CS Úřední věstník Evropské unie C 115/1

STOCKHOLMSKÝ PROGRAM – OTEVŘENÁ A BEZPEČNÁ EVROPA, KTERÁ SLOUŽÍ SVÝM OBČANŮM A CHRÁNÍ JE

2010/C 115/01

OBSAH

1. EVROPA OBČANŮ V PROSTORU SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA

1.1 Politické priority

1.2 Nástroje

1.2.1 Vzájemná důvěra

1.2.2 Provádění

1.2.3 Právní předpisy

1.2.4 Větší soudržnost

1.2.5 Hodnocení

1.2.6 Odborná příprava

1.2.7 Komunikace

1.2.8 Dialog s občanskou společností

1.2.9 Financování

1.2.10 Akční plán

1.2.11 Přezkum Stockholmského programu

2. PODPORA PRÁV OBČANŮ: EVROPA PRÁV

2.1 Evropa spočívající na základních právech

2.2 Neomezené uplatňování práva volného pohybu

2.3 Soužití v prostoru, který respektuje rozmanitost a ochraňuje nejzranitelnější osoby

2.3.1 Rasismus a xenofobie

2.3.2 Práva dítěte

2.3.3 Zranitelné skupiny

2.3.4 Oběti trestné činnosti, včetně terorismu

2.4 Práva jednotlivců v trestním řízení

2.5 Ochrana práv občanů v informační společnosti

2.6 Účast na demokratickém životě Unie

2.7 Nárok na ochranu ve třetích zemích

3. USNADNIT ŽIVOT OBČANŮM: EVROPA JAKO PROSTOR PRÁVA A SPRAVEDLNOSTI

3.1 Pokrok v zavádění vzájemného uznávání

3.1.1 Trestní právo

3.1.2 Občanské právo

3.2 Posílení vzájemné důvěry

3.2.1 Odborná příprava

3.2.2 Rozvoj sítí

3.2.3 Hodnocení

3.2.4 Zlepšování nástrojů

3.2.5 Zadržení

3.2.6 Zadržení

3.3 Vytvoření základního souboru společných minimálních pravidel

3.3.1 Trestní právo

3.3.2 Občanské právo

3.4 Přínos evropského soudního prostoru pro občany

3.4.1 Usnadnění přístupu ke spravedlnosti

3.4.2 Podpora hospodářské činnosti

3.5 Posílení mezinárodní přítomnosti Unie v právní oblasti

3.5.1 Občanské právo

3.5.2 Trestní právo

4. EVROPA JAKO OCHRÁNCE

4.1 Strategie vnitřní bezpečnosti

4.2 Modernizace potřebných nástrojů

4.2.1 Vytvoření společné kultury

4.2.2 Řízení toku informací

4.2.3 Mobilizace potřebných technologických nástrojů

4.3 Účinné politiky

4.3.1 Účinnější evropská spolupráce v oblasti vymáhání práva

4.3.2 Účinnější předcházení trestné činnosti

4.3.3 Statistiky

4.4 Ochrana před závažnou a organizovanou trestnou činností

4.4.1 Boj proti závažné a organizované trestné činnosti

4.4.2 Obchodování s lidmi

4.4.3 Sexuální vykořisťování dětí a dětská pornografie

4.4.4 Počítačová trestná činnost

4.4.5 Hospodářská kriminalita a korupce

4.4.6 Drogy

4.5 Terorismus

4.6 Komplexní a účinné zvládání katastrof na úrovni Unie: posílení schopností Unie připravovat se a reagovat na všechny druhy katastrof a předcházet jim

5. PŘÍSTUP K EVROPĚ V GLOBALIZOVANÉM SVĚTĚ

5.1 Integrovaná správa vnějších hranic

5.2 Vízová politika

6. EVROPA JAKO PROSTOR ODPOVĚDNOSTI, SOLIDARITY A PARTNERSTVÍ V ZÁLEŽITOSTECH MIGRACE A AZYLU

6.1 Dynamická a soudržná migrační politika

6.1.1 Konsolidace, rozvoj a provádění globálního přístupu Unie k migraci

6.1.2 Migrace a rozvoj

6.1.3 Společná politika sladěná s požadavky vnitrostátních trhů práce

6.1.4 Proaktivní politiky pro migranty a jejich práva

6.1.5 Integrace

6.1.6 Účinné politiky k boji proti nedovolenému přistěhovalectví

6.1.7 Nezletilé osoby bez doprovodu

6.2 Azyl: společný prostor ochrany a solidarity

6.2.1 Společný prostor ochrany

6.2.2 Sdílení odpovědnosti a solidarita mezi členskými státy

6.2.3 Vnější rozměr azylu

7. EVROPA V GLOBALIZOVANÉM SVĚTĚ – VNĚJŠÍ ROZMĚR SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA

7.1 Posílený vnější rozměr

7.2 Lidská práva

7.3 Pokračování tematických priorit prostřednictvím nových nástrojů

7.4 Dohody se třetími zeměmi

7.5 Zeměpisné priority a mezinárodní organizace

7.6 Mezinárodní organizace a prosazování evropských a mezinárodních norem

SEZNAM ZKRATEK

1. EVROPA OBČANŮ V PROSTORU SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA

Evropská rada v reakci na zásadní zájmy občanů států sdružených v Unii zdůrazňuje přednostní úlohu, kterou přikládá rozvoji prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

Na základě výsledků programu z Tampere a Haagského programu bylo již v této oblasti dosaženo výrazného pokroku. Kontroly na vnitřních hranicích byly v schengenském prostoru odstraněny a vnější hranice Unie jsou nyní spravovány soudržněji. Vnější rozměr migrační politiky Unie je v důsledku rozvoje globálního přístupu k migraci zaměřen na dialog a partnerství se třetími zeměmi na základě oboustranných zájmů. Byla přijata významná opatření za účelem vytvoření evropského azylového systému. Evropské agentury, jako jsou Europol, Eurojust, Agentura Evropské unie pro základní práva a Frontex, dosáhly ve svých příslušných oblastech činnosti plné provozní funkčnosti. Spolupráce v občanských věcech usnadňuje každodenní život občanů a spolupráce při vymáhání práva vede k vyšší bezpečnosti.

I přes tyto a další důležité výsledky v prostoru svobody, bezpečnosti a práva stále existují otázky, jež Evropa musí řešit. Je třeba na ně nalézt komplexní odpovědi. Musí být tedy vynaloženo další úsilí s cílem zlepšit soudržnost mezi jednotlivými oblastmi politik. Dále je třeba posílit spolupráci s partnerskými zeměmi.

Proto nastal čas pro nový program, který Unii a jejím členským státům umožní využít dosažených výsledků a reagovat na budoucí výzvy. Evropská rada za tímto účelem přijala tento nový víceletý program pro období let 2010–2014, nazvaný Stockholmský program.

Evropská rada vítá skutečnost, že Evropský parlament i parlamenty členských států budou mít po vstupu Lisabonské smlouvy (1) v platnost významnější úlohu. Občané a reprezentativní sdružení budou mít v souladu s článkem 11 SEU větší příležitost k vyjadřování svých názorů a jejich veřejné výměně ve všech oblastech činnosti Unie. Posílí se tím otevřená a demokratická povaha Unie, což bude ku prospěchu jejím občanům.

Smlouva usnadňuje proces dosahování cílů uvedených v tomto programu, a to jak pro orgány Unie, tak i pro členské státy. Potvrdila úlohu Komise při přípravě podnětů, jakož i pravidlo, že skupina nejméně sedmi členských států má právo předložit legislativní návrh. Legislativní proces byl zdokonalen tím, že ve většině oblastí je používán postup spolurozhodování, jenž zajišťuje plné zapojení Evropského parlamentu. Parlamenty členských států budou mít v rámci legislativního procesu významnější úlohu. Posílením úlohy Soudního dvora Smlouva zlepší schopnost Unie v plném rozsahu provádět politiky v této oblasti a zajišťovat jejich soudržný výklad.

Orgány Unie by měly v zájmu občanů Unie využívat všech příležitostí k posílení evropského prostoru svobody, bezpečnosti a práva, které Lisabonská smlouva nabízí.

Tento program v souladu s článkem 68 SFEU vymezuje strategické směry pro legislativní a operativní plánování v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

1.1 Politické priority

Evropská rada je toho názoru, že prioritou pro následující léta bude zaměřit pozornost na zájmy a potřeby občanů. Náročným úkolem bude zajistit respektování základních práv a svobod a integrity osob a zároveň zaručit bezpečnost v Evropě. Je nanejvýš důležité, aby opatření na vymáhání práva i opatření na ochranu práv jednotlivců, právního státu a pravidel mezinárodní ochrany sledovaly společný cíl a vzájemně se posilovaly.

Všechna budoucí opatření by měla být zaměřena na občany Unie a další osoby, za něž Unie nese odpovědnost. Unie by se v nadcházejících letech měla zaměřit na tyto hlavní priority:

Podpora občanství a základních práv: pojem „evropské občanství“ musí nabýt hmatatelné a reálné podoby. Prostor svobody, bezpečnosti a práva musí být především jednotným prostorem, v němž se uplatňuje ochrana základních práv a svobod. Musí pokračovat rozšiřování schengenského prostoru. Základními hodnotami je úcta k lidské bytosti, lidské důstojnosti a dalším právům zakotveným v Listině základních práv Evropské unie a v Evropské úmluvě na ochranu lidských práv a základních svobod. Například výkon těchto práv a svobod, zejména práva na soukromí občanů, musí být chráněny i za hranicemi států, a to zejména prostřednictvím ochrany osobních údajů. Je třeba zohlednit zvláštní potřeby ohrožených osob a občané Unie i další osoby musí mít možnost plně vykonávat svá konkrétní práva v Unii a v případě potřeby i mimo ni.

Evropa jako prostor práva a spravedlnosti: je třeba dále pracovat na upevnění evropského prostoru práva s cílem překonat současnou roztříštěnost. Prioritou by mělo být zavedení mechanismů usnadňujících přístup ke spravedlnosti tak, aby lidé mohli uplatňovat svá práva v celé Unii. Je také zapotřebí zlepšit spolupráci mezi odborníky z orgánů státní moci a jejich odbornou přípravu a zajistit prostředky k odstranění překážek v uznávání právních rozhodnutí v jiných členských státech.

