CS Úřední věstník Evropské unie C 132/6

Sdělení Komise, kterým se stanoví pokyny ke státní podpoře pro společnosti spravující lodě

(Text s významem pro EHP)

2009/C 132/06

1. OBLAST PŮSOBNOSTI

Toto sdělení se zabývá způsobilostí správců posádky a technických správců lodí ke snížení daně z příjmu právnických osob nebo použití daně z tonáže podle bodu 3.1 sdělení Komise C(2004) 43 – Pokyny Společenství pro státní podporu v námořní dopravě (1) (dále jen „pokyny“). Nezabývá se státní podporou pro obchodní správce lodí. Toto sdělení se vztahuje na správce posádky a technické správce bez ohledu na to, zda jsou pro stejnou loď poskytnuti jednotlivě nebo společně.

2. ÚVOD

2.1 Obecné souvislosti

Pokyny řeší možnost, kdy se společnosti spravující lodě kvalifikují pro daň z tonáže nebo jiné daňové úpravy pro společnosti provozující lodní dopravu (bod 3.1). Způsobilost je však omezena na společné poskytování jak technické správy, tak i správy posádky pro stejné plavidlo („plná správa“), přičemž tyto činnosti nejsou pro daň z tonáže nebo jiné daňové úpravy způsobilé, pokud jsou poskytovány jednotlivě.

Pokyny stanoví, že Komise po třech letech jejich účinek na správu lodí přezkoumá (2). Toto sdělení uvádí výsledky tohoto čerstvého hodnocení a formuluje závěry ohledně způsobilosti společností spravujících lodě pro státní podporu.

2.2 Správa lodí

Společnosti spravující lodě jsou subjekty poskytující majitelům plavidel různé služby, jako jsou technické prohlídky, přijímání a výcvik posádek, správa posádek a provoz plavidla. Služby správy lodí se dělí na tři hlavní kategorie: správa posádky, technická správa a obchodní správa.

Správa posádky spočívá zejména v řešení veškerých záležitostí týkajících se posádky, jako je výběr a přijímání vhodně kvalifikovaných námořníků, výdej výplatních pásek, zajištění vhodné obsazenosti lodi posádkou, kontrola osvědčení námořníků, zajištění úrazového pojištění a pojištění pro případ invalidity námořníků, organizace cestovních a vízových záležitostí, zpracování případů čerpání zdravotní péče, hodnocení výkonu námořníků a v některých případech jejich výcvik. Správa posádky představuje na celém světě zdaleka největší část odvětví správy lodí.

Technická správa spočívá v zajištění způsobilosti plavidla k plavbě na moři a plného dodržení technických a bezpečnostních požadavků plavidlem. Technický správce zodpovídá zejména za rozhodování o opravě a údržbě plavidla. Technická správa představuje podstatnou část odvětví správy lodí, avšak mnohem menší, než je správa posádky.

Obchodní správa spočívá v propagaci a zajištění prodeje kapacity lodí prostřednictvím jejich pronájmu, přijímáním rezervací na náklad nebo cestující, zajištěním marketingu a jmenováním zástupců. Obchodní správa představuje velmi malou část odvětví správy lodí. Komise dosud nedisponuje úplnými informacemi o obchodní správě. Toto sdělení se proto obchodní správou nezabývá.

Jako každá námořní činnost je i správa lodí svou povahou celosvětovou záležitostí. Vzhledem k neexistenci mezinárodního práva upravujícího správu lodí třetími stranami jsou normy v této oblasti určovány soukromoprávními smlouvami (3).

Ve Společenství se správa lodí provozuje hlavně na Kypru. Společnosti spravující lodě jsou však také ve Spojeném království, Německu, Dánsku, Belgii a Nizozemsku. Mimo Společenství jsou společnosti spravující lodě usazeny především v Hongkongu, Singapuru, Indii, Spojených arabských emirátech a USA.

