Zvláštní zpráva Technická pomoc: 
                                              jaký je její příspěvek 
v oblasti zemědělství 
a rozvoje venkova?CS 2015  č. 04
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR

EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Lucemburk  
LUCEMBURSKO
Tel. +352 4398-1
E-mail: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.  
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa ( http://europa.eu ).
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2015
Print ISBN 978-92-872-2176-6 ISSN 1831-0788 doi:10.2865/904887 QJ-AB-15-003-CS-C
PDF ISBN 978-92-872-2171-1 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/051920 QJ-AB-15-003-CS-N
EPUB ISBN 978-92-872-2182-7 ISSN 1977-5628 doi:10.2865/054251 QJ-AB-15-003-CS-E
© Evropská unie, 2015
Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.
Printed in Luxembourg
Technická pomoc: 
jaký je její příspěvek 
v oblasti zemědělství 
a rozvoje venkova?
(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy 
o fungování EU)Zvláštní zprávaCS 2015  č. 04
02
 Auditní tým
Účetní dvůr ve svých zvláštních zprávách informuje o výsledcích auditů výkonnosti a auditů souladu s předpisy zaměře ‑
ných na konkrétní oblasti rozpočtu či témat z oblasti správy a řízení. EÚD vybírá a koncipuje tyto auditní úkoly tak, aby ma ‑
ximalizoval jejich dopad, a zohledňuje přitom rizika pro výkonnost a soulad s předpisy, míru příslušných příjmů či výdajů, 
očekávaný vývoj a politické zájmy a zájem veřejnosti.
Tento audit výkonnosti provedl auditní senát I, jemuž předsedá členka Rasa Budbergytėová a který se zaměřuje na výda ‑
jové oblasti týkající se ochrany přírodních zdrojů a hospodaření s nimi. Audit vedla členka EÚD Kersti Kaljulaidová s pod ‑
porou vedoucího oddělení Heldera Farii Viegase, vedoucího týmu Csaby Bartose, zástupkyně vedoucího týmu Blanky 
Happachové, auditora Macieje Szymury, auditora Carlose Sáncheze Rivery, auditora Roberta Resegottiho a Toma Everetta, 
který pomáhal s redigováním textu zprávy.
Zleva doprava:  B. Happachová, R. Resegotti, Cs. Bartos, M. Szymura, K. Kaljulaidová, 
C. Sánchez Rivero, T. Everett, H. Faria Viegas.
03
 Obsah
Body
 Zkratky
I–VII  Shrnutí
1–16  Úvod
1–4 Co je technická pomoc?
5–10  Nedávná historie technické pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova
11–13  Pravidla a nařízení
14–16  Rozpočty a rozsah výdajů
17–23  Rozsah, cíle a koncepce auditu
17–19  Rozsah a cíle auditu
20–23  Koncepce auditu
24–82  Připomínky
24–51  Jak jsou peníze na technickou pomoc skutečně vynakládány?
26–28  Problém jasnosti
29–35  Posun ke správním nákladům v Komisi
36–51  Důraz na mzdové náklady v členských státech
52–59  Jsou náklady způsobilé?
52–53  Určité případy formální nezpůsobilosti v Komisi
54–59  Častější problémy v členských státech
04 Obsah
60–82  Jak vhodný je rámec výkonnosti pro technickou pomoc?
64–67  Slabé plánování a posuzování potřeb
68–70  Potřeby zdaleka nesplňují kritéria SMART
71–75  Omezené monitorování a hodnocení
76–78  Dopad nedostatečného rámce výkonnosti
79–82  Vytváření sítí: potenciál stát se účinným rámcem výkonnosti
83–93  Závěry a doporučení
 Příloha —  Finanční plánování technické pomoci v oblasti rozvoje venkova na období 2007–
2013 a 2014–2020
 Odpovědi Komise
05
 Zkratky
CMEF : společný rámec pro monitorování a hodnocení  (Common monitoring and evaluation framework )
ENRD : Evropská síť pro rozvoj venkova ( European Network of Rural Development )
EZFRV : Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova
EZOZF : Evropský zemědělský orientační a záruční fond – předchůdce (1962–2006) EZZF a EZFRV
EZZF : Evropský zemědělský záruční fond
PRV : program rozvoje venkova
SAPARD : Zvláštní přístupový program pro zemědělství a rozvoj venkova  (Special Accession Programme for Agriculture 
and Rural Development ) – nástroj zřízený pro pomoc kandidátským zemím (2000–2006) s nutným strukturálním 
přizpůsobením v zemědělství a venkovských oblastech před členstvím v EU
SZP : společná zemědělská politika
06
 Shrnutí
I
Technická pomoc tradičně spočívá v poskytování 
odborných znalostí a financování státním správám, pro 
které představuje podporu při provádění programů 
souvisejících s cíli příslušných politik. V oblasti poli ‑
tiky EU „zemědělství a rozvoj venkova“ má technická 
pomoc podobu financování samostatných oblastí 
společné zemědělské politiky, tj. EZZF (pilíř I) a EZFRV 
(pilíř II). Výdaje by měly přispívat k tomu, aby Komise 
a členské státy rozvíjely své správní kapacity a prová ‑
děly programy spadající pod uvedené dva pilíře.
II
Účetní dvůr kontroloval, jak se využívalo financování 
technické pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje ven ‑
kova v období 2007–2013. Do konce roku 2013 vyčer ‑
paly Komise a členské státy polovinu svého rozpočtu 
na technickou pomoc v této oblasti politiky ve výši 
1,8 miliardy EUR, přičemž zbylou část lze čerpat do 
konce roku 2015.
III
Audit se zaměřil na řízení technické pomoci a její 
příspěvek k hlavním cílům politiky. Za tímto účelem 
se prověřovaly činnosti, které se z technické pomoci 
v Komisi a v členských státech podporovaly, a zkou ‑
malo se, zda byly vykazované náklady způsobilé a zda 
mechanismy měření výkonnosti technické pomoci 
byly vhodné a účinné.
IV
Účetní dvůr zjistil, že Komise a členské státy plně vyu ‑
žily flexibility předpisů v této oblasti. Svoboda volby 
však vedla k nedostatečné důslednosti ohledně cílů 
financování a způsobů jeho využití. V kontrolovaném 
období se chápání technické pomoci odklonilo od 
„budování kapacit“ směrem k podpoře pravidelných 
správních nákladů, jako jsou mzdové náklady a údržba 
IT. Využívá‑li se technická pomoc tímto způsobem, 
vyvolává to otázky o jejím konkrétním přínosu k celko ‑
vým programovým cílům.
07 Shrnutí
V
Další důsledek nedostatečně normativního přístupu 
Komise k technické pomoci leží v oblasti způsobilosti. 
Poněvadž správní náklady jsou často sdíleny mezi 
pilířem I a pilířem II, mohou nastat nejasnosti, zda 
jsou výdaje danému fondu správně přiřazeny. Tento 
problém nastává hlavně v členských státech, které pře ‑
vážně nemají žádný nárok na spolufinancování tech ‑
nické pomoci v rámci pilíře I. Skutečnost, že správní 
náklady jsou způsobilé pouze v rámci pilíře II nebo 
(v Komisi) že se musí mezi oba pilíře rozdělovat, vedla 
ke vzniku složitých správních postupů ke zdůvodnění, 
jakým způsobem se dělí. Tyto postupy se navíc ne 
vždy dodržují.
VI
Využívání všech prostředků na SZP se řídí požadavky, 
které se týkají záruk za vhodnost výdajů prostřed ‑
nictvím rámce pro monitorování a hodnocení. Avšak 
vzhledem k tomu, že technická pomoc je převážně 
neoperační povahy, byla z tohoto rámce vyňata. 
To ve svém důsledku podkopává transparentnost 
a vyvozování odpovědnosti a rovněž nelze říci, zda 
se prostředky na technickou pomoc využívají účinně 
a efektivně. Hrozí také, že pokud se budou prostředky 
odklánět od opatření na budování kapacit souvisejí ‑
cích s hlavními cíli financování, znevýhodní to kvůli 
struktuře spolufinancování konečné příjemce zejména 
v chudších regionech EU.
VII
Účetní dvůr došel k celkovému závěru, že jelikož pro 
výdaje na technickou pomoc v oblasti zemědělství 
a rozvoje venkova chybí vhodný rámec výkonnosti, 
Komise ani členské státy nejsou s to prokázat, jak tech ‑
nická pomoc přispěla k celkovým cílům SZP .Účetní dvůr proto předkládá následující doporučení:
 ο Komise by měla vyjasnit rozsah a působnost 
technické pomoci členských států v oblasti rozvoje 
venkova. Především by měla vyjasnit rozlišení mezi 
operačními výdaji či výdaji na „budování kapacit“ 
a způsobilými správními náklady či náklady na 
„rozpočtovou podporu“, a to zejména v případě 
mzdových nákladů. Takové vyjasnění by zvýšilo 
transparentnost, pokud jde o možné využití finan ‑
cování. Komise by měla pečlivě monitorovat, jak 
členské státy technickou pomoc provádějí.
 ο Komise by měla vhodnými opatřeními zajistit, aby 
obecné správní výdaje, jako je pravidelná údržba 
IT, nebyly hrazeny z rozpočtových položek technic ‑
ké pomoci.
 ο Komise by měla v budoucnosti požadovat, aby 
členské státy vykazovaly správní náklady či nákla ‑
dy na „rozpočtovou podporu“ v oblasti rozvoje 
venkova samostatně, aby bylo transparentnější, že 
část financování technické pomoci se vynakládá 
na tuto podporu.
 ο Komise a členské státy by měly pro financování 
technické pomoci vytvořit vhodný rámec výkon ‑
nosti. Zejména je třeba řádně posoudit potřeby 
Komise a členských států v oblasti technické 
pomoci a zavést mechanismus pro stanovení cílů 
a sledování jejich plnění.
08
 Úvod
Co je technická pomoc?
01 
Technická pomoc se v mezinárodním 
kontextu definuje jako „poskytová ‑
ní know‑how v podobě pracovníků, 
odborné přípravy, výzkumu a souvise ‑
jících nákladů“1. Obvykle se poskytuje 
v rámci rozvojové pomoci OECD, OSN 
a dalších mezinárodních organizací 
prostřednictvím odborných znalostí 
a poradenství jako pomoc státům 
s rozvojovými programy.
02 
V případě EU se poskytováním od ‑
borných znalosti vyznačují opatření 
technické pomoci v oblasti vnější 
podpory rozvojovým zemím a dalším 
nečlenským státům. Komise technic ‑
kou pomoc rovněž poskytuje ve formě 
financování, a to dalšími třemi hlavní ‑
mi způsoby:
 ο hradí výdaje výkonných agentur, 
které byly založeny, aby řídily pro ‑
jekty a programy jak ve zvláštních, 
tak průřezových oblastech politiky;
 ο zřídila položky, financované z ope ‑
račního rozpočtu2, aby její generál ‑
ní ředitelství mohla spravovat, řídit 
a koordinovat programy v konkrét ‑
ních oblastech politiky;
 ο spolufinancuje technickou pomoc, 
kterou využívají členské státy 
v souvislosti s fondy EU (například 
EZFRV, EFF, výdaje na soudržnost, 
EFRR), a usnadňuje tak provádění 
národních a regionálních progra ‑
mů či opatření.03 
Tato auditní zpráva se zabývá posled ‑
ními dvěma z těchto oblastí výdajů, 
které odpovídají tomu, jak se finan ‑
cování technické pomoci využívá 
v oblasti politiky „zemědělství a rozvoj 
venkova“.
04 
Ke kategoriím nákladů, které jsou takto 
financovány, tradičně patří zpracování 
studií a hodnotících zpráv, organizace 
jednání a seminářů, odborná příprava 
a služby externích odborníků. Finan ‑
cování se však může týkat i osobních 
nákladů, vývoje a údržby IT, činností 
souvisejících s informováním a publi ‑
citou a vytváření sítí. Výdaje by měly 
být svázány s konkrétním programem 
a měly by přispívat k celkovým cílům 
politiky při rozvoji správních kapacit 
a provádění programů.1 Definice OECD v  DAC Statistical 
Reporting Directive  (Směrnice 
Výboru pro rozvojovou 
pomoc pro statistické 
výkaznictví), 
12. listopadu 2010, body 
47–48.
2 Jelikož Komise je jediným 
orgánem EU s operačním 
rozpočtem, odpovídá za 
financování a provádění 
technické pomoci na úrovni 
EU a dohled nad ní ona sama.
09 Úvod
Nedávná historie 
technické pomoci 
v oblasti zemědělství 
a rozvoje venkova
05 
Pravidla upravující využívání technické 
pomoci nejsou totožná u pilíře I spo ‑
lečné zemědělské politiky (tržní opat ‑
ření a přímá podpora prostřednictvím 
EZZF) a u pilíře II (podpora rozvoje 
venkova prostřednictvím EZFRV).
06 
Mezi lety 2000 a 2004 byla jediným 
zdrojem spolufinancování technické 
pomoci v oblasti rozvoje venkova, 
který měly členské státy k dispozici, 
tzv. orientační sekce Evropského ze ‑
mědělského orientačního a záručního 
fondu (EZOZF). Míra podpory byla po ‑
měrně nízká (1 % celkového financo ‑
vání) a Komise na využívání technické 
pomoci důsledně dohlížela.
07 
Během programového období 2000–
2006 byla deseti středoevropským 
a východoevropským kandidátským 
zemím3 nabídnuta technická pomoc 
v oblasti zemědělství v rámci progra ‑
mu SAPARD. Byl to jeden ze tří struk ‑
turálních programů (vedle programů 
Phare a ISPA), které se týkaly budování 
kapacit v oblasti institucí, dopravy, ži ‑
votního prostředí a zemědělství, a kte ‑
ré tak měly připravovat státní správu 
na členství v EU. Všechny tři programy 
měly společná pravidla pro provádění 
a způsobilost technické pomoci. V pří ‑
padě programu SAPARD hradila EU 
výdaje na technickou pomoc vzniklé 
z iniciativy Komise v plném rozsahu 
v každé zemi, a to v průměrné míře 3 % 
ročního financování.08 
Od roku 2004 mohlo osm zemí, které 
v tom roce vstoupily do EU, využívat 
v programu SAPARD nová přechodná 
opatření, včetně dodatečných zdrojů 
na technickou pomoc z tzv. záruční 
sekce EZOZF, a posilovat tak správní 
kapacitu pro efektivní řízení svých 
programů rozvoje venkova (PRV).
09 
V období 2007–2013 – na něž se tato 
zpráva soustředí především  –, bylo 
spojení se strukturálními výdaji pře ‑
rušeno a financování (včetně složky 
technické pomoci) v oblasti zeměděl ‑
ství a rozvoje venkova bylo upraveno 
samostatně v předpisech vztahujících 
se na danou oblast politiky. Zatímco 
pro pilíř I to neznamenalo podstatné 
změny pravidel, u pilíře II došlo ve 
způsobu využívání technické pomoci 
k zásadnímu vývoji. Příslušné předpisy 
se popisují v následujícím oddíle.
10 
Pozoruhodnou součástí programování 
technické pomoci, která byla zavedena 
na období 2007–2013, byl požadavek 
na vytváření sítí v oblasti rozvoje 
venkova jak na vnitrostátní úrovni4, 
tak v rámci EU5. I když na vytváření sítí 
připadala jen malá část přídělu z EZFRV 
na technickou pomoc, jednalo se 
o důležitý doplněk, neboť byl vytvořen 
rámec pokrývající celou EU a sdružující 
velké množství různých potenciálních 
partnerů.3 Všechny státy přistoupivší 
v letech 2004 a 2007 kromě 
Kypru a Malty.
4 Prostřednictvím 
tzv. celostátních sítí pro 
venkov.
5 Prostřednictvím Evropské sítě 
pro rozvoj venkova.
10 Úvod
Pravidla a nařízení
11 
Pro období 2007–2013 se hlavní od ‑
kazy na technickou pomoc v oblasti 
zemědělství a rozvoje venkova obje ‑
vily ve více než jednom nařízení EU6. 
V rámci pilíře I bylo spolufinancování 
technické pomoci členským státům 
povoleno jen u několika režimů7, na 
něž společně připadalo méně než 5 % 
rozpočtu EZZF. Navíc v článku 13 naří ‑
zení o financování SZP bylo výslovně 
uvedeno: „EZZF nepřebírá výdaje 
související se správními a osobními 
náklady členských států a příjemců 
podpory z EZZF“. V protikladu k těmto 
omezením nebyla stanovena žádná 
maximální částka, která by omezovala 
to, jak financování technické v rámci 
pilíře I využívá Komise.
