CS Úřední věstník Evropské unie C 143/94

Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

KOM(2011) 813 v konečném znění – 2011/0390 (CNS)

2012/C 143/18

Zpravodaj: pan GREIF

Dne 12. prosince 2011 se Rada Evropské unie, v souladu s čl. 100 odst. 2 a článkem 304 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

návrhu rozhodnutí Rady o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států

KOM(2011) 813 v konečném znění – 2011/0390 (CNS).

Specializovaná sekce Zaměstnanost, sociální věci, občanství, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 25. ledna 2012.

Na 478. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 22. a 23. února 2012 (jednání dne 22. února 2012), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 111 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 3 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Vyhlídky na trhu práce se ve 4. roce finanční krize v celé Evropě stále více zhoršují. EHSV se obává, že vzhledem k politickým podmínkám pro překonání krize, které se v současné době EU snaží pomocí úsporných programů prosadit, zřejmě nebude možné dosáhnout cílů vytyčených pro oblast zaměstnanosti ve strategii Evropa 2020 v rámci priority „růst podporující začlenění“. Současně probíhající zavádění úsporných programů v EU skrývá riziko, že se zrychlí navzájem se zesilující pokles a ještě více se zhorší vyhlídky na růst, což bude mít negativní dopad nejen na vnitřní poptávku jakožto poslední oporu konjunktury, ale i na stabilizaci a tvorbu pracovních míst.

1.2 Evropa jedná tak, že se v nadcházejících letech dostane do krajně vypjaté situace v oblasti zaměstnanosti. Určité skupiny jsou obzvlášť zasaženy: mladí lidé, osoby s nízkou kvalifikací, dlouhodobě nezaměstnaní, osoby z rodin migrantů, Romové, samoživitelé. Aby se tomu zabránilo, jsou na evropské i vnitrostátní úrovni zapotřebí neodkladné cílené investice s vysokým účinkem na zaměstnanost, jež by měly být prováděny koordinovaným způsobem, aby se zvýšil vliv na politiku zaměstnanosti.

1.3 Vzhledem k vyostřující se nezaměstnanosti mladých lidí a k přetrvávajícímu vysokému počtu dlouhodobě nezaměstnaných osob předkládá EHSV následující politická doporučení k provádění hlavních směrů zaměstnanosti zaměřená na oblast nezaměstnanosti mládeže:

— Vedle cíle dosažení obecné celounijní míry zaměstnanosti by napříště měly být stanoveny měřitelné cíle EU i pro zvláštní cílové skupiny, jako jsou dlouhodobě nezaměstnaní, ženy, starší občané a zejména i mladí lidé (boj proti nezaměstnanosti, zlepšení zaměstnanosti). Plošný posun ve formulaci konkrétních cílů v oblasti politiky zaměstnanosti na úroveň členských států se zatím nijak výrazně neosvědčil.

— V této souvislosti je třeba mít na paměti především ukazatel podstatného snížení počtu těch mladých lidí, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. NEET).

— EHSV vítá návrh Komise na tzv. „záruku pro mladé“, podle něhož mají členské státy zajistit, aby všichni mladí lidé do čtyř měsíců od ukončení školní docházky nastoupili do zaměstnání, účastnili se dalšího vzdělávání nebo využili opatření na aktivaci a začlenění do trhu práce. V rámci národních plánů reforem musejí být v tomto ohledu naplánována konkrétní opatření.

— Země, v nichž je situace na trhu práce v oblasti mládeže mimořádně vypjatá a které zároveň musejí splnit restriktivní rozpočtové cíle, by měly mít snazší přístup k prostředkům z fondů EU určených na opatření typu „záruka pro mladé“ (od zjednodušeného čerpání prostředků až po dočasné přerušení národního spolufinancování).

— Přes napjatou rozpočtovou situaci v členských státech musí být i nadále poskytovány vnitrostátní a evropské prostředky na vzdělávání a zaměstnanost mladých a dlouhodobě nezaměstnaných lidí a tam, kde je to nutné, i navyšovány. V tomto smyslu musí být v novém finančním plánu po roce 2014 zaručeny dostatečné prostředky ESF i dalších fondů EU určené na konkrétní iniciativy pro mládež.

— Ve všech členských státech EU je třeba přezkoumat a v případě potřeby zlepšit podmínky přístupu k systémům sociální podpory pro mladé lidi i pro dlouhodobě nezaměstnané, kteří hledají práci resp. vzdělávání nebo odbornou přípravu. Doporučuje se zahrnout příslušné cíle do národních programů reforem.

— EHSV varuje před způsoby nadměrného zapojování mladých lidí do zaměstnaní, které jsou nestálé a nemají perspektivu. Namísto sázení na nejisté zaměstnání a pracovní smlouvy musejí být přijata opatření, která zajistí, že se zaměstnání na dobu určitou a špatně placená pracovní místa se špatnou sociální ochranou nestanou pravidlem.

— EHSV doporučuje členským státům, aby věnovaly mimořádnou pozornost vytváření mezitrhů práce podporujících začlenění, na nichž by se s využitím veřejných prostředků vytvářelo odpovídající množství vhodných pracovních míst na dobu určitou tak, aby si dlouhodobě nezaměstnaní udrželi své pracovní návyky a zvyšovali své schopnosti a znalosti. Zabrání se tak růstu chudoby při práci a umožní to hladký přechod takto zaměstnaných osob na otevřený trh práce v období po krizi.

