EVROPSKÁ KOMISE V Bruselu dne 8.12.2021 COM(2021) 775 final 2021/0406(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochraně Unie a jejích členských států před hospodářským nátlakem třetích zemí {SEC(2021) 418 final} - {SWD(2021) 371 final} - {SWD(2021) 372 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Cílem tohoto návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady je chránit zájmy Unie a jejích členských států tím, že Unii umožní reagovat na hospodářský nátlak. Hospodářským nátlakem se rozumí situace, kdy třetí země usiluje o vyvíjení tlaku na Unii nebo členský stát tak, aby učinily konkrétní politické rozhodnutí, a to tím, že uplatňuje nebo vyhrožuje, že uplatní opatření ovlivňující obchod nebo investice vůči Unii nebo členskému státu. Cílem uplatnění reakce Unie, nebo pouhé možnosti jejího uplatnění, je především odradit třetí země od toho, aby vyvíjely hospodářský nátlak, nebo je odradit od pokračování v nátlaku, pokud jej již vyvíjí. V krajním případě může Unie proti hospodářskému nátlaku zakročit. Reakce Unie může mít podobu široké škály opatření v návaznosti na určení, že se jedná o akt nátlaku, včetně úsilí o zahájení konzultací s dotčenou třetí zemí s cílem usnadnit provedení dohodnutého nebo konečným rozhodnutím stanoveného řešení, je-li to možné, a různých protiopatření a mezinárodní spolupráce. Cílem tohoto návrhu je překlenout mezeru v právních předpisech s cílem řešit vyvíjející se otázku hospodářského nátlaku. Unie v současné době nemá legislativní rámec pro boj proti hospodářskému nátlaku. Žádný ze stávajících právních nástrojů se touto otázkou nezabývá. Zároveň narůstá značné využívání hospodářského nátlaku třetími zeměmi, které může ohrozit práva a zájmy Unie a jejích členských států. Zdroje hospodářského nátlaku jsou různorodé a vyvolávají velké obavy. Evropský parlament, Rada a Komise přijaly společné prohlášení , v němž uznaly, že činnosti třetích zemí, jejichž cílem je donutit Unii nebo členský stát k přijetí nebo zrušení určitých politických opatření, vyvolávají obavy. Společné prohlášení obsahuje závazek Komise předložit nejpozději do konce roku 2021 legislativní návrh nástroje pro odrazování od hospodářského nátlaku a boj proti němu. Evropský parlament a Rada se zavázaly, že návrh včas zváží. Předsedkyně Komise oznámila tuto iniciativu ve svém prohlášení o záměru adresovaném předsedovi Parlamentu a úřadující předsedkyni Rady ze dne 16. září 2020 v rámci tématu „Hospodářství, které pracuje ve prospěch lidí“. Pracovní program Komise na rok 2021 označuje pro dané období iniciativu za klíčovou. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky Otázka hospodářského nátlaku je součástí současného programu obchodní politiky Unie. Cílem sdělení o přezkumu obchodní politiky z února 2021 je vytvořit nový konsensus o otevřené, udržitelné a sebevědomé obchodní politice v náročném hospodářském a geopolitickém kontextu. Konkrétně odkazuje na budoucí návrh Komise týkající se nástroje proti nátlaku. Sdělení pojednává o potřebě orientovat se v době, kdy roste globální napětí a obchod je stále více využíván jako zbraň v geoekonomickém kontextu, přičemž je zdůrazněna propojenost hospodářství Unie s ekonomikami třetích zemí, potřeba globální spolupráce a potřeba posílení odolnosti Unie. •Soulad s ostatními politikami Unie Tento návrh doplňuje další, více strukturované iniciativy, jejichž cílem je zvýšit odolnost hospodářského a finančního systému Unie vůči různým formám vnějšího tlaku. Cílem aktualizace průmyslové strategie Unie z května 2021 je posílit odolnost jednotného trhu a řešit strategické závislosti. Tato strategie hraje klíčovou úlohu při oživení a ekologické a digitální transformaci, jakož i při posilování odolnosti Unie podporované důraznými politikami v oblasti hospodářské soutěže a obchodu. Místopředseda odpovědný za vnější vztahy zajistí soulad s různými oblastmi vnější činnosti v rámci Komise. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Právní základ navrhovaného nařízení je čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Ustanovení čl. 207 odst. 2 SFEU stanoví přijetí opatření vymezujících rámec pro provádění společné obchodní politiky. Ustanovení čl. 207 odst. 1 SFEU vymezuje oblast působnosti společné obchodní politiky, která se týká mimo jiné obchodu zbožím a službami a obchodních aspektů duševního vlastnictví, přímých zahraničních investic, vývozní politiky a opatření na ochranu obchodu. Iniciativa se týká opatření cizích zemí, která mají podobu opatření ovlivňujících obchod nebo investice týkající se Unie. Iniciativa je reakcí, jak v oblasti společné obchodní politiky, tak i v jiných oblastech, na opatření hospodářského nátlaku přijatá cizími zeměmi. V plném souladu se Smlouvami je uplatňování tohoto nařízení ve shodě s celkovou vnější politikou Unie. •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci) Ustanovení čl. 5 odst. 3 SEU stanoví, že zásada subsidiarity se použije v oblastech, které nespadají do výlučné pravomoci Unie. Podle čl. 3 odst. 1 písm. e) SFEU má Unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Ustanovení čl. 207 odst. 2 SFEU spadá do kategorie výlučných pravomocí. Otázka subsidiarity proto nevyvstává, pokud opatření hospodářského nátlaku třetích zemí nebo reakce Unie spadají do společné obchodní politiky. Jednotné řešení problému, který má dopad na celou Unii, by bylo v každém případě zajištěno pouze opatřením na úrovni Unie. Členské státy jsou i nadále odpovědné za ochranu svých práv podle mezinárodního práva a mají možnost jednat na jejich obranu. To zahrnuje jejich právo bojovat proti mezinárodnímu hospodářskému nátlaku, pokud nepřijímají opatření, která spadají do výlučné pravomoci Unie. Není však možné, aby členský stát zavedl vnitrostátní právní předpisy, které by se vztahovaly na hospodářský nátlak namířený proti Unii, a nikoli proti danému členskému státu. Vnitrostátní právní předpisy by navíc nebyly schopny zajistit účinné řešení situace, která vzbuzuje obavy Unie jako celku nebo napříč členskými státy. Opatření Unie zůstává jedinou možností, jak může Unie plnit svou povinnost vymezit a vést společnou obchodní politiku, přičemž členské státy v této oblasti nemohou jednat. Pro úplnost se má za to, že přidaná hodnota opatření na úrovni Unie spočívá v dosažení přínosů, kterých nelze dosáhnout nebo jich nelze dosáhnout uspokojivě na úrovni členských států. Tyto přínosy se týkají odrazování od hospodářského nátlaku třetích zemí a boje proti němu s cílem zachovat autonomii Unie a členských států při tvorbě politik a zabránit tomu, aby obchod a investice byly využívány jako zbraně.