12 
Pravidla v oblasti rozvoje venkova 
zmocňovala Komisi využít na finan ‑
cování činností technické pomoci až 
0,25 % ročního přídělu na EZFRV. Čin ‑
nosti byly označeny jako „opatření za ‑
měřená na přípravu, sledování, správní 
pomoc, hodnocení a kontrolu“8. 
Členské státy dostaly plnou pravomoc 
rozhodovat o svém rozpočtu na tech ‑
nickou pomoc, který byl stanoven jako 
maximálně 4 % z celkové částky určené 
na každý PRV a který měl být využit 
na „činnosti související s přípravou, 
řízením, sledováním, hodnocením, 
informováním a kontrolou a týkající se 
pomoci programu“9. V těchto mezích 
mohly Komise i členské státy volně 
rozhodovat o tom, kolik prostředků 
věnovat na technickou pomoc a které 
projekty či činností financovat.13 
Ani v oblasti rozvoje venkova, ani v ze ‑
mědělství obecně nenavrhla Komise 
žádné významné změny zásad finan ‑
cování technické pomoci v současném 
programovém období (2014–2020). 
Plánovaný objem výdajů členských 
států i Komise na technickou pomoc se 
mezitím má zvýšit (viz příloha ).6 Hlavními ustanoveními pro 
období 2007–2013 byly článek 
5 nařízení Rady (ES) 
č. 1290/2005 ze dne 
21. června 2005 o financování 
společné zemědělské politiky 
(nařízení o financování SZP) 
(Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1), 
článek 66 nařízení Rady (ES) 
č. 1698/2005 ze dne 
20. září 2005 o podpoře pro 
rozvoj venkova z Evropského 
zemědělského fondu pro 
rozvoj venkova (nařízení 
o EZFRV) (Úř. věst. L 277, 
21.10.2005, s. 1) a články 40 až 
41a nařízení Komise (ES) 
č. 1974/2006 ze dne 
15. prosince 2006, kterým se 
stanoví podrobná pravidla pro 
použití nařízení Rady (ES) 
č. 1698/2005 o podpoře pro 
rozvoj venkova z Evropského 
zemědělského fondu pro 
rozvoj venkova  (EZFRV) 
(prováděcí nařízení pro 
podporu z EZFRV) 
(Úř. věst. L 368, 23.12.2006, 
s. 15). Podobně jako finanční 
nařízení z roku 2002 (nařízení 
Rady č. 1605/2002) byly i tyto 
texty nyní zrušeny 
a nahrazeny.
7 Například opatření týkající se 
vín a včelařství, program 
distribuce ovoce do škol 
a program POSEI pro 
nejvzdálenější regiony.
8 Čl. 66 odst. 1 nařízení o EZFRV.
9 Čl. 66 odst. 2 nařízení o EZFRV.
11 Úvod
Rozpočty a rozsah výdajů
14 
V hlavě 05 rozpočtu EU (zemědělství 
a rozvoj venkova) se prostředky na 
výdaje na technickou pomoc objevují 
jak v operačních10, tak ve správních 
položkách11.
15 
Přehled technické pomoci v oblasti 
zemědělství a rozvoje venkova bě ‑
hem období 2007–2013 je uveden 
v tabulce .16 
Do konce programového období Komi ‑
se zatím své závazky na technickou 
pomoc pro pilíř I a pilíř II nevyčerpala. 
Částka přidělená v rámci pilíře II činila 
0,19 % celkového rozpočtu EZFRV, což 
je výrazně méně než povolený strop, 
a do konce roku 2013 byla utracena 
přibližně čtvrtina tohoto přídělu. 
Podobná situace byla i v členských 
státech, kde byla v rámci pilíře II v prů ‑
měru naplánována částka odpovídající 
méně než 1,9 % celkového rozpočtu na 
rozvoj venkova, přičemž do konce roku 
2013 dosahovalo průměrné plnění asi 
0,8 %, takže i v tomto případě jsou obě 
hodnoty výrazně nižší než 4% strop. 
Jelikož však v účetnictví mohou být 
zohledněny výdaje vzniklé až do roku 
2015 (pravidlo n+2), míra finančního 
plnění u všech rozpočtů může být 
mnohem vyšší.10 Kapitoly 05 02 a 05 03 jsou 
určené na režimy v rámci 
pilíře I; kapitola 05 04 je určena 
na pilíř II. Některé součásti 
technické pomoci jsou rovněž 
obsaženy v kapitole 05 08, v níž 
jsou seskupeny činnosti 
související s obecnou 
koordinací politiky v rámci 
SZP – tj. činnosti přesahující 
konkrétní programovou oblast.
11 Článek 05 01 04 (výdaje na 
podporu). Ačkoli se výdaje 
tohoto druhu klasifikují jako 
správní prostředky, účtují se 
do operačních výdajů 
programu, k němuž přispívají. 
Zásadní je to, že musejí 
zřetelně souviset buď s EZZF, 
nebo s EZFRV. Pro tento audit 
má význam ještě další část 
(správních) výdajů v kapitole 
05 01. Jedná se o „ostatní 
výdaje na řízení“ 
(bod 05 01 02 11), což je 
položka, z níž se financují 
činnosti, které jsou sice 
podobné operační technické 
pomoci, avšak nesouvisejí 
s konkrétním programem, 
a tudíž nespadají pod nařízení.
Přehled výdajů na technickou pomoc v rámci pilíře I a pilíře IITabulka(v mil. EUR) 
Oblast politiky Režim Příjemce Strop (%)Rozpočtové plánování tech -
nické pomoci (závazky)  
2007–2013 Finanční plnění  
2007–2013
Zemědělství a rozvoj 
venkovaPilíř IKomise — 73,5 54,4
členské státy — Konsolidované údaje nejsou k dispozici
Pilíř IIKomise 240,6 (0,25  %) 188,0 47,9
členské státy 3 849,5 (4 %) 1 513,0 788,4
 CELKEM „zemědělství a rozvoj venkova“ 1 774,5 890,8
Pozn.:  všechny údaje byly zaokrouhleny.
Zdroj:  EÚD na základě souhrnného rozpočtu EU a údajů poskytnutých Komisí.
12
 Rozsah, cíle a koncepce 
auditu
Rozsah a cíle auditu
17 
Účetní dvůr prověřoval využívání 
finančních prostředků určených na 
technickou pomoc v oblasti zeměděl ‑
ství a rozvoje venkova během progra ‑
mového období 2007–2013. Audit se 
zaměřil na správnost, účinnost a efek ‑
tivnost financování v Komisi i v člen ‑
ských státech.
18 
Téma auditu bylo zčásti vybráno kvůli 
rozmanitosti technické pomoci (jako 
průřezové oblasti výdajů). Technická 
pomoc se objevuje v řadě rozpočto ‑
vých položek (bod 14) a pro kterou 
v příslušných předpisech neexistovala 
jediná jasná definice.
19 
Cílem auditu bylo posoudit, jak dobře 
je technická pomoc řízena a zda přispí ‑
vá k hlavním cílům politiky zeměděl ‑
ství a rozvoje venkova. Konkrétně jsme 
zkoumali:
 ο jaké činnosti byly z prostředků 
určených na technickou pomoc 
financovány (viz body 24–51);
 ο zda byly vykázané náklady na 
technickou pomoc způsobilé 
(body 52–59);
 ο zda byly mechanismy měření vý ‑
konnosti technické pomoci vhodné 
a účinné (body 60–82);Koncepce auditu
20 
Hlavní auditní činnost spočívala 
v návštěvách v Generálním ředitelství 
Evropské komise pro zemědělství 
a rozvoj venkova (GŘ pro zemědělství 
a rozvoj venkova) a v pěti členských 
státech (Itálie, Litva, Maďarsko, Rakous ‑
ko a Polsko), které využívají technickou 
pomoc v oblasti zemědělství a rozvoje 
venkova. Tyto země byly vybrány pro ‑
to, že na ně společně během kontro ‑
lovaného období připadalo více než 
50 % výdajů na technickou pomoc.
21 
Naše zjištění vycházejí z informací 
získaných během kontrolních ná ‑
vštěv a z průzkumu mezi regionální ‑
mi a celostátními řídicími orgány ve 
27 členských státech. Z 92 orgánů jich 
na průzkum odpovědělo 50, třebaže 
ne vždy v plném rozsahu a ne velmi 
podrobně. Průzkum a návštěvy v člen ‑
ských zemích celkově přinesly infor ‑
mace o přibližně 76 % všech výdajů 
na technickou pomoc naplánovaných 
v oblasti rozvoje venkova ke konci roku 
2013.
22 
V pěti vybraných členských státech 
navštívili auditoři hlavní příjemce 
financování určeného na technickou 
pomoc  – ministerstva zemědělství, 
platební agentury a další subjekty 
zodpovědné za provádění opatření pro 
rozvoj venkova. Jednali také s dalšími 
zainteresovanými subjekty, jako jsou 
zástupci sdružení zemědělců, země ‑
dělských komor, nevládních organizací 
a dalších členů celostátních sítí pro 
venkov. Auditoři rovněž přezkoumali 
20 projektů GŘ pro zemědělství a roz ‑
voj venkova financovaných z rozpočtu 
na technickou pomoc a 91 projektů 
technické pomoci ve vybraných pěti 
členských státech.
13 Rozsah, cíle a koncepce auditu
23 
Jelikož článek 13 zakazuje financovat 
správní výdaje z EZZF (viz bod 11) 
a chybí konsolidované údaje o ně ‑
kolika málo povolených případech 
technické pomoci spadající pod pilíř I, 
zaměřil se audit v členských státech 
na výdaje na rozvoj venkova (pilíř II). 
Financování technické pomoci pro 
kandidátské země EU bylo z auditu 
vyňato, neboť související výdaje byly 
minimální (pouhých 0,3 milionu EUR za 
celé programové období).
14
 Připomínky
Jak jsou peníze na 
technickou pomoc 
skutečně vynakládány?
24 
Před rokem 2007 se financování 
technické pomoci v rámci SZP využí ‑
valo v podstatě na činnosti související 
s budováním kapacit a správní výdaje 
v členských státech byly z veškeré 
podpory výslovně vyloučeny12. V sou ‑
časnosti je rozsah financování tech ‑
nické pomoci dostatečně pružný, aby 
byly uspokojeny různé potřeby rozvoje 
správních kapacit. Na druhé straně 
by se však při zajišťování pružnosti 
nemělo ztrácet ze zřetele tradiční 
chápání technické pomoci nebo to, 
jak se má financování v praxi využívat. 
Aby financování technické pomoci 
přinášelo přidanou hodnotu, nemělo 
by nahrazovat správní výdaje, které 
by jinak vnitrostátním orgánům nebo 
orgánům EU při jejich každodenním 
řízení režimů veřejné podpory vznikly.
25 
Účetní dvůr se tudíž domnívá, že ačkoli 
současná pravidla všeobecně neza ‑
kazují financovat z technické pomo ‑
ci správní náklady, mělo by být její 
využívání k tomuto účelu plně odů ‑
vodněno a mělo by být transparentní. 
S ohledem na tyto skutečnosti jsme 
také prověřovali, jak se prostředky na 
technickou pomoc vynakládaly a zda 
existuje jasná společná definice vyu ‑
žití, které zajišťuje přidanou hodnotu 
podporovaných činností.Problém jasnosti
26 
Jediná definice technické pomoci 
v právu EU se objevuje v souvislosti 
se zadáváním veřejných zakázek ze 
souhrnného rozpočtu: „[…] činnosti 
zaměřené na podporu a budování 
kapacit, jež jsou nutné k provedení 
určitého programu či akce, zejména 
činnosti přípravné, řídicí, monitorovací, 
hodnotící, auditní a kontrolní“13. Před 
rokem 2013 se taková definice nena ‑
cházela nikde ve finančním nařízení 
a nebyla ani v nařízeních, která tvořila 
právní základ společné zemědělské 
politiky v období 2007–2013.
27 
V kontrolovaném období byl pojem 
technické pomoci uváděn jakou sou ‑
část položky „jiné druhy financování“ 
„opatření zaměřených na přípravu, sle ‑
dování, správní a technickou pomoc, 
hodnocení, audit a kontrolu, která 
jsou nezbytná pro provádění společné 
zemědělské politiky, včetně rozvoje 
venkova“ (článek 5 nařízení o finan ‑
cování SZP)14. Stojí za povšimnutí, že 
tento seznam že opomíjí „budování ka ‑
pacit“. Seznam se vyskytuje dvakrát – 
pokaždé poněkud jinak – v článku 66 
nařízení o EZFRV v souvislosti s finan ‑
cováním technické pomoci v oblasti 
rozvoje venkova jednak Komisí, a jed ‑
nak členskými státy (viz bod 12). Zde 
je to neurčitý pojem „správní pomoc“ 
nebo „řízení“, který umožňuje použít 
technickou pomoc, je‑li to nutné, i na 
správní náklady. Pokud existuje pro ‑
pojení s programem, jsou zodpovědné 
orgány v podstatě oprávněny použít 
financování technické pomoci jakým ‑
koli způsobem, který si zvolí.12 Čl. 1 odst. 4 nařízení Rady (ES) 
č. 1258/1999 ze dne 17. května 
1999 o financování společné 
zemědělské politiky 
(Úř. věst. L 160, 26.6.1999, 
s. 103) (zcela zrušeno na konci 
roku 2006) uváděl: „[EZOZF] 
nepřebírá výdaje související se 
správními náklady 
a zaměstnanci členských států 
a výdaje příjemců plateb […].“
13 Čl. 121 odst. 7 nařízení Komise 
v přenesené pravomoci (EU) 
č. 1268/2012 ze dne 29. října 
2012 o prováděcích pravidlech 
k nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU, 
Euratom) č. 966/2012, kterým 
se stanoví finanční pravidla 
o souhrnném rozpočtu Unie 
(Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).
14 Znění v článku 6 „nového“ 
nařízení o financování SZP 
(nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU) 
č. 1306/2013 ze dne 
17. prosince 2013 
o financování, řízení 
a sledování společné 
zemědělské politiky 
a o zrušení nařízení Rady (EHS) 
č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) 
č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, 
(ES) č. 1290/2005 a (ES) 
č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, 
20.12.2013, s. 549)) je jasnější, 
avšak nijak výrazně odlišné.
15 Připomínky
28 
Chybějící jasná a omezující defini ‑
ce brání stanovení cílových hodnot 
a měřitelných cílů, a snižuje tak míru 
odpovědnosti. Je‑li rozdíl mezi ope ‑
račními a správními náklady zamlžen, 
je to rovněž škodlivé pro rozpočtovou 
transparentnost. A konečně, větší mož ‑
nost volby vyústila v nedostatečnou 
důslednost, pokud jde o cíle financo ‑
vání a to, jak lze prostředky použít.
Posun ke správním nákladům 
v Komisi
29 
Pro to, jak může Komise používat 
financování technické pomoci v rámci 
pilíře I, nestanoví nařízení žádnou hor ‑
ní hranici. V případě pilíře II je dostup ‑
ná částka stanovena jako maximálně 
0,25 % celkového přídělu na EZFRV, 
přičemž prostředky lze vynaložit na 
množství různých činností souvise ‑
jících s rozvojem venkova, včetně 
„správní pomoci“. Kromě požadavku 
zřídit Evropskou síť pro rozvoj venkova 
(ENRD) nařízení o EZFRV tyto činnosti 
blíže nevymezuje.30 
Komise povětšinou široké definice 
uvedené v nařízení o financování SZP 
a v nařízení o EZFRV dále nerozvinula 
a nevypracovala podrobné pokyny 
týkající se povahy operačních činností 
v oblasti technické pomoci. Jediné 
takové parametry byly stanoveny 
v souvislosti se zadáváním veřejných 
zakázek a s financováním výdajů na 
IT a na audit. Na ústřední úrovni sice 
odpovědné útvary Komise vypracovaly 
obecná pravidla (tzv. vádemékum) pro 
finanční řízení výdajů na SZP , avšak ta 
rozdíl mezi způsobilými výdaji na tech ‑
nickou pomoc v rámci pilíře I a pilíře 
II a obecnými správními náklady jasně 
neobjasňují.
