ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Závěrečné hodnocení programu Fiscalis 2013 /* COM/2014/0745 final */





Obsah Obsah. 2 1. Souvislosti 3 2. Program.. 3 3. Organizace hodnocení 4 3.1. Požadavky, účel a rozsah. 4 3.2. Metodika. 4 3.3. Intervenční logika. 5 3.4. Zhodnocení a závěry. 5 4. Účinnost programu Fiscalis 2013 – informace o jeho přispění 6 4.1. Omezení daňových úníků a vyhýbání se daňové povinnosti 6 4.2. Jednotné, efektivní a účinné uplatňování daňových právních předpisů EU.. 8 4.3. Snížení zatížení správy a daňových poplatníků. 9 5. Efektivita. 10 6. Přidaná hodnota EU.. 12 6.1. Doplňkovost programu Fiscalis 2013 s jinými vnitrostátními, regionálními, mezinárodními iniciativami 13 6.2. Přispění k obecnějším cílům v oblasti daní 13 6.3. Význam spolupráce v EU při snižování správních nákladů a administrativní zátěže. 14 6.4. Transevropská povaha spolupráce v oblasti daní a společná administrativní kultura. 14 6.5. Udržitelnost výsledků. 14 7. Související faktory, které ovlivnily výkonnost programu. 15 8. Závěry a doporučení 16 1. Souvislosti Program Fiscalis 2013 byl zaveden rozhodnutím č. 1482/2007/ES[1] jako víceletý akční program Společenství ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu. Jednalo se o čtvrtý program[2] z řady programů spolupráce, které byly zahájeny po vytvoření evropského jednotného trhu v roce 1993. Zrušení fyzických a daňových kontrol zboží na vnitřních hranicích Evropské unie vyvolalo naléhavou potřebu posílit intenzivní spolupráci daňových správ. Následná opakování programu se postupem času vyvíjela a jejich hlavním cílem se stalo zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu. Řádně fungujícími systémy zdanění na vnitřním trhu se rozumí (jak předpokládal normotvůrce a jak bylo chápáno při hodnocení) ochrana národních finančních zájmů před daňovými úniky a vyhýbáním se daňové povinnosti, ochrana trhu před nekalou hospodářskou soutěží a snížení zatížení správy a daňových poplatníků. V rámci programu Fiscalis 2013 mělo být tohoto obecného cíle dosaženo prostřednictvím efektivního, jednotného a účinného uplatňování daňových právních předpisů EU a rovněž prostřednictvím účinné a efektivní výměny informací, správní spolupráce a výměny osvědčených správních postupů v oblasti DPH, spotřební daně z alkoholických a tabákových výrobků, jakož i daní z energetických produktů a elektřiny a přímých daní. 2. Program Hlavními příjemci programu byly daňové správy členských států EU a rovněž daňové správy kandidátských a potenciálních kandidátských zemí. Co se týká kandidátských a potenciálních kandidátských zemí, program měl jejich správám pomoci přijmout s ohledem na přistoupení nezbytná opatření v oblasti daňových předpisů a správní kapacity. Program se nezaměřoval přímo na hospodářské subjekty, některé jeho činnosti však v důsledku snížení administrativní zátěže měly určité přínosy i pro ně. K dosažení cílů programu se uskutečnily tyto činnosti: 1. rozvoj a provoz komunikačních systémů a systémů výměny informací; 2. společné akce: mnohostranné kontroly, semináře, projektové skupiny, pracovní návštěvy a jiné činnosti, jež byly nezbytné pro dosažení cílů programu; 3. činnosti odborné přípravy. Celkové finanční krytí po dobu trvání programu (šest let) bylo stanoveno na 156,9 milionu EUR. Program Fiscalis 2013 přidělil téměř 75 % svého rozpočtu na rozvoj a údržbu transevropských počítačových systémů zahrnujících všechny členské státy EU, přičemž povinnosti byly rozděleny mezi vnitrostátní správy a Evropskou komisi. Spolupráce se uskutečňuje prostřednictvím zabezpečené společné komunikační sítě / společného systémového rozhraní (CCN/CSI) zajišťujícího interoperabilitu všech vnitrostátních informačních systémů. Na konci programového období existovalo v oblasti cel a daní přibližně 60 transevropských počítačových aplikací, které využívaly platformu CCN/CSI. K hlavním počítačovým aplikacím patřily: · systém výměny informací o DPH (VIES) a VIES na internetu, · vrácení DPH, DPH a přímé daně – výměna elektronických formulářů, · daňové identifikační číslo (DIČ) na internetu, · systém pro kontrolu přepravy zboží podléhajícího spotřebním daním (EMCS), · systém pro výměnu údajů o spotřebních daních (SEED). 3. Organizace hodnocení 3.1. Požadavky, účel a rozsah V souladu s čl. 19 odst. 1 rozhodnutí o programu navrhla Evropská komise závěrečné hodnocení programu a zadala je externímu poradci. Hodnotící studii[3] provedla společnost Ramboll Management Consulting AS, které byla nápomocna řídicí skupina složená z příslušných zaměstnanců Komise a zástupců čtyř zúčastněných zemí. Tato zpráva vychází ze zjištění a názorů, které byly uvedeny v externí hodnotící zprávě a které potvrdila řídicí skupina. Zpráva splňuje povinnost stanovenou v čl. 19 odst. 3 písm. b), a to podat Evropskému parlamentu a Radě závěrečnou hodnotící zprávu. Hodnocení se týkalo celé doby trvání programu (od roku 2008 do roku 2013) a všech druhů činností. Vzhledem k rostoucímu důrazu, který se klade na efektivnost výdajů EU, a za účelem poměrové analýzy věnovalo hodnocení zvláštní pozornost výše uvedeným počítačovým systémům, které byly financovány z programu Fiscalis a jejichž účinné fungování se pokládalo za nezbytné pro jeho celkovou úspěšnost. 3.2. Metodika Hodnocení bylo strukturováno na základě pěti hlavních hodnotících otázek: 1. rozsah přispění celoevropského elektronického daňového prostředí k lepšímu fungování systémů zdanění na vnitřním trhu a boji proti podvodům; 2. neočekávané a/nebo nezamýšlené výsledky a dopady a jejich úloha při činnostech programu; 3. šíření programu (informovanost, povědomí a provádění) a 4. efektivnost vynaložených prostředků; 5. evropská přidaná hodnota. Při hodnocení programu Fiscalis 2013 bylo nutno vzít v úvahu řadu omezení. Za prvé, mnoho činností v rámci programu přetrvalo z předchozího programu (Fiscalis 2007), a jen ojediněle bylo proto možno výsledky a dopady spojit výlučně s programem Fiscalis 2013. Za druhé, neexistovaly žádné referenční hodnoty nebo srovnávací měřítko (hypotetické), na jejichž základě by bylo možno program vyhodnotit, a nebylo možné posoudit scénář bez programu Fiscalis, vyjma hypotetického posouzení. Za třetí, hodnotitelé měli k dispozici velmi málo kvantitativních údajů, například o částkách souvisejících s odhalenými podvody nebo vymáháním daní obecně, natož o částkách, jež by bylo možno přičíst programu Fiscalis 2013; hodnotitelé se proto velkou měrou spoléhali na postřehy zúčastněných stran, které byly konzultovány (prostřednictvím obecného průzkumu, cílených pohovorů a terénních případových studií) a které většinou nebyly samy schopny přínosy nebo výhody vyčíslit, vnímaly však jejich existenci. Nesrovnalosti odhalené pomocí nástrojů, které program Fiscalis