CS Úřední věstník Evropské unie C 182/13

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (EIDHR)

(2009/C 182/07)

Zpravodaj: pan IULIANO

Dne 10. července 2008 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Evropský nástroj pro demokracii a lidská práva.

Specializovaná sekce Vnější vztahy, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 11. prosince 2008. Zpravodajem byl pan IULIANO.

Na 450. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 14. a 15. ledna 2009 (jednání dne 15. ledna), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 115 hlasy pro, 4 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Posílení ekonomických, sociálních a kulturních práv

EHSV požaduje, aby ekonomická, sociální a kulturní práva (1) měla v politikách Evropské unie větší význam, a to díky využívání zeměpisných a tematických nástrojů, které má dispozici, zejména Evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (EIDHR) jako doplňkového nástroje.

Vzhledem k nedávnému schválení dobrovolného protokolu k Mezinárodnímu paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech EHSV požaduje, aby Evropská unie vyzvala k jeho všeobecné ratifikaci a k uskutečnění paktu i jeho protokolu (viz příloha 1).

1.2 Sociální dialog a důstojná práce jako priority EIDHR

V rámci potvrzení hospodářských, sociálních a kulturních práv a podmínek nezbytných pro zachování míru a demokratického rozvoje všech zemí EHSV zdůrazňuje důležitost ochrany práce ve všech jejích ohledech (práce jakožto zásadní prvek sociální identity a občanské právo všech osob) (2). EHSV zdůrazňuje souvislost mezi ochranou práce a všemi souvisejícími právy, tak jak jsou stanovena v základních mezinárodních úmluvách Mezinárodní organizace práce (právo na práci, právo na sdružování a kolektivní vyjednávání, odstranění diskriminace v zaměstnání, zákaz dětské práce a nucené práce) a uznávána jako základní lidská práva. Důstojná práce (podle definice MOP) a sociální dialog, které jsou nezbytnou podmínkou potvrzení a ochrany práva na práci, tedy musí být odpovídajícím způsobem uznávány mezi prioritami EIDHR.

1.3 Podpora sociálních partnerů

Sociální partneři (organizace zaměstnanců a zaměstnavatelů) jakožto hlavní představitelé sociálního dialogu tedy musí být v této souvislosti považováni za nejdůležitější subjekty a partnery Evropské unie. Sociální partneři musí být plně zapojeni do politického dialogu a musí se jim dostat přímé podpory.

1.4 Posílení úlohy občanské společnosti v procesu konzultací v oblasti lidských práv

EHSV obecně požaduje, aby zahraniční politiky EU obsahovaly v prvé řadě cíle podpory demokracie a lidských práv a aby tematické programy a nástroje byly přednostně určeny pro organizovanou občanskou společnost všude tam, kde to bude možné.

Proto EHSV požaduje, aby instituce začaly uvažovat o úloze občanské společnosti v zahraniční politice Unie související s lidskými právy a o možnosti přímějšího zahrnutí občanské společnosti do určení a provádění takové politiky. Konzultace s organizovanou občanskou společností musí proběhnout ještě před vypracováním jakéhokoli návrhu strategie, včetně konkrétních strategických dokumentů pro jednotlivé třetí země (strategický dokument pro zemi).

1.5 Úloha EHSV: nasměrování, monitorování a hodnocení

EHSV žádá, aby byl oficiálně zapojen do procesu interní konzultace před zahájením víceletého a ročního strategického plánování EIDHR, aby bylo možné zhodnotit výsledky činnosti, kterou vykonává společně se svými partnery z občanské společnosti ve třetích zemích, s nimiž udržuje prioritní vztahy (kulatý stůl s Indií, Evropsko-středomořská oblast, státy AKT atd.). Požaduje, aby byl rovněž konzultován v souvislosti s hodnocením v polovině období a s bilancí EIDHR.

EHSV si předsevzal, že bude v tomto procesu hrát aktivní úlohu a bude čerpat ze svých vlastních zkušeností a využívat své referenční „sítě“ (hospodářští a sociální partneři a hospodářské a sociální rady).

EHSV navrhuje, aby se začalo uvažovat o zřízení kontaktních míst na podporu zastánců lidských práv, která by institucím a orgánům EU umožnila pracovat v síti, nicméně každý v oblasti své vlastní působnosti.

