0známení o provádění rozsudku Soudního dvora ve spojených věcech, C-659/13 a C-34/14, C&J Clark International Ltd a Puma SE v souvislosti s antidumpingovými opatřeními týkajícími se dovozu obuvi pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu

(2019/C 405/07)

A. SOUVISLOSTI

Nařízením (ES) č. 1472/2006 (1) uložila Rada konečná antidumpingová cla v rozmezí od 9,7 do 16,5 % z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Vietnamu a z ČLR na dobu dvou let.

Nařízením (ES) č. 388/2008 (2) rozšířila Rada konečná antidumpingová opatření na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z ČLR na dovoz zasílaný ze Zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze Zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao.

K okamžiku uplynutí platnosti opatření Rada na základě přezkumu před pozbytím platnosti zahájeného dne 3. října 2008 znovu prodloužila antidumpingová opatření o 15 měsíců, tj. do 31. března 2011, a to prostřednictvím prováděcího nařízení (EU) č. 1294/2009 (3).

Společnosti Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co Ltd a Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd napadly nařízení (ES) č. 1472/2006 u Soudu prvního stupně (nyní Tribunálu).

Svými rozsudky ze dne 4. března 2010 ve věci Brosmann Footwear (HK) a další v. Rada (4), T-401/06, a ze dne 4. března 2010 ve spojených věcech Zhejiang Aokang Shoes a Wenzhou Taima Shoes v. Rada (5), T-407/06 a T-408/06, Tribunál tyto žaloby zamítl.

Žalobci se proti těmto rozsudkům odvolali k Soudnímu dvoru.

Soudní dvůr tyto rozsudky ve svých rozsudcích ze dne 2. února 2012 ve věci Brosmann Footwear (HK) a další v. Rada, C-249/10 P, a ze dne 15. listopadu 2012 ve věci Zhejiang Aokang Shoes v. Rada, C-247/10 P (dále jen „rozsudky Brosmann a Aokang“) zrušil. Rozhodl, že se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení věci, neboť se domníval, že Komise nebyla povinna zkoumat žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) nařízení (ES) č. 384/9 (6) od hospodářských subjektů nezařazených do vzorku (7).

Soudní dvůr poté sám v dané věci rozhodl. Rozhodl, že „[…] Komise měla přezkoumat odůvodněné žádosti, které jí navrhovatelky předložily na základě čl. 2 odst. 7 písm. b) a c) základního nařízení za účelem přiznání STH v rámci antidumpingového řízení upraveného [nařízením (ES) č. 1472/2006]. Dále je třeba konstatovat, že není vyloučeno, že takový přezkum povede k tomu, že jim bude uloženo konečné antidumpingové clo lišící se od cla ve výši 16,5 %, které se na ně vztahuje podle čl. 1 odst. 3 [nařízení (ES) č. 1472/2006]. Z téhož ustanovení totiž vyplývá, že ve sporném nařízení bylo konečné antidumpingové clo ve výši 9,7 % uloženo pouze jedinému čínskému hospodářskému subjektu zařazenému do vzorku, kterému byl přiznán STH. Platí přitom, jak vyplývá z bodu 38 tohoto rozsudku, že pokud by Komise konstatovala, že podmínky tržního hospodářství převažují i v případě navrhovatelek, měla by se posledně uvedená sazba cla, v případě nemožnosti vypočítat individuální dumpingové rozpětí, vztahovat i na ně“ (8).

V důsledku toho zrušil Soudní dvůr nařízení (ES) č. 1472/2006 v rozsahu, ve kterém se týká dotčených žalobců.

Tři dovozci dotčeného výrobku, C&J Clark International Ltd. (dále jen „Clark“), Puma SE (dále jen „Puma“) a Timberland Europe B.V. (dále jen „Timberland“) (dále jen „dotčení dovozci“), antidumpingová opatření uvalená na dovoz některé obuvi pocházející z Číny a Vietnamu napadli s odvoláním na výše uvedenou judikaturu u svých vnitrostátních soudů, které se s žádostí o rozhodnutí o předběžné otázce obrátily na Soudní dvůr.

Dne 4. února 2016, ve spojených věcech C&J Clark International Limited, C-659/13, a Puma SE, C-34/14 (9), Soudní dvůr prohlásil nařízení Rady (ES) č. 1472/2006 a prováděcí nařízení (EU) 1294/2009 za neplatná, jelikož Evropská komise nepřezkoumala žádosti podané vyvážejícími výrobci z ČLR a Vietnamu, kteří nebyli zařazeni do vzorku, o zacházení jako v tržním hospodářství a o individuální zacházení, a to v rozporu s požadavky stanovenými v ustanoveních čl. 2 odst. 7 písm. b) a čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 384/96.

Pokud jde o věc Timberland Europe, C-571/14, Soudní dvůr dne 11. dubna 2016 rozhodl o výmazu této věci z rejstříku na žádost předkládajícího vnitrostátního soudu.

S ohledem na provádění rozsudku ve spojených věcech C-659/13 C & J Clark International Limited a C-34/14 Puma SE přijala Komise prováděcí nařízení (EU) 2016/223 (10).

V článku 1 uvedeného nařízení ukládá Komise vnitrostátním celním orgánům postoupit jí všechny žádosti o vrácení konečných antidumpingových cel zaplacených z dovozu obuvi pocházející z Číny a Vietnamu předložené dovozci na základě článku 236 celního kodexu Společenství a na základě skutečnosti, že vyvážející výrobce nezařazený do vzorku v šetření, které vedlo k uložení konečných opatření nařízením (ES) č. 1472/2006, zažádal o zacházení jako v tržním hospodářství nebo individuální zacházení.