nabízí, mimoto obvykle vyžadují další šetření nebo vedou k soudnímu řízení. Na druhou stranu je přirozeně obtížné i jen odhadnout preventivní účinky, a zejména předcházení podvodům, natož je vyhodnotit. I kdyby byly tyto údaje dostupné, stanovení významné příčinné souvislosti mezi pozorovanými změnami a činnostmi v rámci programu Fiscalis 2013 by bylo postiženo mnoha metodickými chybami. Vzhledem k těmto omezením a souvislostem programu byla při hodnocení k zodpovězení výše uvedených otázek použita příspěvková analýza – metodika, která je obzvláště vhodná k posouzení pravděpodobného přispění zásahu, který je proveden ve složitém prostředí, k očekávaným a viditelným výsledkům. Tento přístup byl zvolen po důkladném uvážení kontextu programu Fiscalis, kdy by položení typické otázky týkající se příčinné souvislosti nevedlo k požadovaným výsledkům, a to kvůli mnoha základním mechanismům a faktorům v rámci programu i mimo něj, jež umožnily dosáhnout výsledku, a případným souvisejícím faktorům, které jej ovlivnily. Příspěvková analýza místo toho usilovala o to, ukázat pravděpodobné přispění programu prokázáním jeho přímého využívání ze strany daňových správ jednotlivých států a výhod, které přinesl. 3.3. Intervenční logika Hodnocení bylo založeno na logickém rámci – intervenční logice – spojujícím činnosti programu Fiscalis 2013 (tj. různé společné akce a informační systémy) s hlavním cílem (tj. lepším fungováním systémů zdanění na vnitřním trhu a bojem proti podvodům), který se promítl do výsledků (tj. omezení daňových úniků a vyhýbání se daňové povinnosti, nižší administrativní zátěž, jednotné a efektivní uplatňování daňových právních předpisů EU a lépe připravené kandidátské země[4]). Tato intervenční logika, která je znázorněna na následující stránce, představuje chápání a výklad předpokládaných příčinných souvislostí mezi činnostmi, výstupem, výsledky a dopady (celkový cíl), jak bylo dohodnuto s řídicí skupinou a externím poradcem. 3.4. Zhodnocení a závěry Zhodnocení a závěry byly odvozeny přímo ze zjištění, která vycházela ze shromážděných důkazů. Aby byla zajištěna spolehlivost zjištění, byla při hodnocení použita řada metod sběru údajů zahrnujících průzkumy, pohovory, sekundární výzkum (včetně existujících analýz a údajů z monitorování) a případové studie. Tato kombinace metod byla zúčastněnými stranami a řídicí skupinou považována celkově za vhodnou a zajistila očekávané údaje. 4. Účinnost programu Fiscalis 2013 – informace o jeho přispění Hodnocení dospělo celkově k závěru, že přispění programu Fiscalis 2013 k lepšímu fungování zdanění na vnitřním trhu je jednoznačné, ačkoli je většinou nelze vyčíslit. Tento oddíl předkládá zjištění hodnocení, co se týká účinnosti programu, a to prostřednictvím jeho přispění k očekávaným výsledkům s ohledem na omezení daňových úniků a vyhýbání se daňové povinnosti (4.1); jednotné, efektivní a účinné uplatňování daňových právních předpisů EU (4.2) a snížení zatížení správy a daňových poplatníků (4.3). 4.1. Omezení daňových úniků a vyhýbání se daňové povinnosti Hlavním cílem počítačových systémů v oblasti zdanění bylo umožnit daňovým správám rychlou výměnu zabezpečených informací, a tudíž účinný boj proti podvodům. Tyto počítačové systémy lze považovat za stěžejní při podpoře každodenní činnosti daňových úředníků v celé EU a nyní jsou tyto systémy ve vnitrostátních správách pevně zakotveny. K tomuto cíli přispívají zejména dva hlavní počítačové systémy: systém výměny informací o DPH (VIES) a systém pro kontrolu přepravy zboží podléhajícího spotřebním daním (EMCS) s informacemi, které poskytuje databáze systému pro výměnu údajů o spotřebních daních (SEED). Systém VIES daňovým správám jednotlivých členských států umožňuje výměnu údajů o dodání zboží uvnitř EU za účelem kontroly DPH; VIES na internetu umožňuje zjistit u obchodního partnera rychle číslo plátce DPH; zatímco systém EMCS představuje povinně integrovaný počítačový systém, který správa spotřebních daní používá ke sledování přepravy zboží podléhajícího spotřebním daním. Tyto počítačové systémy poskytly vnitrostátním orgánům prostředky ke kontrole nesrovnalostí u přeshraničních transakcí. V oblasti DPH to bylo možné díky informacím o objemu, povaze a stranách zdanitelných plnění. Nedávné změny databáze VIES vedly k nižšímu počtu zpětných oprav a rozdílů, rychlejším aktualizacím a spolehlivějším údajům o obratu. Zkrácení lhůt pro předkládání a předávání souhrnných hlášení také zrychlilo výměnu informací, což poskytuje správcům daně důležitou výhodu[5]. Důkazy získané od zúčastněných stran během externího hodnocení ukázaly, že systém VIES podporuje vnitrostátní správy při zjišťování podvodů, jelikož jim umožňuje provést křížovou kontrolu přiznání k dani podaných daňovými poplatníky na vnitrostátní úrovni s přiznáními k dani, která byla podána jinde, a rychleji zjistit nesrovnalosti. Kromě informací ze systému VIES nabízel program Fiscalis 2013 daňovým úředníkům možnost vyměňovat si konkrétnější žádosti nebo informace, a to pomocí elektronické pošty v rámci CCN, zejména poštovní schránky VIES, která byla navržena pro výměnu elektronických formulářů souvisejících s DPH, a poštovní schránky TAXFRAUD. Tyto dva kanály související s odhalováním podvodů zaregistrovaly více než 578 000 resp. 187 000 zpráv, které si členské státy vyměnily v programovém období 2008–2013. Tyto zprávy představují výměnu důvěrných údajů mezi členskými státy a Evropská komise jejich obsah nezná. Výsledky těchto výměn proto nelze přímo vyhodnotit, samotné množství zpráv však ukazuje, že spolupráce náležitě probíhá a že je dynamická. V oblasti spotřebních daní poskytoval prostředky ke kontrole nesrovnalostí u přeshraničních transakcí systém EMCS, který umožňoval sledovat v reálném čase přepravu zboží v režimu s podmíněným osvobozením od daně, a to od oznámení před příchodem po propuštění ke spotřebě, jakož i okamžitě ověřit hospodářské subjekty, které jsou oprávněny zasílat a přijímat zboží podléhající spotřebním daním, a to pomocí databáze SEED. Zúčastněné strany se mimoto domnívaly, že systémy zajistily, aby bylo podvodné jednání obtížnější, rizikovější a nákladnější, což samo o sobě může odrazovat od podvodů. Po zavedení systému EMCS by se například odesílatel a příjemce museli smluvit a být ochotni podílet se na plnění podvodné povahy. Zajištění náležitého výběru daní daňovým úředníkům usnadnily rovněž elektronické záruky spojené s každým plněním. Externí hodnocení dospělo k závěru, že standardní elektronické formuláře v oblasti DPH a přímých daní přispěly k předcházení podvodům, nikoli však z hlediska odhalování plnění podvodné povahy, nýbrž spíše daňovým úředníkům napomáhaly při výpočtu správné daňové povinnosti. Podobných výsledků bylo dosaženo v důsledku automatické