ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
S ohledem na:

–Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 314 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,

–nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie (…), a zejména na článek 18 a čl. 44 odst. 1 uvedeného nařízení,

–souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2021 přijatý dne 18. prosince 2020,

–návrh opravného rozpočtu č. 1/2021 přijatý dne 22. ledna 2021,

–návrh opravného rozpočtu č. 2/2021, přijatý dne 24. března 2021,

Evropská komise tímto předkládá Evropskému parlamentu a Radě návrh opravného rozpočtu č. 3 k rozpočtu na rok 2021.

ZMĚNY VE VÝKAZU PŘÍJMŮ A VÝDAJŮ V ČLENĚNÍ PODLE ODDÍLŮ

Změny v celkovém výkazu příjmů a v oddíle III jsou k dispozici v databázi EUR-Lex ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-cs.htm ).

DŮVODOVÁ ZPRÁVA

Návrh opravného rozpočtu (NOR) č. 3/2021 je předkládán se záměrem zahrnout do rozpočtu na rok 2021 přebytek vyplývající z plnění rozpočtu na rozpočtový rok 2020. Jak stanoví čl. 18 odst. 3 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Unie („finanční nařízení“), je tento přebytek jediným předmětem tohoto návrhu opravného rozpočtu, který musí být předložen do patnácti dnů po předložení předběžné účetní závěrky na konci března 2021.

1.Plnění rozpočtu na rok 2020 vykazuje přebytek ve výši 1 768 617 610 EUR, který je tudíž do rozpočtu na rok 2021 započten jako příjem.

(v EUR)

Výsledky plnění rozpočtu za rok 2020 Přebytek na straně příjmů 1 647 317 114 Přebytek na straně výdajů 121 300 497 Celkový přebytek 1 768 617 610

2.Zahrnutím tohoto přebytku do rozpočtu se o odpovídající částku sníží celkový příspěvek členských států k financování rozpočtu pro rok 2021. Na příspěvky členských států bude mít rovněž vliv přehodnocený odhad vlastních zdrojů, který bude k dispozici po zasedání Poradního výboru pro vlastní zdroje, jež proběhne později v roce 2021. Tento odhad bude zahrnut do následného návrhu opravného rozpočtu v souladu s čl. 44 odst. 1 písm. b) finančního nařízení.

3.V níže uvedené tabulce jsou uvedeny výsledky plnění rozpočtu za rok 2020 na straně příjmů:

(v EUR)
S ohledem na:

–Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 314 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,

–nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie (…), a zejména na článek 44 uvedeného nařízení,

–souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2021 přijatý dne 18. prosince 2020.

Evropská komise tímto předkládá Evropskému parlamentu a Radě návrh opravného rozpočtu č. 1 k rozpočtu na rok 2021.

ZMĚNY VE VÝKAZU PŘÍJMŮ A VÝDAJŮ V ČLENĚNÍ PODLE ODDÍLŮ

Změny v celkovém výkazu příjmů a v oddíle III jsou k dispozici v databázi EUR-Lex ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-cs.htm ).

Obsah

1. Introduction

2. Establishment of the Brexit Adjustment Reserve

3. Financing

4. Summary table by MFF heading

DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1. Úvod

Dne 25. prosince 2020 byl přijat návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se vytváří rezerva na vyrovnání se s důsledky brexitu a který stanoví vytvoření rezervy v rámci tematických zvláštních nástrojů mimo rozpočtové stropy EU stanovené ve víceletém finančním rámci za účelem „zvládnutí nepředvídaných a nepříznivých důsledků brexitu v členských státech a odvětvích, na něž bude mít tato událost největší dopad“ v souvislosti s vystoupením Spojeného království z Unie, čímž se zmírní jeho dopad na hospodářskou, sociální a územní soudržnost.

Účelem návrhu opravného rozpočtu (NOR) č. 1 k rozpočtu na rok 2021 je zapsat do ročního rozpočtu Unie na rok 2021 částku 4 244 832 000 EUR v běžných cenách (4 000 000 000 EUR v cenách roku 2018), a to jak v prostředcích na závazky, tak v prostředcích na platby, aby byly pokryty potřeby předběžného financování vyplývající z provádění rezervy na vyrovnání se s důsledky brexitu v roce 2021. Maximální zdroje na provádění rezervy činí 5 000 000 000 EUR v cenách roku 2018 (5 370 994 000 EUR v běžných cenách).
Další obecná tabulka souhrnným způsobem popisuje pravidla platná v agenturách ke dni 31. prosince 2019. Zobrazuje aktuální mechanismy, které mají vliv na to, jakým způsobem agentury přijímají pravidla provádějící služební řád a uvádí tak správu lidských zdrojů v agenturách do širších souvislostí. Tabulka zároveň obsahuje přehled vývoje stávajícího prostředí prováděcích pravidel v 51 agenturách a rozsah, v jakém sjednocování těchto pravidel probíhá.

