EVROPSKÁ KOMISE Ve Štrasburku dne 5.4.2022 COM(2022) 150 final 2022/0099(COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o fluorovaných skleníkových plynech, o změně směrnice (EU) 2019/1937 a o zrušení nařízení (EU) č. 517/2014 (Text s významem pro EHP) {SEC(2022) 156 final} - {SWD(2022) 95 final} - {SWD(2022) 96 final} - {SWD(2022) 97 final}



DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU •Odůvodnění a cíle návrhu Zelená dohoda pro Evropu zahájila novou strategii růstu pro EU, jejímž cílem je transformovat EU ve spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje. Potvrzuje ambici Komise zvýšit své cíle v oblasti klimatu a učinit z Evropy do roku 2050 první klimaticky neutrální kontinent. Jejím dalším cílem je chránit zdraví a blahobyt občanů před environmentálními riziky a dopady. V reakci na naléhavou potřebu opatření v oblasti klimatu zvýšila EU své ambice v oblasti klimatu prostřednictvím nařízení (EU) 2021/1119 (evropský právní rámec pro klima), které bylo přijato v roce 2021. Právní rámec pro klima stanoví závazný cíl snížit do roku 2030 čisté emise skleníkových plynů o 55 % proti roku 1990 a dosáhnout nejpozději do roku 2050 klimatické neutrality EU. EU rovněž zvýšila svůj původní vnitrostátně stanovený příspěvek podle Pařížské dohody o změně klimatu snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů nejméně o 40 % na snížení čistých emisí skleníkových plynů nejméně o 55 %. Aby se těchto cílů dosáhlo a bylo možné udržet nárůst průměrné celosvětové teploty do 1,5 °C, je nezbytné posílit všechny nástroje relevantní pro dekarbonizaci hospodářství EU. Nařízení o F-plynech je klíčovým nástrojem, pokud jde o emise fluorovaných skleníkových plynů (F-plynů). F-plyny jsou chemické látky vyrobené člověkem, které jsou velmi silnými skleníkovými plyny, často tisícinásobně silnějšími než oxid uhličitý (CO2). Společně s oxidem uhličitým, metanem a oxidem dusným patří do skupiny skleníkových plynů, na jejichž emise se vztahuje Pařížská dohoda o změně klimatu. V současné době představují emise F-plynů 2,5 % celkových emisí skleníkových plynů v EU, ale oproti jiným emisím skleníkových plynů, které od roku 1990 do roku 2014 klesly, se tyto emise zdvojnásobily. Je tomu tak proto, že F-plyny v minulosti obvykle nahrazovaly látky poškozující ozonovou vrstvu v oblastech, kde bylo používání těchto látek v EU zakázáno s cílem ochránit stratosférickou ozonovou vrstvu, jak požaduje Montrealský protokol z roku 1987 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „protokol“). Nařízení (EU) č. 517/2014 o fluorovaných skleníkových plynech (dále jen „nařízení o F-plynech“) bylo přijato s cílem zvrátit nárůst emisí F-plynů. Částečně fluorované uhlovodíky (HFC) jsou nejdůležitější skupinou F-plynů, pokud jde o emise důležité pro klima, přičemž hlavní novinkou nařízení o F-plynech bylo zavedení „postupného ukončení používání HFC v EU“, konkrétně systém kvót pro provádění harmonogramu postupného snižování množství HFC, které mohou dovozci a výrobci každoročně uvádět na trh. Politiku EU v oblasti F-plynů je třeba vnímat v souvislostech nedávné zvláštní zprávy Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC). Způsoby, jak omezit globální oteplování na 1,5 °C, vyžadují snížit do roku 2050 emise F-plynů celosvětově o 90 % ve srovnání s rokem 2015. S cílem zvrátit rostoucí emise HFC a jejich dopad na klima, přestože HFC nepoškozují ozonovou vrstvu, se smluvní strany protokolu v roce 2016 rozhodly prostřednictvím kigalské změny provést postupné ukončení používání HFC na celosvětové úrovni, čímž se během příštích 30 let sníží výroba a spotřeba HFC o více než 80 %. To znamená, že každá strana musí dodržovat harmonogram snižování spotřeby a výroby HFC, jakož i udělování licencí na dovoz/vývoz a podávání zpráv o HFC. Vědci odhadují, že pouze kigalská změna do konce století ušetří až 0,4 °C dalšího oteplování. Jak vyplývá z hodnocení vypracovaného Komisí, nařízení o F-plynech vedlo ke zvratu a od roku 2015 k meziročnímu snižování emisí F-plynů. Kromě toho se dodávky HFC na trh EU od roku 2015 do roku 2019 snížily o 37 %, pokud jde o metrické tuny, a o 47 %, pokud jde o tuny ekvivalentu CO2. Došlo k jasnému posunu k používání alternativ s nižším potenciálem globálního oteplování, včetně přírodních alternativ (např. CO2, amoniak, uhlovodíky, voda) v mnoha typech zařízení, která tradičně používala F-plyny. Úspor emisí předpokládaných do roku 2030 však nebude zcela dosaženo, přičemž existuje nevyužitý potenciál, jak uspořit další emise. Kromě toho bylo nařízení o F-plynech přijato před kigalskou změnou, a přestože mělo pro dosažení této celosvětové dohody zásadní význam, nemůže plně zajistit dodržování všech povinností (zejména po roce 2030). V neposlední řadě roky zkušeností získaných při provádění nařízení, jakož i zpětná vazba získaná od zúčastněných stran potvrzují potřebu řešit řadu problémů spojených se systémem kvót. Tyto problémy se týkají nezákonných činností, včetně pašování a nepoctivých obchodníků s čistě spekulativními motivy, ale i nedostatku kvalifikovaných techniků. Je rovněž třeba řešit určité nedostatky v oblasti monitorování, zlepšit efektivitu činností v oblasti podávání zpráv a ověřování a dále vyjasnit několik stávajících pravidel, neboť to většina zúčastněných stran z průmyslu, nevládních organizací a orgánů zdůraznila jako důležitý cíl přezkumu. Bylo tedy jasné, že hlavní prvky nařízení by měly být zachovány, ale že je nutné doladit a doplnit několik ustanovení. Obecné cíle politik EU v oblasti F-plynů jsou: 1)předcházet dalším emisím F-plynů, a přispívat tak k cílům EU v oblasti klimatu; 2)zajistit plnění protokolu, pokud jde o povinnosti týkající se částečně fluorovaných uhlovodíků (dále jen „HFC“). Emisím lze předcházet dvěma způsoby: tím, že se v první řadě zabrání používání F-plynů (tj. sníží se poptávka po F-plynech), a že se zajistí, aby existovala opatření, která zabrání emisím nebo únikům při výrobě, používání a likvidaci těchto plynů („omezování“). Politika v oblasti F-plynů má proto konkrétní cíle: ·odrazovat od používání F-plynů s vysokým potenciálem globálního oteplování a podporovat používání alternativních látek nebo technologií, pokud vedou k nižším emisím skleníkových plynů, aniž by byla ohrožena bezpečnost, funkčnost a energetická účinnost, ·zabránit únikům ze zařízení a zajistit řádné zacházení s F-plyny v aplikacích na konci jejich životnosti, ·posílit udržitelný růst, stimulovat inovace a rozvíjet ekologické technologie zlepšováním tržních příležitostí pro alternativní technologie a plyny s nízkým potenciálem globálního oteplování. Na základě závěrů hodnocení nařízení má Komise pro přezkum tyto cíle: 1)dosáhnout dalšího snížení emisí F-plynů s cílem přispět k dosažení snížení emisí o 55 % do roku 2030 a čisté uhlíkové neutrality do roku 2050;

2)dosáhnout plného souladu s protokolem; 3)usnadnit lepší provádění a prosazování práva v záležitostech nezákonného obchodu, fungování systému kvót a potřeby odborné přípravy týkající se alternativ F-plynů; 4)zlepšit monitorování a podávání zpráv s cílem odstranit stávající nedostatky a zlepšit kvalitu procesu a údajů pro zajištění dodržování předpisů; 5)zlepšit jasnost a vnitřní soudržnost s cílem podpořit lepší provádění a pochopení pravidel. Iniciativa přispívá k Agendě pro udržitelný rozvoj 2030 a k jejím cílům udržitelného rozvoje, zejména k „boji proti změně klimatu“. •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky V zájmu dosažení právně závazných cílů v oblasti klimatu stanovených v evropském právním rámci pro klima navrhla Komise posílit cíle členských států v oblasti snižování emisí na období 2021–2030 prostřednictvím změny tzv. nařízení o „sdílení úsilí“. Nařízení o „sdílení úsilí“ se týká emisí z odvětví, na něž se nevztahuje stávající systém EU pro obchodování s emisemi (ETS), přičemž emise F-plynů představují téměř 5 % emisí, jichž se uvedené nařízení týká. Jednotlivé cíle členských států se týkají tohoto celkového souboru skleníkových plynů. V důsledku toho EU ani členské státy nemají žádné závazné cíle, které jsou specifické pro emise F-plynů. Je však klíčové, aby byly emise F-plynů zásadně sníženy prostřednictvím nařízení o F-plynech, protože se ukázalo, že toto opatření je na evropské úrovni účinné i nákladově efektivní. Toto opatření doplní další opatření ke snížení F-plynů, která se lépe přijímají na vnitrostátní úrovni v souladu se zásadou subsidiarity, například další opatření v oblasti odpadové politiky, přísnější dohled nad odvětvími nebo finanční pobídky pro zavádění alternativ. Opatření přijatá na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni týkající se všech druhů emisí musí společně zajistit, aby každý členský stát mohl účinně dosáhnout svých vnitrostátních cílů v oblasti emisí skleníkových plynů, jak jsou definovány v nařízení o „sdílení úsilí“. Nařízení o F-plynech se vztahuje na všechna odvětví, jejichž emise F-plynů jsou relevantní, je však doplněno směrnicí 2006/40/ES o mobilních klimatizačních zařízeních, která od roku 2017 výslovně zakazuje používat v nových osobních automobilech chladiva s potenciálem globálního oteplování vyšším než 150. Před tímto zákazem byl jako chladivo používán HFC s potenciálem globálního oteplování 1 430. •Soulad s ostatními politikami Unie Navrhované nařízení (stejně jako stávající nařízení o F-plynech) je v mnohém podobné nařízení (ES) č. 1005/2009 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „nařízení o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu“), jež je předmětem souběžné revize. Tato dvě nařízení musí společně zajistit, aby Unie plnila své povinnosti týkající se HFC a látek poškozujících ozonovou vrstvu podle protokolu. Oba tyto přezkumy se navzájem přímo neovlivňují, ale dotýkají se obdobných zúčastněných stran a odvětví a rovněž obdobných činností (obchod, použití zařízení atd.) a používají podobná regulační opatření, včetně systému obchodních licencí, jež vyžaduje Montrealský protokol. Průmysl i orgány proto vyzývaly k tomu, aby jejich příslušná pravidla byla úzce sladěna (např. pokud jde o celní kontroly, pravidla týkající se úniků, definice atd.). Příspěvek revidovaného nařízení o F-plynech k dosažení cílů pro skleníkové plyny na úrovni členských států podle nařízení o „sdílení úsilí“ je doplněn revizí směrnice o průmyslových emisích (směrnice 2010/75/EU), která se bude vztahovat na činnosti odpovědné za přibližně 15 % celkových emisí skleníkových plynů v EU, na něž se nevztahuje systém ETS. Směrnice o průmyslových emisích se zaměřuje především na emise znečišťujících látek a emise skleníkových plynů z průmyslových zdrojů, na něž se nevztahuje systém EU pro obchodování s emisemi. Naproti tomu se nařízení o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu a nařízení o F-plynech, zaměřují především, nikoli však výhradně, na uvádění na trh a používání látek poškozujících ozonovou vrstvu a F-plynů s cílem zabránit emisím těch chemických látek, které jsou velmi silnými skleníkovými plyny. Směrnice o průmyslových emisích nabízí příležitost k systematickému zohlednění emisí F-plynů jako klíčového environmentálního parametru při tvorbě referenčních dokumentů o nejlepších dostupných technikách pro průmyslová odvětví. Tyto dokumenty představují základ pro stanovení mezních hodnot emisí pro průmyslová zařízení za účelem omezení jejich emisí F-plynů a látek poškozujících ozonovou vrstvu. Kromě toho bude nařízení o evropském registru úniků a přenosů znečišťujících látek (nařízení (ES) č. 166/2006) modernizováno s cílem zlepšit podávání zpráv a veřejnou dostupnost informací o emisích znečišťujících látek a skleníkových plynů, přičemž by mělo v budoucnu umožnit podrobnější členění údajů o emisích F-plynů a látek poškozujících ozonovou vrstvu, které pocházejí z těchto zařízení. Existuje také úzká součinnost s energetickými politikami, zejména se směrnicí 2009/125/ES o ekodesignu, a to vzhledem k významu nepřímých emisí z energetického využití zařízení s F-plyny. Návrh se řídí zásadou „energetická účinnost v první řadě“ tím, že zohledňuje pouze alternativy, které jsou přinejmenším stejně energeticky účinné jako zařízení využívající tradiční F-plyn. Zvláštní pozornost byla rovněž věnována skutečnosti, že dekarbonizace energetického systému bude vyžadovat vysokou míru nárůstu tepelných čerpadel, která jsou v současné době v Unie uváděna na trh s F-plyny. Důvodem je zejména nedávný geopolitický vývoj, který vyžaduje vyšší nárůst v oblasti tepelných čerpadel, aby se snížila závislost na ropě a plynu, jak je uvedeno ve sdělení o plánu RePowerEU. V zájmu dosažení klimatické neutrality je důležité, aby byly zavedeny politiky, které co nejvíce zvýší energetickou účinnost a omezí přímé emise z F-plynů. Jde o záležitost zvláštního významu, protože jakákoli tepelná čerpadla s F-plyny, která jsou dnes uváděna do provozu, povedou k přímým emisím skleníkových plynů po mnoho let v budoucnu v důsledku úniků, nezbytné údržby pomocí dalších F-plynů a možných emisí v okamžiku, kdy se zařízení dostane do toku odpadu. V případech, kde je to možné, by se tomu mělo zabránit, a proto existují zákazy konkrétních výrobků. Celkově se odhaduje, že navrhovaný přezkum systému kvót v návaznosti na upřednostňovanou možnost posouzení dopadů má dostatečnou rezervu na to, aby tento nárůst v zavádění tepelných čerpadel umožnil. Pokud jde o ustanovení o dovozu a podávání zpráv, existuje součinnost s právními předpisy spojenými s nařízením REACH, neboť dovozců F-plynů se týká obojí. Podrobnější shromážděné údaje a přísné požadavky na dovoz související se systémem kvót v nařízení o F-plynech by mohly být využity ke zlepšení přehledu a dodržování povinností registrace podle nařízení REACH, na což poukazuje chemický průmysl. Revidovaný návrh výrazně posiluje vazby na celní orgány, na dozor nad trhem, na trestnou činnost proti životnímu prostředí a na whistleblowing tím, že objasňuje konkrétní povinnosti hospodářských subjektů a příslušných orgánů, pokud jde o omezení nezákonných činností, včetně pašování, a ochranu ekologické vyváženosti nařízení. Kromě toho existují přímé vazby na odpadovou politiku, neboť konec životnosti je klíčovou fází, kdy dochází k mnoha emisím, jestliže nejsou splněny stávající povinnosti. Povinnosti znovuzískávání uvedené v nařízení o F-plynech jsou doplněny odkazy v příslušných právních předpisech o odpadech (např. směrnice o OEEZ a směrnice o přepravě odpadů). Posílené systémy odpovědnosti výrobce podporované nařízením o F-plynech by mohly významně přispět ke zlepšení stávajících postupů a snížení emisí na konci životnosti. S ohledem na probíhající revizi rámcové směrnice o odpadech jde o příležitost. V neposlední řadě je zásadní neustále a včas aktualizovat bezpečnostní normy, zákony a právní předpisy na všech úrovních – evropské, vnitrostátní, regionální i místní, aby bylo možné držet krok s rychlým rozvojem technologií a zajistit, aby se v co nejvyšší míře používala chladiva šetrná ke klimatu, aniž by byla ohrožena bezpečnost. 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA •Právní základ Tento návrh je založen na čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s cílem zachovat a chránit životní prostředí a zlepšovat jeho kvalitu; chránit lidské zdraví a podporovat opatření na mezinárodní úrovni zaměřená na řešení změny klimatu. •Subsidiarita