EHSV může rovněž vykonávat důležitou úlohu při spolupráci s občanskou společností v rámci povolebního monitorování, v zájmu upevnění demokratických systémů.

EHSV navrhuje, aby stejně jako v Evropském parlamentu byl zřízen monitorovací výbor pro EIDHR, jehož úkolem by bylo na jedné straně reagovat na naléhavé žádosti o konzultaci v rámci nových postupů, jež byly zavedeny pro finanční nástroje, a na straně druhé monitorovat plánování a provádění EIDHR.

2. Evropská unie a lidská práva

2.1 Ochrana lidských práv a základních svobod je jedním z hlavních cílů Evropské unie jak uvnitř jejích hranic, tak i ve vztazích s třetími zeměmi. Článek 6 smlouvy o Evropské unii (1999) stanoví, že „Unie je založena na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, zásadách, které jsou společné členským státům“, a článek 7 této smlouvy dále stanoví mechanismus uvalování sankcí za závažné a trvalé porušování těchto práv členskými státy.

2.2 Článek 11 Smlouvy se rovněž týká vnějšího rozměru EU, pokud jde o ochranu lidských práv. Niceská smlouva uzavřená v prosinci roku 2000 dále rozšiřuje cíl ochrany lidských práv a základních svobod a zařazuje je do rámce opatření v oblasti rozvojové spolupráce a veškerých dalších forem spolupráce s třetími zeměmi (články 181 a 181 A Smlouvy o ES). Listina základních práv EU, která byla vyhlášená na summitu v Nice v roce 2000, je výchozím bodem pro oblast lidských práv pro vnitřní i vnější rozměr Unie (3).

2.3 V několika posledních desetiletích se tématika ochrany lidských práv stala pro EU z důvodu exponenciálního rozvoje globalizace stále důležitější, zejména co se týče vztahů EU s rozvojovými zeměmi. Komise a Rada se souhlasem Evropského parlamentu (4) již nějakou dobu zdůrazňovaly spojitost mezi rozvojem (boj proti chudobě) a ochranou lidských práv, neboť právě lidská práva vytvářejí podmínky pro reálný a stabilní hospodářský a sociální rozvoj země a přispívají k dosažení rozvojových cílů tisíciletí.

2.4 EU jakožto hospodářský a politický subjekt s celosvětovým významem pro diplomacii, který disponuje značnými zdroji pro pomoc navenek, má vliv a vyjednávací pozici, kterou může využívat k podpoře demokratizace a lidských práv (v třetích zemích) (5). Unie tento vliv v současnosti uplatňuje při politickém dialogu o lidských právech s těmi zeměmi, s nimiž udržuje vztahy. Příkladem jsou strukturované dialogy výlučně o lidských právech (s Čínou) nebo na regionální a dvoustranné úrovni v rámci dohod o partnerství a spolupráci a dohod o přidružení s jednotlivými rozvojovými zeměmi, zeměmi „nového sousedství s EU“ a s kandidátskými zeměmi.

2.5 Zvláštním příkladem je doložka o lidských právech, kterou EU vkládá do dvoustranných dohod s třetími zeměmi a která stanoví, že dodržování lidských práv a demokracie je „zásadní předmětné ustanovení“ dohody. Tato doložka se ve dvoustranných dohodách uzavřených EU objevuje od roku 1992 a v současné době se uplatňuje ve více než stovce zemí (6). V případě eventuálních porušení tohoto zásadního ustanovení lze přijmout různá opatření na různých úrovních, například přerušit styky v politické rovině nebo změnit programy spolupráce. Mimoto má EU k dispozici další nástroj, tzv. doložku o „sociální podpoře“ v rámci systému všeobecných preferencí (GSP a GSP +), v níž jsou stanoveny dodatečné preference pro země, které dodržují některé předpisy Mezinárodní organizace práce (7).

2.6 V evropské politice v oblasti lidských práv lze nicméně ještě shledat mezery a nesrovnalosti. Evropský parlament přijal v roce 2005 usnesení (8), v němž zdůrazňuje, že v mnoha odvětvových dohodách EU (textilní průmysl, rybolov, zemědělství atd.) zatím stále chybí „doložka o lidských právech“. Obecně se vyjadřuje politování nad nejasností pojmů a postupů používaných ve stávajících dohodách, které neumožňují účinné uplatňování doložek. Konkrétně se zdůrazňuje omezená úloha Parlamentu v procesu vyjednávání (monitorování a přerušení) o samotných dohodách, což dává Radě a Komisi větší prostor pro rozhodování.