31 
Největší část interního přídělu Ko ‑
mise na technickou pomoc v období 
2007–2013 byla vydána na operační 
činnosti, tj. činnosti související s budo ‑
váním kapacit (které spadaly hlavně 
pod položky vytváření sítí, externí 
poradenství, hodnocení a IT). V roce 
2007 činila celková hodnota závazků 
12,78 milionu EUR, zatímco údaj za 
rok 2013 byl o 71 % vyšší, tj. 21,9 mili ‑
onu EUR. Současně se změnil poměr 
mezi různými činnostmi v oblasti tech ‑
nické pomoci. Rozpočty na hodnocení 
a poradenství zůstaly v absolutním 
vyjádření poměrně stabilní, avšak více 
závazků bylo uzavřeno v oblasti IT 
a vytváření sítí. Poměrný podíl těchto 
výdajových kategorií v letech 2007 
a 2013 zachycuje graf 1 .
16 Připomínky Graf 1Grafy srovnávající, jak GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova využívalo technickou 
pomoc v letech 2007 a 2013 (uzavřené závazky)
Zdroj: EÚD na základě podrobných rozpočtových údajů od GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova.2007Hodnocení a studie, 32 %
2013Údržba a vývoj IT, 39 %Ostatní, 2 %
Externí pracovníci a odborníci, 16 % Hodnocení a studie, 15 %
Vytváření sítí , 28 %Údržba a vývoj IT, 28 %Ostatní, 6 %
Externí pracovníci a odborníci, 18 %
Vytváření sítí, 16 %
17 Připomínky
32 
Zatímco zavádění a vývoj systémů IT 
pro specifické účely lze snadno označit 
za technickou pomoc související 
s budováním kapacit, kategorizovat 
náklady na pravidelnou údržbu IT tím ‑
to způsobem je těžší. Důvodem je to, 
že údržba IT je nutným nákladem na 
řízení spíše než nástrojem vztahujícím 
se ke konkrétnímu programu, a jako ta ‑
ková se dříve financovala výhradně ze 
správního rozpočtu. Ačkoli dostupné 
informace Komise neumožňují údržbu 
IT a vývoj IT jasně oddělit, je patrný 
zřetelný trend k většímu financování 
neoperačních nákladů na IT z tech ‑
nické pomoci. O této problematice se 
pojednává níže.33 
Zaprvé, v posledních letech došlo 
v oblasti „ostatních výdajů na řízení“ 
(správní náklady, které se nevztahují ke 
konkrétnímu programu, a z rozpočtové 
položky na technickou pomoc je tudíž 
nelze financovat) k poklesu. Komise 
jako celek plynule snižovala své roční 
závazky na „ostatní výdaje na řízení“ 
z téměř 180 milionů EUR v roce 2007 
na méně než 145 milionů EUR v roce 
2013 – což je kumulativní pokles o více 
než 20 %. Jak vyplývá z  grafu 2 , v ob ‑
lasti zemědělství a rozvoje venkova byl 
pokles ještě prudší. Nicméně během 
téhož období byl více než vyvážen 
zvýšením celkových výdajů na tech ‑
nickou pomoc (EZZF a EZFRV, operační 
i neoperační), které se vyvíjely od 
téměř vyrovnaného stavu v roce 2007 
k bezmála trojnásobku „ostatních 
výdajů na řízení“ v roce 2013.Graf 2Opačný trend výdajů GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova na technickou pomoc ve 
srovnání s položkami „ostatních výdajů na řízení“
Zdroj: EÚD, z údajů v souhrnných rozpočtech v období 2007–2013.(v milionech EUR)
0510152025
2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007Ostatní výdaje na řízení 
celkem (rozpočtová položka 05 01 02 11)Operační a neoperační výdaje na 
technickou pomoc
18 Připomínky
34 
Zadruhé, Komise se od roku 2014 roz ‑
hodla financovat svůj systém IT v ob ‑
lasti zemědělství a rozvoje venkova vý ‑
hradně z přídělu na technickou pomoc 
a odvolávala se přitom na svůj cíl „sou ‑
stavně snižovat využívání správního 
rozpočtu“15. Jelikož údržba IT je obecně 
neoperační povahy a nevztahuje se ke 
konkrétním programům, rozhodnutí se 
v podstatě rovná formálnímu uznání, 
že všeobecné správní výdaje mohou 
být financovány z výdajů na technickou 
pomoc.
35 
Přiřazují‑li se náklady na údržbu IT 
a další nezbytné náklady rozpočto ‑
vým položkám, které neodrážejí jejich 
skutečnou povahu, zamlžuje se tím 
rozlišení mezi tím, co je správní a co 
je operační povahy, což negativně 
ovlivňuje rozpočtovou kázeň. V Komisi 
to proto vedlo ke snížení transparent ‑
nosti, pokud jde o povahu a přínosy 
výdajů na technickou pomoc, a k šetře ‑
ní na nesprávném místě.
Důraz na mzdové náklady 
v členských státech
36 
V oblasti rozvoje venkova se financo ‑
vání technické pomoci poskytované 
před rokem 2006 prostřednictvím 
programu SAPARD a EZOZF zaměřova ‑
lo na budování kapacit pro vnitrostátní 
orgány. Podpora vycházela ze zásady, 
že vytvoří‑li se a rozvine domácí kapa ‑
cita, bude možno financování během 
doby snižovat. Celková míra finan ‑
cování v období 2007–2013 se však 
zvyšovala, členské státy získaly nad 
vlastními výdaji na technickou pomoc 
větší kontrolu a pravidla se uvolnila. 
To umožnilo financovat náklady, které 
předtím způsobilé nebyly, jako napří ‑
klad běžnou správu a mzdy. Dostupné 
finance se tak využívaly velmi odlišně 
než na počátku tisíciletí.37 
Stejně tak jako interně využila Komise 
stav velké flexibility v maximální míře, 
pokud jde o výdaje členských států, 
přijala politiku nevměšování se. Tím, 
že v tomto ohledu nabídla jen málo 
podrobných pokynů, případně pokyny 
žádné, souhlasila s tím, že členské státy 
budou spolufinancování technické 
pomoci využívat na mnoho různých 
neoperačních výdajů.
38 
V rámci pilíře II (EZFRV) jsou členské 
státy oprávněny využít na své potřeby 
v oblasti technické podpory až 4 % 
veškerého programového financová ‑
ní. Některé členské státy se v období 
2007–2013 rozhodly zahrnout do 
rozpočtu významnou část tohoto ma ‑
ximálního procentního podílu. Dánsko, 
Estonsko, Maďarsko, Litva, Lotyšsko 
a Malta stanovily míru rovnající se 
nebo blížící se maximu a míra také 
přesáhla 3 % ve Švédsku. Podrobnosti 
o všech členských státech jsou uvede ‑
ny v  příloze , z níž rovněž vyplývá, že 
na období 2014–2020 většina člen ‑
ských států prostředky přidělené na 
technickou pomoc zvýšila, některé 
z nich podstatně.15 Rámcový plán pro informační 
technologie na rok 2013 GŘ 
pro zemědělství a rozvoj 
venkova, s. 12.
19 Připomínky
39 
Graf 3  zobrazuje rozpočtové plánování 
členských států navštívených během 
auditu u tří nejběžnějších výdajových 
kategorií v programech rozvoje venko ‑
va, které odpovídají činnostem vyjme ‑
novaným v nařízení o EZFRV16.
40 
Zvláštní pozornost si v této souvislosti 
zaslouží kategorie „příprava, řízení, 
sledování, hodnocení a kontrola“. Zahr ‑
nuje mnoho druhů správních výdajů, 
hlavně mzdové náklady. A v členských 
státech se podobně jako v Komisi šíří 
tendence zmírňovat břemeno stále 
omezenějšího personálního a správ ‑
ního rozpočtu z alternativních zdrojů, 
je‑li to dovoleno.41 
Čtyři z pěti navštívených členských 
států výslovně uvedly, že největší podíl 
jejich skutečných výdajů na technic ‑
kou pomoc připadá na správní nákla ‑
dy. V Litvě v období 2007–2013 tato 
položka představovala 51 % veškerých 
výdajů na technickou pomoc, v Polsku 
a Maďarsku činil příslušný údaj přes 
60 % a v Rakousku téměř 95 %. V Itálii, 
kde v mnoha případech jako řídicí or ‑
gány pro technickou pomoc vystupují 
externí poradci z veřejného sektoru, 
byly správní výdaje (které pokrývají 
náklady na IT a na technické pracov ‑
níky a pracovníky správní podpory) 
často zařazovány do kategorie „posi ‑
lování kapacit“. Vysoká míra správních 
výdajů se tak objevuje všeobecně, a to 
i v členských státech, kde je celková 
míra závazků určených na technickou 
pomoc relativně nízká – podíl správ ‑
ních nákladů je vyšší v Polsku (kde byla 
míra financování technické pomoci 
1,49 %) než v Maďarsku (3,94 %).16 Čl. 66 odst. 2 a čl. 66 odst. 3.Graf 3Plánované výdaje na technickou pomoc pěti členských států za období 2007–2013 
(financování z EZFRV)
1 O kategorii informování a publicita neexistují na úrovni těchto členských států žádné konsolidované údaje.
Zdroj: Programy rozvoje venkova a údaje dodané členskými státy.Celostátní síť pro venkov
Informování a publicita
Příprava, řízení, sledování, 
hodnocení a kontrola
Rakousko1Maďarsko Itálie1Litva Polsko(v milionech EUR)250
200
150
100
50
0
20 Připomínky
42 
Graf 4  shrnuje skutečné výdaje 
z EZFRV v pěti navštívených zemích 
a dalších členských státech, které 
odpověděly na průzkum17. Obsahuje 
tytéž tři hlavní skupiny činností jako 
graf 3 , avšak kategorie „příprava, říze ‑
ní, sledování, hodnocení a kontrola“ je 
rozdělena do dvou částí. To umožňuje 
přesnější chápání „správních nákladů“, 
které zde zahrnují mzdy a související platby, režijní náklady na kanceláře 
a další provozní náklady, avšak nezahr ‑
nují náklady na hodnocení, školení a IT. 
Podobné náklady mohou také vznikat 
jako složka výdajů na „informování 
a publicitu“ a „celostátní síť pro ven ‑
kov“, v druhém případě až do stropu 
25 % financování18.Graf 4Výdaje na technickou pomoc v různých členských státech podle kategorie  
(2007–2013, spolufinancování z EZFRV)
Pozn.:  Údaje o Španělsku, Německu a Itálii, které mají systém regionálních PRV, jsou extrapolovány z údajů poskytnutých regiony, které odpověděly 
na průzkum. Pokrytí bylo u všech zemí v každém případě považováno za dostatečně reprezentativní (Španělsko 95 %, Německo 85 %, Itálie 77 %).
0 20 40 60 80 100 120 140 160 180 200Polsko
Itálie
Maďarsko
Rumunsko
Španělsko
Německo
Rakousko
Portugalsko
Litva
Švédsko
Francie
Řecko
Bulharsko 
Estonsko
Dánsko
Česká republika
Nizozemsko
Irsko
Činnosti související s přípravou, řízením, sledováním, hodnocením a kontrolou: správní náklady
Činnosti související s přípravou, řízením, sledováním, hodnocením a kontrolou: posilování kapacit
Informování a publicita
Celostátní síť pro venkov
Zbývající dosud nečerpaný rozpočet na technickou pomoc(v milionech EUR)17 Bulharsko a Rumunsko na 
průzkum sice neodpověděly, 
avšak potřebné informace 
byly k dispozici v programech 
rozvoje venkova těchto zemí 
a v přehledech výdajů 
předložených Komisí.
18 Čl. 41 odst. 2 nařízení (ES) 
č. 1974/2006.
21 Připomínky
43 
Výsledky průzkumu potvrdily zjištění 
z pěti kontrolovaných členských států: 
když příslušné orgány stanoví kritéria 
způsobilosti pro financování technické 
pomoci, obvykle vykládají předpisy 
velmi pružným způsobem.
44 
Takto široké chápání technické pomoci 
se v žádném případě neomezuje jen 
na zemědělství a rozvoj venkova, nýbrž 
týká se i dalších oblastí financování 
EU. V nedávné zprávě pro Komisi19 
o financování mzdových nákladů ze 
strukturálních fondů se uvádí závěr 
v tom smyslu, že všechny členské státy 
použily technickou pomoc na spo ‑
lufinancování personálních nákladů, 
přesněji řečeno, že většina členských 
států z technické pomoci spolufinan ‑
cuje platy20.
45 
Na začátku období připadala na 
mzdové náklady velká část technické 
pomoci, kterou členské státy čerpaly 
z EZFRV, a následně tento podíl v mno ‑
ha případech dále narůstal. Například 
v Polsku prostředky určené na nákla ‑
dy na řízení (hlavně osobní náklady) 
v roce 2013 prudce vzrostly převodem 
z informačních opatření a z opatření 
souvisejících se sítěmi pro venkov. Od 
poloviny roku 2009 Litva postupně 
začleňovala do přídělu na technickou 
pomoc platy zaměstnanců, kteří se na 
provádění PRV podíleli jen částečně, 
s výslovným cílem ulevit vnitrostát ‑
nímu rozpočtu. Zatímco v roce 2008 
nebyli žádní pracovníci, kteří by se na 
provádění PRV podíleli jen částečně, 
koncem roku 2012 pracovalo rovněž na 
jiných úkolech, které s PRV nesouvisí, 
téměř 75 % všech pracovníků finan ‑
covaných tímto způsobem. Pokud se 
z technické pomoci financují mzdové 
náklady již zaměstnaných pracovníků, 
technická pomoc se ve skutečnosti 
rovná rozpočtové podpoře. Problémy, 
které tak vznikají, se rozebírají níže.Náklady ušlé příležitosti 
u financování technické pomoci
46 
Vzhledem k volné definici technické 
pomoci a nákladům souvisejícím se 
správou fondů SZP (viz rámeček 1 ) 
není nikterak překvapující, že členské 
státy podobně jako Komise stále více 
využívají výdaje na technickou pomoc 
na pokrytí správních nákladů, které 
financování rozvoje venkova jen dopl ‑
ňují nebo které spadají do neoperač ‑
ních rozpočtů. Problém spočívá v tom, 
že je z podstaty obtížné měřit efektiv ‑
nost těchto nákladů nebo prokázat, že 
takovéto využití prostředků na technic ‑
kou pomoc účelně a efektivně přispívá 
k dopadu širšího rozpočtu na podporu 
rozvoje venkova.
47 
Čím větší podíl celkového financo ‑
vání z EZFRV vyčlení členské státy na 
činnosti technické pomoci, tím méně 
prostředků zůstane na hlavní opatření 
rozvoje venkova, z nichž mají země ‑
dělci a venkovská společenství bez ‑
prostřední prospěch. Není‑li technická 
pomoc ničím více než jen rozpočtovou 
podporou, nesou tyto výdaje ve sku ‑
tečnosti koneční příjemci.19 Metis GmbH, Co‑financing 
salaries, bonuses, top‑ups from 
Structural Funds during the 
2007–2013 period 
(Spolufinancování platů, 
bonusů a příplatků), Úřad pro 
publikace Evropské unie, 
Lucemburk 2014.
20 Ibid., s. 67.
22 Připomínky
48 
Vzhledem k rozdílům v míře spo ‑
lufinancování je v určitém ohledu 
riziko větší pro potřebnější příjemce 
prostředků EU. V období 2007–2013 
činil strop příspěvku z EZFRV 50 % 
v Rakousku a severní Itálii, avšak 75 % 
v konvergenčních regionech, k nimž 
patřilo Polsko, Maďarsko a Litva. 
Perspektiva příspěvku v poměru 3:1 
může pro členské státy být další po ‑
bídkou k vydávání prostředků, avšak 
část potenciální výhody se ztrácí, je‑li 
významný podíl spolufinancování 
převeden na neoperační účely.49 
Využíváním financí EU tímto způso ‑
bem, i když je procentuálně méně vý ‑
znamné, se ovšem odklánějí významné 
částky od klíčových cílů financování. 
Umožní‑li se, aby správní náklady 
spadaly pod technickou pomoc, do ‑
stávají se jak Komise, tak členské státy 
do střetu zájmů. Jako subjekty řídící 
SZP rozhodují o výdajích na jednotlivá 
opatření, včetně technické pomoci, 
s cílem využít prostředky co nejefek ‑
tivněji. Ovšem současně jsou jako 
příjemci technické pomoci vyplácené 
na správní výdaje motivováni zvýšit na 
nejvyšší míru platby na nutné náklady 
související s řízením programů (viz 
rámeček 1 ).