Evropa jako ochránce: měla by být vypracována strategie vnitřní bezpečnosti s cílem dále zvyšovat bezpečnost v Unii, a chránit tak život a bezpečnost občanů Unie a řešit problémy související s organizovanou trestnou činností, terorismem a dalšími hrozbami. Tato strategie by měla mít za cíl posílení spolupráce v oblasti vymáhání práva, správy hranic, civilní ochrany, zvládání katastrof a justiční spolupráce v trestních věcech v zájmu bezpečnější Evropy. Unie by navíc měla v rámci své činnosti vycházet ze solidarity mezi členskými státy a plně využívat článek 222 SFEU.

Přístup k Evropě v globalizovaném světě: je třeba zajistit účelnější a účinnější přístup k Evropě pro podnikatele, turisty, studenty, vědce, pracovníky, osoby, které potřebují mezinárodní ochranu, a další osoby mající oprávněný zájem o vstup na území Unie. Současně s tím musí Unie a její členské státy zaručit svým občanům bezpečnost. Politika týkající se integrované správy hranic a vízová politika by měly být koncipovány tak, aby sloužily výše uvedeným cílům.

Evropa jako prostor odpovědnosti, solidarity a partnerství v záležitostech migrace a azylu: vypracování komplexní politiky Unie v oblasti migrace, jež bude založena na solidaritě a odpovědnosti a bude zaměřená do budoucna, je i nadále klíčovým politickým cílem Unie. Je třeba přistoupit k účinnému provádění všech relevantních právních nástrojů a plně využívat příslušné agentury a úřady působící v této oblasti. Náležitě řízená migrace může být přínosem pro všechny zúčastněné. Evropský pakt o přistěhovalectví a azylu jasně vymezuje základ pro další rozvoj v této oblasti. Evropa bude potřebovat politiku, která pružně reaguje na priority a potřeby členských států a umožňuje migrantům, aby plně využili svého potenciálu. Zůstává cíl zavést v roce 2012 společný azylový systém a lidem, kteří potřebují mezinárodní ochranu, musí být zajištěn přístup k právně bezpečným a účinným azylovým řízením. Aby bylo možné zachovat v Unii důvěryhodný a udržitelný přistěhovalecký a azylový systém, je navíc nutné předcházet nedovolenému přistěhovalectví, potlačovat je a bojovat proti němu, protože Unie, a zejména členské státy na jejích vnějších hranicích, včetně jižních hranic, čelí rostoucímu tlaku nelegálních migračních toků, jak vyplývá ze závěrů Evropské rady přijatých v říjnu roku 2009.

Úloha Evropy v globalizovaném světě – vnější rozměr: vzhledem k významu vnějšího rozměru politiky Unie, pokud jde o prostor svobody, bezpečnosti a práva, je třeba tyto politiky stále výrazněji začleňovat do všeobecných politik Unie. Vnější rozměr má zásadní význam pro řešení klíčových úkolů, které před námi stojí, a poskytuje občanům Unie více příležitostí k práci a obchodování se zeměmi celého světa. Vnější rozměr prostoru svobody bezpečnosti a práva má zásadní význam pro úspěšné splnění cílů tohoto programu a měl by být především plně v souladu se všemi dalšími aspekty zahraniční politiky Unie a být v těchto aspektech zohledňován.

1.2 Nástroje

Pro úspěšné provedení příštího víceletého programu jsou důležité tyto nástroje:

1.2.1 Vzájemná důvěra

Vzájemná důvěra mezi orgány a útvary jednotlivých členských států a činiteli s rozhodovací pravomocí je základem úspěšné spolupráce v této oblasti. Jedním z hlavních úkolů do budoucna tak bude zajištění důvěry a nalezení nových způsobů, jak se více spoléhat na různé právní systémy členských států a jak zlepšit vzájemný soulad mezi těmito systémy.

1.2.2 Provádění

Zvýšenou pozornost je třeba v následujících letech věnovat plnému a účinnému provedení, prosazování a hodnocení stávajících nástrojů. Provedení ve vnitrostátním právu by mělo být zajištěno případným plným využitím stávajících institucionálních nástrojů.

Je rovněž třeba, aby reakce na potřeby občanů a podniků byla v budoucnu pohotovější. Unie by se měla zaměřit na určení potřeb občanů a odborníků z praxe a na způsoby, jak na ně vhodně reagovat. Při přípravě opatření na úrovni Unie je zapotřebí využívat odborných znalostí poskytnutých členskými státy a zvážit řadu opatření, včetně nelegislativních řešení, jako jsou dohodnuté příručky, sdílení osvědčených postupů (mimo jiné je třeba co nejefektivněji využívat evropské soudní sítě) a regionální projekty, které se výše uvedenými potřebami zabývají, zejména v případě, že mohou nabídnout rychlou reakci.

1.2.3 Právní předpisy

Nové legislativní podněty vypracované Komisí nebo členskými státy v souladu se Smlouvou (2) by v zásadě měly být předkládány až po ověření, zda jsou dodrženy zásady proporcionality a subsidiarity, a po důkladné přípravě, včetně předběžného posouzení dopadu, a současně by rovněž měly být určeny potřeby a finanční důsledky a měly by být využity odborné znalosti poskytnuté členskými státy. Je velmi důležité vyhodnotit, jaký dopad mají nové legislativní návrhy na čtyři svobody stanovené ve Smlouvě, a zajistit, aby tyto návrhy byly plně v souladu se zásadami vnitřního trhu.

Evropská rada se domnívá, že rozvoj právních předpisů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva probíhá mimořádným tempem, má však určité nedostatky, jako je překrývání a jistý nedostatek soudržnosti. Zároveň by bylo možné zlepšit kvalitu právních předpisů, včetně jazyka používaného v některých právních aktech.

V příslušných případech je třeba zvážit horizontální přezkum přijatých nástrojů s cílem zlepšit konzistentnost a konsolidaci právních předpisů. Zvláště důležité jsou právní soudržnost a snadná dostupnost. Zásady zlepšování právní úpravy a tvorby právních předpisů by měly být posíleny v rámci celého rozhodovacího procesu. Interinstitucionální dohoda o zdokonalení tvorby právních předpisů, které bylo dosaženo mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí (3), by měla být plně uplatňována. Všechny orgány Unie by měly ve všech fázích interinstitucionálního postupu usilovat o to, aby návrhy právních předpisů Unie byly formulovány jasně a srozumitelně.

1.2.4 Větší soudržnost

Evropská rada vyzývá Radu a Komisi, aby posílily vnitřní koordinaci s cílem dosáhnout větší soudržnosti mezi vnějšími a vnitřními složkami činnosti související s prostorem svobody, bezpečnosti a práva. Zvýšit soudržnost a zlepšit koordinaci je třeba i mezi agenturami Unie (Europol, Eurojust, Frontex, Evropská policejní akademie (CEPOL), Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA), budoucí Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (EASO) a Agentura Evropské unie pro základní práva). Rada by měla vykonávat větší politický dohled nad agenturami, například vypracováváním závěrů o výročních zprávách. Na některé agentury se vztahují zvláštní pravidla v souvislosti s dohledem vykonávaným Evropským parlamentem.

1.2.5 Hodnocení

Podle Lisabonské smlouvy mohou být přijímána opatření, na jejichž základě budou členské státy ve spolupráci s Komisí objektivně a nestranně hodnotit provádění politik v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, zejména s cílem podporovat plné uplatňování zásady vzájemného uznávání. O obsahu a výsledcích hodnocení je informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty. Evropská rada je toho názoru, že tyto hodnotící mechanismy by měly zabránit zdvojování a v dlouhodobém výhledu by měly zahrnout všechny politiky v této oblasti. Měl by rovněž existovat účinný systém opatření navazujících na tato hodnocení.

Zejména se musí přistoupit k hodnocení účinnosti právních nástrojů přijatých na úrovni Unie. Hodnocení je rovněž nutné pro odhalení překážek, které stojí v cestě řádnému fungování evropského soudního prostoru. Mělo by se zaměřit na konkrétní problémy, a usnadnit tak plné uplatňování zásady vzájemného uznávání. Justiční spolupráce v trestních věcech by měla být první hodnocenou politikou. Poté budou muset být hodnoceny další politiky, jako je dodržování azylových řízení v příslušných právních předpisech. Postupy hodnocení by měly být v případě potřeby přizpůsobeny dotčené politice.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— předložila jeden nebo několik návrhů podle článku 70 SFEU týkajících se hodnocení politik Unie uvedených v hlavě V SFEU. Tento návrh nebo návrhy by v případě potřeby měly zahrnovat hodnotící mechanismus vycházející z osvědčeného systému vzájemného hodnocení. Hodnocení by mělo být prováděno pravidelně, jeho součástí by měl být účinný systém návazných opatření a mělo by podpořit lepší pochopení vnitrostátních systémů, což umožní vymezit osvědčené postupy a překážky bránící spolupráci. K hodnocení by měli mít možnost přispět i odborníci. Vedoucí úlohu v rámci hodnotícího procesu, a zejména v rámci návazných opatření by v zásadě měla mít Rada.

Je třeba zabránit zdvojování s jinými hodnotícími mechanismy, avšak na druhou stranu je třeba usilovat o součinnost a spolupráci, zejména s Radou Evropy. Unie by se měla aktivně zapojit do činnosti monitorovacích orgánů Rady Evropy a přispívat k ní.

1.2.6 Odborná příprava

V zájmu podpory opravdové evropské kultury v oblasti justice a vymáhání práva je velmi důležité posílit odbornou přípravu v oblastech týkajících se Unie a zajistit, aby byla soustavně přístupná všem profesím, které jsou zapojeny do vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Mezi tyto profese patří soudci, státní zástupci, soudní zaměstnanci, policejní a celní úředníci a pohraniční stráž.

Je třeba usilovat o naplnění cíle, kterým je strukturovaný evropský systém odborné přípravy, který by byl k dispozici všem zúčastněným osobám. Cílem Unie a jejích členských států je, aby se do roku 2015 významný počet odborníků zapojil do evropského systému odborné přípravy nebo do výměnného programu s jiným členským státem, která může být součástí již zavedených systémů odborné přípravy. K tomuto účelu je třeba využívat stávajících vzdělávacích institucí.