•Proporcionalita Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. Zamýšleným nástrojem je komplexní rámec pro opatření proti hospodářskému nátlaku. V souladu s jeho strukturou je vyžadována zdrženlivost v činnostech, přičemž přednost má snaha o prošetření a vyřešení problémů bez uchylování se k protiopatřením (odrazující účinek, úsilí o řešení dohodnutá nebo stanovená konečným rozhodnutím). Tento nástroj výslovně upřednostňuje neintervenční přístup (tedy dohodnutá řešení oproti protiopatřením). V případě potřeby by však Unie byla schopna reagovat protiopatřeními. Kritéria výběru výslovně zahrnují požadavek, aby jakákoli reakce Unie, a zejména protiopatření, byla úměrná újmě, na kterou v jednotlivých případech reagují, a v souladu s požadavky mezinárodního práva. Kritéria výběru reakce dále stanoví, že vedlejší škody a administrativní zátěž mají být co nejmenší. Proto by byl přiměřený nejen samotný nástroj, ale i opatření přijatá na jeho základě. •Volba nástroje Na základě čl. 207 odst. 2 SFEU se navrhuje zmocnit Komisi k přijímání opatření jménem Unie s cílem reagovat na jednotlivé případy hospodářského nátlaku třetích zemí, mimo jiné prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291 SFEU, doplnit řadu možných protiopatření a upravit platná pravidla původu prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 SFEU. Unie v současné době nemá zvláštní legislativní rámec na ochranu zájmů Unie a členských států v konkrétní situaci hospodářského nátlaku. Návrh proto tuto mezeru zaplňuje. Navrhovaný jediný ucelený legislativní nástroj zaprvé nejlépe dosahuje specifického cíle, kterým je odrazování od hospodářského nátlaku. Zadruhé zajišťuje účinnou, účelnou a rychlou reakci Unie na jednotlivé případy hospodářského nátlaku, pokud by k nim došlo, což je pro odrazující účinek stejně důležité. Zatřetí je nejvhodnější volbou pro zajištění jednotnosti pravidel a postupů týkajících se reakce Unie. Obecněji řečeno, takový specializovaný legislativní nástroj, který stanoví pravidla a postupy pro činnost Unie, je ve shodě s tím, že Unie dodržuje přístup založený na pravidlech, a to i na mezinárodní úrovni. Je signálem mezinárodním partnerům, že Unie není ochotna tolerovat hospodářský nátlak. Zdůrazňuje sebevědomí a odolnost Unie a podporuje úsilí o zajištění otevřené strategické autonomie. 3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Konzultace se zúčastněnými stranami Komise provedla rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami ohledně otázky hospodářského nátlaku, potenciálního legislativního nástroje a jeho možného dopadu: –dne 17. února 2021 zveřejnila počáteční posouzení dopadů pro účely zpětné vazby, kterou mohly zúčastněné strany poskytnout do 17. března 2021, –dne 23. března 2021 zahájila otevřenou veřejnou konzultaci prostřednictvím průzkumu EUSurvey ve všech úředních jazycích EU trvající dvanáct týdnů, tedy do 15. června 2021, –dne 16. dubna 2021 se konalo on-line setkání zúčastněných stran, –v období od března do července 2021 probíhaly cílené konzultace s konkrétními skupinami, včetně podniků, akademické obce, členských států a vlád třetích zemí; zúčastněné strany navíc předložily příspěvky ad hoc. Z veřejné konzultace vyplynula všeobecná shoda v názoru, že hospodářský nátlak představuje pro Unii a členské státy stále větší problém, který by neměl zůstat neřešen. Projevila se jednotná podpora vytvoření legislativního nástroje, který by řešil otázku hospodářského nátlaku. Konkrétněji zúčastněné strany přikládají zvláštní význam zamýšlenému odrazujícímu účinku takového nástroje a spojují jej s věrohodností a účinností nástroje. Upřednostňují snahy přimět třetí země zastavit hospodářský nátlak, a to prostřednictvím neintervenčních opatření (jako je diplomacie), a převážně považují použití protiopatření za poslední možnost, jejíž vedlejší škody musí být před přijetím opatření zváženy. Další podpůrnou oblastí je, že mechanismy pro použití nástroje by měly být stanoveny dostatečně široce, aby zahrnovaly neformální hospodářský nátlak, a že v zájmu zajištění účinné reakce by Unie měla mít možnost zvolit si v jednotlivých případech z řady možných reakcí. Na druhé straně zúčastněné strany poukázaly na význam mezinárodní spolupráce proti hospodářskému nátlaku. Tento návrh obsahuje všechny tyto prvky. K odůvodnění a koncepci návrhu přispěly vstupní údaje zúčastněných stran týkající se problému hospodářského nátlaku a jeho vývoje. Zúčastněné strany mimo jiné uvedly řadu příkladů opatření hospodářského nátlaku, které jsou různého původu, a informovaly o negativním dopadu a nákladech způsobených danými opatřeními. Zúčastněné strany zároveň upozorňují na možná rizika spojená s legislativním nástrojem, jako je eskalace problému prostřednictvím odvetných opatření a negativních důsledků pro mezinárodní spolupráci, multilateralismus a dodržování řádu založeného na pravidlech. Posouzení dopadů připojené k návrhu se vztahuje na tato rizika a ta jsou řádně zohledněna v koncepci navrhovaného nástroje. Názory se rozcházejí, pokud jde o možné vytvoření systému finančního vyrovnání pro subjekty dotčené opatřeními hospodářského nátlaku, což je možnost, která není zahrnuta do navrhovaného nástroje, jak je vysvětleno v posouzení dopadů. Přibližně polovina respondentů napříč skupinami tento režim upřednostňuje (většinou podniky), zatímco druhá polovina buď nesouhlasila, nebo neprojevila zájem. Podniky, které mu jsou nakloněny, poukázaly také na možné problémy, například složitost stanovení kompenzace, rozpočtové důsledky a vhodnost daného nástroje. V neposlední řadě několik obchodních sdružení a veřejných orgánů nastoluje myšlenku vytvoření „úřadu pro odolnost“, který by mimo jiné vyšetřoval případy a spravoval nový nástroj. Zpráva o posouzení dopadů vysvětluje, proč není tato možnost v této fázi zvažována. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací Kromě posouzení dopadů připojeného k návrhu (projednávaného níže) vedla Komise konzultace popsané v předchozím oddíle. K vypracování návrhu dále přispěli interní odborníci a příspěvky odborníků v této oblasti z akademické obce.

•Posouzení dopadů Tento návrh je doplněn posouzením dopadů. Výbor pro kontrolu regulace prostudoval posouzení dopadů a dne 27. září 2021 vydal kladné stanovisko. Doporučení výboru a vysvětlení, jak jsou zohledněna, jsou uvedena v příloze 1 zprávy o posouzení dopadů. S ohledem na cíle iniciativy, a sice ochranu zájmů Unie a členských států před hospodářským nátlakem, zpráva o posouzení dopadů zvažovala tři možnosti. Byla zvolena možnost vytvořit nový právní nástroj, který by zaplnil zjištěnou mezeru ve stávajícím legislativním rámci. Zpráva analyzovala řadu koncepčních parametrů tohoto nástroje a jejich možnosti, konkrétně: spouštěcí mechanismy a prahové hodnoty týkající se opatření; možná opatření; podmínky výběru protiopatření; rozhodování; aktivace nástroje; zapojení zainteresovaných subjektů. V rámci této možnosti zpráva určila upřednostňované řešení, pokud jde o účinnost, účelnost a soudržnost. Vyloučila možnosti politiku neměnit a zřídit „úřad pro odolnost“ jako nevhodné z důvodů uvedených ve zprávě o posouzení dopadů. Upřednostňovaná možnost je základem tohoto návrhu. Představuje zejména rámcové nařízení Evropského parlamentu a Rady, které umožňuje činnost Unie v souladu s mezinárodním právem veřejným a které má tyto hlavní prvky: ·Dvoufázová reakce Unie. První fáze spočívá v zavedení neintervenčních opatření, jako je formální určení toho, zda určitý akt spadá do oblasti působnosti nástroje, a úsilí o jednání s třetí zemí, přičemž hlavním cílem je zmírnit hospodářský nátlak a přimět třetí zemi, aby ukončila svá opatření. Pokud by tato fáze nebyla úspěšná, je v druhé fázi v krajním případě k dispozici široká škála možných protiopatření. Několik kritérií by vedlo k výběru možností z hlediska proporcionality, zájmu Unie, zamezení vedlejším nákladům a administrativní zátěži nebo jejich co největšího omezení. ·Reakci Unie může vyvolat široká škála možných opatření hospodářského nátlaku třetích zemí, včetně explicitního, skrytého a tichého hospodářského nátlaku a jejich variant. Pro opatření by platila kvalitativní prahová hodnota. ·Rozhodovací proces podle tohoto nástroje spadá do standardního rámce aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů, který zahrnuje prostředky pro rychlé jednání. Zúčastněné strany by měly mít možnost sdílet své názory a údaje týkající se používání nástroje. Přínosy upřednostňované možnosti jsou značné. V první řadě vyplývají z odrazujícího účinku na úrovni oblasti působnosti, která do značné míry zachycuje opatření hospodářského nátlaku, jakož i na úrovni rozsahu opatření, která umožňují vyváženou a účinnou reakci. Účinný odrazující účinek povede v nejlepším případě k tomu, že nástroj nebude použit nebo bude použit omezeným způsobem. Přínosy plynou rovněž z dvoufázového procesu, který upřednostňuje neintervenční přístup (dohodnutá řešení oproti protiopatřením), a otevřenosti vůči jednání se třetí zemí, ale také ze schopnosti rychle reagovat pomocí protiopatření, je-li to nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států. Existencí nástroje jako takového nevznikají žádné významné náklady. V jednotlivých případech mohou z použití nástroje vyplývat různé potenciální náklady, zejména pokud Unie zavede protiopatření. Veškeré náklady by byly zohledněny při koncipování konkrétního opatření. Dopad upřednostňované možnosti na různé kategorie zúčastněných stran je uveden v příloze 3 zprávy o posouzení dopadů. V tomto návrhu jsou některé prvky dále rozpracovány. Návrh rozpracovává rozhodovací proces porovnaný s popisem upřednostňované možnosti. Upřesňuje svěření prováděcích a přenesených pravomocí Komisi pro příslušná opatření v rámci nástroje a stanoví podrobná pravidla a postupy rozhodování. Zpřesňuje škálu protiopatření. Zaměřuje se na perspektivy mezinárodní spolupráce tím, že za tímto účelem stanoví samostatný procesní krok. •Základní práva Návrh je v souladu s politikou Unie v oblasti lidských práv a Listinou základních práv. Samotná existence nástroje by pozitivně ovlivnila základní práva v souladu s pozitivní povinností Unie chránit práva svých občanů před porušováním práv různými původci, v tomto případě zahraničními vládami, pokud by existence nebo použití nástroje mohly přispět k odrazení od jejich hospodářského nátlaku, který by mohl mít negativní dopad na uvedená práva. Pokud použití nástroje vede k omezením, která mají dopad na základní práva, protože omezují svobodu účastnit se mezinárodního obchodu nebo investic v rámci svobody výkonu profesních činností, práva na vlastnictví, včetně duševního vlastnictví, nebo jiných základních práv, včetně rovného zacházení, jednalo by se o legitimní opatření Unie podle Listiny základních práv. Důvodem je skutečnost, že uvedené opatření by bylo uplatněno v souladu s požadavky, aby bylo opatření přijato na základě řádného právního základu, příslušnými orgány, při sledování legitimního cíle a v souladu se zásadou proporcionality. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Přijetí nástroje nebude mít žádné přímé rozpočtové důsledky pro Evropskou unii nad rámec správního rozpočtu Unie. Správa nástroje, zejména shromažďování informací, provádění šetření, příprava rozhodnutí, práce na uskutečnění dohodnutých řešení, příprava reakčních opatření Unie a sledování jakéhokoli hospodářského nátlaku představuje pro Komisi značnou administrativní zátěž, zejména, nikoli však výlučně, pro Generální ředitelství pro obchod. Rozsah této zátěže bude záviset na četnosti případů hospodářského nátlaku, kterým budou Unie a členské státy čelit, a na rozsahu použití tohoto nástroje. I když se očekává, že existence nástroje povede k omezení opatření hospodářského nátlaku, žádná taková záruka neexistuje. Odhaduje se, že fungování nástroje bude v přepočtu na plné pracovní úvazky vyžadovat pět pracovních míst. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění, způsob monitorování, hodnocení a podávání zpráv Útvary Komise budou sledovat fungování tohoto nástroje, včetně spolupráce se zúčastněnými stranami s cílem monitorovat jejich zkušenosti a názory na dopad nástroje. Budou shromažďovat údaje o opatřeních třetích zemí, jakož i o zvažovaných a přijatých reakcích Unie. Návrh stanoví přezkum fungování a uplatňování nástroje, s povinností podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě. •Vnitřní koordinace Generální ředitelství pro obchod bude řídit fungování nástroje, což bude v kompetenci komisaře pro obchod, a zároveň zajistí postup kolegiality v rámci Komise. Evropská služba pro vnější činnost bude vysokého představitele podporovat v jeho funkci místopředsedy Komise při koordinaci vnější činnosti Unie v rámci Komise. Delegace Unie pod vedením vysokého představitele budou vykonávat své funkce externích zástupců Unie a budou případně nápomocny při zjišťování potřebných údajů a vnějších dialozích. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu

Článek 1 vymezuje předmět navrhovaného nařízení, tj. účinnou ochranu zájmů Unie a jejích členských států před některými opatřeními třetích zemí, což je obecný cíl nástroje. Dále stanoví, že činnost Unie by byla za tímto účelem povolena a že ochrany má být dosaženo odrazujícím účinkem, nebo dosažením toho, že třetí země ukončí svá opatření, nebo přijetím protiopatření. Článek 1 rovněž ve shodě se Smlouvami EU připomíná, že veškerá opatření přijatá na základě tohoto nařízení musí být v souladu s mezinárodním právem. Článek 2 stanoví oblast působnosti. První odstavec stanoví situaci, v níž se nařízení použije, zejména jsou-li splněny dvě kumulativní podmínky související s činností třetí země. Druhý odstavec dále poskytuje Komisi vodítko při určování, zda se v konkrétních případech jedná o hospodářský nátlak, tím, že odkazuje na řadu úvah týkajících se opatření a jednání třetí země. Články 3, 4 a 5 stanoví první soubor kroků týkajících se činností Komise podle tohoto nařízení, jež začínají přezkumem, který vede k určení existence hospodářského nátlaku, po němž následuje případné jednání s dotčenou třetí zemí. Tento soubor kroků představuje upřednostňovaný přístup spočívající v přijímání reakčních opatření, pouze pokud jsou nezbytná. Jeho cílem je odradit třetí zemi od dalšího hospodářského nátlaku, aniž se Unie musí uchylovat k protiopatřením. ·Komise zaprvé přezkoumá dotčené opatření třetí země s ohledem na podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1 (článek 3) a bude se řídit kritérii uvedenými v čl. 2 odst. 2, a to z vlastního podnětu nebo v případě, že by jí byly poskytnuty příslušné informace. ·Za druhé rozhodnutím Komise (článek 4) určí, zda jsou splněny podmínky hospodářského nátlaku. Komise může dotčenou třetí zemi před určením nátlaku informovat, aby měla příležitost se k rozhodnutí vyjádřit. Komise by měla kladné zjištění v každém případě oznámit dotčené třetí zemi a žádat o ukončení hospodářského nátlaku a případně o nápravu újmy. ·Komise by přitom byla připravena jednat jménem Unie s dotčenou třetí zemí při hledání možností, jak dosáhnout ukončení hospodářského nátlaku (článek 5). Komise by tuto záležitost rovněž nadnesla na příslušném mezinárodním fóru s cílem zvýšit šance na ukončení hospodářského nátlaku. Článek 6 zavádí možnost zapojení se do mezinárodní spolupráce v této oblasti s dalšími třetími zeměmi, které čelí stejným nebo podobným opatřením hospodářského nátlaku. Cílem zůstává ukončení hospodářského nátlaku, ale také podpora mnohostranného řešení. Články 7, 8, 9, 10 a 11 se týkají druhého a posledního souboru kroků, tj. použití reakčních opatření Unie. Tento soubor kroků se vyznačuje více intervenčním přístupem. Je volitelný a použil by se pouze v případě, že třetí země v návaznosti na první soubor kroků opatření hospodářského nátlaku neukončí. Záměrem je bojovat proti hospodářskému nátlaku, přičemž základním cílem je, aby reakční opatření Unie přiměla třetí zemi k ukončení hospodářského nátlaku v souladu s mezinárodním právem. ·Článek 7 vymezuje podmínky pro použití reakčních opatření Unie, které musí být splněny, aby Unie mohla dále postupovat, stanoví kroky, které má Komise podniknout k přijetí prováděcího aktu k zavedení těchto opatření a k řešení souvisejících událostí, včetně zveřejnění oznámení o souvisejících událostech. V odůvodněných naléhavých případech by existovala možnost přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty. Článek 7 odkazuje na dostupná reakční opatření Unie. ·Článek 8 stanoví, že Komise může určit fyzické nebo právnické osoby, na něž se vztahují podmínky a procesní záruky, a uplatnit vůči nim opatření. ·Článek 9 stanoví kritéria výběru a určení reakčních opatření Unie a předpokládá, že tato opatření budou vybrána a navržena na základě dostupných informací, přičemž se zohlední určení opatření hospodářského nátlaku a zájem Unie. Ustanovení čl. 9 odst. 3 stanoví, že určitá taková opatření lze použít v rámci Unie. To bude možné, zejména pokud jde o reakční opatření Unie, která jsou k dispozici podle písmen d) až l) přílohy I. ·Článek 10 zavádí postupy, kritéria a podmínky pro změnu, pozastavení a ukončení reakčních opatření Unie. Komise by jednala prostřednictvím prováděcích aktů a v naléhavých případech prostřednictvím okamžitě použitelných prováděcích aktů. V čl. 10 odst. 1 se zdůrazňuje, že Komise bude danou záležitost průběžně posuzovat i po uložení reakčních opatření Unie. ·Článek 11 zavádí postup pro shromažďování informací v souvislosti s přijetím, změnou, pozastavením a zrušením reakčních opatření Unie. Tento postup není povinný před pozastavením a zrušením, neboť takové činnosti by zahrnovaly odvolání reakčních opatření Unie. V naléhavých případech by si Komise cíleným způsobem, pokud je to možné a potřebné, vyžádala od dotčených zúčastněných stran informace a názory. Články 12, 13, 14 a 15 doplňují horizontální ustanovení. Článek 12 stanoví pravidla pro nakládání s důvěrnými informacemi. Článek 13 odkazuje na platná pravidla původu a státní příslušnosti zboží, služeb, investic a nositelů práv duševního vlastnictví, jež jsou relevantní pro stanovení reakčních opatření Unie. Články 14 a 15 stanoví podmínky a postupy pro výkon přenesených a prováděcích pravomocí svěřených Komisi spolu s dalšími ustanoveními. Článek 16 ukládá Komisi povinnost vyhodnotit veškerá přijatá reakční opatření Unie krátce po jejich ukončení. Stanoví rovněž povinnosti Komise provádět přezkum a podávat zprávy týkající se fungování navrhovaného nástroje a stanoví příslušný časový rámec. Článek 17 stanoví datum vstupu nařízení v platnost a to, že nařízení by bylo závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V příloze I je uveden seznam možných reakčních opatření Unie. Komise může tento seznam za určitých podmínek změnit a přidat další dostupná opatření aktem v přenesené pravomoci. Příloha II stanoví pravidla původu a státní příslušnosti zboží, služeb, investic a nositelů práv duševního vlastnictví. Komise může tato pravidla za určitých podmínek změnit aktem v přenesené pravomoci. K tomuto návrhu je připojeno sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě, v němž jsou stanoveny kroky, které by Komise mohla uplatnit v rámci svých pravomocí, pokud bude reakčních opatření Unie zapotřebí. 2021/0406 (COD)

Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochraně Unie a jejích členských států před hospodářským nátlakem třetích zemí EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Podle čl. 3 odst. 5 Smlouvy o Evropské unii má Unie ve svých vztazích s okolním světem Unie zastávat a podporovat své hodnoty a zájmy a přispívat k ochraně svých občanů a mimo jiné k solidaritě a vzájemné úctě mezi národy a k přísnému dodržování a rozvoji mezinárodního práva, zejména k dodržování zásad Charty Organizace spojených národů. (2)Podle čl. 21 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii spočívá činnost Unie na mezinárodní scéně na zásadách, jako je právní stát, rovnost a solidarita a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva. Rovněž se v něm uvádí, že Unie podporuje vícestranná řešení společných problémů. (3)Podle článku 1 Charty Organizace spojených národů je cílem Organizace spojených národů rozvíjet mezi národy přátelské vztahy založené na úctě k zásadě rovnoprávnosti. (4)Ustanovení čl. 21 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii vyžaduje, aby Unie vymezovala a prováděla společné politiky a činnosti a usilovala o dosažení vysokého stupně spolupráce ve všech oblastech mezinárodních vztahů, mimo jiné s cílem chránit své hodnoty, základní zájmy, nezávislost a celistvost, upevňovat a podporovat právní stát a zásady mezinárodního práva. (5)Současná propojená světová ekonomika přináší zvýšené riziko hospodářského nátlaku a vytváří k němu příležitosti, neboť zemím poskytuje lepší prostředky, včetně hybridních, k vyvolání takového nátlaku. Je žádoucí, aby Unie přispívala k vytváření, rozvoji a vyjasňování mezinárodních rámců pro předcházení situacím, kdy dochází k hospodářskému nátlaku, a pro odstraňování takových situací. (6)I když Unie vždy jedná v rámci mezinárodního práva, je nezbytné, aby měla k dispozici vhodný nástroj, který jí umožní odrazovat od hospodářského nátlaku ze strany třetích zemí a bojovat proti němu, aby byla chráněna práva a zájmy Unie a jejích členských států. Tak je tomu zejména v případě, kdy třetí země přijímají opatření ovlivňující obchod nebo investice, která narušují legitimní svrchovaná rozhodnutí Unie nebo členského státu tím, že se snaží zabránit ukončení, změně nebo přijetí určitého aktu ze strany Unie nebo členského státu nebo dosáhnout takového ukončení, změny nebo přijetí. Taková opatření ovlivňující obchod nebo investice mohou být nejen opatření přijatá a mající účinky na území třetí země, ale také opatření přijatá danou třetí zemí, a to i prostřednictvím subjektů ovládaných nebo řízených danou třetí zemí a přítomných v Unii, která poškozují hospodářské činnosti v Unii. (7)Cílem tohoto nařízení je zajistit účinnou, účelnou a rychlou reakci Unie na hospodářský nátlak, včetně odrazování od hospodářského nátlaku na Unii nebo členský stát a v krajním případě přijetí protiopatření. (8)Cílů tohoto nařízení, zejména pokud jde o boj proti hospodářskému nátlaku třetích zemí na Unii nebo členský stát, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států jednajících samostatně. Je tomu tak proto, že členské státy jakožto odlišné subjekty podle mezinárodního práva nemusí být podle mezinárodního práva oprávněny reagovat na hospodářský nátlak namířený proti Unii. Navíc z důvodu výlučné pravomoci svěřené Unii článkem 207 Smlouvy o fungování Evropské unie nemohou členské státy v reakci na hospodářský nátlak přijmout opatření společné obchodní politiky. Těchto cílů lze proto s větší účinností dosáhnout na úrovni Unie. (9)V souladu se zásadou proporcionality je pro vytvoření účinného a komplexního rámce pro činnost Unie proti hospodářskému nátlaku nezbytné a vhodné stanovit pravidla pro přezkum a určování opatření hospodářského nátlaku třetích zemí a pro boj proti nim. Před přijetím reakčních opatření Unie je třeba zejména posoudit skutečnosti, určit, zda je vyvíjen hospodářský nátlak, a pokud možno usilovat o nalezení řešení ve spolupráci s dotčenou třetí zemí. Veškerá opatření uložená Unií by měla být úměrná újmě způsobené opatřeními hospodářského nátlaku třetích zemí. Kritéria pro vymezení reakčních opatření Unie by měla zohledňovat zejména potřebu zamezit vedlejším účinkům, administrativní zátěži a nákladům způsobeným hospodářským subjektům Unie nebo je minimalizovat, jakož i zájem Unie. Toto nařízení tudíž nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení sledovaných cílů nezbytné, a to v souladu s čl. 5 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii. (10)Veškerá opatření přijatá Unií na základě tohoto nařízení by měla být v souladu se závazky Unie podle mezinárodního práva. Mezinárodní právo umožňuje za určitých podmínek, jako je proporcionalita a předchozí oznámení, uložit protiopatření, tedy opatření, která by byla jinak v rozporu s mezinárodními závazky poškozené strany vůči zemi odpovědné za porušení mezinárodního práva a jejichž cílem je dosáhnout zamezení porušování nebo jeho nápravy. Reakční opatření přijatá podle tohoto nařízení by proto měla mít podobu opatření, která jsou v souladu s mezinárodními závazky Unie, nebo opatření představujících povolená protiopatření. Podle mezinárodního práva a v souladu se zásadou proporcionality by neměla překročit úroveň, která je úměrná újmě, kterou utrpěla Unie nebo členský stát v důsledku opatření hospodářského nátlaku dané třetí země, s přihlédnutím k závažnosti opatření třetí země a k dotčeným právům a zájmům Unie. V tomto ohledu je újma způsobená Unii nebo členskému státu podle mezinárodního práva chápána také jako újma způsobená hospodářským subjektům Unie. (11)Podle mezinárodního práva je zakázán nátlak, při kterém země zavede opatření, jako jsou obchodní nebo investiční omezení, aby si od jiné země vynutila činnost nebo nečinnost, kterou tato země není mezinárodně povinna provádět a která spadá pod její svrchovanost, pokud nátlak dosáhne určité kvalitativní nebo kvantitativní prahové hodnoty, a to v závislosti jak na sledovaných cílech, tak na použitých prostředcích. Komise by měla opatření třetí země přezkoumat na základě kvalitativních a kvantitativních kritérií, která pomohou určit, zda třetí země zasahuje do legitimních svrchovaných rozhodnutí Unie nebo členského státu a zda její činnost představuje hospodářský nátlak, který vyžaduje reakci Unie.

(12)Jednání třetích zemí jsou podle mezinárodního obyčejového práva chápána jako všechny formy jednání, které lze státu přičítat podle mezinárodního obyčejového práva. Podle mezinárodního práva se za jednání státu považuje zejména: jednání jakéhokoli státního orgánu, osoby nebo subjektu, který není státním orgánem, ale který je podle práva tohoto státu zmocněn k výkonu pravomocí veřejné moci, orgánu, který je určitému státu dán k dispozici jiným státem, osoby nebo skupiny osob, které jednají na základě pokynů daného státu nebo pod jeho vedením či jeho kontrolou při jednání, osoby nebo skupiny osob, které vykonávají pravomoci veřejné moci v nepřítomnosti nebo nedostavení se úředních orgánů a za okolností, které vyžadují výkon těchto pravomocí veřejné moci, a jednání, které daný stát uznává a přijímá jako své vlastní. (13)Komise by měla přezkoumat, zda opatření třetích zemí přestavují nátlak, a to z vlastního podnětu nebo na základě informací získaných z jakéhokoli zdroje, včetně právnických a fyzických osob nebo členského státu. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla v rozhodnutí určit, zda opatření třetí země představuje nátlak. Komise by měla případné kladné zjištění oznámit dotčené třetí zemi a požádat ji o ukončení hospodářského nátlaku a případně o nápravu újmy. (14)Unie by měla podporovat třetí země dotčené stejnými nebo podobnými opatřeními hospodářského nátlaku nebo jiné zainteresované třetí země a spolupracovat s nimi. Unie by se měla podílet na mezinárodní koordinaci na dvoustranných, vícestranných nebo mnohostranných fórech zaměřených na prevenci nebo odstraňování hospodářského nátlaku. (15)Unie by měla ukládat protiopatření pouze tehdy, pokud jiné prostředky, například jednání, mediace nebo konečné rozhodnutí, nevedou k rychlému a účinnému ukončení hospodářského nátlaku a k náhradě újmy způsobené Unii nebo jejím členským státům, a pokud je to nezbytné k ochraně zájmů a práv Unie a jejích členských států a je to v zájmu Unie. Je vhodné, aby nařízení stanovilo použitelná pravidla a postupy pro ukládání a uplatňování reakčních opatření Unie a umožňovalo rychlé jednání v případech, kdy je to nezbytné pro zachování účinnosti jakýchkoli reakčních opatření Unie. (16)Reakční opatření Unie přijatá v souladu s tímto nařízením by měla být vybírána a koncipována na základě objektivních kritérií, kterými jsou: účinnost opatření při prosazování ukončení nátlaku třetí země; potenciál opatření poskytnout zmírnění následků pro hospodářské subjekty v Unii, které jsou dotčeny opatřeními hospodářského nátlaku třetích zemí; cíl zabránit negativním hospodářským a jiným účinkům na Unii nebo minimalizovat tyto účinky a zamezení nepřiměřené administrativní složitosti a nákladům. Je rovněž nezbytné, aby při výběru a koncipování reakčních opatření byl zohledněn zájem Unie. Reakční opatření Unie by měla být vybírána ze široké škály možností, aby bylo možné ve všech konkrétních případech přijmout nejvhodnější opatření. (17)Pro účely stanovení reakčních opatření Unie je vhodné stanovit pravidla týkající se původu nebo státní příslušnosti zboží, služeb a jejich poskytovatelů, investic a držitelů práv duševního vlastnictví. Pravidla původu nebo státní příslušnosti by měla být stanovena s ohledem na obecně platná pravidla pro nepreferenční obchod a investice, která jsou použitelná podle práva Unie a mezinárodních dohod Unie. (18)Při sledování cíle, kterým je dosažení ukončení opatření hospodářského nátlaku, by se reakční opatření Unie spočívající v omezení přímých zahraničních investic nebo obchodu se službami měla vztahovat pouze na služby poskytované nebo přímé investice uskutečňované v rámci Unie jednou nebo více právnickými osobami usazenými v Unii, které vlastní nebo ovládají osoby z dotčené třetí země, je-li to nezbytné k zajištění účinnosti reakčních opatření Unie, a zejména k tomu, aby se zabránilo vyhýbání se jim. Rozhodnutí uložit jakákoli taková omezení bude řádně odůvodněno v prováděcích aktech přijatých podle tohoto nařízení s ohledem na kritéria stanovená v tomto nařízení. (19)Po přijetí reakčních opatření Unie by Komise měla průběžně posuzovat situaci z hlediska opatření hospodářského nátlaku třetích zemí, účinnosti reakčních opatření Unie a jejich dopadu, aby mohla reakční opatření odpovídajícím způsobem upravit, pozastavit nebo ukončit. Je proto nezbytné stanovit pravidla a postupy pro změnu, pozastavení a ukončení reakčních opatření Unie a situace, v nichž jsou tato opatření vhodná. (20)Vzhledem k možnému dopadu na zúčastněné strany je nezbytné poskytnout příležitosti pro jejich zapojení za účelem přijetí a změny reakčních opatření Unie a případně pro účely jejich pozastavení a ukončení. (21)Je důležité zajistit účinnou komunikaci a výměnu stanovisek a informací mezi Komisí na jedné straně a Evropským parlamentem a Radou na straně druhé, zejména pokud jde o snahu jednat s dotčenou třetí zemí s cílem prozkoumat možnosti, jak dosáhnout ukončení hospodářského nátlaku, a o záležitostech, které mohou vést k přijetí reakčních opatření Unie podle tohoto nařízení. (22)S cílem umožnit aktualizaci rozsahu reakčních opatření Unie podle tohoto nařízení a úpravu pravidel původu nebo jiných technických předpisů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny seznamu reakcí Unie uvedeného v příloze I a technických předpisů nezbytných pro uplatňování nařízení, včetně pravidel původu stanovených v příloze II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě o zdokonalení tvorby právních předpisů. Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Evropský parlament a Rada měly obdržet veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci by měli mít automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci. (23)Za účelem zajištění jednotných podmínek k uplatňování tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. (24)Pro přijímání reakčních opatření Unie a pro jejich změnu, pozastavení nebo ukončení by měl být použit přezkumný postup vzhledem k tomu, že dané akty určují reakci Unie na hospodářský nátlak spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení. (25)Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty s omezenou dobou trvání týkající se přijetí, změny, pozastavení nebo ukončení reakčních opatření Unie. (26)Komise by měla vyhodnotit opatření přijatá podle tohoto nařízení s ohledem na jejich účinnost a fungování a možné závěry pro budoucí opatření. Komise by rovněž měla toto nařízení přezkoumat poté, co s existencí nebo uplatňováním tohoto nařízení získá dostatečné zkušenosti. Tento přezkum by se měl týkat oblasti působnosti, fungování, účinnosti a účelnosti tohoto nařízení. Komise by měla o svém posouzení podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět 1.Toto nařízení stanoví pravidla a postupy k zajištění účinné ochrany zájmů Unie a jejích členských států v případech, kdy se třetí země opatřeními ovlivňujícími obchod nebo investice snaží donutit Unii nebo členský stát k přijetí nebo nepřijetí určitého aktu. Toto nařízení stanoví rámec umožňující Unii v takových situacích reagovat s cílem odradit třetí zemi od takového jednání nebo ji přimět od něj upustit, přičemž Unii v krajním případě opravňuje bojovat proti takovému jednání. 2.Veškerá opatření přijatá podle tohoto nařízení musí být v souladu se závazky Unie podle mezinárodního práva a musí být prováděna v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie.