Technická pomoc a náklady na řízení programů
S prováděním EZZF i EZFRV jsou spojeny určité správní výdaje. Na úrovni EU musela Komise vedle ustavení 
a řízení fondů založit také síť ENRD, která s výdaji na technickou pomoc přímo souvisí.
V členských státech dostaly celostátní anebo regionální orgány za úkol provádět celou škálu opatření, která 
mohou vyžadovat nové správní mechanismy. Podle základních předpisů upravujících SZP jsou povinny činit 
vše, co je v jejich silách, aby ochránily finanční zájmy Unie. Proto byly v nařízení o EZFRV v oddílech nazvaných 
řízení a kontrola, informování a publicita a monitorování a hodnocení stanovena povinná opatření. Spolu 
s požadavkem vytvořit strategie místního rozvoje, místní akční skupiny a celostátní sítě pro rozvoj venkova 
vedla tato opatření v členských státech v souvislosti s prováděním pomoci ke vzniku značných nákladů, jak je 
doloženo níže.
Ve své zprávě o činnosti za rok 2013 GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova shrnulo údaje členských států o cel ‑
kových výdajích na kontroly ověřených plateb v rámci pilíře I a pilíře II21. U pilíře I náklady kontrolních orgánů 
(včetně mzdových nákladů, školení, údržby a výdajů na budovy) představovaly přibližně 5,13 % celkových 
výdajů na opatření EZZF. V rámci pilíře I nejsou na technickou pomoc vyhrazeny pro členské státy téměř žádné 
prostředky, takže tuto částku nelze z fondů EU spolufinancovat. V rámci pilíře II činila odpovídající částka 
vypočítaná na základě zpráv členských států 8,13 %. Za těchto okolností je motivace pokrýt maximální částku 
z technické pomoci silná a některé členské státy vedla k tomu, že svůj rozpočet stanovily ve výši 4% stropu 
nebo blízko této hranice. Jelikož technická pomoc nesmí přesáhnout 4 % celkového spolufinancování, i zde 
musí být případný přebytek související s výkonem kontrol hrazen z vnitrostátních rozpočtů.
21 http://ec.europa.eu/atwork/synthesis/aar/doc/agri_aar_2013.pdf .Rámeček 1
23 Připomínky
50 
Tím, že současné mechanismy tech ‑
nické pomoci posílily autonomii 
členských států, zvýšily i míru, v níž se 
členské státy spoléhají na prostředky 
EU, které se stále více využívají v oblas ‑
tech bez jasného dopadu na posilování 
a rozvoj kapacit. Během auditu vyjá ‑
dřily polské a litevské orgány nespo ‑
kojenost s nepřesností pravidel a také 
zájem o to, aby dostaly další pokyny 
z Komise k tomu, jak technickou po ‑
moc efektivněji a účinněji využívat.
51 
Zdá se, že současný vysoký podíl pro ‑
středků technické pomoci vyčleněných 
na správní náklady bude v období 
2014–2020 přetrvávat. Zástupci čtyř 
z pěti navštívených členských států 
uvedli, že technickou pomoc stále 
považují za nástroj, s jehož pomocí lze 
financovat základní prováděcí struktu ‑
ru svých PRV22. Na technickou pomoc 
navíc nyní připadá větší celkový podíl 
úhrnných výdajů. Jak je patrné z  pří-
lohy , i když je souhrnný rozpočet na 
rozvoj venkova pro všechny členské 
státy v novém období menší, celková 
částka vyčleněná na technickou po ‑
moc (1,9 miliardy EUR) je o 24 % vyšší.Jsou náklady způsobilé?
Určité případy formální 
nezpůsobilosti v Komisi
52 
V Komisi prověřoval Účetní dvůr 20 
projektů GŘ pro zemědělství a rozvoj 
venkova z kontrolovaného období ve 
všech oblastech technické pomoci. 
U čtyř projektů byly zjištěny nesrovna ‑
losti – ve všech případech byl nespráv ‑
ně použit neoperační rozpočet EZZF. 
Tři z těchto čtyř projektů (51 500 EUR 
na pořízení 40 laptopů, 10 000 EUR na 
pořízení licencí na programové vyba ‑
vení a 13 800 EUR na smlouvu o údržbě 
firewallu) byly přiřazeny výhradně 
EZZF, třebaže přinášely užitek i v rámci 
pilíře II. Aby mohly být financovány 
z technické pomoci, musí se neope ‑
rační výdaje vztahovat k určitému 
programu, takže tyto náklady měly být 
poměrně rozděleny mezi rozpočet na 
EZZF a na EZFRV. Čtvrtá položka byl 
grant na technickou pomoc v částce 
278 000 EUR ve prospěch OECD, který 
byl rovněž zařazen do rozpočtu na 
EZZF, přestože předešlé platby v rámci 
téže dohody o grantu byly správně 
financovány z obecné kapitoly na 
koordinaci SZP .
53 
U veřejných zakázek souvisejících 
s 20 vybranými projekty se celkově 
nevyskytly žádné případy závažného 
porušení předpisů. Řízení byla správně 
zvolena a vyhlášena a poté provedena 
v souladu s předpisy.22 Výjimkou je Maďarsko, které 
se rozhodlo omezit své 
financování technické pomoci 
na období 2014–2020 jen na 
provozování celostátní sítě pro 
venkov a související činnosti 
s celkovou mírou 2,4 %. 
Všechny ostatní potřeby 
financování rozvoje venkova 
se uspokojují z vnitrostátního 
rozpočtu.
24 Připomínky
Častější problémy v člen ‑
ských státech
54 
Audit odhalil v pěti kontrolovaných 
členských státech mnoho případů 
nesprávného financování technické 
pomoci z pilíře II. Z 91 přezkoumaných 
projektů technické pomoci byly nezpů ‑
sobilé či částečně nezpůsobilé výdaje 
zjištěny u 35. Hlavní problémy spočíva ‑
jí v tom, že financování se používá na 
činnosti spadající pod oba pilíře (které 
tak nejsou způsobilé v plném rozsahu), 
nebo se jedná o záležitosti související 
se zakázkami a jejich zadáváním. U ně ‑
kterých projektů se vyskytovaly oba 
druhy nesrovnalostí.
Některé činnosti členských států 
nespadají výlučně pod pilíř II
55 
Jak již bylo uvedeno, článek 13 nařízení 
o financování SZP výslovně zakazuje 
jakkoli financovat v souvislosti s EZZF 
(pilíř I) správní a personální náklady. 
V členských státech jsme však zjisti ‑
li, že 25 z kontrolovaných projektů 
zahrnovalo platby technické pomoci 
provedené v rámci pilíře II na správní 
náklady, které ve skutečnosti vznik ‑
ly v souvislosti s pilířem I, nebo na 
činnosti jinak nesouvisející s EZFRV. 
Riziko, že k tomu bude docházet, je 
obzvláště vysoké, spadají‑li nákupy či 
projekty jak pod pilíř I, tak pod pilíř II. 
V takových případech je část výdajů 
samozřejmě nezpůsobilá a neměla by 
být spolufinancována.56 
Příklady v  rámečku 2  ukazují, že nedo ‑
statky v evidenci, používání koeficien ‑
tů či jiné správní postupy související 
s až příliš složitým a někdy libovolným 
rozlišováním výdajů ve dvou velmi 
odlišných oblastech činnosti s sebou 
přinášejí riziko nesprávných výdajů. 
Pokud by všechny ostatní okolnosti 
zůstaly stejné, je nejasné, proč by měly 
být správní a personální náklady zaká ‑
zány u pilíře I, avšak u pilíře II nikoli.
25 Připomínky
Riziko nezpůsobilosti, jsou‑li náklady sdíleny s pilířem I
Sdílené náklady se ve většině případů týkaly odměňování zaměstnanců, kteří měli na starosti činnosti souvi ‑
sející i nesouvisející s PRV. Šlo zejména o případy, kdy byl nedostatečně doložen a zdůvodněn podíl hrazený 
z pilíře II. V Litvě nebylo možno prokázat, zda jsou koeficienty, podle nichž se přiřazovaly náklady jednotlivým 
úkolům souvisejícím s PRV, správné, takže způsobilost výkazů nákladů nebylo možno ověřit. V Maďarsku měly 
být personální náklady způsobilé jen u pracovníků, kteří se činnostem přímo souvisejícím s PRV na období 
2007–2013 věnovali na plný úvazek. Ovšem někteří pracovníci provádějící činnosti technické pomoci byli 
zaměstnáni v útvarech s řádnými povinnostmi přesahujícími rámec PRV (ministerské sekretariáty, finanční 
a právní oddělení), avšak bez skutečné záruky, že se činnostmi v souvislosti s PRV věnují na plný úvazek. Přípa ‑
dy podobné těmto byly zjištěny i v Polsku a Rakousku.
Další oblastí, kde se výdaje sdílí mezi pilířem I a pilířem II, je nákup nebo údržba vybavení IT nebo programo ‑
vého vybavení. V Polsku byl koeficient, podle něhož se v platební agentuře přidělovaly výdaje na údržbu IT na 
činnosti v oblasti rozvoje venkova, nejméně čtyři roky neaktuální. V Itálii nebylo jasné, zda videokonferenční 
vybavení nakoupené ministerstvem zemědělství a hrazené výhradně z EZFRV bylo určeno k použití výlučně 
pro pilíř II.
Poslední sdílená oblast se týká kontrol podmíněnosti23, u nichž je možné, není‑li druh podpory jasně rozlišen, 
čerpat na opatření prováděná v rámci EZZF prostředky zamýšlené výsadně pro EZFRV. V Rakousku nebyl každý 
rok aktualizován koeficient, podle něhož se rozdělují náklady na inspekce podmíněnosti mezi výkazy nákladů 
v rámci režimu jednotné platby (nezpůsobilé) a agroenvironmentální výkazy v rámci rozvoje venkova (způso ‑
bilé). V roce 2011 to zpočátku vedlo k přeplatku z EZFRV ve výši 15 600 EUR.
23 Podmíněnost je požadavek, aby zemědělci, kteří dostávají přímé platby v rámci pilíře I, dodržovali základní normy v oblasti životního prostředí, 
bezpečnosti potravin, zdraví zvířat a rostlin a dobrých životních podmínek zvířat. Platí též pro většinu environmentálních plateb v rámci pilíře II.Rámeček 2
26 Připomínky
Nesrovnalosti v zadávání 
veřejných zakázek
57 
Audit odhalil nemálo problémů se 
zadáváním veřejných zakázek v člen ‑
ských státech (které se dotýkaly 17 z 51 
kontrolovaných zadávacích řízení, pře ‑
devším v oblasti informování a publi ‑
city). Jednalo se o používání přímého 
vyjednávání místo soutěžního zadáva ‑
cího řízení při udělování zakázek, což 
je v rozporu s ustanoveními o transpa ‑
rentnosti, rovném zacházení a zákazu 
diskriminace ve směrnici o veřejných 
zakázkách24 a v některých případech 
i s příslušnými vnitrostátními předpisy. 
Použitím nesprávného řízení se nejen 
porušují předpisy EU anebo vnitro ‑
státní právo; podkopávají se tím také 
pravidla volného trhu, diskriminují se 
ostatní potenciální dodavatelé a může 
to vést k nadměrným nákladům.24 Směrnice Evropského 
parlamentu a Rady 2004/18/ES 
ze dne 31. března 2004 
o koordinaci postupů při 
zadávání veřejných zakázek na 
stavební práce, dodávky 
a služby (Úř. věst. L 134, 
30.4.2004, s. 114).
Příklady nesrovnalostí v zadávání veřejných zakázek
Použití nesprávného řízení
V Itálii byly pořízeny dvě služby cestovní kanceláře (v hodnotě 170 000 a 130 000 EUR) přímým vyjednáváním, 
čímž byly porušeny vnitrostátní předpisy, podle nichž musí být zakázky nad 40 000 EUR nabízeny v otevřené 
soutěži.
V Polsku se přímým vyjednáváním bez odůvodnění uzavřely zakázky s podřízeným útvarem státní správy 
(hotelové, stravovací, konferenční a školicí služby) a s předchozím dodavatelem (služby IT poskytované vládní 
agentuře).
Předražené zakázky
V Maďarsku byla pořadateli akcí v roce 2008 udělena složitá rámcová zakázka na základě jednotkových cen, 
které by byly příliš vysoké i o šest let později. Předražená zakázka pak byla ukončena dva roky před jejím 
vypršením.
Zadávací dokumentace překážkou transparentnosti a rovného zacházení
V Itálii audit odhalil četné případy výběrových řízení na veřejné zakázky s omezenými nebo nepřesnými infor ‑
macemi o technických kritériích, která pak byla zohledňována při udílení zakázky. Způsobilí, avšak nezkušení 
uchazeči tak měli obtíže, aby svou nabídku správně zformulovali, a rovněž to komplikovalo posuzování a po ‑
rovnávání kvality jednotlivých nabídek a zdůvodňování konečného rozhodnutí o udělení zakázky.Rámeček 3
27 Připomínky
25 Podle článku 62 prováděcího 
nařízení Komise (EU) 
č. 809/2014 ze dne 
17. července 2014, kterým se 
stanoví prováděcí pravidla 
k nařízení Evropského 
parlamentu a Rady (EU) 
č. 1306/2013, pokud jde 
o integrovaný administrativní 
a kontrolní systém, opatření 
pro rozvoj venkova 
a podmíněnost (Úř. věst. L 227, 
31.7.2014, s. 69) podléhají 
výdaje členských států na 
technickou pomoc obecnému 
požadavku na správní kontroly 
a kontroly na místě a podávání 
zpráv. V článku se dále 
zdůrazňuje nezávislost, neboť 
stanoví, že kontrolní orgány 
musí být „funkčně nezávislé“ 
na subjektech, které schvalují 
platby.
26 Konkrétní, měřitelné, 
dosažitelné, relevantní 
a časově vymezené cíle.
27 Zásady a pravidla uvedené 
v tomto bodě upravuje článek 
27 finančního nařízení z roku 
2002.
28 Viz článek 53b finančního 
nařízení z roku 2002.Kontrolní systémy nebyly 
uplatňovány dostatečně
58 
Bez ohledu na připomínky v bodě 56 
jsme zjistili, že kontrolní systémy člen ‑
ských států, které mají stanovit, zda 
byly náklady správně přiřazeny pilíři II, 
nefungují řádně. V mnoha případech, 
kdy členské státy stanovily koeficien ‑
ty nebo jiné výpočty pro rozdělení 
nákladů mezi EZZF a EZFRV, se vzorce 
nepoužívaly systematicky nebo se 
aktualizovaly nepravidelně, a přesto 
žádné kontroly tyto nedostatky, které 
je třeba odstranit, neodhalily. V této 
souvislosti je povzbudivé, že Komise 
od auditu posílila pravidla upravující 
kontroly výdajů na technickou pomoc, 
které členské státy provádějí25.
59 
Velmi podobná byla situace i u zadává ‑
ní zakázek. U převážné většiny projek ‑
tů, v nichž jsme objevili nesrovnalosti 
v zadávání zakázek, provedly příslušné 
vnitrostátní orgány již předtím správní 
kontroly. Jelikož tyto kontroly neodha ‑
lily nedostatky zjištěné Účetním dvo ‑
rem, byly vyhodnoceny jako neúčinné. 
Komise i v tomto případě zareagovala 
na potřebu zlepšit efektivnost řídicích 
a kontrolních systémů členských států 
pro technickou pomoc a již oznámila, 
že připravuje pokyny k zadávání veřej ‑
ných zakázek na období 2014–2020.Jak vhodný je rámec 
výkonnosti pro 
technickou pomoc?
60 
V preambuli finančního nařízení jsou 
hospodárnost, efektivnost a účinnost 
zakotveny jako základní principy 
řádného finančního řízení ve všech 
oblastech rozpočtových výdajů. Aby 
byly tyto principy zajištěny, musí být 
v každé oblasti činnosti stanoveny cíle 
splňující kritéria SMART26, které se mo ‑
nitorují pomocí ukazatelů výkonnosti. 