výměny informací na základě směrnice o úsporách[6], a to pomocí společného schématu XML, což podpořilo správné vyměření daně, pokud byly poskytnuty včas správné informace. Mimo oblast informačních technologií nabídl program Fiscalis 2013 členským státům účinné nástroje ke spolupráci proti zneužívání daňového režimu (společné akce), což daňovým správám poskytlo rámec pro sdílení odborných znalostí a zkušeností. Program financoval logistické a technické operace platformy EUROFISC, jež byla daňovými úředníky často zmiňována jako důležitý kanál pro podporu a usnadnění mnohostranné a decentralizované spolupráce mezi členskými státy umožňující přijmout cílená a rychlá opatření v boji proti konkrétním druhům podvodů. Zúčastněné strany například považovaly rychlou výměnu informací mezi útvary pro boj proti podvodům v oblasti DPH v jednotlivých členských státech a vývoj společných modelů analýzy rizik za důležité nástroje k včasnému odhalení kolotočových podvodů[7], u nichž má (jak je známo) zásadní význam rychlá reakce orgánů. Mnohostranné kontroly na druhou stranu daňovým auditorům z členských států umožnily společné používání znalostí, což vedlo k zjištění dodatečných splatných daňových příjmů v přibližné hodnotě 3,26 miliardy EUR[8]. Podle správců daně to společně s automatickou výměnou informací podle směrnice o úsporách mělo za následek dodržování právních předpisů ze strany daňových poplatníků, kteří si uvědomili, že si členské státy vyměňují informace o jejich činnostech a daňových povinnostech. Kvůli vyšší pravděpodobnosti odhalení se tak přímo snížila motivace k daňovým únikům. Další společné akce, zejména cílené akce, jako jsou semináře a pracovní návštěvy, umožnily vnitrostátním správám lépe porozumět organizační struktuře a správním postupům svých protějšků v ostatních členských státech. Ačkoli tato výměna nevedla přímo k nižšímu počtu podvodů, správci daně ji pokládali za užitečnou pro účinnou výměnu informací za tímto účelem a k usnadnění přímých kontaktů mezi příslušnými útvary. 4.2. Jednotné, efektivní a účinné uplatňování daňových právních předpisů EU Počítačové systémy podpořené z programu Fiscalis 2013 byly náležitě využívány a celkově oceňovány (ačkoliv některé z nich nemusely dosud dosáhnout plně svého potenciálu, jak je objasněno níže). Vnitrostátní správy si například vyměnily každoročně více než 500 milionů zpráv[9] ohledně přeshraničních transakcí v EU pouze prostřednictvím systému VIES, který je jedním z hlavních prvků, na nichž je založena správní spolupráce ve smyslu nařízení Rady č. 904/2010[10]. Hodnocení ukázalo, že tento systém je základní součástí souboru nástrojů daňových správ v jednotlivých členských státech při provádění analýzy rizik souvisejících s DPH a mnoho úředníků jej používá každodenně. Některé systémy mimoto přímo podporují provádění acquis EU týkajícího se správní spolupráce v oblasti daní, například systém EMCS pro spotřební daně[11] a systém VIES pro DPH[12], které jsou financovány z programu Fiscalis, a rovněž elektronické formuláře v oblasti přímých daní[13] (ačkoli teprve od ledna 2013, kdy byly tyto formuláře zavedeny). Spolupráce prostřednictvím celoevropských elektronických systémů členským státům rovněž pomohla lépe dodržovat zákonné lhůty pro výměnu informací, jak vyžadují výše uvedené právní předpisy EU týkající se správní spolupráce, což umožnilo rychlejší a přesnější výměnu informací (například v důsledku standardních elektronických formulářů). Co se týká systému EMCS, velmi nízký výskyt technických chyb (technické chyby se vyskytují u méně než 1 % přesunů)[14] rovněž prokazuje, že systém poskytl značnou výhodu oproti starému systému založenému na papírových dokladech, který je náchylný k chybám, což umožnilo bezproblémové uplatňování acquis EU v oblasti spotřebních daní. Náležité uplatňování právních předpisů EU dále usnadnily společné akce, které členským státům umožnily vyměňovat si názory na výklad předpisů EU, problémy při uplatňování a vymáhání, vnitrostátní specifika a osvědčené postupy. Společné akce navíc členským státům umožnily zaměřit se na konkrétní problematické oblasti, například na návrh a zavedení nového elektronického formuláře (jak tomu bylo v případě formuláře pro vrácení DPH, který bylo nutno zavést za účelem rozvoje zjednodušeného jednotného správního místa) nebo na používání určitých počítačových aplikací (např. systém EMCS nebo vrácení DPH). Neformální prostředí, které program poskytl k projednání těchto záležitostí, umožnilo větší sbližování mezi členskými státy a zúčastněné strany je během hodnocení shodně oceňovaly. Tyto aspekty společně přispěly k jednotnějšímu chápání, výkladu a návrhu právních předpisů EU v oblasti DPH, úpravě vzájemných očekávání a zmapování rozdílných postupů. 4.3. Snížení zatížení správy a daňových poplatníků Externí hodnocení a jiné dostupné kvalitativní údaje prokazují, že mnoho počítačových systémů vedlo k vnímanému snížení administrativní zátěže vnitrostátních správ a hospodářských subjektů. K snížení zátěže u vnitrostátních správ přispěly nejvíce elektronické formuláře a platforma CCN/CSI používané společně. To mělo za následek vyšší efektivnost kvůli omezení zdlouhavých postupů, které byly založeny na papírových dokladech a náročné na zdroje, a zefektivnění a zjednodušení elektronické výměny informací v důsledku společné šablony a vodítka na základě přednastavených polí pro vyhotovení žádostí a reagování na tyto žádosti. Vyšší efektivnost této spolupráce byla zajištěna rovněž v důsledku větší přesnosti a použitelnosti vyměněných informací. Toho bylo dosaženo především zaměřením se na požadované a poskytnuté informace a společným chápáním žádostí. Značné přínosy vyplývaly rovněž z pravidelného používání systémů VIES, VIES na internetu a EMCS, ačkoli jejich prvořadým cílem bylo zajistit náležitý výběr daní a odvodů. Daňové správy se domnívaly, že tyto systémy zrychlují odhalování nesrovnalostí, usnadňují spolupráci a monitorování a zkracují dobu reakce v porovnání s předchozím postupem založeným na papírových dokladech. Co se týká systému EMCS, statistická analýza ukázala, že lhůta pro vyřízení přesunů podléhajících spotřební dani (od validace elektronického dokladu do zaslání oznámení o přijetí zboží na místě určení) činila v průměru 6,8 dne, což se pokládalo za velmi krátkou dobu[15]. Pokud jde o hospodářské subjekty, systém VIES na internetu přímo zkrátil dobu potřebnou pro validaci čísla plátce DPH u obchodních partnerů, jelikož již není třeba využívat zprostředkovatele u vnitrostátní správy. Jen během jednoho roku bylo v rámci aplikace provedeno 157 milionů validací. Za předpokladu, že by každá validace vyžadovala pětiminutový telefonní hovor, snížil VIES na internetu náklady vnitrostátních daňových správ na plnění