2.7 V dohodách o hospodářském partnerství s africkými, karibskými a tichomořskými zeměmi (AKT) (9) i v dohodách o volném obchodu se Středomořím (EPS – Evropská politika sousedství) se projevuje tendence ze strany EU více se soustředit na obchodní otázky. Rozvojové pomoci EU by tedy hrozilo, že by mohla být vykládána jako prostředek nátlaku na partnery z Jihu a dohody by ve svém důsledku nesloužily rozvoji (a tedy ani ochraně lidských práv) zemí, jimž se pomoc poskytuje.

2.8 EHSV znovu prohlašuje, že jsou zapotřebí soudržné doplňující politiky EU na podporu lidských práv a demokratizace, které by zaručily stejnou úroveň priorit v různých oblastech zahraniční a obchodní politiky a politiky rozvojové spolupráce. Obsáhlejší proces konzultací občanské společnosti se také zdá nutný k zajištění toho, aby tato soudržnost byla účinně dodržována. Organizace občanské skutečnosti totiž mohou poskytnout značný přínos v různých fázích, počínaje vyjednáváním dohod až po monitorování a kontrolu ve fázi provádění.

3. Úvod k nástroji EIDHR (European Instrument for Democracy and Human Rights)

3.1 EIDHR je finančním nástrojem EU určeným k podpoře činností ve prospěch ochrany lidských práv a upevňování demokracie. V tomto smyslu je třeba EIDHR chápat jako doplňkový nástroj k dalším prostředkům provádění politik v oblasti demokracie a lidských práv uvedeným výše: politickým dialogům, diplomatickým opatřením, obchodním dohodám, zeměpisným a tematickým nástrojům a programům spolupráce.

3.2 Tento nástroj byl vytvořen v souvislosti s finančním výhledem EU na období 2007–2013, kterým začal dlouhý proces reorganizace finančních programů vnější pomoci Unie. Tento nový rámec nyní obsahuje zeměpisné nástroje (nástroj předvstupní pomoci IPA, který zahrnuje i kandidátské a potenciální kandidátské země, evropský nástroj sousedství a partnerství ENPI pro kavkazské země, střední Evropu a Středomoří, nástroj pro rozvojovou spolupráci DCI, nástroj pro spolupráci s průmyslovými zeměmi ICI) a tematické nástroje (evropský nástroj pro demokracii a lidská práva EIDHR, nástroj stability SI a nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti INSC). Tematické nástroje ke svému provádění nevyžadují souhlas orgánů třetích zemí.

3.3 Nařízení o EIDHR (10) vstoupilo v platnost dne 1. ledna 2007 a zavedlo tak nástroj, který má k dispozici svůj vlastní rozpočet. Zrod tohoto nástroje nebyl snadný, neboť v úvodních návrzích byla lidská práva pouhou tematickou linií nástroje pro rozvojovou spolupráci, a nebyla tudíž na rozdíl od jiných opatření v oblasti rozvojové spolupráce samostatná. Díky naléhání Evropského parlamentu a také organizací občanské společnosti nakonec došlo k vypracování zvláštního nařízení o lidských právech a demokracii.

3.4 Tento nástroj nahrazuje evropskou iniciativu pro lidská práva, která byla platným programem v období let 2000–2006. Nový nástroj je odpovědí na kritiku vůči evropské iniciativě, která byla považována za příliš přísnou z administrativního a finančního hlediska a nevhodnou pro občanskou společnost v zemích, kde se demokracie a lidská práva nacházejí v obtížné situaci.

3.5 Provádění nástroje bude probíhat v několika fázích: (1) víceleté strategické plánování, které stanoví rámec pomoci EU a určí priority a orientační finanční příděly. Příslušný strategický dokument vypracuje GŘ pro vnější vztahy Evropské komise v návaznosti na konzultace s dalšími zainteresovanými stranami, mj. se zástupci občanské společnosti. (2) Roční akční plán je založen na strategickém dokumentu a podrobněji definuje jeho cíle, oblasti činnosti, řídící postupy a celkovou částku financování. Roční akční plán vypracuje Europe Aid.