Výsledkem monitorování jsou roční 
tzv. výkazy o činnosti. Posléze musí 
orgány a instituce (v tomto případě 
Komise) provádět hodnocení ex ante 
a ex post27.
61 
V rámci sdíleného řízení jsou výše uve ‑
dené úkoly svěřeny členským státům, 
které odpovídají za to, že se prostředky 
využívají v souladu s platnými pravidly 
a zásadami28.
62 
Využívání všech prostředků na SZP 
se tudíž přísně řídí požadavky, které 
se týkají záruk za vhodnost výdajů. 
Audit odhalil, že prováděcí orgány 
technickou pomoc z působnosti těchto 
pravidel často vyjímaly. Jak je však 
vysvětleno v  rámečku 4 , povinnosti ve 
finančním nařízení se vztahují rovněž 
na technickou pomoc jako na činnost 
v oblasti politiky „zemědělství a rozvoj 
venkova“.
28 Připomínky
63 
Technická pomoc je sice malou 
částí celkových výdajů, avšak během 
programového období představuje 
významný objem peněz a musí za ni 
být řádně vyvozována odpovědnost. 
Přestože Komise a členské státy ujišťu ‑
jí, že technická pomoc na neoperační 
náklady je nutná i přiměřená a že je 
hodnotným příspěvkem k úspěšnosti 
programů, celkově vzato neexistuje 
rámec výkonnosti, který by prokázal, 
že tomu tak opravdu je. Oblast se 
vyznačuje nedostatečným víceletým 
plánováním, neexistencí řádného 
posouzení potřeb, nepřesnými cíli (jež 
tudíž nejsou SMART) a neexistencí 
monitorování a hodnocení programů 
technické pomoci orientovaného na 
výkonnost (největší váha se místo toho 
přisuzuje finančním aspektům).Je technická pomoc činnost, nebo jen nástroj?
Při auditu bylo obecně zjištěno, že odpovědné orgány se domnívají, že na technickou pomoc, kterou považují 
za zdroj správní podpory pro podstatné operace v oblasti financování, se požadavky na výkonnost stanovené 
v předpisech nevztahují. Pro Rakousko je technická pomoc prostě a jednoduše nástroj na provádění PRV a je ‑
diným měřítkem její účinnosti je úspěšnost programu. Při tomto pohledu technickou pomoc nelze plánovat 
a nelze pro ni vymezit cíle či ukazatele, které jsou náležitější u hlavních opatření29, k nimž přispívá. Pokud by se 
technická pomoc prezentovala jako samostatná konsolidovaná činnost, bylo by pro Komisi obtížné posoudit 
její přínos ke každé činnosti v oblasti rozvoje venkova.
Uvažování, které financování technické pomoci přisuzuje poněkud pasivní roli a nevidí je jako součást rámce 
operační výkonnosti, odporuje nařízením. V článku 66 nařízení o EZFRV se technická pomoc nazývá jak „čin ‑
ností“, tak „opatřením“ a článek 2 písm. d) definuje „opatření“ jako „soubor operací přispívajících k provádění 
osy“. Navíc vzhledem k objemu prostředků vyčleněných na výdaje na technickou pomoc, zejména v členských 
státech (více než 1,5 miliardy EUR), je velmi důležité mít jistotu, že je řádně řízena a přispívá k provádění pro ‑
gramu. Toho lze nejlépe dosáhnout správným plánováním, monitorováním a hodnocením jejích konkrétních 
dopadů.
29 Která jsou popsána v hlavě IV, kapitole I nařízení o EZFRV. O technické pomoci pojednává hlava IV, kapitola II.Rámeček 4
29 Připomínky
Slabé plánování a posuzo ‑
vání potřeb
64 
Aby mohly být vhodně vymezeny 
cíle a stanoveny cílové hodnoty, je 
důležité, aby byly nejprve posouzeny 
potřeby a vypracovány střednědobé 
a dlouhodobé plány. To je navíc sou ‑
částí hodnocení ex ante , jak je popsáno 
v nařízení o EZFRV30.
65 
V Komisi jsou výdaje na technickou 
pomoc vnímány jako správní pomoc 
a jedním z důsledků tohoto vnímání je 
skutečnost, že jsou převážně považo ‑
vány za roční výdaje. Téměř ve všech 
oblastech činností (s výjimkou studií 
a hodnocení a ENRD) nebylo provede ‑
no ani výchozí hodnocení potřeb na 
dané období, ani nebyly vypracovány 
plány na víceleté využití prostředků. 
To v některých případech znamenalo, 
že se rozpočtové příděly každoročně 
obnovovaly, aniž bylo potvrzeno, zda 
je (krátkodobá) potřeba vyjádřená 
před několika lety stále platná. Navíc, 
neexistuje‑li řádné posouzení potřeb, 
může se provádění stát nahodilým 
a rozptýleným.
66 
Podle nařízení o EZFRV byly člen ‑
ské státy povinny podrobit své PRV 
hodnocení ex ante , aby  byly „[zjištěny 
a vyhodnoceny] střednědobé a dlou ‑
hodobé potřeby, cíle, jichž má být do ‑
saženo, očekávané výsledky, kvantifi ‑
kované cíle zejména z hlediska účinku 
v porovnání s výchozí situací, přidaná 
hodnota pro Společenství, míra zo ‑
hlednění priorit Společenství, závěry 
z předchozího programování a kvalita 
postupů pro provádění, monitorování, 
hodnocení a finanční řízení“31.67 
Stejně jako Komise vynechalo tech ‑
nickou pomoc ze svého víceletého 
posouzení potřeb v oblasti rozvoje 
venkova i pět zkoumaných členských 
států. Hlavním důsledkem tohoto po ‑
stupu byly nestabilní rozpočty technic ‑
ké pomoci, které se měnily správními 
nařízeními. I v Polsku, kde u jedné 
složky PRV potřeby technické pomoci 
posouzeny byly, byl výchozí rozpočet 
výrazně podhodnocený. V duchu své 
politiky nevměšování se do rozhodo ‑
vání členských států o výdajích v této 
položce přijala Komise potřebné změ ‑
ny programu bez výhrad.30 Článek 85.
31 Článek 85.
30 Připomínky
Potřeby zdaleka nesplňují 
kritéria SMART
68 
Účelem cílů SMART je přesněji zacílit 
financování, a efektivněji tak naplnit 
konkrétní záměry. Cíle, které jsou 
SMART, také poskytují jasnější rá ‑
mec pro monitorování a hodnocení 
výsledků.
69 
Jelikož jsou její plánování a posuzování 
potřeb nedostatečné, nepodařilo se 
Komisi vesměs stanovit pro financo ‑
vání technické pomoci cíle SMART. 
Technická pomoc se neobjevuje 
v podrobných ročních plánech řízení 
GŘ pro zemědělství a rozvoj venko ‑
va, které shrnují jeho cíle a ukazatele 
pro nastávající rok, přestože projekty 
a opatření podporované z technické 
pomoci do těchto plánů zahrnuty 
jsou. Také operační rozhodnutí o fi ‑
nancování vypracovaná generálním 
ředitelstvím neobsahují cíle SMART 
ani ukazatele pro projekty technické 
pomoci, s nimiž se nakládá stejně jako 
s obecnými správními výdaji Komise. 
Jedinou výjimkou je oblast hodnocení 
a studií, u nichž, jak bylo výše uve ‑
deno, se provádí víceleté plánování 
a jsou stanoveny cíle SMART, které jsou 
zabudovány do požadavků příslušných 
nařízení.70 
V členských státech bylo pro stanove ‑
ní konkrétních cílů technické pomoci 
učiněno jen málo. Chybělo víceleté 
plánování v jednotlivých oblastech 
technické pomoci (například informač ‑
ní a komunikační opatření v souvis ‑
losti s celostátní sítí pro venkov), což 
ztěžovalo transparentnost a stanovení 
cílů. Věci neprospělo ani to, že se 
jasně nerozlišovalo mezi jednotlivými 
oblastmi technické pomoci nebo mezi 
nimi a jinými podobnými činnostmi 
nesouvisejícími s cíli EZFRV. Z pěti 
navštívených členských států šla nad 
obecný rámec nařízení jen Itálie. Avšak 
ani v Itálii nebyly cíle vyčísleny a chy ‑
běl jim časový horizont.
Příklady nedostatečně formulovaných cílů z programových dokumentů členských 
států
Součástí litevských cílů bylo následující: „zajistit vhodnou přípravu, efektivní provádění a hodnocení progra ‑
mu […] zajistit vhodnou prezentaci a publicitu informací […] zajistit přístupnost informací“.
Polské cíle se v podstatě omezovaly na výčet činností, o nichž pojednávají články 66 a 68 nařízení o EZFRV. 
Byly tak sice v souladu s požadavky předpisů, avšak neuváděly očekávané výsledky či dopady technické po ‑
moci ani neřešily, jak se má výkonnost technické pomoci měřit.Rámeček 5
31 Připomínky
Omezené monitorování 
a hodnocení
71 
Finanční nařízení obsahuje určitá usta ‑
novení o činnostech Komise v oblasti 
monitorování a hodnocení. V podstatě 
se mají rozpočtovému orgánu před ‑
kládat výroční zprávy o plnění cílů na 
základě posouzení pomocí výkonnost ‑
ních ukazatelů32.
72 
V oblasti rozvoje venkova33 patřil 
k hlavním bodům na období 2007–
2013 požadavek, aby Komise a členské 
státy vypracovaly společný rámec pro 
monitorování a hodnocení (CMEF) 
s omezeným počtem ukazatelů spo ‑
lečných pro všechny programy rozvoje 
venkova. Každý členský stát měl také 
stanovit další ukazatele umožňující 
měřit pokrok, efektivnost a účinnost 
svého PRV ve všech fázích provádění. 
Komisi se také měla předkládat výroční 
zpráva o pokroku a kvalita, efektivnost 
a účinnosti programů se měly hodnotit 
ex ante , v polovině období a  ex post .
73 
CMEF byl zřízen tak, jak bylo požado ‑
váno. Avšak v souladu s názorem, že na 
technickou pomoc se výkonnostní po ‑
žadavky nevztahují, nebyla technická 
pomoc uvedena v obecných pokynech 
k CMEF a chyběla rovněž v popisu 
opatření a společných ukazatelů.74 
V Komisi se tak financování technické 
pomoci monitoruje a hodnotí ve stejně 
omezeném rozsahu, jako se technic ‑
ká pomoc plánuje. Neexistují kritéria 
spojující ji s celkovou výkonností pro ‑
gramu, nýbrž převažuje zaměření na 
finanční a další čistě správní aspekty, 
jako je dodržování výdajových stropů 
a lhůty pro plnění zakázek.
75 
Velmi podobný stav vládne v členských 
státech, a to opět proto, že technická 
pomoc se neobjevuje v CMEF. Komise 
monitoruje programy rozvoje venkova 
členských států jen tak, že kontrolu ‑
je rozpočtové plnění a dodržování 
4% stropu. Hlavním monitorovacím 
nástrojem členských států je výroč ‑
ní zpráva o pokroku, kterou každý 
z nich předkládá o svém PRV, avšak 
výroční zprávy o pokroku u tří ze šesti 
kontrolovaných PRV žádné hodnoce ‑
ní technické pomoci neobsahovaly. 
Pokud provedeno bylo, skutečnost, že 
chyběly ukazatele výkonnosti a dopa ‑
du nebo jasné pokyny k prezentaci, 
navíc omezovaly rozsah monitorování 
jen na finanční provádění.32 Čl. 27 odst. 3 finančního 
nařízení z roku 2002.
33 Články 77 až 87 nařízení 
o EZFRV.
32 Připomínky
Dopad nedostatečného 
rámce výkonnosti
76 
Je úkolem Komise, jako orgánu zod ‑
povědného za provádění rozpočtu EU, 
zajistit řádné finanční řízení EZFRV. 
K tomuto úkolu patří nabídnout spo ‑
lehlivé a jasné pokyny, jak technickou 
pomoc efektivně a účinně využívat. 
Avšak tím, že Komise nevymezila své 
vlastní potřeby technické pomoci jako 
součást rámce výkonnosti a netrvala 
na tom, aby členské státy učinily totéž, 
zbavila se nástroje, pomocí něhož 
mohla posuzovat celkový dopad 
výdajů na technickou pomoc, a zamě ‑
řit tudíž financování tam, kde bude 
nejprospěšnější.
77 
Rámec výkonnosti by byl také užiteč ‑
ný jako východisko pro navrhování 
technické pomoci jako řešení konkrét ‑
ních problémů, které mohou u EZFRV 
nastat. Když v roce 2011 a 2012 Komise 
vyzvala členské státy, aby vypracovaly 
akční plány na snížení nepřijatelné 
míry chyb v oblasti rozvoje venko ‑
va, byla promeškána příležitost určit 
technickou pomoc jako prostředek, 
který by usnadnil či podpořil nápravné 
opatření.78 
Nakolik jsou plánování, monitorování 
a hodnocení vyžadované finančním 
nařízení v Komisi a členských státech 
zavedeny, týkají se operačních činností 
spíše než správních výdajů, na něž nyní 
připadá největší podíl rozpočtů na 
technickou pomoc. Jedním z hlavních 
důvodů je skutečnost, že je velmi ob ‑
tížné plánovat a posuzovat například 
přínos mezd k celkové výkonnosti pro ‑
gramu. Tento druh výdajů lze mnohem 
méně než operační výdaje sloučit s po ‑
třebou prokázat, že se zásady řádného 
finančního řízení dodržují.
Vytváření sítí: potenciál 
stát se účinným rámcem 
výkonnosti
79 
ENRD34 je jedinou složkou technické 
pomoci v Komisi, která je výslovně vy ‑
mezena v předpisech EU upravujících 
zemědělství a rozvoj venkova. ENRD 
má zřetelné cíle související s konsoli ‑
dací a posilováním postupů a kapacity 
v oblasti rozvoje venkova v celé Unii.
80 
Jedním z úkolů ENRD je podporovat 
celostátní sítě pro venkov (CSV) v člen ‑
ských státech, které se rovněž financují 
z technické pomoci35. Byl stanoven 
absolutní strop 25 % z každého přídělu 
na CSV, který lze použít na nutné 
správní struktury36, přičemž zbytek 
má připadnout na akční plán obsa ‑
hující stanovené informační činnosti 
a činnosti související s posilováním 
kapacit37.34 Zřízena v souladu s článkem 
67 nařízení o EZFRV.
35 Podle článku 68 nařízení 
o EZFRV.
36 Čl. 41 odst. 2 nařízení (ES) 
č. 1974/2006.
37 „[…] akční plán, v němž jsou 
alespoň stanoveny 
a analyzovány osvědčené 
přenosné postupy 
a poskytnuty informace 
o nich, řízení sítí, organizování 
výměny zkušeností 
a know‑how, příprava 
vzdělávacích programů pro 
vytvářející se místní akční 
skupiny a technická pomoc 
pro spolupráci mezi územími 
a pro nadnárodní spolupráci.“
33 Připomínky
81 
Jak u ENRD, tak u celostátních sítí bylo 
proto v předpisech přesněji stanove ‑
no, jak se má financování technické 
pomoci využívat, s jasným rozlišením 
mezi tím, co jsou a co nejsou operační 
činnosti. Většina výdajů na sítě je teo ‑
reticky slučitelná s rámcem výkonnosti, 
takže by mělo být snazší dosáhnout 
mezi činnostmi technické pomoci 
v této oblasti konzistentnosti a také by 
to mělo usnadnit hodnocení a ověřo ‑
vání v souladu s obecnými zásadami 
řádného finančního řízení.82 
Činnosti v oblasti sítí se však často 
vyznačovaly týmž neúplným pláno ‑
váním, monitorováním a hodnocením 
jako technická pomoc v oblasti rozvoje 
venkova celkově. Obecně řečeno, 
jejich dopad se posuzuje jen obtížně, 
i když výjimku lze učinit u italské CSV 
(viz rámeček 6 ), která je pro plánování 
a provádění technické pomoci v urči ‑
tých ohledech vzorem.