Článek 2 Oblast působnosti 1.Toto nařízení se použije, pokud třetí země: –zasahuje do legitimních svrchovaných rozhodnutí Unie nebo členského státu tím, že se snaží zabránit ukončení, změně nebo přijetí určitého aktu Unií nebo členským státem nebo takového ukončení, změny nebo přijetí dosáhnout, –uplatňuje nebo vyhrožuje, že uplatní opatření ovlivňující obchod nebo investice. Pro účely tohoto nařízení se takové jednání třetích zemí označuje jako opatření hospodářského nátlaku. 2.Při určování, zda jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 1, se zohlední: a)intenzita, závažnost, četnost, trvání, šíře a rozsah opatření třetí země a tlak, který z něj vyplývá; b)zda se třetí země podílí na vměšování, jehož cílem je přimět Unii nebo členské státy či jiné země k určitému jednání; c)do jaké míry opatření třetí země zasahuje do oblasti svrchovanosti Unie nebo členských států; d)zda třetí země jedná na základě legitimního zájmu, který je mezinárodně uznáván; e)zda a jakým způsobem se třetí země před uložením svých opatření skutečně pokusila v dobré víře urovnat záležitost prostřednictvím mezinárodní koordinace nebo příslušného konečného rozhodnutí, a to buď bilaterálně, nebo v rámci mezinárodního fóra. Článek 3 Přezkum opatření třetích zemí 1.Komise může přezkoumat jakékoli opatření třetí země s cílem určit, zda splňuje podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1. Komise jedná bez prodlení. 2.Komise může provést přezkum uvedený v odstavci 1 z vlastního podnětu nebo na základě informací získaných z jakéhokoli zdroje. Komise zajistí ochranu důvěrných údajů v souladu s článkem 12, což může zahrnovat totožnost toho, kdo informaci poskytl. 3.Komise si může vyžádat informace o dopadu opatření dotčené třetí země. Komise může v Úředním věstníku Evropské unie nebo jinými vhodnými prostředky komunikace zveřejnit oznámení s výzvou k předložení informací ve stanovené lhůtě. V takovém případě Komise o zahájení přezkumu uvědomí dotčenou třetí zemi. Článek 4 Rozhodnutí ohledně opatření třetí země

Po přezkumu provedeném v souladu s článkem 3 přijme Komise rozhodnutí o tom, zda opatření dotyčné třetí země splňuje podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1. Komise jedná bez prodlení. Před přijetím rozhodnutí může Komise vyzvat dotyčnou třetí zemi, aby předložila své připomínky. Pokud Komise rozhodne, že opatření dotčené třetí země splňuje podmínky stanovené v čl. 2 odst. 1, oznámí své rozhodnutí dotčené třetí zemi a požádá ji, aby ukončila hospodářský nátlak a případně napravila újmu, kterou utrpěla Unie nebo její členské státy. Článek 5 Jednání s dotčenou třetí zemí Komise je připravena jednat jménem Unie s dotčenou třetí zemí při hledání možností, jak dosáhnout ukončení hospodářského nátlaku. Tyto možnosti mohou zahrnovat: –přímá jednání, –mediaci, smírčí řízení nebo služby zprostředkující Unii a dotčené třetí zemi pomoc v tomto úsilí, –postoupení věci k mezinárodnímu konečnému rozhodnutí. Komise se snaží dosáhnout ukončení hospodářského nátlaku tím, že tuto záležitost rovněž projedná na příslušném mezinárodním fóru. Komise informuje Evropský parlament a Radu o souvisejícím vývoji. Komise je i po přijetí reakčních opatření Unie podle článku 7 nadále otevřena jednání s dotčenou třetí zemí. Komise může v tomto úsilí případně pokračovat ve spojení s pozastavením jakýchkoli reakčních opatření Unie podle čl. 10 odst. 2. Článek 6 Mezinárodní spolupráce S cílem dosáhnout ukončení nátlaku zahájí Komise jménem Unie konzultace nebo spolupráci s jakoukoli další zemí dotčenou stejnými nebo podobnými opatřeními hospodářského nátlaku nebo s jakoukoli třetí zemí se zájmem o spolupráci. To může případně zahrnovat koordinaci na příslušných mezinárodních fórech a koordinaci odezvy na nátlak. Článek 7 Reakční opatření Unie 1.Komise přijme prováděcí akt, kterým stanoví, že přijme reakční opatření Unie, pokud: a)opatření podle článků 4 a 5 nevedlo v přiměřené lhůtě k ukončení hospodářského nátlaku a k nápravě újmy, kterou nátlak způsobil Unii nebo členskému státu; b)je v daném konkrétním případě nezbytné přijmout opatření k ochraně zájmů a práv Unie a jejích členských států;

c)je opatření v zájmu Unie. V prováděcím aktu Komise rovněž určí, které z opatření stanovených v příloze I je vhodnou reakcí Unie. Tato opatření se mohou vztahovat také na fyzické nebo právnické osoby určené v souladu s článkem 8. Komise může rovněž přijmout opatření na základě jiných právních nástrojů. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2. 2.Reakční opatření Unie se použijí od stanoveného data po přijetí prováděcího aktu podle odstavce 1. Komise stanoví toto datum použitelnosti s přihlédnutím k okolnostem tak, aby bylo možné oznámit reakční opatření dotčené třetí zemi podle odstavce 3 a ta aby mohla ukončit hospodářský nátlak. 3.Po přijetí prováděcího aktu oznámí Komise dotčené třetí zemi reakční opatření Unie přijatá podle odstavce 1. V oznámení Komise jménem Unie vyzve dotčenou třetí zemi, aby neprodleně ukončila hospodářský nátlak, nabídne jednání o řešení a informuje dotčenou třetí zemi o tom, že reakční opatření Unie se budou uplatňovat, pokud hospodářský nátlak neustane. 4.Prováděcí akt podle odstavce 1 stanoví, že použitelnost reakčních opatření Unie se odloží o dobu stanovenou v uvedeném prováděcím aktu, pokud má Komise věrohodné informace o tom, že třetí země ustala v hospodářském nátlaku dříve, než se začala uplatňovat přijatá reakční opatření Unie. V takovém případě Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o těchto informacích a datum, od kterého se odklad použije. Pokud třetí země ukončí hospodářský nátlak před tím, než se reakční opatření Unie začnou uplatňovat, ukončí Komise reakční opatření Unie v souladu s článkem 10. 5.Odchylně od ustanovení odstavců 2, 3 a 4 se reakční opatření Unie mohou použít, aniž Komise jménem Unie znovu vyzve dotčenou třetí zemi, aby ukončila hospodářský nátlak, nebo aniž ji Komise předem informuje o tom, že se reakční opatření Unie použije, je-li to nezbytné pro zachování práv a zájmů Unie nebo členských států a zejména účinnosti reakčních opatření Unie. 6.V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech a s cílem zabránit nenapravitelné újmě způsobené Unii nebo jejím členským státům opatřeními hospodářského nátlaku přijme Komise postupem podle čl. 15 odst. 3 okamžitě použitelné prováděcí akty ukládající reakční opatření Unie. Použijí se požadavky stanovené v odstavcích 2 až 5. Uvedené akty zůstávají v platnosti po dobu nepřesahující tři měsíce. 7.Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14 za účelem změny seznamu uvedeného v příloze I s cílem stanovit další druhy opatření reagujících na opatření třetí země. Komise může takové akty v přenesené pravomoci přijmout, pokud tyto druhy reakčních opatření: a)stejně účinně nebo účinněji než již stanovená reakční opatření prosazují ukončení opatření hospodářského nátlaku; b)poskytují stejně účinnou nebo účinnější úlevu hospodářským subjektům v Unii, které jsou dotčeny opatřeními hospodářského nátlaku; c)zamezují negativnímu dopadu na dotčené subjekty nebo jej minimalizují nebo d)zabraňují administrativní složitosti a nákladům nebo je minimalizují. Článek 8 Reakční opatření Unie týkající se fyzických nebo právnických osob 1.Komise může v prováděcím aktu podle čl. 7 odst. 1 nebo v samostatném prováděcím aktu stanovit, že: a)reakční opatření Unie se vztahují na právnické nebo fyzické osoby určené v souladu s odst. 2 písm. a) nebo b)aniž je dotčena odpovědnost třetí země podle mezinárodního práva, jsou fyzické nebo právnické osoby z Unie, které jsou dotčené opatřeními hospodářského nátlaku třetí země, oprávněny vymáhat od osob určených podle odst. 2 písm. b) případnou škodu, která jim byla způsobena opatřeními hospodářského nátlaku, a to až do té míry, v jaké určené osoby přispěly k daným opatřením hospodářského nátlaku. Tato opatření se použijí od stejného data použitelnosti jako reakční opatření Unie přijatá podle článku 7 nebo od pozdějšího data uvedeného v prováděcím aktu podle tohoto odstavce. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2.