— Co se týče iniciativy Komise v oblasti stáží, podporuje EHSV příslušný evropský kvalitativní rámec s cílem podpořit zaměstnání se závaznými smlouvami a s nabídkou dalšího vzdělávání. Duální výukový systém – vzdělávání/odborná příprava, jejž některé členské státy již delší dobu úspěšně uplatňují, by měl být prozkoumán z hlediska své částečné přenositelnosti.

2. Úvod

2.1 Dne 21. října 2010 se Rada Evropské unie rozhodla, že hlavní směry politik zaměstnanosti nebude až do roku 2014 měnit, aby bylo možné se soustředit na jejich provádění. Jejich aktualizace by měla být přísně omezena.

2.2 EHSV nicméně přesto využívá stanovenou každoroční konzultaci podle čl. 148 odst. 2 SFEU jako příležitost k tomu, aby se opět zabýval uplatňováním hlavních směrů s cílem:

— zkoumat otázku, zda lze vzhledem k současným tendencím na trzích práce a k politickým podmínkám pro překonání krize, které se EU v současné době snaží prosadit, pokročit v uskutečňování stanovených cílů;

— zaměřit se kromě toho zejména na vyostřující se situaci v oblasti nezaměstnanosti mládeže a dlouhodobě nezaměstnaných osob a předložit příslušná nezbytná politická doporučení.

2.3 EHSV je potěšen, že při finalizaci znění hlavních směrů v roce 2010 bylo do znění rozhodnutí Rady zahrnuto několik jeho návrhů (1), zároveň však konstatuje, že nebyly odstraněny jiné zmíněné nedostatky. Proto se vrací k některým klíčovým připomínkám svého stanoviska, jež jsou i nadále mimořádně důležité. EHSV tehdy mj. shledal, že:

— hlavní směry v kontextu krize dostatečně nezohledňují boj proti nezaměstnanosti jakožto nejvyšší prioritu;

— nové hlavní směry vykazují podstatně slabší evropský přístup, neboť s výjimkou několika málo evropských hlavních cílů je vytyčení cílů v oblasti politiky zaměstnanosti zcela přenecháno členským státům;

— vedle cíle dosažení obecné míry zaměstnanosti by napříště měly být stanoveny měřitelné cíle EU i pro zvláštní cílové skupiny, jako jsou dlouhodobě nezaměstnaní, ženy, starší občané a také mladí lidé;

— kromě toho jsou nezbytné cíle EU mj. i v oblasti rovnosti žen a mužů, boje proti dlouhodobé nezaměstnanosti, boje proti pracovním poměrům s nedostatečnou sociální ochranou, boje proti nezaměstnanosti mládeže a proti chudobě dětí a mládeže;

— hlavní směry neobsahují žádné konkrétní pokyny ohledně kvality práce.

2.4 Toto stanovisko se zaměřuje na výše uvedené body z hlediska současných tendencí na evropských trzích práce v dobách probíhající hospodářské krize.

3. Stále napjatější situace v oblasti zaměstnanosti v době krize

3.1 Finanční krize se rozvinula do zásadní hospodářské, dluhové a sociální krize (2). Z oficiálního hlediska se konstatuje, že oživení ekonomiky EU je u konce. Také vyhlídky na trhu práce se stále více zhoršují (3). Důsledky krize se vyostřují, a to nejen kvůli hospodářské recesi v mnoha členských státech EU, ale mj. i z toho důvodu, že převážná většina vlád reaguje na takzvanou dluhovou krizi, jež vznikla mimo jiné v důsledku masivní deregulace finančních trhů v posledních letech, zintenzivněním úsporných programů, a snaží se tak uklidnit finanční trhy. Téměř ve všech členských státech EU je při uplatňování nově přizpůsobených pravidel správy ekonomických záležitostí v eurozóně i mimo ni prioritou nadcházející konsolidace snížení veřejného dluhu s částečně značnými škrty ve veřejných výdajích zaměřenými zejména na omezení sociálních výdajů a veřejných služeb (4). Tato politika omezuje příležitosti na trhu práce, v neposlední řadě těch jedinců, kteří i doposud patřili do znevýhodněné skupiny.

3.2 Evropa se v nadcházejících letech dostane do krajně vypjaté situace v oblasti zaměstnanosti. Ve čtvrtém roce trvání finanční a hospodářské krize se perspektivy zaměstnání nadále zhoršují. Přes úsilí o posílení konjunktury jakožto první reakci na krizi a přes hospodářské oživení v jednotlivých členských státech EU vzrostla nezaměstnanost v EU v období 2008-2011 ze 6,9 % na 9,4 % (5).

3.3 Dnes je tedy v EU bez práce více než 22 milionů lidí, přičemž v rámci EU existují velké rozdíly. Míra nezaměstnanosti ve 2. čtvrtletí 2011 se v jednotlivých členských státech liší: od méně než 5,5 % v Rakousku, Lucembursku a Nizozemsku po více než 14 % v Irsku, Litvě, Lotyšsku a Řecku a 21 % ve Španělsku. Mladí lidé jsou nezaměstnaností postiženi ještě podstatně více. V několika zemích – nejen v jižní Evropě – došlo během krize ke znepokojujícímu přiostření: ke zdvojnásobení míry nezaměstnanosti například ve Španělsku, Irsku a – při nízké výchozí úrovni – i v Dánsku; v pobaltských zemích nastalo dokonce ztrojnásobení; pouze v Německu a v Lucembursku nezaměstnanost do roku 2010 klesala. Přes stoupající nezaměstnanost některé země zaznamenaly i nárůst volných pracovních míst. Z důvodu demografického vývoje a přetrvávajících strukturálních změn se musí počítat s tím, že se tento paradox v příštích letech ještě vyostří.