3.6 Je třeba podotknout, že Evropský parlament zahájil právní přezkum strategických dokumentů připravených Evropskou komisí a přijatých členskými státy. Evropská komise vezme při provádění politik připomínky Parlamentu v úvahu.

3.7 EIDHR má v současnosti 5 cílů (11):

— Cíl 1: posílit dodržování lidských práv v těch zemích a regionech na celém světě, v nichž jsou nejvíce ohrožena.

— Cíl 2: posílit úlohu občanské společnosti při podporování lidských práv a demokratických reforem, při podpoře pokojného sladění zájmů různých skupin a při upevňování politické účasti a zastoupení.

— Cíl 3: podpořit opatření týkající se lidských práv a demokracie spadající do oblasti uplatňování obecných směrů EU, mj. v souvislosti s dialogem o lidských právech, ochránci těchto práv, trestem smrti, mučením a dětmi v ozbrojených konfliktech.

— Cíl 4: podpořit a posílit mezinárodní a regionální rámec pro ochranu lidských práv, spravedlnost, právní stát a podporu demokracie.

— Cíl 5: vzbudit důvěru v demokratický volební proces, konkrétně prostřednictvím monitorování voleb.

3.8 EIDHR je nástroj, který má zásadní význam pro uskutečnění konkrétních opatření na podporu lidských práv. Je důležitý zejména pro organizace občanské společnosti, které v něm nacházejí hlavní oporu pro uskutečnění svých iniciativ.

4. Obecné připomínky

4.1 EHSV hodnotí nový nástroj EIDHR v zásadě kladně. Jeho význam pro podporování politiky EU v oblasti lidských práv na celém světě je nepopiratelný. Stejně tak hodnotí kladně navýšení finančních prostředků určených pro tento nástroj. Díky svým specifickým zkušenostem je EHSV připraven podporovat v třetích zemích občanskou společnost, která musí být i nadále hlavním příjemcem podpory z tohoto nástroje. EHSV se domnívá, že mezi tématy zahrnutými do nástroje a strategickými prioritami určenými specializovanou sekcí Vnější vztahy existuje silná vazba.

4.2 EHSV nicméně spatřuje dva obecné aspekty a chtěl by zdůraznit dva požadavky: 1) více vyzdvihnout důležitost ochrany hospodářských, sociálních a kulturních práv, zejména mezinárodního pracovního práva, v celkové struktuře EIDHR (hospodářská, sociální a kulturní práva totiž mohou být výchozím bodem pro následné podporování občanských a politických práv, zejména jedná-li se o obtížné země) a 2) svěřit EHSV a organizované občanské společnosti aktivnější úlohu v procesu konzultací s evropskými institucemi v oblasti lidských práv (12).

4.3 Jak stanoví samo nařízení o EIDHR, „cíl vytvářet a udržet kulturu lidských práv a zajistit, aby demokracie pracovala pro své občany“ se musí řídit plným dodržováním hospodářských a sociálních práv. Ochrana práce a jejích práv stvrzená v úmluvách MOP dnes představuje hlavní aspekt rozvoje třetích zemí. Jak připomíná i Evropská komise, EU se domnívá, že dodržování sociálních práv a pracovních norem je určující pro spravedlivý a trvalý sociální a hospodářský rozvoj, a tedy že klíčovými aktéry jsou sociální partneři (podniky a odbory) … Odbory jsou v partnerských zemích často nejmocnějšími masovými organizacemi a jejich funkcí je bdít nad mezinárodními pracovními normami (13).

4.4 Bylo již uvedeno shora, že organizovaná občanská společnost by mohla být více zapojena do procesů vyjednávání o dohodách mezi EU a třetími zeměmi. Ale nejen do nich. Bylo by vhodné, aby organizovaná občanská společnost byla více zahrnuta do rozhodovacích procesů, a to i při příležitosti vypracování strategických plánů a ročních plánů vnější pomoci. V současné době jsou naplánovány konzultace organizované občanské společnosti ze strany Komise v oblasti lidských práv. Tento postup by však měl být transparentnější a oficiálně zanesen do institucionální agendy.