2.Komise může určit fyzickou nebo právnickou osobu, pokud zjistí, že: a)tato osoba je propojena s vládou dotčené třetí země nebo na ni má vazby nebo b)tato osoba je propojena s vládou dotčené třetí země nebo na ni má vazby a navíc způsobuje hospodářský nátlak, je do něj zapojena nebo je s ním spojena. 3.Při tomto určování Komise přezkoumá všechna příslušná kritéria a dostupné informace, včetně toho, zda je o dotčených osobách známo, že fakticky jednají jménem vlády třetí země, nebo zda jsou touto vládou skutečně vlastněny či jinak účinně ovládány. 4.Má-li Komise důvod se domnívat, že je třeba určit osoby podle odst. 2 písm. a) nebo b), zveřejní prozatímní seznam osob a případná možná opatření podle přílohy I, která by se těchto osob týkala. Než rozhodne o určení osob, poskytne všem předběžně určeným osobám a dalším zúčastněným stranám příležitost předložit připomínky k možnému určení, zejména k tomu, zda se na ně vztahují podmínky stanovené v odst. 2 písm. a) nebo b). Komise si může rovněž vyžádat další informace, které považuje za relevantní pro případné určení. Článek 9 Kritéria pro výběr a koncipování reakčních opatření Unie 1.Žádné reakční opatření Unie nepřekročí úroveň, jež je úměrná újmě, kterou utrpěla Unie nebo členský stát v důsledku opatření hospodářského nátlaku třetí země, s přihlédnutím k závažnosti opatření třetí země a k dotčeným právům. 2.Komise vybere a koncipuje vhodné reakční opatření s přihlédnutím k rozhodnutí učiněnému podle článku 4, ke kritériím stanoveným v čl. 2 odst. 2 a k zájmu Unie, a to na základě dostupných informací, včetně informací shromážděných podle článku 11, a těchto kritérií: a)účinnost opatření při prosazování ukončení hospodářského nátlaku; b)potenciál opatření zmírnit následky pro hospodářské subjekty v Unii, které byly dotčeny hospodářským nátlakem; c)zamezení negativním dopadům reakčních opatření Unie na dotčené subjekty nebo minimalizace těchto dopadů, včetně dostupnosti alternativ pro dotčené subjekty, například alternativních zdrojů dodávek zboží nebo služeb; d)zamezení negativním účinkům na jiné politiky nebo cíle Unie nebo minimalizace těchto účinků; e)zamezení nepřiměřené složitosti administrativních postupů a nepřiměřeným nákladům při provádění reakčních opatření Unie; f)existence a povaha jakýchkoli reakčních opatření přijatých jinými zeměmi dotčenými stejnými nebo podobnými opatřeními hospodářského nátlaku, včetně případné koordinace podle článku 6; g)veškerá další příslušná kritéria stanovená v mezinárodním právu. 3.Je-li to nezbytné pro dosažení cílů tohoto nařízení, může Komise rozhodnout o použití reakčních opatření Unie podle článků 7 nebo 8 spočívajících v omezení přímých zahraničních investic nebo obchodu se službami, rovněž pokud jde o služby poskytované nebo přímé investice uskutečňované v rámci Unie jednou nebo více právnickými osobami usazenými v Unii a vlastněnými nebo ovládanými osobami z dotčené třetí země. Komise může o takovém použití rozhodnout, pokud by reakční opatření Unie, která takové situace nepokrývají, nepostačovala k účinnému dosažení cílů tohoto nařízení, zejména pokud by bylo možné se reakčním opatřením vyhýbat. Při posuzování, zda takové rozhodnutí přijmout, Komise kromě kritérií uvedených v odstavcích 1 a 2 zváží mimo jiné: a)struktury obchodu se službami a investic v odvětví, na něž se vztahují zamýšlená reakční opatření Unie, a riziko vyhýbání se případným reakčním opatřením Unie, která se nevztahují na služby poskytované nebo přímé investice uskutečňované v rámci Unie; b)účinné přispění takových omezení uvnitř Unie k dosažení cíle spočívajícího v ukončení opatření hospodářského nátlaku; c)existenci alternativních opatření, která umožní dosáhnout cíle spočívajícího v ukončení opatření hospodářského nátlaku a která jsou přiměřeně dostupná a méně omezují obchod se službami nebo investice v rámci Unie.

Jakékoli rozhodnutí uplatnit omezení služeb poskytovaných nebo přímých investic uskutečňovaných v rámci Unie jednou nebo více právnickými osobami usazenými v Unii musí být s ohledem na výše uvedená kritéria řádně odůvodněno v prováděcím aktu podle čl. 7 odst. 1. Článek 10 Změna, pozastavení a ukončení reakčních opatření Unie 1.Komise přezkoumává opatření hospodářského nátlaku zavedená třetí zemí, která vedla k přijetí reakčních opatření Unie, účinnost přijatých reakčních opatření Unie a jejich účinky na zájmy Unie a průběžně o nich informuje Evropský parlament a Radu. 2.Pokud dotčená třetí země pozastaví hospodářský nátlak nebo pokud je to v zájmu Unie nezbytné, může Komise pozastavit uplatňování příslušného reakčního opatření Unie po dobu trvání pozastavení opatření třetí země nebo po dobu nezbytně nutnou s ohledem na zájem Unie. Komise pozastaví reakční opatření Unie, pokud dotčená třetí země nabídla dohodu o postoupení věci k závaznému mezinárodnímu konečnému rozhodnutí třetí strany a Unie tuto dohodu uzavřela a pokud třetí země rovněž pozastaví svá opatření hospodářského nátlaku. Komise o pozastavení reakčních opatření Unie rozhodne prostřednictvím prováděcího aktu. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2. 3.Komise může případně změnit reakční opatření Unie přijatá v souladu s článkem 7 prostřednictvím prováděcího aktu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2, je-li nezbytné upravit reakční opatření Unie s ohledem na podmínky a kritéria stanovená v článku 2 a čl. 9 odst. 2 nebo na další vývoj a reakci třetí země. 4.Komise ukončí reakční opatření Unie, nastane-li některá z těchto okolností: a)hospodářský nátlak byl ukončen; b)bylo dosaženo vzájemně přijatelného řešení jiným způsobem; c)závazné mezinárodní konečné rozhodnutí třetí strany ve sporu mezi dotčenou třetí zemí a Unií nebo členským státem vyžaduje zrušení reakčních opatření Unie; d)je to vhodné s ohledem na zájem Unie. O ukončení reakčních opatření Unie přijatých podle článku 7 se rozhodne prostřednictvím prováděcího aktu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 2. 5.V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech přijme Komise okamžitě použitelné prováděcí akty, kterými pozastaví, změní nebo ukončí reakční opatření Unie přijatá v souladu s článkem 7. Tyto prováděcí akty se přijímají postupem podle čl. 15 odst. 3 a zůstávají v platnosti po dobu nepřesahující dva měsíce. Článek 11 Shromažďování informací o reakčních opatřeních Unie 1.Před přijetím reakčních opatření Unie nebo před jejich změnou si Komise vyžádá informace a stanoviska týkající se hospodářského dopadu na hospodářské subjekty Unie a zájem Unie, a to oznámením zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie nebo jinými vhodnými veřejnými komunikačními prostředky; Komise tak může učinit i před pozastavením nebo ukončením těchto opatření. V oznámení se uvede lhůta, ve které mají být vstupní informace předloženy. 2.Komise může zahájit shromažďování informací, kdykoli to považuje za vhodné. 3.Při shromažďování informací podle odstavce 1 Komise informuje a konzultuje zúčastněné strany, zejména odvětvová sdružení, která mohou být dotčena možnými reakčními opatřeními Unie, a členské státy zapojené do přípravy nebo provádění právních předpisů upravujících dotčené oblasti. 4.Aniž by to vedlo ke zbytečným průtahům při přijímání reakčních opatření Unie, Komise si zejména vyžádá informace o: a)dopadu takových opatření na subjekty ze třetích zemí nebo konkurenty, uživatele, spotřebitele či zaměstnance v Unii a obchodní partnery nebo klienty těchto subjektů;

b)vzájemném působení takových opatření a relevantních právních předpisů členských států; c)administrativní zátěži, která může být těmito opatřeními způsobena; d)zájmu Unie. 5.Komise v nejvyšší možné míře zohlední informace získané během shromažďování informací. Při předložení výboru v rámci přezkumného postupu podle čl. 15 odst. 2 se k návrhu prováděcího aktu připojí analýza plánovaných opatření. 6.Před přijetím prováděcího aktu v souladu s čl. 7 odst. 6 nebo čl. 10 odst. 5 si Komise cíleně vyžádá informace a stanoviska příslušných zúčastněných stran, s výjimkou případů, kdy vyhledávání informací a konzultace nejsou možné ze závažných naléhavých důvodů, nebo kdy nejsou nutné z objektivních důvodů, například k zajištění souladu s mezinárodními závazky Unie. Článek 12 Ochrana důvěrných informací 1.Informace získané na základě tohoto nařízení smějí být použity pouze k účelu, k němuž byly vyžádány. 2.Poskytovatel informací může požádat, aby se s poskytnutou informací nakládalo jako s důvěrnou. V takových případech budou tyto informace doplněny nedůvěrným souhrnem informací nebo uvedením důvodů, proč takový souhrn nelze pořídit. Komise, Rada, Evropský parlament, členské státy ani jejich úředníci nevyzradí žádné informace důvěrného charakteru, které obdrželi podle tohoto nařízení, bez výslovného svolení poskytovatele těchto informací. 3.Odstavec 2 nebrání Komisi zveřejnit obecné informace v souhrnné podobě, která neobsahuje informace umožňující identifikovat poskytovatele informací. Takové zveřejnění zohledňuje legitimní zájem dotčených stran na tom, aby nebyly zveřejněny důvěrné informace. Článek 13 Pravidla původu 1.Původ nebo státní příslušnost zboží, služby, poskytovatele služeb, investice nebo držitele práv duševního vlastnictví se určí v souladu s přílohou II. 2.Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 14 za účelem změny bodů 2 až 4 přílohy II s cílem změnit pravidla původu a doplnit veškeré další technické předpisy nezbytné k uplatňování nařízení, zajistit jeho účinnost a zohlednit příslušný vývoj mezinárodních nástrojů a zkušenosti s uplatňováním opatření podle tohoto nařízení nebo jiných aktů Unie. Článek 14 Akty v přenesené pravomoci 1.Za podmínek stanovených v tomto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci. 2.Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle čl. 7 odst. 7 a čl. 13 odst. 2 je Komisi svěřena na dobu neurčitou počínaje dnem [datum vstupu v platnost]. 3.Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle čl. 7 odst. 7 a čl. 13 odst. 2 kdykoli zrušit. V rozhodnutí o zrušení je uvedeno, která pravomoc se jím zrušuje. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti. 4.Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě o zdokonalení tvorby právních předpisů ze dne 13. dubna 2016.

