ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ o výkonu pravomoci přijímat akty v přenesené pravomoci svěřené Komisi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách /* COM/2014/0743 final */





1. Úvod Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách[1] bylo přijato jako jedno z opatření v návaznosti na finanční krizi s cílem obnovit důvěru v trh a zvýšit ochranu investorů. Tímto nařízením, jež bylo následně v letech 2011[2] a 2013[3] revidováno, byly zavedeny požadavky na registraci a povolení ratingových agentur, přičemž jako jediný orgán dohledu v EU byl uveden Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), a byla i ustavena pravidla pro ratingové agentury týkající se střetu zájmů, transparentnosti a uveřejňování informací. Nařízením (ES) č. 1060/2009 ve znění z roku 2011 je Komise zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci, pokud jde o: · poplatky, které mají ratingové agentury uhradit Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) za registraci a dohled (čl. 19 odst. 2), · procesní pravidla pro výkon pravomoci Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy ukládat pokuty nebo penále (čl. 23e odst. 7), · opatření k dalšímu upřesnění nebo úpravě kritérií rovnocennosti třetí země (čl. 5 odst. 6) a · změnu příloh nařízení (ES) č. 1060/2009 (článek 37). 2. Právní základ Tato zpráva je požadována podle čl. 38a odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009. Na základě tohoto ustanovení je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci na dobu čtyř let počínaje 1. června 2011 a Komise je povinna vypracovat zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději šest měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. 3. Výkon přenesené pravomoci A) Poplatky za registraci a dohled V souladu s čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 1060/2009 účtuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ratingovým agenturám poplatky v souladu s uvedeným nařízením a s nařízením Komise v přenesené pravomoci. Tyto poplatky plně pokrývají nezbytné výdaje Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy související s registrací a certifikací ratingových agentur a dohledem nad nimi a s náhradami veškerých nákladů, jež mohou vzniknout příslušným orgánům při plnění úkolů na základě tohoto nařízení, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30 nařízení (ES) č. 1060/2009. Podle čl. 19 odst. 2 nařízení č. 1060/2009 přijme Komise akt v přenesené pravomoci o poplatcích, které stanoví zejména typ poplatků a záležitosti, za něž se poplatky vybírají, výši poplatků, způsob jejich úhrady a způsob, jakým Evropský orgán pro cenné papíry a trhy poskytne příslušným orgánům náhradu nákladů, jež jim mohou vzniknout na základě nařízení (ES) č. 1060/2009, zejména v důsledku přenesení úkolů podle článku 30 uvedeného nařízení. Výše poplatku účtovaného ratingové agentuře pokrývá veškeré správní náklady a je přiměřená obratu dotyčné ratingové agentury. Evropská komise dne 24. února 2011 požádala Evropský orgán pro cenné papíry a trhy o technické poradenství a dne 17. května 2011 ho obdržela. Při přípravě technického poradenství provedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy veřejnou konzultaci, která se uskutečnila ve dnech 14. až 27. dubna 2011. Následně vedla Komise k návrhu nařízení v přenesené pravomoci konzultace se zúčastněnými stranami, mezi které patřili i národní odborníci. Na konci listopadu 2011 byli písemným postupem konzultováni členové odborné skupiny Evropského výboru pro cenné papíry. Nařízení v přenesené pravomoci[4] přijala Komise dne 7. února 2012 a oznámila ho Evropskému parlamentu a Radě. Evropský parlament a Rada Komisi v březnu 2012 informovaly o svém záměru nevznášet námitky. Daný akt v přenesené pravomoci byl pak zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie dne 28. března 2012. B) Procesní pravidla Nařízení (ES) č. 1060/2009 stanoví, kdy rada orgánů dohledu Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy přijme rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále ratingové agentuře. Podle čl. 23e odst. 7 přijme Evropská komise další procesní pravidla pro výkon pravomoci ukládat pokuty a penále, včetně ustanovení o právu na obhajobu, ustanovení o lhůtách a o výběru pokut a penále, a přijme podrobná pravidla o promlčecích lhůtách týkajících se ukládání a výkonu sankcí. Při přípravě tohoto aktu v přenesené pravomoci vedla Komise konzultace s členy odborné skupiny Evropského výboru pro cenné papíry, kteří byli též konzultováni písemným postupem v červnu 2012 v souvislosti s návrhem nařízení v přenesené pravomoci. Nařízení v přenesené pravomoci[5] přijala Komise dne 12. července 2012 a oznámila ho Evropskému parlamentu a Radě. Ve lhůtě pro podání námitek Evropský parlament ani Rada žádné námitky nevznesly a ani jeden z orgánů tuto lhůtu neprodloužil. Daný akt v přenesené pravomoci byl pak zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie dne 16. října 2012. C) Kritéria rovnocennosti S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích je Komise zmocněna přijmout prostřednictvím aktu v přenesené pravomoci opatření k dalšímu upřesnění nebo úpravě kritérií stanovených v čl. 5 odst. 6 druhém pododstavci, aby určila, zda právní a dohledový rámec třetí země může být považován za rovnocenný nařízení (ES) č. 1060/2009. Ratingové agentury v daných třetích zemích jsou mimo jiné povinny dodržovat právně závazná pravidla rovnocenná pravidlům zavedeným v EU[6]. Změna nařízení (ES) č. 1060/2009 