Návrh doplňuje právní předpisy EU, které existují na úrovni EU od roku 2006, a je jednoznačně v souladu se zásadou subsidiarity, a to z těchto důvodů: Za prvé, ochrana klimatického systému je přeshraniční otázkou a rozsah tohoto problému vyžaduje opatření na celém světě. Za druhé, nejúčinnějšími opatřeními jsou zákaz nebo omezení používání F-plynů nebo výrobků a zařízení s F-plyny a jejich uvádění na trh. Pro fungování vnitřního trhu EU a volný pohyb zboží je velmi žádoucí, budou-li tato opatření přijata na úrovni EU. Za třetí, protokol považuje EU za organizaci regionální hospodářské integrace, a proto musí EU dodržovat povinnosti vyplývající z protokolu na úrovni Unie (např. podávání zpráv, systém udělování licencí, postupné snižování spotřeby). To vyžaduje příslušné právní předpisy na téže úrovni; bylo by velmi obtížné, ne-li neproveditelné dosáhnout souladu prostřednictvím 27 různých vnitrostátních systémů. Jedinou výjimkou z doložky o organizaci regionální hospodářské integrace je harmonogram postupného ukončování výroby HFC podle protokolu, který vyžaduje shodu na úrovni členských států. Některé členské státy přesto požadovaly, aby výroba byla regulována i na úrovni EU, neboť by se tím pro dotčené společnosti zvýšila flexibilita. •Proporcionalita Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. Návrh zajišťuje, že emise F-plynů budou dále snižovány a že EU bude i nadále dodržovat své mezinárodní závazky vyplývající z protokolu, které se týkají postupného ukončování výroby a spotřeby HFC. Navrhovaná opatření vycházejí z důkladného posouzení efektivity jejich nákladů, jež ukazuje, že mezní náklady na snížení emisí pro odvětví jsou v rámci rozsahu, kterému budou ostatní hospodářská odvětví dle očekávání čelit při zajišťování potřebného přechodu ke klimatické neutralitě do roku 2050. V dlouhodobém horizontu navíc zmírňující opatření povedou k celkovým úsporám nákladů. Některá opatření mírně zvýší administrativní zátěž pro průmysl, avšak některá z nich mají zásadní význam pro dodržování protokolu a jiná jsou nezbytná k usnadnění náležitého prosazování pravidel a sledování budoucích hrozeb. Žádné z posledně uvedených opatření nepředstavuje vysoké náklady. V oblastech, kde by cílů mohlo být lépe dosaženo opatřeními v jiných oblastech politiky, například v právních předpisech o odpadech, se žádná podrobná ustanovení nenavrhují. Úrovně přínosů dosažené těmito opatřeními nemohlo být docíleno tak nákladově efektivním způsobem pro průmysl a členské státy, pokud by došlo k zavedení 27 dalších různých politik týkajících se F-plynů v členských státech. •Volba nástroje Zvoleným právním nástrojem je nařízení, protože cílem návrhu je nahradit a zlepšit nařízení o F-plynech a zároveň zachovat jeho obecnou strukturu kontrolních opatření. Ukázalo se, že nařízení o F-plynech je účinné. Vzhledem k tomu, že návrh obsahuje několik změn, jakož i úpravy struktury nařízení o F-plynech, mělo by být nařízení o F-plynech zrušeno a nahrazeno novým nařízením s cílem zajistit právní jasnost. Jakékoli podstatné změny (tj. zrušení nebo přeměna na směrnici) by zbytečně zatěžovaly členské státy a pro podniky, které jsou v tomto odvětví činné, by vytvářely další právní nejistotu. 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ •Hodnocení ex post Komise provedla hodnocení nařízení o F-plynech v souladu s požadavky na „zlepšování právní úpravy“ a reagovala na čl. 21 odst. 2 nařízení o F-plynech, který vyžaduje, aby Komise zveřejnila souhrnnou zprávu o jeho účincích nejpozději do 31. prosince 2022. Hodnocení dospělo k závěru, že nařízení o F-plynech bylo při plnění svých původních cílů většinou účinné, tj. jak při snížení emisí F-plynů, tak i přispěním k dosažení mezinárodní dohody o snížení HFC. Kromě toho bylo zjištěno, že jednotlivá opatření k dosažení těchto cílů spolu dobře fungují. Přímým důsledkem právních předpisů je, že emise F-plynů se od roku 2015 po deseti letech růstu jejich množství meziročně snižují. Těchto úspor emisí bylo dosaženo při velmi nízkých nákladech na jejich snížení spojených s technologickými změnami (tj. v průměru 6 EUR na tunu ekvivalentu CO2), aniž by se snížila energetická účinnost příslušných zařízení. Nařízení o F-plynech zajistilo vysoké ambice v oblasti životního prostředí tím, že zachovalo stejné povinnosti v celé EU a zároveň zajistilo rovné podmínky na příslušném vnitřním trhu. Hodnocení zároveň dospělo k závěru, že od přijetí nařízení řada důležitých událostí (zejména Zelená dohoda pro Evropu a změněné mezinárodní politické prostředí v souvislosti s Pařížskou dohodou a kigalskou změnou) změnila příslušný politický rámec, což znamená, že nařízení EU o F-plynech není zcela vhodné pro daný účel, a to jak z hlediska využití nevyužitého potenciálu k dosažení dalšího snížení emisí, tak z hlediska zajištění budoucího souladu s protokolem. Modelování ukazuje, že snížení emisí F-plynů v roce 2030 bude nižší, než se očekávalo v posouzení dopadů z roku 2012, jehož záměrem bylo přispět k dosažení předchozího cíle v oblasti klimatu do roku 2030 (snížení nejméně o 40 % ve srovnání s rokem 1990). Některá odvětví rovněž nadále používají a vypouštějí F-plyny s vysokým potenciálem globálního oteplování tam, kde by se tomu dalo zabránit (např. s ohledem na technologický pokrok), přičemž existují emise z odvětví nebo látek, které v současné době nespadají do oblasti působnosti nařízení. Hodnocení rovněž zjistilo další problémy, včetně nezákonného dovozu HFC, který obchází systém kvót, a „nepoctivých obchodníků“ (zvyšování počtu dovozců ve velkém objemu často bez souvislosti s odvětvím, kteří ze spekulativních důvodů vstupují na trh a/nebo mají z režimu kvót neúměrný prospěch). Zavádění alternativ šetrných ke klimatu navíc brání nedostatek pracovníků, kteří mají dovednosti pro instalaci a údržbu zařízení, pro která existují alternativy šetrné ke klimatu, jakož i bezpečnostní normy, které nejsou plně aktualizovány podle technologického pokroku. Některé obavy týkající se možných ekotoxikologických důsledků produktů rozkladu HFC a hydro(chlor)fluoralkenů (H(C)FO) v atmosféře by rovněž mohla vyřešit lepší regulace emisí. Dále by bylo možné zabránit určitým nedostatkům v oblasti látek a činností, na něž se vztahují opatření pro monitorování a podávání zpráv. Kromě toho by bylo možné zefektivnit několik povinností souvisejících s povinnostmi, které se týkají podávání zpráv a ověřování. V neposlední řadě byla jako hrozba vnímána skutečnost, že v současné době neexistuje flexibilita nutná pro rychlou reakci v případě nežádoucích důsledků systému kvót, jako je podstatný nedostatek dodávek HFC. Obecně bylo zjištěno, že nařízení o F-plynech je navenek konzistentní a soudržné s jinými zásahy, které mají podobné cíle, ačkoli existují oblasti, které vedly k určitým nesrovnalostem, jež by měly být řešeny. Důležitou oblastí je celní právo, kde by měla být využívána součinnost s jednotným portálem EU pro oblast celnictví a měly by být usnadněny účinné hraniční kontroly s cílem zastavit nezákonnou činnost. Další důležitou součinností je součinnost s nařízením REACH, kdy se členské státy snaží posoudit význam perzistentních produktů rozkladu H(C)FO. Vnitřní soudržnost nařízení je dobrá, jsou však zapotřebí určitá vyjasnění a sladění. Na základě těchto zjištění bylo určeno pět cílů přezkumu uvedených v oddíle 1. •Konzultace se zúčastněnými stranami Komise provedla rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami. Konzultace týkající se plánu přezkumu od 29. června 2020 do 7. září 2020 a online veřejná konzultace od 15. září 2021 do 29. prosince 2021 poskytly všem zúčastněným stranám příležitost vyjádřit své názory na nařízení o F-plynech bez ohledu na úroveň obeznámenosti respondentů s tímto nařízením. Tyto činnosti obdržely 76, respektive 241 odpovědí. Jednotlivé odpovědi a shrnutí jsou veřejně dostupné na internetových stránkách Komise „Podělte se o svůj názor“. Uskutečnila se cílená konzultace sestávající ze 34 polostrukturovaných rozhovorů přizpůsobených příslušným orgánům, které se zabývají F-plyny, celním orgánům, nevládním organizacím, podnikatelským sdružením a organizacím EU, jakož i několika jednotlivým společnostem. Dne 6. května 2021 se konal otevřený seminář zúčastněných stran s 355 účastníky, na němž byly předloženy předběžné výsledky hodnocení a posouzení dopadů. Program jednání, podkladové informační materiály a prezentace poskytnuté na semináři jsou k dispozici na internetových stránkách GŘ CLIMA. V rámci těchto konzultací byly shromážděny názory na dosavadní výsledky nařízení, pokud jde o jeho relevantnost, účinnost, účelnost, přidanou hodnotu EU a vnitřní a vnější soudržnost. Kromě toho byla rovněž shromážděna zpětná vazba ohledně možných opatření a jejich pravděpodobných environmentálních, hospodářských a sociálních dopadů, přičemž byla zohledněna Zelená dohoda pro Evropu a její ambicióznější cíle a také povinnosti týkající se částečně fluorovaných uhlovodíků podle protokolu. Zúčastněné strany se obecně shodly na tom, že nařízení o F-plynech je velmi úspěšné, ale že by mohlo a mělo by být zlepšeno. Kromě toho bylo jasně uvedeno, že cílů nařízení nelze lépe (než na úrovni EU) dosáhnout opatřeními na úrovni členských států. Většina zúčastněných stran, a zejména příslušné orgány, uvedla, že nařízení musí být po roce 2030 sladěno s protokolem, aby byla zajištěna budoucí soudržnost a dodržování pravidel. Zatímco některé zúčastněné strany z průmyslu a podniky, které běžně pracují s F-plyny v odvětví chlazení, klimatizace a tepelných čerpadel, nechtěly dále zvyšovat úroveň ambicí stávajícího nařízení o F-plynech, výrobci zařízení používajících alternativní chladiva a nevládní organizace vyšší ambice důrazně podpořili. Zúčastněné strany z průmyslu vyjádřily v rámci všech konzultačních činností silnou podporu různým opatřením zaměřeným na boj proti nezákonnému obchodu a výzvám v souvislosti se systémem kvót, což odráží skutečnost, že to považují za klíčový problém pro zlepšení nařízení (zatímco jiná opatření získala různé úrovně podpory). Tyto zúčastněné strany rovněž vyjádřily vysokou úroveň podpory pro další odbornou přípravu a certifikaci techniků v oblasti alternativ F-plynů a zdůraznily, že se jedná o klíčovou překážku pro zavádění těchto alternativ. •Sběr a využití výsledků odborných konzultací