požadavků podle odhadů o 160 milionů EUR a o podobnou částku i u hospodářských subjektů. Od ledna 2010 začal fungovat elektronický postup pro vrácení DPH, který vrácení daně zjednodušil a umožnil podnikům požádat o vrácení DPH přímo v členském státě usazení i s ohledem na DPH, která byla uhrazena v jiných členských státech. Ačkoli hodnocení dospělo k závěru, že na posouzení úplného dopadu aplikace na snížení nákladů podniků je ještě příliš brzy, při analýze průzkumů, které Komise v roce 2012 zaslala úředníkům zabývajícím se DPH a spotřebními daněmi za účelem provedení analýzy nákladů a přínosů důležitých počítačových systémů podpořených z programu Fiscalis 2013, byly od řady členských států získány určité předběžné údaje o tom, že se efektivita správy skutečně zvýšila. V hodnocení bylo rovněž doporučeno, aby se činnosti v rámci programu a hodnocení výslovně zaměřily na daňové poplatníky (doporučení č. 7). Pokud jde o systém EMCS, tento systém rovněž přinesl hospodářským subjektům řadu správních výhod, včetně omezeného zpracovávání papírových dokladů, rychlejšího ukončení režimů s podmíněným osvobozením od daně a začlenění zpracování do stávajících počítačových systémů. Tyto přínosy se projevily zejména u větších podniků, které obchodují častěji a mají větší kapacitu v oblasti informačních technologií, zatímco menší podniky, které používají režimy s podmíněným osvobozením od daně jen ojediněle, pokládají přizpůsobení se za obtížnější kvůli relativně vysokým technickým a finančním požadavkům (např. požadavek týkající se záruky), které se vztahují na přepravu zboží podléhajícího podmíněnému osvobozené od daně. V oblasti přímých daní podpořil program aplikaci daňové identifikační číslo (DIČ) na internetu. Jedná se o systém, který poskytuje internetové rozhraní, jež konečným uživatelům umožňuje ověřit daňová identifikační čísla v jakýchkoli členských státech, a to v zájmu rychlé identifikace daňových poplatníků a usnadnění správy vnitrostátních daňových záležitostí nebo k identifikaci daňových poplatníků, kteří investují v jiných zemích EU. Hodnocení dospělo k závěru, že aplikace DIČ na internetu nebyla využívána dostatečně, což znemožnilo posoudit požadované snížení administrativní zátěže. Důvody nízkého využívání však nejsou způsobeny programem a vyplývají z řady faktorů, přičemž hlavním z nich je skutečnost, že na úrovni EU DIČ neexistuje a ne všechny země EU je mají nebo používají. Některé země mají jiné identifikátory, s nimiž z právních či z jiných důvodů nelze zacházet jako s DIČ, zatímco jiné země je nevydávají automaticky všem daňovým poplatníkům. 5. Efektivita Velká část výdajů programu byla vyhrazena na provoz a podporu počítačových systémů (přibližně 75 %), přičemž největší část byla přidělena síti CCN/CSI. Vzhledem k tomu, že síť CCN/CSI u všech transevropských počítačových systémů podporuje výměnu informací mezi členskými státy a všem členským státům umožňuje rovnou účast na této výměně, považovaly vnitrostátní správy tyto investice za nezbytné a velmi užitečné. Jelikož síť CCN/CSI představovala platformu, která byla společná s programem Clo 2013, bylo v rámci hodnocení zjištěno, že investice do této sítě byly účelné nejen z hlediska provozu počítačových systémů, nýbrž v důsledku jediné počítačové architektury zajistily i úspory z rozsahu. Ačkoli mezi postupy v oblasti daní a cel je dosud možná větší harmonizace (např. co se týká interoperability mezi systémem EMCS a celními systémy) a doporučuje se její zlepšení (doporučení č. 6), Komise a vnitrostátní správy usilovaly o zvýšení synergií a společný vývoj počítačových modulů, a to zřizováním společných projektových skupin mezi správci daně a celními orgány. Na operativní úrovni bylo dalšího zvýšení efektivity při zavádění a provozu počítačových systémů dosaženo prosazováním opětovného použití technologií a rozvojem společných služeb. To zahrnovalo strategie na podporu úspory nákladů, jako je jednotná metodika správy počítačových systémů, konsolidace datových center a společné prostředí s členskými státy pro internetové publikování ve všech oblastech daní. K zajištění účelného vývoje funkcí a podpory operací byly počítačové operace zajištěny z velké části subdodavatelsky a interní činnost v oblasti provozu nebo vývoje byla jen malá. Důležitou část rozpočtu programu Fiscalis 2013 určeného na výdaje v oblasti informačních technologií (více než 40 %) představovala operativní podpora, která byla členským státům poskytována s cílem pomoci jim při zavádění a provozu počítačových systémů. Komise s členskými státy úzce spolupracovala v zájmu zajištění maximální kontroly a přiměřenosti. To zahrnovalo vypracování společných specifikací a aplikací, které lze používat ve všech členských státech, jakož i návštěvy jednotlivých členských států s cílem napomoci jim při odstraňování případných problémů nebo provádění potřebných testů konektivity. Ověření shody bylo jednou z oblastí, která zajistila největší efektivnost vynaložených prostředků, jelikož nástroje vyvinuté na ústřední úrovni mohly použít všechny členské státy (např. systém samoobslužných testů (Self Service Test System (SSTS), který členským státům umožnil větší kontrolu při provádění ověřování shody). V hodnocení bylo navrženo, aby bylo vyvinuto více centrálních aplikací (doporučení č. 5). Odpovědi na průzkum, který Komise provedla v roce 2012 za účelem analýzy nákladů a přínosů důležitých počítačových systémů podpořených z programu Fiscalis 2013, ukázaly potíže, s nimiž se členské státy potýkaly při výpočtu nákladů na zavedení na vnitrostátní úrovni; žádný členský stát nepředložil kopie existujících vnitrostátních studií nebo hodnocení, přičemž odhady sedmnácti členských států týkající se nákladů souvisejících se zavedením a provozem systému EMCS od roku 2007 do roku 2011 byly v rozmezí od 1,1 milionu EUR do 18,8 milionu EUR. Ještě méně členských států bylo schopno přínosy vyjádřit peněžně a údaje v tomto ohledu jsou pouze dílčí, jeden členský stát například oznámil zvýšení příjmů vybraných v roce následujícím po zavedení systému EMCS o 10 %. Odpovědi týkající se dopadu počítačových systémů na efektivitu správy však byly pozitivní a většina členských států se domnívala, že se efektivnost jejich správy po zavedení systémů EMCS, VIES nebo vrácení DPH zvýšila. Dílčí důkazy ukazují, že se v případě jednoho členského státu náklady na zavedení systému EMCS více než vyplatily kvůli odhalení řady způsobů podvodného jednání s vysokou hodnotou. V zájmu dalšího usnadnění a zjednodušení sdílení údajů, organizování činností a vytváření sítí spustila Komise v roce 2012 platformu s názvem Programmes Information and Collaboration Space (PICS), kterou měl využívat program Fiscalis 2013 i jeho sesterský program Clo 2013. Platforma