Členské státy nesou v tomto ohledu prvořadou odpovědnost, avšak Unie musí jejich úsilí podpořit, a to i finančně, a musí mít k dispozici vlastní mechanismy, které přispějí ke snahám členských států. Evropská rada se domnívá, že aspekty týkající se spolupráce v rámci Unie i mezinárodní spolupráce by měly být součástí národních studijních programů. V rámci odborné přípravy soudců, státních zástupců a soudních zaměstnanců je důležité zachovat nezávislost justice, avšak u odborníků, kteří často využívají nástroje Unie, je třeba současně klást důraz na evropský rozměr. Evropská policejní akademie a agentura Frontex by měly hrát klíčovou roli v odborné přípravě osob působících v oblasti vymáhání práva a příslušníků pohraniční stráže s cílem zajistit evropský rozměr této odborné přípravy. Odborná příprava příslušníků pohraniční stráže a celních úředníků je zvláště důležitá pro podporu společného přístupu k integrované správě hranic. V zájmu posílení evropských systémů odborné přípravy je možné usilovat o nalezení řešení na evropské úrovni. Je třeba rovněž vytvořit programy elektronického učení a společné materiály pro odbornou přípravu za účelem přípravy odborníků v oblasti evropských mechanismů.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— navrhla akční plán pro podstatné a systematické zvyšování úrovně evropského systému odborné přípravy a výměnných programů v rámci Unie. V plánu by mělo být navrženo, jak zajistit, aby se do evropských systémů odborné přípravy mohla zapojit třetina všech zaměstnanců policie účastnících se evropské policejní spolupráce, polovina soudců, státních zástupců a soudních zaměstnanců zapojených do evropské justiční spolupráce, jakož i polovina dalších odborníků zapojených do těchto forem evropské spolupráce,

— posoudila, co lze považovat za evropský systém odborné přípravy, a v akčním plánu navrhla, jak tuto vizi rozvíjet a dát jí evropský rozměr,

— zavedla zvláštní výměnné programy typu „Erasmus“, do nichž by se mohly zapojit státy, které nejsou členy Unie, a zejména kandidátské státy a země, s nimiž Unie uzavřela dohody o partnerství a spolupráci,

— zajistila, aby se o účasti na společné přípravě, cvičeních a výměnných programech rozhodovalo na základě úkolů a nezávisle na odvětvových kritériích.

1.2.7 Komunikace

Výsledky dosažené v prostoru svobody, bezpečnosti a práva jsou obecně velmi důležité pro občany, podniky a odborníky. Evropská rada proto vyzývá všechny orgány Unie, a zejména Komisi a členské státy, aby zvážily, jak lépe sdělovat občanům a odborníkům v oblasti práva konkrétní výsledky politiky v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Žádá Komisi, aby navrhla strategii, jak nejlépe vysvětlit občanům, jak mohou využívat nové nástroje a právní rámce, například prostřednictvím e-justice a portálu e-justice.

1.2.8 Dialog s občanskou společností

Evropská rada vybízí orgány Unie, aby v rámci svých pravomocí vedly otevřený, transparentní a pravidelný dialog s reprezentativními sdruženími a občanskou společností. Komise by měla zavést zvláštní mechanismus, jako je například Evropské justiční fórum, s cílem posílit dialog v oblastech, kde jsou takové mechanismy vhodné.

1.2.9 Financování

Evropská rada zdůrazňuje, že Stockholmský program by měl být financován v rozsahu okruhů a stropů současného finančního rámce. Mnohá opatření a akce tohoto programu lze provést prostřednictvím účinnějšího využití stávajících nástrojů a fondů.

Evropská rada bere na vědomí, že stávající finanční výhled je platný do konce roku 2013. Zdůrazňuje, že má v úmyslu zohlednit cíle Stockholmského programu. Tento program však nepředjímá jednání o příštím finančním výhledu.

Evropská rada se rovněž domnívá, že postupy pro žádosti předkládané v rámci programů financování by měly zohledňovat zkušenosti členských států a být transparentní, flexibilní, soudržné, jednodušší a přístupnější pro správní orgány, stálé partnery a právní odborníky, a to prostřednictvím aktivního šíření jasných pokynů a mechanismů pro určování partnerů a vhodného programování. Evropská rada žádá Komisi, aby zvážila vhodné prostředky pro dosažení tohoto cíle.

V rámci příštích finančních výhledů je třeba posoudit, jak vytvořit co nejlepší finanční nástroje k zajištění odpovídající podpory pro operační projekty realizované mimo území Unie v zájmu posílení její bezpečnosti, a to zejména v oblasti boje proti organizované trestné činnosti a terorismu. Pečlivě je třeba zvážit i způsoby a prostředky, jak urychlit reakci Unie na naléhavé události v této oblasti, pokud jde o finanční pomoc, a jak poskytnout technickou pomoc pro celosvětové provádění mezinárodních dohod, jako jsou dohody týkající se terorismu.

1.2.10 Akční plán

Evropská rada s ohledem na Stockholmský program vyzývá Komisi, aby v prvních šesti měsících roku 2010 urychleně předložila akční plán k přijetí Radou. V tomto akčním plánu se uvede, jak budou cíle a priority Stockholmského programu provedeny v rámci konkrétních opatření spolu s jasným časovým harmonogramem pro účely přijímání a provádění těchto opatření. Akční plán by měl obsahovat návrh časového harmonogramu pro přeměnu nástrojů za použití nového právního základu.

1.2.11 Přezkum Stockholmského programu

Evropská rada vyzývá Komisi, aby do června roku 2012 předložila v souvislosti s prováděním Stockholmského programu přezkum v polovině období. Osmnáctiměsíční program předsednictví a legislativní programy Komise by měly být zveřejněny co nejdříve, aby vnitrostátní parlamenty získaly počáteční přehled o návrzích.

2. PODPORA PRÁV OBČANŮ: EVROPA PRÁV

2.1 Evropa spočívající na základních právech

Unie je založena na společných hodnotách a respektování základních práv. Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost bude velmi důležité, aby Unie urychleně přistoupila k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Posílí to závazek Unie i jejích orgánů aktivně prosazovat základní práva a svobody ve všech oblastech činnosti Unie. Judikatura Soudního dvora Evropské unie a judikatura Evropského soudu pro lidská práva se budou moci nadále vyvíjet ve vzájemném souladu, což posílí vytvoření jednotného evropského systému základních a lidských práv založeného na Evropské úmluvě o lidských právech a na právech stanovených v Listině základních práv Evropské unie.

Evropská rada vyzývá:

— Komisi, aby neprodleně předložila návrh týkající se přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod,

— orgány Unie a členské státy k zajištění trvalé soudržnosti legislativních podnětů se základními právy a svobodami v průběhu celého legislativního procesu, a to důraznějším uplatňováním metodologie pro soustavné a pečlivé monitorování souladu s Evropskou úmluvou a s právy a svobodami stanovenými v Listině základních práv.

Evropská rada vyzývá orgány Unie, aby:

— plně využívaly odborných znalostí Agentury Evropské unie pro základní práva a v případě potřeby s touto agenturou v souladu s jejím mandátem konzultovaly přípravu politik a právních předpisů majících dopad na základní práva, a využívaly ji pro informování občanů o záležitostech týkajících se lidských práv, jež ovlivňují jejich každodenní život,

— pokračovaly v úsilí Unie směřujícímu ke zrušení trestu smrti a odstranění mučení a jiného nelidského a ponižujícího zacházení,

— nadále podporovaly a prosazovaly činnost, kterou Unie a členské státy vyvíjejí v oblasti boje proti beztrestnosti, a aby bojovaly proti genocidě, válečným zločinům a zločinům proti lidskosti; v této souvislosti prosazovaly spolupráci mezi členskými státy, třetími zeměmi a mezinárodními tribunály působícími v této oblasti, zejména pak s Mezinárodním trestním soudem, a aby rozvíjely výměnu informací a osvědčených postupů z oblasti justice souvisejících se stíháním těchto zločinů prostřednictvím evropské sítě kontaktních míst, pokud jde o osoby odpovědné za trestné činy genocidy, zločiny proti lidskosti a válečné zločiny.

Unie je prostorem sdílených hodnot, které jsou neslučitelné s trestnými činy genocidy, zločiny proti lidskosti a válečnými zločiny či se zločiny páchanými totalitními režimy. Každý členský stát uplatňuje k těmto záležitostem vlastní přístup, avšak v zájmu usmíření je nezbytné, aby připomínání těchto zločinů bylo součástí kolektivní paměti, kterou sdílí a uchovává pokud možno celá společnost. Unie musí v tomto ohledu hrát roli zprostředkovatele.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— v roce 2010 posoudila, zda je zapotřebí dalších návrhů, které by se vztahovaly na veřejné schvalování, popírání nebo hrubé zlehčování zločinů genocidy, zločinů proti lidskosti a válečných zločinů namířených proti skupině osob, jež je vymezena na základě jiných kritérií než podle rasy, barvy pleti, náboženského vyznání, původu nebo národnostního či etnického původu, například na základě společenského postavení nebo politického přesvědčení, a informovala o tom Radu.

2.2 Neomezené uplatňování práva volného pohybu

Právo volného pohybu občanů a jejich rodinných příslušníků na území Unie je jednou ze základních zásad, na nichž je Unie založena, a jednou ze základních zásad evropského občanství. Občané Unie mají právo se volně pohybovat a pobývat na území členských států, právo volit a kandidovat ve volbách do Evropského parlamentu a v komunálních volbách ve svém členském státě pobytu, právo na ochranu ze strany diplomatických a konzulárních úřadů jiných členských států atd. Občanům je při uplatňování těchto práv zajištěno rovné zacházení, a to za podmínek stanovených právem Unie. Účinné provádění příslušných právních předpisů Unie je proto prioritou.

Jak již uvedl Evropský parlament, schengenská spolupráce, jejíž zásluhou byly odstraněny kontroly na vnitřních hranicích na velké části území Unie, je významným úspěchem v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Evropská rada připomíná, že je pevně odhodlána podporovat další rozšiřování schengenského prostoru. Evropská rada vyzývá Radu, Evropský parlament a Komisi, aby s výhradou splnění všech požadavků na uplatňování schengenského acquis neprodleně přijaly veškerá nezbytná opatření za účelem zrušení kontrol na vnitřních hranicích se zbývajícími členskými státy, které oznámily svou připravenost na vstup do schengenského prostoru.

Občanům Unie musí být v průběhu správních a právních řízení souvisejících s výkonem jejich práva volného pohybu poskytována pomoc. Překážky omezující uplatňování tohoto práva v každodenním životě by měly být v rámci Smlouvy odstraněny.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— sledovala provádění a uplatňování těchto pravidel s cílem zaručit právo volného pohybu.