Komise shromáždila rozsáhlá technická doporučení z řady odborných studií, včetně zpráv Komise o klimatizaci, spínacích zařízeních, dostupnosti HFC, komerčním chlazení, přidělování kvót, bezpečnostních normách a odborné přípravě servisních pracovníků. Kromě toho byla provedena komplexní přípravná studie pro přezkum nařízení externími konzultanty, která obsahovala podrobný model zásob zdola nahoru v odvětvích využívajících F-plyny (model AnaFgas) za účelem výpočtu scénářů poptávky a emisí pro F-plyny, pro základní možnosti a možnosti politiky, jakož i pro spotřebu energie příslušného zařízení v případě EU-27 a Spojeného království v období 2000–2050. Připojený nákladový modul umožňuje kvantifikaci souvisejících nákladů pro provozovatele zařízení, které závisejí na F-plynech nebo jejich alternativách. Makroekonomické účinky byly modelovány pomocí modelu GEM-E3 Společného výzkumného střediska. Tato přípravná studie a její přílohy (Öko-Recherche et al., 2021) s podkladovými údaji, předpoklady a podrobnými výsledky jsou zveřejněny na internetových stránkách GŘ CLIMA. Průmysl, orgány členských států a občanská společnost poskytly pro studii rozsáhlé podklady a technickou podporu. •Posouzení dopadů Komise provedla posouzení dopadů, v němž analyzovala tři možnosti politiky, pokud jde o jejich účinnost při dosahování stanovených cílů, jakož i jejich environmentální, hospodářské a sociální dopady. Pro každý cíl přezkumu byla identifikována řada opatření. Opatření, která se doplňují a navzájem se nevylučují, byla seskupena do tří možností politiky na základě očekávaných nákladů (na snižování emisí): Všechny tři možnosti obsahují zlepšení a jejich cílem je vyjasnit pravidla nebo učinit je soudržnějšími. Jedná se o tyto tři možnosti: ·Možnost č. 1: Uvedení do souladu s protokolem – nízkonákladová opatření. Patří sem veškerá opatření k zajištění dlouhodobého dodržování protokolu. Tato možnost rovněž zahrnuje přínosná opatření týkající se všech cílů, u nichž se očekávalo, že budou vyžadovat velmi nízké náklady a úsilí, pokud vůbec nějaké. ·Možnost č. 2: Přiměřené snížení emisí a zlepšení provádění. Nad rámec možnosti č. 1 zahrnuje tato možnost opatření, jejichž cílem je dosáhnout snížení emisí a zlepšení provádění s poměrně nízkými náklady a úsilím, do té míry, že by určité pododvětví nemuselo platit více, než jsou mezní odvětvové náklady na snižování emisí, které se očekávají pro hospodářství jako celek, aby bylo v roce 2050 dosaženo uhlíkové neutrality. Úrovně kvót pro HFC jsou proto přísnější než u možnosti č. 1, přičemž postupné snižování doplňují další zákazy F-plynů s konkrétními limity pro potenciál globálního oteplování a termíny. Tato možnost rovněž zahrnuje více opatření ke zlepšení prosazování práva a monitorování, pokud s nimi nejsou spojeny vysoké náklady. ·Možnost č. 3: Maximální proveditelnost a zlepšení provádění. Možnost č. 3 je možností, která s sebou nese vysoké náklady. Kromě všech předchozích opatření uvedených v možnostech č. 1 a č. 2 bude možnost č. 3 obsahovat opatření, jejichž cílem je dosáhnout co nejvyššího snížení emisí skleníkových plynů na základě dnešní technické proveditelnosti, přičemž se zohlední aspekty energetické účinnosti a bezpečnosti, avšak bez ohledu na to, jaké by byly náklady. Tato možnost má nejpřísnější systém kvót. Obsahuje rovněž veškerá opatření ke zlepšení prosazování práva a monitorování, která byla považována za proveditelná. Ačkoli by všechny možnosti zajistily plný soulad s protokolem, z podrobného posouzení dopadů jasně vyplývá, že možnost č. 2 povede k nejvhodnější rovnováze nákladů a přínosů při dosažení velmi podstatného omezení množství dalších emisí oproti stávajícímu nařízení (tj. výchozí možnosti) za příznivou cenu a se zamezením nepatřičných obtíží pro všechna odvětví, kterých se týká. V souvislosti s rokem 2030 se odhaduje, že navrhované nařízení povede k dodatečným úsporám v kumulativní výši 40 milionů tun ekvivalentu CO2. Je důležité mít na paměti, že k těmto úsporám dojde nad rámec 430 milionů tun ekvivalentu CO2, které podle odhadů vyplývají ze stávajícího nařízení. Do roku 2050 budou další úspory vyplývající z možnosti č. 2 činit přibližně 310 milionů tun ekvivalentu CO2. To znamená, že zbytkové roční emise F-plynů se v roce 2050 odhadují pouze na 14 milionů tun ekvivalentu CO2. Má se tedy za to, že možnost č. 2 je slučitelná s dosažením čisté klimatické neutrality do roku 2050 a snižuje potřebu politik pro pohlcování uhlíku s cílem kompenzovat emise, kterým nelze v roce 2050 zabránit za účelem dosažení čisté klimatické neutrality. Nezbytná technologická úprava vede v důsledku nižších nákladů na energii pro uživatele k úsporám nákladů, a to celkově i v mnoha pododvětvích. Existují však určité náklady pro koncové uživatele, kteří nepřejdou na alternativy v důsledku vyšších cen HFC v rámci posíleného systému kvót. Nicméně z dlouhodobějšího hlediska budou některá hospodářská odvětví z přeměny technologií těžit, což povede k vyšší produkci, inovacím a zaměstnanosti. Možnost č. 2 je proto nejvíce v souladu s cíli Zelené dohody pro Evropu, jakož i se zásadou „významně nepoškozovat“. Jak potvrdily zúčastněné strany, druhy opatření v možnosti č. 2 mají přidanou hodnotu EU. V důsledku toho by úrovně dosažených přínosů nemohlo být docíleno nákladově efektivním způsobem pro průmysl a členské státy, pokud by došlo k zavedení 27 dalších různých politik v oblasti F-plynů v členských státech. Ukazuje se, že možnost č. 1 ve srovnání se stávajícím nařízením nedosahuje žádných dalších kumulativních úspor emisí, a s ohledem na potenciál úspor uvedený v možnostech č. 2 a č. 3 by možnost č. 1 byla s ohledem na ambiciózní cíle EU v oblasti klimatu jednoduše méně vhodná. Na druhé straně by možnost č. 3 dosáhla nepatrně vyšších úspor emisí ve srovnání s možností č. 2, avšak tyto dodatečné úspory by byly na úkor velmi vysokých nákladů v některých odvětvích (mezní náklady na snižování emisí do roku 2050 činí v jednotlivých odvětvích až 2 111 EUR/t ekvivalentu CO2 u možnosti č. 3 ve srovnání s maximálně 336 EUR/t ekvivalentu CO2 u možnosti č. 2; náklady na technologické přizpůsobení pro všechna odvětví činí 113 milionů EUR ročně u možnosti 3 ve srovnání s 12 miliony EUR ročně u možnosti č. 2), přičemž je vhodnější hledat další způsoby, jak přispět k dosažení vnitrostátních cílů v oblasti snižování emisí skleníkových plynů. Možnost č. 2 rovněž zajistí lepší kontrolu při mírném zvýšení administrativní zátěže pro průmysl a orgány (celkové čisté náklady pro průmysl byly odhadnuty na 7,6 milionu EUR jako opakující se roční náklady, které se připočtou k jednorázovým nákladům ve výši 3 milionů EUR). Tyto změny by měly umožnit účinné prosazování práva, přičemž budou řešit zjištěné stávající problémy, zejména ty, které souvisejí s nezákonným obchodem. Kromě toho budou pravidla monitorování účinnější a ucelenější, neboť budou obsahovat nové aspekty, které se staly relevantními. Podrobné výsledky environmentálních, hospodářských a sociálních dopadů jsou uvedeny v posouzení dopadů. V oblasti monitorování bylo dosaženo řady zjednodušení. Patří mezi ně úspory vyplývající ze změn postupu vyhlašování kvót (1,2 milionu EUR ušetřených nákladů ročně), sladění prahových hodnot pro podávání zpráv a udělování povolení v případě dovozců zařízení (0,09 milionu EUR ročně), uvolnění prahové hodnoty pro ověřování dovozců zařízení (1,7 milionu EUR ročně) a digitalizace postupu ověřování (1,5 milionu EUR ročně). Výbor pro kontrolu regulace vydal dne 25. února 2022 k posouzení dopadů kladné stanovisko s výhradami. Revidované znění posouzení dopadů se zabývalo konečnými doporučeními k lepšímu vysvětlení vazeb na nařízení o „sdílení úsilí“, potřebou zvýšit ambice, podrobnějším popisem metodiky a upřesněním parametrů úspěšnosti. Všechny podrobné připomínky výboru a způsob, jakým byly řešeny, jsou uvedeny v posouzení dopadů. Toto úplné posouzení dopadů a souhrnná verze jsou k dispozici na internetových stránkách GŘ CLIMA. •Základní práva Pravidla navrhovaná v této iniciativě zajišťují plné dodržování práv a zásad, jež stanoví Listina základních práv Evropské unie. 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Tento návrh zahrnuje pevnou cenu kvóty pro velkou část kvóty pro HFC, která je každoročně přidělována dovozcům a výrobcům. Maximální roční příjmy jsou uvedeny v tabulce níže. milionů EUR / rok 2025–2026 125 2027–2029 53 2030–2032 27