— Mladí lidé a osoby s nízkou kvalifikací byli během krize obzvlášť zasaženi rostoucí nezaměstnaností, přičemž obě skupiny se již předtím pohybovaly vysoce nad průměrem.

— Míra nezaměstnanosti osob s nízkou úrovní vzdělání činila ve 2. čtvrtletí 2011 16,3 %, u osob se středním a vysokým vzděláním vykazovala míru 8,6 % resp. 5,3 %.

— Míra nezaměstnanosti mužů i žen všech věkových skupin vzrostla. Ve 2. čtvrtletí 2011 činila 9,4 % resp. 9,5 %. V první fázi krize stoupala míra nezaměstnanosti mužů rychleji, neboť byla více zasažena odvětví, v nichž převládají muži (např. zpracovatelský a stavební průmysl). Ve druhé fázi stoupala rychleji míra nezaměstnanosti žen, neboť tehdy byla v důsledku přijatých úsporných opatření zasažena odvětví, v nichž převládají ženy (např. služby, veřejný sektor).

— Migrující pracovníci, kteří již před krizí vykazovali vyšší než průměrnou míru nezaměstnanosti, jsou nárůstem nezaměstnanosti zasaženi v nepřiměřeně vysoké míře. Míra jejich nezaměstnanosti činila ve 2. čtvrtletí 2011 16,3 %.

— U dlouhodobé nezaměstnanosti (nad 12 měsíců), která kvůli značnému nárůstu čerstvé nezaměstnanosti statisticky na přechodnou dobu silně poklesla, činil ve 2. čtvrtletí 2011 průměr EU 43 %, tedy stejně jako před krizí. Země, jež krize zasáhla brzy a hodně (Španělsko, Irsko, pobaltské země), vykazovaly oproti roku 2008 silný nárůst. V blízké budoucnosti tato skupina kvůli stagnující poptávce zaznamená výrazný nárůst.

3.4 V souvislosti s tím, že míra nezaměstnanosti mládeže nabrala znepokojujících rozměrů již před krizí, EHSV již upozorňoval na skutečnost, že se nyní stala jedním z nejznepokojivějších aspektů evropské reality v oblasti práce (6). Obecně drasticky vzrostla a toho času činí po celé EU téměř 21 %. Více než 5 milionů mladých lidí (15-24 let) je dnes bez práce nebo se nepřipravuje na povolání, což je spojeno se značnými individuálními, společenskými a hospodářskými důsledky. Současné odhady Eurofoundu hovoří o nákladech převyšujících 100 mld. eur za rok, které vznikají z důvodu vyloučení mladých lidí z trhu práce (7). V Řecku a Španělsku je bez práce více než 40 % mladých lidí, v Lotyšsku, Litvě a na Slovensku je to téměř každý třetí.

— Živnou půdou pro obavy z nezaměstnanosti mládeže jsou dva ukazatele: míra nezaměstnanosti (8) a míra NEET, které obě vzrostly. Ukazatel NEET je mimořádně zajímavý do té míry, že podává informaci o situaci mladých lidí ve věku 15-24 let, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy („not in employment, education or training“).

— Mezi jednotlivými členskými státy lze pozorovat jasné rozdíly. Nejlepší je situace v Dánsku, Nizozemsku, Slovinsku a Rakousku s hodnotami méně než 7 %, zatímco situace v Itálii a Bulharsku je vzhledem k hodnotám mezi 19,1 % a 21,8 % obzvlášť vážná. Průměr EU-27 činil v roce 2010 12,8 %. Zdá se, že z důvodu krize se míra NEET zhoršila především ve Španělsku, Irsku, Litvě, Estonsku a Lotyšsku.

— Osoby, jež předčasně ukončily školní docházku, jsou další kategorií, u níž je kvůli nízkému vzdělání vysoké riziko nezaměstnanosti. Navzdory skutečnosti, že míra osob, jež předčasně ukončily školní docházku, v některých zemích (např. ve Španělsku, Portugalsku, Estonsku, Lotyšsku a ve Spojeném království) během krize klesla, činila v roce 2010 v evropském průměru 14,1 %, což je i nadále značně nad 10% cílem strategie Evropa 2020 (9). Rozdíly mezi zeměmi jsou veliké: Portugalsko a Španělsko zaznamenávají míru přesahující 28 % a na Maltě činí míra předčasného ukončování školní docházky téměř 37 %, zatímco na Slovensku, v České republice a ve Slovinsku nedosahuje ani 5 % (10).