Získání práva pobytu pro občany Unie a jejich rodinné příslušníky na základě práva Unie je výhodou, která přímo souvisí s výkonem práva volného pohybu. Účelem tohoto práva však není obcházení pravidel týkajících se přistěhovalectví. Svoboda pohybu neuděluje osobám, které jí požívají, pouze práva, ale ukládá jim i povinnosti; je tedy třeba zamezit zneužití a překračování tohoto práva. Členské státy by měly právo volného pohybu nadále zachovávat a chránit tím, že budou mezi sebou navzájem a s Komisí spolupracovat v oblasti boje proti trestné činnosti, k němuž by měla být využívána důrazná a přiměřená opatření řádně zohledňující platné právní předpisy.

Evropská rada tedy dále vyzývá Komisi, aby:

— sledovala provádění a uplatňování těchto pravidel s cílem zamezit jejich zneužití a porušování,

— posoudila způsoby, jak co nejlépe provádět výměnu informací, mimo jiné o povoleních k pobytu a dokumentaci, a jak orgánům členským států účinně napomáhat při boji proti zneužívání tohoto základního práva.

Členské státy by s ohledem na tento cíl měly rovněž důkladně sledovat, zda je plně a řádně prováděno stávající acquis, bojovat proti možnému zneužití a překročení práva volného pohybu osob a vyměňovat si informace a statistiky týkající se tohoto zneužití. Pokud se zjistí, že se při zneužívání a překračování práva volného pohybu objevují systematické tendence, členské státy by o těchto tendencích měly informovat Komisi, která Radě navrhne, jak je co nejvhodněji řešit.

2.3 Soužití v prostoru, který respektuje rozmanitost a ochraňuje nejzranitelnější osoby

Vzhledem k tomu, že rozmanitost Unii a její členské státy obohacuje, musí Unie zajistit bezpečné prostředí, kde jsou respektovány rozdíly a chráněny nejzranitelnější osoby. Je nutné důrazně provádět opatření pro boj proti diskriminaci, rasismu, antisemitismu, xenofobii a homofobii.

2.3.1 Rasismus a xenofobie

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— v průběhu období Stockholmského programu předložila do 28. listopadu 2013 zprávu o provedení rámcového rozhodnutí Rady 2008/913/SVV ze dne 28. listopadu 2008 o boji proti některým formám a projevům rasismu a xenofobie prostřednictvím trestního práva a případně předložila návrhy na jeho pozměnění,

— plně využila stávající nástroje pro boj proti rasismu a xenofobii, zejména programy financování.

Členské státy by uvedené rámcové rozhodnutí měly provést co nejdříve, nejpozději však do 28. listopadu 2010.

2.3.2 Práva dítěte

Práva dítěte, tedy zásada prvořadosti zájmu dítěte, právo dítěte na život, přežití a rozvoj, nediskriminace a úcta k právu dítěte vyjádřit svůj názor a právo na řádné vyslechnutí ve všech záležitostech, které se ho týkají, v závislosti na jeho věku a vyzrálosti, jak je uvádí Listina základních práv Evropské unie a Úmluva Organizace spojených národů o právech dítěte, se dotýkají všech politik Unie. Tato práva musí být soustavně a strategicky zohledňována s cílem zajistit integrovaný přístup. Významné úvahy související s touto problematikou jsou obsaženy ve sdělení Komise z roku 2006 nazvaném „Směrem ke strategii Unie o právech dítěte“. Je třeba vypracovat ambiciózní strategii Unie týkající se práv dítěte.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— určila opatření na ochranu a prosazování práv dítěte, ve kterých může být činnost Unie přínosem. Zvláštní pozornost je třeba věnovat dětem, které se ocitly ve zvlášť kritické situaci, zejména dětským obětem sexuálního vykořisťování a zneužívání, jakož i dětem, které se staly obětí obchodování s lidmi, a v kontextu migrační politiky Unie nezletilým osobám bez doprovodu.

Pokud jde o únosy dětí jedním z rodičů, je třeba kromě účinného uplatňování stávajících právních nástrojů v této oblasti zvážit možnost využití rodinné mediace na mezinárodní úrovni, při současném zohlednění osvědčených postupů uplatňovaných v jednotlivých členských státech. Unie by měla nadále rozvíjet mechanismy varování v případech únosů dítěte, které mají povahu trestného činu, a to prostřednictvím spolupráce mezi vnitrostátními orgány a zajištěním interoperability systémů.

2.3.3 Zranitelné skupiny

Jakákoli forma diskriminace je a vždy bude nepřijatelná. Evropská unie a členské státy musí společně usilovat o plné začlenění zranitelných skupin, zejména romské komunity, do společnosti, a to prostřednictvím podpory jejich zařazení do vzdělávacího systému a na trh práce a opatření, která mají zabránit násilí, jemuž mohou být vystaveny. Členské státy by měly za tímto účelem zajistit řádné uplatňování stávajících právních předpisů zaměřených na boj proti možné diskriminaci. Unie poskytne praktickou podporu a bude prosazovat osvědčené postupy, aby členským státům napomohla dosáhnout uvedených cílů. Zvláštní úlohu bude hrát občanská společnost.

Zranitelné skupiny, které se nacházejí ve zvlášť kritických situacích, jako například ženy, které se staly oběťmi násilí nebo mrzačení pohlavních orgánů, nebo osoby, které utrpěly újmu a nacházejí se v členském státě, jehož nejsou státními příslušníky ani v něm nemají bydliště, potřebují větší ochranu, včetně právní ochrany. Odpovídající finanční podpora bude poskytována zejména prostřednictvím dostupných programů financování.

Potřebu dalších návrhů týkajících se ohrožených dospělých osob je třeba posoudit s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování Haagské úmluvy z roku 2000 o mezinárodní ochraně dospělých osob, a to členskými státy, které již stranami úmluvy jsou, nebo členskými státy, které se jejími stranami stanou v budoucnu. Členské státy se vybízejí, aby k úmluvě přistoupily co nejdříve.

2.3.4 Oběti trestné činnosti, včetně terorismu

Nejohroženější osoby nebo osoby vystavené obzvláště kritickým situacím, například osoby, jež jsou obětí opakovaného násilí v úzkých svazcích, osoby, které se stanou obětí násilí na základě pohlaví, nebo osoby, které se stanou obětí jiných druhů trestných činů v členském státě, jehož nejsou státními příslušníky ani v něm nemají bydliště, potřebují zvláštní podporu a právní ochranu. Zvláštní pozornost, podporu a společenské uznání potřebují i oběti terorismu. K obětem je třeba zaujmout integrovaný a koordinovaný přístup v souladu se závěry Rady o strategii, jejímž cílem je zajistit respektování práv osob, které se staly oběťmi trestného činu, a lepší podporu těmto osobám.

Evropská rada vyzývá Komisi a členské státy, aby:

— posoudily, jak zlepšit právní předpisy a opatření zaměřená na praktickou podporu a ochranu obětí a jak zlepšit uplatňování stávajících nástrojů,

— i v ostatních směrech nabídly obětem lepší podporu, například prostřednictvím stávajících evropských sítí, které poskytují praktickou pomoc, a aby za tímto účelem předložily návrhy,

— posoudily možnost vytvoření jediného komplexního právního nástroje na ochranu obětí spojením směrnice Rady 2004/80/ES ze dne 29. dubna 2004 o odškodňování obětí trestných činů a rámcového rozhodnutí Rady 2001/220/SVV ze dne 15. března 2001 o postavení obětí v trestním řízení, a to na základě vyhodnocení obou uvedených nástrojů.

Je třeba více využívat programy financování v souladu s jejich příslušnými právními rámci.

2.4 Práva jednotlivců v trestním řízení

Ochrana práv podezřelých a obviněných osob v trestním řízení je základní hodnotou Unie a má zásadní význam pro zachování vzájemné důvěry mezi členskými státy i důvěry veřejnosti v Evropskou unii. Evropská rada proto vítá, že Rada přijala cestovní mapu pro posílení procesních práv podezřelých nebo obviněných osob v trestním řízení, která poté, co bude plně provedena, posílí práva jednotlivců v trestním řízení. Tato cestovní mapa bude od nynějška součástí Stockholmského programu.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— předložila návrhy plánované v cestovní mapě za účelem jejich urychleného provedení za podmínek, které jsou v ní stanoveny,

— posoudila další prvky minimálních procesních práv podezřelých a obviněných osob a vyhodnotila, zda je třeba se v zájmu podpory lepší spolupráce v této oblasti zabývat dalšími otázkami, jako je například presumpce neviny.

2.5 Ochrana práv občanů v informační společnosti

Při posuzování problematiky soukromí jednotlivce v prostoru svobody, bezpečnosti a práva je zastřešující hodnotou právo na svobodu. Právo na soukromí a právo na ochranu osobních údajů jsou stanovena v Listině základních práv. Unie proto musí reagovat na problém způsobený rostoucím objemem výměny osobních údajů a na nutnost zajistit ochranu soukromí. Unie musí zajistit komplexní strategii na ochranu údajů v rámci Unie i v rámci vztahů se třetími zeměmi. V této souvislosti by měla prosazovat uplatňování zásad stanovených v příslušných nástrojích Unie o ochraně údajů a v Úmluvě Rady Evropy na ochranu osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat z roku 1981, jakož i podporovat přistoupení k této úmluvě. Musí rovněž předvídat a regulovat okolnosti, za nichž mohou veřejné orgány do výkonu těchto práv oprávněně zasáhnout, a rovněž uplatňovat zásady ochrany údajů v soukromém sektoru.

Unie musí řešit zvýšenou potřebu výměny osobních údajů a současně zajistit důsledné dodržování ochrany soukromí. Evropská rada je přesvědčena, že technický vývoj nepředstavuje pouze nové problémy v oblasti ochrany osobních údajů, ale že také nabízí nové možnosti, jak osobní údaje lépe chránit.

