SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A ÚČETNÍMU DVORU

(Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie za rozpočtový rok 2019)

(2020/C 384/01)

OBSAH

PŘEDMLUVA 2

POLITICKÝ A FINANČNÍ RÁMEC, SPRÁVA A ODPOVĚDNOST EVROPSKÉ UNIE 3

OSVĚDČENÍ KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE 10

HLAVNÍ UDÁLOSTI ROZPOČTOVÉHO ROKU 2019 11

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY A PŘÍLOHY 13

ROZVAHA 14

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 15

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ 16

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV 17

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM 18

FINANČNÍ VÝKAZ – DISKUSE A ANALÝZA 100

ZPRÁVY O PLNĚNÍ ROZPOČTU A PŘÍLOHA 114

SLOVNÍČEK POJMŮ 173

SEZNAM ZKRATEK 177

PŘEDMLUVA

Představuji Vám účetní závěrku Evropské unie za rok 2019. Podává kompletní přehled o financích EU a o plnění rozpočtu EU v minulém roce a také o podmíněných závazcích, finančních příslibech a dalších závazcích, jež Unie přijala. V souladu s víceletým charakterem činností Unie vysvětluje hlavní finanční údaje a jejich vývoj. Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie patří do tzv. integrovaného balíčku finančních zpráv a zpráv o odpovědnosti Komise a tvoří nedílnou součást vysoce rozvinutého systému finanční odpovědnosti.

Rozpočet EU znovu prokázal, že má pro občany, společnosti i regiony přidanou hodnotu – navzdory své omezené výši, která představuje přibližně 2 % všech veřejných výdajů v Unii, doplňuje vnitrostátní rozpočty a podporuje naše společné politické priority.

Rozpočet na rok 2019 byl předposlední rozpočet v současném víceletém finančním rámci (VFR). Realizace téměř všech programů probíhala optimální rychlostí, s výjimkou nových programů, jako je Evropský program rozvoje obranného průmyslu (EDIDP), nebo opatření, u nichž legislativní proces teprve nedávno skončil. Celkový objem prostředků čerpaných v rámci rozpočtu EU činil 178,8 miliardy EUR v prostředcích na závazky a 159,1 miliardy EUR v prostředcích na platby.

Značná část rozpočtových prostředků na rok 2019 šla v souladu s návrhem Evropské komise z května 2018 na stimulaci tvorby pracovních míst, především pro mladé lidi, jakož i na podporu růstu, strategických investic a konvergence. Evropská unie také i nadále podporovala snahy o účinné řešení problematiky migrace, a to jak uvnitř, tak mimo EU.

Téměř polovinu prostředků přidělených na závazky představovala opatření na podporu hospodářského růstu a zmenšení ekonomických rozdílů mezi regiony. Z prostředků EU bylo v rámci programu Horizont 2020 vynaloženo 12,4 miliardy EUR na výzkum a inovace, a to mimo jiné v oblasti vysoce výkonné výpočetní techniky. I v jiných oblastech rozpočet ukázal, že je investicí do budoucna: výdaje na vzdělávání a odbornou přípravu prostřednictvím programu Erasmus+ byly oproti roku 2018 vyšší o 20 % a výdaje na Nástroj pro propojení Evropy, jenž podporuje dopravu a digitální infrastrukturu, o 37 %. Podpora zemědělství a venkovských oblastí zůstala na stabilní úrovni ve výši 57,9 miliardy EUR, které přispěly mimo jiné k boji proti změně klimatu a podpoře udržitelného růstu.

Rozpočet na rok 2019 nabídl flexibilitu nezbytnou k řešení vnitřních aspektů migrace v podobě celkem 1,2 miliardy EUR z Azylového, migračního a integračního fondu a 533 milionů EUR na správu hranic a bezpečnost z Fondu pro vnitřní bezpečnost. Celkem 5 milionů EUR bylo také přiděleno na vytvoření nového Úřadu evropského veřejného žalobce, který bude stíhat trestné činy ohrožující rozpočet EU, včetně podvodů, praní peněz a korupce.

Již před koronavirovou krizí ukázal rozpočet EU na rok 2019 význam fungujícího víceletého finančního rámce poskytujícího prostředky a flexibilitu nezbytné k akci a reakci na nadcházející výzvy. Flexibilita bude hrát svou úlohu i v příštím víceletém finančním rámci, který je ústředním bodem evropského plánu na podporu oživení.

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie byla vypracována v souladu s mezinárodními účetními standardy pro veřejný sektor. Aby těmto standardům dostála, zdokonaluje Komise neustále své vlastní předpisy a postupy, organizační strukturu a činnost. Konzistentní a efektivní způsob vykazování zaručuje soulad s právními předpisy a zlepšuje vyvozování odpovědnosti za výdaje EU. Napomáhá interakci s občany a dalšími zainteresovanými subjekty a udržení jejich důvěry v Evropskou unii.

Johannes HAHN komisař pro rozpočet a lidské zdroje

POLITICKÝ A FINANČNÍ RÁMEC, SPRÁVA A ODPOVĚDNOST EVROPSKÉ UNIE

Evropská unie (EU) je svazek, jemuž jeho členské státy svěřily kompetence k dosažení svých společných cílů. Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.

1. POLITICKÝ A FINANČNÍ RÁMEC

Smlouvy EU

Hlavní cíle a zásady, jimiž se Unie a evropské orgány řídí, jsou vymezeny ve Smlouvách. Unie i její orgány jsou oprávněny jednat pouze v mezích pravomocí, jež jim Smlouvy svěřují, za účelem dosažení cílů ve Smlouvách vymezených. Činit tak musí v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality (1). K dosažení svých cílů a uskutečňování svých politik si Unie zajišťuje potřebné finanční prostředky. Za prosazování obecných zájmů Unie, k nimž patří plnění rozpočtu a správa programů ve spolupráci s členskými státy a v souladu se zásadou řádného finančního řízení, odpovídá Komise.

EU sleduje cíle stanovené Smlouvou pomocí řady nástrojů, z nichž jedním je rozpočet EU. K dalším patří například společný legislativní rámec či společné politické strategie.

Politické priority Komise

Politické priority Komise jsou definovány v politických směrech stanovených předsedou či předsedkyní Komise. Komise, která se v čele s předsedkyní von der Leyenovou ujala funkce dne 1. prosince 2019, se zaměří na těchto šest hlavních cílů:

ŠEST HLAVNÍCH CÍLŮ

Zelená dohoda pro Evropu

— Snaha stát se prvním klimaticky neutrálním kontinentem

Hospodářství ve prospěch lidí

— Práce v zájmu sociální spravedlnosti a prosperity

Evropa připravená na digitální věk

— Nová generace technologií mění náš život

Podpora evropského způsobu života

— Budovat Unii rovnosti a rozmanitosti, v níž všichni máme stejné příležitosti

Silnější Evropa ve světě

— Evropa, která si klade vyšší cíle a posiluje svůj jedinečný způsob plnění odpovědné vedoucí úlohy

Nový impuls pro evropskou demokracii

— Rozvíjet, chránit a prohlubovat naši demokracii

Předchozí Komise se soustředila na deset priorit, které stanovil předseda Jean-Claude Juncker a které odpovídaly tehdejší strategii dlouhodobého růstu EU strategii Evropa 2020:

— Nový impuls pro zaměstnanost, růst a investice

— Propojený jednotný digitální trh

— Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu

— Lépe integrovaný a spravedlivější vnitřní trh se silnější průmyslovou základnou

— Hlubší a spravedlivější hospodářská a měnová unie (HMU)

— Vyrovnaná a progresivní obchodní politika k využití potenciálu globalizace

— Prostor spravedlnosti a základních práv založený na vzájemné důvěře

— Příprava nové migrační politiky

— Evropa jako silnější globální aktér

— Unie demokratické změny

Agendo pro udržitelný rozvoj 2030

Agenda pro udržitelný rozvoj 2030 se svými 17 cíli udržitelného rozvoje přijatá Organizací spojených národů v září 2015 dala celosvětovému úsilí o udržitelný rozvoj nový impuls. Evropská unie měla na formování agendy velký podíl, neboť udržitelný rozvoj je již dlouho jádrem evropského projektu. Cíle udržitelného rozvoje jsou pevně zakotveny ve Smlouvách EU a začleněny do všech politik a iniciativ EU. Rozpočet EU hraje zásadní roli v řešení řady otázek udržitelnosti – od chudoby, nezaměstnanosti mladých lidí přes zdraví a kvalitní život, změnu klimatu, ztrátu biologické rozmanitosti a udržitelnou energetiku až po migraci.

Víceletý finanční rámec a výdajové programy

Politiky podporované z rozpočtu EU jsou realizovány v souladu s víceletým finančním rámcem (VFR) a příslušnou odvětvovou legislativou, která definuje výdajové programy. Ty jsou finančním vyjádřením politických priorit EU, a to po dobu dostatečně dlouhou na to, aby byly účinné a aby příjemcům rozpočtových prostředků z fondů EU a spolufinancujícím vnitrostátním orgánům zprostředkovávaly ucelenou dlouhodobou perspektivu. Stanoví maximální roční částky (stropy) výdajů EU jako celku a hlavních výdajových kategorií (okruhů). Součet jednotlivých stropů všech okruhů pak odpovídá celkovému stropu prostředků na závazky. Víceletý finanční rámec se přijímá jednomyslně, jako výraz shody všech členských států na daných cílech a míře výdajů (maximální úrovni rozpočtových závazků a plateb), se souhlasem Evropského parlamentu. Stávající víceletý finanční rámec se vztahuje na období 2014–2020.

Interinstitucionální dohoda

Víceletý finanční rámec doplňuje interinstitucionální dohoda (2), tedy politická dohoda uzavřená mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí. Účelem dohody, přijaté v roce 2013 v souladu s článkem 295 Smlouvy o fungování EU (SFEU), je zavést rozpočtovou kázeň, zlepšit fungování ročního rozpočtového procesu a spolupráci mezi orgány v rozpočtových záležitostech a zajistit řádné finanční řízení.

Roční rozpočet

Roční rozpočet sestavuje Komise a schvaluje jej zpravidla v polovině prosince Evropský parlament a Rada postupem podle článku 314 Smlouvy o fungování EU. V souladu se zásadou vyrovnaného rozpočtu se musí celkové příjmy v daném rozpočtovém roce rovnat celkovým výdajům (prostředkům na platby).

Hlavním zdrojem financování EU jsou příjmy z vlastních zdrojů, k nimž přistupují ostatní zdroje. Vlastní zdroje se člení na tři kategorie: tradiční vlastní zdroje (např. cla a dávky z cukru), vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty (DPH) a zdroj z hrubého národního důchodu (HND). Ostatní příjmy plynou z činností EU (např. pokuty za porušení hospodářské soutěže) a na celkových příjmech se obvykle podílejí méně než 10 %. Celková výše vlastních zdrojů potřebná na financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Celková výše vlastních zdrojů ve stávajícím VFR nesmí překročit 1,20 % součtu hrubých národních důchodů (HND) členských států.

Způsoby řízení

Rozpočet EU je plněn pomocí tří způsobů řízení, jež určují, jak jsou peněžní prostředky vypláceny a spravovány:

— Sdílené řízení: Velká část rozpočtu, zejména strukturální fondy a prostředky na zemědělství, spadá do systému sdíleného řízení Komise a členských států.

— Přímé řízení: Některé programy řídí Komise sama a realizací zvláštních programů může Komise pověřit výkonné agentury.

— Nepřímé řízení: Rozhodnutí o výdajích mohou také spadat do nepřímého řízení vykonávaného dalšími orgány uvnitř nebo mimo EU. V případech, kdy je plnění rozpočtu svěřeno vnitrostátním agenturám, skupině Evropské investiční banky, třetí zemi, mezinárodní organizaci (např. Světová bance či Organizaci spojených národů) nebo jinému subjektu (např. decentralizované agentuře EU, společnému podniku), se nezbytné kontrolní mechanismy a mechanismy podávání zpráv příslušných subjektů a dohled Komise řídí finančním nařízením a/nebo dohodami o svěření pravomocí.

Finanční nařízení

Ústřední pilíř předpisové základny, která upravuje finance EU, představuje finanční nařízení (3) o souhrnném rozpočtu. Podrobně definuje finanční pravidla, jež se na plnění rozpočtu EU vztahují, a úlohu různých aktérů, jejichž úkolem je zajistit, aby byly peněžní prostředky vynaloženy řádně a byly splněny stanovené cíle.

2. SPRÁVA A ODPOVĚDNOST

2.1. INSTITUCIONÁLNÍ STRUKTURA

Evropská unie má institucionální rámec, jehož cílem je podporovat její hodnoty, sledovat její cíle, sloužit jejím zájmům, zájmům jejích občanů a zájmům členských států, jakož i zajišťovat soudržnost, účinnost a kontinuitu jejích politik a činností. Její organizační strukturu tvoří orgány, agentury a jiné subjekty EU, které jsou zahrnuty do konsolidované účetní závěrky EU, pokud splňují kritéria konsolidace stanovená finančním nařízením a platnými účetními předpisy (seznam subjektů zahrnutých do konsolidace viz bod 9 přílohy ke konsolidovaným finančním výkazům).

Evropský parlament vykonává společně s Radou legislativní a rozpočtovou funkci. Komise je politicky odpovědná Evropskému parlamentu. Rada také vykonává funkce vymezování politik a koordinace v mezích obecného politického směřování a priorit Unie tak, jak je stanoví Evropská rada.

Komise odpovídá za plánování, přípravu a předkládání legislativních návrhů, řízení politik EU, včetně dohledu nad prováděním právních předpisů EU a jejich vymáháním, za přidělování finančních prostředků EU a řízení programů financování a za zastupování EU na mezinárodní scéně.