3.5 Tento vývoj míry nezaměstnanosti se odráží i v míře zaměstnanosti, která během krize výrazně poklesla, v průměru EU u osob ve věku 20-64 let ze 70,5 % ve 2. čtvrtletí 2008 na 68,9 % ve 2. čtvrtletí 2011. Již v době přijetí hlavních směrů v roce 2010 bylo jasné, že bude zapotřebí celé desetiletí ke zpětnému získání oněch více než 10 milionů pracovních míst, jež byla od vypuknutí krize zrušena. Od té doby se situace prakticky nezlepšila. V průměru EU došlo mezi 2. čtvrtletím 2010 a 2. čtvrtletím 2011 jen k minimálnímu nárůstu zaměstnanosti: některé země vykázaly v posledním roce výrazný přírůstek (Estonsko, Litva, Lotyšsko a Malta), v jiných zaměstnanost nadále značně klesá (Řecko, Bulharsko, Slovinsko a Rumunsko). Celkově jsou členské státy EU od dosažení hlavního cíle strategie Evropa 2020 – celkové míry zaměstnanosti ve výši 75 % (pro osoby ve věku 20-64 let) – nadále velmi vzdáleny (11). Nejenom že se během hospodářské krize nezaměstnanost dotkla mladých lidí podstatně více než jiných věkových skupin, ale i míra jejich zaměstnanosti byla výrazně nižší.

3.6 Přiměřeně k vývoji během lisabonské fáze pokračoval během krize pozvolný nárůst zaměstnávání na částečný úvazek. Při zohlednění značných rozdílů mezi jednotlivými zeměmi se míra práce na částečný úvazek v EU zvýšila ze 17,6 % celkové zaměstnanosti ve 2. čtvrtletí 2008 na 18,8 % ve 2. čtvrtletí 2011.

— U žen práce na částečný úvazek jasně převažuje, průměrná míra u nich ve 2. čtvrtletí 2011 činila 31,6 %, v porovnání s 8,1 % u mužů.

— U mladých pracovníků je průměrná míra zaměstnanosti na částečný úvazek v EU podstatně častější než u pracovníků středního věku a starších pracovníků.

— Práce na částečný úvazek je navíc stále častější u pracovníků s nízkou úrovní vzdělání.

— Práce na zkrácený úvazek umožňuje v dobách krize udržovat kontakt s trhem práce a poskytuje dobrou výchozí pozici pro přechod k plné zaměstnanosti po skončení krize.

— Během krize však notně narostl počet pracovníků zaměstnaných na částečný úvazek nedobrovolně (12). V zemích, které krize zasáhla nejvíce (pobaltské země, Španělsko, Irsko), vzrostla míra nedobrovolné zaměstnanosti na částečný úvazek mezi lety 2008 a 2010 více, než je průměr. U žen je zaměstnání na částečný úvazek z důvodu péče o děti či o dospělé osoby neschopné výdělku v mnoha zemích nadále velmi časté.

3.7 Počet pracovních poměrů na dobu určitou se ve 2. čtvrtletí 2007 v EU zvýšil na maximální hodnotu 14,6 %. Údaje ze šetření pracovních sil v EU zahrnují do této rubriky i dočasně najímané pracovníky z jiných podniků, pokud mají písemně uzavřenou pracovní smlouvu na dobu neurčitou (13). Jelikož byli pracovníci se smlouvami na dobu určitou a dočasně najímaní pracovníci z jiných podniků během krize silně zasaženi nezaměstnaností, poklesl jejich celkový podíl ve 2. čtvrtletí 2009 na minimální úroveň 13,5 %. Poslední zvýšení na 14,2 % ve 2. čtvrtletí 2011 ukazuje, že podniky mají sklon nově zaměstnávat pracovníky na základě smluv na dobu určitou i prostřednictvím agentur. Z toho je v neposlední řadě zřejmé, že zaměstnavatelé mají malou důvěru ve stálost hospodářského oživení a snaží se na situaci účinně reagovat.

— Rozdíly v rozsahu zaměstnání na dobu určitou jsou mezi jednotlivými zeměmi značné: zatímco v některých členských státech ze střední a východní Evropy, např. v Rumunsku, Bulharsku, Litvě a Estonsku, míra nedosahuje 5 %, vykazuje Portugalsko, Španělsko a Polsko míru ve výši zhruba 23-27 %.

— Pravděpodobnost zaměstnaneckého poměru na dobu určitou je u mladých pracovníků (ve věku 15-24 let) zdaleka nejvyšší (v roce 2010 to bylo 42,2 %). To se týká téměř všech zemí. Práce na dobu určitou se u prvního zaměstnání ve většině povolání stala do značné míry obvyklou, přestože se tak děje nedobrovolně, a je jedním z důvodů, proč se situace mladých lidí na trhu práce během krize dramaticky zhoršila.

— Navíc je na dobu určitou zaměstnáno přibližně 20 % osob s nízkou kvalifikací, což je míra, která je podstatně vyšší než u pracovníků se střední a vysokou úrovní kvalifikace (zhruba 12-13 %).

— Podíl nedobrovolně zaměstnaných na dobu určitou vzrostl v období let 2008 až 2010 přibližně o 2 %. Tento jev lze pozorovat zejména v Litvě a Irsku, tedy ve dvou zemích, jež krize zasáhla nejvíce, a v České republice, Dánsku a ve Spojeném království.

3.8 Chudoba pracujících: z údajů Eurostatu pro rok 2009 vyplývá, že osoby zaměstnané na dobu určitou i na částečný úvazek, ale i mladí lidé a samoživitelé vykazují vyšší riziko, že budou při práci postiženi chudobou, než pracovníci v zaměstnaneckém poměru na dobu neurčitou a na plný úvazek.

— U mladších pracovníků (ve věku 18-24 let) existuje podstatně vyšší riziko chudoby při práci (14), než je tomu průměrně ve vícero členských státech EU u skupiny osob ve věku 25-64 let.