Italská celostátní síť pro venkov38 jako příklad fungujícího rámce výkonnosti
Během auditu bylo zjištěno, že italská CSV z velké části splnila své operační cíle (lepší správa a řízení, budová ‑
ní řídicích a správních kapacit, sdílení znalostí a osvědčených postupů) a že poskytovala účinnou koordinaci 
a podporu pro italské regionální programy rozvoje venkova (srovnáváním údajů a poradenstvím), přičemž 
současně podporovala nadnárodní spolupráci. CSV provozuje oblíbené internetové stránky a pořádá mnoho 
různých iniciativ a akcí. Její komunikační činnosti mají širou základnu (včetně on‑line komunity pro mladé ze ‑
mědělce a školních projektů). Byly uspořádány soutěže pro mladé zemědělce o nejlepší video s cílem identifi ‑
kovat a podpořit osvědčené postupy a vítězné práce byly umístěny na internetových stránkách CSV.
Výsledky CSV a její úspěch u zainteresovaných subjektů jsou zčásti dány podrobným plánováním operačních 
výstupů. CSV je pak monitorována a hodnocena podle řady ukazatelů, doplněných o cílové hodnoty. Soubor 
ukazatelů výstupů (například uspořádaná setkání, zveřejněné pokyny) se vztahuje na konkrétní programová 
opatření, zatímco pro CSV jako celek byly stanoveny ukazatele výsledků (míra spokojenosti zákazníků, šíření 
osvědčených postupů) a ukazatele dopadů (počet klíčových aktérů podílejících se na správě a řízení, veřejné 
vnímání viditelnosti politik rozvoje venkova).
Konečně program CSV přihlíží k hodnocením ex ante  a probíhajícím hodnocením financování technické 
pomoci. Veškerá doporučení navržená v roce 2010 nezávislým hodnotitelem v polovině období, jež se týkala 
potřeby zavést rámec ukazatelů společný všem opatřením technické pomoci, italské orgány přijaly, aby zlepši ‑
ly kvalitu monitorování.
38 Itálie je jedním z několika málo členských států se systémem regionálních PRV. To znamená, že CSV slouží navíc jako koordinační a podpůrný 
subjekt pro regiony ve všech oblastech politiky rozvoje venkova, nikoli pouze jako opatření technické pomoci. Podléhá tudíž požadavkům CMEF, 
jako by byla národním PRV.Rámeček 6
34
 Závěry  
a doporučení
83 
Účetní dvůr došel k celkovému závěru, 
že jelikož pro výdaje na technickou 
pomoc v oblasti zemědělství a rozvoje 
venkova chybí vhodný rámec výkon ‑
nosti, Komise ani členské státy nejsou 
s to prokázat, jak technická pomoc 
přispěla k celkovým cílům SZP .
84 
Přestože se jedná o značné částky, 
legislativní rámec technickou pomoc 
jasně nedefinuje a pravidla jejího 
využití jsou neurčitá. Audit ukázal, že 
Komise a členské státy této situace 
plně využily. Svoboda volby však vedla 
k nedostatečné důslednosti (bod 28). 
Komise nevypracovala k financování 
technické pomoci komplexní pokyny, 
a to ani interně, ani pro členské státy 
(body 30  a 37) .
85 
V Komisi se rozlišování mezi operační ‑
mi výdaji a obecnými správními výdaji 
stalo zamlženým. Stále význačnější 
částí rozpočtu na technickou pomoc 
jsou zejména výdaje na údržbu IT 
(body 32–35). Mezitím čtyři z pěti kon ‑
trolovaných členských států uvedly, že 
největší podíl jejich výdajů na technic ‑
kou pomoc připadá na správní náklady 
s důrazem na mzdové náklady. V situa ‑
ci, kdy by příslušní zaměstnanci museli 
danou politiku tak či tak provádět, 
rovná se toto využití technické po ‑
moci v podstatě rozpočtové podpoře. 
V mnoha oblastech politiky EU je nyní 
běžné, že se mzdové náklady financují 
z technické pomoci (body 39–45).86 
Protože se zřetelně nerozlišuje mezi 
operačními a správními výdaji a není 
jasno o povaze činností, které má 
technická pomoc pokrývat, snižuje to 
rozpočtovou transparentnost a ztě ‑
žuje kontrolu nad tím, jak se rozpočty 
čerpají (body 26–28).
87 
Audit odhalil určité případy formální 
nezpůsobilostí v Komisi, které jsou 
způsobeny tím, že náklady jsou k roz ‑
počtu přiřazovány nesprávně (bod 52). 
V členských státech spočívají hlavní 
problémy v tom, že financování se 
používá na činnosti spadající pod oba 
pilíře (které tak nejsou způsobilé v pl ‑
ném rozsahu), nebo se jedná o záleži ‑
tosti související se zakázkami a jejich 
zadáváním (body 54–59). Účetní dvůr 
nicméně konstatuje, že většina výdajů 
na technickou pomoc splňuje pružná 
kritéria, jež v současnosti platí.
88 
Účetní dvůr zjistil, že v praxi se správní 
náklady jako mzdy nebo IT často týkají 
obou pilířů SZP . Jelikož tyto náklady 
jsou způsobilé jen v rámci pilíře II (v 
členských státech), nebo poměrně jak 
v rámci pilíře I, tak pilíře II (v Komisi), 
vzniká potřeba zatěžujících postupů 
ke zdůvodnění, jakým způsobem jsou 
náklady rozděleny (body 52, 54–56).
35 Závěry a doporučení 
89 
Navíc je z podstaty obtížné měřit 
u správních nákladů efektivnost využití 
prostředků. I když tedy čerpání těchto 
nákladů na technickou pomoc prav ‑
děpodobně určitým způsobem ke 
splnění cílů SZP přispívá, je prakticky 
nemožné tento příspěvek spolehlivě 
posoudit a zejména prokázat, že tato 
forma výdajů na technickou pomoc 
představuje efektivnější využití pro ‑
středků než přímé výdaje na hlavní 
opatření SZP (body 46–48).
90 
Umožní‑li se navíc, aby správní nákla ‑
dy spadaly pod technickou pomoc, 
dostávají se jak Komise, tak členské 
státy do střetu zájmů. Jako subjekty 
řídící SZP rozhodují o výdajích na 
jednotlivá opatření, včetně technické 
pomoci, s cílem využít prostředky co 
nejefektivněji. Ovšem současně jako 
příjemci technické pomoci vyplácené 
na správní výdaje jsou motivováni 
zvýšit na nejvyšší míru platby na nutné 
náklady související s řízením programů 
(bod 49).
Doporučení 1
Komise by měla vyjasnit rozsah a pů ‑
sobnost technické pomoci. Především 
by měla vyjasnit rozlišení mezi operač ‑
ními výdaji či výdaji na „budování ka ‑
pacit“ a způsobilými správními náklady 
či náklady na „rozpočtovou podporu“, 
a to zejména v případě mzdových 
nákladů.
Takové vyjasnění by zvýšilo transpa ‑
rentnost, pokud jde o možné využití 
financování. Komise by měla pečlivě 
monitorovat, jak členské státy technic ‑
kou pomoc provádějí.Doporučení 2
Komise by měla vhodnými opatřeními 
zajistit, aby obecné správní výdaje, 
jako je pravidelná údržba IT, nebyly 
hrazeny z rozpočtových položek tech ‑
nické pomoci.
Doporučení 3
Komise by měla v budoucnosti poža ‑
dovat, aby členské státy vykazovaly 
správní náklady či náklady na „roz ‑
počtovou podporu“ v oblasti rozvoje 
venkova samostatně, aby bylo transpa ‑
rentnější, že část financování technické 
pomoci se vynakládá na tuto podporu.
91 
Účetní dvůr zjistil, že ani Komise, ani 
členské státy nezřídily vhodný rámec 
výkonnosti, jehož pomocí by prokázaly 
nutnost a účinnost financování tech ‑
nické pomoci. Jelikož technická pomoc 
byla v nařízeních na období 2007–2013 
formulována nepřesně, mohly ji řídicí 
orgány z tohoto podstatného aspektu 
řádného finančního řízení vyloučit. 
Protože je většina výdajů na technic ‑
kou pomoc neoperačního charakteru, 
většinou se považuje za roční výdaje 
a ve společném rámci pro monitorová ‑
ní a hodnocení se neobjevila. Vyznaču ‑
je se tudíž nedostatečným víceletým 
plánováním a chybí jí řádné posouzení 
potřeb, což vede k nepřesným cílům 
a neexistenci monitorování a hodnoce ‑
ní orientovaného na výkonnost (body 
60–75).
36 Závěry a doporučení 
92 
Tím, že Komise nevymezila své vlastní 
potřeby technické pomoci jako součást 
rámce výkonnosti a netrvala na tom, 
aby členské státy učinily totéž, zbavi ‑
la se nástroje, pomocí něhož mohla 
posuzovat celkový dopad výdajů na 
technickou pomoc a zaměřit financo ‑
vání tam, kde bude neprospěšnější. 
Potenciální účinnost technické pomoci 
je tak vážně oslabena (body 76–78).
93 
Účetní dvůr zjistil, že mechanismy pro 
vytváření sítí nabízejí větší míru sluči ‑
telnosti s prvky rámce výkonnosti, a to 
díky přesnějším pokynům, pokud jde 
o to, jak se má technické pomoci vyu ‑
žívat, a jasnému rozlišením mezi tím, 
co jsou a co nejsou operační činnosti, 
spolu se stropem omezujícím výdaje 
členských států na řízení (body 79–82).Doporučení 4
Komise a členské státy by měly pro 
financování technické pomoci vytvořit 
vhodný rámec výkonnosti. Zejména je 
třeba řádně posoudit potřeby Komise 
a členských států v oblasti technické 
pomoci a zavést mechanismus pro 
stanovení cílů a sledování jejich plnění, 
což by naopak zvýšilo odpovědnost 
a umožnilo zlepšit účinnost a efektiv ‑
nost výdajů.
Tuto zprávu přijal senát I, jemuž předsedá Rasa BUDBERGYTĖ, členka Účetního 
dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 11. března 2015.
 Za Účetní dvůr
 předseda  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

37
 Příloha PřílohaFinanční plánování technické pomoci v oblasti rozvoje venkova na období  
2007–2013 a 2014–2020 na základě údajů GŘ pro zemědělství a rozvoj venkova
Členský stát2007–2013 2014–2020Změny mezi obdobími 
2007–2013 a 2014–2020 
(2007–2013 = 100 %)
Finanční plán: 
rozvoj venkova  
(v EUR)Finanční 
plán: technic -
ká pomoc  
(v EUR)Technická 
pomoc jako 
poměrná 
část rozvoje 
venkovaFinanční plán: 
rozvoj venkova  
(v EUR)Finanční 
plán: technic -
ká pomoc  
(v EUR)Technická 
pomoc jako 
poměrná 
část rozvoje 
venkovaZměna 
v plánová -
ní rozvoje 
venkovaZměna 
v plá -
nování 
technické 
pomoci
Belgie 1487 484 306 5 653 734 1,16  % 647 797 759 7 614 324 1,18  % 132,89  % 134,68  %
Bulharsko 12 642 248 596 39 545 031 1,50  % 2 338 783 966 54 500 000 2,33 % 88,51  % 137, 8 2  %
Česká republika 12 857 506 354 13 514 430 0,47  % 2 281 445 107 22 500 000 0,99  % 79,84  % 166,49  %
Dánsko 2577 918 796 23 100 024 4,00  % 629 400 690 25 175 839 4,00  % 108,91  % 108,99  %
Německo 19 078 378 263 92 685 319 1,02  % 8 768 178 051 199 667 445 2,28  % 96,58 % 215,43  %
Estonsko 723 736 855 28 586 354 3,95  % 823 341 558 28 083 108 3,41  % 113,76  % 98,24  %
Irsko 12 494 540 590 2 160 000 0,09  % 2 190 000 000 3 180 000 0,15  % 87,79  % 147, 2 2  %
Řecko 13 906 228 424 45 000 000 1,15  % 4 223 960 793 79 723 255 1,89  % 108,13  % 17 7,16  %
Španělsko 18 049 474 764 101 591 356 1,26  % 8 214 328 821 118 952 677 1,45  % 102,05  % 117, 0 9  %
Francie 17 584 497 109 49 972 316 0,66  % 11 353 567 383 127 974 320 1,13  % 149,69  % 256,09 %
Itálie 18 985 781 883 191 256 136 2,13  % 10 384 714 084 260 147 585 2,51  % 115,57  % 136,02  %
Kypr 1164 563 574 2 913 089 1,77  % 132 214 377 2 381 377 1,80  % 80,34 % 81,75  %
Lotyško 1 054 373 504 41 644 500 3,95  % 1 074 576 782 42 983 070 4,00  % 101,92  % 103,21  %
Litva 1 765 794 093 67 996 680 3,85  % 1 613 088 240 57 323 530 3,55  % 91,35 % 84,30 %
Lucembursko 194 957 826 - 0,00  % 100 574 600 1 058 045 1,05  % 105,92  % —
Maďarsko 13 860 091 392 152 233 735 3,94  % 3 430 667 653 74 055 333 2,16  % 88,88  % 48.65 %
Malta 177 653 355 3 063 355 3,94  % 97 326 898 3 893 076 4,00  % 125,34 % 127, 0 9  %
Nizozemsko 2593 197 167 3 251 167 0,55  % 607 305 360 21 695 360 3,57  % 102,38 % 667 ,31 %
Rakousko 4 025 575 992 87 807 211 2,18  % 3 937 551 997 114 181 478 2,90  % 97, 81  % 130,04  %
Polsko 213 398 928 156 199 950 000 1,49  % 8 598 280 814 132 527 195 1,54  % 64,17  % 66,28  %
Portugalsko 14 056 570 600 86 483 763 2,13  % 4 057 788 354 77 095 212 1,90  % 100,03  % 89,14  %
Rumunsko 18 124 198 745 100 895 834 1,24  % 8 015 663 402 178 367 919 2,23  % 98,66  % 176,78  %
Slovinsko 915 992 729 12 922 668 1,41  % 837 849 803 24 946 000 2,98  % 91,47  % 193,04  %
Slovensko 21 996 908 078 42 238 362 2,12  % 1 545 272 844 59 291 790 3,84  % 77 ,38 % 140,37 %
Finsko 2 155 018 907 23 082 183 1,07  % 2 380 408 388 29 874 500 1,26  % 110,46  % 129,43  %
Švédsko 11 953 061 954 64 188 151 3,29  % 1 763 315 250 63 410 453 3,60  % 90,28  % 98,79  %
Spojené království 14 612 120 420 31 294 724 0,68  % 5 190 459 683 67 171 685 1,29  % 112,54  % 214,64  %
Celkem / průměrný 
podíl členského 
státu 396 236 802 432 1 513 030 122 1,57 % 95 237 862 657 1 877 774 575 1,97 % 98,96 % 124,11 %
1 Komise dosud programy rozvoje venkova na období 2014–2020 neschválila nebo schválila jen částečně (stav ke konci února 2015).
2 Na období 2014–2020 dosud nebyla zahrnuta flexibilita (převody z a do 1. pilíře).
3  Kromě Chorvatska, které do EU vstoupilo v roce 2013, takže v období 2007–2013 nemělo žádné výdaje z EZFRV; na období 2014–2020 činí jeho 
plánovaný rozpočet EZFRV 2 026 milionů EUR, včetně 55 milionů EUR technické pomoci
38
VI
Členské státy mají povinnost poskytovat ve výroční 
zprávě o pokroku informace o kvalitě a účinnosti 
provádění programu, včetně využití technické 
pomoci (příloha VII nařízení (ES) č. 1974/2006).
Výdaje na technickou pomoc přispívají k hladkému 
provádění programů, z čehož nakonec plyne pro ‑
spěch příjemcům.
VII
Technická pomoc přispívá k provádění, monito ‑
rování, kontrole a hodnocení programů rozvoje ven ‑
kova. Přínos technické pomoci k dosažení obecných 
cílů SZP bude moci prokázat pouze shrnutí výsledků 
ex post  hodnocení programů rozvoje venkova.
O pružnosti při využívání prostředků určených na 
technickou pomoc rozhodl normotvůrce.
VII První doporučení
Komise toto doporučení přijímá a vypracuje v této 
věci další pokyny.
VII Druhé doporučení
Komise toto doporučení nemůže přijmout. Domnívá 
se, že údržba IT je operační činností spojenou 
s aktualizací a rozvojem systémů. Podle rozpočto ‑
vých pokynů pro evropské strukturální a investiční 
fondy, které Komise vydala dne 16. května 2014 
a které se týkaly využití provozní a neprovozní 
(správní) technické pomoci v případě výdajů na 
IT a audit u programů v rámci sdíleného řízení, by 
všechny typy nákladů na IT, tedy náklady na rozvoj 
i údržbu, měly být vždy zaúčtovány do stejné roz ‑
počtové linie jako příslušné náklady na vývoj souvi ‑
sející informační technologie. Tento přístup posiluje 
rozpočtovou kázeň a soudržnost ve všech oblastech 
sdíleného řízení, které spadají do rozpočtu Komise.