Komise plní rozpočet z velké části ve spolupráci s členskými státy (4). Společně zajišťují, aby se rozpočtové prostředky využívaly v souladu se zásadami řádného finančního řízení. Povinnost členských států provádět kontroly a audit společného plnění rozpočtu, jakož i z toho vyplývající odpovědnost, jsou stanoveny v příslušných nařízeních. Ta stanoví rovněž odpovědnost a podrobná pravidla, jimiž se řídí výdaje jednotlivých orgánů EU.

2.2. STRUKTURA SPRÁVY A ŘÍZENÍ KOMISE

Komise má jedinečný systém správy a řízení, který přesně rozlišuje mezi strukturami politického a správního dohledu a jednoznačně vymezuje povinnosti finanční i ostatní (5).

Vnitřní fungování Komise je založeno na několika důležitých zásadách, o něž se opírá řádná správa věcí veřejných: přehledně vymezené role a odpovědnost, pevný závazek k řízení výkonnosti a dodržování právního rámce, přesné mechanismy vymezující odpovědnost, kvalitní a inkluzivní regulační rámec, otevřenost a transparentnost a vysoké etické standardy.

Komise vykonává svou úlohu pod vedením sboru komisařů, který určuje její priority a nese všeobecnou politickou odpovědnost za její činnost. Předseda rozhoduje o vnitřní organizaci Komise, aby zajistil soudržnost, výkonnost a kolegialitu její činnosti. Interní ujednání tvoří rámec důkladných kontrol a nástrojů řízení, jejichž prostřednictvím nese sbor komisařů politickou odpovědnost za činnost Komise, zejména za její rozhodnutí, jakož i za výkon její koordinační, výkonné a řídící funkce v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami.

Sbor komisařů deleguje vlastní plnění rozpočtu a finanční řízení na generální ředitele a vedoucí útvarů, kteří stojí v čele administrativních struktur Komise (6). Uplatňovaný decentralizovaný přístup vytváří správní kulturu, která vede zaměstnance veřejné správy k tomu, aby přebírali odpovědnost za činnosti, nad nimiž mají kontrolu, a vyžaduje od nich jistotu výkonu činností, za něž nesou odpovědnost.

Ústřední útvary pomáhají generálním ředitelům a vedoucím útvarů v plnění jejích úkolů. Zejména řídící rada, jejímž úkolem je dohlížet na významné otázky v oblasti správy a řízení, mj. řízení finančních a lidských zdrojů, řízení rizik, řízení výkonnosti, správy IT, kybernetické a fyzické bezpečnosti, kontinuity činností a správy komunikace a informací, zajišťovat jejich koordinaci, strategické vedení, dohled nad nimi a také související poradenství (7).

Tento systém řízení vychází ze Smluv a časem prošel vývojem, během něhož se přizpůsobil měnícímu se prostředí a zůstal v souladu s osvědčenými postupy, jež stanoví příslušné mezinárodní standardy (8). V roce 2018 (9) byla pravidla řízení na základě výsledků auditu provedeného Evropským účetním dvorem (10) a Útvarem interního auditu Komise ještě více zjednodušena a zefektivněna. Informace o hlavních systémech řízení a správ v Komisi jsou v souladu s finančním nařízením (článkem 247) obsaženy ve výroční zprávě o řízení a výkonnosti rozpočtu EU.

2.3. VÝKONNOSTNÍ RÁMEC ROZPOČTU EU

Má-li být zajištěna důsledná orientace na výsledky, přidanou hodnotu EU a řádné řízení programů EU, je naprosto nezbytné zavést solidní rámce ke sledování výkonnosti. Výkonnostní rámec rozpočtu EU je vysoce rozvinutý a ve standardním indexu rámců pro rozpočtování podle výkonnosti stojí výše než rámec kterékoliv země Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).

V rámci výkonnosti rozpočtu EU se vykazuje několik druhů a úrovní strategických a dalších cílů a ukazatelů. Kromě toho rámec odráží komplementaritu politik (například řešení změny klimatu nebo genderová rovnost) a programů a jejich zohledňování v rozpočtu, jakož i zásadní úlohu členských států v plnění rozpočtu EU.

— V právním základu každého programu jsou zastoupeny měřitelné cíle, ukazatele a cílové hodnoty, o nichž Komise každoročně podává zprávu v programovém prohlášení, které se přikládá k návrhu rozpočtu. Programové prohlášení obsahuje informace nezbytné k pochopení realizace programu a k měření jeho výkonnosti: dlouhodobé finanční závazky na dobu daného víceletého finančního rámce, referenční hodnoty výkonnosti programu (výchozí stav pro dané politické opatření), konečné cíle (jichž má být dosaženo do konce víceletého programového období) a dílčí cíle.

— Aby zajistila, že na jednotlivé priority budou vyčleněny potřebné zdroje a všechna opatření budou generovat vysoký výkon a přidanou hodnotu, prosazuje Komise kulturu výkonnosti. Kromě toho začala v posledních letech uplatňovat přístup, jehož podstatou je vyváženější vztah mezi dodržováním pravidel a dosaženou výkonností.

— Výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU podává komplexní přehled o výkonnosti, řízení a ochraně rozpočtu EU. Vysvětluje způsob, jímž rozpočet EU podporuje politické priority Evropské unie, výsledky dosažené pomocí rozpočtu EU a úlohu, jakou Komise sehrává při zajišťování a prosazování nejpřísnějších standardů rozpočtového a finančního řízení.

Díky těmto faktorům může rozpočtový orgán zohledňovat výkonnost při rozhodování o rozpočtu na další rok.

2.4. FINANČNÍ ŘÍZENÍ KOMISE

Funkce a povinnosti spojené s finančním řízením jsou v rámci Komise přesně definovány (např. ve finančním nařízení a v interních předpisech (11)) a náležitě uplatňovány. Za řádné finanční řízení zdrojů EU, soulad s ustanoveními finančního nařízení, řízení rizik a zřízení odpovídajícího rámce vnitřní kontroly odpovídají coby pověřené schvalující osoby generální ředitelé a vedoucí útvarů Komise.

Odpovědnost schvalujících osob se vztahuje na celý proces řízení, od určení toho, co je třeba udělat k dosažení cílů politiky stanovených daným orgánem, až po řízení činností z operativního hlediska i z hlediska řádného finančního řízení. Jednotlivé úkoly lze dále delegovat ředitelům, vedoucím oddělení a dalším osobám, jež se tak stávají dále pověřenými schvalujícími osobami. Dohledem nad fungováním vnitřního kontrolního systému může každá z pověřených schvalujících osob pověřit jednoho či dva ředitele odpovědné za řízení rizik a vnitřní kontrolu.

Ústřední útvary Komise vydávají pokyny a doporučení a prosazují osvědčené postupy, a to i prostřednictvím řídící rady.

Schvalující osoby jsou na základě finančního nařízení povinny vypracovávat výroční zprávy o činnosti a výsledcích, jichž bylo v daném roce dosaženo, včetně výsledků vnitřní kontroly a finančního řízení. Ve zprávě je obsaženo prohlášení, že zdroje byly využity v souladu se zásadami řádného finančního řízení a že zavedené kontrolní postupy poskytují potřebnou záruku legality a správnosti uskutečněných operací. Na úrovni Komise je výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU hlavním nástrojem, jímž sbor komisařů přebírá politickou odpovědnost za finanční řízení rozpočtu EU.

Účetní Komise nese hlavní odpovědnost za správu pokladny, inkaso částek, stanovení účetních pravidel na základě mezinárodních účetních standardů a metod pro veřejný sektor, dále za validaci účetních systémů a za přípravu účetní závěrky Komise a konsolidované roční účetní závěrky EU. Účetní je dále povinen účetní závěrku stvrdit podpisem a prohlásit, že závěrka ve všech významných ohledech poskytuje poctivý obraz finanční situace, výsledků operací a peněžních toků Unie. Roční účetní závěrku schvaluje sbor komisařů. Účetní je při výkonu své funkce nezávislý a nese velkou odpovědnost za účetní výkaznictví v rámci Komise.

Rovněž interní auditor Komise je centralizovaná a nezávislá funkce, jejíž součástí je poskytování nezávislého poradenství a vydávání stanovisek a doporučení ohledně kvality a fungování systémů vnitřní kontroly v rámci Evropské komise i agentur EU a jiných nezávislých subjektů.

Nezávislost interního auditora zaručuje výbor pro pokrok v oblasti auditu, který sleduje také kvalitu interního auditu a opatření přijatá Komisí v návaznosti na doporučení interního a externího auditu a na zjištění a doporučení týkající se věrohodnosti konsolidované roční účetní závěrky EU vyplývající z absolutoria Evropského účetního dvora. Výbor pro pokrok v oblasti auditu ve své poradní funkci takto přispívá k celkovému dalšímu zlepšení účinnosti a účelnosti Komise při dosahování jejích cílů a usnadňuje sboru komisařů dohled nad správou, řízením rizik a vnitřními kontrolními postupy Komise.

2.5. ÚČETNÍ VÝKAZNICTVÍ

Účetní výkaznictví EU má podobu integrovaného balíčku finančních zpráv a zpráv o odpovědnosti, jež sdružují komplexní informace o provádění, výkonnosti, výsledcích, finančním řízení a ochraně rozpočtu EU. Balíček tvoří konsolidovaná roční účetní závěrka EU, výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU (která zahrnuje hodnocení financí Unie na základě dosažených výsledků), výroční zpráva o interním auditu, dlouhodobá prognóza přítoku a odtoku prostředků rozpočtu EU na následujících pět let a zpráva o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria. Integrovaný balíček finančních zpráv a zpráv o odpovědnosti tak každoročně podává veřejnosti komplexní přehled o finanční situaci a činnosti týkající se rozpočtu EU.

Konsolidovaná roční účetní závěrka EU uvádí finanční údaje o činnostech orgánů, agentur a dalších subjektů EU z hlediska akruálního i rozpočtového účetnictví. Tato závěrka nezahrnuje roční účetní závěrky členských států.

Konsolidovaná roční účetní závěrka EU se skládá ze dvou samostatných, přitom ale vzájemně souvisejících částí:

— konsolidovaných finančních výkazů,

— zpráv o plnění rozpočtu, které v souhrnné podobě popisují plnění rozpočtu.

Ke konsolidované roční účetní závěrce EU je dále přikládán dokument „Finanční výkazy – diskuse a analýza“ (FSDA), který shrnuje významné změny a trendy ve finančních výkazech a objasňuje významná rizika a nejistoty, jimž EU čelí a jež by měla do budoucna řešit.

Výkaznictví a odpovědnost v Komisi:

Integrované finanční zprávy a zprávy o odpovědnosti Článek 247 finančního nařízení — Konsolidovaná roční účetní závěrka EU — Výroční zpráva o řízení a výkonnosti rozpočtu EU (včetně hodnocení financí Unie) — Výroční zpráva o interním auditu — Dlouhodobá prognóza přítoku a odtoku prostředků na následujících pět let — Zpráva o opatřeních přijatých v návaznosti na udělení absolutoria Další zprávy — Balíček sdělení u příležitosti projevu o stavu Unie — Souhrnná zpráva o činnosti EU — Výroční zprávy o činnosti generálních ředitelství — Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení

2.6. EXTERNÍ AUDIT A UDĚLOVÁNÍ ABSOLUTORIA

Finanční prostředky musí být v souladu se zásadou řádného finančního řízení spravovány účelně, efektivně a hospodárně. Existuje rámec odpovědnosti založený na komplexním podávání zpráv, externím auditu a politické kontrole, který poskytuje přiměřenou jistotu, že finanční prostředky EU jsou vynakládány řádným způsobem.

Evropský účetní dvůr každoročně systematicky a důkladně zkoumá věrohodnost účetnictví a legalitu a správnost uskutečněných operací, jakož i řádnost finančního řízení a tvorby rozpočtu z kvalitativního i výkonnostního hlediska. Zveřejněním výroční zprávy Evropského účetního dvora začíná proces udělování absolutoria. Auditoři rovněž vypracovávají zvláštní zprávy zaměřené na konkrétní oblasti politiky nebo výdajové oblasti nebo na témata týkající se rozpočtu či řízení.

Evropský parlament v návaznosti na doporučení Rady rozhodne, zda s konečnou platností schválí, nebo neschválí, jak Komise v daném roce plnila rozpočet EU (označováno jako „udělení absolutoria“). Roční udělování absolutoria zaručuje politickou odpovědnost Komise za plnění rozpočtu EU.

Rozhodnutí o udělení absolutoria vychází mimo jiné z integrovaných finančních zpráv a zpráv o odpovědnosti, ze slyšení členů Komise a z odpovědí na otázky k písemnému zodpovězení adresované Komisi.

OSVĚDČENÍ KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie za rok 2019 byla sestavena na základě údajů, jež předložily orgány a subjekty podle čl. 246 odst. 2 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropské unie. Prohlašuji tímto, že tato účetní závěrka byla sestavena v souladu s hlavou XIII finančního nařízení a s účetními zásadami, pravidly a metodami uvedenými v příloze k účetní závěrce.

Účetní uvedených orgánů a subjektů mi dodali všechny údaje potřebné k sestavení účetní závěrky, jež poskytuje přehled o majetku a závazcích Evropské unie a o plnění rozpočtu, a zároveň potvrdili spolehlivost těchto údajů.

Potvrzuji tímto, že na základě těchto údajů a kontrolních postupů, jejichž provedení jsem považovala za nezbytné ke schválení účetní závěrky Evropské komise, jsem nabyla přiměřené jistoty, že účetní závěrka poskytuje ve všech významných ohledech poctivý obraz finanční situace, výsledků operací a peněžních toků Evropské unie.

