Usnesení Evropského parlamentu "Více a lépe spolupracovat: balíček na rok 2006 týkající se účinnosti pomoci EU" (2006/2208(INI))



Úřední věstník 306 E , 15/12/2006 S. 0373 - 0381



P6_TA(2006)0382 Zvýšit a zlepšit pomoc Evropské unie: opatření pro účinnou pomoc v roce 2006 Usnesení Evropského parlamentu "Více a lépe spolupracovat: balíček na rok 2006 týkající se účinnosti pomoci EU" (2006/2208(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na sdělení Komise pod názvem "Pomoc EU: poskytovat více pomoci rychleji a lépe" (KOM(2006)0087), - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu pod názvem "Posilování dopadu evropské pomoci: Společný rámec pro vytváření strategických dokumentů o zemích a společné víceleté programování" (KOM(2006)0088), - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu pod názvem "Financování rozvoje a účinnost pomoci - Problémy rozšíření pomoci Evropské unie v letech 2006-2010" (KOM(2006)0085), - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu pod názvem "Urychlení pokroku směřujícího k dosažení rozvojových cílů tisíciletí - financování rozvoje a účinnost pomoci" (KOM(2005)0133), - s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru týkající se soudržnosti politik v zájmu rozvoje - jak urychlit pokrok směrem k dosažení rozvojových cílů tisíciletí (KOM(2005)0134), - s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru pod názvem "Urychlení procesu směřujícího k dosažení rozvojových cílů tisíciletí — přínos Evropské unie" (KOM(2005)0132), - s ohledem na závěry Evropské rady pro všeobecné záležitosti a vnější vztahy konané ve dnech 10. a 11. dubna 2006 týkající se financování rozvojové pomoci a účinnosti evropské pomoci: poskytovat důležitější, účinnější a rychlejší pomoc, - s ohledem na Římskou deklaraci o harmonizaci přijatou dne 25. února 2003 a na Pařížskou deklaraci o účinnosti rozvojové pomoci přijatou dne 2. března 2005 na závěr Fóra na vysoké úrovni k harmonizaci a účinnosti pomoci (dále jen "Pařížská deklarace"), - s ohledem na své usnesení z 16. února 2006 o novém mechanismu financování rozvoje v rámci cílů tisíciletí [1], - s ohledem na rezoluci A/RES/55/2 Valného shromáždění Organizace spojených národů (OSN) k Deklaraci tisíciletí, - s ohledem na zprávu pana Jeffreyho Sachse, poradce generálního tajemníka OSN, nazvanou "Investice do rozvoje: praktický plán k uskutečnění rozvojových cílů tisíciletí", - s ohledem na konsensus z Monterrey k financování rozvoje ze dne 22. března 2002, - s ohledem na společné prohlášení Rady a zástupců vlád členských států zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: Evropský konsensus [2] (dále jen "evropský konsensus o rozvoji"), - s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru pod názvem "Strategie EU pro Afriku: k Evropsko-africkému paktu zaměřenému na urychlení rozvoje Afriky" (KOM(2005)0489), - s ohledem na své usnesení ze dne 17. listopadu 2005 o rozvojové strategii pro Afriku [3], - s ohledem na Newyorskou deklaraci o inovativních zdrojích financování rozvoje přijatou dne 14. září 2005 během schůzky na nejvyšší úrovni ve dnech 14- 16 září 2005 o uskutečnění rozvojových cílů tísíciletí, v níž 79 států již vyjádřilo podporu zahájení prvního pilotního mechanismu v podobě solidárního příspěvku na letenky, - s ohledem na Landauovu zprávu pod názvem "Nové mezinárodní finanční přispěvky" o inovativních zdrojích financování rozvoje, již si vyžádala čtyřstranná skupina a která byla vydána v roce 2004, a na Atkinsonovu zprávu nazvanou Nové zdroje financování: financování rozvojových cílů tisíciletí (New Sources of Development Finance: Funding the Millennium Development Goals), zveřejněnou Univerzitou Spojených národů (UNU-WIDER) roce 