poskytovala vnitrostátním správám společný pracovní prostor pro výměnu informací a spolupráci on-line a obecně se považovala za pozitivní krok směrem k účinnějšímu využívání zdrojů. Při hodnocení se však ukázalo, že celková informovanost o funkci nástroje a jeho používání je dosud nízká a jeho potenciál není v současnosti plně využíván a v této souvislosti bylo vydáno doporučení (doporučení č. 3). Jelikož byl program Fiscalis 2013 prováděn většinou v době úsporných hospodářských opatření, Komise i zúčastněné země měly velkou motivaci k tomu, dosáhnout co nejvyšší efektivity. Program jednotlivé strany spojil v zájmu ještě užší spolupráce při vývoji společných nástrojů nebo vnitrostátních aplikací či sdílení osvědčených postupů, pokud jde o počítačová řešení. Počítačové systémy, které byly podpořeny z programu Fiscalis 2013, nelze každopádně posoudit odděleně a bez ohledu na význam informací, jejichž tok umožňují. Vyjádření peněžní hodnoty výměny informací je velmi obtížné, jelikož údaje o vymáhání daní nebo o novém vyměření daně nejsou často přístupné. Skutečná hodnota počítačových systémů by se však měla posoudit z hlediska jejich vysokého využívání a jejich úlohy při usnadňování rychlé a bezpečné výměny informací mezi členskými státy. Výměnu informací mezi všemi zeměmi EU pomocí počítačových systémů podpořených z programu Fiscalis považovaly zúčastněné strany za zásadní, aby mohli daňoví úředníci lépe sledovat plnění nebo přepravu uvnitř EU a vyměřit související splatnou daň. Pokud by byly podobné systémy vyvinuty individuálně na vnitrostátní úrovni, jejich efektivita by nebyla ani zdaleka na stávající úrovni, a to kvůli menší interoperabilitě, menší jednotnosti a hlavně nižší účinnosti. Rovněž náklady na zřízení a následný provoz těchto systémů by byly podstatně vyšší, ne-li neúnosné. Ačkoli na společné akce připadala menší část celkového rozpočtu programu Fiscalis 2013, zúčastněné země je považovaly za jedinečnou hodnotu programu. Různých seminářů, workshopů, projektových skupin, odborné přípravy a mnohostranných kontrol se zúčastnilo více než 23 400 úředníků. Průměrné náklady na účastníka, které byly financovány z programu, byly o něco nižší než 1 000 EUR, což se při externím hodnocení považovalo za přiměřené vzhledem ke skutečnosti, že tyto náklady zahrnovaly cestovní výdaje a výdaje na pobyt a rovněž nezbytné organizační náklady, včetně jazykové podpory. Stejně jako v případě počítačových systémů dospělo hodnocení k závěru, že hodnotu výměny informací a získaných poznatků v důsledku těchto činností nelze většinou vyčíslit, přičemž největší přínosy spočívají v udržitelných lidských sítích a společném chápaní, výkladu a uplatňování právních předpisů EU. Příklad mnohostranných kontrol náležitě dokládá potenciální přínos programu v porovnání s jeho náklady. Vykázaná částka splatných daní zjištěných na základě přibližně 85 % ukončených mnohostranných kontrol – 3,26 miliardy EUR – ukazuje poměr téměř 1:1 350 EUR (poměr mezi částkou ve výši 2,41 milionu EUR, která byla skutečně vynaložena na všechny mnohostranné kontroly, a částkou splatných daní, které byly zjištěny a vykázány, ve výši 3,26 miliardy EUR). Ačkoli vymáhání splatné daně je předmětem dalšího vnitrostátního řízení a tento příklad by v žádném případě neměl vypovídat o celkové efektivnosti programu, náležitě dokládá možné ekonomické přínosy programu, které snadno přesáhnou jeho výdaje. 6. Přidaná hodnota EU V rámci programu Fiscalis 2013 je pro účely závěrečného hodnocení přidaná hodnota EU vymezena jako dodatečné přínosy vyplývající z jednání na úrovni EU v porovnání s vnitrostátní iniciativou, mnohostrannou iniciativou či jinou mezinárodní iniciativou. Aby bylo možno jednoznačněji prokázat přidanou hodnotu EU, byla v rámci hodnocení tato hodnota posouzena pomocí těchto kritérií: 1. doplňkovost programu s výše zmíněnými iniciativami; 2. jeho celkové přispění k cílům, které byly zahrnuty v obecnějších cílech v oblasti daní a které byly společné s jinými iniciativami (např. boj proti daňovým podvodům); 3. snížení správních nákladů a administrativní zátěže (např. prostřednictvím společných počítačových platforem, pokynů, postupů atd.; vzájemného používání osvědčených postupů, které byly zjištěny v průběhu činností programu; omezení duplicity a překrývání; synergií atd.); 4. transevropská povaha spolupráce v oblasti daní a řešení daňových podvodů, jimiž se lze nejlépe zabývat v rámci EU, nikoli v jednotlivých členských státech, a význam společné administrativní kultury a lidských sítí, které byly prostřednictvím programu vytvořeny, a 5. udržitelnost výsledků/dopadů po případném ukončení programu. 6.1. Doplňkovost programu Fiscalis 2013 s jinými vnitrostátními, regionálními a mezinárodními iniciativami Při hodnocení byla zjištěna řada vnitrostátních, regionálních a mezinárodních iniciativ nesouvisejících s programem Fiscalis 2013, které usilují o zlepšení výměny informací o daních mezi určitými zeměmi, a to na dvoustranném či mnohostranném základě. Hodnocení dospělo celkově k závěru, že program Fiscalis 2013 nevedl k překrývání s těmito iniciativami, nýbrž je spíše doplňoval a umožňoval synergie mezi nimi. Na vnitrostátní úrovni umožnil program Fiscalis 2013 vytvoření synergií především v případě, byly-li program i vnitrostátní iniciativy využívány komplementárně k zvýšení požadovaných dopadů. Některé správy například začlenily informace ze systému VIES do softwaru pro pracovní postupy daňových úředníků, což jim umožnilo mnohem snazší přístup k informacím a jejich zpracování. Díky zabudované flexibilitě a dobrovolné účasti na společných akcích používaly daňové správy program Fiscalis 2013 na podporu svých vnitrostátních priorit, například prostřednictvím účasti na (někdy velmi) konkrétních mnohostranných kontrolách. Co se týká regionálních iniciativ, program Fiscalis 2013 hrál podobnou doplňkovou úlohu. V rámci hodnocení byly uvedeny dva příklady: úzká spolupráce mezi zeměmi Beneluxu týkající se daňových záležitostí a severská pracovní skupina pro boj proti daňovým únikům (NAIS). Tyto a podobné iniciativy se však velkou měrou pokládaly za iniciativy doplňující program Fiscalis 2013, jelikož tyto jiné regionální iniciativy měly rozdílné cílové pokrytí a rozsah[16]. Program Fiscalis 2013 fungoval v podobném kontextu jako dvě hlavní mezinárodní organizace, jejichž činnosti, cíle a cílové skupiny se do jisté míry překrývaly s programem Fiscalis, a to Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) a Evropská organizace daňových správ (IOTA)[17]. Zatímco překrývání s OECD bylo kvůli širokému mandátu této organizace zanedbatelné, přispění organizace IOTA k výsledkům, o něž usiloval rovněž program Fiscalis 2013, bylo jednoznačné. Překrytí však existuje pouze s ohledem na společné