TITLE 1. PRESENTATION OF IMPLEMENTING RULES

a) Rules adopted by agreement between the institutions of the Union ("Règles arrêtées d'un commun accord")

b) General implementing provisions ("Dispositions générales d'exécution")

c) Other implementing rules

TITLE 2. QUANTITATIVE ASSESSMENT / TRANSPARENCY

a) Implementing rules in the institutions

b) Implementing rules in the agencies

TITLE 3. QUALITATIVE ASSESSMENT / COMPLIANCE

a) Compliance with the Staff Regulations and the Conditions of Employment of Other Servants

b) The register administered by the Court of Justice of the European Union

TITLE 4. SUMMARY





HLAVA 1 PŘEHLED PROVÁDĚCÍCH PRAVIDEL

MECHANISMY K ZAJIŠTĚNÍ JEDNOTNÉHO UPLATŇOVÁNÍ SLUŽEBNÍHO ŘÁDU → Jaký systém týkající se způsobu provádění služební řád stanovuje? → Jakým způsobem je dosahováno jednotného uplatňování ustanovení služebního řádu?

Tato hlava uvádí různé druhy pravidel provádějících služební řád ve smyslu článku 110 služebního řádu.

Obecným znakem všech těchto pravidel je, že se nevztahují na širokou veřejnost. Nemusejí proto být zveřejňována v Úředním věstníku Evropské unie. Aby však tato pravidla byla vůči dotčeným zaměstnancům vymahatelná, je třeba tato pravidla dát příslušným zaměstnancům podle čl. 110 odst. 4 služebního řádu na vědomí.
Úvod

Rozhodnutí o přidružení zámoří stanoví právní rámec pro vztahy mezi zámořskými zeměmi a územími (ZZÚ), členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Evropskou unií. Podle Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) je účelem rozhodnutí o přidružení zámoří podporovat udržitelný rozvoj ZZÚ a prosazovat hodnoty Unie v širším světě.

Finanční pomoc ZZÚ je poskytována hlavně prostřednictvím Evropského rozvojového fondu (ERF). V rámci 11. ERF bylo přiděleno 364,5 milionu EUR na programové období 2014–2020.

Tato zpráva v souladu s článkem 91 rozhodnutí o přidružení zámoří představuje pokrok dosažený v roce 2020 při provádění finanční pomoci poskytnuté ZZÚ v rámci 11. ERF.

Dne 31. ledna 2020 a v souladu s podmínkami dohody o vystoupení mezi EU a Spojeným královstvím, včetně přechodného období do 31. prosince 2020, se Spojené království stalo třetí zemí. Obecně platí, že během přechodného období se nadále uplatňovaly právní předpisy EU, s výjimkou toho, že Spojené království se již neúčastnilo institucionálního uspořádání EU. To se týkalo i bývalých dvanácti ZZÚ Spojeného království, jelikož čl. 3 písm. e) dohody o vystoupení zahrnuje ZZÚ Spojeného království uvedené v příloze II SFEU do jeho územní působnosti.

V souladu s čl. 152 odst. 1 dohody o vystoupení zůstalo Spojené království po 31. lednu 2020 stranou stávajícího ERF a všech předchozích neuzavřených ERF až do jejich uzavření. Podle čl. 152 odst. 3 dohody o vystoupení ZZÚ Spojeného království „jsou příjemcem prostředků z 11. ERF až do jeho ukončení a z předchozích ERF až do jejich ukončení“.

Dopad „brexitu“ měl dopad na institucionální úrovni. Nové právní uspořádání znamená, že zámořské země a území Spojeného království se již nemohou účastnit institucionálního rámce přidružení, jak je stanoveno v článku 14 rozhodnutí o přidružení zámoří, který zahrnuje zásady dialogu a instance přidružení (výroční fórum ZZÚ-EU, pravidelná třístranná zasedání a pracovní skupiny ad hoc pro konkrétní odvětví).