2004, - s ohledem na svůj postoj ze dne 18. května 2006 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o zřízení nástroje pro financování rozvojové a hospodářské spolupráce [4], - s ohledem na své usnesení z 6. dubna 2006 o účinnosti pomoci a korupci v rozvojových zemích [5], - s ohledem na své usnesení z 12. dubna 2005 o úloze Evropské unie při uskutečňování rozvojových cílů tisíciletí [6], - s ohledem na své usnesení ze dne 14. března 2006 o strategické revizi Mezinárodního měnového fondu [7], - s ohledem na sdělení ze dne 7. června 2006, předložené africkou skupinou Výboru pro zemědělství Světové obchodní organizace (WTO), týkající se způsobů pro jednání o zemědělských výrobcích (06-0000) (TN/AG/GEN/18), - s ohledem na zprávu z března 2006 pod názvem "Hodnocení podpory Světové banky obchodu, 1987-2004", zveřejněnou Nezávislou hodnotící skupinou (IEG) Světové banky, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro rozvoj a na stanovisko Výboru pro mezinárodní obchod (A6-0270/2006), A. vzhledem k tomu, že poskytuje více než polovinu světové veřejné pomoci, je Evropská unie nejvýznamnějším poskytovatelem pomoci na světě, ale tato pozice se neprojevuje účinným vedením, které by umožnilo rozlišovat na mezinárodní scéně, B. vzhledem k tomu, že evropský konsensus o rozvoji vytváří základy pro společné vnímání rozvojové politiky Evropské unie prostřednictvím hodnot, zásad, cílů a nástrojů společných pro členské státy, Radu, Parlament a Komisi, C. vzhledem k tomu, že prvořadým cílem této politiky je vymýcení chudoby s ohledem na udržitelný rozvoj a zároveň dosažení rozvojových cílů tisíciletí, D. vzhledem k tomu, že od přijetí evropského konsensu pro rozvoj se Komise poprvé zaměřila na strategické plánování nejen té pomoci, kterou sama poskytuje nebo řídí, ale také dvoustranné pomoci poskytované členskými státy s tím, že sleduje závazky přijaté v Pařížské deklaraci (angažovanost, vyrovnání, harmonizace, řízení zaměřené na výsledky a vzájemná odpovědnost), E. vzhledem k tomu, že nedostatek soudržnosti mezi různými politikami Unie představuje překážku pro účinnost pomoci a mimo to odporuje článku 178 Smlouvy o ES, F. vzhledem k tomu, že četné studie prokázaly, že uvolnění pomoci, tzn. nestanovení dalších podmínek, týkajících se původu nebo způsobů poskytování této pomoci, zůstává nezbytné pro zlepšení její účinnosti, zejména pokud jde o potravinovou pomoc, G. vzhledem k tomu, že angažovanost partnerských zemí v rozvojových strategiích a programech je jednou ze základních zásad obsažených v evropském konsensu pro rozvoj a v Pařížské deklaraci, H. vzhledem k tomu, že podle výše uvedené zprávy, kterou vypracoval Jeffrey Sachs pro Organizaci spojených národů, bude nezbytných nejméně 50 miliard dolarů ročně navíc pro splnění rozvojových cílů tisíciletí v roce 2015, I. vzhledem k tomu, že Evropská unie se zavázala poskytnout 2 miliardy EUR ročně - 1 miliardu pocházející od členských států a 1 miliardu od Komise - na podporu obchodních kapacit rozvojových zemí, J. vzhledem k tomu, že Evropská unie ve výše zmíněných závěrech Rady potvrdila závazky přijaté dne 24. května 2005 v oblasti zvýšení objemu pomoci s tím, že souhrnně poskytne nejméně 50 % ze zvýšení fondů veřejné pomoci na rozvoj Afriky a že zůstává jedinou skupinou dárců, kteří přijali podstatné, měřitelné a předvídatelné závazky pro zvýšení pomoci s cílem dosáhnout částky vyšší než 84 miliard EUR v roce 2015, K. vzhledem k tomu, že s přihlédnutím k omezením stanoveným ve finančních výhledech na období 2007-2013 (závěry předsednictví Evropské rady v Bruselu ve dnech 15. a 16. prosince 2005) v rozpočtu Evropské unie musí větší míra úsilí o zvýšení pomoci (mezi 80 % a 90 %) vycházet