Je třeba zajistit uplatňování základních zásad, jako jsou omezení účelu, proporcionalita a zákonnost zpracování, lhůty pro uchovávání údajů, bezpečnost a důvěrnost, jakož i dodržování práv jednotlivce, kontrolu prováděnou vnitrostátními nezávislými orgány dohledu a přístup k účinné soudní nápravě a vytvořit komplexní systém ochrany. Těmito otázkami se zabývá i strategie správy informací pro vnitřní bezpečnost EU uvedená v kapitole 4.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— vyhodnotila fungování jednotlivých nástrojů na ochranu údajů a v případě potřeby předložila další legislativní i jiné návrhy za účelem zachování účinného uplatňování výše uvedených zásad,

— na základě práce, kterou vykonala Kontaktní skupina EU-USA na vysoké úrovni pro sdílení informací a ochranu soukromí a osobních údajů, navrhla doporučení pro jednání o dohodách se Spojenými státy americkými o ochraně údajů a v případě potřeby i o sdílení údajů pro potřeby vymáhání práva,

— zvážila základní prvky dohod o ochraně údajů pro účely vymáhání práva uzavíraných se třetími státy, které mohou v případě potřeby zahrnovat údaje, jež jsou v držení soukromých subjektů, přičemž tyto prvky by vycházely z vysoké úrovně ochrany údajů,

— zlepšila dodržování zásad ochrany údajů vytvořením vhodných nových technologií a zlepšením spolupráce mezi veřejným a soukromým sektorem, zejména v oblasti výzkumu,

— posoudila zavedení evropského systému certifikace pro technologie, výrobky a služby respektující soukromí,

— vedla informační kampaně zejména s cílem zvýšit informovanost veřejnosti.

Celkově musí být Unie tažnou silou při vývoji a prosazování mezinárodních norem týkajících se ochrany osobních údajů, a to na základě příslušných nástrojů Unie o ochraně údajů a Úmluvy Rady Evropy na ochranu osob se zřetelem na automatizované zpracování osobních dat z roku 1981, a při uzavírání příslušných mezinárodních nástrojů, ať již dvoustranných či vícestranných.

2.6 Účast na demokratickém životě Unie

Evropská rada připomíná, že transparentnost rozhodovacího procesu, přístup k dokumentům a řádná správa přispívají k účasti občanů na demokratickém životě Unie. Nový mechanismus pro účast občanů kromě toho vytvoří i iniciativa evropských občanů zavedená článkem 11 SEU. Je třeba tento mechanismus urychleně realizovat.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— posoudila, jak co nejlépe zajistit transparentnost rozhodovacího procesu, přístup k dokumentům a řádnou správu justice s ohledem na nové příležitosti, které nabízí Lisabonská smlouva, a aby k tomuto účelu předložila příslušné návrhy.

S ohledem na volby do Evropského parlamentu v roce 2014 je třeba pečlivě zvážit, jak motivovat občany, aby odevzdali svůj hlas. Volební účast se od roku 1979 snížila o 20 %, pravomoci Evropského parlamentu jakožto spolutvůrce právních předpisů se přitom značně zvýšily. Měla by se posoudit opatření, jako je zjednodušení zápisu do volebního seznamu.

Evropská rada dále vyzývá Komisi, aby do prosince roku 2012:

— předložila Evropskému parlamentu zprávu o praxi a tradičních postupech uplatňovaných v členských státech při volbách do Evropského parlamentu a na základě této zprávy navrhla, jak dosáhnout toho, aby se volby do Evropského parlamentu konaly v jeden den. Evropská rada s ohledem na tuto zprávu zváží, jak v této otázce dosáhnout pokroku.

2.7 Nárok na ochranu ve třetích zemích

Každý občan Unie, který cestuje do třetí země, v níž jeho členský stát nemá zastoupení, nebo který v této zemi žije, má právo na ochranu poskytovanou diplomatickými a konzulárními úřady kteréhokoli členského státu za stejných podmínek jako státní příslušníci daného členského státu. Toto ve Smlouvách zakotvené právo není dostatečně propagováno a je třeba vyvinout větší úsilí za účelem jeho plného uplatňování. V souvislosti s tímto právem by bylo možné vést cílené informační kampaně.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— zvážila vhodná opatření pro zahájení koordinace a spolupráce, jež jsou nezbytné pro zajištění konzulární ochrany podle článku 23 SFEU.

3. USNADNIT ŽIVOT OBČANŮM: EVROPA JAKO PROSTOR PRÁVA A SPRAVEDLNOSTI

Evropská rada na zasedání v Tampere v roce 1999 prohlásila, že posílené vzájemné uznávání soudních rozhodnutí a rozsudků a nezbytné sblížení právních předpisů by usnadnilo spolupráci mezi orgány a soudní ochranu práv jednotlivců a že zásada vzájemného uznávání by měla být základem justiční spolupráce v občanských i trestních věcech. Tato zásada je nyní uvedena ve Smlouvě.

V Haagském programu, přijatém v roce 2004, Evropská rada uvedla, že pro účinnost zásady vzájemného uznávání je nutné posílit vzájemnou důvěru, a to postupným rozvojem evropské soudní kultury založené na rozmanitosti právních systémů a jednotnosti prostřednictvím evropského práva. Je třeba, aby soudní systémy členských států soudržně a účinně spolupracovaly v souladu se svými vnitrostátními právními tradicemi.

Unie by měla i nadále zvyšovat vzájemnou důvěru v právní systémy členských států tím, že stanoví minimální práva nezbytná k rozvoji zásady vzájemného uznávání a tím, že stanoví minimální pravidla týkající se vymezení trestných činů a sankcí, jak je stanoveno ve Smlouvě. Evropský justiční prostor musí také občanům umožnit uplatnění jejich práv v celé Unii tím, že se výrazně zvýší celkové povědomí o právech a usnadní se přístup občanů ke spravedlnosti.

Evropská rada v této souvislosti zdůrazňuje horizontální význam e-justice, která není omezena na konkrétní oblasti práva. Měla by být začleněna do všech oblastí občanského, trestního a správního práva, aby se tak zajistil lepší přístup ke spravedlnosti a posílená spolupráce správních a justičních orgánů.

3.1 Pokrok v zavádění vzájemného uznávání

Evropská rada vyjadřuje uspokojení nad tím, že při provádění obou programů týkajících se vzájemného uznávání přijatých Radou v roce 2000 bylo dosaženo značného pokroku, a zdůrazňuje, že členské státy by měly přijmout všechna opatření nezbytná k provedení pravidel dohodnutých na evropské úrovni do vnitrostátního práva. Evropská rada v této souvislosti zdůrazňuje, že je potřeba vyhodnotit provádění těchto opatření a pokračovat v práci na vzájemném uznávání.

3.1.1 Trestní právo

Vzhledem k přeshraniční trestné činnosti je třeba vyvinout větší úsilí o to, aby justiční spolupráce byla účinnější. Nástroje, jež budou přijaty, musí být vstřícnější k uživatelům a zaměřit se na problémy, které se v oblasti přeshraniční spolupráce opakovaně vyskytují, jako jsou otázky týkající se lhůt a jazykových podmínek či zásada proporcionality. Pro účely zlepšení spolupráce založené na vzájemném uznávání je třeba také vyřešit některé zásadní otázky. Například může být třeba použít horizontální přístup, pokud jde o některé problémy, které se při jednáních o nástrojích vyskytují opakovaně. Případné sblížení hmotného a procesního práva by mělo vést k snadnějšímu vzájemnému uznávání.

Vzájemné uznávání by mohlo být rozšířeno na všechny druhy rozsudků a rozhodnutí právní povahy, které mohou být v závislosti na právním systému trestní, nebo správní.

Obětem trestného činu nebo svědkům, kteří jsou v ohrožení, lze nabídnout zvláštní ochranu, která by měla být platná v rámci celé Unie.

Evropská rada se domnívá, že je třeba dále usilovat o zavedení komplexního systému pro získávání důkazů v případech, jež mají přeshraniční rozměr; tento systém by měl být založen na zásadě vzájemného uznávání. Stávající nástroje v této oblasti tvoří neuspořádaný systém. Je zapotřebí nového přístupu založeného na zásadě vzájemného uznávání, který však rovněž zohlední pružnost tradičního systému vzájemné právní pomoci. Tento nový model by mohl mít širší rozsah, měl by se vztahovat na co nejvíce druhů důkazů a zohledňovat dotčená opatření.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— poté, co posoudí dopady, navrhla komplexní systém, který nahradí všechny stávající nástroje v této oblasti, včetně rámcového rozhodnutí Rady 2008/978/SVV ze dne 18. prosince 2008 o evropském důkazním příkazu k zajištění předmětů, listin a údajů pro účely řízení v trestních věcech, který se bude v co největším rozsahu vztahovat na všechny druhy důkazů, bude obsahovat lhůty pro vykonání a co nejvíce omezí důvody pro zamítnutí,

— prozkoumala, zda existují jiné prostředky pro usnadnění přípustnosti důkazů v této oblasti,

— posoudila, zda by určité vyšetřovací postupy mohly být vykonávány donucovacími nebo justičními orgány dožadujícího/vydávajícího členského státu ve spojení a po dohodě s orgány vykonávajícího státu v souladu s článkem 89 SFEU, a v případě potřeby předložila nezbytné návrhy,

— prozkoumala, zda a jakým způsobem by orgány jednoho členského státu mohly urychleně získat informace od soukromých nebo veřejných subjektů jiného členského státu, aniž by se využila donucovací opatření nebo justiční orgány tohoto jiného členského státu,

— posoudila výsledky hodnocení evropského zatýkacího rozkazu a případně navrhla, jakým způsobem na základě postupného přístupu k dalším nástrojům v oblasti vzájemného uznávání zvýšit účinnost a právní ochranu jednotlivých osob v souvislosti s předáváním,

— vypracovala souhrnnou studii věnovanou stávajícím právním a správním překážkám přeshraničního vymáhání pokut a správních rozhodnutí týkajících se dopravních přestupků a v případě potřeby předložila další legislativní i nelegislativní podněty ke zlepšení bezpečnosti silničního provozu v Unii.

Je třeba, aby Unie usilovala o systematickou výměnu informací a v dlouhodobém horizontu o vzájemné uznávání rozsudků o pozbytí určitých práv.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— se zabývala tím, jak se v členských státech pozbytí práva využívá, a na základě postupného přístupu navrhla Radě program opatření zahrnující výměnu informací o pozbytí určitých práv, v němž se upřednostní případy, při kterých pozbytí práva velmi pravděpodobně ovlivní osobní bezpečnost nebo podnikatelskou činnost.

V oblasti justiční spolupráce Evropská rada zdůrazňuje, že je třeba, aby členské státy a Eurojust důsledně provedly rozhodnutí Rady 2009/426/SVV ze dne 16. prosince 2008 o posílení Eurojustu, jež spolu s Lisabonskou smlouvou skýtá možnost dalšího rozvoje Eurojustu v následujících letech, a to i v souvislosti se zahájením vyšetřování a řešením kompetenčních sporů. Na základě vyhodnocení provádění tohoto nástroje by se mohly zvážit nové možnosti podle příslušných ustanovení Smlouvy, například svěření dalších pravomocí národním členům Eurojustu, posílení pravomocí kolegia Eurojustu či zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce.

