci“); sdělení Komise o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství, Úř. věst. C 72, 26.3.2009 („sdělení o znehodnocených aktivech“); sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu, Úř. věst. C 195, 19.8.2009, s. 9. [23] Viz část II závěrů předsednictví Evropské rady v Bruselu 18. a 19. června 2009. [24] Srovnávací přehled z jara 2009 (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/studies_reports.html). [25] Tato sdělení jsou stručně představena v kapitole 3 přílohy Fakta a čísla o státní podpoře v členských státech EU. [26] Sdělení Komise o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu, Úř. věst. C 195/2009, 19.8.2009. [27] Viz NN 48/2008 Záruční režim pro banky v Irsku. [28] Viz tisková zpráva (Memo/09/90). [29] Viz tiskové zprávy (Memo/09/460 a Memo/09/411) [30] Věc NN 41/2008 Podpora na záchranu pro Bradford & Bingley. [31] Příloha ke zprávě Rady (Ecofin) o účinnosti režimů finanční podpory, určené pro zasedání Evropské rady ve dnech 18. a 19. června: zpráva pracovní skupiny pro posouzení účinností opatření finanční podpory. [32] Tento číselný údaj představuje celkovou maximální částku ochrany v podobě záruk, záchranných a restrukturalizačních balíčků a ostatních opatření zavedených členskými státy. [33] To zahrnuje rekapitalizační systémy a režimy spojující rekapitalizaci s jinými opatřeními. Rozdíly oproti částkám uveřejněným ve srovnávacím přehledu z jara 2009 jsou zapříčiněny různou klasifikací režimů. Toto vydání považuje zásahy v souvislosti s likviditou za samostatnou kategorii. [34] Srovnávací přehled z jara 2009 se zaměřil na zásahy ve formě státní podpory v současné finanční a hospodářské krizi a přehled opatření posouzených Komisí do 31. března 2009. [35] Mimo jiné šest režimů vycházejících ze sdělení o bankovnictví, jeden režim vycházející ze sdělení o znehodnocených aktivech a jeden jiný zvláštní režim. [36] Vysoká míra využití v daném členském státě nutně nenaznačuje, zda je opatření přiměřené, či nikoli. Nízké míry využití v některých členských státech jsou částečně zapříčiněny skutečností, že částky oznámené v rámci režimů jsou vyšší, než kolik je skutečně zapotřebí. V některých členských státech se mimo to bankám podařilo snadno získat finanční prostředky na trhu, často za nižší cenu. [37] Podrobnosti viz přehled záručních a rekapitalizačních režimů ve finančním sektoru v současné krizi vyhotovený GŘ pro hospodářskou soutěž ze dne 7. srpna 2009 (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/review_of_schemes_en.pdf). [38] To zahrnuje některé individuální první případy během první fáze krize schválené podle pokynů pro podporu na záchranu a restrukturalizaci a opatření schválená podle sdělení o bankovnictví a rekapitalizaci, která byla provedena v roce 2008. Opatření související s krizí v reálné ekonomice schválená na základě dočasného rámce nejsou v tomto oddíle zahrnuta, jelikož byla schválena a provedena teprve v roce 2009. [39] Oznámené nebo odhadnuté objemy podpory. [40] Viz tabulka 2 v příloze Fakta a čísla o státní podpoře v členských státech EU. [41] Článek 88 Smlouvy o ES; podrobná ustanovení v nařízení Rady č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, Úř. věst. L 83/1, 27.3.1999, s. 1–9. [42] Nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis , Úř. věst. L 379, 28.12.2006, s. 5. [43] Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách) ; Úř. věst. L 214, 9.8.2008, s. 3. [44] Oznámení Komise o zjednodušeném postupu posuzování některých druhů státní podpory; Úř. věst. C 136, 16.6.2009, s. 3–12. [45] Oznámení Komise o prosazování právní úpravy státní podpory vnitrostátními soudy, Úř. věst. C 85, 9.4.2009, s. 1.