od členských států, L. vzhledem k tomu, že ačkoli podle údajů, které zveřejnila Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) za rok 2005, je Evropská unie patrně na dobré cestě, aby dosáhla cílů stanovených na rok 2006, zbývají ještě čtyři členské státy, jejichž úroveň pomoci je nižší než minimální hodnota ve výši 0, 33 % HND, která byla uvedena v kompromisu z Barcelony, M. vzhledem k tomu, že podle posledních údajů Výboru pro rozvojovou pomoc OECD Evropská unie zejména zaúčtovala jako rozvojovou pomoc v roce 2005 snížení dluhu (zejména pro Irák a Nigérii), což představuje 9 miliard EUR, zatímco konsensus z Monterrey výslovně stanoví, že financování poskytované jako snížení dluhů by nemělo pocházet z fondů rozvojové pomoci, u nichž se obvykle předpokládá, že budou určeny přímo rozvojovým zemím, N. vzhledem k tomu, že kromě fenoménu umělého nadhodnocování výše veřejné rozvojové pomoci a z důvodu neúčinného řízení významná část pomoci schválené všemi členskými státy Evropské unie se nedostane přímo k obyvatelstvu zemí Jihu, jemuž je zasílána, O. vzhledem k tomu, že plnění závazků přijatých zeměmi G8 v Gleneagles (do roku 2010 zvyšovat rozvojovou pomoc o 50 miliard USD ročně) značně zaostává za přísliby vzhledem k tomu, že účinná pomoc (která nezahrnuje důsledky odpouštění dluhu nejchudším zemím) vzrostla za rok 2005 pouze o 5 miliard USD, P. vzhledem k tomu, že se mezinárodní společenství, aby dostálo svým závazkům, setkalo od září 2005 již dvakrát k diskuzi o inovativních zdrojích financování rozvoje, Q. vzhledem k tomu, že zavedení inovativních mechanismů financování by umožnilo nejen získat nové zdroje, ale i zlepšit kvalitu toků financování rozvoje, zvláště pokud jde o stabilitu a předvídatelnost zdrojů, což je zásadní pro podporu dlouhodobých národních strategií, R. vzhledem k tomu, že zvýšení účinnosti evropské politiky rozvojové spolupráce předpokládá stanovení konkrétních cílů, kterých je třeba dosáhnout, a ukazatelů umožňujících měření dosaženého pokroku, S. vzhledem k tomu, že se v Pařížské deklaraci kapitáloví účastníci zavázali definovat cíle pro rok 2010 ve vztahu k 12 ukazatelům, které jsou v ní uvedeny, a zavést účinný systém kontroly plnění těchto cílů každou ze stran, T. vzhledem k naléhavé potřebě trvale čelit problému dluhu, který představuje hlavní překážku v dosažení rozvojových cílů tisíciletí, U. vzhledem k tomu, že panuje mezinárodní shoda o přechodu od logiky snížení dluhu k logice odpouštění dluhu chudým zemím, což dokládá deklarace tisíciletí i rozhodnutí o odpouštění dluhu přijaté zeměmi G8 v roce 2005, 1. zdůrazňuje skutečný pokrok v účinnosti, jejž představují poslední návrhy Komise obsažené v jejích posledních třech sděleních, a bere na vědomí výše zmíněné závěry Rady, které zčásti zahrnují návrhy obsažené v těchto třech sděleních; 2. vyzývá členské státy a Komisi, aby se snažily dosáhnout účinnosti pomoci v širším rámci hodnot zakotvených ve Všeobecné deklaraci lidských práv a v úmluvách OSN, např. v Mezinárodním paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech; 3. domnívá se, že výběr "hlavních dárců" v konkrétních oblastech na úrovni zemí představuje zajímavý pokrok; 4. žádá členské státy a Komisi, aby společně vyvinuly veškeré úsilí k tomu, aby Evropská unie hovořila jedním hlasem s cílem upevňovat a udržovat vedení, které bude založeno nejen na výši částek poskytovaných na rozvojovou spolupráci, ale také na posílené účinnosti; 5. domnívá se, že pro účinný boj proti chudobě by mnohem větší část veřejné rozvojové pomoci, již poskytují mezinárodní kapitáloví účastníci, měla být přednostně směřována k nejchudším zemím a populacím, a lituje, že si Unie nestanovila konkrétní cíl v tomto smyslu; 