4.5 Zdá se, že pro zaručení účinného souladu pomoci se skutečnými potřebami společnosti má zásadní význam zejména konzultace s delegacemi EU v zemích, jimž se pomoc poskytuje (14).

4.6 EHSV zdůrazňuje, že systematická konzultace občanské společnosti je důležitá i na vnitrostátní, regionální a místní úrovni. EHSV proto vyzývá představitele na všech úrovních, aby zapojili občanskou společnost do všech politických rozhodnutí, dříve než vypracují jakékoli strategické dokumenty nebo přijmou jakákoli strategická rozhodnutí. Protože v této oblasti neexistuje benchmarking, EHSV na posílení konzultačního procesu občanské společnosti doporučuje tyto konzultace pravidelně monitorovat a hodnotit a na základě prokázaných faktů vypracovat hodnocení schválených metod.

4.7 Za tímto účelem EHSV upozorňuje na nutnost opětovného zahájení skutečného dialogu mezi organizovanou občanskou společností a delegacemi EU. Proto doufá, že všechny delegace EU budou více zapojeny do uskutečňování projektů a budou mít k dispozici zvláštní pracovníky určené pro takovéto úkoly, jako je tomu v případě funkce pracovníka pro otázky občanské společnosti (civil society officer), která již v některých delegacích existuje.

4.8 EHSV požaduje, aby lidské a rozpočtové zdroje přidělené na provádění EIDHR byly přizpůsobeny konkrétní povaze projektů uskutečňovaných spolu s občanskou společností a jejich typickým požadavkům z hlediska času, lidských zdrojů a finančního rizika, a to jak v delegacích Komise v třetích zemích, tak i v jejím hlavním sídle (15). Kromě již učiněných pozitivních kroků Komise to vyžaduje konkrétní opatření v oblasti výběru a odborné přípravy lidských zdrojů.

4.9 EHSV zvláště požaduje analýzu prostředků, které má Unie skutečně k dispozici na podporu iniciativ v oblasti budování kapacit ve prospěch zainteresovaných organizací občanské společnosti i na podporu malých nezávislých a neformálních organizací občanské společnosti, neboť je třeba, aby bylo možné jim poskytnout přímou a cílenou podporu, často velmi skromného rozsahu (core funding).

5. Konkrétní připomínky

5.1 Cíl 1:

EHSV s potěšením vítá, že do tohoto cíle bylo zvláště zahrnuto právo na sdružování a vytvoření/vstoupení do odborové organizace jakožto prvořadé základny pro opatření v rámci tohoto cíle.

Nicméně by bylo účelné uvést i právo na kolektivní vyjednávání, které doplňuje právo na sdružování, jak stanoví úmluvy Mezinárodní organizace práce (MOP).

EHSV připomíná, že tato témata jsou pro mnohé země významná a klíčová (16). V těchto oblastech jsou totiž základní svobody projevu a sdružování upírány a někteří členové odborových organizací často platí za boj o lidská práva vlastním životem. Mezinárodní solidarita a pomoc – pokud možno se zapojením všech sociálních partnerů – jsou v této souvislosti pro podporování místních organizací nezbytné (17).

EHSV rovněž zdůrazňuje význam svobody podnikání, neboť výkon tohoto práva směřujícího k hospodářskému rozvoji naráží v některých zemích na překážky.

5.2 Cíl 2:

Tento cíl je zaměřen na demokratické reformy, na podporu sladění zájmů různých skupin a na upevňování účasti a zastoupení. EHSV upozorňuje na nepřítomnost sociálního dialogu mezi prioritami uvedenými v akčním plánu.

Ačkoli se opět uvádí svoboda sdružování, sociální dialog by měl být výslovně označen za prioritu, neboť je plnoprávným nástrojem účasti, zastoupení i sladění zájmů skupin – v tomto případě sociálních partnerů (zaměstnavatelů a zaměstnanců). Sociální dialog je prostředek, který umožňuje setkání zájmů stran, na jejichž základě tyto strany dospějí k dohodě. Tento proces tedy sám v sobě zahrnuje zásadu rovnosti zastoupení a stvrzení základních zásad demokracie. Sociální dialog je proto konkrétním důkazem výkonu svobod projevu a sdružování, které – jak uvádí samotné nařízení o EIDHR – „jsou předpokladem politického pluralismu a demokratického procesu“.