— Podobným způsobem jsou i samoživitelé, u nichž je práce na částečný úvazek často nevyhnutelná, a osoby s nízkou kvalifikací nejen nepřiměřeně silně zasaženi jevem práce na dobu určitou a na částečný úvazek, ale jsou nadprůměrně hojně zastoupeni také v případě špatně placených pracovních míst na plný úvazek, což se odráží ve vyšším podílu chudých pracujících.

4. Celounijní politika úspor zostřuje situaci na trhu práce a znesnadňuje dosažení cílů politiky zaměstnanosti

4.1 Současně probíhající zavádění úsporných programů v EU může zrychlit navzájem se zesilující pokles a ještě více zhoršit vyhlídky na růst. Jelikož se v některých státech nevěnuje zároveň nezbytným strukturálním reformám dostatečná pozornost a neotvírají se žádné nové možnosti růstu, mají škrty ve výdajích negativní dopad na vnitřní poptávku jakožto poslední oporu konjunktury a způsobují pokles příjmů z daní a rostoucí sociální výdaje. Hrozí další zvýšení rozpočtového schodku, a tím i rostoucí neschopnost stále většího počtu členských států EU činit hospodářskopolitická opatření. Toto řešení, spočívající v zaměření fiskální konsolidace v prvé řadě na úspory, tak není jen sociálně pochybné, ale podkopává i možnost hospodářského oživení do budoucnosti. EHSV je hluboce znepokojen tím, že tato opatření nepřispějí k překonání krize a že nebude možné dosáhnout ani cílů vytyčených ve strategii zaměstnanosti EU.

4.2 EHSV proto opakuje svůj požadavek dalšího plánu evropské hospodářské obnovy v řádovém objemu dalších 2 % HDP a s dalekosáhlými účinky na trh práce (15). Vedle dodatečných investic na vnitrostátní úrovni, které musí být v zájmu zvýšení účinků na zaměstnanost uskutečněny koordinovaně, je třeba určit významné evropské investiční projekty. Plánované výdaje ve výši 1 % by proto měly být určeny na investice s vysokým účinkem na zaměstnanost a dále výslovně na opatření v oblasti politiky trhu práce, která mohou mít v jednotlivých zemích EU v závislosti na situaci na trhu práce různou podobu.

4.3 Veřejné rozpočty nebudou smět být využívány ke všemu, od záchrany bank přes investice do sociální sféry a do inovací, až po podporu podnikání. Z pohledu EHSV je při inteligentní konsolidaci rozpočtů kromě škrtů ve výdajích, které by měly být sociálně přijatelné, nevyhnutelné rovněž hledání nových zdrojů příjmů. Zejména je třeba rozšířit základ příjmů z daní do státního rozpočtu členských států. Kromě toho je na místě celkově přehodnotit daňové systémy a zohlednit při tom otázky podílu různých druhů příjmu a majetku. K tomu musí dojít zároveň se zvýšením účinnosti a cílenosti veřejných výdajů.

4.4 Podle EHSV nesmí úsporná opatření zvýšit riziko chudoby a dále prohloubit rozdíly, které již v posledních letech vzrostly. U všech opatření na překonání krize se musí dbát na to, aby nebyla v rozporu s oživením poptávky a zaměstnanosti během krize a v období po krizi a zmírněním sociálních dopadů. Členské státy při tom musejí dbát i na to, aby opatření na překonání hospodářské krize a veřejného dluhu neohrozila veřejné investice do politiky trhu práce a do vzdělávání a odborné přípravy. EHSV požaduje účinné posouzení sociálních dopadů, aby se zjistilo, jak lze dosáhnout cíle EU, který spočívá v tom, aby byla do roku 2020 přinejmenším 20 milionům lidí otevřena cesta ven z chudoby a sociálního vyloučení.

4.5 Úsporná opatření obvykle zasáhnou nejtvrdším způsobem v prvé řadě ty, kdo jsou závislí na státních sociálních dávkách, včetně těch, kdo mají nestabilní pracovní místa, a další skupiny, jež jsou na trhu práce znevýhodněny. Nezaměstnaností bývají obvykle nevíce postiženi také ti, kdo mají ztížený a omezený přístup k systémům sociální podpory. Proto jsou zapotřebí odpovídající, účinné a udržitelné sítě sociálního zabezpečení, přičemž je obzvlášť nutné dbát zejména na pomoc pro nejvíce postižené a znevýhodněné skupiny na trhu práce (mj. mladé lidi, migranty, Romy, osoby se zdravotním postižením, samoživitele, osoby s nízkou kvalifikací).

4.6 Co se týče výzev, jimž čelí trhy práce v souvislosti se stárnutím obyvatelstva v Evropě, zaujal EHSV nedávno svůj postoj a konstatoval, že zdaleka nejúčinnější strategie spočívá v co největším využívání stávajícího potenciálu zaměstnanosti. Toho lze dosáhnout pouze cílenou politikou růstu a uskutečňováním politiky nabízející příležitosti k zapojení. Ta zahrnuje utváření trhu práce podle věku, rozvoj vzdělávání a odborné přípravy, tvorbu kvalitních a produktivních pracovních míst, zajištění fungujících systémů sociálního zabezpečení, rozsáhlá opatření na sladění pracovního a rodinného života a mnoho dalších (16). Při tom je třeba plně využít ekonomického potenciálu stříbrné ekonomiky (silver economy).