2.3 Přezkum podmínek způsobilosti pro společnosti spravující lodě

Od zveřejnění pokynů v lednu 2004 vstoupilo do Společenství několik námořních zemí, včetně Kypru, jehož odvětví správy lodí je největší na světě.

Přistoupení Kypru a jeho přípravné práce pro splnění pokynů, stejně jako studie uskutečněná pro vládu tohoto členského státu konsorciem (4), umožnily mnohem lepší porozumění této činnosti a jejímu vývoji. Bylo dosaženo lepší informovanosti zejména ohledně vazby mezi technickou správou a správou posádky na jedné straně a lodní dopravou na straně druhé, jakož i možnosti správců posádky a/nebo technických správců napomáhat dosahování cílů pokynů.

3. POSOUZENÍ ZPŮSOBILOSTI SPOLEČNOSTÍ SPRAVUJÍCÍCH LODĚ

Na rozdíl od jiných námořních služeb je správa lodí standardní hlavní činností námořních dopravců, jež je obvykle poskytována interně. Správa lodí je jednou z nejtypičtějších činností provozovatelů lodí. V současnosti je však v některých případech zajišťována externě společnostmi třetích osob spravujícími lodě. Díky této vazbě mezi správou lodí a lodní dopravou jsou společnosti třetích osob spravující lodě profesionálními provozovateli se stejným profilem jako majitelé plavidel, i když rozdělenými do segmentů podle své specializace, kteří provádějí činnost ve stejném podnikatelském prostředí. Jedinými zákazníky společností spravujících lodě jsou majitelé plavidel.

Komise se v této souvislosti domnívá, že externí zajišťování správy lodí by nemělo být ve srovnání s interně zajišťovanou správou lodí daňově penalizováno, pod podmínkou, že společnosti spravující lodě splňují stejné požadavky, které se vztahují na majitele plavidel, a že poskytování podpory uvedeným společnostem přispívá k dosažení cílů pokynů stejným způsobem, jako poskytování podpory majitelům plavidel.

Komise se obzvláště domnívá, že společnosti spravující lodě mohou právě díky své specializaci a povaze své hlavní činnosti podstatně přispět k dosažení cílů pokynů, zejména k dosažení „efektivní a bezpečné námořní dopravy šetrné k životnímu prostředí“ a ke „konsolidaci námořních odvětví usazených v členských státech“ (5).

4. ROZŠÍŘENÍ ZPŮSOBILOSTI PRO STÁTNÍ PODPORU NA SPOLEČNOSTI SPRAVUJÍCÍ LODĚ

Na základě vysvětlení podaného ve výše uvedeném bodu 3 Komise v souladu s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o založení Evropského společenství schválí daňovou úlevu pro společnosti spravující lodě uvedené v bodu 3.1 pokynů, pokud jde o společnou nebo oddělenou správu posádky a technickou správu lodí, pokud budou splněny podmínky uvedené v bodu 5 a 6 tohoto sdělení.

5. PODMÍNKY ZPŮSOBILOSTI PLATNÉ PRO TECHNICKÉ SPRÁVCE I SPRÁVCE POSÁDEK

Aby se kvalifikovaly pro podporu, měly by společnosti spravující lodě prokázat jasnou vazbu se Společenstvím a jeho ekonomikou v souladu s bodem 3.1 pokynů. Dále by měly přispívat k cílům pokynů, mezi něž patří cíle uvedené v bodu 2.2 pokynů. Techničtí správci a správci posádek jsou způsobilí pro státní podporu, pokud lodě, které spravují, splňují veškeré požadavky uvedené v bodu 5.1 až 5.4 tohoto sdělení. Způsobilá činnost musí být zcela prováděna z území Společenství.

5.1 Příspěvek k hospodářství a zaměstnanosti Společenství

Hospodářská vazba se Společenstvím se prokazuje skutečností, že je správa lodi prováděna na území jednoho nebo více členských států, a že v pozemních činnostech nebo na lodích jsou zaměstnáni převážně státní příslušníci Společenství.