2033–2035 25 2036–2038 20 Dodatečné zdroje však bude vyžadovat další vývoj, provoz, údržba a bezpečnost informačních technologií systému kvót pro HFC a systému udělování licencí na F-plyny a látky poškozující ozonovou vrstvu, které vyžaduje Montrealský protokol, jakož i nezbytné vazby na jednotný portál EU pro oblast celnictví a usnadnění lepšího prosazování práva. Proto existuje návrh, aby se příjmy z prodeje kvót použily na pokrytí nákladů souvisejících s těmito činnostmi a aby zbývající příjmy z prodeje kvót plynuly do rozpočtu EU jako obecný příjem. 5.OSTATNÍ PRVKY •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv Budoucí monitorování a hodnocení nařízení se může opírat o roční údaje o společnostech předkládané na základě nařízení, které každoročně shromažďuje a agreguje Evropská agentura pro životní prostředí. Tato agentura připravuje pro zástupce členských států a pro Komisi (GŘ CLIMA) zprávu o činnostech souvisejících s F-plyny, která obsahuje mimo jiné údaje o dovozu, vývozu, výrobě, zneškodnění a regeneraci, které se týkají F-plynů ve velkém objemu a zařízení, jež tyto plyny obsahují. V zájmu dosažení souladu s protokolem využívá Komise tyto údaje k tomu, aby každoročně jménem EU podávala ozónovému sekretariátu protokolu zprávy o výrobě, vstupních surovinách, zneškodnění, dovozu a vývozu HFC. Kromě toho existuje veřejná verze zprávy v podobě internetového ukazatele F-plynů, který agentura EEA pravidelně zveřejňuje a aktualizuje. Navrhovaná opatření týkající se podávání zpráv a monitorování by v budoucnu tuto databázi dále zlepšila. Změny rozsahu podávání zpráv (nové látky; příjemci kvóty v rámci výjimky; zařízení pro recyklaci) doplní přehled o příslušných plynech a použitích. Databáze pro vykazování emisí zlepší znalosti o emisích, a tím i o dopadu odvětví F-plynů, přičemž zlepší kvalitu údajů hlášených Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC). Zjednodušení pravidel pro podávání zpráv a ověřování by rovněž mělo napomoci k účinnějšímu dosažení lepší kvality údajů. Kromě toho bude Komise nadále pozorně sledovat ceny, fungování systému kvót a další vývoj na trhu odvětví na základě smluv s externími odborníky. Členské státy pravidelně aktualizují příslušné prováděné činnosti, jako například i) shromažďování a využívání údajů ke stanovení emisí; ii) systémy odpovědnosti výrobce; iii) prosazování práva a další opatření přijatá v souvislosti s nezákonnými činnostmi, včetně sankcí, určené prováděcímu výboru zřízenému nařízením. V neposlední řadě bude Komise monitorovat provádění navrhovaných opatření. V této souvislosti bude Komise úzce spolupracovat s vnitrostátními orgány, např. odborníky v oblasti látek poškozujících ozonovou vrstvu, celními orgány a orgány dozoru nad trhem v členských státech. Výbor uvedený v návrhu bude Komisi při její práci nápomocen a bude případně projednávat otázky týkající se harmonizovaného prosazování navrhovaných pravidel. Bude rovněž monitorován vývoj příslušné judikatury Soudního dvora Evropské unie, jakož i veškerá rozhodnutí prováděcího výboru Montrealského protokolu, která se týkají dodržování pravidel ze strany EU a jejích členských států. Správné fungování nařízení by znamenalo, že: ·emise F-plynů by měly podle odhadů na základě modelů provedených v rámci doprovodného posouzení dopadů klesnout, tj. v roce 2030 by roční emise měly činit 37 milionů tun ekvivalentu CO2, ·neměly by existovat žádné problémy s dodržováním Montrealského protokolu, pokud jde o povinnosti týkající se HFC, ·bezproblémové provádění systému kvót a omezení nezákonného obchodu zabrání škodám z hlediska životního prostředí, hospodářství nebo dobré pověsti, ·monitorování a podávání zpráv podpoří hodnocení politik a kontrolu souladu účinněji, ale také účelněji. Dopady nařízení by měly být pravidelně hodnoceny; první hodnocení založené na těchto údajích by mělo být zveřejněno do roku 2033. V této souvislosti by bylo zapotřebí vypracovat odbornou studii, která by odhadla pokrok dosažený v oblasti skladových zásob pěny. Hodnocení by rovněž mělo posoudit vývoj administrativních nákladů. •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu Opatření zavedená podle nařízení o F-plynech za účelem snížení emisí fluorovaných skleníkových plynů nejsou ve stávajícím návrhu zpochybněna. Návrh především zajišťuje, aby navrhované nařízení bylo v souladu s ambiciózními cíli EU v oblasti klimatu a aby bylo zaručeno dlouhodobé dodržování mezinárodních závazků. Stávající pravidla jsou vyjasněna a posílena s cílem zajistit jejich lepší prosazování. Kapitola I Návrh stanoví předmět a oblast působnosti nařízení a obsahuje nezbytné definice. Kapitola II

Návrh obsahuje pravidla pro omezování úniků (prevence vzniku emisí, kontroly těsnosti, systém detekce úniků a pravidla pro znovuzískávání). Prevence vzniku emisí se vztahuje na F-plyny uvedené v přílohách I a II a platí pro všechny příslušné aktéry během výroby, skladování, přepravy, výroby a provozu F-plynů a zařízení, která je obsahují. Kontroly těsnosti a vedení záznamů se vztahují rovněž na plyny uvedené v oddíle I přílohy II. Povinnosti znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů se rozšiřují tak, aby se vztahovaly i na pěny v sendvičových panelech a laminované desky po vynětí z budov. Návrh rovněž stanoví povinnosti v oblasti odborné přípravy a certifikace, které také zahrnují úkoly týkající se zařízení, která obsahují plyny používané jako náhrada fluorovaných skleníkových plynů (alternativní plyny) s cílem podpořit jejich bezpečné používání a manipulaci s nimi. Programy odborné přípravy a certifikace by měly zahrnovat i aspekty energetické účinnosti. Kapitola III Návrh obsahuje omezení a zákazy uvádění F-plynů a dotčených výrobků a zařízení na trh. Objasňuje, že výrobky a zařízení uváděné na trh protizákonně nemohou být používány ani dále dodávány. U výrobků a zařízení uvedených na trh zákonným způsobem je jejich další dodávka po dobu dvou let od uplynutí lhůty pro zákaz povolena pouze tehdy, jsou-li předloženy důkazy o jejich (prvním) zákonném uvedení na trh. Nádoby na jedno použití se nesmějí dostat na celní území a být dále používány nebo dodávány. Návrh rovněž obsahuje požadavky na označování při uvádění F-plynů na trh v nádobách a v určitém zařízení. Tyto požadavky zahrnují částečně fluorované uhlovodíky, které jsou osvobozeny od požadavků na kvóty, aby bylo možné tato osvobození prosadit. Návrh rovněž zakazuje některá konkrétní použití určitých F-plynů. Kapitola IV Návrh stanoví harmonogram snížení výroby HFC v souladu se závaznými pravidly Montrealského protokolu. Výrobci, kteří v současnosti udržují výrobu, získají práva dle historických základních údajů z let 2011 až 2013, zatímco Komise může na žádost členského státu a v rámci výrobních limitů tohoto státu stanovených protokolem udělit novým účastníkům dodatečná práva. Druhá uvedená skutečnost neosvobozuje HFC vyvážené uvnitř výrobků a zařízení od příslušných požadavků. Návrh rovněž stanoví harmonogram snížení pro uvádění HFC na trh, a to stanovením individuálních množstevních limitů (kvót) pro výrobce a dovozce. Dovozci a výrobci musí zajistit, aby měli dostatečnou kvótu na množství HFC uvedených na trh v okamžiku, kdy k tomuto uvedení na trh dojde (tj. v případě dovozce v době propuštění do volného oběhu). HFC pro určitá použití jsou od požadavků na kvóty osvobozeny. Výjimka z postupného ukončování používání inhalátorů odměřených dávek pro farmaceutické použití se však ruší s cílem dosáhnout souladu s harmonogramem postupného ukončování spotřeby podle Montrealského protokolu, pokud nejsou uvedené přípravky osvobozeny. Použití HFC jako hnacích plynů pro inhalátory odměřených dávek je plně emisní, tj. celé množství HFC plněné do těchto výrobků nakonec skončí v atmosféře, přičemž mezi lety 2015 a 2019 toto množství vzrostlo o 45 %. Ačkoli jsou k dispozici dvě vhodné alternativy šetrné ke klimatu, které by nevyžadovaly žádné úpravy použití inhalátorů odměřených dávek pacienty a u kterých probíhá schvalovací proces ze strany zdravotnického orgánu (agentury EMA), odvětví očekává, že bez politického signálu bude jejich zavádění na trh pomalé. Zahrnutím inhalátorů odměřených dávek do systému kvót lze do roku 2050 ušetřit značné množství emisí, a to při velmi nízkých nákladech pro výrobce a pacienty. Každoročně jsou přidělovány kvóty novým účastníkům na trhu výhradně na základě jejich prohlášení a historickým dovozcům a výrobcům (zavedeným podnikům) na základě jejich referenčních hodnot (a případně na základě prohlášení). Pro přidělování kvót všem dovozcům a výrobcům platí určité podmínky, včetně platby za přidělené množství. Pro účely stanovení referenčních hodnot a přidělení kvót se dovozci a výrobci, kteří sdílejí stejného skutečného majitele (či více majitelů), považují za jeden podnik. HFC plněné do určitých zařízení by měly být rovněž zahrnuty do systému kvót. Dovozci a výrobci, kteří mají určitou referenční hodnotu, mohou převést část své přidělené kvóty nebo celou tuto kvótu na jiný podnik za účelem uvádění HFC na trh ve velkém objemu a mohou rovněž povolit využití celé své kvóty nebo její části jinému podniku, aby mohl zařízení plněné HFC uvést na trh. Návrh rovněž předpokládá, že pro provádění systému přidělování kvót, povinností udělování licencí a podávání zpráv se bude používat portál fluorovaných skleníkových plynů, který bude propojen s jednotným portálem EU pro cla. Registrovaní dovozci a výrobci mají přístup k informacím o svých individuálních přídělech kvót, sankcích, nahlášených množstvích uvedených na trh, jakož i k informacím o převodech a povoleních k využívání kvót, které tyto podniky evidují. Pokud jsou v záznamech informací poskytnutých podniků a v jejich nahlášených údajích údajné administrativní chyby, jejich existence musí být podložena důkazy a musí být včas předloženy Komisi. Kapitola V Návrh stanoví jako podmínku obchodu platnou licenci, která se v případě dovozu a vývozu předkládá celním orgánům. Návrh rovněž objasňuje úlohu celních orgánů a orgánů dozoru nad trhem při prosazování kontrol obchodu, které jsou v něm stanoveny. Jsou v něm uvedeny informace, které by měly být poskytnuty v případě dovozu a vývozu, jakož i informace, které by měly celní orgány kontrolovat zejména během celních kontrol prováděných na základě rizik. Nádoby na jedno použití by měly být zabaveny, odebrány nebo staženy z trhu. Pokud jde o jiné zboží, přijmou celní orgány a orgány dozoru nad trhem veškerá nezbytná opatření, včetně zabavení nebo odebrání, aby zajistily, že zboží se opětovně nedostane na trh z jiného celního úřadu EU. Zpětný vývoz nezákonných plynů nebo výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, je zakázán. Případy dovozu a vývozu F-plynů mohou řešit pouze určená nebo schválená místa a celní úřady; jedině tyto určené úřady a místa mohou zahájit nebo ukončit tranzitní režim. A konečně, návrh ukládá zákaz obchodovat s HFC se státy, které nejsou smluvními stranami protokolu, v souladu se závazky stanovenými v protokolu od roku 2028. Kapitola VI Návrh stanoví povinnosti spojené s podáváním zpráv, a to zejména pro výrobce, dovozce plynů ve velkém objemu, jakož i pro výrobky a zařízení, vývozce, uživatele vstupních surovin, zařízení na zneškodnění a regeneraci a podniky, které získaly částečně fluorované uhlovodíky, na něž se vztahují výjimky z pravidel pro kvóty. Podávání zpráv probíhá elektronicky prostřednictvím portálu fluorovaných skleníkových plynů. Ověřování ohlášených údajů, s výhradou množstevních limitů, se provádí rovněž prostřednictvím portálu fluorovaných skleníkových plynů. Návrh vyžaduje, aby členské státy pokud možno shromažďovaly údaje o emisích elektronicky. Kapitola VII Návrh upřesňuje případy, kdy je vyžadována výměna informací a spolupráce s příslušnými orgány v rámci členského státu, jakož i mezi členskými státy a s příslušnými orgány třetích zemí. Návrh rovněž zavádí pro příslušné orgány povinnost kontrolovat soulad podniků s nařízením na základě rizik a v případě, že jsou k dispozici konkrétní důkazy.

Návrh rovněž zajišťuje, aby se na hlášení oznamovatelů v souvislosti s porušením nařízení vztahovala úroveň ochrany stanovená ve směrnici (EU) 2019/1937. Kapitola VIII Návrh stanoví, že správní sankce za porušení nařízení musejí být, pokud jde o jejich úroveň a druh, účinné, odrazující a přiměřené a musejí také zohledňovat příslušná kritéria (jako např. povahu a závažnost porušení). Zejména navrhuje uložit správní pokutu v případech nezákonné výroby, používání nebo obchodu s plyny a výrobky a zařízeními, na něž se toto nařízení vztahuje. Navrhovaná ustanovení jsou sladěna a doplňují návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o ochraně životního prostředí prostřednictvím trestních sankcí, který předložila Komise a který byl přijat dne 15. prosince 2021. Návrh rovněž zřizuje konzultační fórum představované členskými státy a zástupci občanské společnosti, včetně organizací na ochranu životního prostředí, zástupců výrobců, provozovatelů a certifikovaných osob, kteří budou Komisi při provádění tohoto nařízení poskytovat poradenství a odborné znalosti. 2022/0099 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o fluorovaných skleníkových plynech, o změně směrnice (EU) 2019/1937 a o zrušení nařízení (EU) č. 517/2014 (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po předložení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1)Zelená dohoda pro Evropu zahájila novou strategii růstu pro Unii, jejímž cílem je transformovat Unii ve spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje. Potvrzuje ambici Komise zvýšit své cíle v oblasti klimatu a učinit z Evropy do roku 2050 první klimaticky neutrální kontinent a jejím cílem je chránit zdraví a blahobyt občanů před environmentálními riziky a dopady. Kromě toho je EU odhodlána plnit Agendu pro udržitelný rozvoj 2030 a její cíle udržitelného rozvoje. (2)Fluorované skleníkové plyny jsou chemické látky vyrobené člověkem, které jsou velmi silnými skleníkovými plyny, často tisícinásobně silnějšími než oxid uhličitý („CO2“). Společně s CO2, metanem a oxidem dusným patří do skupiny emisí skleníkových plynů, na něž se vztahuje Pařížská dohoda přijatá v rámci Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „Pařížská dohoda“). Emise fluorovaných skleníkových plynů dnes představují 2,5 % celkových emisí skleníkových plynů v Unii, ale oproti jiným emisím skleníkových plynů, které od roku 1990 do roku 2014 klesly, se tyto emise zdvojnásobily. (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 517/2014 bylo přijato s cílem zvrátit nárůst emisí fluorovaných skleníkových plynů. Jak vyplývá z hodnocení vypracovaného Komisí, vedlo nařízení (EU) č. 517/2014 k meziročnímu snížení emisí fluorovaných skleníkových plynů. Dodávky částečně fluorovaných uhlovodíků (dále jen „HFC“) se od roku 2015 do roku 2019 snížily o 37 %, pokud jde o metrické tuny, a o 47 %, pokud jde o tuny ekvivalentu CO2. V mnoha typech zařízení, která tradičně používala fluorované skleníkové plyny, došlo rovněž k jasnému posunu k používání alternativ s nižším potenciálem globálního oteplování, včetně přírodních alternativ (např. CO2, amoniak, uhlovodíky, voda).