5. Závěry a doporučení k zaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných

5.1 Stanovení ambiciózních cílů EU v oblasti zaměstnanosti mladých lidí

5.1.1 Ve stávajících hlavních směrech existuje ukazatel snížení počtu mladých lidí, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. NEET). Členské státy sice diverzifikovaly opatření pro různá specifika podskupin NEET, přičemž byla věnována pozornost i zvlášť znevýhodněným jedincům (17), a přesto stále chybí konkrétní cíle pro boj s nezaměstnaností mládeže a pro zlepšení zaměstnanosti mladých lidí. EHSV opakuje svůj požadavek, že se tato klíčová otázka musí v hlavních směrech odrazit daleko výrazněji, a to hlavně na základě doplnění o měřitelné evropské cíle v oblasti zaměstnanosti mladých lidí: zejména 1) cíl podstatného snížení nezaměstnanosti mladých lidí a 2) stanovení maximálního období 4 měsíců pro hledání zaměstnání příp. učňovského místa. Přenechání specifických cílů v oblasti zaměstnanosti mladých lidí úrovni členských států každopádně nepřineslo žádné ovoce, neboť jen několik málo zemí si ve svých národních programech reforem vytyčilo příslušné cíle (18).

5.2 Členské státy musejí důsledně uplatňovat „záruku pro mladé“ v oblasti NEET

5.2.1 EHSV je potěšen, že jeho požadavek, aby členské státy zajistily, aby byli všichni mladí lidé v práci, dále studovali, nebo se účastnili opatření na aktivaci a začlenění do trhu práce do čtyř měsíců od opuštění školy, byl zahrnut do stěžejní iniciativy „Mládež v pohybu“ formou návrhu na vytvoření „záruky pro mladé“ (19). V této souvislosti se EHSV plně připojuje k výzvám Komise, aby členské státy neodkladně určily příslušné překážky. V rámci národních plánů reforem musejí být v tomto ohledu naplánována konkrétní opatření na odstranění těchto překážek. V tomto ohledu bude v mnoha zemích nezbytné značně rozšířit zvláštní podporu ze strany veřejných služeb zaměstnanosti, přičemž je třeba věnovat zvýšenou pozornost znevýhodněným osobám (zejména také z rodin migrantů a Romů).

5.2.2 Od členských států se při tom rovněž požaduje, aby obecně dohodnuté priority hlavních směrů zaměstnanosti efektivně uskutečňovaly i v souvislosti s mládeží a předsevzaly si adekvátně ambiciózní úkoly a cíle, k nimž patří mj. i vyvážená opatření k podpoře flexibility a jistoty, podpora mobility pracovníků, vybudování odpovídajících systémů sociálního zabezpečení, které budou poskytovat zabezpečení při přechodech na trhu práce, ale i podpora podnikání a odpovídajících rámcových podmínek pro zachování a tvorbu pracovních míst zejména i v malých a středních podnicích.

5.3 Více prostředků od EU a snazší přístup k prostředkům EU určeným k boji proti nezaměstnanosti mládeže a dlouhodobě nezaměstnaných

5.3.1 Za účelem rychlého snížení nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných EHSV naléhá, aby byla přijata zvláštní opatření v oblasti sociální a vzdělávací politiky a politiky trhu práce, a to právě i v čase napjaté rozpočtové situace. Komise ve své současné iniciativě „Příležitosti pro mladé“ (20) správně požadovala, že je nutná rychlá a nebyrokratická pomoc především v těch zemích, jež jsou nezaměstnaností mladých lidí zasaženy nejvíce (21). Členské státy, v nichž je situace na trhu práce v oblasti mládeže a dlouhodobě nezaměstnaných mimořádně vypjatá a které zároveň musejí toho času splnit restriktivní rozpočtové cíle, budou mít snazší přístup k prostředkům z fondů EU určených především na opatření typu „záruka pro mladé“, i pokud jde o investice do tvorby pracovních míst. Nutný je pragmatický a flexibilní postup a zjednodušení v administrativě spojené s čerpáním prostředků, až po dočasné přerušení národního spolufinancování při čerpání prostředků z ESF i z jiných evropských fondů.

5.4 Přiměřené prostředky v novém rozpočtu EU určené na boj proti nezaměstnanosti mládeže a dlouhodobě nezaměstnaných

5.4.1 EHSV již zdůrazňoval, že je důležité, aby bylo nehledě na přezkum rozpočtových priorit, jenž bylo kvůli hospodářské krizi třeba provést ve všech členských státech EU, zachováno a – tam, kde je to nutné – navýšeno poskytování prostředků, jež jsou na úrovni jednotlivých členských států a na úrovni EU vyčleňovány na vzdělávání a odbornou přípravu mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných a na jejich zaměstnávání (22). V tomto smyslu EHSV požaduje, aby byly v novém finančním plánu po roce 2014 zaručeny dostatečné prostředky ESF určené na iniciativy pro mládež a dlouhodobě nezaměstnané (23). Navíc by se podle názoru EHSV mělo mj. prozkoumat i to, jak lze na opatření pro boj proti nezaměstnanosti mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných využívat i jiné fondy EU.

5.5 Lepší přístup mladých lidí a dlouhodobě nezaměstnaných k podpoře v nezaměstnanosti

5.5.1 Mezi členskými státy EU panují značné rozdíly, co se týče přístupu a rozsahu výkonů u sociálních dávek nejen pro mládež. V hlavních směrech politiky zaměstnanosti byly členské státy správně vyzvány, aby přizpůsobily své systémy sociálního zabezpečení, aby tak na flexibilnějších trzích práce nemohly vzniknout žádné bezpečnostní mezery. To se týká všech věkových skupin stejně. Podle EHSV však byl značně omezený přístup mladých lidí k podpoře v nezaměstnanosti, který lze ve většině členských států konstatovat, dosud příliš málo tematizován (24). Některé země za určitých podmínek během krize zlepšily přístup znevýhodněných skupin k dávkám v nezaměstnanosti – tedy i mladých lidí. Tato opatření však byla časově omezena nebo u nich hrozilo riziko, že budou v rámci plánovaných úsporných opatření stažena.