Rosa ALDEA BUSQUETS účetní Komise 18. června 2020

HLAVNÍ UDÁLOSTI ROZPOČTOVÉHO ROKU 2019

Plnění rozpočtu Unie na rok 2019

Rozpočet EU má důležitou úlohu, neboť podporuje realizaci politik a priorit Unie. Navzdory své omezené výši, která představuje přibližně 2 % všech veřejných výdajů v Unii, doplňuje vnitrostátní rozpočty a je jasně zaměřen na investice a adicionalitu. Jedná se o klíčový nástroj v rámci širokého souboru politických a regulačních nástrojů na evropské úrovni, který slouží k provádění politických priorit, na nichž se dohodly všechny členské státy EU, a to v podobě víceletého finančního rámce obsahujícího jednotlivé programy a maximální výdajové stropy.

Rozpočet EU na rok 2019, schválený 12. prosince 2018, potvrzuje, že EU směřuje finanční prostředky tam, kde jsou potřeba. V souladu s návrhem Evropské komise z května 2018 šla největší část rozpočtových prostředků EU v roce 2019 na stimulaci růstu a tvorby pracovních míst, především pro mladé lidi, a na strategické investice a konvergenci. Evropská unie také i nadále podporovala snahy o účinné řešení problematiky migrace, a to jak uvnitř, tak mimo EU.

Rozpočet schválený na rok 2019 přispěl k posílení a odolnosti evropského hospodářství a k podpoře solidarity a bezpečnosti jak uvnitř, tak vně jejích hranic. Rozpočet na rok 2019 byl předposlední rozpočet v současném víceletém finančním rámci (VFR). Realizace téměř všech programů probíhala optimální rychlostí, s výjimkou nových programů, jako je Evropský program rozvoje obranného průmyslu (EDIDP), nebo opatření, u nichž legislativní proces teprve nedávno skončil.

Celkový objem prostředků čerpaných v rámci rozpočtu EU v roce 2019 činil 178,8 miliardy EUR v prostředcích na závazky a 159,1 miliardy EUR v prostředcích na platby. To lze považovat za uspokojivé, přičemž v průběhu roku došlo pouze k menším úpravám. Po přenesení prostředků do roku 2020 dosáhla míra plnění v případě prostředků na závazky 99,4 % a v případě prostředků na platby 99,5 %

Téměř polovinu prostředků přidělených na závazky představovala opatření na podporu hospodářského růstu a zmenšení ekonomických rozdílů mezi regiony. Z prostředků EU bylo v rámci programu Horizont 2020 vynaloženo 12,4 miliardy EUR na výzkum a inovace, a to mimo jiné v oblasti vysoce výkonné výpočetní techniky. Vzrostly výdaje na vzdělávání a odbornou přípravu (oproti roku 2018 o 20 % na program Erasmus+) a na dopravu a digitální infrastrukturu (o 37 % na Nástroj pro propojení Evropy). Podpora zemědělství a venkovských oblastí zůstala na stabilní úrovni ve výši 57,9 miliardy EUR, které přispěly mimo jiné k boji proti změně klimatu a podpoře udržitelného růstu.

Rozpočet na rok 2019 nabídl flexibilitu nezbytnou k řešení vnitřních aspektů migrace v podobě celkem 1,2 miliardy EUR z Azylového, migračního a integračního fondu a 533 milionů EUR na správu hranic a bezpečnost z Fondu pro vnitřní bezpečnost. Celkem 5 milionů EUR bylo také přiděleno na vytvoření nového Úřadu evropského veřejného žalobce, který bude stíhat trestné činy ohrožující rozpočet EU, včetně podvodů, praní peněz a korupce.

Finanční výkazy – hlavní body

Rozvaha

— V položce budovy, stroje a zařízení čtyři družice vypuštěné v roce 2018 během roku 2019 úspěšně prošly testováním na oběžné dráze. V roce 2019 byly zařazeny do konstelace provozovaných družic, čímž jejich celkový počet vzrostl na 26 – viz bod 2.2.

— Realizovatelná finanční aktiva vlivem financování z EFSI a záručního fondu EFSD a také díky finančním nástrojům programu Horizont 2020 vzrostla o 3,0 miliardy EUR. Úvěry po splacení úvěrů na podporu platební bilance Rumunska a Lotyšska klesly o 1,3 miliardy EUR, což částečně kompenzovaly úvěry poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci – viz bod 2.4.

— Předběžné financování (tj. zálohy vyplacené příjemcům prostředků z fondů EU) mírně vzrostly o 1,5 miliardy EUR na 51,4 miliardy EUR – viz bod 2.5.

— Obecně celkové pohledávky a částky k inkasu ve výši 24,0 miliardy EUR zůstaly na podobné úrovni jako v předchozím roce – viz bod 2.6.

— Pokles dlouhodobé úrokové sazby uplatňované na oceňování závazků ze zaměstnaneckých požitků (tzv. diskontní sazba), která se poprvé propadla do záporných čísel, vedl k výraznému nárůstu závazků ke konci účetního období o 17,2 miliardy EUR – viz bod 2.9.

— Splátky výpůjček na podporu platební bilance ve výši 1,5 miliardy EUR způsobily pokles finančních závazků částečně kompenzovaný novými výpůjčkami navázanými na úvěry poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci – viz bod 2.11.

— Závazky a výdaje příštích období v celkové výši 94,1 miliardy EUR zůstaly na podobné úrovni jako v roce 2018 – viz body 2.12 a 2.13.

Výkaz o finanční výkonnosti

— Na příjmové straně po provedení úprav historických částek (převážně za období 2012 až 2017) vzrostly o 3,0 miliardy EUR příjmy z HND, neboť základ HND byl upraven podle skutečných údajů. Příjmy z pokut činily v roce 2019 4,3 miliardy EUR – viz bod 3.1/3.4.

— Náklady vzniklé v rámci sdíleného řízení stouply o 4,8 miliardy EUR, k čemuž vedla s postupujícím současným VFR lepší realizace programů EFRR a Fondu soudržnosti – viz bod 3.9.

Podmíněné závazky

— Rozpočtové záruky stouply po podpisu nových operací EFSI a ELM krytých zárukami z rozpočtu EU v roce 2019 o 2,7 miliardy EUR – viz bod 4.1.1.

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY A PŘÍLOHY (1)

OBSAH

ROZVAHA 14

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 15

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ 16

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV 17

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM 18

1. VÝZNAMNÉ ÚČETNÍ ZÁSADY 18

2. PŘÍLOHA K ROZVAZE 32

3. PŘÍLOHA K VÝKAZU O FINANČNÍ VÝKONNOSTI 63

4. PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY A PODMÍNĚNÁ AKTIVA 72

5. ROZPOČTOVÉ A PRÁVNÍ ZÁVAZKY 76

6. ŘÍZENÍ FINANČNÍCH RIZIK 80

7. ZVEŘEJNĚNÍ INFORMACÍ O SPŘÍZNĚNÝCH STRANÁCH 93

8. UDÁLOSTI PO ROZVAHOVÉM DNI 95

9. ROZSAH KONSOLIDACE 97

ROZVAHA

v milionech EUR Bod 31. 12. 2019 31. 12. 2018 DLOUHODOBÁ AKTIVA Dlouhodobý nehmotný majetek 2.1 515 446 Budovy, stroje a zařízení 2.2 11 380 11 185 Investice vykazované ekvivalenční metodou 2.3 591 591 Finanční aktiva 2.4 66 714 65 231 Předběžné financování 2.5 26 240 26 006 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí 2.6 3 607 416 109 047 103 875 KRÁTKODOBÁ AKTIVA Finanční aktiva 2.4 4 514 4 168 Předběžné financování 2.5 25 206 23 968 Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí 2.6 20 367 24 248 Zásoby 2.7 68 73 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty 2.8 19 745 18 113 69 900 70 570 AKTIVA CELKEM 178 947 174 444 DLOUHODOBÉ ZÁVAZKY Důchody a jiné zaměstnanecké požitky 2.9 (97 659 ) (80 456 ) Rezervy 2.10 (3 710 ) (3 281 ) Finanční závazky 2.11 (53 071 ) (53 289 ) (154 440 ) (137 025 ) KRÁTKODOBÉ ZÁVAZKY Rezervy 2.10 (1 116 ) (852) Finanční závazky 2.11 (1 446 ) (2 617 ) Závazky 2.12 (27 241 ) (32 227 ) Výdaje a výnosy příštích období 2.13 (67 227 ) (63 186 ) (97 030 ) (98 882 ) PASIVA CELKEM (251 470 ) (235 907 ) ČISTÁ AKTIVA (72 523 ) (61 463 ) Rezervní fondy 2.14 5 037 4 961 Částky k vyžádání od členských států (2) 2.15 (77 560 ) (66 424 ) ČISTÁ AKTIVA (72 523 ) (61 463 )

VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI

v milionech EUR Bod 2019 2018 VÝNOSY Výnosy z nesměnných transakcí Zdroje z HND 3.1 108 820 105 780 Tradiční vlastní zdroje 3.2 21 235 22 767 Zdroje z DPH 3.3 18 128 17 624 Pokuty 3.4 4 291 6 740 Inkaso nákladů 3.5 2 627 2 215 Ostatní 3.6 2 072 3 312 157 174 158 438 Výnosy ze směnných transakcí Výnosy z finančních činností 3.7 1 817 3 115 Ostatní 3.8 1 298 1 379 3 116 4 494 Výnosy celkem 160 289 162 932 NÁKLADY Vynaložené členskými státy 3.9 Evropský zemědělský záruční fond (43 951 ) (43 527 ) Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova a další nástroje pro rozvoj venkova (13 541 ) (13 149 ) Evropský fond pro regionální rozvoj a Fond soudržnosti (35 178 ) (30 230 ) Evropský sociální fond (11 218 ) (11 935 ) Ostatní (2 608 ) (2 826 ) Vynaložené Komisí, výkonnými agenturami a svěřenskými fondy 3.10 (18 942 ) (17 551 ) Vynaložené jinými agenturami a institucemi EU 3.11 (3 131 ) (3 396 ) Vynaložené třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi 3.11 (4 085 ) (4 016 ) Vynaložené jinými subjekty 3.11 (2 875 ) (3 569 ) Náklady na zaměstnance a důchody 3.12 (11 366 ) (10 929 ) Finanční náklady 3.13 (1 491 ) (1 677 ) Ostatní náklady 3.14 (7 109 ) (6 208 ) Náklady celkem (155 493 ) (149 014 ) VÝSLEDEK HOSPODAŘENÍ ZA BĚŽNÝ ROK 4 796 13 918

VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ

v milionech EUR 2019 2018 Výsledek hospodaření za běžný rok 4 796 13 918 Provozní činnosti Odpisy dl. nehmotného majetku 107 104 Odpisy dl. hmotného majetku 1 022 998 (Zvýšení)/snížení úvěrů 1 255 1 041 (Zvýšení)/snížení předběžného financování (1 472 ) (947) (Zvýšení)/snížení pohledávek ze směnných a částek k inkasu z nesměnných transakcí 691 (12 299 ) (Zvýšení)/snížení zásob 5 222 (Zvýšení)/snížení závazků z titulu důchodů a dalších zaměstnaneckých požitků 17 203 7 334 Zvýšení/(snížení) rezerv 693 594 Zvýšení/(snížení) finančních závazků (1 389 ) (1 007 ) Zvýšení/(snížení) závazků (4 985 ) (6 821 ) Zvýšení/(snížení) výdajů a výnosů příštích období 4 041 (716) Přebytek rozpočtu za předchozí období vedený jako nepeněžní příjem (1 803 ) (556) Přecenění závazků z titulu zaměstnaneckých požitků (nepeněžní pohyby nevykázané ve výkazu o finanční výkonnosti) (14 164 ) (4 396 ) Jiné nepeněžní pohyby 111 (71) Investiční činnosti (Zvýšení)/snížení dl. nehmotného majetku a budov, strojů a zařízení (1 392 ) (1 583 ) (Zvýšení)/snížení investic účtovaných ekvivalenční metodou (1) (9) (Zvýšení)/snížení realizovatelných finančních aktiv (2 964 ) (1 811 ) (Zvýšení)/snížení finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty (121) 7 ČISTÉ PENĚŽNÍ TOKY 1 633 (5 998 ) Čisté zvýšení/(snížení) peněžních prostředků a peněžních ekvivalentů 1 633 (5 998 ) Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty na počátku roku 18 113 24 111 Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty ke konci roku 19 745 18 113

VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV

v milionech EUR Částky k vyžádání od členských států Výsledek hospodaření minulých let: zisk/(ztráta) Ostatní rezervní fondy Fond z přecenění na reálnou hodnotu Čistá aktiva ZŮSTATEK K 31. 12. 2017 (75 234 ) 4 598 278 (70 359 ) Změna rezervního fondu Záručního fondu (186) 186 — — Změny reálné hodnoty — — (47) (47) Přecenění závazků z titulu zaměstnaneckých požitků (4 396 ) — — (4 396 ) Ostatní 30 (54) — (24) Výsledek plnění rozpočtu za rok 2017 připsaný členským státům (556) — — (556) Výsledek hospodaření za běžný rok 13 918 — — 13 918 ZŮSTATEK K 31. 12. 2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 463 ) Změna rezervního fondu Záručního fondu (21) 21 — — Změny reálné hodnoty — — 160 160 Přecenění závazků z titulu zaměstnaneckých požitků (14 164 ) — — (14 164 ) Ostatní 56 (105) — (49) Výsledek plnění rozpočtu za rok 2018 připsaný členským státům (1 803 ) — — (1 803 ) Výsledek hospodaření za běžný rok 4 796 — — 4 796 ZŮSTATEK K 31. 12. 2019 (77 560 ) 4 646 391 (72 523 )

PŘÍLOHY K FINANČNÍM VÝKAZŮM

1. VÝZNAMNÉ ÚČETNÍ ZÁSADY

1.1. PRÁVNÍ ZÁKLAD A ÚČETNÍ PRAVIDLA

Účetnictví EU je vedeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (3), dále jen „finanční nařízení“.