6. domnívá se, že dohody o rybolovu uzavírané s rozvojovými zeměmi by měly být zaměřeny na zlepšování schopnosti těchto zemí náležitě spravovat rybolov ve svých vodách, včetně kontroly a monitorování rybářských aktivit a provádění vědeckého výzkumu, a neměly by pouze zahrnovat platby za právo provozovat rybolov; 7. domnívá se, že pro to, aby byla pomoc Evropské unie účinná, musí být pro rozvojové země zajištěn dostatečný politický prostor a účinnost pomoci by měla být hodnocena z hlediska konkrétního pokroku dosaženého v rámci plnění rozvojových cílů tisíciletí; 8. žádá Komisi a také všechny členské státy Evropské unie, aby důsledně dodržovaly cíle a zásady stanovené v evropském konsensu pro rozvoj a zejména hlavní cíl boje proti chudobě; 9. žádá Evropskou unii, aby bránila a podporovala tuto politiku respektující lidská práva a právo přijímajících států stanovit vlastní politiky v rámci všech mnohostranných orgánů, kde je přítomna, a také v rámci svých dvoustranných vztahů; 10. žádá Evropskou unii, aby do své rozvojové politiky zahrnula doporučení obsažená ve výroční zprávě OSN o hodnocení ekosystémů tisíciletí, která uvádí, že ničení světových ekosystémů bude působit jako překážka v dosažení rozvojových cílů tisíciletí, a aby podnikla kroky směrem k odvrácení tohoto všeobecného zhoršování; 11. žádá členské státy a Komisi, aby společně a s ostatními kapitálovými účastníky Výboru pro rozvojovou pomoc vyvinuly veškeré úsilí směřující k zavedení Pařížské deklarace o účinnosti pomoci do praxe; 12. vybízí členské státy a Komisi, aby bezodkladně prováděly doporučení navržená Komisí a převzatá Radou, což bude znamenat vyvinutí značného úsilí k tomu, aby změnily, v případě potřeby i radikálně, svůj systém pomoci a/nebo své postupy provádění této pomoci s cílem významně zvýšit její účinnost prostřednictvím lepší koordinace programů, komplementarity akcí a soudržnosti politik; 13. zdůrazňuje, že k dosažení účinnosti pomoci je třeba dvojího přístupu: zaměření se na procesní otázky, např. koordinaci, komplementaritu, harmonizaci a shodu, ale také na obsah a podstatu; zdůrazňuje, že boj proti korupci, posilování kapacit spojené s vážnou snahou zabránit odlivu inteligence a snižování rizika katastrof se v tomto ohledu jeví jako klíčové; 14. zdůrazňuje, že účinnější koordinaci by měla doprovázet soudržnost akcí ve smyslu lepšího rozdělení činností mezi samotné členské státy a také mezi členské státy a Komisi se zaměřením na vnitrostátní úroveň a s partnerskými zeměmi udávajícími směr tak, aby byl řešen problém "opuštěných" zemí a odvětví, a zdůrazňuje průkaznost dárcovského atlasu v tomto ohledu; 15. zdůrazňuje, že koordinace kapitálových účastníků a rozdělení činností musí probíhat pod záštitou partnerské země, přičemž cílem je přizpůsobit se prioritám a postupům partnerské země; 16. uznává, že koordinaci a rozdělení činností nelze provádět izolovaně, a proto se Evropská unie nesmí soustředit výhradně na interní rozdělování, ale vždy brát v úvahu celou síť dárců; 17. žádá příslušné členské státy, aby nezpožďovaly zvýšení rozpočtů požadované pro dodržení opakovaných závazků, které přijaly s cílem dosáhnout bez účetních úprav minimální částky rozvojové pomoci ve výši 0, 56 % HND do roku 2010 a 0, 7% HND do roku 2015 s velmi konkrétním cílem uvolnit dodatečné fondy na účinnou a posílenou rozvojovou pomoc a zdůrazňuje, že v této oblasti hrají hlavní úlohu; 18. žádá Evropskou unii, aby vzala v úvahu skutečnost, že zvýšení částek rozvojové pomoci má smysl pouze tehdy, pokud jej provází významné zvýšení její účinnosti a její kvality, a aby přispívala k tomu, aby se toto zlepšení stalo naprostou prioritou politiky rozvojové spolupráce každého členského státu