3.1.2 Občanské právo

Pokud jde o občanské věci, Evropská rada se domnívá, že v průběhu období, na něž se vztahuje Stockholmský program, je třeba pokračovat v procesu rušení všech přechodných opatření (doložka vykonatelnosti). Zrušení doložky vykonatelnosti bude zároveň doplněno i řadou záruk, kterými mohou být opatření týkající se procesního práva i kolizních norem.

Vzájemné uznávání by mělo být navíc rozšířeno na oblasti, na které se toto uznávání doposud nevztahuje a které však mají zásadní význam pro každodenní život, jako jsou dědictví a závěti, majetková práva plynoucí z manželských vztahů a majetkové důsledky rozluky partnerů, přičemž by se měly zohlednit právní systémy členských států, včetně zásad veřejného pořádku, a národní tradice v této oblasti.

Evropská rada se domnívá, že proces harmonizace kolizních norem na úrovni Unie by měl rovněž pokračovat v oblastech, v nichž je to zapotřebí, jako jsou rozluky či rozvody. Mohl by rovněž zahrnovat oblast práva obchodních společností, pojistných smluv a úroků z poskytnutých jistot.

Evropská rada rovněž zdůrazňuje, že je důležité zahájit konsolidaci nástrojů, které byly dosud přijaty v oblasti justiční spolupráce v občanských věcech. V první řadě je třeba zvýšit soudržnost právních předpisů Unie zjednodušením stávajících nástrojů. Mělo by se usilovat o zajištění soudržnosti nástrojů a jejich vstřícnosti k uživatelům, a tím zaručit jejich účinnější a jednotnější používání.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— posoudila, jaké záruky by měly doprovázet zrušení doložky vykonatelnosti a jak by mohly být zjednodušeny,

— posoudila, zda existují důvody ke konsolidaci a zjednodušení v zájmu lepší soudržnosti stávajících právních předpisů Unie,

— navázala na nedávnou studii o možných problémech v souvislosti s doklady osvědčujícími rodinný stav a s přístupem k rejstříkům těchto dokladů.

Komise by s ohledem na zjištěné skutečnosti mohla předložit vhodné návrhy zohledňující právní systémy a právní tradice jednotlivých členských států. V krátkodobém horizontu by se mohlo uvažovat o systému, který občanům umožní jednoduše získat své doklady prokazující osobní stav. Z dlouhodobého hlediska lze zvážit, zda by bylo vhodné zavést vzájemné uznávání účinků dokladů prokazujících osobní stav alespoň v některých oblastech. V této konkrétní oblasti je třeba zohlednit činnost Mezinárodní komise pro osobní stav.

3.2 Posílení vzájemné důvěry

Jedním z důsledků vzájemného uznávání je skutečnost, že rozhodnutí přijatá na vnitrostátní úrovni mají dopad na další členské státy, zejména na jejich soudní systémy. Aby bylo možno plně využívat tohoto pokroku, je nutné přijmout opatření na posílení vzájemné důvěry.

Unie by měla podporovat úsilí členských států o zlepšování účinnosti jejich soudních systémů tím, že podpoří výměnu osvědčených postupů a rozvoj inovačních projektů v oblasti modernizace soudnictví.

3.2.1 Odborná příprava

Pro posílení vzájemné důvěry je zásadně důležitá odborná příprava soudců (včetně správních soudů), státních zástupců i dalších soudních zaměstnanců (viz také kapitola 1.2.6). Unie by měla nadále podporovat a posilovat opatření na rozšíření odborné přípravy v souladu s články 81 a 82 SFEU.

3.2.2 Rozvoj sítí

Evropská rada se domnívá, že v oblastech spadajících pod spravedlnost a vnitřní věci mají kontakty mezi vyššími úředníky ze členských států velký význam a Unie by je měla co nejvíce podporovat. Mohlo by se v závislosti na vnitrostátních strukturách jednat o vrchní policejní ředitele či vysoce postavené státní zástupce, vedoucí vzdělávacích institucí, vedoucí vězeňské správy a generální ředitele celní správy. Tyto sítě by v případě potřeby měly být rovněž informovány o činnosti Stálého výboru pro vnitřní bezpečnost (COSI) nebo by měly mít možnost se podílet na vypracovávání zprávy o posouzení hrozeb organizované trestné činnosti a rozvíjení dalších strategických nástrojů Unie. Měly by se setkávat především v rámci stávajících struktur, jako je Europol, Eurojust či agentura Frontex, nebo na pozvání předsednictví jako hostitelské země. Další sítě odborníků působící v této oblasti by měly rovněž nadále získávat podporu Unie. Mezi tyto sítě patří Evropská síť soudních rad a Sdružení předsedů nejvyšších soudů Evropské unie.

3.2.3 Hodnocení

Stejně jako v jiných oblastech musí být rozvoj vzájemného uznávání v soudní oblasti doprovázen zlepšeními v hodnoceních předem i v následných hodnoceních (viz také kapitola 1.2.5).

3.2.4 Zlepšování nástrojů

Evropská rada vyzývá k posílení operačních schopností soudců, státních zástupců a všech ostatních aktérů činných v oblasti justice a k posílení nástrojů, jež jsou jim k dispozici. Evropská rada proto vyzývá k aktivnějšímu zapojení Eurojustu a evropských soudních sítí do občanského a trestního práva s cílem podílet se na zlepšování spolupráce a na účinném používání práva Unie všemi odborníky v oblasti práva. Je třeba dále pokračovat ve zlepšování elektronických nástrojů, které byly dosud vyvinuty, a poskytnout pro tuto činnost potřebné zdroje.

3.2.5 Provádění

Unie by se měla v prvé řadě zaměřit na provádění rozhodnutí, která již byla přijata, což by mělo probíhat několika způsoby: lepší podporou provádění právních předpisů Unie, prostřednictvím lepšího využívání finančních nástrojů, lepší odbornou přípravou soudců a dalších odborníků v oblasti práva, zlepšením mechanismů hodnocení a praktických opatření.

Aniž je dotčena úloha Komise a Soudního dvora Evropské unie, je provádění v prvé řadě odpovědností členských států, avšak protože jsou nástroje vzájemného uznávání společnými nástroji, Unie by měla jejich provádění lépe podpořit, a to tím, že se umožní sdílení zkušeností a osvědčených postupů.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— zajistila sdílení informací tím, že společně s odborníky v oblasti občanského a trestního práva a s členskými státy vypracuje příručky nebo vnitrostátní informativní přehledy o používání nástrojů vzájemného uznávání, podobně jako tomu bylo v souvislosti s evropským zatýkacím rozkazem. Cílem by mělo být vytvoření příručky nebo vnitrostátních informativních přehledů pro každý z doposud přijatých nástrojů do konce pětiletého období.

Evropská rada se rovněž domnívá, že by měly být v plné míře využívány všechny moderní prostředky elektronické komunikace a že justičním orgánům by měly být co nejdříve poskytnuty prostředky pro zabezpečenou elektronickou komunikaci umožňující bezpečnou korespondenci. Unie by měla rovněž klást důraz na využití videokonferencí a na pomoc při rozvoji překladatelských nástrojů, aby byly co nejpřesnější. Tato opatření by měla být doprovázena prováděním akčního plánu v oblasti e-justice a měla by být součástí tohoto provádění. Pokud jde o doručování dokumentů, rovněž je třeba přijmout opatření na posílení spolupráce mezi příslušnými orgány v zájmu zjištění adres, na nichž mají dané osoby místo obvyklého pobytu, a plně při tom zohlednit pravidla na ochranu údajů.

3.2.6 Zadržení

Evropská rada se domnívá, že je třeba vyvinout úsilí o posílení vzájemné důvěry a účinnější uplatňování zásady vzájemného uznávání v oblasti zadržení. Je třeba i nadále usilovat o prosazování výměny osvědčených postupů a podporovat provádění Evropských vězeňských pravidel, která schválila Rada Evropy. Mohly by se rovněž řešit otázky, jako jsou alternativy k trestu odnětí svobody, pilotní projekty týkající se zadržení a osvědčené postupy v oblasti vězeňské správy. Komise se vyzývá, aby se nad touto otázkou dále zamyslela v rámci možností skýtaných Lisabonskou smlouvou.

3.3 Vytvoření základního souboru společných minimálních pravidel

Jestliže je to nezbytné pro usnadnění vzájemného uznávání rozsudků a soudních rozhodnutí a pro usnadnění policejní a justiční spolupráce v trestních věcech, může Unie přijmout společná minimální pravidla. Evropská rada se domnívá, že je nutné zajistit určitou míru sblížení právních předpisů s cílem podpořit společné porozumění daným otázkám mezi soudci a státními zástupci, a umožnit tak řádné uplatňování zásady vzájemného uznávání s přihlédnutím k rozdílům mezi právními systémy a právními tradicemi členských států.

3.3.1 Trestní právo

Na trestnou činnost spadající do oblasti mimořádně závažné trestné činnosti, jež má přeshraniční rozměr vyplývající z povahy nebo dopadu těchto trestných činů nebo ze zvláštní potřeby bojovat proti nim společně, by se měly vztahovat společné definice trestných činů a společné minimální výše nejvyšších trestů. Jedná se o závažné trestné činy podle čl. 83 odst. 1 SFEU. Přednostně je třeba se zabývat terorismem, obchodováním s lidmi, nedovoleným obchodem s drogami, sexuálním vykořisťováním žen a dětí, dětskou pornografií a počítačovou trestnou činností.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— posoudila, zda je úroveň sblížení právních předpisů dostatečná, pokud jde o přijatá rámcová rozhodnutí, předložila zprávu o nutnosti stanovit společné definice a tresty a zvážila předložení nových legislativních návrhů v případech, kdy je třeba dalšího sblížení.

V rámci vzájemného uznávání je třeba dále prozkoumat vztah mezi sbližováním předpisů týkajících se trestných činů nebo jejich definic a pravidlem oboustranné trestnosti. Komise se vyzývá, aby Radě předložila zprávu o této otázce. Zpráva se může mimo jiné zaměřit na nezbytnost a proveditelnost sbližování předpisů nebo definic týkajících se trestných činů, na něž se nevztahuje oboustranná trestnost.

Trestněprávní předpisy by měly být zavedeny, pouze pokud jsou považovány za zásadně důležité pro účely ochrany zájmů, a měly by být zpravidla používány pouze v nejzazším případě.