5.5.2 EHSV požaduje, aby byly ve všech členských státech přezkoumány a v případě potřeby zlepšeny podmínky přístupu k systémům sociální podpory pro nezaměstnané mladé lidi a dlouhodobě nezaměstnané, kteří chtějí pracovat a hledají práci resp. odbornou přípravu. Doporučuje se rovněž zahrnout příslušné cíle do národních programů reforem. To by byl významný přínos k potírání této neblahé situace mnoha mladých lidí při přechodu na trh práce.

5.6 Boj proti nejisté práci a neregulovaným formám v učňovské praxi a při odborných stážích

5.6.1 U mladých lidí ve věku 15-24 let je dvakrát vyšší než u dospělých nejen nezaměstnanost, ale i podíl nestabilních pracovních míst (v některých zemích více než 60%), nárůst neregulované odborné přípravy a stáží (zejména v jižních zemích (25)) a práce pod úrovní získané kvalifikace. EHSV varuje před způsoby nadměrného zapojování mladých lidí do zaměstnaní, které jsou nestálé a nemají perspektivu: namísto sázení na nejisté zaměstnání a pracovní smlouvy musejí být přijata opatření, která zajistí, že se zaměstnání na dobu určitou a špatně placená pracovní místa se špatnou sociální ochranou nestanou pro mladé lidi pravidlem.

5.6.2 EHSV se v četných stanoviscích vyjadřoval k oblastem, v nichž je nezbytné přijmout opatření na přizpůsobení v oblasti vzdělání a kvalifikace, aby bylo mj. zajištěno i to, že mladí lidé získají vzdělání, o něž je na trhu práce také zájem (26). V zájmu řešení stávajícího nesouladu mezi nabídkou a poptávkou na trhu práce, způsobenou mj. nedostatečnou kvalifikací, omezenou geografickou mobilitou nebo nepřiměřenými platovými podmínkami (27), se požaduje: od vzdělávacích zařízeních, aby přizpůsobila své učební plány potřebám trhu práce, od zaměstnavatelů, aby se otevřeli přijímání nových zaměstnanců, a od úřadů, aby investovaly do účinných aktivních opatření trhu práce. Také učni sami jsou odpovědní za svou budoucí zaměstnatelnost.

5.6.3 Co se týče iniciativy Komise v oblasti stáží, podporuje EHSV příslušný evropský kvalitativní rámec, jemuž by se měla dělat reklama i v podnicích, aby tyto podniky nabízely zaměstnání s oboustranně závaznými smlouvami a s nabídkou dalšího vzdělávání, zejména i mladým lidem, kteří byli při zvyšování kvalifikace znevýhodněni. Duální výukový systém – vzdělávání/odborná příprava – ukazuje ve vícero zemích pozitivní výsledky a měl by být prozkoumán z hlediska své částečné přenositelnosti.

5.7 Hlavní zásady boje proti nezaměstnanosti mladých lidí

5.7.1 EHSV navrhuje přijmout opatření na boj proti nezaměstnanosti mladých lidí v souladu s následujícími hlavními zásadami: zlepšení zaměstnatelnosti mladých lidí prostřednictvím reformy systému vzdělávání a odborné přípravy, jež povede k lepšímu sladění kvalifikací a požadavků trhu práce a k uzavírání partnerství mezi školami, hospodářskými subjekty a sociálními partnery; aktivní politika trhu práce včetně větší podpory a více pobídek k práci pro mladé lidi; přezkum dopadů právních předpisů na ochranu zaměstnanosti resp. ochranu před výpovědí; podpora podnikání u mladých lidí.

5.8 Boj s dlouhodobou nezaměstnaností a ztrátou kontaktu s trhem práce

5.8.1 Pokračující stagnace poptávky po pracovní síle způsobená krizí vede k růstu dlouhodobé nezaměstnanosti, jejímž důsledkem jsou vážné problémy s umístěním na trhu práce a následně i nárůst chudoby při práci. EHSV doporučuje členským státům, aby věnovaly mimořádnou pozornost také vytvoření mezitrhu práce, na němž by byly veřejné prostředky využívány k tvorbě přiměřeného počtu odpovídajících pracovních míst. Tím by se zajistilo, aby si dlouhodobě nezaměstnaní udrželi své pracovní návyky a zvyšovali své schopnosti a znalosti. Zabránilo by se tak růstu chudoby při práci a umožnilo by to hladký přechod takto zaměstnaných osob na otevřený trh práce v období po krizi.

V Bruselu dne 22. února 2012. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Stanovisko EHSV k návrhu rozhodnutí Rady o hlavních zásadách politiky zaměstnanosti členských států – Část II integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020, zpravodaj: pan GREIF (Úř. věst. C 21, 21.1.2011, s. 66).

(2) EHSV se k dopadům krize a nezbytným krokům k jejich řešení vyjádřil v mnoha stanoviscích a při nejrůznějších příležitostech. Jedná se například především o prohlášení předsedy EHSV na plenárním zasedání v prosinci 2011: http://www.eesc.europa.eu/resources/docs/di_ces20-2011_di_cs.doc.