akce programu Fiscalis, například semináře nebo workshopy; žádná z iniciativ organizace IOTA (ani jiných regionálních iniciativ) nemohla nijak nahradit základní elektronickou výměnu informací se všemi zeměmi, kterou program Fiscalis 2013 usnadnil. Program Fiscalis 2013 byl jediným nástrojem, který se zaměřoval výhradně na praktické zlepšení daňových systémů na vnitřním trhu, což zajistilo, že program představoval jedinečné řešení na míru, které umožnilo zabývat se přeshraničními daňovými záležitostmi v EU. 6.2. Přispění k obecnějším cílům v oblasti daní Ve zprávě Maria Montiho z roku 2010[18] byla uznána potřeba výměny informací o daních a spolupráce mezi daňovými správami jako jedno z opatření v oblasti zdanění, které zlepší fungování vnitřního trhu. Akční plán Komise z roku 2012[19] pro posílení boje proti daňovým podvodům a únikům dále zdůraznil nutnost zajištění úplného zavedení a uplatňování rámce pro správní spolupráci v oblasti DPH, přímých daní a spotřebních daní. Tento boj představuje od té doby klíčovou evropskou prioritu. Program Fiscalis 2013 do tohoto rámce náležitě zapadl, jelikož poskytl daňovým správám prostředky pro účinnou výměnu informací (např. prostřednictvím systému VIES, systému EMCS, standardních elektronických formulářů atd.) nebo spojení odborných znalostí při spolupráci na určitých úkolech (např. prostřednictvím mnohostranných kontrol, platformy EUROFISC, workshopů, seminářů a jiných společných akcí). 6.3. Význam spolupráce v EU při snižování správních nákladů a administrativní zátěže Hodnocení dospělo k závěru, že program Fiscalis 2013 umožnil snížit správní náklady a administrativní zátěž třemi hlavními způsoby: i) prostřednictvím určité standardizace výměny informací mezi daňovými správami (např. pomocí elektronických formulářů), ii) poskytnutím platforem pro bezpečnou výměnu informací (tj. platformy CCN/CSI se všemi počítačovými aplikacemi) a iii) poskytnutím společných počítačových systémů, které daňové správy přímo používají (např. EMCS nebo VIES). Podrobný popis přispění programu k snížení správních nákladů a administrativní zátěže je uveden v oddíle 4 této zprávy. Zúčastněné strany, které byly v rámci hodnocení konzultovány, nebyly schopny určit vnitrostátní nebo mezinárodní alternativy programu Fiscalis 2013, jež by mohly zajistit podobné či větší snížení administrativní zátěže u vnitrostátních správ a hospodářských subjektů. 6.4. Transevropská povaha spolupráce v oblasti daní a společná administrativní kultura Účinnost programu Fiscalis 2013 spočívá především v celoevropském přístupu programu a přeshraničních řešeních, která nabízí, čehož nelze dosáhnout na vnitrostátní úrovni. Tato řešení sestávala z centralizovaných počítačových systémů přivádějících všechny zúčastněné země na stejnou úroveň nebo zahrnovala vyšší úroveň koordinace a sladění cílů a očekávání, čehož bylo dosaženo díky společným akcím. Ačkoli program neměl usnadnit vytvoření společné administrativní kultury (a tato kultura není v současnosti ani žádoucí), umožnil, aby daňoví úředníci postupně sbližovali svůj přístup s přístupem svých protějšků z ostatních členských států, rozuměli svým protějškům a spolupracovali s nimi. Zúčastněné strany obecně nepokládaly za představitelný scénář, podle něhož by bylo podobných úrovní spolupráce dosaženo individuálně a nekoordinovaně. Zúčastněné strany rovněž uznaly úlohu Komise coby koordinátora a usnadňovatele a doporučily její zachování (doporučení č. 4). 6.5. Udržitelnost výsledků Udržitelnost výsledků je analyzována z hlediska ukončení programu, jelikož většina činností v rámci programu Fiscalis nepředstavuje vzhledem ke své povaze jednorázový zásah a spoléhá se na jeho další podporu. Zúčastněné strany usuzovaly, že krátkodobě by část dopadů programu Fiscalis 2013 zůstala zachována, pokud by byl program ukončen. K těmto dopadům patřily patrnější výsledky programu, jako jsou nové dovednosti nebo lidské sítě. Zúčastněné strany se však domnívaly, že v dlouhodobějším horizontu by dopady nebyly zachovány, jelikož daňové správy působí ve složitém a velmi dynamickém prostředí s měnícími se vnitrostátními prioritami, hospodářskými podmínkami, restrukturalizací atd. Zúčastněné země by formálně mohly organizovat činnosti podobné společným akcím samy, považovalo se však za nepravděpodobné, že by byly schopny zajistit potřebné financování a tyto akce koordinovat. K podobným závěrům dospěly zúčastněné strany i s ohledem na počítačové systémy; bylo by velmi obtížné zajistit jejich podporu, údržbu a rozvoj na současné úrovni, pokud by se měly spoléhat pouze na vnitrostátní financování, iniciativy a organizaci. Zúčastněné strany souhlasily jednomyslně s tím, že by tyto systémy brzy nebyly funkční a přiměřené, přičemž přímým důsledkem by bylo rychlé omezení výměny informací, sledování a kontrol a rovněž vyšší správní náklady a administrativní zátěž. To je důležitý argument, vezme-li se v úvahu, že mnoho počítačových systémů nepředstavuje jen žádoucí systémy, nýbrž že se jedná o systémy podporující právní předpisy (např. systém EMCS nebo požadavky právních předpisů týkajících se správní spolupráce) a jejich vyřazení z provozu by mělo nepříznivý dopad na dodržování acquis EU v oblasti daní. Hodnocení dospělo k závěru, že bez programu Fiscalis (avšak s důrazem na boj proti přeshraničním daňovým podvodům a únikům) by některé členské státy pravděpodobně úžeji spolupracovaly na základě dvoustranných nebo regionálních dohod, což by nakonec vedlo k určité asymetrii, pokud jde o přístup členských států k informacím, a tudíž k usnadnění podvodů a narušení obchodu. 7. Související faktory, které ovlivnily výkonnost programu Hodnocení prostřednictvím příspěvkové analýzy zkoumalo rovněž související faktory, které se netýkaly programu a byly tudíž mimo jeho přímou kontrolu, a které buď bránily dosažení požadovaných výsledků programu (omezující faktory), nebo k nim přispěly (hnací síly). Účelem tohoto hodnocení nebylo přesně posoudit, nakolik tyto faktory ovlivnily výsledky, jichž program dosáhl, nýbrž je určit v zájmu objasnění podmínek, za nichž program Fiscalis 2013 působil. Níže jsou uvedeny nejdůležitější faktory, které byly zaznamenány v mnoha členských státech. Při hodnocení bylo zjištěno, že k dosaženým výsledkům programu přispěly kladně strategie řízení znalostí v rámci vnitrostátních správ, které odrážejí způsob, jakým vnitrostátní správy organizují spolupráci při mnohostranných kontrolách, počítačové systémy a rovněž rozdělení odpovědnosti za úkoly související s programem Fiscalis 2013. Zdá se například, že horizontální organizace s několika málo úrovněmi řízení je lépe uzpůsobena pro rychlejší a snazší provádění mnohostranných kontrol, zatímco úzká spolupráce mezi správou a oddělením informačních