5.Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 7 a čl. 13 odst. 2 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. Článek 15 Postup projednávání ve výboru 1.Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu článku 3 nařízení (EU) č. 182/2011. 2.Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 3.Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení. Článek 16 Přezkum 1.Komise každé reakční opatření Unie přijaté podle článku 7 vyhodnotí šest měsíců po jeho ukončení, přičemž zohlední příspěvky zúčastněných stran a veškeré další relevantní informace. Hodnotící zpráva posoudí účinnost a fungování reakčních opatření Unie a vyvodí možné závěry pro budoucí opatření. 2.Nejpozději tři roky po přijetí prvního prováděcího aktu podle tohoto nařízení nebo šest let po vstupu tohoto nařízení v platnost, podle toho, co nastane dříve, Komise přezkoumá toto nařízení a jeho provádění a podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Článek 17 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda/předsedkyně LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ 1.RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU

1.1Název návrhu/podnětu Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o ochraně Unie a jejích členských států před hospodářským nátlakem třetích zemí 1.2Příslušné oblasti politik Společná obchodní politika 1.3Návrh/podnět se týká: × nové akce ◻ nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci ◻ prodloužení stávající akce ◻ sloučení jedné či více akcí v jinou/novou akci nebo přesměrování jedné či více akcí na jinou/novou akci 1.4Cíle 1.4.1Obecné cíle Cílem tohoto návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady je chránit zájmy Unie a jejích členských států tím, že Unii umožní reagovat na hospodářský nátlak. Hospodářským nátlakem se rozumí situace, kdy třetí země usiluje o vyvíjení tlaku na Unii nebo členský stát tak, aby učinily konkrétní politické rozhodnutí, a to tím, že uplatňuje nebo vyhrožuje, že uplatní opatření ovlivňující obchod nebo investice vůči Unii nebo členskému státu. 1.4.2Specifické cíle Cílem uplatnění reakce Unie, nebo pouhé možnosti jejího uplatnění, je především odradit třetí země od toho, aby vyvíjely hospodářský nátlak, nebo je odradit od pokračování v nátlaku, pokud jej již vyvíjí. V krajním případě může Unie proti hospodářskému nátlaku zakročit. Reakce Unie může mít podobu široké škály opatření v návaznosti na určení, že se jedná o akt nátlaku, včetně úsilí o zahájení konzultací s dotčenou třetí zemí s cílem usnadnit provedení dohodnutého nebo konečným rozhodnutím stanoveného řešení, je-li to možné, a různých protiopatření a mezinárodní spolupráce. 1.4.3Očekávané výsledky a dopady Upřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové skupiny. Očekávané přínosy jsou značné. V první řadě vyplývají z odrazujícího účinku na úrovni oblasti působnosti, která do značné míry zachycuje opatření hospodářského nátlaku, jakož i na úrovni rozsahu opatření, která umožňují vyváženou a účinnou reakci. Účinný odrazující účinek povede v nejlepším případě k tomu, že nástroj nebude použit nebo bude použit omezeným způsobem. Přínosy plynou rovněž z dvoufázového procesu, který upřednostňuje neintervenční přístup (dohodnutá řešení oproti protiopatřením), a otevřenosti vůči jednání se třetí zemí, ale také ze schopnosti rychle reagovat pomocí protiopatření, je-li to nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států. Existencí nástroje jako takového nevznikají žádné významné náklady. V jednotlivých případech mohou z použití nástroje vyplývat různé potenciální náklady, zejména pokud Unie zavede protiopatření. Veškeré náklady by byly zohledněny při koncipování konkrétního opatření. 1.4.4Ukazatele výkonnosti Upřesněte ukazatele pro sledování pokroku a dosažených výsledků. • Počet opatření nátlaku zjištěných za rok, jakož i jejich rozsah,

• počet a druh úkonů první fáze a jejich výsledek, zejména pokud vedly k ukončení opatření nátlaku nebo k jakékoli jiné změně, • počet a druh protiopatření přijatých EU, jejich trvání a dopad, a zejména pokud zastavila opatření nátlaku. Dopad existence nástroje jako takového bude obtížnější měřit, neboť bude obtížné určit hypotetický srovnávací scénář (tj. situaci, která by nastala v případě neexistence nástroje). Útvary Komise se však budou snažit i nadále spolupracovat se zúčastněnými stranami s cílem monitorovat jejich zkušenosti a názory na dopad tohoto nástroje. Legislativní návrh stanoví přezkum fungování a uplatňování tohoto nástroje v přiměřené lhůtě s povinností podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě. 1.5Odůvodnění návrhu/podnětu 1.5.1Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu, včetně podrobného harmonogramu pro zahajovací fázi provádění podnětu Nevztahuje se na tento návrh. 1.5.2Přidaná hodnota ze zapojení Unie (může být důsledkem různých faktorů, např. přínosů z koordinace, právní jistoty, vyšší účinnosti nebo doplňkovosti). Pro účely tohoto bodu se „přidanou hodnotou ze zapojení Unie“ rozumí hodnota plynoucí ze zásahu Unie, jež doplňuje hodnotu, která by jinak vznikla činností samotných členských států. Důvody pro úkony na evropské úrovni (ex ante). Právním základem navrhovaného nařízení je čl. 207 odst. 2 SFEU. Ustanovení čl. 207 odst. 2 SFEU stanoví přijetí opatření vymezujících rámec pro provádění společné obchodní politiky. Ustanovení čl. 207 odst. 1 SFEU vymezuje oblast působnosti společné obchodní politiky, která se týká mimo jiné obchodu zbožím a službami a obchodních aspektů duševního vlastnictví, přímých zahraničních investic, vývozní politiky a opatření na ochranu obchodu. Iniciativa se týká opatření cizích zemí, která mají podobu opatření ovlivňujících obchod nebo investice týkající se Unie. Iniciativa je reakcí, jak v oblasti společné obchodní politiky, tak i v jiných oblastech, na opatření hospodářského nátlaku přijatá cizími zeměmi. Ustanovení čl. 5 odst. 3 SEU stanoví, že zásada subsidiarity se použije v oblastech, které nespadají do výlučné pravomoci Unie. Podle čl. 3 odst. 1 písm. e) SFEU má Unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Ustanovení čl. 207 odst. 2 SFEU spadá do kategorie výlučných pravomocí. Otázka subsidiarity proto nevyvstává, pokud opatření hospodářského nátlaku třetích zemí nebo reakce Unie spadají do společné obchodní politiky. Jednotné řešení problému, který má dopad na celou Unii, by bylo v každém případě zajištěno pouze opatřením na úrovni Unie. Členské státy jsou i nadále odpovědné za ochranu svých práv podle mezinárodního práva a mají možnost jednat na jejich obranu. To zahrnuje jejich právo bojovat proti mezinárodnímu hospodářskému nátlaku, pokud nepřijímají opatření, která spadají do výlučné pravomoci Unie. Není však možné, aby členský stát zavedl vnitrostátní právní předpisy, které by se vztahovaly na hospodářský nátlak namířený proti Unii, a nikoli proti danému členskému státu. Vnitrostátní právní předpisy by navíc nebyly schopny zajistit účinné řešení situace, která vzbuzuje obavy Unie jako celku nebo napříč členskými státy. Opatření Unie zůstává jedinou možností, jak může Unie plnit svou povinnost vymezit a vést společnou obchodní politiku, přičemž členské státy v této oblasti nemohou jednat. Pro úplnost se má za to, že přidaná hodnota opatření na úrovni Unie spočívá v dosažení přínosů, kterých nelze dosáhnout nebo jich nelze dosáhnout uspokojivě na úrovni členských států. Tyto přínosy se týkají odrazování od hospodářského nátlaku třetích zemí a boje proti němu s cílem zachovat autonomii Unie a členských států při tvorbě politik a zabránit tomu, aby obchod a investice byly využívány jako zbraně. 1.5.3Závěry vyvozené z podobných zkušeností v minulosti Nevztahuje se na tento návrh. 1.5.4Slučitelnost s víceletým finančním rámcem a možné synergie s dalšími vhodnými nástroji Nevztahuje se na tento návrh. 1.5.5Posouzení různých dostupných možností financování, včetně prostoru pro přerozdělení prostředků Nevztahuje se na tento návrh. 1.6Doba trvání a finanční dopad návrhu/podnětu

◻ Časově omezená doba trvání –◻ s platností od [DD.MM.]RRRR do [DD.MM.]RRRR, –◻ finanční dopad od RRRR do RRRR u prostředků na závazky a od RRRR do RRRR u prostředků na platby. × Časově neomezená doba trvání –Provádění s obdobím rozběhu od RRRR do RRRR, –poté plné fungování. 1.7Předpokládaný způsob řízení × Přímé řízení Komisí –× prostřednictvím jejích útvarů, včetně jejích zaměstnanců v delegacích Unie, –◻ prostřednictvím výkonných agentur. ◻ Sdílené řízení s členskými státy ◻ Nepřímé řízení, při kterém jsou úkoly souvisejícími s plněním rozpočtu pověřeny: –◻ třetí země nebo subjekty určené těmito zeměmi, –◻ mezinárodní organizace a jejich agentury (upřesněte), –◻ EIB a Evropský investiční fond, –◻ subjekty uvedené v článcích 70 a 71 finančního nařízení, –◻ veřejnoprávní subjekty, –◻ soukromoprávní subjekty pověřené výkonem veřejné služby v rozsahu, v jakém jim byly poskytnuty dostatečné finanční záruky, –◻ soukromoprávní subjekty členského státu pověřené uskutečňováním partnerství veřejného a soukromého sektoru a poskytující dostatečné finanční záruky, –◻ osoby pověřené prováděním specifických akcí v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky podle hlavy V Smlouvy o EU a určené v příslušném základním právním aktu.