a také příslušných evropských institucí; 19. žádá každý členský stát, aby každoročně a s naprostou průhledností vytvořil přesný seznam, v němž budou jasně odlišeny částky poskytované přímo na rozvojovou pomoc od částek určených na jiné iniciativy, které nejsou přímo součástí této pomoci, jako je snižování dluhu, na základě společného referenčního dokumentu, který připraví Komise; trvá na tom, aby tyto částky byly výslovně vyňaty z výpočtů celkových výdajů na rozvojovou pomoc; 20. bere na vědomí skutečnost, že diskuse týkající se iniciativ, které mohou nebo nemusí být považovány za součást rozvojové pomoci, budou pokračovat v roce 2007 v rámci Výboru pro rozvojovou pomoc OECD a vyvrcholí setkáním na vysoké úrovni, které se bude konat v Ghaně na počátku roku 2008, a zdůrazňuje své odhodlání aktivně se těchto diskusí zúčastnit; 21. žádá Komisi, aby Parlament informovala o způsobech udělování mandátu, který vykonává v rámci Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, o obsahu definice postoje, který tam hájí, a také o pravidlech organizace a fungování tohoto výboru; 22. naléhavě žádá členy Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, aby definovali cíle pro rok 2010 ve vztahu ke 12 ukazatelům stanoveným v Paříži, zvláště pokud jde o cíle podmíněnosti, vzájemné odpovědnosti a předvídatelnosti, a aby zavedli účinný mechanismus návaznosti; 23. podporuje iniciativu společného programování navrženou Komisí, již převzala Rada a která je zaměřena na první skupinu 11 afrických, karibských a tichomořských zemí (AKT) a také na Vietnam a Nikaraguu, a domnívá se, že programování, které se nyní připravuje pro země AKT, by mohlo být vhodným začátkem; zdůrazňuje však, že je důležité ujistit se, že pilotní iniciativy nekolidují s existujícími společnými opatřeními v partnerských zemích (např. Společné strategie pomoci), ale naopak posilují již probíhající procesy; 24. bere na vědomí a oceňuje práci, již Komise vykonala na vývoji ukazatelů účinnosti jejích aktivit, ale zároveň konstatuje, že většina ukazatelů vychází z vnitřního hodnocení, že rozpočtová podpora a odvětvové programy nejsou na základě těchto ukazatelů hodnoceny a že ještě neexistují ukazatele dopadu a stálosti, podle nichž by bylo možné hodnotit již dokončené projekty; 25. žádá Komisi a členské státy, aby společně určily ukazatele výsledků zaměřených na ukazatele rozvojových cílů tisíciletí, zejména pokud jde o rozpočtovou podporu, aby národní parlamenty a místní občanská společnost, stejně jako Parlament, mohly sledovat výsledky příspěvků Evropské unie; 26. zdůrazňuje, že společné programování musí podporovat partnerství založené na vnitrostátní angažovanosti a na vzájemné odpovědnosti; 27. zdůrazňuje, že jak podpůrné, tak obchodní činnosti mohou a musí hrát důležitou roli při dosahování rozvojových cílů tisíciletí; 28. žádá Komisi, aby prozkoumala, jak by se ze spravedlivého obchodu mohl vyvinout model udržitelné obchodní politiky, která by byla schopna prosazovat vyvážený obchod mezi Severem a Jihem a identifikovat obchodní překážky mající nejvážnější dopad na nejchudší obyvatele; 29. uznává význam stabilizace cen surovin pro rozvojové země a vyzývá Komisi, aby v tomto ohledu navrhla opatření; 30. žádá Komisi, aby vyjasnila, v jaké míře budou země přijímající pomoc a občanská společnost plně kontrolovat svoji rozvojovou politiku, s ponecháním nezbytného politického prostoru při vypracování analýzy, diagnózy a společné strategické politiky podporující odpověď přijímajících zemí; 31. domnívá se, že národní a regionální rozvojová politika musí být demokraticky nastavena samotnými přijímajícími zeměmi a že demokraticky zvolené parlamenty by měly pozorněji sledovat implementaci