technologií zajistila větší flexibilitu a schopnost reagovat rychle a účinně na problémy v oblasti informačních technologií. Částečně ve stejné souvislosti bylo při hodnocení zjištěno, že ve vnitrostátních správách nebyla vždy jednoznačně přidělena odpovědnost za úkoly související s činnostmi v rámci programu Fiscalis 2013, což mohlo mít nepříznivý vliv na koordinaci a celkové provedení programu v (některých) zúčastněných zemích. To souviselo především s úlohou národních koordinátorů, kteří působili na základě různého pověření, v různé organizační struktuře a s různými omezeními, pokud jde o zdroje, což mohlo mít v některých případech dopad na jejich schopnost prosazovat program, a proto bylo doporučeno toto objasnit (doporučení č. 2). Bylo zjištěno, že vnitrostátní počítačové systémy doplňovaly funkce počítačových systémů financovaných z programu Fiscalis a že se v těchto případech vzájemně posilovaly vytvořením důležitých synergií, jak tomu bylo například v případě španělského informačního systému pro daňové poplatníky Zujar, který při společném použití se systémem VIES umožnil rychlou křížovou kontrolu transakcí zahrnujících DPH. Pokud nebyly na druhou stranu vnitrostátní systémy interoperabilní s počítačovými systémy financovanými z programu Fiscalis 2013, byl nevyužitý potenciál ihned patrný. Jelikož například nizozemský systém kontroly vývozu nebyl začleněn do systému EMCS ani napojen na tento systém, musely být veškeré přesuny, které končily mimo Nizozemsko, ukončeny ručně, což zvýšilo pracovní zátěž a omezilo sledování a kontrolní kapacitu v reálném čase. Jedním z hlavních faktorů, které zabránily plnému využití potenciálu programu Fiscalis 2013, byla hospodářská krize v EU během celé doby trvání programu. Ačkoli při hodnocení nebyly ve zdrojích vyhrazených na konkrétní daňové oblasti zjištěny patrné rozdíly, zúčastněné strany většinou zdůrazňovaly celkový tlak na zdroje a snahy o efektivitu. Úsporná rozpočtová opatření omezila účast členských států na činnostech programu a zdroje určené na zavedení vnitrostátních prvků počítačových systémů. Posledně uvedenou skutečnost zúčastněné strany obzvláště zdůrazňovaly. Hodnocení však na druhou stranu dospělo k závěru, že hospodářská krize zvýšila pozornost, která byla věnována zajištění nákladové efektivnosti činností, a vedla k většímu objemu vyměněných informací v rámci programu, jelikož členské státy kladly na výběr příjmů dodatečný důraz. Jako omezující faktor uváděly zúčastněné strany většinou jazykové bariéry, které snižovaly účinnost ústní nebo písemné komunikace a informací i účast na společných akcích. Za faktor, který jednoznačně ovlivnil úroveň spolupráce a výměny informací, se pokládala také informovanost a povědomí o programu Fiscalis 2013. Ačkoli celkové informování o programu a šíření jeho výsledků bylo rozsáhlé, většina zúčastněných stran a potenciálních příjemců o programu věděla jen málo nebo velmi málo. Hodnocení rovněž ukázalo, že počítačové systémy byly často zúčastněnými zeměmi pokládány za samozřejmé a existovalo jen malé povědomí o souvislosti s programem Fiscalis, což by mělo být blíže přezkoumáno (doporučení č. 1). K dalším souvisejícím faktorům uváděným zúčastněnými stranami, které měly pro celkové dosažené výsledky programu menší význam nebo které byly zmiňovány jen ojediněle, patřila kritéria výběru úředníků z jednotlivých států, kteří se zúčastnili společných akcí, vnitrostátní právní předpisy zakazující zveřejnění určitých informací nebo používání některých dobrovolných systémů (např. nedostatečné využívání aplikace DIČ na internetu), některé místní jevy (např. nárůst počtu přeshraničních pracovníků zvyšující tlak na větší výměnu informací o přímých daních nebo větší přeshraniční obchod s určitým zbožím, který zvýšil využívání a užitečnost systému EMCS). Hodnocení zmiňuje v neposlední řadě rovněž významný vliv či existenci jiných iniciativ, zejména činnosti organizace IOTA, které byly blíže popsány v oddíle 6. 8. Závěry a doporučení Ačkoli fungování vnitřního trhu ovlivňuje mnoho faktorů, hodnocení dospělo k závěru, že je pravděpodobné, že program Fiscalis 2013 přispěl k lepšímu fungování vnitřního trhu. Považuje se za věrohodné, že daňové podvody a úniky byly omezeny a/nebo jim bylo zabráněno, což zamezilo narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu. Zjištěné nedostatky, které byly pod kontrolou programu, vedly k příslušným doporučením. Hlavní zjištění lze shrnout takto: a) počítačové systémy (tj. EMCS, VIES a elektronické formuláře pro spolupráci v oblasti přímých daní) přímo podpořily uplatňování acquis EU týkajícího se správní spolupráce v oblasti daní; b) systém VIES podpořil vnitrostátní správy při zjišťování podvodů a stal se základní součástí souboru nástrojů daňových správ v oblasti DPH, které daňoví úředníci používají každodenně; c) VIES na internetu přímo zkrátil dobu potřebnou pro ověření čísla plátce DPH u hospodářských subjektů, což u daňových správ vedlo k úsporám v odhadované výši 160 milionů EUR a v obdobné výši i u hospodářských subjektů; d) systém EMCS zajistil, aby bylo podvodné jednání obtížnější, rizikovější a nákladnější, a to v důsledku sledování v reálném čase a okamžitého ověření oprávněných hospodářských subjektů. Zajištění náležitého výběru daní daňovým úředníkům usnadnily elektronické záruky spojené s každou transakcí v rámci systému EMCS; e) standardní elektronické formuláře v oblasti DPH a přímých daní pomohly daňovým úředníkům při výpočtu správné daňové povinnosti; f) elektronické formuláře a platforma CCN/CSI zefektivnily, zjednodušily a zkvalitnily elektronickou výměnu informací; g) společné akce vnitrostátním správám umožnily podělit se o odborné znalosti a zkušenosti; vyměňovat si názory na výklad, uplatňování a vymáhání předpisů EU; lépe porozumět legislativnímu a organizačnímu uspořádání jednotlivých daňových správ a vytvořit vysoce oceňované lidské sítě; h) platforma EUROFISC poskytla daňovým úředníkům důležitý prostředek pro podporu a usnadnění mnohostranné a decentralizované spolupráce a umožnila cílená a rychlá opatření v boji proti konkrétním druhům podvodů; i) mnohostranné kontroly členským státům umožnily určit dodatečné splatné daně v přibližné hodnotě 3,26 miliardy EUR a měly společně s ustanoveními o automatické výměně informací podle směrnice o úsporách za následek dodržování právních předpisů ze strany daňových poplatníků; j) jen ojediněle jsou k dispozici kvantitativní údaje o nákladech a přínosech počítačových systémů zavedených na vnitrostátní úrovni, přičemž odhady nákladů se pohybují v rozmezí od 1,1 milionu EUR do 18,8 milionu EUR a přínosy (z hlediska hodnoty vyměněných informací) je obtížné vyjádřit peněžně, zúčastněné strany však hodnotily celkovou efektivnost počítačových systémů