Minimální pravidla v souvislosti s vymezením trestních činů a sankcí je rovněž možné stanovit, ukáže-li se, že sbližování trestněprávních předpisů členských států je nezbytné pro zajištění účinného provádění politiky Unie v oblasti, která byla předmětem harmonizačních opatření.

Evropská rada zdůrazňuje význam soudržnosti trestněprávních ustanovení v jednotlivých nástrojích Unie a vyzývá Radu, aby:

— pokračovala v práci na vzorových standardních ustanovení trestního práva, a rovněž vyzývá Radu a Komisi, aby společně s Evropským parlamentem dále pokračovaly v reflexi na téma, jak zvýšit soudržnost trestněprávních ustanovení v jednotlivých nástrojích Unie,

dále vyzývá Komisi, aby:

— posoudila možnosti využití stávajících programů pro účely financování pilotních systémů v členských státech, v nichž se zkušebně používají alternativy k trestu odnětí svobody.

3.3.2 Občanské právo

Zrušení doložky vykonatelnosti bude doplněno řadou záruk – zejména v souvislosti s rozsudky pro zmeškání – kterými mohou být opatření týkající se procesního práva i kolizních norem (například právo na slyšení, doručování dokumentů, lhůta pro vydání stanoviska atd.). Hlavním cílem politiky v oblasti občanského procesního práva je, aby hranice mezi členskými státy nepředstavovaly překážku řešení civilních sporů, zahájení soudního řízení ani výkonu rozhodnutí v občanských věcech. Na základě závěrů ze zasedání Evropské rady v Tampere a Haagského programu: posílení svobody, bezpečnosti a práva v Evropské unii byla přijata důležitá opatření vedoucí ke splnění tohoto cíle. Evropská rada nicméně konstatuje, že je stále ještě nutné zlepšit účinnost nástrojů Unie v této oblasti.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— nejprve předložila zprávu o tom, jak funguje stávající systém Unie v oblasti přeshraničního uplatňování občanského procesního práva, a na základě této zprávy předložila návrh, jehož cílem bude zlepšit soudržnost stávajících právních předpisů Unie,

— posoudila, a to i v rámci nadcházejících přezkumů stávajících nařízení, potřebu zavedení společných minimálních norem nebo standardních pravidel občanskoprávního řízení v otázkách, jako je přeshraniční výkon soudních rozsudků a rozhodnutí ve věcech, jako je doručování dokumentů, opatřování důkazů, přezkumné řízení a vymáhání práva, zavedení minimálních norem v souvislosti s uznáváním rozhodnutí týkajících se rodičovské zodpovědnosti a v případě potřeby předložila návrhy o těchto otázkách,

— případně pokračovala v práci na společných kolizních normách.

3.4 Přínos evropského soudního prostoru pro občany

3.4.1 Usnadnění přístupu ke spravedlnosti

Přístup ke spravedlnosti v evropském soudním prostoru musí být usnadněn, zejména v přeshraničních řízeních. Současně se musí i nadále usilovat o zlepšení alternativních metod urovnávání sporů, a to zejména v oblasti práva na ochranu spotřebitele. Je nutné přijmout opatření, která pomohou občanům překonat jazykové bariéry, které jim brání v přístupu ke spravedlnosti.

Evropská rada se domnívá, že e-justice představuje vynikající příležitost pro usnadnění přístupu ke spravedlnosti. Víceletý akční plán pro evropskou e-justici, který byl přijat Radou na konci listopadu roku 2008, stanoví rámec pro rozvoj činností v oblasti evropské e-justice do konce roku 2013. Prostřednictvím portálu evropské e-justice bude možné občany lépe informovat o jejich právech a zpřístupnit jim celou řadu informací a služeb v souvislosti s různými soudními systémy. Je třeba lépe využívat videokonference, například z toho důvodu, aby oběti nebyly nuceny se zbytečně přemísťovat a zažívat stres z účasti na soudním řízení. V souladu s pravidly o ochraně údajů budou některé vnitrostátní rejstříky postupně propojeny (například insolvenční rejstříky či evidence tlumočníků a překladatelů a rejstříky závětí). Do portálu mohou být částečně začleněny i některé stávající databáze (například Evropský obchodní rejstřík či Evropská pozemková informační služba). Některá evropská a vnitrostátní přeshraniční řízení by ve střednědobém horizontu mohla probíhat přes internet (například evropský platební rozkaz, evropské řízení o drobných nárocích nebo mediace). V rámci projektu e-justice je třeba rovněž prosazovat používání elektronických podpisů.

Evropská rada vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby:

— vytvořily účinné podmínky, které stranám umožní komunikovat se soudy při soudním řízení elektronickými prostředky. Za tímto účelem je třeba na portálu evropské e-justice zpřístupnit dynamické formuláře pro určité evropské postupy, jako je evropský platební rozkaz a evropské řízení o drobných nárocích. V průběhu této fáze by mělo v oblasti uplatňování e-justice dojít k výraznému zlepšení elektronické komunikace mezi justičními orgány.

Evropská rada dále vyzývá orgány Unie a členské státy, aby:

— vyvinuly úsilí za účelem úplného provedení akčního plánu pro e-justici. Komise se v této souvislosti vyzývá, aby v rámci finančních výhledů předložila návrhy na odpovídající financování projektů e-justice a zejména rozsáhlých horizontálních projektů v oblasti informačních technologií.

Určité formality při ověřování dokumentů jsou rovněž překážkou nebo příliš velkým břemenem. S ohledem na možnosti, které nabízí používání nových technologií, včetně digitálních podpisů, by Evropská unie měla zvážit zrušení veškerých formalit spojených s ověřováním dokumentů mezi členskými státy. Popřípadě by se mělo uvažovat o vytvoření evropských úředních listin v dlouhodobém horizontu.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— se zabývala možností nevyžadovat formality pro ověřování dokumentů mezi členskými státy a aby za tímto účelem předložila návrh.

3.4.2 Podpora hospodářské činnosti

Evropský soudní prostor by měl sloužit na podporu hospodářské činnosti v rámci jednotného trhu.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— posoudila potřebu a proveditelnost stanovení určitých dočasných opatření, včetně ochranných opatření, na úrovni Unie, aby se zabránilo například zániku aktiv před vymáháním pohledávky,

— předložila vhodné návrhy na zlepšení účinnosti výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii týkajících se bankovních účtů a aktiv dlužníka vycházející ze zelené knihy z roku 2006 a zelené knihy z roku 2008.

Při přípravě takových opatření je třeba zohlednit dopad, který budou mít na právo na soukromí a na právo na ochranu osobních údajů občanů.

Evropská rada opětovně zdůrazňuje, že společný referenční rámec v oblasti evropského smluvního práva by měl být nezávazným souborem základních zásad, definic a vzorových pravidel, jež by měli normotvůrci na úrovni Unie používat pro zajištění lepší soudržnosti a kvality během procesu tvorby právních předpisů. Komise se vyzývá, aby předložila návrh týkající se společného referenčního rámce.

Současná finanční krize zvýraznila potřebu regulovat finanční trhy a zabránit zneužití. Rovněž je třeba prostudovat další opatření týkající se obchodního práva a vytvořit přehledné regulační prostředí, které by zejména malým a středním podnikům umožnilo plně využívat jednotného trhu, a tím i růst a působit za hranicemi stejně jako na domácím trhu. Je třeba prozkoumat, zda by bylo možné navrhnout společná pravidla určující právo rozhodné pro záležitosti práva obchodních společností, pravidla pro platební neschopnost bank a převod nároků. Rovněž je třeba dále posoudit otázku smluvního práva.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— zvážila, zda je v těchto oblastech třeba přijmout opatření, a v případě potřeby předložila za tímto účelem návrhy.

3.5 Posílení mezinárodní přítomnosti Unie v právní oblasti

3.5.1 Občanské právo

Evropská rada se domnívá, že jasné stanovení vnějších zájmů a priorit Unie v oblasti justiční spolupráce v občanských věcech je velice důležité v zájmu součinnosti se třetími zeměmi v bezpečném právním prostředí.

Luganská úmluva o příslušnosti a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech z roku 1988 je otevřena k přistoupení dalších států a Unie by za spolupráce s ostatními smluvními stranami měla posoudit, které třetí země by mohly být vyzvány, aby k úmluvě přistoupily.

Unie by měla využít svého členství v Haagské konferenci mezinárodního práva soukromého k aktivní podpoře co nejširšího přistoupení k nejdůležitějším úmluvám a k poskytování co nejrozsáhlejší pomoci jiným státům v zájmu řádného provádění nástrojů. Evropská rada vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby vybízely všechny partnerské země k přistoupení k těm úmluvám, jež mají pro Unii zvláštní význam.

V případech, kdy pro vztahy mezi Unií a partnerskými zeměmi neexistuje žádný právní rámec a kdy z pozice Unie nelze rozvíjet novou mnohostrannou spolupráci, by se měla v jednotlivých případech posoudit možnost dvoustranných dohod.

Evropská rada vyzývá Radu a Komisi, aby:

— pro následující léta vymezily strategii v občanských věcech, která by byla soudržná s celkovou vnější činností Unie.

3.5.2 Trestní právo

V oblasti trestního práva bude třeba určit priority pro sjednávání dohod o vzájemné právní pomoci a vydávání osob. Unie by měla aktivně prosazovat, aby partnerské země v co největší míře přistoupily k nejdůležitějším, fungujícím úmluvám, a nabídnout jiným státům co nejrozsáhlejší pomoc v zájmu řádného provádění nástrojů. Orgány Unie by měly v co největším rozsahu zajistit soudržnost mezi právním řádem Unie a právním řádem mezinárodním. Případně je třeba zvážit možnost synergie s činností Rady Evropy.

Evropská rada vyzývá Komisi, Radu a Evropský parlament, aby ve vhodných případech:

— vyvinuly politiku zaměřenou na vypracování dohod o mezinárodní justiční spolupráci se zainteresovanými třetími zeměmi nebo v rámci mezinárodních organizací. Při rozhodování o prioritních zemích by se měla zohlednit zejména tato kritéria: strategické vztahy, zda již existují dvoustranné dohody, zda dotčená země dodržuje zásady týkající se lidských práv, zda spolupracuje s Unií obecně i s jejími členskými státy, a dále priority v oblasti vymáhání práva a justiční spolupráce,

— rovněž ve spolupráci s Radou Evropy podporovaly výměnu osvědčených postupů a sdílení zkušeností s třetími státy a, zejména pokud jde o země procesu rozšíření, plně využívaly nástroje, které má Unie k dispozici na podporu reformy soudnictví a posílení právního státu, jako jsou systémy partnerství (twinning) nebo vzájemná hodnocení,

— soustavně podporovaly soudní systémy v partnerských zemích v zájmu podpory právního státu na celém světě,

— nadále podporovaly zásadu doplňkovosti zakotvenou v Římském statutu Mezinárodního trestního soudu a soulad se závazky vyplývajícími z tohoto statutu.