Finanční zdroje v rámci 11. ERF-ZZÚ

Zdroje 11. ERF dostupné pro ZZÚ v období 2014–2020 se na základě přílohy II rozhodnutí o přidružení zámoří dělí na tyto prostředky:

·229,5 milionu EUR na územní (dvoustranné) příděly,
S ohledem na:

–Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 314 této smlouvy, ve spojení se Smlouvou o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména s článkem 106a této smlouvy,

–Rozhodnutí Rady (EU, Euratom) 2020/2053 ze dne 14. prosince 2020 o systému vlastních zdrojů Evropské unie vstoupilo v platnost dne 1. června 2021,

–Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie (…), a zejména na článek 44 uvedeného nařízení,

–souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2021 přijatý dne 18. prosince 2020,

–opravný rozpočet č. 1/2021 přijatý dne 18. května 2021,

–návrh opravného rozpočtu č. 1/2021 přijatý dne 22. ledna 2021,

–návrh opravného rozpočtu č. 3/2021 přijatý dne 15. dubna 2021.

Evropská komise tímto předkládá Evropskému parlamentu a Radě návrh opravného rozpočtu č. 4/2021 k rozpočtu na rok 2021.

ZMĚNY VE VÝKAZU PŘÍJMŮ V ČLENĚNÍ PODLE ODDÍLŮ

Změny v celkovém výkazu příjmů a v oddíle III jsou k dispozici v databázi EUR-Lex ( https://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-cs.htm ).

OBSAH

1. Introduction

2. Update of revenue

2.1 Overall impact of DAB 4/2021 on the distribution of total own resources payments between Member States

2.2 Revision of the forecasts of TOR, VAT and GNI bases

2.3 Adjustment of the collection costs for TOR for the year 2021
Bezpečnost

Nový pakt o migraci a azylu

Úvodní slovo

Zpráva, kterou se chystáte přečíst, popisuje práci Komise na zajištění řádného provádění a uplatňování práva Unie v průběhu roku 2020, což je rok, kdy Evropu a celý svět těžce zasáhla pandemie COVID-19. Jak uvidíte, naše úsilí dále pokračovalo a přijali jsme opatření ve všech oblastech, od ochrany životního prostředí přes volný pohyb zboží a služeb až po zajištění ochrany práv občanů.

Pandemie měla dopad také na naši činnost v oblasti prosazování práva: Komise využila svých pravomocí strážkyně Smluv, aby omezila dopady počátečních a přirozených instinktů vlastní ochrany, které pozorujeme u našich členských států. Naše úsilí bylo zaměřeno na zajištění toho, aby vnitrostátní opatření byla přiměřená zdravotním rizikům a aby trvale nepoškozovala práva, svobody a živobytí lidí a podniků v celé Unii.

Případy popsané ve zprávě často nejsou jednoduché a mnohdy v členských státech vyvolávají politické a citlivé diskuse. My je ale sledujeme, protože se jedná o správnou věc. Práva občanů ve všech členských státech musí být vždy chráněna bez ohledu na to, kde v Unii žijí.

I to je pro naši budoucí činnost rovněž důležité: například úplné a správné uplatňování pravidel týkajících se životního prostředí, která v naší Unii již existují, je klíčem k úspěchu Zelené dohody pro Evropu, jež je ústředním bodem našeho plánu oživení po pandemii.

A v dobách krize musíme být mimořádně ostražití, aby se základní práva a hodnoty, které sdílíme, náhle nestaly obchodovatelnými nebo aby nebyly považovány za luxus, jenž bude v těžkých chvílích odložen stranou nebo omezen.

Naše Unie je založena na společných hodnotách a právním státu. Tyto hodnoty jsou ve skutečnosti základním kamenem naší Unie a jsou zakotveny v našich Smlouvách a právních předpisech. Evropané jsou různorodí a je třeba si toho vážit, ne je stigmatizovat. Spojují nás naše společná pravidla a sdílené hodnoty.

Jsem hluboce přesvědčena, že spolupráce mezi Komisí a členskými státy je nejlepším způsobem, jak zajistit, aby tato pravidla a tyto hodnoty byly vždy dodržovány. Těší mě, že to většinou funguje dobře: včasné a řádné provádění dohodnutých pravidel má na životy lidí velký a pozitivní dopad. Pokud je však provádění nedostatečné, závisí tento dopad do značné míry na využívání donucovacích pravomocí ze strany Komise. Nemusíme se shodnout na každém aspektu určitého zákona, ale musíme se shodnout na respektování práva, rozsudků nezávislých soudů, které řeší naše spory, a musíme se shodnout na zásadě přednosti evropského práva.