VII Třetí doporučení
Komise toto doporučení přijímá.Shrnutí
IV
Komise se domnívá, že jedinou jasnou právní refe ‑
rencí pro EZZF i EZFRV na úrovni Komise a/nebo 
jejím jménem je článek 5 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Pro nové programové období je technická pomoc 
na úrovni členských států definována v článku 59 
nařízení (EU) č. 1303/2013.
Svoboda volby plynoucí z flexibility předpisů je 
nutná pro zvládnutí široké škály potřeb, jimiž se 
zabývají vnitrostátní a regionální orgány. Budování 
kapacit je velmi úzce spojeno s určitými druhy 
nákladů, jako jsou správní náklady nebo náklady na 
IT. Výdaje financované prostřednictvím technické 
pomoci přímo souvisejí s přípravou, prováděním 
a hodnocením programů rozvoje venkova.
Aby Komise sjednotila přístup k vyjednávání nových 
programů rozvoje venkova na programové období 
2014–2020, poskytla členským státům komplexní 
pokyny a příslušným úředníkům politické směry.
V
Členské státy musí zajistit, aby byla všechna opat ‑
ření v oblasti rozvoje venkova, která zamýšlejí pro ‑
vést, ověřitelná a kontrolovatelná. Vypracují proto 
kontrolní opatření, která jim poskytnou rozumné 
ujištění, že jsou dodržována kritéria způsobilosti 
a jiné závazky (článek 48 nařízení (ES) č. 1974/2006).
V programovém období 2014–2020 bude technická 
pomoc podléhat správním kontrolám a kontrolám 
na místě (článek 62 nařízení (EU) č. 809/2014), což 
z hlediska způsobilosti výdajů zvýší úroveň záruk.
Výdaje na technickou pomoc musí být vysledova ‑
telné a zdroje, které jimi jsou financovány, musí 
být možné identifikovat prostřednictvím řádných 
účetních postupů. Stejná zásada platí i v případě 
ostatních výdajů, příjemců a činností, které lze 
financovat z jiných fondů EU nebo prostřednictvím 
veřejné podpory obecně.Odpovědi  
Komise
Odpovědi Komise 39
Co se týče pilíře II, výsledek použití prostředků 
naplánovaných pro technickou pomoc dosud není 
zcela znám, neboť členské státy mohou předkládat 
prohlášení o výdajích během celého roku 2015. Pro ‑
cento prostředků na rozvoj venkova, které jednot ‑
livé členské státy vyčlení na technickou pomoc, se 
mezi členskými státy výrazně liší.
Poznámky
24
V pilíři I je v případě EZZF financování správních 
nákladů členských států vyloučeno. Správní náklady 
vzniklé příjemcům operačních fondů nebo pro ‑
gramů jsou způsobilé a mohou být zahrnuty do 
prohlášení členských států na základě aktů v přene ‑
sené pravomoci přijatých Komisí podle nového naří ‑
zení o společné organizaci trhů (EU) č. 1308/2013.
25
Komise uznává význam odůvodnění a transpa ‑
rentnosti správních nákladů hrazených z tech ‑
nické pomoci. Řádné provádění programů, a tedy 
v konečném důsledku i politiky rozvoje venkova, 
vyžaduje dobře vybavené úřady.
26
Komise se domnívá, že jedinou jasnou právní refe ‑
rencí pro EZZF i EZFRV na úrovni Komise a/nebo 
jejím jménem je článek 5 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Pro nové programové období je technická pomoc 
na úrovni členských států definována v článku 59 
nařízení (EU) č. 1303/2013.
27
Přestože výraz „budování kapacit“ nebyl do 
článku 5 zařazen výslovně, všechny vyjmenované 
položky vedou v konečném důsledku k budování 
kapacity útvarů Komise a členských států pro řádné 
a správné uplatňování pravidel SZP .Ve střednědobém výhledu si Komise vyžádá v rámci 
stávajících systémů výkaznictví podrobnější infor ‑
mace, aby zlepšila monitorování typu nákladů (tedy 
správní a provozní náklady) spadajících do rozpočtu 
na technickou pomoc.
VII Čtvrté doporučení
Komise toto doporučení přijímá. Komise vyzve člen ‑
ské státy, aby k monitorování výdajů z prostředků 
na technickou pomoc užívaly vhodné ukazatele, 
přestože používání těchto ukazatelů nezavede jako 
povinnost.
Úvod
13
Objem výdajů na technickou pomoc se plánuje 
podle zjištěných relevantních potřeb. Například 
čl. 8 písm. c) bod vi) nařízení (EU) č. 1305/2014 
zavedl požadavek, aby řídící orgány zajistily dostup ‑
nost dostatečných kapacit v oblasti poradenství 
týkajícího se regulatorních požadavků a opatření 
souvisejících s inovacemi, což mohlo být příčinou 
vzniku odpovídajících dodatečných potřeb v oblasti 
technické pomoci.
Komise racionalizovala přístup k technické pomoci 
ve všech evropských strukturálních a investičních 
fondech tím, že vytvořila společné právní ustano ‑
vení platné pro všechny tyto fondy. Toto ustanovení 
(článek 59 nařízení (EU) č. 1303/2013) mírně rozšiřuje 
okruh výdajů způsobilých pro podporu i na oblasti 
komunikace, vytváření sítí, řešení stížností a na 
audit, tedy na oblasti, které předchozí právní rámec 
pro rozvoj venkova k vymezení technické pomoci 
nevyužíval.
16
V pilíři I musejí být všechny závazky provedeny 
v rámci příslušného rozpočtového roku a, pouze 
s výjimkou ojedinělých případů povoleného pře ‑
vádění prostředků z jednoho rozpočtového roku 
do druhého, na konci daného roku propadají. Platby 
však mohou být prováděny v průběhu více než 
jednoho rozpočtového roku.
Odpovědi Komise 40
31
Podle účetních systémů Komise činila celková hod ‑
nota závazků v roce 2013 21 879 114 EUR. Na konci 
programového období 2007–2013 Komise zinteziv ‑
nila vytváření sítí, zejména ve vztahu k evropskému 
partnerství pro inovace. Činnosti v oblasti vytváření 
sítí byly rovněž klíčovým prvkem pro přípravu dal ‑
šího programového období. Vytváření sítí celkově 
představuje důležitou činnost, která je zaměřena 
na výsledky a podporuje koncipování politik. Co se 
týče systémů informačních technologií, především 
od roku 2012 probíhal rozvoj nových, propracova ‑
nějších nástrojů (například RDIS 2, SFC) připravo ‑
vaných pro období 2014–2020, související výdaje 
proto byly výrazně vyšší než v roce 2007. Viz rovněž 
odpověď na body 32–35.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 32 
až 35
Příslušné útvary Komise financovaly výdaje na IT 
prostřednictvím řady článků rozpočtu na základě 
souvislosti příslušných výdajů s hlavní činností.
Články rozpočtu používané pro toto financování 
zahrnují netechnickou provozní pomoc na podporu 
výdajů SZP (EZZF a EZFRV byly financovány oddě ‑
leně prostřednictvím článku 05 01 04) a provozní 
technickou pomoc, která přímo souvisí s provádě ‑
ním operačních programů a činností SZP (EZZF byl 
financován v rámci článku 05 08 09 a EZFRV z bodu 
05 04 05 02).
Vývoj a údržbu správních informačních systémů 
postupně převzaly horizontální útvary Komise. 
Komise však i nadále nese odpovědnost za IT sys ‑
témy sloužící SZP . Výše uvedené rozpočtové články 
tedy zahrnují jak náklady na počáteční vývoj daných 
IT systémů, tak náklady na jejich údržbu. Náklady 
na údržbu zahrnují jak náklady na další potřebný 
vývoj systémů (vývojovou údržbu), tak i náklady na 
opravy a provoz.28
Normotvůrce zvolil při přijímání nařízení pro využití 
technické podpory členskými státy pružný a široký 
přístup. Komise nemůže do používání takových 
ustanovení zasahovat, zejména pokud se má za to, 
že se jedná o způsobilé výdaje.
Nicméně pro současné programové období vydala 
Komise zvláštní pokyny pro členské státy a dále 
politické směry a orientační ukazatele pro úředníky.
Správní náklady financované z technické pomoci 
musí jasně souviset s prováděním programu. Pruž ‑
nost při využívání finančních prostředků technické 
pomoci v rámci stanovených stropů není nutně 
známkou nedostatku přísnosti. V rámci sdíleného 
řízení musí členské státy zajistit, aby byl rozpočet 
EU vynakládán v souladu se zásadami hospodár ‑
nosti, efektivnosti a účelnosti (článek 30 finančního 
nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012).
Výdaje financované z prostředků na technickou 
pomoc podporují činnosti celostátních sítí pro 
venkov, které zřídily členské státy. Tyto činnosti jsou 
jasně vymezeny a upraveny v právním rámci (článek 
68 nařízení (ES) č. 1698/2005) a v programech roz ‑
voje venkova.
30
Podle názoru Komise by o „definici“ a „povaze“ 
technické pomoci měl rozhodovat normotvůrce.
Cílem obecných pravidel pro režim přímého řízení 
je poskytnout pokyny týkající se postupů a procesů 
schvalování finančních transakcí při plnění roz ‑
počtu, nikoliv stanovit pravidla týkající se přidělo ‑
vání rozpočtových prostředků mezi okruhy.
Odpovědi Komise 41
Auditované období bylo navíc poznamenáno váž ‑
nou hospodářskou krizí, zejména v některých člen ‑
ských státech, kde se vnitrostátní orgány musely 
vyrovnat s významným snížením zdrojů a s jejich 
nedostatkem. V zájmu zajištění řádného provádění 
politiky a snížení rostoucí míry chybovosti se tyto 
orgány snažily získat finanční prostředky EU využí ‑
váním prostředků technické pomoci.
43
V čl. 66 odst. 2 nařízení (ES) č. 1698/2005 se uvádí, 
že „na podnět členských států může EZFRV v rámci 
každého programu rozvoje venkova financovat čin ‑
nosti související s přípravou, řízením, sledováním, 
hodnocením, informováním a kontrolou týkající se 
pomoci programu. Na tyto činnosti lze vynaložit 
až 4 % celkové částky určené pro každý program.“ 
Podle čl. 71 odst. 3 nařízení (ES) č. 1698/2005 sta ‑
noví pravidla způsobilosti výdajů příslušné vnit ‑
rostátní orgány, s výhradou zvláštních podmínek 
stanovených pro určitá opatření pro rozvoj venkova 
nařízením (ES) č. 1698/2005.
45
Komise se domnívá, že přerozdělení prostředků na 
řízení přispívá k lepšímu zpracování žádostí o pod ‑
poru a umožňuje poskytování kvalitnějšího pora ‑
denství příjemcům programů pro rozvoj venkova, 
zejména pokud jde o složitá investiční opatření, 
čímž ve svém důsledku zlepšuje celkové provádění 
programu.
46
Technická pomoc se částečně používá pro celkové 
řízení programů rozvoje venkova, což subjekty 
s rozhodovací pravomocí považují za nezbytnou 
podporu provádění této politiky. Proto by tato sku ‑
tečnost měla být posouzena na základě výkonnost ‑
ních ukazatelů programů rozvoje venkova.
47
Technická pomoc se ve velké míře používá pro zmír ‑
nění administrativní zátěže příjemců, zlepšování 
jejich znalostí a informací o provádění programu 
nebo proto, aby umožnila plné využívání nástrojů 
informačních technologií a elektronické správy. 
Proto mají výdaje na technickou pomoc pozitivní 
dopad na příjemce i v případě, že jsou částečně 
vynaloženy na rozpočtovou podporu.Komise vydala pokyny pro programy podléhající 
sdílenému řízení. Tyto pokyny obsahují nezbytné 
informace o typu rozpočtové položky, který je třeba 
používat v případě výdajů na IT (a audit), aby byla 
při zařazování výdajů na IT do rozpočtu zajištěna 
přiměřená konzistentnost. Všechny typy nákladů 
na IT by se měly řídit těmito pokyny, ať už se jedná 
o vývoj nebo o údržbu, a náklady na údržbu by 
měly být vždy zaúčtovány do stejné rozpočtové 
položky jako náklady na vývoj příslušné informační 
technologie. Tento přístup posiluje rozpočtovou 
kázeň a soudržnost ve všech ředitelstvích, jichž se 
týká sdílené řízení.
36
Viz odpověď Komise k bodu 28.
37
Viz odpověď Komise k bodu 28.
38
Průměrná hodnota využívání technické pomoci 
v programovém období 2007–2013 (1,57 %) a hod ‑
nota odhadovaná pro programové období 2014–
2020 (1,97 %) ukazují, že členské státy vyčlenily na 
technickou pomoc nízké procento prostředků a že 
se dané prostředky využívají pouze na potřebné 
činnosti související s prováděním programů rozvoje 
venkova. Kromě toho částky, které byly skutečně 
vynaloženy v období 2007–2013 (k 31. 10. 2014), 
představovaly pouze 70 % plánovaných částek 
uvedených v příloze. Znamená to, že z využitého 
rozpočtu na období 2007–2013 bylo na technickou 
pomoc věnováno pouze 1,16 %.
Viz též odpověď Komise k bodu 13.
Souhrnná odpověď Komise k bodům 40 
a 41
Řádné finanční řízení a ambiciózní politické cíle 
v oblasti politiky rozvoje venkova vyžadují vyšší 
správní kapacitu členských států. Pro zajištění odpo ‑
vídajícího provádění politiky proto byly zdroje více 
využívány k zachování správní kapacity v členských 
státech.
Odpovědi Komise 42
50
V rámci Výboru pro rozvoj venkova Komise poskytla 
členským státům pokyny pro využívání technické 
pomoci v programovém období 2014–2020.
51
Tabulka v příloze vychází z návrhů programů roz ‑
voje venkova předložených členskými státy. O vět ‑
šině z nich se stále jedná.
Viz též odpověď Komise k bodu 13.
54
Komise provádí v členských státech řadu auditů, aby 
ověřila výdaje na technickou pomoc. Chyby, které 
nahlásí Komise a Evropský účetní dvůr, jsou sledo ‑
vány a navrhují se finanční opravy.
Právní rámec pro programové období 2014–2020 
byl posílen. Informační list poskytnutý členským 
státům zahrnuje následující doporučení: „Správní 
náklady příjemců financované prostřednictvím 
technické pomoci, včetně personálních nákladů, by 
měly být jasně vymezeny (typ správních nákladů 
a kritéria pro přidělení). Kromě toho, pokud příjemci 
provádějí také další fondy (evropské strukturální 
a investiční fondy nebo EZZF), musí být zajištěna 
ověřitelnost a měřitelnost správních nákladů finan ‑
covaných technickou pomocí.“
55
Členské státy jsou upozorňovány, že technická 
pomoc se může vztahovat pouze k programům roz ‑
voje venkova a musí být jasně prokázáno oddělení 
správních nákladů a personálních nákladů týkajících 
se pilíře I a II.
Viz také odpověď k bodu 54.48
Vnitrostátní orgány v hospodářsky slabších člen ‑
ských státech potřebují větší podporu EU pro 
splnění závazků a povinností souvisejících s prová ‑
děním programu. Tyto výdaje jsou nezbytné pro 
financování administrativních zdrojů spojených 
s prováděním tohoto programu.
Výdaje Polska na technickou pomoc jsou v procen ‑
tuálním vyjádření relativně nízké.
49
Technická pomoc podporuje provádění klíčo ‑
vých cílů politiky, jichž by bez takového financo ‑
vání nebylo možné dosáhnout. Proto se Komise 
domnívá, že výdaje na technickou pomoc neodvádí 
značné prostředky od cílů politiky, ale naopak posi ‑
lují prováděcí opatření v členských státech.
V letech 2007–2013 bylo na technickou pomoc 
využito pouze 1,16 % výdajů (z možných 4 %). Tento 
relativně nízký podíl z prostředků vynaložených 
na rozvoj venkova nepoukazuje na žádný záměr 
maximalizovat platby na správní náklady členských 
států.