Uplatňování sociálního dialogu, stanoveného jako modelu dohody mezi sociálními partnery v EU, by se mělo podporovat i v třetích zemích, kde je třeba vykonávat a upevňovat rozvoj demokracie. Nesmí se zapomínat na to, že sociální dialog je díky své povaze nejen nástrojem k řešení konfliktů, ale i k jejich předcházení.

EHSV připomíná, že svoboda sdružování a sociální dialog jsou zásadními aspekty uplatňování politik v zájmu důstojné práce , které přijaly a převzaly v roce 2006 jak Komise, tak i Rada (18). Zdůrazňuje se, že i strategický dokument EIDHR výslovně hovoří o podpoře důstojných pracovních podmínek. Je tedy žádoucí, aby se z těchto úvah staly skutečné cíle nástroje pro lidská práva.

5.3 Cíl 3: Ochránci lidských práv

EHSV požaduje, aby se věnovala větší pozornost těm, kdo se zasazují o právo na práci, a ve spolupráci se sítěmi organizované občanské společnosti zamýšlí zintenzívnit podporu pro zastánce lidských práv, kteří jsou ohrožováni (19).

EHSV navrhuje, aby se začalo uvažovat o zřízení kontaktních míst na podporu zastánců lidských práv, která by institucím a orgánům EU umožnila pracovat v síti, nicméně každý v oblasti své vlastní působnosti (včetně Rady Evropy, která v tomto ohledu již přijala určitá opatření).

V souvislosti s příslušnými iniciativami v této oblasti (například Cities of Refuge (20)) se navrhuje podpořit spolupráci a přímé zapojení Výboru regionů.

5.4 Konkrétní úloha EHSV

EHSV žádá Evropskou komisi, aby ho v souvislosti s EIDHR pravidelně konzultovala. EHSV je poradním orgánem evropských institucí, v němž jsou zastoupeni sociální partneři a další organizace občanské společnosti, které aktivně spolupracují s organizacemi občanské společnosti v třetích zemích, a může poskytnout značný přínos jak při strategickém plánování nástroje, tak i při jeho hodnocení.

EHSV navrhuje, aby stejně jako v Evropském parlamentu byl zřízen monitorovací výbor pro EIDHR, jehož úkolem by bylo na jedné straně reagovat na naléhavé žádosti o konzultaci v rámci nových postupů, jež byly zavedeny pro finanční nástroje, a na straně druhé monitorovat plánování a provádění EIDHR.

EHSV může podporovat občanskou společnost v „obtížných“ zemích a být nápomocen při povolebních kontrolách usilujících o upevňování demokratických systémů (vytváření demokratických institucí, především institucí, které mohou zajistit dialog mezi sociálními partnery).

V Bruselu dne 15. ledna 2009 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI

(1) Článek 3 Mezinárodního paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech říká: „Státy, smluvní strany Paktu, se zavazují, že zajistí rovná práva mužů a žen při požívání všech hospodářských, sociálních a kulturních práv uvedených v tomto Paktu.“ Články 6 a 15 dále uznávají následující práva:

— právo na práci;

— právo na spravedlivé a uspokojivé pracovní podmínky;

— právo na zakládání odborových organizací a právo přistupovat do odborových organizací podle vlastního výběru;

— právo na sociální pojištění;

— co nejširší ochrana a pomoc rodině, matkám, dětem a mládeži;

— právo na přiměřenou životní úroveň;

— právo na dosažení nejvýše dosažitelné úrovně fyzického a duševního zdraví;

— právo na vzdělání;

— právo účastnit se kulturního života.

(2) Článek 23 Všeobecné deklarace lidských práv o důstojné práci převzatý do článků 6, 7 a 8 Mezinárodního paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech z roku 1966.

(3) Je však třeba poukázat na Evropskou sociální chartu z roku 1961, která je prvním právním základem na evropské úrovni, v němž jsou uzákoněna hospodářská a sociální práva. Charta, která vstoupila v platnost v roce 1965, byla změněna v roce 1996 a v roce 1999, z něhož pochází stávající platné znění. Zmínit je třeba i Chartu základních sociálních práv zaměstnanců ve Společenství z roku 1989.