5.2 Hospodářská vazba mezi spravovanými loďmi a Společenstvím

Společnosti spravující lodě mohou přijímat státní podporu pro lodě, jež jsou zcela spravovány z území Společenství, bez ohledu na to, zda je správa zajišťována interně nebo zčásti nebo zcela externě jednou nebo více společnostmi spravujícími lodě.

Protože však společnosti spravující lodě své zákazníky plně nekontrolují, považuje se výše uvedený požadavek za splněný, pokud jsou nejméně dvě třetiny tonáže spravovaných lodí spravovány z území Společenství. Tonáž přesahující uvedený podíl, jež není zcela spravována ze Společenství, není způsobilá (6).

5.3 Soulad s mezinárodními normami a normami Společenství

Společnosti spravující lodě jsou způsobilé, pokud veškeré lodě a posádky, které spravují, splňují mezinárodní normy a požadavky práva Společenství, zejména týkající se bezpečnosti, školení a osvědčení námořníků, vlivu na životní prostředí a pracovních podmínek na palubě.

5.4 Požadavek na podíl tonáže pod vlajkou Společenství (vazba vlajky)

Na společnosti spravující lodě se vztahuje požadavek na podíl tonáže pod vlajkou Společenství uvedený v bodu 3.1 osmém odstavci pokynů. Za referenční hodnotu se považuje podíl tonáže pod vlajkou Společenství ke dni zveřejnění tohoto sdělení v Úředním věstníku Evropské unie. U nových společností se referenční hodnota vypočítá jeden rok ode dne, kdy zahájily činnost.

6. DALŠÍ POŽADAVKY PRO SPRÁVCE POSÁDEK

6.1 Výcvik námořníků

Správci posádek jsou způsobilí pro státní podporu, pokud jsou všichni námořníci pracující na palubách spravovaných lodí vyškoleni, vycvičeni a jsou držiteli osvědčení o způsobilosti podle Úmluvy Mezinárodní námořní organizace o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 v platném znění (STCW), a úspěšně dokončili výcvik v oblasti osobní bezpečnosti na palubě lodi. Správci posádek jsou dále způsobilí, pokud splňují požadavky STCW a práva Společenství ohledně odpovědnosti společností.

6.2 Sociální podmínky

Aby se kvalifikovali pro státní podporu, musí správci posádek zajistit, že na všech spravovaných lodích budou plně provedena ustanovení Úmluvy o práci na moři Mezinárodní organizace práce z roku 2006 („MLC“) (7), ať už majitelem plavidla nebo společností spravující lodě. Společnosti spravující lodě musí zejména zajistit řádné používání ustanovení MLC ohledně pracovní smlouvy námořníka (8), ztráty nebo ztroskotání plavidla (9), zdravotní péče (10), odpovědnosti majitele plavidla včetně výplaty mzdy v případě nehody či nemoci (11) a repatriace (12).

Správci posádek musí rovněž zajistit plné dodržování mezinárodních norem ohledně pracovní doby a doby odpočinku stanovených v MLC.

Správci posádek musí pro získání způsobilosti také poskytnout finanční záruku, která zajistí odškodnění v případě úmrtí nebo dlouhodobé pracovní neschopnosti námořníků v důsledku pracovního úrazu, nemoci z povolání nebo pracovního rizika.

7. VÝPOČET DANĚ

Také v případě společností spravujících lodě použije Komise, aby zamezila narušení hospodářské soutěže, zásadu uvedenou v pokynech, podle níž schválí pouze režimy vytvářející pro stejnou činnost nebo stejnou tonáž rovnoměrnou daňovou zátěž ve všech členských státech. To znamená, že nebude schváleno úplné osvobození nebo obdobné režimy (13).