Rámeček 1
Vzhledem k tomu, že z rozpočtu na technickou 
pomoc jsou financovány určité režijní náklady sou ‑
visející s prováděním programu, zdá se, že je podíl 
takových výdajů v porovnání s celkovým rozpočtem 
na politiku (tedy 1,16 %) velmi nízký.
Komise zastává názor, že ačkoli by se náklady na 
kontroly v členských státech neměly zvyšovat, měl 
by se položit důraz na zlepšení kvality a účinnosti 
kontrol.
Povinnosti související s řízením, kontrolou, posky ‑
továním informací, publicitou, monitorováním 
a hodnocením sítí jsou nezbytné pro provádění 
politiky, a náklady na tyto povinnosti by tedy měly 
být z EZFRV spolufinancovány.
Odpovědi Komise 43
Italský řídící orgán poskytl konkrétní ujištění o dodr ‑
žování pravidel hospodářské soutěže a zadávání 
veřejných zakázek ve své výroční zprávě o pokroku.
Článek 62 nařízení (EU) č. 1305/2013 rozšířil oblast, 
v níž by měl výpočty provést nebo potvrdit nezá ‑
vislý odborník. Budou sem spadat i všechny ope ‑
race, u kterých bude použito zjednodušené vykazo ‑
vání nákladů.
62
V programovém období 2014–2020 budou celo ‑
státní sítě pro venkov monitorovány prostřednic ‑
tvím tří specifických ukazatelů výstupu (příloha 
IV nařízení (EU) č. 808/2014). Stejně jako v případě 
jiných činností financovaných z technické pomoci 
zahrnoval informační list poskytnutý členským stá ‑
tům toto doporučení: „za účelem dosažení souladu 
s obecnými zásadami řádného finančního řízení 
prostředků EU, by měly být výdaje na technickou 
pomoc založeny na provozních cílech SMART (kon ‑
krétní, měřitelné, dosažitelné, relevantní a časově 
vymezené cíle) (článek 30 finančního nařízení (EU, 
Euratom) č. 966/2012) navazující na příslušné posou ‑
zení potřeb. Výsledky by měly být sledovány a hod ‑
noceny na základě ukazatelů výkonnosti. Členské 
státy se vyzývají, aby vypracovaly další konkrétní 
ukazatele pro technickou pomoc“.
Rámeček 4
Programy rozvoje venkova jsou prováděny pro ‑
střednictvím opatření, která pro své celkové řádné 
provádění vyžadují podporu v podobě technické 
pomoci. V tomto smyslu se Komise domnívá, 
že opatření jsou politickými nástroji a technická 
pomoc průřezovou činností podporující účinné 
řízení programů rozvoje venkova.Rámeček 2
Litevské orgány uvedly, že ministerstvo pravidelně 
schvaluje aktualizované seznamy zaměstnanců, 
kteří jsou částečně pověřeni prací na programech 
rozvoje venkova, včetně příslušných procent jejich 
pracovní doby. V případě platební agentury se 
poměrné rozdělení pracovní doby zaměstnanců 
stanoví s ohledem na různé fondy, které agentura 
spravuje, na přidělené úkoly a funkce, schválené 
akční plány, plánované výzvy k předkládání návrhů, 
zpracování těchto výzev, kontroly na místě atd.
Pokud jde o Maďarsko, Komise maďarským orgá ‑
nům dne 19. prosince 2014 připomněla, že v pro ‑
gramovém období 2014–2020 je třeba předložit 
seznam příjemců technické pomoci. Kromě toho 
musí být u příjemců, kteří zároveň zajišťují i prová ‑
dění jiných fondů (může se jednat např. o evropské 
strukturální a investiční fondy nebo EZZF), zajištěna 
ověřitelnost a měřitelnost financovaných správních 
nákladů.
Pokud jde o Rakousko, byly rakouské orgány při 
jednání o programu na období 2014–2020 jasně 
informovány, že se technická pomoc může vztaho ‑
vat pouze k programům rozvoje venkova a že musí 
být prokázáno jasné oddělení správních nákladů 
a nákladů na zaměstnance týkajících se pilířů I a II.
Pokud jde o Polsko, koeficienty byly odhadnuty 
na základě předpokladu, že se podíly pilíře I a II za 
dané období pravděpodobně nezmění.
Je třeba poznamenat, že Komise bere v úvahu 
připomínky Účetního dvora při svých vlastních 
auditech.
Viz také odpověď k bodu 55.
56
Viz odpověď Komise k bodu 54.
Rámeček 3
Komise opakovaně zdůrazňovala význam dodr ‑
žování pravidel pro zadávání veřejných zakázek 
na dvoustranných jednáních a v různých doku ‑
mentech, které si vyměňovala s řídícími orgány 
v souladu s čl. 82 odst. 2 písm. f) nařízení (ES) 
č. 1698/2005.
Odpovědi Komise 44
Příklad Polska navíc ukazuje možné obtíže při 
přípravě samostatného, smysluplného a dlouhodo ‑
bého posouzení potřeb v oblasti technické pomoci.
69
Komise nestanovila pro všechny případy financo ‑
vání technické pomoci samostatné cíle, neboť to 
nepovažovala za nezbytné, přiměřené ani nákla ‑
dově efektivní. V případech, kde to bylo relevantní, 
však vytvořila víceleté plány s příslušnými milníky 
(hodnocení, základní schéma pro IT atd.).
73
Technická pomoc nebyla uvedena v obecných 
pokynech ke společnému rámci pro monitoro ‑
vání a hodnocení (CMEF) samostatně, protože 
požadavky na výkonnost jsou nepřímo zahrnuty 
a měřeny při plnění opatření, k nimž přispívají.
Podle CMEF by se měly pro programy rozvoje ven ‑
kova používat doplňkové ukazatele (čl. 81 odst. 2 
nařízení (ES) č. 1698/2005), které mají být defino ‑
vány členskými státy, aby bylo možné monitorovat 
a hodnotit specifické prvky programů rozvoje 
venkova. CMEF rovněž zavedl společné otázky pro 
hodnocení technické pomoci, které by měly být 
součástí hodnocení v polovině období a hodnocení 
ex post.
75
Vzhledem k velké různorodosti potřeb, které jsou 
financovány prostřednictvím technické pomoci, by 
si oddělení monitorování a hodnocení technické 
pomoci od prvků programů pro rozvoj venkova, 
k jejichž provádění přispívají, vyžádalo široký 
a nákladný rámec pro hodnocení poměrně nízkých 
výdajů. Podle přílohy VII nařízení (ES) č. 1974/2006 
by výroční zpráva o pokroku měla obsahovat 
informace o opatřeních přijatých řídícím orgá ‑
nem a monitorovacím výborem k zajištění kvality 
a účinnosti provádění programu, včetně technické 
pomoci. Nicméně hodnocení programů rozvoje 
venkova (včetně výsledků a posouzení dopadů) by 
mělo být prováděno v rámci hodnocení v polovině 
období a hodnocení ex post .Záměr rozlišovat technickou pomoc od opatření je 
jasně doložen skutečností, že je upravují různé kapi ‑
toly předpisů pro rozvoj venkova. Například v naří ‑
zení (EU) č. 1305/2013 kapitola I hlavy III popisuje 
opatření, kapitola II obsahuje společná ustanovení 
pro několik opatření a kapitola III popisuje tech ‑
nickou pomoc a vytváření sítí. Technická pomoc je 
jasně oddělena od opatření. To však neznamená, že 
není sledována nebo hodnocena. Programy roz ‑
voje venkova jsou náležitě naplánovány, sledovány 
a vyhodnocovány a účinky technické pomoci pod ‑
porují řádné provádění a efektivní realizaci těchto 
programů jako celku.
Pokud jde o Rakousko, financování správních 
nákladů provedené platební agenturou bylo v sou ‑
ladu s příslušnými právními předpisy EU, a bylo 
proto Komisí schváleno.
63
Jelikož rámec pro monitorování a hodnocení posu ‑
zuje celkovou výkonnost programů rozvoje ven ‑
kova, příliš vysoké výdaje na (neprovozní) náklady, 
které nepřispívají k výkonnosti programu, by se 
projevily nižší celkovou výkonností. Komise se proto 
domnívá, že příspěvek technické pomoci je do hod ‑
nocení zahrnut nepřímo.
64
Cíle a cílové hodnoty jsou stanoveny odpovídajícím 
způsobem na úrovni programů rozvoje venkova.
Viz též odpověď Komise k bodu 62.
67
Členské státy jsou povinny posoudit, jak lze střed ‑
nědobé a dlouhodobé potřeby pokrýt programy 
rozvoje venkova jako celku.
Změny programů musí členské státy řádně odůvod ‑
nit, a pokud je třeba upravit výdaje na technickou 
pomoc, musí být uvedeny konkrétní důvody.
Odpovědi Komise 45
84
Komise se domnívá, že jedinou jasnou právní refe ‑
rencí pro EZZF i EZFRV na úrovni Komise a/nebo 
jejím jménem je článek 5 nařízení (ES) č. 1290/2005.
Pro nové programové období je technická pomoc 
na úrovni členských států definována v článku 59 
nařízení (EU) č. 1303/2013.
Svoboda volby plynoucí z flexibility předpisů je 
nutná pro zvládnutí široké škály potřeb, jimiž se 
zabývají vnitrostátní a regionální orgány. S řádným 
prováděním programů rozvoje venkova velmi úzce 
souvisí nezbytné náklady, například správní náklady 
na IT. Výdaje financované prostřednictvím technické 
pomoci přímo souvisí s přípravou, prováděním 
a hodnocením programů rozvoje venkova.
Aby Komise sjednotila přístup k vyjednávání nových 
programů rozvoje venkova na období 2014–2020, 
poskytla členským státům komplexní pokyny a pří ‑
slušným úředníkům politické směry.
85
Podle rozpočtových pokynů pro evropské struktu ‑
rální a investiční fondy, které vydala Komise a které 
se týkaly využití provozní a neprovozní (správní) 
technické pomoci v případě výdajů na IT a audit 
u programů v rámci sdíleného řízení, by všechny 
typy nákladů na IT, tedy nákladů na rozvoj i údržbu, 
měly být vždy zaúčtovány do stejné rozpočtové 
linie jako příslušné náklady na vývoj související 
informační technologie. Tento přístup posiluje 
rozpočtovou kázeň a soudržnost ve všech oblastech 
sdíleného řízení, které spadají do rozpočtu Komise. 
Pokud jde o technickou pomoc z podnětu člen ‑
ských států, mzdy jsou způsobilým výdajem, pokud 
jimi placené zdroje přímo souvisejí s prováděním 
programu rozvoje venkova. V tomto ohledu infor ‑
mační list, který Komise předložila členským státům 
ohledně technické pomoci pro období 2014–2020 
zahrnuje konkrétní informace o tom, jak přidělovat 
a financovat personální náklady.76
Vzhledem k velkému počtu programů rozvoje ven ‑
kova a široké škále potřeb, které pokrývají, se má za 
to, a je to tak i stanoveno v právních předpisech, že 
členské státy mohou nejlépe vyhodnotit, kde a jaká 
podpora je nejpotřebnější. Členské státy zaměřují 
podporu na základě posouzení potřeb a vyčleňují 
prostředky na konkrétní oblasti, v nichž je podle 
nich podpora vhodná. Jak dokazují číselné údaje, 
tyto oblasti se v jednotlivých členských státech 
podstatně liší.
77
Členské státy výrazně zvýšily spolupráci mezi pla ‑
tebními agenturami, aby mohly vyhodnotit a napra ‑
vit stávající nedostatky v provádění, které vedou 
k vysoké chybovosti. Takové činnosti mohou být 
financovány prostřednictvím technické pomoci.
78
Viz odpověď Komise k bodu 75.
82
V programovém období 2014–2020 je jedním 
z úkolů shromáždění sítí pro venkov, které bylo zří ‑
zeno čl. 3 písm. d) prováděcího rozhodnutí Komise 
(EU) č. 825/2014, zajistit vhodné sledování a hodno ‑
cení činnosti Evropské sítě pro rozvoj venkova a sítě 
EIP . Podle čl. 8 písm. c) téhož nařízení by měla být 
účinnost a efektivita činností obou sítí posuzována 
průběžně.
Závěry a doporučení
83
Technická pomoc přispívá k provádění, monito ‑
rování, kontrole a hodnocení programů rozvoje ven ‑
kova. Přínos technické pomoci k dosažení obecných 
cílů SZP bude moci prokázat pouze shrnutí výsledků 
ex post  hodnocení programů rozvoje venkova.
Normotvůrce se rozhodl poskytnout členským 
státům pružnost při využívání prostředků technické 
pomoci.
Odpovědi Komise 46
91
Vzhledem k tomu, že technická pomoc představuje 
podpůrnou průřezovou činnost, je monitorování 
a hodnocení jejích výdajů součástí monitorování 
a hodnocení programů jako celku.
Pro technickou pomoc se používají zvláštní ukaza ‑
tele finančního plnění.
92
Potenciální účinnost nástroje nezávisí na existenci 
systému pro posouzení jeho dopadů.
Doporučení č. 4
Komise toto doporučení přijímá.
Komise vyzve členské státy, aby k monitorování 
výdajů na technickou pomoc užívaly vhodné ukaza ‑
tele, přestože používání těchto ukazatelů nezavede 
jako povinnost.86
Komise vyzývá členské státy, aby zajistily jasné 
určení správních nákladů příjemců financovaných 
prostřednictvím technické pomoci, včetně nákladů 
na zaměstnance. Kromě toho musí být u příjemců, 
kteří provádějí i další fondy (např. evropské struk ‑
turální a investiční fondy nebo EZZF), zajištěna 
ověřitelnost a měřitelnost financovaných správních 
nákladů1.
Doporučení č. 1
Komise toto doporučení přijímá a vypracuje v této 
věci další pokyny.
Doporučení č. 2
Komise toto doporučení nemůže přijmout. Domnívá 
se, že údržba IT je operační činností spojenou 
s aktualizací a rozvojem systémů. Podle rozpočto ‑
vých pokynů pro evropské strukturální a investiční 
fondy, které Komise vydala dne 16. května 2014 
a které se týkaly využití provozní a neprovozní 
(správní) technické pomoci v případě výdajů na 
IT a audit u programů v rámci sdíleného řízení, by 
všechny typy nákladů na IT, tedy nákladů na rozvoj 
i údržbu, měly být vždy zaúčtovány do stejné roz ‑
počtové linie jako příslušné náklady na vývoj souvi ‑
sející informační technologie. Tento přístup posiluje 
rozpočtovou kázeň a soudržnost ve všech oblastech 
sdíleného řízení, které spadají do rozpočtu Komise.
Doporučení č. 3
Komise toto doporučení přijímá.
Ve střednědobém výhledu si Komise vyžádá v rámci 
stávajících systémů výkaznictví podrobnější infor ‑
mace, aby zlepšila monitorování typu nákladů (tedy 
správní a provozní náklady) spadajících do rozpočtu 
na technickou pomoc
1 Informační list k technické pomoci na období 2014–2020
JAK ZÍSK AT PUBLIK ACE EU
Bezpla tné publik ace:
  jeden výtisk : 
prostř ednic tvím stránek EU Bookshop (http://bookshop .europa.eu);
  více výtisk ů, plak áty či pohlednic e: 
v zast oupeních Evropské unie (http://ec .europa.eu/r epresen t_cs .htm)  
a v delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_cs .htm);  
můž ete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_cs .htm  
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).
(*)  Informac e jsou posk ytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někt eří oper átoři, telefonní automa ty  
nebo hotely však mohou telefonické spojení zpopla tnit).
Plac ené publik ace:
 prostř ednic tvím stránek EU Bookshop (http://bookshop .europa.eu).
Technická pomoc tradičně znamená poskytování odborných 
znalostí a  financování státním správám, pro které 
představuje podporu při provádění politik. Při tomto auditu 
Účetní dvůr zkoumal, jak se během období 2007–2013 
používaly výdaje EU na technickou pomoc v oblasti 
zemědělství a rozvoje venkova. Zjistil, že chápání technické 
pomoci se odklonilo od „budování kapacit“ směrem 
k podpoře pravidelných správních nákladů. Z tohoto důvodu 
a také protože chybí vhodný rámec výkonnosti, nejsou 
Komise ani členské státy s to prokázat, jak technická pomoc 
přispěla k dopadu společné zemědělské politiky.
EVROPSKÝ
ÚČETNÍ DVŮR