programu; 32. zdůrazňuje význam průhlednosti a boje proti korupci z hlediska účinnosti pomoci; připomíná v této souvislosti doporučení ze svého výše zmíněného usnesení o účinnosti pomoci a korupci v rozvojových zemích a znovu vyslovuje svou podporu kampani nazvané "Zveřejněte, co platíte", která žádá nadnárodní podniky, aby zveřejňovaly informace o svých platbách vládám; 33. opakuje svá doporučení ohledně účinnosti pomoci a korupce v rozvojových zemích a žádá Komisi a Radu, aby vyhradily odpovídající procentuální část rozpočtové pomoci na kontrolní orgány občanské společnosti, aby zavedly mezinárodní systém černých listin a zabránily tak bankám půjčovat peníze zkorumpovaným režimům, aby zakázaly zadávání veřejných zakázek společnostem zapleteným do korupčních aktivit v některé rozvojové zemi a aby povzbuzovaly všechny členské státy k ratifikaci Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci z roku 2003; 34. připomíná rovněž význam řádné veřejné správy a existence stabilního právního státu i transparentních a předvídatelných regulačních, právních a institucionálních struktur jako nezbytných podmínek pro nastolení příznivého prostředí pro hospodářský rozvoj; 35. žádá Komisi a členské státy, aby prohloubily decentralizovanou spolupráci přímo s místními subjekty rozvojových zemí; 36. domnívá se, že spolufinancování by mohlo hrát úlohu katalyzátoru evropských fondů a přispět tak k podpoře vzniku skutečně evropské politiky rozvojové spolupráce; 37. bere na vědomí návrh Komise na podporu zavedení flexibilního a trvalého nástroje sloužícího k plnění rozvojových cílů tisíciletí a žádá upřesnění týkající se fungování a způsobů řízení takového nástroje; 38. lituje na rozdíl od Komise, že pokrok dosažený některými členskými státy při provádění jejich závazků s cílem postupně uvolnit [8] rozvojovou pomoc není uspokojivý, přičemž tento nástroj velmi očekávají místní výrobci a obyvatelstvo Jihu, kteří by jej mohli velmi užitečně využít, a žádá členské státy, aby od nynějška uplatňovaly uvolnění potravinové pomoci a jejího směřování do nejméně rozvinutých zemí, jak doporučuje OECD; 39. vyjadřuje své znepokojení nad tím, že politika rozpočtové pomoci Evropské unie rozvojovým zemím stále více podléhá podmínkám mezinárodních finančních institucí, což tyto země nutí plnit podmínky Mezinárodního měnového fondu, aby obdržely rozvojovou pomoc Unie; domnívá se, že tato centralizovaná podmíněnost je v rozporu s politikou přijímajících zemí, pokud jde o vlastnickou odpovědnost; 40. žádá Komisi a členské státy, aby postupovaly tak, aby kapitáloví účastníci v zemích přijímajících pomoc, včetně organizací občanské společnosti, byli dostatečně informováni a aby tak měli usnadněný přístup k existujícím programům; 41. žádá Komisi a členské státy, aby podporovaly iniciativy společného rozvoje, přičemž tento termín označuje zhodnocování potenciálu, který představují komunity imigrantů usazené ve vyspělé zemi, ve prospěch rozvoje jejich země původu; 42. žádá Komisi a členské státy, aby do rozvojových programů zapojily kvalifikované osoby z diaspor, které si přejí poskytnout konkrétní pomoc a pracovat ve své zemi původu, aby tam své pravomoci daly do služeb rozvoje; 43. zdůrazňuje, že pro zlepšení účinné pomoci projevující se konkrétním pokroky v terénu jsou inovativní finanční nástroje a doplňkové zdroje naprosto nezbytné a nemohou nahradit závazky již přijaté v rámci veřejné rozvojové pomoci; 44. vřele vítá pevné odhodlání Evropské unie zavést inovační mechanismy financování rozvoje, jejichž úkolem je zaručit stálou, účinnou a předvídatelnou pomoc; 45. zdůrazňuje, že Komise by neměla být považována za 26. dárce z Evropské unie; namísto toho by měla být definována