(4)Zvláštní zpráva Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) dospěla k závěru, že by bylo zapotřebí snížit emise fluorovaných skleníkových plynů do roku 2050 v celosvětovém měřítku až o 90 % ve srovnání s rokem 2015. V reakci na naléhavou potřebu opatření v oblasti klimatu zvýšila Unie své ambice v oblasti klimatu prostřednictvím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/1119 (evropský právní rámec pro klima). Uvedené nařízení stanoví závazný cíl čistého snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 nejméně o 55 % ve srovnání s rokem 1990 a klimatickou neutralitu do roku 2050. Unie rovněž zvýšila svůj původní vnitrostátně stanovený příspěvek podle Pařížské dohody ze snížení emisí skleníkových plynů do roku 2030 nejméně o 40 % na snížení nejméně o 55 %. Z hodnocení nařízení (EU) č. 517/2014 však vyplývá, že úspor emisí předpokládaných do roku 2030 v souvislosti se zastaralými cíli Unie v oblasti klimatu nebude plně dosaženo. (5)Vzhledem k celosvětovému nárůstu emisí HFC se smluvní strany Montrealského protokolu z roku 1987 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „protokol“), rozhodly v roce 2016 v rámci kigalské změny provést postupné ukončení používání HFC, čímž se během příštích 30 let sníží výroba a spotřeba HFC o více než 80 %. To znamená, že každá strana musí dodržovat harmonogram snižování spotřeby a výroby HFC, jakož i systém udělování licencí pro dovoz a vývoz a podávání zpráv o HFC. Odhaduje se, že pouze kigalská změna do konce století ušetří až 0,4 °C dalšího oteplování. (6)Je důležité, aby toto nařízení zajistilo, že Unie bude v dlouhodobém horizontu plnit své mezinárodní závazky vyplývající z kigalské změny protokolu, obzvláště pokud jde o snížení spotřeby a výroby HFC, požadavky na podávání zpráv a udělování licencí, a to zejména zavedením postupného ukončování výroby a doplněním kroků ke snížení uvádění HFC na trh po roce 2030. (7)Aby byl zajištěn soulad s požadavky na podávání zpráv podle protokolu, měly by být potenciál globálního oteplování HFC vypočten na základě stoletého potenciálu globálního oteplování jednoho kilogramu plynu v poměru k jednomu kilogramu CO2, a to dle čtvrté hodnotící zprávy přijaté IPCC. U jiných látek by měla být použita nejnovější hodnotící zpráva IPCC. Je-li k dispozici, měl by být poskytnut dvacetiletý potenciál globálního oteplování, aby bylo možné lépe informovat o dopadech na klima u látek, na něž se toto nařízení vztahuje. (8)Úmyslné vypouštění fluorovaných látek, je-li nezákonné, představuje závažné porušení tohoto nařízení a mělo by být výslovně zakázáno; provozovatelé a výrobci zařízení by měli být povinni v co největší možné míře předcházet úniku těchto látek, a to i prostřednictvím kontroly těsnosti nejrelevantnějšího zařízení. (9)Vzhledem k tomu, že výrobní proces některých fluorovaných sloučenin může vést k významným emisím jiných fluorovaných skleníkových plynů vyráběných jako vedlejší produkty, měly by být tyto emise vedlejších produktů zneškodněny nebo znovuzískány pro následné použití jako podmínka pro uvedení fluorovaných skleníkových plynů na trh. Výrobci a dovozci by měli mít povinnost dokumentovat opatření přijatá s cílem zabránit emisím trifluormethanu během výrobního procesu. (10)Aby se zabránilo emisím fluorovaných látek, je nezbytné stanovit ustanovení o znovuzískávání látek z výrobků a zařízení a o předcházení únikům těchto látek. Pěny obsahující fluorované skleníkové plyny by měly být zpracovávány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2012/19/EU. Povinnosti týkající se využití by měly být rozšířeny i na vlastníky a dodavatele budov při odstraňování některých pěnových hmot z budov s cílem maximalizovat snížení emisí. (11)S cílem podpořit používání technologií s nulovým nebo nižším dopadem na klima, které mohou zahrnovat použití látek, jež jsou toxické, hořlavé nebo vysokotlaké, by odborná příprava fyzických osob, které provádějí činnosti s využitím fluorovaných skleníkových plynů, měla zahrnovat technologie nahrazující nebo snižující použití fluorovaných skleníkových plynů, včetně informací o aspektech energetické účinnosti a platných předpisech a technických normách. Certifikační programy a programy odborné přípravy zavedené podle nařízení (EU) č. 517/2014, které mohou být začleněny do vnitrostátních systémů odborného vzdělávání, by měly být přezkoumány nebo přizpůsobeny tak, aby technici mohli bezpečně zvládat alternativní technologie. (12)Stávající zákazy zvláštních použití fluoridu sírového, který ze známých látek nejvíce poškozuje klima, by měly být zachovány a doplněny o další omezení používání v kritickém odvětví distribuce energie. (13)Jsou-li k dispozici vhodné alternativy k použití konkrétních fluorovaných skleníkových plynů, měly by být zavedeny zákazy uvádět na trh nová zařízení pro chlazení, klimatizaci a požární ochranu, která obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý. Pokud nejsou k dispozici alternativy nebo je nelze z technických či bezpečnostních důvodů použít, nebo pokud by použití těchto alternativ znamenalo nepřiměřené náklady, měla by mít Komise možnost povolit výjimku dočasně umožňující uvádění těchto výrobků a zařízení na trh. (14)Z důvodů snížení nepřímého dopadu provozu chladicích a klimatizačních zařízení na klima by maximální spotřeba energie u těchto zařízení stanovená v příslušných prováděcích opatřeních přijatých podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES měla být i nadále považována za důvod pro osvobození určitých typů zařízení od zákazu používání fluorovaných skleníkových plynů. (15)Nádoby na jedno použití pro látky poškozující ozonovou vrstvu by měly být zakázány vzhledem k tomu, že určité množství chladiva v těchto nádobách nevyhnutelně zůstává i po vyprázdnění, a poté se vypustí do atmosféry. V tomto ohledu by toto nařízení mělo zakázat jejich dovoz, uvádění na trh, následné dodání nebo dodávání na trh, použití, pokud se nejedná o laboratorní a analytická užití, a jejich vývoz. (16)Aby se usnadnilo prosazování zákazů uvádění na trh a omezení výrobků a zařízení, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na nich závislý, a to i při uvádění na trh v nádobách, je důležité stanovit nezbytné požadavky na označování tohoto zboží. (17)Za účelem provádění protokolu, včetně postupného snižování množství HFC, by Komise i nadále měla jednotlivým výrobcům a dovozcům přidělovat kvóty pro uvádění HFC na trh a zajistit, aby nebyl překročen celkový množstevní limit povolený podle protokolu. V zájmu ochrany integrity postupného snižování množství HFC uváděných na trh by se HFC obsažené v zařízení měly i nadále započítávat do systému kvót. (18)Původně byl výpočet referenčních hodnot a přidělení kvót jednotlivým výrobcům a dovozcům založen na množství HFC, které nahlásili jako uvedené na trh v referenčním období 2009–2012. Aby však podniky nebyly vyloučeny ze vstupu na trh nebo z rozšiřování jejich činnosti, měla by být menší část celkového maximálního množství vyhrazena pro dovozce a výrobce, kteří HFC na trh dříve neuváděli, a pro dovozce a výrobce s referenční hodnotou, kteří chtějí zvýšit své přidělené kvóty. (19)Přepočítáním referenčních hodnot a kvót každé tři roky by Komise měla zajistit, že podniky mohou pokračovat ve své činnosti na základě průměrných objemů, které uvedly na trh v posledních letech, včetně podniků, které předtím neměly žádnou referenční hodnotu. (20)Vzhledem k tržní hodnotě přidělené kvóty je vhodné požadovat za její přidělení určitou cenu. Tím se zabrání další roztříštěnosti trhu na úkor podniků, které potřebují dodávky HFC a jsou již závislé na obchodu s HFC na zmenšujícím se trhu. Předpokládá se, že podniky, které se rozhodnou nevyžádat si a nezaplatit žádnou kvótu, na kterou by měly nárok v roce (letech) před výpočtem referenčních hodnot, se rozhodly opustit trh, a proto nezískají novou referenční hodnotu. Příjmy by měly být použity na pokrytí administrativních nákladů. (21)V zájmu zachování flexibility trhu s velkými objemy HFC by mělo být možné převést kvóty od podniků, které získaly referenční hodnotu, na jiné výrobce nebo dovozce v Unii nebo na jiné výrobce či dovozce, kteří jsou v Unii zastoupeni výhradním zástupcem. (22)Komise by měla zřídit a provozovat ústřední portál, tzv. portál fluorovaných skleníkových plynů, který by spravoval kvóty pro uvádění HFC na trh, registraci dotčených podniků a podávání zpráv o všech látkách a všech zařízeních uváděných na trh, zejména pokud je zařízení předem naplněno HFC a nebylo před naplněním uvedeno na trh. Aby se zajistilo, že se do portálu fluorovaných skleníkových plynů zaregistrují pouze skuteční provozovatelé, měly by být stanoveny zvláštní podmínky. Platná registrace na portálu fluorovaných skleníkových plynů by měla představovat licenci, která je základním požadavkem protokolu pro monitorování obchodu a předcházení nezákonným činnostem v tomto směru. (23)Aby se zajistily automatické celní kontroly v reálném čase při přepravě, jakož i elektronická výměna a uchovávání informací o všech zásilkách fluorovaných skleníkových plynů a o dotčených výrobcích a zařízeních předkládaných celním orgánům, je nezbytné propojit portál fluorovaných skleníkových plynů s jednotným portálem Evropské unie pro oblast celnictví zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) .../... [úplný odkaz bude vložen po přijetí uvedeného nařízení].