V souladu s článkem 80 finančního nařízení sestavuje EU své finanční výkazy podle pravidel akruálního účetnictví, která vycházejí z mezinárodních účetních standardů pro veřejný sektor (IPSAS). Tato účetní pravidla, jež přijímá účetní Komise, musí používat všechny orgány a subjekty EU zahrnované do konsolidace, aby byly konsolidované účetní závěrky EU konzistentní.

Aplikace nových a pozměněných účetních pravidel Evropské unie

Nová účetní pravidla Evropské unie, jež jsou v účinnosti pro roční období počínající 1. lednem 2019 nebo později

Účetní Komise přijal tato nová účetní pravidla, jež začala povinně platit pro roční období počínající 1. lednem 2019 nebo později:

— EAR 20 „Kombinace ve veřejném sektoru“, které vychází ze standardu IPSAS 40 „Kombinace ve veřejném sektoru“ a zavádí požadavky na klasifikaci, vykazování a oceňování kombinací subjektů veřejného sektoru, tj. sdružuje různé operace pod jeden subjekt veřejného sektoru. Rozlišuje dva typy kombinací ve veřejném sektoru: fúze a akvizice. Fúze představuje kombinaci, při níž buď žádná z jejích stran nezíská kontrolu nad jednou nebo více operacemi, nebo, pokud jedna z jejích stran kontrolu získá, existuje důkaz, že daná kombinace je z ekonomické podstaty fúzí (standard uvádí několik ukazatelů, podle nichž lze při posuzování a rozhodování o dané transakci k takovému závěru dospět). Akvizice představuje kombinaci, při níž jedna z jejích stran získá kontrolu nad jednou nebo více operacemi a existuje důkaz, že daná kombinace není fúzí. Kombinace ve veřejném sektoru klasifikované jako fúze se účtují upravenou metodou spojení podílů (pooling of interests method), podle níž výsledný subjekt vykazuje identifikovatelná aktiva, pasiva a případné nekontrolní podíly, jež jsou předmětem transakce, v jejich čisté hodnotě spolu s odpovídajícím zvýšením nebo snížením vlastního kapitálu (tj. bez vzniku goodwillu). Kombinace ve veřejném sektoru klasifikované jako akvizice se účtují metodou akvizice (acquisition method), podle níž se identifikovatelná nabytá aktiva a převzaté závazky vykazují v reálné hodnotě ke dni akvizice a případné nekontrolní podíly, jež jsou předmětem transakce, se vykazují poměrně k identifikovatelnému vlastnímu kapitálu akvírovaných operací. Na rozdíl od fúze vzniká při akvizici goodwill (jehož hodnota se stanoví jako částka, o kterou převedené plnění a případné nekontrolní podíly překračují saldo identifikovatelných nabytých aktiv a přijatých závazků k datu akvizice). Standard počítá s konkrétními požadavky na zveřejnění, aby uživatelé účetní závěrky EU mohli posoudit povahu a finanční dopady fúze či akvizice a také finanční dopady úprav vykázaných v běžném účetním období, jež se vztahují k transakcím uskutečněným v daném nebo předchozím období. Jelikož v předmětném účetním období nedošlo k žádným kombinacím ve veřejném sektoru, nemá nový standard na účetní závěrku za rok 2019 žádný vliv.

Nová účetní pravidla EU, jež k 31. prosinci 2019 dosud nebyla v účinnosti

Nebyla přijata žádná nová účetní pravidla EU, jež k 31. prosinci 2019 dosud nebyla v účinnosti.

1.2. ÚČETNÍ ZÁSADY

Cílem finančních výkazů je poskytovat informace o finanční situaci, výkonnosti a peněžních tocích účetní jednotky, které jsou užitečné pro široký okruh uživatelů. V případě účetních jednotek veřejného sektoru, mezi něž EU patří, musí finanční výkazy podávat zejména informace, jichž lze využít v rozhodovacím procesu a jimiž lze prokázat odpovědné nakládání účetní jednotky se svěřenými zdroji. Právě v tomto duchu byl vypracován tento dokument.

Všeobecná kritéria (účetní zásady), která je třeba při sestavování finančních výkazů respektovat, jsou obsažena v účetním pravidle EU č. 1 „Finanční výkazy“. Tato kritéria jsou totožná se standardem IPSAS 1: věrné zobrazení, účetnictví na akruální bázi, předpoklad nepřetržitého trvání účetní jednotky, bilanční kontinuita, významnost, agregace, kompenzace a srovnatelnost informací.

Kvalitativními znaky účetního výkaznictví jsou relevance, věrný a poctivý obraz (spolehlivost), srozumitelnost, včasnost, srovnatelnost a ověřitelnost.

1.3. KONSOLIDACE

Rozsah konsolidace

Konsolidované finanční výkazy EU zahrnují všechny významné ovládané účetní jednotky, společná ujednání a přidružené účetní jednotky. Úplný seznam účetních jednotek zahrnutých do konsolidace uvádí bod 9. Seznam nyní obsahuje 52 ovládaných a 1 přidruženou účetní jednotku. K ovládaným jednotkám se řadí orgány EU (včetně Komise, avšak vyjma Evropské centrální banky) a agentury EU (vyjma agentur z bývalého druhého pilíře, tj. společné zahraniční a bezpečnostní politiky). Za ovládanou účetní jednotku se také považuje Evropské společenství uhlí a oceli (ESUO) v likvidaci. Jedinou přidruženou účetní jednotkou EU je Evropský investiční fond (EIF).

Účetní jednotky, které by měly být zahrnuty do konsolidačního celku, avšak jsou z hlediska konsolidovaných finančních výkazů EU jako celku nevýznamné, nemusejí být do konsolidace zahrnovány ani účtovány pomocí metody ekvivalence, pokud by to bylo pro EU nadměrně časově či finančně náročné. Tyto účetní jednotky jsou označovány jako „Nevýznamné účetní jednotky“ a jsou samostatně uvedeny v bodě 9. V roce 2019 bylo do kategorie nevýznamných účetních jednotek zařazeno sedm účetních jednotek.

Ovládané účetní jednotky

Rozsah konsolidace se stanoví na základě pojetí ovládání. Ovládanými účetními jednotkami se rozumí účetní jednotky, v jejichž případě plyne EU z její účasti prospěch anebo má na takový prospěch právo a v jejichž případě je EU schopná ovlivňovat povahu a výši tohoto prospěchu, a to prostřednictvím své pravomoci v těchto jednotkách. Tato pravomoc musí být vykonatelná v krátkém čase a musí se týkat relevantních činností účetní jednotky. Ovládané účetní jednotky jsou plně zahrnuty do konsolidace. Konsolidace se provádí za období od počátku vztahu mezi ovládající a ovládanou účetní jednotkou do zániku tohoto vztahu.

Mezi nejobvyklejší ukazatele ovládání v rámci EU patří: zřízení účetní jednotky zakládacími smlouvami anebo sekundárním právem, financování této jednotky z rozpočtu EU, existence hlasovacích práv v řídících orgánech, audit ze strany Účetního dvora a absolutorium udělované Evropským parlamentem. Každá účetní jednotka je předmětem individuálního posouzení, při němž se zjišťuje, zda k ovládání stačí jedno, nebo všechna výše vyjmenovaná kritéria.

Při konsolidaci byly v rámci vztahů mezi účetními jednotkami, které EU ovládá, vyloučeny všechny významné transakce a zůstatky, zatímco nerealizované zisky a ztráty z těchto transakcí vyloučeny nebyly, neboť nejsou významné.

Společná ujednání

Společným ujednáním se rozumí dohoda, která zakládá spoluovládání ze strany EU a nejméně jedné další strany. Spoluovládáním se rozumí případ, kdy je ovládání určitého ujednání (ekonomické aktivity) na základě závazné smluvní dohody sdíleno, s tím, že o takové sdílení se jedná pouze v případě, kdy rozhodnutí o relevantních aktivitách vyžadují jednomyslný souhlas spoluovládajících stran. Společnými ujednáními mohou být buď společné operace, nebo společné podnikání. O společné podnikání se jedná v případě, kdy je společné ujednání strukturováno prostřednictvím samostatné jednotky a spoluovládající strany tohoto ujednání mají práva na jeho čistá aktiva. Účasti ve společném podnikání se vykazují pomocí ekvivalenční metody (viz bod 1.5.4). Společná operace je společné ujednání, v němž mají spoluovládající strany práva na aktiva a povinnosti ze závazků týkajících se ujednání. Účasti ve společné operaci se účtují tak, že se v účetních výkazech EU vykazují její aktiva a pasiva, výnosy a náklady, jakož i její podíl na aktivech, pasivech, výnosech a nákladech, které má anebo které jí vznikly společně s jinými subjekty.

Přidružené účetní jednotky

Přidružené jsou účetní jednotky, v nichž má EU přímý či nepřímý podstatný vliv, nad nimiž však nevykonává výhradní ani společnou kontrolu. Podstatný vliv se předpokládá tehdy, drží-li EU přímo či nepřímo nejméně 20 % hlasovacích práv. Účasti v přidružených účetních jednotkách se vykazují pomocí ekvivalenční metody (viz bod 1.5.4).

Nekonsolidované účetní jednotky, jejichž prostředky spravuje Komise

Prostředky Společného systému zdravotního pojištění pro zaměstnance EU, Evropského rozvojového fondu a účastnického záručního fondu spravuje jejich jménem Komise. Avšak jelikož tyto jednotky nejsou ze strany EU ovládány, nejsou do jejích konsolidovaných finančních výkazů zahrnovány.

1.4. ZÁKLAD PRO SESTAVOVÁNÍ FINANČNÍCH VÝKAZŮ

Finanční výkazy jsou předkládány každoročně. Účetní období začíná dne 1. ledna a končí dne 31. prosince.

1.4.1. Měna a základ pro přepočet

Funkční a vykazovací měna

Není-li uvedeno jinak, jsou údaje ve finančních výkazech uváděny v milionech EUR, přičemž euro je pro EU funkční měnou.

Transakce a zůstatky

Transakce v cizích měnách se převádějí na eura na základě směnných kurzů platných k datu uskutečnění těchto transakcí. Kurzové zisky a ztráty z vypořádání cizoměnových transakcí a z přepočtu peněžních aktiv a závazků v cizí měně kurzem ke konci účetního období jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Rozdíly z přepočtu nepeněžních finančních nástrojů klasifikovaných jako realizovatelná finanční aktiva se zachycují ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

Na budovy, stroje a zařízení a na dlouhodobý nehmotný majetek, které jsou vykazovány ve stálé hodnotě v eurech vypočtené pomocí sazby platné v den pořízení, se používají odlišné metody přepočtu.

Zůstatky cizoměnových peněžních aktiv a závazků ke konci roku jsou přepočítávány na eura za pomoci směnných kurzů Evropské centrální banky (ECB) platných k 31. prosinci.

Směnné kurzy vůči euru

Měna 31. 12. 2019 31. 12. 2018 Měna 31. 12. 2019 31. 12. 2018 BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,2568 4,3014 CZK 25,4080 25,7240 RON 4,783 4,6635 DKK 7,4715 7,4673 SEK 10,4468 10,2548 GBP 0,8508 0,8945 CHF 1,0854 1,1269 HRK 7,4395 7,4125 JPY 121,9400 125,8500 HUF 330,5300 320,9800 USD 1,1234 1,145

1.4.2. Používání odhadů

V souladu s mezinárodními standardy IPSAS a obecně přijatými účetními zásadami zahrnují finanční výkazy nezbytně také částky založené na předpokladech a odhadech, které provedli vedoucí pracovníci na základě nejspolehlivějších dostupných informací. Mezi významné odhady patří mimo jiné: výše závazků z titulu zaměstnaneckých požitků, výše finančních rizik vyplývajících z pohledávek a částek uvedených v přílohách týkajících se finančních nástrojů, výše příjmů a výdajů příštích období, výše rezerv, rozsah snížení hodnoty dlouhodobého nehmotného majetku a budov, strojů a zařízení, čistá realizovatelná hodnota zásob a objem podmíněných aktiv a závazků. Skutečná hodnota těchto položek se může od těchto odhadů lišit. Změny odhadů se zaznamenávají v období, v němž jsou zjištěny, jestliže se změna dotýká pouze daného období, nebo v daném a následných obdobích, jestliže se změna dotýká obojího.

1.5. ROZVAHA

1.5.1. Dlouhodobý nehmotný majetek

Nehmotný majetek je identifikovatelné nepeněžní aktivum bez fyzické podstaty. Aktivum je identifikovatelné, pokud je buď oddělitelné (tj. lze je oddělit od účetní jednotky a např. prodat, převést, poskytnout na základě licence nebo směnit, a to buď samostatně, nebo společně se související smlouvou nebo identifikovatelným aktivem či závazkem, bez ohledu na to, zda účetní jednotka něco takového zamýšlí), nebo vzniká na základě závazných ujednání (včetně smluvních nebo jiných zákonných práv), bez ohledu na to, zda jsou taková práva převoditelná nebo oddělitelná od účetní jednotky nebo od jiných práv nebo povinností.

Pořízený nehmotný majetek se vykazuje v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Interně vytvořený nehmotný majetek je aktivován, jestliže jsou splněna příslušná kritéria účetních zásad EU a výdaje se vztahují výhradně k vývojové fázi aktiv. Aktivovat lze všechny přímo přiřaditelné náklady nutné k tvorbě, produkci a přípravě majetku k tomu, aby mohl fungovat způsobem, který zamýšleli vedoucí pracovníci. Náklady spojené s výzkumem, neaktivovatelné náklady na rozvoj a náklady na údržbu se účtují jako náklady v době jejich vynaložení.

Nehmotný majetek se odepisuje lineárně po dobu jeho odhadované životnosti (3 až 11 let). Doba předpokládané životnosti dlouhodobého nehmotného majetku závisí na jeho specifické ekonomické životnosti nebo právní životnosti určené smlouvou.

1.5.2. Budovy, stroje a zařízení

Všechny budovy, stroje a zařízení se vykazují v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Cena zahrnuje výdaje přímo související s pořízením, výstavbou nebo převodem daného majetku.