Po tomto oznámení Komise posoudí příslušné žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství nebo individuální zacházení a zveřejní nařízení o případném uložení příslušné sazby antidumpingového cla.

Vnitrostátní celní orgány by poté na tomto základě měly rozhodnout o žádosti o vrácení a prominutí antidumpingových cel u dotčené žádosti.

B. Zádost o náhradu v případě společností eurotransit B.V. a First Precise Trading Limited

Dne 25. března 2019 v souladu s článkem 1 prováděcího nařízení (EU) 2016/223 oznámily nizozemské celní orgány Komisi žádost o úhradu konečných antidumpingových cel zaplacených z dovozu dotčeného výrobku od jednoho dovozce, společnosti Eurotransit B.V.

V tomto oznámení se vysvětluje, že společnost Eurotransit B.V. dovezla dotčený výrobek od společnosti First Precise Trading Limited. V oznámení není uvedeno, zda je tato společnost vyvážejícím výrobcem nebo obchodníkem. Neobsahovala žádnou adresu ani upřesnění, zda se tato společnost nachází ve Vietnamu nebo v Číně.

Po důkladné analýze nizozemského oznámení Komise zjistila, že nemá žádné záznamy o společnosti se specifickým nebo podobným názvem „First Precise Trading Limited“, která v původním šetření předložila formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení.

Z toho vyplývá, že konečná antidumpingová cla uložená stávajícími opatřeními byla použitelná na dovoz obuvi pocházející od společnosti First Precise Trading Limited, pokud se tato společnost nachází ve Vietnamu nebo v Číně a pokud tato společnost skutečně vyvážela dotčený výrobek během období dotčeného šetření.

Ze stejných důvodů by rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-659/13 a C-34/14, C & J Clark International Limited a Puma, nemohl zrušit antidumpingová cla uvalená na určitou obuv z Vietnamu a Číny.

Komise proto dospěla k závěru, že příslušné žádosti o úhradu společnosti Eurotransit B.V. by nemělo být vyhověno, protože konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1472/2006 nebyla pro společnost First Precise Trading Limited zrušena.

C. Pripominky zucastnených stran po Poskytnutí Informací

Výše uvedená zjištění a závěry byly sděleny všem zúčastněným stranám, včetně společnosti Eurotransit B.V. Těmto stranám byla poskytnuta přiměřená lhůta k vyjádření.

Po poskytnutí informací toliko společnost Eurotransit B.V. předložila připomínky. Společnost vysvětlila, že First Precise Trading Limited je obchodník, který se nachází v Číně a že dovážené zboží je vietnamského původu.

Komise poznamenala, že obchodní společnosti nemají nárok na žádná individuální dumpingová rozpětí a že proto nejsou způsobilé podávat žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení v původním šetření.

Komise každopádně neměla žádný záznam o tom, že by společnost First Precise Trading Limited v původním šetření formulář žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení podala.

Společnost Eurotransit B.V. uvedla, že nevěděla o totožnosti dotčeného vyvážejícího výrobce ve Vietnamu, ani o tom, zda v původním šetření podal žádost o zacházení jako v tržním hospodářství/individuální zacházení, či nikoli.

Společnost Eurotransit B.V ale poskytla kontaktní informace společnosti First Precise Trading Limited. Komise společnost First Precise Trading Limited kontaktovala a vyzvala ji, aby uvedla jméno a kontaktní informace svého dodavatele a konečného výrobce obuvi ve Vietnamu. Poskytla společnosti First Precise Trading Limited čtrnáctidenní lhůtu na odpověď. Společnost First Precise Trading Limited na tuto žádost nereagovala.

D. ZÁVĚRY

Vzhledem k výše uvedenému se dospělo k závěru, že příslušné žádosti o úhradu společnosti Eurotransit B.V. by nemělo být vyhověno, protože konečná antidumpingová cla uložená nařízením (ES) č. 1472/2006 nebyla pro společnost First Precise Trading Limited zrušena.

(1) Nařízení Rady (ES) č. 1472/2006 ze dne 5. října 2006 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky a Vietnamu a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Úř. věst. L 275, 6.10.2006, s. 1).

(2) Nařízení Rady (ES) č. 388/2008 ze dne 29. dubna 2008, kterým se rozšiřují konečná antidumpingová opatření uložená nařízením (ES) č. 1472/2006 na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Čínské lidové republiky na dovoz téhož výrobku zasílaného ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao (Úř. věst. L 117, 1.5.2008, s. 1).

(3) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 1294/2009 ze dne 22. prosince 2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některé obuvi se svrškem z usně pocházející z Vietnamu a Čínské lidové republiky rozšířeného na dovoz některé obuvi se svrškem z usně zasílané ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao bez ohledu na to, zda je u něj deklarován původ ze zvláštní administrativní oblasti ČLR Macao, na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 384/96 (Úř. věst. L 352, 30.12.2009, s. 1).

(4) EU:T:2010:67.

(5) EU:T:2010:68.

(6) Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1).

(7) EU:C:2012:53, bod 36 a EU:C:2012:710, body 29 a 32.

(8) EU:C:2012:53, bod 42 a EU:C:2012:710, bod 36.

(9) Úř. věst. C 106, 21.3.2016, s. 2.

(10) Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/223 ze dne 17. února 2016, kterým se stanoví postup pro posouzení některých žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a individuální zacházení podaných vyvážejícími výrobci z Číny a Vietnamu a kterým se provádí rozsudek Soudního dvora ve spojených věcech C-659/13 a C-34/14 (Úř. věst. L 41, 18.2.2016, s. 3).