(24)Aby bylo možné sledovat účinnost tohoto nařízení, měla by být oblast působnosti povinností spojených s podáváním zpráv rozšířena na další fluorované látky, které mají významný potenciál globálního oteplování nebo které pravděpodobně nahradí použití fluorovaných skleníkových plynů. Ze stejného důvodu by měly být rovněž podávány zprávy o zneškodňování fluorovaných skleníkových plynů a o dovozu těchto plynů do Unie, jsou-li obsaženy ve výrobcích a zařízeních. Měly by být stanoveny prahové hodnoty de minimis s cílem zabránit nepřiměřené administrativní zátěži, zejména pro malé a střední podniky a mikropodniky, pokud to nepovede k nedodržení protokolu. (25)Aby bylo zajištěno, že zprávy o významných množstvích látek jsou přesné a že množství HFC obsažená v předem naplněných zařízeních jsou započítána do systému kvót Unie, mělo by být vyžadováno ověření třetí stranou. (26)Používání konzistentních a vysoce kvalitních údajů pro podávání zpráv o emisích fluorovaných skleníkových plynů má zásadní význam pro zajištění kvalitního vykazování emisí podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu. Zavedení systémů vykazování emisí fluorovaných skleníkových plynů členskými státy by zajistilo soulad s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1999. K výraznému zlepšení těchto systémů vykazování emisí by mohly přispět údaje o úniku fluorovaných skleníkových plynů ze zařízení nashromážděné společnostmi podle tohoto nařízení. Výsledkem tohoto způsobu by měl být lepší odhad emisí fluorovaných skleníkových plynů v národních inventurách skleníkových plynů. (27)V zájmu usnadnění celních kontrol je důležité upřesnit informace, které mají být předloženy celním orgánům v případě dovozu a vývozu plynů a výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, jakož i úkoly celních orgánů při provádění zákazů a omezení dovozu a vývozu těchto látek a výrobků a zařízení, na něž se vztahuje toto nařízení. (28)Příslušné orgány členských států by měly přijmout veškerá nezbytná opatření, včetně zabavení a odebrání, aby se zabránilo protiprávnímu vstupu plynů a výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, do Unie, případně tomu, aby území Unie opustily. Zpětný vývoz nezákonně dovezených výrobků, na něž se vztahuje toto nařízení, by měl být v každém případě zakázán. (29)Členské státy by měly zajistit, aby celní orgány provádějící kontroly podle tohoto nařízení měly odpovídající zdroje a znalosti, například prostřednictvím odborné přípravy, která jim bude poskytnuta, a aby byly dostatečně vybaveny pro řešení případů nezákonného obchodu s plyny, výrobky a zařízeními, na něž se vztahuje toto nařízení. Členské státy by měly určit celní úřady, které tyto podmínky splňují, a které jsou proto pověřeny provádět celní kontroly při dovozu, vývozu a v případě tranzitu. (30)Pro řešení případů porušování tohoto nařízení, zejména nedovoleného obchodu, je mimořádně důležitá spolupráce a výměna nezbytných informací mezi všemi příslušnými orgány zapojenými do provádění tohoto nařízení, a sice celními orgány, orgány dozoru nad trhem, orgány pro ochranu životního prostředí a všemi ostatními příslušnými orgány s kontrolními funkcemi, mezi členskými státy a s Komisí. Vzhledem k důvěrné povaze výměny informací o celních rizicích by pro tyto účely měl být používán systém pro řízení rizik v oblasti cel. (31)Při plnění úkolů, které Komisi ukládá toto nařízení, a s cílem podpořit spolupráci a odpovídající výměnu informací mezi příslušnými orgány a Komisí v případech kontrol souladu a nezákonného obchodu s fluorovanými skleníkovými plyny by měl být Komisi nápomocen Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF). Úřad OLAF by měl mít přístup ke všem nezbytným informacím, což usnadní plnění jeho úkolů. (32)Dovoz a vývoz HFC, jakož i výrobků a zařízení, které obsahují HFC nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý, z určitého státu, který není smluvní stranou protokolu, a do tohoto státu, by měl být od roku 2028 zakázán. Souběžný zákaz stanovený v protokolu od roku 2033 byl tedy posunut, aby bylo zajištěno, že globální opatření ke snížení HFC obsažená v kigalské změně budou mít co nejdříve předpokládaný přínos pro klima. (33)Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce uplatňované při porušení ustanovení tohoto nařízení a zajistit, aby byla prováděna. Uvedené sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující. (34)Je rovněž nezbytné stanovit správní sankce na takové úrovni a takového druhu, které skutečně odradí od porušování tohoto nařízení. (35)Závažná porušení tohoto nařízení by měla být rovněž stíhána podle trestního práva v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES. (36)Příslušné orgány členských států, včetně jejich orgánů pro životní prostředí, orgánů dozoru nad trhem a celních orgánů, by měly provádět kontroly na základě přístupu založeného na posouzení rizik za účelem zajištění souladu se všemi ustanoveními tohoto nařízení. Tento přístup je nezbytný s cílem zaměřit se na činnosti představující nejvyšší riziko nezákonného obchodu nebo nezákonného vypouštění fluorovaných skleníkových plynů, na něž se vztahuje toto nařízení. Příslušné orgány by navíc měly provádět kontroly, pokud mají důkazy nebo jiné relevantní informace o potenciálních případech nedodržování. Je-li to relevantní a v rámci možností, měly by být tyto informace sděleny celním orgánům za účelem provedení analýzy rizik před kontrolami v souladu s článkem 47 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 952/2013. Je důležité zajistit, aby příslušné orgány odpovědné za sledování ukládání sankcí byly informovány v případě, že jiné příslušné orgány zjistí případy porušení tohoto nařízení. (37)Oznamovatelé mohou upozornit příslušné orgány na nové informace, které mohou pomoci příslušným orgánům odhalit porušení tohoto nařízení a umožnit jim ukládat sankce. Mělo by být zajištěno, že budou zavedena odpovídající opatření, která oznamovatelům umožní upozornit příslušné orgány na skutečné nebo možné porušení tohoto nařízení a budou chránit oznamovatele před odvetnými opatřeními. Za tímto účelem by mělo být v tomto nařízení stanoveno, že směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/1937 se vztahuje na oznamování porušení tohoto nařízení a na ochranu osob oznamujících tato porušení. (38)V zájmu posílení právní jistoty by použitelnost směrnice (EU) 2019/1937 na oznámení porušení tohoto nařízení a na ochranu osob oznamujících taková porušení podle tohoto nařízení měla být ve směrnici (EU) 2019/1937 zohledněna. Příloha směrnice (EU) 2019/1937 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna. Je na členských státech, aby zajistily, že se tato změna projeví v jejich prováděcích opatřeních přijatých v souladu se směrnicí, ačkoli změna ani úprava vnitrostátních prováděcích opatření nejsou podmínkou pro použitelnost směrnice (EU) 2019/1937 na oznamování porušení tohoto nařízení a na ochranu oznamujících osob. (39)Při provádění tohoto nařízení by Komise měla zřídit tzv. konzultační fórum s cílem zajistit vyváženou účast zástupců členských států a zástupců občanské společnosti, včetně organizací na ochranu životního prostředí, zástupců výrobců, provozovatelů a certifikovaných osob. (40)Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o důkazy o zneškodnění nebo znovuzískání vedlejší produkce trifluormethanu při výrobě jiných fluorovaných látek; požadavky na kontroly těsnosti; formát záznamů, jejich zavedení a udržování; minimální požadavky na certifikační programy a osvědčení o odborné přípravě; formát oznámení certifikačních programů a programů odborné přípravy; výjimky pro výrobky a zařízení, na něž se vztahuje zákaz uvádění na trh; formát štítků; stanovení výrobních práv pro výrobce HFC; osvobození od požadavku na kvóty pro HFC pro použití v určitých aplikacích nebo pro zvláštní kategorie výrobků nebo zařízení; stanovení referenčních hodnot pro výrobce a dovozce k uvádění HFC na trh; způsoby a podrobná pravidla pro platbu splatné částky; podrobná opatření pro prohlášení o shodě pro předem plněná zařízení a jejich ověřování, jakož i pro akreditaci ověřovatelů; bezproblémové fungování rejstříku; povolení obchodu se subjekty, na které se protokol nevztahuje, podrobnosti o ověřování podávání zpráv a akreditace ověřovatelů a formát pro předkládání zpráv. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011. (41)Za účelem změny některých jiných než podstatných prvků tohoto nařízení by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“), pokud jde o sestavení seznamu výrobků a zařízení, u nichž je technicky a ekonomicky proveditelné znovuzískání plynů nebo jejich zneškodnění, a specifikace technologií, které mají být použity; požadavky na označování; vyloučení HFC z požadavků na kvóty v souladu s rozhodnutími smluvních stran protokolu; v souvislosti s dlužnými částkami při přidělování kvót a mechanismem přidělování zbývajících kvót; další opatření pro monitorování látek, výrobků a zařízení, jimž byl přidělen režim dočasného uskladnění a celní režim; pravidla propuštění do volného oběhu pro výrobky a zařízení dovezené od jakéhokoliv subjektu a vyvezené jakémukoli subjektu, na který se protokol nevztahuje; aktualizace potenciálu globálního oteplování látek uvedených na seznamu. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě o zdokonalení tvorby právních předpisů ze dne 13. dubna 2016. Pro zajištění rovné účasti na vypracování aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států, přičemž tito odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci. (42)Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 a ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725, zejména pokud jde o požadavky na důvěrnost a bezpečnost zpracování, předávání osobních údajů Komisí členským státům, zákonnost zpracování a práva subjektů údajů na informace, přístup k jejich osobním údajům a jejich opravu. (43)V souladu s čl. 42 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který vydal stanovisko dne [datum vydání stanoviska].

(44)Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale z důvodu přeshraniční povahy řešeného environmentálního problému a účinků tohoto nařízení na obchod v rámci Unie i na vnější obchod jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (45)V nařízení (EU) č. 517/2014 je třeba provést řadu změn. V zájmu jasnosti by uvedené nařízení mělo být zrušeno a nahrazeno. (46)S ohledem na postup přidělování ročních kvót a podávání zpráv stanovený v tomto nařízení je vhodné, aby se toto nařízení použilo ode dne 1. ledna [Úřad pro publikace: vložte rok následující po roce vstupu tohoto nařízení v platnost], PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: KAPITOLA I OBECNÁ USTANOVENÍ Článek 1 Předmět Toto nařízení: a)stanoví pravidla pro omezování úniků, používání, znovuzískávání a zneškodňování fluorovaných skleníkových plynů a související doplňková opatření a usnadňuje bezpečné používání alternativních látek; b)ukládá podmínky pro dovoz, vývoz, uvádění na trh, další dodávky a použití fluorovaných skleníkových plynů a konkrétních výrobků a zařízení, které fluorované skleníkové plyny obsahují nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý; c)ukládá podmínky pro konkrétní způsoby použití fluorovaných skleníkových plynů; d)stanoví množstevní limity pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh; e)stanoví pravidla pro podávání zpráv. Článek 2 Oblast působnosti 1.Toto nařízení se vztahuje na fluorované skleníkové plyny uvedené v přílohách I, II a II, vyskytující se buď samostatně, nebo ve směsi. 2.Toto nařízení se rovněž vztahuje na výrobky a zařízení a jejich části a součásti, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý. Článek 3

Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: 1)„potenciálem globálního oteplování“ potenciál skleníkového plynu zvýšit teplotu klimatu v poměru k potenciálu oxidu uhličitého (CO2), počítaný jako stoletý potenciál oteplování, není-li uvedeno jinak, jednoho kilogramu skleníkového plynu v poměru k jednomu kilogramu CO2 v souladu s přílohami I, II, III a VI nebo, v případě směsí, počítaný podle přílohy VI; 2)„směsí“ tekutina skládající se ze dvou nebo více látek, z nichž alespoň jedna je látka uvedená v příloze I, II nebo III; 3)„tunou (tunami) ekvivalentu CO2“ množství skleníkových plynů vyjádřené jako součin hmotnosti skleníkových plynů v metrických tunách a jejich potenciálu globálního oteplování; 4)„částečně fluorovanými uhlovodíky“ neboli „HFC“ látky uvedené v oddíle 1 přílohy I nebo směsi obsahující některou z těchto látek; 5)„provozovatelem“ podnik skutečně zajišťující technický provoz výrobků nebo zařízení, na něž se toto nařízení vztahuje, případně vlastník, pokud jej členský stát v konkrétních případech určí odpovědným za povinnosti provozovatele; 6)„uváděním na trh“ první dodání či poskytnutí jiné osobě v Unii, za úplatu nebo bezplatně, včetně celního propuštění do volného oběhu v Unii, a použití vyrobených látek nebo použití výrobků nebo zařízení vyrobených pro vlastní použití; 7)„dovozem“ vstup látek, výrobků a zařízení, na které se vztahuje toto nařízení, na celní území Unie, pokud se na toto území vztahuje ratifikace Montrealského protokolu z roku 1987 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, a zahrnuje dočasné uskladnění a celní režimy podle článků 201 a 210 nařízení (EU) č. 952/2013; 8)„vývozem“ výstup látek, výrobků a zařízení z celního území Unie, pokud se na toto území vztahuje ratifikace Montrealského protokolu z roku 1987 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu; 9)„hermeticky uzavřeným zařízením“ zařízení, v němž všechny díly obsahující fluorovaný skleníkový plyn jsou během výrobního procesu v provozovnách výrobce utěsněny svary, tvrdými pájenými spoji nebo podobným pevným spojením, které může obsahovat uzavřené ventily nebo uzavřené obslužné body umožňující řádnou opravu nebo likvidaci; 10)„nádobou“ výrobek primárně určený pro přepravu nebo skladování fluorovaných skleníkových plynů; 11)„znovuzískáváním“ sběr a skladování fluorovaných skleníkových plynů z výrobků, včetně nádob, a zařízení během údržby nebo servisu nebo před likvidací výrobků či zařízení; 12)„recyklací“ opětovné použití znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů po základním přečištění, včetně filtrování a sušení; 13)„regenerací“ přepracování znovuzískaných fluorovaných skleníkových plynů tak, aby odpovídaly vlastnostem nově vyrobené látky, s ohledem na jejich zamýšlené použití; 14)„zneškodněním“ proces, kdy se fluorovaný skleníkový plyn v co největší možné míře trvale přemění nebo plně rozloží na jednu nebo více stabilních látek, které nejsou fluorovanými skleníkovými plyny; 15)„vyřazením z provozu“ vyloučení výrobku nebo zařízení obsahujícího fluorované skleníkové plyny z provozu nebo z používání, včetně konečného odstavení zařízení; 16)„opravou“ obnova poškozených nebo netěsnících výrobků nebo zařízení, které obsahují fluorované skleníkové plyny nebo jejichž provoz je na těchto plynech závislý, týkající se části, která tyto plyny obsahuje nebo je k tomuto účelu určena; 17)„instalací“ spojení dvou nebo více zařízení nebo okruhů obsahujících nebo konstruovaných tak, aby obsahovaly fluorované skleníkové plyny, za účelem montáže systému na místě, kde bude v provozu, včetně postupu, kterým jsou vodiče plynu systému spojeny dohromady za účelem uzavření okruhu; 18)„údržbou nebo servisem“ všechny činnosti kromě znovuzískávání podle článku 8 a kontrol těsnosti podle článku 4 a čl. 10 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, které představují otevření okruhů obsahujících nebo konstruovaných tak, aby obsahovaly fluorované skleníkové plyny, napouštění systému fluorovanými skleníkovými plyny, odstraňování jednoho nebo více dílů okruhu nebo zařízení, opětovná montáž dvou nebo více částí okruhu nebo zařízení, jakož i oprava netěsností;