Řízení o nesplnění povinnosti jsou nadále až tím posledním možným řešením. V případě potřeby Komise nemůže a nebude váhat tuto možnost využít, aby zajistila, že to, co je dohodnuto v Bruselu a zakotveno v právních předpisech, se skutečně dostane do života běžných občanů bez ohledu na to, kde v naší Unii žijí.

předsedkyně Evropské komise

Ursula von der Leyen
Na základě tohoto ustanovení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci na dobu pěti let ode dne 13. června 2017, která se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud ji Evropský parlament nebo Rada nezruší v souladu s čl. 21 odst. 3 nařízení o rtuti. V souladu s čl. 21 odst. 2 nařízení o rtuti je Komise povinna vypracovat zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Komise je proto povinna vydat první zprávu nejpozději dne 13. září 2021 za pětileté období od 13. června 2017 do 12. června 2022.

Ustanovení čl. 13 odst. 2 a článku 20 nařízení o rtuti zmocňují Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci i) za účelem prodloužení doby, během níž mohou členské státy prozatímně uložit na skládku rtuť v kapalné formě až do konečného odstranění, a ii) za účelem změny příloh I až IV nařízení, aby je uvedla do souladu s rozhodnutími, která přijme konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti.

Zatímco čl. 13 odst. 1 nařízení o rtuti umožňuje členským státům prozatímně ukládat rtuť v kapalné formě na skládkách (odchylka od čl. 5 odst. 3 směrnice 1999/31/ES o skládkách) až do konečného odstranění do 31. prosince 2022, Komise dosud neobdržela žádné informace o nutnosti tuto lhůtu prodloužit. Komise proto dosud nepřijala žádný akt v přenesené pravomoci za účelem prodloužení tohoto období do 31. prosince 2025 v souladu s čl. 13 odst. 2 nařízení o rtuti.

Příloha I nařízení o rtuti uvádí sloučeniny rtuti a směsi rtuti, jejichž vývoz je zakázán, a které podléhají zvláštním pravidlům pro dočasné skladování. Příloha II uvedeného nařízení uvádí seznam výrobků s přidanou rtutí, které nesmějí být vyváženy, dováženy a vyráběny, společně se souvisejícími daty ukončení výroby, zatímco příloha III uvádí výrobní postupy využívající rtuť a/nebo sloučeniny rtuti, které musí být k danému datu postupně vyřazeny. Příloha IV nařízení o rtuti stanoví požadavky na obsah národních plánů pro neprůmyslovou těžbu a zpracování zlata a těžbu a zpracování zlata v malém měřítku, v jejichž rámci se využívá rtuti k amalgamaci za účelem získání zlata z rudy. Vzhledem k tomu, že konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti dosud nepřijala žádná rozhodnutí, která by vyžadovala sladění výše uvedených příloh I až IV s nařízením o rtuti, Komise nemusela přijmout akty v přenesené pravomoci, které by tyto přílohy uvedly do souladu s příslušnými rozhodnutími konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti.

4. ZÁVĚR

Za uplynulých pět let Komise neuplatnila přenesené pravomoci, které jí byly svěřeny podle nařízení (EU) 2017/852. Vyzývá Evropský parlament a Radu, aby tuto zprávu vzaly na vědomí.
Pokud jde o koordinované a společné kontroly prováděné ve spolupráci členských států, je zřejmé, že podporují sdílení znalostí a harmonizovaný přístup k výkladu a prosazování platných předpisů EU. Komise proto členské státy vybízí, aby své úsilí o zlepšení spolupráce dále zintenzivnily pomocí společných inspekcí a koordinovaných kontrol a aby využívaly pomoc, kterou nabízí Evropský orgán pro pracovní záležitosti.

Podíly jednotlivých druhů porušení předpisů jsou podobné jako v minulém vykazovaném období. V provozovnách dopravců téměř polovinu všech zjištěných porušení předpisů tvoří porušení předpisů v souvislosti se záznamy o době řízení, což naznačuje, že dopravci mají potíže s náležitým uchováváním příslušných údajů. Poté, co 1. ledna 2017 vstoupilo v platnost nařízení Komise (EU) 2016/403 týkající se klasifikace závažných porušení pravidel Unie, některé členské státy zavedly vyšší pokuty a některé členské státy výši pokut upravily. To by mohlo zvrátit vzestupnou tendenci počtu porušení předpisů v souvislosti se záznamy o době řízení, neboť chybějící záznamy o době řízení jsou klasifikovány jako velmi závažné porušení.