Základ daně, jenž se má použít pro společnosti spravující lodě, očividně nemůže být stejný jako základ daně vztahující se na majitele plavidel, jelikož obrat společností spravujících lodě je pro dané plavidlo mnohem nižší než obrat majitele plavidla. Podle studie uvedené v bodu 2.3 a podle oznámení obdržených v minulosti by měl základ daně používaný pro společnosti spravující lodě činit přibližně 25 % základu daně (podle tonáže nebo teoretického zisku), jenž by se v souvislosti se stejným plavidlem nebo stejnou tonáží vztahoval na majitele plavidla. Komise proto požaduje, aby se v rámci režimů daně z tonáže pro společnosti spravující lodě použila sazba ve výši nejméně 25 % (14).

Pokud společnosti spravující lodě provádějí činnost, která na základě tohoto sdělení není způsobilá pro státní podporu, musí pro ni vést oddělené účty.

Pokud společnosti spravující lodě zadají část své činnosti subdodavatelům třetích osob, nejsou tyto třetí osoby způsobilé pro státní podporu.

8. POUŽÍVÁNÍ A PŘEZKUM

Komise použije pokyny stanovené v tomto sdělení prvním dnem po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.

Státní podpora společnostem spravujícím lodě bude zahrnuta ve všeobecném přezkumu pokynů uvedeném v jejich bodě 13.

(1) Úř. věst. C 13, 17.1.2004, s. 3.

(2) Viz poznámka pod čarou č. 3 na straně 7 Úř. věst. C 13, 17.1.2004.

(3) Příkladem je „BIMCO's Standard Ship Management Agreement SHIPMAN 98“ (SHIPMAN 98 – standardní smlouva o správě lodí organizace BIMCO), jež se často používá ve vztazích mezi společnostmi spravujícími lodě a majiteli plavidel.

(4) Study on Ship Management in Cyprus and in the European Union (Studie o správě lodí v Kypru a Evropské unii) ze dne 31. května 2008, kterou pro kyperskou vládu vypracovalo konsorcium pod vedením Vídeňské univerzity ekonomie a podnikatelské správy.

(5) Bod 2.2 pokynů.

(6) Nesplněním pravidla dvou třetin však není dotčena způsobilost společnosti spravující lodě jako takové.

(7) Je třeba připomenout, že evropští sociální partneři uzavřeli dohodu, která přijímá příslušné části Úmluvy o práci na moři z roku 2006, jež byla začleněna do práva Společenství směrnicí Rady 2009/13/ES ze dne 16. února 2009, kterou se provádí dohoda k Úmluvě o práci na moři z roku 2006 uzavřená Svazem provozovatelů námořních plavidel Evropského společenství (ECSA) a Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF) a kterou se mění směrnice 1999/63/ES (Úř. věst. L 124, 20.5.2009, s. 30).

(8) Pravidlo 2.1 a norma A2.1 (Pracovní smlouva námořníků) hlavy 2 MLC.

(9) Ibid. Pravidlo 2.6 a norma A2.6 (Odškodnění námořníka za ztrátu plavidla nebo ztroskotání) hlavy 2.

(10) Ibid. Pravidlo 4.1 a norma A4.1 (Lékařská péče na palubě plavidla a na pevnině); odpovědnost majitele plavidla: pravidlo 4.3 a norma A4.3 (Bezpečnost a ochrana zdraví a předcházení nehodám); pravidlo 4.4 (Přístup k zařízením sociální vybavenosti, která jsou umístěna na pevnině) hlavy 4.

(11) Ibid. Pravidlo 4.2 a norma A4.2 (Odpovědnost majitele plavidla) hlavy 4.

(12) Ibid. Pravidlo 2.5 a norma A2.5 (Repatriace) hlavy 2.

(13) Komise využívá příležitosti tohoto sdělení, aby zdůraznila, že mechanismus výpočtu daně, kterou mají hradit společnosti spravující lodě i majitelé plavidel, je sám o sobě irelevantní; zejména je irelevantní, zda se použije systém založený na teoretickém zisku či nikoli.

(14) Majiteli plavidla, pokud je způsobilý, zůstává povinnost uhradit celou daň z tonáže.