relativní výhoda pomoci poskytované Společenstvím; připomíná důležitost oblastí označených v evropském konsensu pro rozvoj, např. globální přítomnosti Unie, výši jejího rozpočtu na rozvojovou spolupráci, posilování politické soudržnosti, propagaci osvědčených postupů v oblasti rozvoje, usnadňování postupů koordinace a harmonizace a prosazování demokracie a lidských práv atd.; žádá Evropskou unii, aby k této otázce zaujala jasné stanovisko; 46. žádá parlamenty členských států, aby prováděly zvýšenou kontrolu poskytovaných prostředků a provádění dvoustranných programů spolupráce; 47. lituje, že Iniciativa pro silně zadlužené chudé země (HIPC) nepřinesla trvalé řešení problému zadlužení a že většina zemí, kterých se zadlužení týká, nezaznamenala zlepšení své situace zadlužení, jak ukázala výše zmíněna zpráva Světové banky; 48. vítá iniciativu Norska zadat studii na úrovni Světové banky a Organizace spojených národů zabývající se klíčovou otázkou nelegitimnosti dluhu a podporuje Evropskou unii a členské státy v šíření této iniciativy v mezinárodních kruzích, aby tato otázka byla mezinárodně uznána a byly uspořádány audity o některých dvoustranných dluzích členských států a jejich povaze "zlovolného dluhu", za účelem odpuštění těchto dluhů; 49. lituje, že Rada není připravena poskytnout ve finančním rámci na období 2007-2013 nové finanční prostředky na opatření týkající se pomoci a obchodu; domnívá se, že taková opatření nesmí být financována na úkor dalších činností, které usilují o dosažení Rozvojových cílů tisíciletí; domnívá se, že v době, kdy jsou nezbytné nové nástroje financování a nové finanční prostředky, by to bylo nekoherentní a nepřijatelné; 50. zdůrazňuje význam iniciativy "podpora na rozvoj obchodu" v rámci WTO, která umožňuje pomáhat rozvojovým zemím posilovat jejich obchodní infrastrukturu a provádět dohody uzavřené v rámci této organizace, aby z nich měly tyto země užitek a zvýšily objem obchodu, což usnadní jejich zapojení do mezinárodního obchodu; v této souvislosti znovu opakuje, že podporuje novou rozpočtovou položku "podpora na rozvoj obchodu", která zvyšuje jak transparentnost, tak demokratickou kontrolu; 51. vítá návrh Komise posílit koordinaci rozvojové spolupráce v oblasti obchodu; v tomto ohledu zdůrazňuje potřebu lepších koordinačních opatření mezi všemi dárci obecně, a zejména v terénu; zdůrazňuje potřebu toho, aby Evropská unie své úsilí zaměřené na rozvojovou pomoc provázala s úsilím ostatních mezinárodních poskytovatelů finančních prostředků; 52. domnívá se, že je třeba, aby Evropská unie podpořila pomoc zemím AKT v otázce cukru, aby se tyto země mohly přizpůsobit novým omezením vyplývajícím z evropské reformy režimu cukru; na druhé straně se domnívá, že rozpočet vymezený na pomoc k uskutečnění této restrukturalizace by neměl být přidělen na úkor jiných činností prováděných v rámci rozvojové politiky Unie, zejména na úkor výdajů na Rozvojové cíle tisíciletí; 53. připomíná Komisi její závazek dát rozvojovým zemím v rámci WTO "kolo jednání zdarma"; žádá Radu a Komisi, aby udělaly maximum pro to, aby se nejméně rozvinuté země nestaly obětí zájmů silnějších obchodních bloků; 54. uznává, že Komise a země AKT mají snahu zvýšit účinnost posílením regionální spolupráce prostřednictvím dohod o hospodářském partnerství; v tomto ohledu vyzývá k nezbytným ochranným opatřením a realistickému harmonogramu postupného a asymetrického otevírání trhu, aby bylo zaručeno, že dohody o hospodářském partnerství budou účinně stimulovat hospodářský růst v zemích AKT; 55. vyzývá všechny rozvinuté země a všechny rozvojové země v pokročilém stadiu rozvoje, aby se řídily modelem iniciativy Evropské unie "Vše kromě zbraní" a zaručily nejméně