Pokud jde o provádění směrnice 2002/15/ES, je obtížné provést hloubkové posouzení kvůli tomu, že mnoho členských států ve zprávě neposkytlo podrobné kvantitativní a kvalitativní údaje. Komise by ráda zdůraznila význam podávání těchto zpráv a také by ráda připomněla, že může být podána žaloba na členské státy, které nesplní požadavek týkající se poskytnutí informací podle článku 17 nařízení (ES) č. 561/2006.

Komise věří, že první balíček opatření pro mobilitu, který byl přijat v době, kdy byla vypracována tato zpráva, pomůže zajistit větší účinnost kontrol a lepší spolupráci mezi členskými státy. Komise přijme prováděcí akt týkající se vzorce pro harmonizované hodnocení rizika, který kontrolním pracovníkům umožní rychle zjistit profil společnosti, již budou kontrolovat. Díky tomuto aktu především budou moci zjistit, zda se jedná o společnost s nízkým rizikem (na základě nízké míry porušování právních předpisů), nebo o společnost s vysokým rizikem (na základě vysoké míry porušování právních předpisů). Kromě toho zařízení pro včasné dálkové odhalování možné manipulace se zařízeními a jejich možného zneužití poskytnou kontrolním pracovníkům nástroj, kterým budou moci vybírat vozidla ke kontrole. Díky všem uvedeným opatřením se sníží počet zbytečných kontrol a ušetří se zdroje na straně orgánů odpovědných za prosazování i na straně řidičů.

Komise bude za pomoci členských států dále sledovat provádění předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy a připomíná členským státům, že se v čl. 13 odst. 1 směrnice 2002/15/ES vyžaduje, aby byla ve zprávě uvedena stanoviska sociálních partnerů. Komise členské státy vyzývá, aby zvážily další kontrolu příslušných platných předpisů a aby případně Komisi oznámily případy různého výkladu právních předpisů EU.
V této věci Soudní dvůr potvrdil, že článek 325 SFEU nevylučuje vnitrostátní právní úpravu, podle níž nemůže stát uplatňovat v trestním řízení náhradu škody, jež mu byla způsobena podvodným jednáním obviněného, které má za následek zpronevěru prostředků z rozpočtu EU, a podle níž stát nemůže využít ani žádný jiný druh řízení, ve kterém by se mohl vůči obviněnému domáhat svého nároku. Soudní dvůr objasnil, že článek 325 SFEU ukládá sice členským státům povinnost přijmout účinná opatření umožňující vymáhat částky neoprávněně vyplacené příjemci dotace EU, nestanoví však žádná omezení, pokud jde o řízení o vrácení finančních prostředků. Vnitrostátní soud musí vzít v úvahu pouze to, zda ve správním, občanském nebo trestním právu existuje účinný prostředek nápravy poškozování finančních zájmů EU.