19)„nově vyrobenými látkami“ látky, které se dosud nepoužívaly; 20)„stacionárním“ obvykle se nepřesouvající během provozu a zahrnující přenosná pokojová klimatizační zařízení; 21)„mobilním“ obvykle se přesouvající během provozu; 22)„jednosložkovou pěnou“ pěnová směs obsažená v jediném aerosolovém rozprašovači v nezreagovaném nebo částečně zreagovaném kapalném stavu, která se po opuštění rozprašovače rozpíná a tuhne; 23)„chladírenským nákladním vozidlem“ motorové vozidlo s hmotností nad 3,5 tuny, které je navrženo a zkonstruováno primárně pro přepravu zboží a které je vybaveno chladicí jednotkou; 24)„chladírenským přívěsem“ vozidlo, které je navrženo a zkonstruováno k vlečení za nákladním vozidlem nebo tahačem primárně k přepravě zboží a které je vybaveno chladicí jednotkou; 25)„systémem detekce úniků“ kalibrované mechanické, elektrické nebo elektronické zařízení pro zjišťování úniků fluorovaných skleníkových plynů, které provozovatele při zjištění úniku varuje; 26)„podnikem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která vykonává činnost uvedenou v tomto nařízení; 27)„vstupní surovinou“ jakýkoli fluorovaný skleníkový plyn uvedený v přílohách I a II, jenž je předmětem chemické transformace v procesu, při kterém je zcela změněn proti svému původnímu složení, a jehož emise jsou zanedbatelné; 28)„komerčním využitím“ použití ke skladování, prezentaci nebo šíření výrobků, k prodeji konečným uživatelům, v maloobchodě a stravovacích službách; 29)„protipožárním zařízením“ zařízení a systémy používané k protipožární ochraně, včetně hasicích přístrojů; 30)„organickým Rankinovým cyklem“ cyklus obsahující kondenzovatelné látky, při němž se teplo z tepelného zdroje přeměňuje a vytváří elektrickou nebo mechanickou energii; 31)„vojenským zařízením“ zbraně, střelivo a materiál určené výhradně pro vojenské účely, které jsou nezbytné k ochraně podstatných bezpečnostních zájmů členských států; 32)„elektrickým spínacím zařízením“ spínací zařízení a jejich kombinace se souvisejícím ovládacím, měřicím, ochranným a regulačním zařízením a soubory těchto přístrojů a zařízení se souvisejícími propojeními, příslušenstvími, zapouzdřeními a podpůrnými strukturami určená k použití v souvislosti s výrobou, přenosem, rozvodem a přeměnou elektrické energie; 33)„sdruženými centrálními chladicími systémy“ systémy dvou či více kompresorů se souběžným chodem, které jsou propojeny s jedním nebo více společnými kondenzátory a s řadou chladicích zařízení, jako jsou chladicí vitríny, skříně a mrazicí boxy, nebo s chlazenými skladovacími prostorami; 34)„primárním chladicím okruhem kaskádních systémů“ primární okruh nepřímých systémů pro středně vysoké teploty se sériovým zapojením dvou či více samostatných chladicích okruhů tak, že primární okruh pohlcuje teplo z kondenzátoru ze sekundárního okruhu pro středně vysoké teploty; 35)„použitím“ používání fluorovaných skleníkových plynů při výrobě, údržbě nebo servisu včetně opětovného plnění výrobků a zařízení nebo při jiných činnostech uvedených v tomto nařízení; 36)„usazením v Unii“ v případě fyzické osoby mít své obvyklé bydliště v Unii a v případě právnické osoby mít v Unii stálou provozovnu podle odst. 5 bodu 32 nařízení (EU) č. 952/2013. KAPITOLA II OMEZOVÁNÍ ÚNIKŮ

Článek 4 Prevence vzniku emisí 1.Úmyslné vypouštění fluorovaných skleníkových plynů uvedených v přílohách I a II do atmosféry je zakázáno, není-li toto vypouštění technicky nezbytné pro zamýšlené použití. 2.Provozovatelé a výrobci zařízení a instalací obsahujících fluorované skleníkové plyny uvedené v přílohách I nebo II, jakož i podniky, které mají tato zařízení v držbě během jejich přepravy nebo skladování, přijmou všechna nezbytná preventivní opatření, aby zabránili neúmyslnému vypouštění těchto plynů. Přijmou veškerá technicky a ekonomicky proveditelná opatření k minimalizaci úniku plynů. 3.Během výroby, skladování, přepravy a překládání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v přílohách I a II z jednoho zásobníku nebo systému do jiného nebo do zařízení či instalace přijme podnik veškerá nezbytná preventivní opatření k co největšímu omezení vypouštění fluorovaných skleníkových plynů uvedených v přílohách I a II. Tento odstavec se rovněž použije v případech, kdy jsou fluorované skleníkové plyny uvedené v přílohách I a II vyráběny jako vedlejší produkty. 4.Je-li zjištěn únik fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I nebo II, provozovatelé, výrobci zařízení a instalací a podniky, které mají zařízení v držbě během jeho přepravy nebo skladování, zajistí, aby zařízení nebo instalace byly bez zbytečného odkladu opraveny. Pokud je zařízení předmětem kontrol těsnosti podle čl. 5 odst. 1 a netěsnost byla u tohoto zařízení opravena, provozovatelé zajistí, aby bylo zařízení zkontrolováno do jednoho měsíce po opravě fyzickou osobou certifikovanou v souladu s článkem 10 s cílem ověřit účinnost opravy. 5.Aniž je dotčen čl. 11 odst. 1 první pododstavec, je zakázáno uvádět fluorované skleníkové plyny na trh, pokud výrobci nebo dovozci v okamžiku tohoto uvedení nepředloží příslušnému orgánu důkaz o tom, že trifluormethan vyrobený jako vedlejší produkt během výrobního procesu, včetně výroby vstupních surovin pro jeho výrobu, byl zneškodněn nebo znovuzískán k dalšímu použití prostřednictvím nejlepších dostupných technik. Za účelem poskytnutí těchto důkazů vypracují dovozci a výrobci prohlášení o shodě a připojí podpůrnou dokumentaci o výrobním zařízení a o zmírňujících opatřeních přijatých s cílem zabránit emisím trifluormethanu. Výrobci a dovozci musejí prohlášení o shodě a podklady uchovávat nejméně po dobu pěti let po uvedení na trh a na žádost je zpřístupnit vnitrostátním příslušným orgánům a Komisi. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit podrobná ustanovení týkající se prohlášení o shodě a podkladů uvedených v druhém pododstavci. Uvedené prováděcí akty se přijmou v souladu s čl. 34 odst. 2. 6.Fyzické osoby provádějící úkoly uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. a) až c) musí být certifikovány v souladu s článkem 10 a provádějí preventivní opatření k zamezení úniku fluorovaných skleníkových plynů, jež jsou uvedeny v přílohách I a II. Podniky provádějící instalaci, servis, údržbu, opravu nebo vyřazení z provozu zařízení uvedeného v čl. 5 odst. 2 písm. a) až f) musí být certifikovány v souladu s článkem 10 a přijmou preventivní opatření k zamezení úniku fluorovaných skleníkových plynů, jež jsou uvedeny v přílohách I a II. Článek 5 Kontrola těsnosti 1.Provozovatelé zařízení, které obsahuje 5 tun ekvivalentu CO2 či více fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I nebo 1 kilogram či více fluorovaných skleníkových plynů uvedených v oddíle I přílohy II, které nejsou obsaženy v pěnách, zajistí, aby byla provedena kontrola těsnosti tohoto zařízení. Těsnost hermeticky uzavřeného zařízení, které obsahuje méně než 10 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I nebo 2 kilogramy fluorovaných skleníkových plynů uvedených v oddíle I přílohy II, se nekontroluje, pokud je zařízení označeno jako hermeticky uzavřené a jeho připojené části mají testovanou míru úniku nižší než 3 gramy za rok při tlaku nejméně čtvrtiny maximálního povoleného tlaku. Těsnost elektrického spínacího zařízení se nekontroluje za předpokladu, že splňuje jednu z těchto podmínek: a)má podle technické specifikace prověřenou míru úniku nižší než 0,1 % za rok a je příslušně označeno; b)je vybaveno přístrojem pro sledování tlaku či hustoty; c)obsahuje méně než 6 kilogramů fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I.

2.Odstavec 1 se vztahuje na provozovatele následujících zařízení, která obsahují fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I nebo v oddíle I přílohy II: a)stacionární chladicí zařízení; b)stacionární klimatizační zařízení; c)stacionární tepelná čerpadla; d)stacionární protipožární zařízení; e)chladicí jednotky chladírenských nákladních vozidel a přívěsů; f)organické Rankinovy cykly; g)elektrická spínací zařízení. Pokud jde o zařízení uvedená v prvním pododstavci písm. a) až f), provádějí kontroly fyzické osoby certifikované v souladu s pravidly stanovenými v článku 10. 3.Kontroly těsnosti uvedené v odstavci 1 se provádějí v následujících intervalech: a)u zařízení, která obsahují méně než 50 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I nebo méně než 10 kilogramů fluorovaných skleníkových plynů uvedených v oddíle I přílohy II: nejméně jednou za 12 měsíců, nebo nejméně jednou za 24 měsíců, pokud je na zařízení nainstalován systém detekce úniků; b)u zařízení, která obsahují 50 tun nebo více ekvivalentu CO2, avšak méně než 500 tun ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I nebo 10 až 100 kilogramů fluorovaných skleníkových plynů uvedených v oddíle I přílohy II: nejméně jednou za šest měsíců, nebo nejméně jednou za 12 měsíců, pokud je na zařízení instalován systém detekce úniků; c)u zařízení, která obsahují 500 tun nebo více ekvivalentu CO2 fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I nebo více než 100 kilogramů fluorovaných skleníkových plynů uvedených v oddíle I přílohy II: nejméně jednou za tři měsíce, nebo nejméně jednou za šest měsíců, pokud je na zařízení instalován systém detekce úniků. 4.Pokud jde o protipožární zařízení uvedená v odst. 2 písm. d), má se za to, že povinnosti stanovené v odstavci 1 jsou splněny, pokud jsou dodrženy tyto dvě podmínky: a)zavedený systém inspekcí splňuje normy ISO 14520 nebo EN 15004 a b)inspekce protipožárního zařízení se provádějí tak často, jak vyžaduje odstavec 3. 5.Komise může prostřednictvím prováděcích aktů vymezit požadavky na kontroly těsnosti, jež mají být prováděny podle odstavce 1 pro každý typ zařízení uvedený v odstavci 2, a určit ty části zařízení, u kterých je únik nejpravděpodobnější. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2. Článek 6 Systémy detekce úniků 1.Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) až d) a obsahujících fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I v množství 500 tun ekvivalentu CO2 nebo větším zajistí, aby tato zařízení byla vybavena systémem detekce úniků, které na jakýkoli únik upozorní provozovatele nebo společnost zajišťující servis.