kladně; k) členské státy by nebyly schopny jednotlivě vyvinout a udržovat účinnější, efektivnější a interoperabilní počítačové systémy; l) program Fiscalis 2013 doplňoval ostatní iniciativy na vnitrostátní, regionální a mezinárodní úrovni týkající se spolupráce v oblasti daní a umožnil vytvoření synergií mezi programem a těmito iniciativami, a to s nízkou mírou překrývání, co se týká společných akcí; jednalo se o jediný nástroj, který byl přizpůsoben potřebám vnitřního trhu a který poskytoval počítačové aplikace; m) program Fiscalis 2013 umožnil snížit správní náklady a administrativní zátěž třemi hlavními způsoby: i) prostřednictvím standardizace výměny informací (např. pomocí elektronických formulářů), ii) poskytnutím platforem pro bezpečnou výměnu informací (tj. sítě CCN/CSI) a iii) poskytnutím společných informačních systémů, které daňové správy přímo používají (např. EMCS nebo VIES); n) bez podpory ze strany programu by dopady společných akcí a počítačových systémů nebyly v dlouhodobém horizontu zachovány. Na základě shromážděných důkazů předložili hodnotitelé několik doporučení s cílem zlepšit činnosti programu a zvýšit jeho potenciál. Tato doporučení, která řídicí skupina obecně schválila, jsou shrnuta níže. Komise přijme zvláštní opatření s cílem zabývat se doporučeními a vypracuje akční plán pro jejich provedení a následnou kontrolu, přičemž přihlédne k jejich povaze, vlivu na program a možnému harmonogramu provedení (např. během doby trvání programu nebo v příštím legislativním cyklu). Č. || Doporučení || Hlavní zodpovědné subjekty 1 || Je třeba vynaložit úsilí na zvýšení informovanosti o (budoucích) programech Fiscalis, jejich cílech a výstupech. Propagovat lze zejména souvislost mezi evropskými počítačovými systémy a financováním poskytnutým z programu Fiscalis. || Evropská komise a zúčastněné země 2 || Program by měl obsahovat popis úlohy a povinností národního koordinátora a zúčastněné země by měly zajistit, aby měli národní koordinátoři dostatečnou podporu a zdroje potřebné pro plnění jejich úlohy. || Evropská komise a zúčastněné země 3 || Program by měl nadále šířit informace o způsobu využití platformy PICS (Programmes Information and Collaboration Space) a jejích funkcích. || Evropská komise 4 || Komise by měla hrát i nadále aktivní úlohu při usnadňování spolupráce členských států v oblasti vnitrostátních počítačových aplikací. || Evropská komise a členské státy 5 || Komise by měla i nadále vyvíjet centrální aplikace, které mohou používat všechny členské státy. || Evropská komise a členské státy 6 || Komise a členské státy by měly přezkoumat další integraci postupů v oblasti daní a cel. || Evropská komise a členské státy 7 || Program Fiscalis by se měl v budoucnu více zaměřit na snižování zátěže u daňových poplatníků a zvýšení činností programu, které se orientují na tento cíl, a to na podporu lepšího fungování vnitřního trhu. || Evropská komise a členské státy Komise ocenila celkovou kvalitu externí studie, na níž bylo toto hodnocení založeno, a uznala metodické problémy a snahy o jejich zmírnění. Zjištění hodnocení, která byla uvedena v této zprávě, se pokládala za věrohodná a vyvozené závěry za správné. Přispění programu Fiscalis 2013 k lepšímu fungování vnitřního trhu v důsledku větší schopnosti daňových správ účinně a efektivně odhalovat podvody a předcházet jim a uplatňovat daňové právní předpisy EU lze proto považovat za významné. Závěrečné hodnocení programu Fiscalis 2013 podpoří budoucí diskuse o rozsahu a podobě nového programu po roce 2020. Během stávajícího programu Fiscalis 2020 se bude větší pozornost přímo věnovat operativním zjištěním, jako je zlepšení počítačových systémů a aplikací nebo větší šíření výsledků programu. [1] Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1482/2007/ES ze dne 11. prosince 2007, kterým se zavádí program Společenství ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu (Fiscalis 2013) a zrušuje rozhodnutí č. 2235/2002/ES. [2] Matthaeus-Tax (1993), Fiscalis 2002 (1998–2002), Fiscalis 2007 (2003–2007) a Fiscalis 2013 (2008–2013). [3] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_final_evaluation.pdf [4] Pro účely hodnocení se s kandidátskými a potencionálními kandidátskými zeměmi zacházelo jako s jakoukoli jinou zúčastněnou zemí, přičemž byl případně zohledněn jejich zvláštní status. [5] COM(2014) 71 final, „Zpráva Komise Radě a Evropskému parlamentu o používání nařízení Rady (EU) č. 904/2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty“. [6] Směrnice Rady 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb. [7] Kolotočové podvody se týkají případů, kdy je zboží dovezeno z jiných zemí EU bez DPH, místo aby však bylo prodáno pro spotřebu, je prostřednictvím řady společnosti dále prodáváno, než je znovu vyvezeno. Každá společnost nezákonně požaduje vrácení DPH, která jí byla naúčtována. [8] Tento údaj se týká jen splatných daní, které byly zjištěny pouze prostřednictvím mnohostranných kontrol. [9] Obsah vyměněných zpráv je předmětem výměny důvěrných údajů mezi členskými státy a Komise jej nezná. [10] Nařízení Rady č. 904/2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty. [11] Nařízení Rady (EU) č. 389/2012 o správní spolupráci v oblasti spotřebních daní a nařízení Komise (ES) č. 684/2009, kterým se provádí směrnice Rady 2008/118/ES, pokud jde o elektronické postupy pro přepravu zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně. [12] Nařízení Rady č. 904/2010. [13] Směrnice Rady 2011/16/EU o správní spolupráci v oblasti daní. [14] COM(2013) 815 final, „Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o fungování elektronického systému pro dohled nad přepravou zboží podléhajícího spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od spotřební daně a o uplatňování pravidel správní spolupráce v oblasti spotřebních daní podle čl. 8 odst. 3 rozhodnutí č. 1152/2003/ES, čl. 45 odst. 1 směrnice 2008/118/ES, čl. 35 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2073/2004 a nařízení Rady (EU) č. 389/2012. [15] COM(2013) 850 final. [16] Cílem skupiny NAIS bylo uzavření dohod týkajících se cílené výměny informací s mnoha jinými zeměmi, včetně tzv. „daňových rájů“ a rovněž některých členských států. Tato spolupráce však měla usnadnit výměnu informací s cílovými zeměmi. [17] Evropská organizace daňových správ (IOTA) je nezisková mezivládní organizace, která poskytuje fórum s cílem napomoci členům v evropských zemích při zlepšování daňové správy. Organizace má 46 členů. [18] Nová strategie pro jednotný trh – ve službách evropského hospodářství a společnosti, Mario Monti, 9. května 2010, s. 80. [19] Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě, Akční plán pro posílení boje proti daňovým podvodům a únikům, SWD(2012) 403 final.