(4) Prohlášení Rady a Komise o rozvojové politice EU ze dne 10. listopadu 2000, dostupné na internetových stránkách http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/00/st13/13458en0.pdf [není k dispozici v češtině]; návrh společného prohlášení Rady, Evropského parlamentu a Komise Rozvojová politika Evropské unie „Evropský konsensus“, KOM(2005) 311 v konečném znění.

(5) Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o úloze Evropské unie při podpoře lidských práv a demokratizaci ve třetích zemích, KOM(2001) 252 v konečném znění [není k dispozici v češtině].

(6) Sdělení Komise o začlenění dodržování demokratických principů a lidských práv do dohod mezi Společenstvím a třetími zeměmi, KOM(1995) 216 v konečném znění [není k dispozici v češtině].

(7) Nařízení Rady (ES) č. 2820/98 o uplatňování víceletého systému všeobecných celních preferencí pro období od 1.7.1999 do 31.12.2001, Úř. věst. L 357, 30.12.1998, s. 1-112 [není k dispozici v češtině].

(8) Usnesení Evropského parlamentu o doložce o lidských právech a demokracii v dohodách Evropské unie (2005/2057(INI)).

(9) Na základě Dohody z Cotonou (2000) byla v roce 2002 zahájena jednání o uzavření těchto dohod. Tyto dohody stanoví vytvoření zóny volného obchodu mezi EU a jejími partnery ze zemí AKT.

(10) Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení nástroje pro financování podpory demokracie a lidských práv ve světě (evropský nástroj pro demokracii a lidská práva), Úř. věst. L 386, 29.12.2006, s. 1-11.

(11) EIDHR Strategy Paper 2007–2010, GŘ RELEX/B/1 JVK 70618, internetové stránky EuropeAid.

(12) EHSV připomíná, že organizovaná občanská společnost je důležitá nejen pro nástroj EIDHR, ale i pro všechny nástroje související s vnější pomocí EU. Požaduje například, aby tematický program pro migraci a azyl začleněný do finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci (DCI) byl určený hlavně na podporu iniciativ občanské společnosti na podporu hospodářských, sociálních a kulturních práv migrantů, a zohledňoval tak priority, které EHSV vytyčil ve svých stanoviscích k migrační politice EU přijatých v červenci 2008. Viz stanovisko Migrace a rozvoj: příležitosti a výzvy, zpravodaj: pan Sharma, Úř. věst. C 120, 16.5.2008, s. 82.

(13) Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o úloze Evropské unie při podpoře lidských práv a demokratizaci ve třetích zemích, KOM(2001) 252 v konečném znění [není k dispozici v češtině].

(14) Především je nutné zajistit soudržnost v přidělování finančních zdrojů různým zemím a zeměpisným oblastem a zohlednit při tom objektivní podmínky a skutečnou potřebu.

(15) Zdroje určené na EIDHR tvoří v současnosti zhruba 10 % veškerých dostupných zdrojů pro programy spolupráce. Ostatní prostředky se poskytují na základě dvoustranných dohod a dohod o „podpoře rozpočtu“ ve prospěch zemí, které jsou příjemci pomoci. Nehledě na skutečnost, že se nejvýznamnější prostředky přidělují na vládní úrovni, by proto kvůli této úpravě měli pracovníci delegací zaměřovat více pozornosti a úsilí na programy, které mají z finančního hlediska nejvyšší prioritu.

(16) Podrobnější informace viz internetové stránky Rady OSN pro lidská práva (UNHRC – United Nations Human Rights Council).

(17) Viz stanovisko Svoboda sdružovaní ve středomořských partnerských zemích, CESE, zpravodaj: pan Moreno Preciado, Úř. věst. C 211, 19.8.2008, s. 77.

(18) Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Podpora slušné práce pro všechny, KOM(2006) 249 v konečném znění.

(19) Jako příklad lze uvést koordinační a odvetné mechanismy při porušování lidských a odborových práv, které vypracovala sekce pro lidská a odborová práva Mezinárodní konfederace odborových svazů (ITUC).

(20) Viz například internetové stránky: http://www.icorn.org/ (ICORN: International Cities of Refuge Network).