z roku 2013 také dále upřesnila, se kterými ustanoveními nařízení (EU) č. 1060/2009 musí být právně závazná pravidla ve třetích zemích rovnocenná[7]. Ustanovení čl. 2 druhého pododstavce bodu 1) nařízení (EU) č. 462/2013 navíc předpokládá, že řada právních požadavků zavedených pro ratingové agentury v roce 2013 se stane součástí podmínek pro určení ekvivalence až od 1. června 2018. Vzhledem k této skutečnosti a k tomu, že Komise od roku 2011, kdy pro ni bylo do nařízení (ES) č. 1060/2009 zavedeno zmocnění přijmout akt v přenesené pravomoci[8], nezaznamenala na finančních trzích žádný vývoj, který by si žádal další specifikace nebo změnu kritérií rovnocennosti, nebyl dosud žádný akt v přenesené pravomoci přijat. Komise přijala prováděcí rozhodnutí o uznání právního a dohledového rámce devíti jurisdikcí jako rovnocenného požadavkům nařízení (ES) č. 1060/2009 v souladu s postupem uvedeným v čl. 38 odst. 3 uvedeného nařízení. Příslušnými jurisdikcemi jsou: Japonsko[9], Spojené státy americké[10], Kanada[11], Austrálie[12], Argentina[13], Brazílie[14], Mexiko[15], Hongkong[16] a Singapur[17]. D) Přílohy nařízení (ES) č. 1060/2009 S cílem zohlednit vývoj na finančních trzích, včetně mezinárodního vývoje, zejména v souvislosti s novými finančními nástroji se v článku 37 nařízení (ES) č. 1060/2009 stanoví, že Komise může přijmout prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci opatření ke změně příloh, s výjimkou přílohy III. Od doby, kdy bylo v roce 2011 do nařízení (ES) č. 1060/2009 zavedeno zmocnění přijmout akt v přenesené pravomoci[18], bylo dané nařízení změněno v roce 2013 nařízením (EU) č. 462/2013, jehož součástí byly změny příloh. Před dalším možným využitím tohoto zmocnění v budoucnu je v první řadě třeba sledovat dopad uvedených pozměněných pravidel na finanční trhy. 4. Závěr Komise vykonávala své přenesené pravomoci řádně a včas, čímž se zajistilo zavedení nezbytných ustanovení k tomu, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy plně vykonával své úkoly v oblasti dohledu nad ratingovými agenturami v EU. Do budoucna se Komise domnívá, že by přenesení pravomoci mělo být zachováno. Zvlášť důležité by to bylo v případě, že by byla v budoucnu nezbytná revize nařízení Komise v přenesené pravomoci týkajících se poplatků a procesních pravidel pro pokuty a penále poté, co budou získány další zkušenosti s fungováním daných pravidel v praxi. Komise vyzývá Evropský parlament a Radu, aby tuto zprávu vzaly na vědomí. [1] Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 1. [2] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 513/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 145, 31.5.2011, s. 30. [3] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 462/2013 ze dne 21. května 2013, kterým se mění nařízení (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 146, 31.5.2013, s 1. [4] Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 272/2012 ze dne 7. února 2012, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 s ohledem na poplatky účtované Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy ratingovým agenturám, Úř. věst. L 90, 28.3.2012, s. 6. [5] Nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 946/2012 ze dne 12. července 2012, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009, pokud jde o procesní pravidla týkající se pokut ukládaných ratingovým agenturám Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, včetně pravidel týkajících se práva na obhajobu a ustanovení o lhůtách, Úř. věst. L 282, 16.10.2012, s. 23. [6] Ustanovení čl. 5 odst. 6 druhého pododstavce písm. b) nařízení (EU) č. 1060/2009. [7] Ustanovení čl. 1 bodu 5 písm. a) nařízení (EU) č. 462/2013. [8] Ustanovení čl. 1 bodu 3 písm. e) nařízení (EU) č. 513/2011. [9] Rozhodnutí Komise ze dne 28. září 2010 o uznání právního a dohledového rámce Japonska jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 254, 29.9.2010, s. 46. [10] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 5. října 2012 o uznání právního a dohledového rámce Spojených států amerických jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 274, 9.10.2012, s. 32. [11] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 5. října 2012 o uznání právního a dohledového rámce Kanady jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 278, 12.10.2012, s. 17. [12] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 5. října 2012 o uznání právního a dohledového rámce Austrálie jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 274, 9.10.2012, s. 30. [13] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2014 o uznání právního a dohledového rámce Argentiny jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 68. [14] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2014 o uznání právního a dohledového rámce Brazílie jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 65. [15] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2014 o uznání právního a dohledového rámce Mexika jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 71. [16] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2014 o uznání právního a dohledového rámce Hongkongu jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 76. [17] Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2014 o uznání právního a dohledového rámce Singapuru jako rovnocenného požadavkům nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 o ratingových agenturách, Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 73. [18] Ustanovení čl. 1 bodu 19 nařízení (EU) č. 513/2011.