(3) Viz například Evropská komise ve své nedávno zveřejněné podzimní prognóze 2011–2013.

(4) Co se týče sociálních dopadů nové správy ekonomických záležitostí, viz stanovisko EHSV ze dne 22. února 2012 k tématu Sociální dopady nových právních předpisů v oblasti správy ekonomických záležitostí, zpravodajka: paní BISCHOFF (viz s. 23 tohoto Úředního věstníku).

(5) Pokud se neudává jinak, vycházejí údaje ze šetření pracovních sil v Evropské unii (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/labour_market/introduction) a vztahují se ke 2. čtvrtletí 2011. Věková skupina se obvykle týká osob ve věku 15-64 let.

(6) Viz kapitolu 7 stanoviska EHSV k tématu Mládež v pohybu, zpravodaj: pan TRANTINA, spoluzpravodaj: pan MENDOZA CASTRO (Úř. věst. C 132, 3.5.2011, s. 55).

(7) Náklady tohoto vyloučení mladých lidí z trhu práce v EU činí podle nejnovějších výpočtů Eurofoundu téměř 100 mld. eur za rok.

(8) V zájmu snížení potenciálního narušení z důvodu vysoké míry nezaměstnanosti mladých lidí, kteří se dosud připravují na povolání, jsou zde zahrnuti všichni výdělečně činní mladí lidé.

(9) http://ec.europa.eu/europe2020/priorities/smart-growth/index_cs.htm.

(10) http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/education/introduction.

(11) Viz EMCO/28/130911/EN-rev3, s. 27 n.

(12) Nedobrovolná práce na částečný úvazek je definována jako „nemohl nalézt práci na plný úvazek“.

(13) Doporučuje se, aby Eurostat napříště odděloval údaje pro pracovníky na dobu určitou a dočasně najímané pracovníky z jiných podniků.

(14) Méně než 60 % mediánu národního ekvivalizovaného příjmu domácností.

(15) Viz odstavec 3.1 stanoviska EHSV k tématu Výsledky summitu pro zaměstnanost, zpravodaj: pan GREIF (Úř. věst. C 306, 16.12.2009, s. 70).

(16) Stanovisko EHSV na téma Budoucnost trhu práce v Evropě – hledání účinné reakce na demografické trendy, zpravodaj: pan GREIF (Úř. věst. C 318, 29.10.2011, s. 1).

(17) „Young People and NEETs in Europe: first findings“, EUROFOUND, EF1172EN: http://www.eurofound.europa.eu/pubdocs/2011/72/en/1/EF1172EN.pdf.

(18) Pouze čtyři země (Belgie, Česká republika, Bulharsko, Estonsko) si v roce 2011 ve svých národních programech reforem vytyčily cíle pro boj proti nezaměstnanosti mládeže.

(19) „Mládež v pohybu“, KOM(2010) 477 v konečném znění, kapitola 5.4.

(20) Viz příslušné návrhy Komise v její současné iniciativě „Příležitosti pro mladé“, KOM)2011) 933 v konečném znění.

(21) Viz hlavní směr 7, rozhodnutí Rady 2010/707/EU.

(22) Viz stanovisko EHSV k tématu „Mládež v pohybu“ (Úř. věst. C 132, 3.5.2011, s. 55), kapitola 8 stanoviska EHSV k tématu Krize, vzdělávání a trh práce, zpravodaj: pan SOARES (Úř. věst. C 318, 29.10.2011, s. 50).

(23) EHSV požaduje, aby bylo nejméně 40 % prostředků z ESF vyčleněno na podporu zaměstnanosti a na profesní mobilitu, čímž by se velký počet opatření pro mladé stal prioritou zahajovaných projektů. K tomu viz stanovisko EHSV k tématu Evropský sociální fond, zpravodaj: pan Verboven, spoluzpravodaj: pan Cabra de Luna, odstavce 1.5 a 4.1.2 (viz s. 82 tohoto Úředního věstníku).

(24) Údaje ze šetření pracovních sil (Eurostat) vykazují u mladých lidí (ve věku 15-24 let) v průměru EU-27 třikrát nižší přístup k dávkám v nezaměstnanosti než u jiných skupin, přičemž během krize nebylo pozorováno žádné trvalé zlepšení.

(25) V zemích severní Evropy, které mají dlouholeté praktické zkušenosti s regulovanými vztahy mezi učni, vzdělávacími zařízeními a zaměstnavateli, to nepředstavuje tak velký problém. Totéž platí pro země, v nichž existuje propracovaný a osvědčený systém duální učňovské přípravy (Německo, Rakousko).

(26) K tomu viz stanovisko EHSV (ve fázi přípravy) k tématu Plán modernizace evropských systémů vysokoškolského vzdělávání (viz s. XX tohoto Úředního věstníku), stanovisko EHSV k tématu Zaměstnanost mladých lidí, odborné kvalifikace a mobilita (Úř. věst. C 68, 6.3.2012, s. 11), zpravodajka: paní Andersen, a stanovisko EHSV k tématu Zatraktivnění postsekundárního odborného vzdělávání a přípravy (Úř. věst. C 68, 6.3.2012, s. 1), zpravodajka: paní Drbalová.

(27) Viz KOM(2011) 933 v konečném znění – Iniciativa „Příležitosti pro mladé“.