2.Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. f) a g) a obsahujících fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I v množství 500 tun ekvivalentu CO2 nebo větším, která byla instalována po 1. lednu 2017, zajistí, aby zařízení byla vybavena systémem detekce úniků, který na jakýkoli únik upozorní provozovatele nebo společnost zajišťující servis. 3.Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) až d) a f), na které se vztahuje odstavec 1 nebo 2, zajistí, aby systémy detekce úniků byly kontrolovány nejméně jednou za dvanáct měsíců, aby bylo zajištěno jejich řádné fungování. 4.Provozovatelé zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. g), na které se vztahuje odstavec 2, zajistí, aby systémy detekce úniků byly kontrolovány nejméně jednou za šest let, aby bylo zajištěno jejich řádné fungování. Článek 7 Vedení záznamů 1.Provozovatelé zařízení, u nichž je třeba provádět kontrolu těsnosti podle čl. 5 odst. 1, zřídí a vedou o každém z těchto zařízení záznamy uvádějící tyto informace: a)množství a typ instalovaných plynů; b)množství plynů doplněných v průběhu instalace, údržby či servisu, nebo v důsledku úniku; c)zda byla daná množství plynů recyklována nebo regenerována, včetně názvu a adresy recyklačního nebo regeneračního zařízení v Unii a případně čísla certifikátu; d)množství znovuzískaných plynů; e)identifikační údaje podniku, který provedl instalaci, servis, údržbu a případně opravu nebo vyřazení z provozu daného zařízení, v příslušných případech včetně čísla jeho certifikátu; f)termíny a výsledky kontrol provedených podle čl. 5 odst. 1, 2 a 3, jakož i termíny a výsledky případných oprav netěsností; g)pokud bylo zařízení vyřazeno z provozu, opatření podniknutá k znovuzískání a likvidaci plynů. 2.Nejsou-li záznamy uvedené v odstavci 1 uchovávány v databázi zřízené příslušnými orgány členských států, použijí se tato pravidla: a)provozovatelé uvedení v odstavci 1 vedou záznamy zmíněné v uvedeném odstavci nejméně po dobu pěti let; b)podniky vykonávající pro provozovatele činnosti uvedené v odst. 1 písm. e) uchovávají kopie záznamů uvedených v odstavci 1 nejméně po dobu pěti let. Záznamy uvedené v odstavci 1 se na vyžádání zpřístupní příslušnému orgánu dotčeného členského státu a Komisi. 3.Pro účely čl. 11 odst. 5 podniky dodávající fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I a v oddíle 1 přílohy II zaznamenávají příslušné informace týkající se osob, které tyto fluorované skleníkové plyny nakupují, zejména: a)čísla certifikátů osob nakupujících uvedené plyny; b)příslušná zakoupená množství plynů.

Podniky dodávající tyto plyny uchovávají tyto záznamy nejméně po dobu pěti let. Podniky dodávající tyto plyny zpřístupní tyto záznamy na vyžádání příslušnému orgánu dotčeného členského státu a Komisi. 4.Komise může prostřednictvím prováděcího aktu určit formát záznamů uvedených v odstavcích 1 a 3 a upřesnit způsob jejich zřízení a vedení. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2. Článek 8 Znovuzískávání a zneškodnění 1.Provozovatelé stacionárních zařízení nebo chladících jednotek chladírenských nákladních vozidel a přívěsů, které obsahují fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I a v oddíle 1 přílohy II v jiné než pěnové formě, zajistí, aby znovuzískání těchto plynů prováděly fyzické osoby, které jsou držiteli příslušných certifikátů stanovených v článku 10 s cílem tyto plyny recyklovat, regenerovat nebo zneškodnit. Tato povinnost se vztahuje na provozovatele kteréhokoli z těchto zařízení: a)chladicích okruhů stacionárních chladicích a klimatizačních zařízení a stacionárních tepelných čerpadel; b)chladicích okruhů chladicích jednotek nebo chladírenských nákladních vozidel a přívěsů; c)stacionárních zařízení, která obsahují rozpouštědla na bázi fluorovaných skleníkových plynů; d)stacionárních protipožárních zařízení; e)stacionárních elektrických spínacích zařízení. 2.Znovuzískané fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I a v oddíle 1 přílohy II se nepoužijí k plnění nebo opětovnému plnění zařízení, pokud plyn nebyl recyklován nebo regenerován. 3.Podnik, který používá nádobu s fluorovanými skleníkovými plyny uvedenými v příloze I a v oddíle 1 přílohy II, zařídí znovuzískání veškerých zbytkových plynů s cílem zajistit jejich recyklaci, regeneraci nebo zneškodnění. 4.Od 1. ledna 2024 zajistí vlastníci budov a dodavatelé, aby se během renovačních, repasovacích nebo demoličních činností spojených s odstraňováním desek s kovovým povrchem, jež obsahují pěny s fluorovanými skleníkovými plyny uvedenými v příloze I a v oddíle 1 přílohy II, zabránilo v co největší míře emisím, a to znovuzískáním za účelem opětovného použití nebo zneškodněním pěnových hmot a plynů v nich obsažených. Znovuzískání provedou náležitě kvalifikované fyzické osoby. 5.Od 1. ledna 2024 zajistí vlastníci budov a dodavatelé, aby se během renovačních, repasovacích nebo demoličních činností spojených s odstraňováním pěnových hmot v laminovaných deskách instalovaných v dutinách nebo zastavěných konstrukcích, jež obsahují fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I a v oddíle 1 přílohy II, zabránilo v co největší míře emisím, a to znovuzískáním za účelem opětovného použití nebo zneškodněním pěnových hmot a plynů v nich obsažených. Znovuzískání provedou náležitě kvalifikované fyzické osoby. Pokud znovuzískání pěn uvedených v prvním pododstavci není technicky možné, musí vlastník budovy nebo dodavatel vypracovat dokumentaci prokazující neproveditelnost znovuzískání v daném konkrétním případě. Tato dokumentace se uchovává po dobu pěti let a na požádání se zpřístupní příslušným orgánům členského státu a Komisi. 6.Provozovatelé výrobků a zařízení neuvedených v odstavcích 1, 6 a 7, které obsahují fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I a v oddíle 1 přílohy II, zajistí znovuzískání těchto plynů, pokud nelze prokázat, že to není technicky proveditelné nebo že to s sebou nese nepřiměřené náklady. Provozovatelé zajistí, aby bylo znovuzískání prováděno náležitě kvalifikovanými fyzickými osobami tak, aby byly plyny recyklovány, regenerovány nebo zneškodněny, nebo zajistí jejich zneškodnění bez předchozího znovuzískání. Znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle 1 přílohy II z klimatizačních zařízení silničních vozidel, která nespadají do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES, provádějí příslušně kvalifikované fyzické osoby. V případě znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle 1 přílohy II z klimatizačních zařízení motorových vozidel spadajících do oblasti působnosti směrnice 2006/40/ES se za příslušně kvalifikovanou osobu považuje pouze fyzická osoba, která je alespoň držitelem osvědčení o školení podle čl. 10 odst. 2.

7.Fluorované skleníkové plyny uvedené v oddíle 1 přílohy I a výrobky obsahující tyto plyny mohou být zneškodněny pouze technologiemi schválenými smluvními stranami Montrealského protokolu z roku 1987 o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu (dále jen „protokol“), nebo technologiemi, které dosud nebyly schváleny, ale jsou rovnocenné z hlediska ochrany životního prostředí a jsou v souladu s právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy o odpadech a s dodatečnými požadavky podle těchto právních předpisů. Ostatní fluorované skleníkové plyny, pro které technologie zneškodnění nebyly schváleny, se zneškodní pouze technologií zneškodnění, která je z hlediska ochrany životního prostředí nejpřijatelnější a nevyžaduje nadměrné náklady, a která je v souladu s právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy o odpadech, přičemž jsou splněny dodatečné požadavky podle těchto právních předpisů. 8.Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 32 za účelem doplnění tohoto nařízení pořízením seznamu výrobků a zařízení, u nichž se považuje za technicky a ekonomicky proveditelné znovuzískání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle 1 přílohy II nebo zneškodnění výrobků a zařízení obsahujících tyto plyny bez předchozího znovuzískání těchto plynů, a případně upřesní technologie, které mají být použity. 9.Členské státy podporují znovuzískávání, recyklaci, regeneraci a zneškodnění fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle 1 přílohy II. Článek 9 Režimy odpovědnosti výrobce Aniž jsou dotčeny stávající právní předpisy Unie, členské státy podporují vytvoření režimů odpovědnosti výrobce, pokud jde o znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v přílohách I a II a jejich recyklaci, regeneraci nebo zneškodnění. Členské státy informují Komisi o provedených opatřeních. Článek 10 Certifikace a školení 1.Členské státy na základě minimálních požadavků uvedených v odstavci 5 zavedou nebo upraví certifikační programy včetně procesů hodnocení, a zajistí dostupnost školení zaměřeného na praktické dovednosti a teoretické znalosti pro fyzické osoby, které provádějí následující úkoly týkající se fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle 1 přílohy II a dalších příslušných alternativ fluorovaných skleníkových plynů: a)instalace, servis, údržba, oprava nebo vyřazení z provozu zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) až g); b)kontroly těsnosti zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) až f), jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1; c)znovuzískávání podle čl. 8 odst. 1. 2.Členské státy zajistí, aby byly k dispozici školicí programy pro fyzické osoby provádějící znovuzískávání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle I přílohy II z klimatizačních zařízení v motorových vozidlech, spadajících do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/40/ES, dle odstavce 5. 3.Certifikační programy a školení stanovené v odstavcích 1 a 2 musí zahrnovat: a)platné předpisy a technické normy; b)prevenci vzniku emisí; c)znovuzískání fluorovaných skleníkových plynů uvedených v příloze I a v oddíle 1 přílohy II; d)bezpečné nakládání se zařízením typu a velikosti, na které se vztahuje certifikát, a

e)aspekty energetické účinnosti. 4.Certifikáty podle certifikačních programů uvedených v odstavci 1 se vydávají za podmínky, že žadatel úspěšně absolvuje proces hodnocení zavedený podle odstavců 1, 3 a 5. 5.Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví minimální požadavky na certifikační programy a osvědčení o školení. Uvedené minimální požadavky stanoví pro každý typ zařízení podle odstavců 1 a 2 potřebné praktické dovednosti a teoretické znalosti, rozdělené případně podle jednotlivých činností, které je třeba pokrýt, způsoby vydávání certifikace nebo osvědčení, jakož i podmínky pro vzájemné uznávání certifikátů a osvědčení o školení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2. 6.Členské státy na základě minimálních požadavků uvedených v odstavci 5 zavedou nebo upraví certifikační programy pro podniky provádějící instalaci, servis, údržbu, opravu nebo vyřazení z provozu v případě zařízení uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) až f), které obsahují fluorované skleníkové plyny uvedené v příloze I a v oddíle I přílohy II, a další příslušné alternativy fluorovaných skleníkových plynů pro třetí strany. 7.Stávající certifikáty a osvědčení o školení vydané v souladu s nařízením (EU) č. 517/2014 zůstávají v platnosti dle podmínek, za nichž byly původně vydány. 8.Do 1. ledna [Úřad pro publikace, vložte datum = jeden rok po vstupu tohoto nařízení v platnost] oznámí členské státy Komisi certifikační a školicí programy. Členské státy uznávají certifikáty a osvědčení o školení vydané jiným členským státem v souladu s tímto článkem. Neomezují volný pohyb služeb ani svobodu usazování z důvodu, že byl certifikát vydán v jiném členském státě. 9.Komise může prostřednictvím prováděcích aktů stanovit formát oznámení uvedeného v odstavci 8. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2. 10.Každý podnik, který svěřuje úkol uvedený v odstavci 1 jinému podniku, přijme přiměřené kroky k tomu, aby zajistil, že tento druhý podnik je pro požadované úkoly držitelem nezbytných certifikátů uvedených v odstavci 1. 11.Pokud by povinnosti podle tohoto článku v souvislosti s certifikací a školením znamenaly pro některý členský stát nepřiměřenou zátěž z důvodu malého počtu obyvatel a z něho vyplývající nedostatečné poptávky po těchto školeních a certifikacích, lze souladu s předpisy dosáhnout uznáním certifikátů vydaných v jiných členských státech. Členské státy uplatňující tento odstavec informují Komisi a ta informuje ostatní členské státy. 12.Tento článek nebrání členským státům v zavádění dalších certifikačních a školicích programů týkajících se jiných zařízení, než která jsou uvedena v odstavci 1. KAPITOLA III OMEZENÍ A KONTROLA POUŽITÍ Článek 11 Omezení pro uvádění na trh a prodej 1.Uvádění výrobků a zařízení, včetně jejich částí, uvedených v příloze IV na trh, s výjimkou vojenského zařízení, se zakazuje od data uvedeného v této příloze, případně s rozlišením podle typu nebo potenciálu globálního oteplování obsaženého plynu. Výrobky a zařízení, které byly nezákonně uvedeny na trh po dni uvedeném v prvním pododstavci, nesmějí být následně použity, dodány nebo poskytnuty jiným osobám v Unii za úplatu či bezplatně ani vyvezeny. Tyto výrobky a zařízení mohou být skladovány nebo přepravovány pouze za účelem následné likvidace a znovuzískání plynu před likvidací podle článku 8. Dva roky po jednotlivých datech uvedených v příloze IV jsou následné dodávky nebo poskytnutí výrobků nebo zařízení zákonně uvedených na trh přede dnem uvedeným v prvním pododstavci jiné straně v Unii za úplatu nebo bezplatně povoleny pouze tehdy, pokud je prokázáno, že výrobek nebo zařízení byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před tímto datem. 2.Zákaz stanovený v odst. 1 prvním pododstavci se nevztahuje na zařízení, u nichž bylo v požadavcích na ekodesign přijatých podle směrnice 2009/125/ES stanoveno, že v důsledku vyšší energetické účinnosti během jeho provozu by jeho emise vyjádřené ekvivalentem CO2 vznikající během životního cyklu byly nižší než emise vznikající během životního cyklu rovnocenného zařízení, které splňuje příslušné požadavky na ekodesign.

3.Kromě zákazu uvádění na trh stanoveného v příloze IV bodě 1 se zakazuje dovoz, uvádění na trh, jak