Dodatečné náklady jsou aktivovány do účetní hodnoty daného majetku, případně jsou aktivovány a vykazovány jako samostatný majetek, pouze je-li pravděpodobné, že budoucí ekonomický prospěch či potenciální přínos z této věci poplyne EU a že lze spolehlivě zjistit výši těchto nákladů. Náklady na opravy a údržbu jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti za účetní období, v němž vznikly.

Pozemky se neodepisují, jelikož se u nich předpokládá neomezená doba životnosti. Nedokončený majetek se neodepisuje, jelikož tato aktiva dosud nejsou k dispozici k využití. Odpisy ostatního majetku jsou prováděny lineární metodou. Vyjadřují rozdíl mezi pořizovací cenou a zůstatkovou hodnotou, který je po dobu očekávané životnosti zachycován takto:

Druh majetku Sazba lineárního odpisu Budovy 4 % až 10 % Vesmírná zařízení 8 % až 25 % Stroje a zařízení 10 % až 25 % Nábytek a vozidla 10 % až 25 % Počítačový hardware 25 % až 33 % Ostatní 10 % až 33 %

Zisky a ztráty z vyřazení majetku se určují porovnáním výnosů snížených o náklady na prodej s účetní hodnotou vyřazeného majetku a vykazují se ve výkazu o finanční výkonnosti.

Leasing

Leasing je smlouva, ve které pronajímatel poskytuje nájemci právo užívat aktivum po stanovenou dobu za jednorázovou platbu nebo řadu plateb. Leasingové vztahy se klasifikují buď jako finanční leasing, nebo operativní leasing.

Finanční leasing je takový, u nějž se v podstatě všechna rizika a výhody vyplývající z vlastnictví převádějí na nájemce. Při uzavření finančního leasingu jakožto nájemce se nabytý majetek vykazuje jako aktiva a související přijaté závazky jako pasiva, a to od začátku trvání leasingového vztahu. Aktiva a pasiva se vykazují v hodnotě rovnající se reálné hodnotě majetku pronajatého formou leasingu, nebo v současné hodnotě minimálních leasingových splátek, pokud je tato hodnota nižší, přičemž obě hodnoty se stanoví na začátku leasingového vztahu. Po dobu trvání leasingového vztahu se majetek držený na základě finančního leasingu odepisuje po dobu jeho životnosti, nebo po dobu trvání leasingového vztahu, podle toho, které z těchto období je kratší. Minimální leasingové splátky jsou rozděleny mezi finanční náklad (úroková složka) a snížení nesplaceného závazku (kapitálová složka). Finanční náklad je alokován do jednotlivých období po dobu trvání pronájmu tak, aby u zbývajícího zůstatku závazku, vykázaného jako krátkodobý, nebo dlouhodobý, odpovídal konstantní periodické úrokové míře. Podmíněné nájemné se stává nákladem v obdobích, ve kterých bylo vynaloženo.

Operativní leasing jsou všechny ostatní leasingové vztahy, tj. jiné než finanční leasing, kdy si pronajímatel ponechává značnou část rizik a výhod vyplývajících z vlastnictví daného majetku. Při uzavření operativního leasingu jakožto nájemce jsou splátky operativního leasingu po dobu trvání leasingu zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti jako náklad, a to v konstantní výši, přičemž se ve výkazu o finanční pozici nevykazuje pronajatý majetek ani závazek vyplývající z leasingu.

1.5.3. Snížení hodnoty nefinančního majetku

Snížení hodnoty je ztráta budoucího ekonomického prospěchu či potenciálního přínosu z majetku nad rámec systematického vykazování ztráty budoucího ekonomického prospěchu či potenciálního přínosu z majetku formou odpisů. Majetek s neomezenou životností není odepisován a každoročně je u něho prováděn test snížení hodnoty. U odpisovaného majetku je prováděn test snížení hodnoty kdykoli, kdy k rozhodnému dni určité okolnosti signalizují snížení hodnoty. Ztráta ze snížení hodnoty se účtuje ve výši, o kterou účetní hodnota majetku převyšuje jeho realizovatelnou hodnotu. Realizovatelná hodnota se rovná reálné hodnotě majetku snížené o náklady na prodej, nebo užitné hodnotě, podle toho, která z těchto hodnot je vyšší.

Nejméně jednou ročně se posuzuje zůstatková hodnota a životnost dlouhodobého nehmotného majetku, budov, strojů a zařízení, a případně jsou tvořeny opravné položky. Pokud pominou důvody pro snížení hodnoty účtované v předchozích letech, opravná položka z titulu snížení hodnoty se zruší.

1.5.4. Investice vykazované ekvivalenční metodou

Účasti v přidružených účetních jednotkách a společných podnicích

Investice účtované pomocí ekvivalenční metody jsou prvotně zachycovány v pořizovací ceně. Prvotní čistá hodnota majetku se následně zvyšuje, nebo snižuje, tak aby se zaúčtovaly následné vklady, podíl EU na zisku nebo ztrátě jednotky, do níž se investovalo, případné snížení hodnoty a dividendy. Účetní hodnota investice zachycená ve finančních výkazech k rozvahovému dni je dána součtem pořizovací ceny a všech změn. Podíl EU na zisku nebo ztrátě jednotky, do níž se investovalo, je zachycen ve výkazu o finanční výkonnosti a její podíl na změnách ve stavu kapitálu dané jednotky se vykazuje v rezervních fondech v čistých aktivech. Výplata zisku z investice snižuje její účetní hodnotu.

Je-li podíl EU na ztrátách z investice zaúčtované ekvivalenční metodou nejméně roven její účasti na této investici, EU přestane účtovat o svém podílu na dalších ztrátách („nevykazované ztráty“). Poté, co je účast EU snížena na nulu, jsou na další ztráty tvořeny rezervy a je vykázán závazek, a to do výše, v níž EU vznikl právní nebo mimosmluvní závazek nebo v níž EU provedla jménem jednotky úhrady.

Pokud okolnosti signalizují snížení hodnoty, je v případě potřeby vytvořena opravná položka k zachycení nižší realizovatelné hodnoty. Tato realizovatelná hodnota se určí postupem popsaným v bodě 1.5.3. Pokud důvody pro snížení hodnoty následně pominou, ztráta ze snížení se zruší a vykáže se znovu účetní hodnota, která by byla vykazována, kdyby se o ztrátě ze snížení hodnoty neúčtovalo.

V případech, kdy EU drží nejméně 20 % podíl v investičním kapitálovém fondu, neusiluje o uplatnění podstatného vlivu. S těmito fondy se tedy zachází jako s finančními nástroji a klasifikovány jsou jako realizovatelná finanční aktiva.

Přidružené účetní jednotky a společné podniky zařazené mezi nevýznamné účetní jednotky (viz bod 1.3) nejsou účtovány ekvivalenční metodou. Příspěvky EU poskytované těmto subjektům se účtují jako náklad období.

1.5.5. Finanční aktiva

Klasifikace

EU člení svůj finanční majetek na kategorie „finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty“, „poskytnuté úvěry a pohledávky“, „investice držené do splatnosti“ a „realizovatelná finanční aktiva“. Klasifikace finančních nástrojů se určí v okamžiku jejich prvotního zachycení a poté se posuzuje ke každému rozvahovému dni.

i) Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty

Do této kategorie je finanční aktivum zařazeno, jestliže je pořízeno v zásadě za účelem prodeje v krátké době nebo pokud ho takto klasifikuje účetní jednotka. Do této kategorie jsou řazeny rovněž deriváty. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od rozvahového dne.

ii) Úvěry a pohledávky

Úvěry a pohledávky jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami, která nejsou kotována na aktivním trhu. Vznikají, jestliže EU poskytuje peníze, zboží nebo služby přímo dlužníkovi bez úmyslu s touto pohledávkou obchodovat nebo v případě, že EU vstupuje do práv původního věřitele poté, co provedla platbu v rámci smlouvy o záruce. Platby, jež jsou splatné do 12 měsíců od rozvahového dne, jsou klasifikovány jako krátkodobá aktiva. Platby, jejichž splatnost je delší než 12 měsíců od rozvahového dne, jsou klasifikovány jako dlouhodobá aktiva. Úvěry a pohledávky zahrnují termínované vklady s původní dobou splatnosti delší než tři měsíce.

iii) Investice držené do splatnosti

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž má EU úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu tohoto rozpočtového roku nedržela EU v této kategorii žádné investice.

iv) Realizovatelná finanční aktiva

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou zařazeny do této kategorie nebo nejsou zařazeny do žádné jiné kategorie. Tato aktiva jsou vedena jako krátkodobý nebo dlouhodobý majetek v závislosti na době, po niž je bude EU na základě svého očekávání držet. Jako realizovatelná finanční aktiva jsou rovněž klasifikovány investice do účetních jednotek, které nejsou zahrnuty do konsolidačního celku ani vykazovány ekvivalenční metodou, a kvazikapitálové investice (např. operace rizikového kapitálu).

Prvotní vykázání a ocenění

Nákup a prodej finančních aktiv v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, finančních aktiv držených do splatnosti a realizovatelných finančních aktiv se vykazuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se EU zaváže dané aktivum koupit nebo prodat. Peněžní ekvivalenty a úvěry se vykazují ke dni, kdy jsou peněžní prostředky uloženy ve finanční instituci nebo převedeny dlužníkům. Finanční nástroje jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě. V případě finančního aktiva, které není vykazováno v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, jsou do reálné hodnoty při prvotním zachycení zahrnuty transakční náklady. Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty jsou prvotně vykazována v reálné hodnotě s tím, že související transakční náklady jsou vykázány ve výkazu o finanční výkonnosti.

Reálná hodnota finančního aktiva v okamžiku prvotního vykázání se obvykle rovná transakční ceně (tj. reálné hodnotě obdrženého protiplnění), ledaže je reálná hodnota tohoto nástroje doložena porovnáním s jinými pozorovatelnými běžnými tržními transakcemi s týmž nástrojem nebo ledaže je založena na metodě ocenění, která jako proměnné používá pouze údaje z pozorovatelných trhů (např. v případě některých derivátových smluv). Při poskytnutí dlouhodobého bezúročného úvěru nebo úvěru, jehož úroková sazba nedosahuje tržní výše, lze však reálnou hodnotu odhadnout jako současnou hodnotu všech budoucích peněžních toků z úvěru, které jsou diskontovány pomocí tržní úrokové sazby platné pro podobné nástroje s podobným úvěrovým ratingem.

Poskytnuté úvěry jsou oceňovány v nominální výši, která je považována za jejich reálnou hodnotu. Důvod je tento:

— „Tržní prostředí“ úvěrových operací EU je velmi specifické a odlišuje se od kapitálových trhů, na nichž jsou emitovány podnikové či státní dluhopisy. Jelikož poskytovatelé úvěrů na těchto trzích mají možnost vybírat si mezi alternativními investicemi, tato možnost alternativních příležitostí se promítá do tržních cen. EU však tuto možnost alternativních investic nemá, protože nesmí investovat peníze na kapitálových trzích; EU si pouze půjčuje prostředky za účelem jejich dalšího poskytnutí za stejnou úrokovou sazbu. To znamená, že EU nemá alternativní možnost poskytovat z vypůjčených prostředků úvěry nebo tyto prostředky investovat. Nemá tedy smysl uvažovat oportunitní náklady, a není tedy dán základ pro srovnání s tržními sazbami. Úvěrové operace EU jsou vlastně trhem samy o sobě. Jelikož nelze pracovat s oportunitními náklady, neodráží tržní cena objektivně podstatu úvěrových transakcí EU. Není proto vhodné určovat reálnou hodnotu úvěrů EU srovnáváním s podnikovými nebo státními dluhopisy.

— Jelikož neexistuje aktivní trh ani podobné transakce, s nimiž by bylo možné srovnávat, měla by EU pro reálné ocenění svých úvěrových operací z EFSM, BOP apod. použít účtovanou úrokovou sazbu.

— Navíc jsou u těchto výpůjčních a úvěrových operací vlivem jejich vzájemného (back-to-back) charakteru dány kompenzační účinky. Efektivní úroková sazba poskytnutého úvěru se tedy rovná efektivní úrokové sazbě související výpůjční operace. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

Finanční nástroje se odúčtují, jakmile zaniknou práva na příjem peněžních toků z investic nebo jakmile EU převede na jiný subjekt v podstatě všechna rizika a všechny výhody vyplývající z vlastnictví.

Následné ocenění

a) Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty se následně vykazují v reálné hodnotě. Zisky a ztráty, jež plynou ze změny reálné hodnoty finančních aktiv kategorie „finanční nástroje v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty“, se vykazují ve výkazu o finanční výkonnosti za období, ve kterém vznikly.

b) Úvěry a pohledávky jsou vykazovány v naběhlé hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů, jež jsou poskytovány z vypůjčených prostředků, se na tyto úvěry i výpůjčky používá tatáž efektivní úroková sazba, neboť tyto úvěry mají charakter operací typu back-to-back a svými podmínkami ani objemem se vzájemně významně neliší. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

c) Aktiva držená do splatnosti jsou vykazována v naběhlé hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. EU v současnosti nemá investice držené do splatnosti.

d) Realizovatelná finanční aktiva jsou následně vykazována v reálné hodnotě. Zisky a ztráty plynoucí ze změn reálné hodnoty realizovatelných finančních aktiv jsou vykazovány ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu, s výjimkou rozdílů z přepočtu peněžního majetku, které jsou zachycovány ve výkazu o finanční výkonnosti. Je-li takové aktivum odúčtováno nebo sníží-li se jeho hodnota, jsou kumulované úpravy reálné hodnoty zaúčtované dříve do fondu z přecenění na reálnou hodnotu zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti. Úroky z realizovatelných finančních aktiv vypočítané pomocí metody efektivní úrokové sazby jsou zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti. Dividendy z realizovatelných kapitálových nástrojů se zaúčtují v okamžiku, kdy EU vznikne nárok na jejich výplatu.