–Pokud vyberete více způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“. Poznámky 2.SPRÁVNÍ OPATŘENÍ 2.1Pravidla pro sledování a podávání zpráv Upřesněte četnost a podmínky. Nevztahuje se na tento návrh. 2.2Systémy řízení a kontroly 2.2.1Odůvodnění navrhovaných způsobů řízení, mechanismů provádění financování, způsobů plateb a kontrolní strategie Nevztahuje se na tento návrh. 2.2.2Informace o zjištěných rizicích a systémech vnitřní kontroly zřízených k jejich zmírnění Nevztahuje se na tento návrh. 2.2.3Odhad a odůvodnění nákladové efektivnosti kontrol (poměr „náklady na kontroly ÷ hodnota souvisejících spravovaných finančních prostředků“) a posouzení očekávané míry rizika výskytu chyb (při platbě a při uzávěrce) Nevztahuje se na tento návrh. 2.3Opatření k zamezení podvodů a nesrovnalostí Upřesněte stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření, např. opatření uvedená ve strategii pro boj proti podvodům. Nevztahuje se na tento návrh. 3.ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU 3.1Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky

·Stávající rozpočtové položky V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek. Okruh víceletého finančního rámce Rozpočtová položka Druh výdaje Příspěvek Číslo

RP/NRP. zemí ESVO kandidátských zemí třetích zemí ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b) finančního nařízení [XX.YY.YY.YY] RP/NRP ANO/NE ANO/NE ANO/NE ANO/NE ·Nové rozpočtové položky, jejichž vytvoření se požaduje V pořadí okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek. Okruh víceletého finančního rámce Rozpočtová položka Druh

výdaje Příspěvek Číslo

RP/NRP zemí ESVO kandidátských zemí třetích zemí ve smyslu čl. 21 odst. 2 písm. b) finančního nařízení [XX.YY.YY.YY] ANO/NE ANO/NE ANO/NE ANO/NE 3.2Odhadovaný finanční dopad návrhu na prostředky 3.2.1Odhadovaný souhrnný dopad na operační prostředky –X Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních prostředků. –◻ Návrh/podnět vyžaduje využití operačních prostředků, jak je vysvětleno dále: v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Okruh víceletého finančního rámce Číslo GŘ: <…….> Rok

N Rok

N+1 Rok

N+2 Rok

N+3 Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) CELKEM • Operační prostředky Rozpočtová položka Závazky (1a) Platby (2a) Rozpočtová položka Závazky (1b) Platby (2b) Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy Rozpočtová položka (3) CELKEM prostředky pro GŘ <…….> Závazky =1a+1b +3 Platby =2a+2b +3





• Operační prostředky CELKEM Závazky (4) Platby (5) • Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM (6) Prostředky z OKRUHU <….> víceletého finančního rámce CELKEM Závazky =4+6 Platby =5+6 Pokud je návrhem/podnětem dotčen více než jeden operační okruh, zopakuje se výše uvedený oddíl: • Operační prostředky CELKEM (všechny operační okruhy) Závazky (4) Platby (5) Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy (všechny operační okruhy) CELKEM (6) Prostředky z OKRUHŮ 1 až 6



víceletého finančního rámce

(referenční částka) Závazky =4+6 Platby =5+6







Okruh víceletého finančního rámce 7 „Správní výdaje“ Tento oddíl se vyplní pomocí „rozpočtových údajů správní povahy“, jež se nejprve uvedou v příloze legislativního finančního výkazu (příloha V interních pravidel), která se pro účely konzultace mezi útvary vloží do aplikace DECIDE. v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Rok

2023 Rok

2024 Rok

2025 Rok

2026 Rok

2027 Rok

2028 Rok

2029 CELKEM GŘ: TRADE • Lidské zdroje 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 5,495 • Ostatní správní výdaje 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,140 GŘ TRADE CELKEM Prostředky 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 Prostředky z OKRUHU 7 víceletého finančního rámce CELKEM (Závazky celkem = platby celkem) 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Rok

2023 Rok

2024 Rok

2025 Rok

2026 Rok

2027 Rok

2028 Rok

2029 CELKEM Prostředky z OKRUHŮ 1 až 7



víceletého finančního rámce Závazky 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 Platby 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 3.2.2Odhadovaný výstup financovaný z operačních prostředků Prostředky na závazky v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Uveďte cíle a výstupy ⇩ Rok

N Rok

N+1 Rok

N+2 Rok

N+3 Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) CELKEM VÝSTUPY Druh Průměrné náklady Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Počet Náklady Celkový počet Náklady celkem SPECIFICKÝ CÍL č. 1 … – Výstup – Výstup – Výstup Mezisoučet za specifický cíl č. 1 SPECIFICKÝ CÍL č. 2 … – Výstup Mezisoučet za specifický cíl č. 2 CELKEM 3.2.3Odhadovaný souhrnný dopad na správní prostředky –◻ Návrh/podnět nevyžaduje využití prostředků správní povahy. –X Návrh/podnět vyžaduje využití prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále: v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Rok

2023 Rok

2024 Rok

2025 Rok

2026 Rok

2027 Rok

2028 Rok

2029 CELKEM OKRUH 7

víceletého finančního rámce Lidské zdroje 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 5,495 Ostatní správní výdaje 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,140 Mezisoučet za OKRUH 7

víceletého finančního rámce 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635

Mimo OKRUH 7 víceletého finančního rámce Lidské zdroje Ostatní výdaje správní povahy Mezisoučet mimo OKRUH 7

víceletého finančního rámce CELKEM 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 Potřebné prostředky na oblast lidských zdrojů a na ostatní výdaje správní povahy budou pokryty z prostředků GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přerozděleny v rámci GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. 3.2.3.1Odhadované potřeby v oblasti lidských zdrojů –◻ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů. –X Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále: Odhad vyjádřete v přepočtu na plné pracovní úvazky Rok

2023 Rok

2024 Rok

2025 Rok

2026 Rok

2027 Rok

2028 Rok

2029 • Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) 20 01 02 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) 5 5 5 5 5 5 5 20 01 02 03 (při delegacích) 01 01 01 01 (v nepřímém výzkumu) 01 01 01 11 (v přímém výzkumu) Jiné rozpočtové položky (upřesněte) • Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE) 20 02 01 (SZ, VNO, ZAP z celkového rámce) 20 02 03 (SZ, MZ, VNO, ZAP a MOD při delegacích) XX 01 xx yy zz – v ústředí – při delegacích 01 01 01 02 (SZ, VNO, ZAP – v nepřímém výzkumu) 01 01 01 12 (SZ, VNO, ZAP v přímém výzkumu) Jiné rozpočtové položky (upřesněte) CELKEM 5 5 5 5 5 5 5 XX je oblast politiky nebo dotčená hlava rozpočtu. Potřeby v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. Popis úkolů: Úředníci a dočasní zaměstnanci Řízení a fungování nového nástroje; uplatňování nového nástroje; monitoring opatření třetích zemí, která by mohla vést k použití nástroje; monitoring dopadu reakčních opatření Unie a opatření třetích zemí; zjišťování skutečností; právní poradenství. Externí zaměstnanci 3.2.4Slučitelnost se stávajícím víceletým finančním rámcem Návrh/podnět: –X může být v plném rozsahu financován přerozdělením prostředků v rámci příslušného okruhu víceletého finančního rámce (VFR). Upřesněte, jaká úprava se požaduje, příslušné rozpočtové položky a odpovídající částky. V případě zásadní úpravy přiložte excelovou tabulku. –◻ vyžaduje použití nepřiděleného rozpětí v rámci příslušného okruhu VFR a/nebo použití zvláštních nástrojů definovaných v nařízení o VFR. Upřesněte, co se požaduje, příslušné okruhy a rozpočtové položky, odpovídající částky a navrhované nástroje, které mají být použity.

–◻ vyžaduje revizi VFR. Upřesněte, co se požaduje, příslušné okruhy a rozpočtové položky a odpovídající částky. 3.2.5Příspěvky třetích stran Návrh/podnět: –X nepočítá se spolufinancováním od třetích stran. –◻ počítá se spolufinancováním od třetích stran podle následujícího odhadu: prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Rok

N Rok

N+1 Rok

N+2 Rok

N+3 Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) Celkem Upřesněte spolufinancující subjekt Spolufinancované prostředky CELKEM

3.3Odhadovaný dopad na příjmy –X Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy. –◻ Návrh/podnět má tento finanční dopad: na vlastní zdroje na jiné příjmy uveďte, zda je příjem účelově vázán na výdajové položky v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná místa) Příjmová rozpočtová položka: Prostředky dostupné v běžném rozpočtovém roce Dopad návrhu/podnětu Rok

N Rok

N+1 Rok

N+2 Rok

N+3 Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) Článek …………. U účelově vázaných příjmů upřesněte dotčené výdajové rozpočtové položky. […] Jiné poznámky (např. způsob/vzorec výpočtu dopadu na příjmy nebo jiné údaje).