rozvinutým zemím přístup na trh, který bude zcela osvobozen od daní a kvót; 56. připomíná zprávu Komise, z níž vyplývá, že nejméně rozvinuté země nejméně profitují ze systému preferencí Evropské unie; žádá Komisi, aby přijala nová opatření, která by umožnila, aby nejchudší země měly největší možný zisk z obchodních preferencí Evropské unie; 57. domnívá se, že ačkoli je částka finanční pomoci vyčleněná Evropskou unií významná, je rovněž důležité přistoupit i k závažným reformám světových finančních a obchodních institucí za účelem zahrnutí mnohorozměrného a na právech založeného přístupu; 58. připomíná své již zmíněné usnesení o strategické revizi MMF, ve kterém vyzýval členské státy, aby se snažily vytvořit jednotnou skupinu zemí ("constituency"), počínaje skupinou zemí eurozóny, s cílem dlouhodoběji zajistit soudržnou evropskou reprezentaci, ke které se bude pojit předsednictví Rady Ecofin a Komise, přičemž tato skupina bude podléhat kontrole Parlamentu; 59. požaduje revizi fungování mezinárodních finančních institucí, počínaje přizpůsobením volebního systému současné skutečnosti s tím, že bude připisována větší váha rozvojovým zemím a že dojde k revizi - v současnosti nevyváženého - složení skupin zemí; 60. s ohledem na četné zprávy, např. již zmíněnou Sachsovu zprávu Organizace spojených národů, žádá mezinárodní finanční instituce, aby byla jako udržitelná chápána taková úroveň dluhu rozvojových zemí, která zemi dovolí splnit rozvojové cíle tisíciletí, aniž by se zvýšila míra jejího zadlužení, a žádá zástupce členských států při mezinárodních finančních institucích, aby tuto novou definici obhajovali; 61. připomíná návrh obsažený ve svém zmíněném usnesení o strategické revizi MMF, aby byla podmínečnost spojená s pomocí a půjčkami mezinárodních finančních institucí definována v rámci úzké spolupráce s institucemi OSN, a uznává, že tato podmínečnost měla v mnoha případech negativní dopad na socioekonomické ukazatele rozvojových zemí; 62. navrhuje vytvoření pracovní skupiny zabývající se účinností evropské pomoci a na další postup evropského konsensu o rozvoji, tvořené členy Výboru pro rozvoj, a vyzývá Komisi, členské státy, nevládní organizace pro rozvoj, zástupce občanské společnosti a odborové organizace, aby se na této činnosti podíleli, a proto navrhuje, aby byl vybrán určitý počet zemí jako "případové studie" s tím, aby Parlament a Výbor pro rozvoj získaly lepší představu o úsilí a výsledcích na vnitrostátní úrovni; 63. zdůrazňuje, že je naprosto zásadní, aby Unie systematičtěji uplatňovala politiky představující globální soudržnost, a je potěšen tím, že tato otázka soudržnosti mezi jednotlivými politikami Evropské unie je součástí agendy finského předsednictví, v nějž vkládá velká očekávání; 64. zdůrazňuje důležitost koherence mezi různými oblastmi činnosti Evropské unie i nezbytnou koordinaci a komplementaritu činností mezi Evropskou unií a členskými státy pro účinnost pomoci, zejména na místní úrovni; domnívá se, že nedostatek koherence odporuje článku 178 Smlouvy o ES; 65. domnívá se, že politika Evropské unie týkající se účinnosti pomoci by měla zajistit soudržnost obchodních výměn, rozvojové spolupráce a společné zemědělské a rybářské politiky, aby nedošlo k přímým nebo nepřímým negativním vlivům na ekonomiky rozvojových zemí; 66. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi. [1] Přijaté texty, P6_TA(2006)0063. [2] Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1. [3] Přijaté texty, P6_TA(2005)0445. [4] Přijaté texty, P6_TA(2006)0217. [5] Přijaté texty, P6_TA(2006)0141. [6] Úř. věst. C 33 E, 9.2.2006, s. 311. [7] Přijaté texty, P6_TA(2006)0076. [8] Viz bod odůvodnění F. --------------------------------------------------