Reálná hodnota investic kotovaných na aktivních trzích vychází z aktuálních nabídkových cen. V případě, že trh určitého finančního aktiva není aktivní (a v případě nekotovaných cenných papírů a OTC derivátů), EU stanoví reálnou hodnotu za pomoci metod ocenění. Mezi tyto metody patří použití transakcí z nedávné doby provedených za obvyklých tržních podmínek, srovnání s jinými, v podstatě stejnými nástroji, analýza diskontovaných peněžních toků, modely oceňování opcí a další metody ocenění, které běžně používají účastníci trhu.

Investice do fondů rizikového kapitálu, které jsou klasifikovány jako realizovatelná finanční aktiva a nemají tržní cenu kotovanou na aktivním trhu, jsou oceňovány přiřaditelnou hodnotou čistých aktiv, která je pokládána za ekvivalent jejich reálné hodnoty.

V případech, kdy reálnou hodnotu investic do kapitálových nástrojů, které nemají tržní cenu kotovanou na aktivním trhu, nelze spolehlivě zjistit, ocení se tyto investice ve výši pořizovací ceny snížené o ztráty ze snížení hodnoty.

Snížení hodnoty finančního majetku

Hodnota finančního aktiva je snížena a ztráta se vykáže pouze v případě, že existují objektivní známky snížení hodnoty v důsledku nejméně jedné události, k níž došlo po prvotním vykázání tohoto aktiva, a taková událost (či události) generující ztrátu má dopad na odhadované budoucí peněžní toky z finančního aktiva, který lze spolehlivě odhadnout. Ke každému rozhodnému dni EU posuzuje, zda existují objektivní známky snížení hodnoty finančního aktiva.

a) Majetek vykazovaný v naběhlé hodnotě

Existují-li objektivní známky vzniku ztráty v důsledku snížení hodnoty u úvěrů, pohledávek nebo investic držených do splatnosti, které jsou vykazovány v naběhlé hodnotě, pak se výše ztráty rovná rozdílu mezi účetní hodnotou daného aktiva a současnou hodnotou odhadovaných budoucích peněžních toků (s vyloučením budoucích úvěrových ztrát, k nimž nedošlo), které jsou diskontovány původní efektivní úrokovou sazbou tohoto finančního aktiva. Účetní hodnota aktiva se sníží a výše ztráty se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti. Mají-li úvěr nebo investice držená do splatnosti variabilní úrokovou sazbu, pak je diskontní sazbou pro účely ocenění ztráty ze snížení hodnoty aktuální efektivní úroková sazba podle smlouvy. Při výpočtu současné hodnoty odhadovaných budoucích peněžních toků zajištěného finančního aktiva jsou zohledňovány peněžní toky, které mohou plynout z realizace kolaterálu, snížené o náklady vynaložené na získání a prodej kolaterálu, ať již je jeho realizace pravděpodobná, či nikoli. Pokud se v následujícím období ztráta ze snížení hodnoty sníží a tento pokles lze dát objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, předchozí zaúčtovaná ztráta ze snížení hodnoty se zruší a tato transakce se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti.

b) Majetek vykazovaný v reálné hodnotě

V případě kapitálových investic, které jsou zařazeny jako realizovatelná finanční aktiva, se při určování toho, zda došlo ke snížení hodnoty těchto cenných papírů, bere ohled na významný nebo trvalý (dlouhotrvající) pokles reálné hodnoty těchto cenných papírů pod jejich pořizovací cenu. Pokud takové známky existují v případě realizovatelného finančního aktiva, pak se kumulovaná ztráta (rovnající se rozdílu mezi pořizovací cenou a aktuální reálnou hodnotou sníženou o ztráty ze snížení hodnoty daného finančního aktiva, která již byla v minulosti vykázána ve výkazu o finanční výkonnosti) odúčtuje z rezervního fondu a vykáže ve výkazu o finanční výkonnosti. Ztráty ze snížení hodnoty zachycené ve výkazu o finanční výkonnosti u kapitálových nástrojů se neruší s následným zachycením v uvedeném výkazu. Pokud v následujícím období vzroste reálná hodnota dluhového nástroje, který je zařazen jako realizovatelné finanční aktivum, a pokud lze dát tento nárůst objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, ztráta ze snížení hodnoty se zruší a tento případ se zachytí ve výkazu o finanční výkonnosti.

1.5.6. Zásoby

Zásoby se vykazují v pořizovací ceně, nebo v čisté realizovatelné hodnotě, podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Pořizovací cena je určována metodou first-in, first-out (FIFO). Pořizovací cena výrobků a nedokončené výroby zahrnuje suroviny, přímé mzdové náklady, ostatní přímé náklady a související výrobní režii (na základě běžné provozní kapacity). Čistá realizovatelná hodnota se rovná odhadované prodejní ceně v rámci běžného podnikání snížené o náklady na kompletaci a prodej. Pokud jsou zásoby určeny k distribuci zdarma nebo jen za nominální poplatek, oceňují se pořizovací nebo reprodukční pořizovací cenou podle toho, která z těchto hodnot je nižší. Reprodukční pořizovací cena se rovná nákladům, které by EU vynaložila na pořízení majetku k datu vykázání.

1.5.7. Předběžné financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Během období vymezeného v konkrétní smlouvě, rozhodnutí, dohodě nebo základním právním aktu může být rozdělena na několik splátek. Počáteční hotovost nebo zálohu je v dohodnuté lhůtě nutno buď použít k účelu, na nějž byla poskytnuta, nebo ji vrátit. Pokud příjemci nevznikly způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování vrátit EU. Jelikož si EU zachovává nad předběžným financováním kontrolu a má nárok na vrácení jeho nezpůsobilé části, vykazuje se daná částka jako aktivum.

Předběžné financování se vykazuje v rozvaze v počáteční hodnotě v okamžiku převodu hotovosti příjemci. Oceňuje se hodnotou poskytnutého plnění. V následných účetních obdobích se předběžné financování oceňuje počáteční hodnotou vykázanou v rozvaze sníženou o způsobilé náklady (případně včetně odhadovaných částek) vzniklé během daného období.

Úroky z předběžného financování se zaúčtovávají tak, jak nabíhají v souladu s ustanoveními příslušné dohody. Na konci roku se na základě nejspolehlivějších informací odhadnou příjmy příštích období plynoucí z naběhlých úroků a tento odhad se vykáže v rozvaze.

Jestliže EU proplácí částky, které členské státy vyplatily na zálohách příjemcům (včetně „Finančních nástrojů v rámci sdíleného řízení“), plynou z těchto transakcí „Ostatní zálohy členským státům“. Tyto ostatní zálohy jsou vykazovány jako aktiva v položce Předběžné financování. Ostatní zálohy členským státům jsou následně oceňovány počáteční hodnotou vykázanou v rozvaze sníženou o nejlepší odhad způsobilých nákladů vzniklých konečným příjemcům, který se vypočte na základě přiměřených a podložených předpokladů.

Jako předběžné financování jsou klasifikovány i příspěvky EU do svěřenských fondů Evropského rozvojového fondu nebo jiných nekonsolidovaných účetních jednotek. Účelem těchto příspěvků je totiž poskytnout svěřenskému fondu peněžní prostředky s cílem umožnit mu financování konkrétních opatření definovaných v rámci jeho cílů. Příspěvky EU do těchto fondů se oceňují počáteční hodnotou sníženou o způsobilé náklady (případně včetně odhadovaných částek), které fondu vznikly ve sledovaném období a jsou přiřazeny k příspěvku EU v souladu s příslušnou dohodou.

1.5.8. Pohledávky ze směnných a částky k inkasu z nesměnných transakcí

Účetní pravidla EU vyžadují oddělené vykazování směnných a nesměnných transakcí. Aby se tyto dvě kategorie odlišily, vyhrazuje se termín „pohledávky“ pro směnné transakce a „částky k inkasu“ pro nesměnné transakce, tedy pro případy, kdy EU získá plnění od jiného subjektu, aniž by výměnou přímo poskytla přibližně stejné protiplnění (jedná se například o částky vlastních zdrojů k inkasu od členských států).

Pohledávky ze směnných transakcí splňují definici finančních nástrojů, a jsou tedy klasifikovány jako úvěry a pohledávky a podle toho jsou i oceňovány (viz bod 1.5.5 výše). V bodě přílohy věnovaném finančním nástrojům jsou uvedeny informace o pohledávkách ze směnných transakcí, které obsahují příjmy a náklady příštích období ze směnných transakcí, neboť nejsou významné. Obecná opravná položka se vytváří na základě zkušeností z minulosti k nevypořádaným inkasním příkazům, k nimž dosud nebyla vytvořena zvláštní opravná položka.

Částky k inkasu z nesměnných transakcí jsou vykazovány v reálné hodnotě k datu svého vzniku (upravené o úroky a penále) po odečtení opravné položky zohledňující snížení hodnoty. Opravná položka k částkám k inkasu z nesměnných transakcí se vytvoří, existují-li objektivní známky toho, že EU nebude moci inkasovat všechny splatné částky podle původních podmínek částek k inkasu z nesměnných transakcí. Výše opravné položky se rovná rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou aktiva. Opravná položka se vykazuje ve výkazu finanční výkonnosti. Obecná opravná položka se vytváří též na základě zkušeností z minulosti k nevypořádaným inkasním příkazům, k nimž dosud nebyla vytvořena zvláštní opravná položka. Viz bod 1.5.14 k nakládání s příjmy příštích období na konci roku. Částky vykázané a zaznamenané jako částky k inkasu z nesměnných transakcí nejsou finančními nástroji, neboť neplynou ze smlouvy, která by zakládala finanční závazek nebo vedla ke vzniku kapitálového nástroje. Nicméně ve vhodných případech jsou v příloze k finančním výkazům částky k inkasu z nesměnných transakcí vykazovány společně s pohledávkami ze směnných transakcí.

1.5.9. Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty

Peněžní prostředky a peněžní ekvivalenty jsou finančními nástroji. Zahrnují pokladní hotovost, netermínované vklady či vklady s krátkou výpovědní lhůtou u bank a ostatní krátkodobé vysoce likvidní investice s původní splatností do tří měsíců.

1.5.10. Zaměstnanecké požitky

Evropská unie vyplácí svým zaměstnancům soubor dávek (příjmy a sociální zabezpečení). Pro účely účetnictví je nutné je rozdělit na krátkodobé zaměstnanecké požitky a zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru.

Krátkodobé zaměstnanecké požitky

Krátkodobé zaměstnanecké požitky jsou dávky, jež mají být vyplaceny do dvanácti měsíců od konce vykazovaného období, v němž zaměstnanci vykonávali službu, např. mzdy, placené dovolené a pracovní neschopnost a další krátkodobé dávky. Krátkodobé zaměstnanecké požitky se vykazují jako výdaje v okamžiku, kdy je daná služba vykonána. Závazek se vykazuje ve výši částky, jejíž výplata se předpokládá, pokud má EU aktuální právní nebo mimosmluvní povinnost zaplatit v důsledku služebního poměru v minulých obdobích a výši příslušného závazku lze spolehlivě odhadnout.

Zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru

Evropská unie vyplácí svým zaměstnancům soubor dávek po skončení pracovního poměru, k nimž patří starobní, invalidní a vdovský důchod vyplácený z Důchodového systému evropských úředníků (PSEO) a dále zdravotní pojištění ze Společného systému zdravotního pojištění (JSIS) (viz bod 2.9). Dávky se vyplácejí v rámci jednoho systému, byť rozděleného do dvou režimů, a je nutné k nim přistupovat podobně, aby podávaly skutečný obraz o situaci a odrážely ekonomickou skutečnost:

i. Důchodový systém evropských úředníků (PSEO): Dávky vyplácené z tohoto fiktivního fondového důchodového systému (4) se váží ke starobnímu důchodu, invaliditě a vdovství a dále k rodinným přídavkům a úmrtí před odchodem do důchodu v případě osob, které pracují nebo pracovaly v orgánech, agenturách nebo jiných subjektech EU nebo jsou pozůstalými po zemřelých úřednících či příjemcích starobního důchodu. Zaměstnanci odvádějí ze svých platů třetinu očekávaných nákladů na tyto dávky.

ii. Společný systém zdravotního pojištění (JSIS): V jeho rámci EU hradí náklady zaměstnanců Evropské komise, orgánů, agentur a dalších subjektů EU na zdravotní péči formou proplácení výdajů na lékařskou péči. Dávky poskytované v tomto systému osobám, které nejsou v pracovním poměru (důchodci, sirotci atd.), jsou klasifikovány jako „zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru“.

Evropská unie vyplácí zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru rovněž členům orgánů EU, a to prostřednictvím samostatných důchodových systémů. Ty jsou uvedeny v položce „Ostatní důchodové systémy“. Z těchto systémů vyplácí EU důchodové dávky členům Komise, Soudního dvora a Tribunálu, Účetního dvora, Rady, Evropského parlamentu, veřejného ochránce práv, inspektora ochrany údajů a Soudu pro veřejnou službu. Náklady na zdravotní péči hradí EU členům orgánů EU prostřednictvím systému JSIS.

Uvedené zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru se klasifikují jako závazky EU z definovaných požitků a vypočítávají se ke každému rozhodnému dni diskontováním odhadované výše budoucích požitků, na něž zaměstnancům vznikl nárok v běžném a předchozím období, a odečtením reálné hodnoty aktiv plánu. Hodnotu závazků z definovaných požitků vypočítávají každoročně pojistní matematici přírůstkovou metodou (projected unit credit method). Jejich současná hodnota se určí tím způsobem, že jsou odhadované budoucí odlivy peněžních prostředků diskontovány pomocí úrokové sazby státních dluhopisů, jejichž splatnost se blíží splatnosti příslušného penzijního závazku a jež jsou vydány v měně, v níž budou dávky vypláceny.

Zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru vyplácené zaměstnancům EU jsou součástí jednoho plánu, který zahrnuje jak důchodový systém PSEO, tak systém zdravotního pojištění JSIS, přičemž nárok na krytí nákladů ze systému JSIS je podmíněn nabytím nároku na krytí ze systému PSEO. Dle podmínek tohoto plánu vymezených ve služebním řádu některé nároky, např. právo na odložené vyplácení starobního důchodu či snížený důchod v rámci systému PSEO, vznikají až po deseti letech služby. Nároky vzniklé v rámci plánu v průběhu následné služby zaměstnance jsou však výrazně vyšší než původní nároky, jak odráží následně každoročně nabyté důchodové nároky.

K zobrazení ekonomické podstaty podkladové operace tak, aby v souladu s kvalitativními znaky účetního výkaznictví podle účetního pravidla EU č. 1 i koncepčního rámce IPSAS dávalo poctivý obraz, se proto vzniklé náklady na služební poměr zvyšují lineárně po celou dobu odhadované aktivní služby, tj. po dobu od data, kdy ze služebního poměru poprvé vzniknou v rámci plánu požitky (ať už podmíněné další službou, či nikoliv), do data, kdy z další služby daného zaměstnance nevzniknou v rámci plánu další požitky podstatné výše, kromě dalších zvýšení mzdy. Tento se přístup se na dávky vyplácené z uvedeného plánu aplikuje konzistentně.

Přecenění čistých závazků z definovaných požitků zahrnuje pojistněmatematické zisky a ztráty a návratnost aktiv plánu a vykazuje se bezprostředně v čistých aktivech.

Evropská unie rozlišuje v rámci plánu definovaných požitků ve výkazu o finanční výkonnosti v položce „Náklady na zaměstnance a důchody“ čisté nákladové (výnosové) úroky a ostatní náklady.

Pokud se výše poskytovaných požitků změní nebo sníží, výsledná změna v požitcích ze služebních poměrů minulých období, případně ztráta nebo zisk z jejich snížení se vykáže ihned ve výkazu o finanční výkonnosti. Zisky a ztráty vyplývající z vypořádání se vykazují v okamžiku vypořádání. Náklady na služební poměry minulých období jsou neprodleně zachyceny ve výkazu o finanční výkonnosti, pokud změny nejsou podmíněny tím, že zaměstnanci zůstanou v pracovním poměru po určenou dobu.

1.5.11. Rezervy

Rezervy jsou vykazovány v okamžiku, kdy má EU aktuální právní nebo mimosmluvní závazek vůči třetím stranám v důsledku minulých událostí, kdy je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že si splnění tohoto závazku vyžádá odliv zdrojů, a kdy lze příslušnou částku spolehlivě odhadnout. Rezervy ke krytí budoucích provozních ztrát se netvoří. Výše rezervy se rovná nejlepšímu odhadu předpokládaných nákladů nutných ke splnění aktuálního závazku k datu vykázání. Pokud se rezerva týká velkého počtu položek, závazek se odhadne tím způsobem, že se provede vážení všech možných výsledků jejich přiřazenou pravděpodobností (tzv. „metoda předpokládané hodnoty“).

Rezervy na nevýhodné smlouvy se oceňují současnou hodnotou předpokládaných nákladů na ukončení smlouvy, nebo předpokládaných čistých nákladů na pokračování smlouvy, podle toho, která hodnota je nižší.

1.5.12. Finanční závazky

Finanční závazky jsou klasifikovány jako finanční závazky v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, jako finanční závazky vykazované v naběhlé hodnotě nebo jako závazky z finančních záruk.

Mezi výpůjčky jsou řazeny výpůjčky od úvěrových institucí a závazky z dluhových cenných papírů. Prvotně jsou zachycovány v reálné hodnotě, která odpovídá výnosům z jejich vydání (reálná hodnota obdrženého protiplnění) po odečtení vzniklých transakčních nákladů. Následně se účtují v naběhlé hodnotě pomocí metody efektivní úrokové sazby. Případný rozdíl mezi výnosy sníženými o transakční náklady a odkupní hodnotou se zachycuje ve výkazu o finanční výkonnosti po dobu trvání výpůjčního vztahu za pomoci metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů, jež jsou poskytnuty z vypůjčených prostředků, nelze na tyto výpůjčky a úvěry použít metodu efektivní úrokové sazby, a to s ohledem na princip významnosti. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výkazu o finanční výkonnosti.

Mezi finanční závazky, jež jsou vykazovány v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, jsou řazeny deriváty, jejichž reálná hodnota je záporná. Účetně jsou zpracovávány stejně jako finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty, viz bod 1.5.5.

Závazky z finančních záruk jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě, přičemž představují obdrženou prémii. Následně jsou závazky z finančních záruk oceněny ve výši očekávaných nákladů nutných k jejich splnění nebo prvotně vykázané částky snížené případně o oprávky, podle toho, co je vyšší. Závazky z finančních záruk vykazuje EU v okamžiku, kdy obdrží protiplnění za poskytnutí záruky, tedy v tržní hodnotě, nebo v okamžiku, kdy lze spolehlivě stanovit reálnou hodnotu záruky. Pokud neexistuje aktivní trh s přímo srovnatelnými smlouvami o záruce, vykáže EU danou záruku jako podmíněný závazek (viz bod 1.7.2), nebo je-li pravděpodobnější, že si splnění závazku vyžádá odliv zdrojů, vykáže EU rezervu (viz bod 1.5.11).

Finanční závazky jsou klasifikovány jako dlouhodobé, s výjimkou finančních závazků se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne.

Svěřenské fondy EU, které jsou považovány za součást provozních činností Komise, jsou zachyceny v účetnictví Komise a jsou následně konsolidovány v roční účetní závěrce EU. Příspěvky do svěřenských fondů EU od jiných dárců tudíž splňují kritéria podmíněných výnosů z nesměnných transakcí. Dokud nejsou splněny podmínky vázané na tyto převedené příspěvky, tj. dokud fondu nevzniknou způsobilé náklady, jsou tyto příspěvky vykazovány jako finanční závazky. Svěřenský fond je povinen financovat konkrétní projekty a při likvidaci vrátit zbývající finanční prostředky. K rozvahovému dni se zbývající závazky z příspěvků oceňují ve výši obdržených příspěvků snížené o náklady fondu, případně s použitím odhadů. Pro účely vykazování jsou čisté náklady rozvrhovány do příspěvků od jiných dárců v poměru podle čistých příspěvků uhrazených ke dni 31. prosince. Toto rozvržení je pouze orientační. Při likvidaci svěřenského fondu rozhodne o skutečném rozdělení zbývajících zdrojů rada fondu.

1.5.13. Závazky

Významná část závazků EU představuje neuhrazené žádosti příjemců grantů a dalších finančních prostředků EU o proplacení nákladů (nesměnné transakce). Jako splatné závazky jsou zachyceny po obdržení žádosti o proplacení nákladů, a to ve výši požadované k proplacení. Poté, co jsou ověřeny a schváleny jako způsobilé, se tyto závazky oceňují v jejich schválené a způsobilé výši.

Závazky z pořízení zboží a služeb se zaúčtovávají po obdržení faktury v původní výši; odpovídající náklady se zaúčtují po dodání zboží či služeb a jejich schválení EU.

1.5.14. Náklady, výnosy, příjmy a výdaje příštích období

Transakce a účetní případy se zachycují ve finančních výkazech za období, s nímž souvisejí. Není-li ke konci roku dosud vystavena faktura, ale EU již poskytla službu nebo dodala zboží nebo existuje-li smluvní ujednání (např. odkazující na smlouvu), je ve finančních výkazech zachycen příjem příštích období. Pokud byla před koncem roku vystavena faktura, avšak služby ještě nebyly poskytnuty nebo zboží zatím nebylo dodáno, zaúčtuje se výnos příštích období, který se v období následujícím přeúčtuje do výnosů období běžného.

Rovněž náklady se účtují do období, k němuž se vztahují. Na konci účetního období se na základě odhadované výše závazku k převodu za dané období vykazují výdaje příštích období. Výdaje příštích období jsou počítány v souladu s podrobnými provozními a praktickými pokyny Komise, jejichž cílem je zajistit, aby finanční výkazy podávaly věrný a poctivý obraz hospodářské situace a dalších jevů, jež mají zachycovat. Analogicky platí, že byla-li uskutečněna platba předem za služby či zboží, jež dosud nebylo dodáno, bude tento výdaj časově rozlišen a v následujícím účetním období zachycen jako náklad běžného období.

1.6. VÝKAZ O FINANČNÍ VÝKONNOSTI

1.6.1. Výnosy

VÝNOSY Z NESMĚNNÝCH TRANSAKCÍ

Převážná většina výnosů EU plyne z nesměnných transakcí:

Zdroj z HND a zdroj z DPH

Výnosy se zaúčtují do období, v němž Komise odešle členským státům výzvu s žádostí o jejich příspěvky. Jsou oceňovány v „požadované výši“ (tj. ve výši uvedené ve výzvě). Jelikož zdroje plynoucí z DPH a HND vycházejí z odhadů údajů za daný rozpočtový rok, je možné je měnit až do okamžiku, kdy členské státy zveřejní konečné údaje. Vliv změny odhadu se zohlední při určování čistého zisku nebo ztráty za období, v němž ke změně došlo.

Tradiční vlastní zdroje

Částky k inkasu z nesměnných transakcí a související výnosy se zaúčtovávají v okamžiku, kdy jsou od členských států doručeny příslušné měsíční výkazy „A“ (včetně vybraných cel a dlužných částek, na něž je poskytnuta jistota a jež nejsou zpochybněny). K datu vykázání se provádí odhad příjmů, které členské státy za dané období vybraly, avšak dosud Komisi neuhradily; tyto příjmy jsou zaúčtovány jako příjmy příštích období. Doručené čtvrtletní výkazy „B“ členských států (včetně odvodů, jež nebyly vybrány a na něž nebyla poskytnuta jistota, a včetně částek, na něž byla poskytnuta jistota, ale které dlužníci zpochybnili) se zaúčtují jako výnosy snížené o náklady na výběr, na něž mají členské státy nárok. Dále se zaúčtuje snížení hodnoty ve výši odhadované nevybrané částky.

Pokuty

Výnosy z pokut se zaúčtovávají v okamžiku, kdy EU přijme rozhodnutí o uložení pokuty a kdy je toto rozhodnutí oficiálně oznámeno adresátovi. Po rozhodnutí o udělení pokuty mohou podniky ve lhůtě dvou měsíců od data oznámení:

a) buď rozhodnutí přijmout, v kterémžto případě musejí pokutu uhradit ve stanovené lhůtě, čímž ji EU inkasuje s konečnou platností; nebo

b) rozhodnutí odmítnout a podat opravný prostředek podle práva EU.

I když podnik opravný prostředek podá, musí pokutu ve lhůtě tří měsíců uhradit, neboť opravný prostředek nemá odkladný účinek (článek 278 SFEU) Přijaté peněžní prostředky se použijí k vyrovnání částky k inkasu. S výhradou souhlasu účetního Komise však může podnik místo úhrady předložit bankovní záruku ve výši dlužné částky. Pokuta se v takovém případě nadále vykazuje jako částka k inkasu. Není-li předložena ani peněžní hotovost, ani záruka, a panují-li pochybnosti o platební schopnosti podniku, je k pohledávce vytvořena opravná položka.

Jestliže podnik podá proti rozhodnutí opravný prostředek a pokutu prozatímně zaplatí, vykáže se tato částka jako podmíněný závazek, nebo, pokud se zdá pravděpodobné, že by Tribunál nemusel vydat rozhodnutí ve prospěch EU, vytvoří se ke krytí tohoto rizika rezerva. Jestliže byla namísto úhrady poskytnuta záruka, je k neuhrazené částce k inkasu vytvořena opravná položka v potřebné výši.

Kumulované úroky, které Komisi naběhnou z bankovních účtů, na které byly uloženy došlé platby, se zaúčtovávají jako výnosy a o stejnou částku se zvýší podmíněné závazky.

Od roku 2010 Komise spravuje všechny prozatímně inkasované pokuty ve fondu zřízeném pro tento účel (BUFI). Prostředky tohoto fondu investuje do finančních nástrojů.

VÝNOSY ZE SMĚNNÝCH TRANSAKCÍ

Výnosy z prodeje zboží a služeb se zaúčtovávají v okamžiku, kdy podstatná rizika a výhody plynoucí z vlastnictví zboží přejdou na kupujícího. Výnosy spojené s transakcí, jejíž součástí je poskytnutí služeb, se zaúčtují s ohledem na stupeň dokončení transakce k datu vykázání.

Výnosový a nákladový úrok

Výnosový a nákladový úrok je zachycován ve výkazu o finanční výkonnosti pomocí metody efektivní úrokové sazby. Jde o způsob výpočtu naběhlé hodnoty finančního aktiva nebo závazku a rozložení výnosového a nákladového úroku do příslušného období. Při výpočtu efektivní úrokové sazby EU odhaduje peněžní toky, přičemž přihlíží ke všem smluvním podmínkám finančního nástroje (například možnosti předčasného splacení), nikoli však k budoucím úvěrovým ztrátám. Do výpočtu jsou zahrnuty veškeré poplatky a další protiplnění, které si zaplatí smluvní strany a které jsou nedílnou součástí efektivní úrokové sazby, dále transakční náklady a všechny ostatní prémie nebo slevy.

Po vytvoření opravné položky k finančnímu aktivu nebo skupině podobných finančních aktiv v důsledku ztráty ze snížení hodnoty se zaúčtuje výnosový úrok; tento úrok se vypočte pomocí úrokové sazby používané k diskontování budoucích peněžních toků za účelem ocenění ztráty ze snížení hodnoty.