C-496/18 a C-497/18, HUNGEOD a další. Směrnice EU o zadávání veřejných zakázek povolují členským státům přijmout vnitrostátní právní úpravu, která orgánu dohledu umožňuje, aby z důvodu ochrany finančních zájmů zahájil z moci úřední přezkumné řízení za účelem sledování porušování právní úpravy v oblasti veřejných zakázek. V tomto ohledu Soudní dvůr konstatoval, že je-li takové řízení zavedeno, spadá do působnosti unijního práva, neboť veřejné zakázky, které jsou předmětem takového přezkumu, spadají do věcné působnosti směrnic o veřejných zakázkách. Soudní dvůr proto měl za to, že tato přezkumná řízení musí dodržovat obecné zásady unijního práva, a zejména obecnou zásadu právní jistoty.
(1) Prostředky začleněné do rozpočtu na rok 2020 po odečtení očekávaných účelově vázaných příjmů, které by měly být vybrány v roce 2020 a které byly přeneseny z roku 2019 do roku 2020 v souladu s článkem 12 nařízení (EU, EURATOM) 2018/1046. (2) AR: účelově vázané příjmy, které by měly být vybrány v průběhu rozpočtového roku. Do položek příjmů (p.m.) nejsou zahrnuty žádné příjmy, jejich předpokládaná výše je však uvedena v rozpočtových poznámkách.
Povolení podle nařízení (EU) 2019/125 Ustanovení čl. 11 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 nařízení vyžadují povolení pro vývoz() zboží uvedeného v příloze III a v příloze IV. Příloha III uvádí některé zboží, které by mohlo být použito pro mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání. Zboží uvedené v příloze III spadá do těchto kategorií: zboží určené k zadržování lidí, zbraně a zařízení určené ke zvládání nepokojů nebo k vlastní ochraně, zbraně a zařízení pro rozptyl paralyzujících nebo dráždivých chemických látek určené ke zvládání nepokojů nebo k sebeobraně a některé související látky. Příloha IV uvádí některé chemické látky, které by mohly být použity v injekčních aplikacích smrtelné dávky. S výjimkou případů, kdy se pro vývoz zboží uvedeného v příloze IV používá všeobecné vývozní povolení Unie stanovené v příloze V, musí být vývozní povolení získáno od příslušných orgánů dotčeného členského státu uvedených v příloze I nařízení. Vývoz do míst určení uvedených v obecném vývozním povolení Unie se obvykle může uskutečňovat bez získání individuálního nebo souhrnného povolení uděleného členským státem. Dosavadní postup byl takový, že země mimo EU je zařazena do přílohy V, pokud ratifikovala příslušnou mezinárodní dohodu se závazkem zrušit trest smrti za všechny trestné činy. V případě zemí, které nejsou členy Rady Evropy, to znamená, že daná země musela bez výhrad ratifikovat Druhý opční protokol k Mezinárodnímu paktu o občanských a politických právech. Existuje-li však důvodné podezření, že vývozce není schopen dodržet podmínky tohoto povolení nebo právní předpisy upravující kontrolu vývozu, může příslušný orgán vývozci používání všeobecného vývozního povolení Unie zakázat. Ustanovení čl. 20 odst. 2 nařízení (EU) 2019/125 uvádí, že vývozní povolení udělené členským státem může být individuální (vývozní povolení pro jednoho konečného uživatele nebo příjemce v zemi mimo EU) nebo souhrnné (vývozní povolení pro jednoho nebo více určených konečných uživatelů nebo distributorů v jedné nebo více určených zemích mimo EU) (). Články 3, 4 a 5 nařízení zakazují vývoz, dovoz a tranzit zboží uvedeného v příloze II. Příslušné orgány mohou udělit výjimku ze zákazu, avšak pouze tehdy, pokud se prokáže, že se toto zboží použije výhradně pro účely veřejného vystavení v muzeu z důvodu svého historického významu (buď v zemi mimo EU, nebo – v souladu s článkem 4 – v členském státě).
Komise provede tyto kroky: ·bude zvyšovat znalosti široké veřejnosti o životě židovského obyvatelstva a jeho pochopení prostřednictvím osvětové kampaně v úzké spolupráci s židovskými komunitami, a to i prostřednictvím mezikulturního a mezináboženského dialogu a aktivit, ·podpoří propojení mezi židovskou tradicí sázení stromů o svátku Tu bi-švat, do níž se zapojují i školáci, a závazkem EU vysadit další 3 miliardy stromů v rámci Strategie biologické rozmanitosti a Lesní strategie do roku 2030 , což povede k vyššímu vzájemnému povědomí a viditelnosti, ·usnadní výměnu postupů mezi orgány veřejné moci a židovskými a muslimskými komunitami, co se týče porážek na základě náboženských tradic, a to s využitím zkušeností mezinárodních organizací, jako je OSN, Úřad pro demokratické instituce a lidská práva (ODIHR) při OBSE a Rada Evropy, ·podnikne kroky k boji proti antisemitismu a k podpoře židovského života na regionální a místní úrovni, mimo jiné zmapováním situace a vypracováním příručky osvědčených postupů a školení pro organizace, které působí na regionální a místní úrovni, ·podpoří prostřednictvím Evropské integrační sítě výměnu osvědčených postupů v oblasti informování migrantů o hodnotách EU, včetně boje proti antisemitismu, například prostřednictvím práce s migranty jako vyslanci hodnot EU. Členské státy se vyzývají, aby: ·prostřednictvím politických a právních opatření zajistily, aby náboženské skupiny nebo komunity včetně Židů mohly žít v souladu se svými náboženskými a kulturními tradicemi, ·zvyšovaly povědomí široké veřejnosti o židovském životě a tradicích, mimo jiné veřejným připomínáním dnů významných pro židovské obyvatelstvo, financováním projektů a pořádáním kampaní.