Výnosy z dividend

Výnosy z dividend a podobné výplaty zisku se zaúčtovávají v okamžiku, kdy vzniká nárok na jejich úhradu.

1.6.2. Náklady

Náklady na nesměnné transakce představují většinu nákladů EU. Souvisejí s převody na příjemce a tvoří je tři typy: nárokové částky, převody na základě dohod a granty, příspěvky a dary závislé na volném uvážení.

Převody se zaúčtovávají jako náklady období, během něhož došlo k událostem zakládajícím převod, pokud je charakter převodu povolen předpisem (finančním nařízením, služebním řádem či jiným právním předpisem) nebo pokud byla podepsána smlouva, která převod povoluje; pokud příjemce splnil kritéria způsobilosti, byla-li stanovena, a pokud lze přiměřeným způsobem odhadnout danou částku.

Došlá žádost o platbu nebo proplacení nákladů, která splňuje kritéria pro zaúčtování, se zachytí jako náklad ve výši způsobilých nákladů. Vzniklé způsobilé náklady, které jsou ke konci účetního období závazkem vůči příjemcům, které však příjemci dosud nevykázali, se odhadnou a zaúčtují jako výdaje příštích období.

Náklady plynoucí ze směnných transakcí, jež jsou vynaloženy na pořízení zboží a služeb, se zachycují po dodání a jejich akceptaci ze strany EU. Účtují se ve výši původní fakturované částky. Náklady na služby, jež byly dodány během období, ale za něž dosud nebyla obdržena nebo schválena faktura, se odhadnou a vykáží ve výkazu o finanční výkonnosti.

1.7. PODMÍNĚNÁ AKTIVA A PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY

1.7.1. Podmíněná aktiva

Podmíněné aktivum je možné aktivum, které vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde, nebo nedojde k nejméně jedné nejisté události, která není plně pod kontrolou EU. Podmíněné aktivum je vykázáno, je-li pravděpodobný příliv ekonomických užitků nebo potenciálního přínosu.

1.7.2. Podmíněné závazky

Podmíněný závazek je možný závazek, který vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že v budoucnu dojde, nebo nedojde k nejméně jedné nejisté události, která není plně pod kontrolou EU, anebo se jedná o současný závazek, který vyplývá z minulých událostí, ale nebyl vykázán – buď proto, že není pravděpodobné, že k jeho splnění bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo potenciální přínos, anebo za vzácných okolností, kdy výši závazku nelze dostatečně spolehlivě stanovit. Podmíněný závazek se vykáže, pokud není nepravděpodobná možnost odlivu zdrojů představujících ekonomický užitek nebo potenciální přínos.

1.8. VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ

Údaje o peněžních tocích umožňují posoudit schopnost EU generovat peněžní prostředky a ekvivalenty a její potřebu těchto peněžních toků využívat.

Výkaz peněžních toků se sestavuje nepřímou metodou. Znamená to, že hospodářský výsledek za rozpočtový rok se upraví o účinky nepeněžních transakcí, o případné časové rozlišení příchozích a odchozích peněžních toků v provozní oblasti, které jsou přiřazeny minulému či budoucímu období, a dále o příchozí a odchozí peněžní toky v rámci investiční činnosti.

Peněžní toky z cizoměnových transakcí se účtují v měně, kterou EU používá jako vykazovací (euro), a to po přepočtu na euro pomocí příslušných směnných kurzů platných v den, kdy dochází k peněžnímu toku.

Výkaz peněžních toků uvádí peněžní toky za dané období v členění na provozní a investiční činnosti (finanční činnosti EU nevykonává).

Provozními činnostmi EU jsou činnosti neinvestiční povahy. Patří k nim většina realizovaných činností. Úvěry poskytnuté příjemcům (a případné s nimi související výpůjčky) nelze považovat za investiční (ani finanční) činnost, jelikož jsou součástí obecných cílů, tedy každodenní činnosti EU.

Investičními činnostmi se rozumí pořizování a vyřazování dlouhodobého nehmotného majetku, budov, strojů a zařízení, jakož i ostatních investic, jež nejsou zahrnuty mezi peněžní ekvivalenty. Mezi investičními činnostmi nejsou vykazovány úvěry poskytnuté příjemcům. Cílem je vykazovat faktické investice EU.

2. PŘÍLOHA K ROZVAZE

AKTIVA

2.1. DLOUHODOBÝ NEHMOTNÝ MAJETEK

v milionech EUR Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2018 1 073 Přírůstky 178 Úbytky (20) Převody mezi kategoriemi majetku 0 Ostatní změny (1) Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2019 1 230 Oprávky k 31. 12. 2018 (627) Odpisy za daný rok (107) Zrušené odpisy 0 Úbytky 19 Převody mezi kategoriemi majetku 0 Ostatní změny 0 Oprávky k 31. 12. 2019 (715) Účetní hodnota netto k 31. 12. 2019 515 Účetní hodnota netto k 31. 12. 2018 446

Výše uvedené údaje se týkají především programového vybavení počítačů.

2.2. BUDOVY, STROJE A ZAŘÍZENÍ

Mezi vesmírná zařízení je řazen provozovaný dlouhodobý majetek sloužící oběma vesmírným programům EU, jimiž jsou globální družicové navigační systémy (GNSS), tj. Galileo a EGNOS, a dále Evropský program monitorování Země (Copernicus), přičemž majetek patřící k vesmírným systémům, který zatím není v provozu, je řazen mezi nedokončený majetek.

V rámci programu Galileo čtyři družice, které byly v roce 2018 uvedeny do provozu, úspěšně prošly testováním na oběžné dráze. V roce 2019 byly zařazeny do konstelace provozovaných družic, čímž jejich celkový počet vzrostl na 26. Čistá účetní hodnota provozovaného dlouhodobého majetku systému Galileo zahrnující jak družice, tak pozemní systémy, dosahovala k 31. prosinci 2019 výše 2 489 milionů EUR (v roce 2018 to bylo 2 410 milionů EUR). Celková hodnota nedokončeného majetku činí 1 361 milionů EUR (2018: 1 324 milionů EUR). Vývoj systému Galileo bude pokračovat, dokud systém nedosáhne plné provozní kapacity. Po dokončení bude v konstelaci systému v provozu 30 družic (včetně šesti náhradních).

V programu Copernicus nebyly v roce 2019 uvedeny do provozu žádné nové družice. Celková čistá účetní hodnota provozovaného dlouhodobého majetku programu Copernicus činí 1 153 milionů EUR (2018: 1 455 milionů EUR). Dalších 1 453 milionů EUR je ve spojitosti s družicemi Copernicus vykázáno jako nedokončený majetek (2018: 1 207 milionů EUR).

Mezi vesmírnými zařízeními je veden rovněž dlouhodobý majetek související s pozemní infrastrukturou, kterou používá evropská služba pro pokrytí geostacionární navigací (EGNOS), v hodnotě 37 milionů EUR (2018: 52 milionů EUR). Nedokončený majetek systému EGNOS činí 238 milionů EUR (2018: 130 milionů EUR).

Majetek související s vesmírnými programy EU je budován s pomocí Evropské kosmické agentury (ESA).

Budovy, stroje a zařízení

v milionech EUR Pozemky a budovy Vesmírná zařízení Stroje a zařízení Nábytek a vozový park Technické vybavení počítačů Ostatní Finanční leasing Nedokončený majetek Celkem Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2018 5 626 5 259 641 270 634 327 2 620 3 199 18 575 Přírůstky 117 10 24 14 60 21 118 941 1 306 Úbytky (1) (0) (117) (28) (58) (29) (3) — (236) Převody mezi kategoriemi majetku 154 411 (7) 3 7 7 (98) (477) 0 Ostatní změny (0) — 0 (0) 0 (0) — (10) (10) Účetní hodnota brutto k 31. 12. 2019 5 895 5 680 542 259 644 325 2 638 3 653 19 635 Oprávky k 31. 12. 2018 (3 279 ) (1 342 ) (540) (198) (521) (255) (1 257 ) (7 390 ) Tvorba odpisů za rok (190) (659) (31) (17) (64) (27) (94) (1 083 ) Zrušení odpisů 0 — 39 7 14 0 (0) 61 Úbytky 1 0 67 17 43 26 3 157 Převody mezi kategoriemi majetku (35) — 7 (2) (5) 0 35 (0) Ostatní změny — — 0 (0) 0 (0) — 0 Oprávky k 31. 12. 2019 (3 503 ) (2 001 ) (457) (194) (533) (255) (1 313 ) (8 255 ) ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. 12. 2019 2 392 3 679 85 65 110 70 1 325 3 653 11 380 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. 12. 2018 2 347 3 917 101 72 113 72 1 363 3 199 11 185

2.3. INVESTICE VYKAZOVANÉ EKVIVALENČNÍ METODOU

Účast EU, zastupované Komisí, v Evropském investičním fondu (EIF) je vykazována jako účast v přidružené účetní jednotce pomocí ekvivalenční metody. EIF je finanční institucí EU, která se specializuje na poskytování rizikového kapitálu a záruk malým a středním podnikům. EIF sídlí v Lucemburku a působí jako partnerství veřejného a soukromého sektoru, jehož členy jsou Evropská investiční banka (EIB), EU a skupina finančních institucí. K 31. prosinci 2019 držela EU v EIF vlastnickou účast ve výši 29,7 % (2018: 29,7 %) a 29,7 % hlasovacích práv (2018: 29,7 %). V souladu se svými stanovami musí EIF převádět nejméně 20 % ze svého čistého ročního zisku do povinného rezervního fondu, dokud celková výše tohoto fondu nedosáhne 10 % upsaného základního kapitálu. Tento rezervní fond není určen k vyplacení.

v milionech EUR Evropský investiční fond Účasti k 31. 12. 2018 591 Příspěvky — Obdržené dividendy (3) Podíl na čistém zisku 53 Podíl na čistých aktivech (49) Účasti k 31. 12. 2019 591

EU lze na základě procentuálního podílu její kapitálové účasti přiřadit tyto účetní hodnoty:

v milionech EUR 31. 12. 2019 31. 12. 2018 EIF celkem EIF celkem Aktiva 2 965 2 662 Pasiva (975) (674) Výnosy 337 291 Náklady (161) (167) Zisk/(ztráta) 176 124

Sesouhlasení výše uvedených souhrnných finančních údajů a účetní hodnoty drženého podílu v EIF je následující:

v milionech EUR 31. 12. 2019 31. 12. 2018 Čistá aktiva přidružené účetní jednotky 1 990 1 988 Vlastnická účast EK v EIF 29,70 % 29,70 % Účetní hodnota 591 591

K 31. prosinci 2019 EU, zastoupená Komisí, splatila 20 % svých upsaných akcií v základním kapitálu EIF a nesplacená (zatím nevyžádaná) částka činí:

v milionech EUR Celkový kapitál EIF Upsaný kapitál EU Základní kapitál celkem 4 500 1 337 Splaceno (900) (267) Nevyžádáno 3 600 1 070

2.4. FINANČNÍ MAJETEK

v milionech EUR Bod 31. 12. 2019 31. 12. 2018 Dlouhodobý finanční majetek Realizovatelná finanční aktiva 2.4.1 15 211 13 657 Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 2.4.2 134 14 Úvěry 2.4.3 51 368 51 560 66 714 65 231 Krátkodobý finanční majetek Realizovatelná finanční aktiva 2.4.1 3 196 1 786 Finanční aktiva v reálné hodnotě vykazované do zisku nebo ztráty 2.4.2 3 2 Úvěry 2.4.3 1 316 2 380 4 514 4 168 Celkem 71 228 69 398

2.4.1. Realizovatelná finanční aktiva

v milionech EUR 31. 12. 2019 31. 12. 2018 Investice z fondu BUFI 1 863 1 888 ESUO v likvidaci 1 459 1 506 Evropská banka pro obnovu a rozvoj 188 188 Důchodový systém pro místní zaměstnance ESVČ 75 — 3 585 3 582 Záruční fondy pro účely rozpočtových záruk: Záruční fond EFSI 6 654 5 000 Záruční fond pro vnější vztahy 2 545 2 465 Záruční fond EFSD 595 9 9 794 7 474 Finanční nástroje financované z rozpočtu EU: Horizont 2020 2 455 2 031 Nástroj pro propojení Evropy 699 540 Finanční nástroj pro sdílení rizik 597 679 Kapitálové nástroje EU pro malé a střední podniky 507 464 Evropský fond pro jihovýchodní Evropu 166 115 Operace rizikového kapitálu 112 113 Nástroj efektivního využívání energie 105 101 Ostatní 387 343 5 028 4 386 Celkem 18 407 15 443 Dlouhodobá 15 211 13 657 Krátkodobá 3 196 1 786

Z celkové částky ve výši 18 407 milionů EUR drží EU realizovatelná finanční aktiva ve formě dluhových cenných papírů (např. dluhopisů) ve výši 14 998 milionů EUR (2018: 13 993 milionů EUR), kapitálových nástrojů ve výši 2 801 milionů EUR (2018: 1 365 milionů EUR) a investic do fondů peněžního trhu (např. EIB Unitary Fund) ve výši 608 milionů EUR (2018: 85 milionů EUR).

Investice z fondu BUFI

Pokuty prozatímně vybrané v soutěžních případech jsou převáděny do speciálně vytvořeného fondu (fondu BUFI). Komise je následně investuje do dluhových nástrojů zařazených jako realizovatelná finanční aktiva.

ESUO v likvidaci

Pokud jde o prostředky Evropského společenství uhlí a oceli (ESUO) v likvidaci, jedná se u všech těchto realizovatelných finančních aktiv o dluhové cenné papíry denominované v eurech a kotované na aktivních trzích.

Evropská banka pro obnovu a rozvoj

V Evropské bance pro obnovu a rozvoj (EBRD) drží EU finanční investici do základního kapitálu, kterou k 31. prosinci 2019 představovalo 90 044 akcií (201