Evropská rada dále vyzývá Komisi, aby:

— v roce 2010 předložila Radě seznam zemí, které požádaly o uzavření dohod o vzájemné právní pomoci a vydávání osob s Unií, a aby na základě výše uvedených zásad předložila i posouzení vhodnosti a naléhavosti uzavření takových dohod s těmito či jinými zeměmi.

4. EVROPA JAKO OCHRÁNCE

4.1 Strategie vnitřní bezpečnosti

Evropská rada je přesvědčena, že pro ochranu před nadnárodními hrozbami je nezbytné rozšířit opatření na evropské úrovni a zároveň tato opatření lépe koordinovat na regionální a celostátní úrovni. Terorismus a organizovaná trestná činnost, obchod s drogami, korupce, obchodování s lidmi, převaděčství a nedovolený obchod se zbraněmi a další trestná činnost představují i nadále výzvu pro vnitřní bezpečnost Unie. Rozsáhlá přeshraniční trestná činnost se stala naléhavou výzvou, jež vyžaduje jasnou a komplexní reakci. Činnost Unie posílí práci provedenou příslušnými orgány členských států a zlepší její výsledky.

Evropská rada vyzývá Radu a Komisi, aby:

— formulovaly komplexní strategii Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti založenou zejména na těchto zásadách: — jasné rozdělení úkolů mezi Unii a členské státy, v němž se odráží společný pohled na současné výzvy, — dodržování základních práv, předpisů v oblasti mezinárodní ochrany a právního státu, — solidarita mezi členskými státy, — úvaha o proaktivním přístupu založeném na zpravodajských informacích, — potřeba horizontálního a průřezového přístupu umožňujícího řešit složité krize či přírodní katastrofy nebo katastrofy způsobené lidmi, — úzká spolupráce mezi agenturami Unie, včetně dalšího zlepšení jejich výměny informací, — důraz na provádění, zjednodušení a zlepšení preventivní činnosti, — využívání regionálních iniciativ a regionální spolupráce, — snaha uvědomit občany o významu práce Unie na jejich ochranu.

Rozvíjení, monitorování a provádění strategie vnitřní bezpečnosti by se mělo stát jedním z prvořadých úkolů COSI zřízeného podle článku 71 SFEU. Strategie vnitřní bezpečnosti se v zájmu zajištění jejího účinného provádění vztahuje i na bezpečnostní aspekty integrované správy hranic a popřípadě i na justiční spolupráci v trestních věcech, pokud se týkají operativní spolupráce v oblasti vnitřní bezpečnosti.

Strategie vnitřní bezpečnosti by měla zohlednit strategii vnější bezpečnosti vypracovanou v rámci Unie, jakož i dalších politik Unie, zejména ty, které se týkají vnitřního trhu. Měla by se rovněž věnovat pozornost možnému dopadu strategie na vztahy Unie s jejími sousedy, a zejména s kandidátskými a potenciálními kandidátskými zeměmi, neboť vnitřní bezpečnost je propojena s vnějším rozměrem hrozeb. V globalizovaném světě nezná trestná činnost hranic. Jelikož politiky v prostoru svobody, bezpečnosti a práva postupně dozrávají, měly by si navzájem poskytovat podporu a měly by růst v souladu. V nadcházejících letech by se měly hladce skloubit s ostatními politikami Unie.

Evropská rada žádá Komisi, aby:

— zvážila proveditelnost zřízení fondu pro vnitřní bezpečnost na podporu provádění strategie vnitřní bezpečnosti s cílem jejího praktického využívání.

4.2 Modernizace potřebných nástrojů

Bezpečnost v Unii vyžaduje integrovaný přístup, v jehož rámci odborníci na bezpečnost sdílejí společnou kulturu, optimalizují výměnu informací a opírají se o adekvátní technologické infrastruktury.

4.2.1 Vytvoření společné kultury

Evropská rada zdůrazňuje potřebu posílit vzájemnou důvěru mezi všemi dotčenými odborníky na vnitrostátní úrovni i na úrovni Unie. Měla by být vytvořena skutečná evropská kultura v oblasti vymáhání práva cestou výměny zkušeností a osvědčených postupů, jakož i organizování společné odborné přípravy a cvičení v souladu s kapitolou 1.2.6.

Evropská rada vyzývá členské státy, aby vytvořily mechanismy, které by poskytovaly pobídky odborníkům k přebírání úkolů souvisejících s přeshraniční spoluprací, a napomáhaly tak vzniku celoevropské reakce na všech úrovních.

4.2.2 Řízení toku informací

Evropská rada s uspokojením konstatuje, že vývoj v Unii v minulých letech vedl k široké nabídce a vytvořil rozsáhlý soubor pracovních nástrojů pro shromažďování, zpracování a sdílení informací mezi vnitrostátními orgány a jinými evropskými subjekty v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Významným podnětem pro tuto práci bude i nadále zásada dostupnosti.

Evropská rada potvrzuje, že při správě a výměně informací je zapotřebí soudržnosti a konsolidace, a vyzývá Radu a Komisi, aby:

— provedly strategii správy informací pro vnitřní bezpečnost EU (4), která zahrnuje pevný režim ochrany údajů. Rozvoj musí odpovídat prioritám stanoveným pro prostor svobody, bezpečnosti a práva a strategii vnitřní bezpečnosti a podporovat pracovní koncepci pro oblasti vymáhání práva, justiční spolupráce, správy hranic a ochrany veřejnosti.

V této souvislosti Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— posoudila potřebu vytvoření evropského modelu pro výměnu informací založeného na zhodnocení současných nástrojů včetně rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (prümský rámec) a rámcového rozhodnutí Rady 2006/960/SVV ze dne 18. prosince 2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států Evropské unie (tzv. „švédské rámcové rozhodnutí“). Tato hodnocení ukáží, zda tyto nástroje fungují tak, jak bylo původně zamýšleno, a zda splňují cíle strategie pro správu informací.

Strategie správy informací pro vnitřní bezpečnost EU je založena na:

— rozvoji vycházejícím z pracovních potřeb (rozvoj výměny informací a jejích nástrojů, který vychází z potřeb souvisejících s vymáháním práva),

— pevnému režimu ochrany údajů, který je v souladu se strategií pro ochranu osobních údajů uvedenou ve kapitole 2,

— cíleném shromažďování údajů v zájmu ochrany základních práv občanů a pro zamezení přemíry informací pro příslušné orgány,

— vedoucích zásadách politiky v oblasti výměny informací s třetími zeměmi pro účely vymáhání práva,

— interoperabilitě informačních systémů zajišťující plný soulad se zásadami ochrany údajů a bezpečnosti údajů při vývoji takových systémů,

— racionalizaci různých nástrojů včetně přijetí provozního plánu pro rozsáhlé informační systémy (business plan),

— celkové koordinaci, sbližování a soudržnosti.

Je třeba zavést nezbytné struktury na úrovni Unie i jednotlivých států s cílem zajistit provádění a správu různých nástrojů pro správu informací. Evropská rada rovněž vyzývá k vytvoření správy navržené Komisí, která by měla pravomoc a schopnosti pro technický rozvoj a řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, jak se uvádí ve společných prohlášeních Evropského parlamentu, Rady a Komise z prosince roku 2006 a z října roku 2007. S ohledem na strategii pro správu informací by Rada měla zvážit případné další úkoly.

S ohledem na jednání v Radě a v Evropském parlamentu za účelem zřízení systému Unie pro jmennou evidenci cestujících (PNR) vyzývá Evropská rada Komisi, aby:

— na základě posouzení dopadů navrhla opatření Unie týkající se PNR pro účely prevence, odhalování, vyšetřování a stíhání teroristických trestných činů a závažné trestné činnosti, které zajistí vysokou úroveň ochrany údajů.

4.2.3 Mobilizace potřebných technologických nástrojů

Evropská rada, zajišťujíc soulad se strategií pro ochranu osobních údajů uvedenou v kapitole 2, zdůrazňuje, že je třeba, aby nové technologie doprovázely a podporovaly současný vývoj směřující k mobilitě a zároveň zaručovaly bezpečnost a svobodu osob.

Evropská rada vyzývá Radu, Komisi, případně Evropský parlament a členské státy, aby:

— vypracovaly a provedly politiky pro zajištění vysokého stupně bezpečnosti sítí a informací v celé Unii a zlepšily opatření zaměřená na ochranu, připravenost v oblasti bezpečnosti a odolnost kritických infrastruktur, včetně infrastruktur týkajících se informačních a komunikačních technologií a služeb,

— prosazovaly právní předpisy, které zajišťují vysoký stupeň bezpečnosti sítí a umožňují rychlejší reakce v případě počítačových útoků.

Evropská rada rovněž Radu a Komisi vyzývá, aby:

— zajistily soulad priorit strategie vnitřní bezpečnosti s reálnými potřebami uživatelů a zaměřily se na zlepšení interoperability. Výzkum a vývoj oblasti bezpečnosti by měl být podpořen v rámci partnerství veřejného a soukromého sektoru.

Evropská rada vyzývá:

— členské státy, aby co nejrychleji zavedly Evropský informační systém rejstříků trestů (ECRIS),

— Komisi, aby posoudila, zda propojení rejstříků trestů umožňuje předcházet páchání trestných činů (např. prostřednictvím kontrol při přístupu k určitým zaměstnáním, zejména pokud souvisejí s dětmi) a zda je možné rozšířit výměnu informací o opatřeních dohledu,

— Komisi, aby jako doplněk k ECRIS navrhla rejstřík státních příslušníků třetích zemí, kteří byli odsouzeni soudy členských států.

Evropská rada připomíná potřebu zajistit soulad se strategií pro ochranu osobních údajů a s provozním plánem pro rozsáhlé počítačové systémy uvedeným v kapitole 2 a vyzývá Komisi, aby:

— vypracovala studii proveditelnosti ohledně potřeby a přidané hodnoty vytvoření evropského indexového systému policejních záznamů (EPRIS) a aby o tom v průběhu roku 2012 podala zprávu Radě,

— aby zvážila, jak dále rozvíjet využívání stávajících databází pro účely vymáhání práva při plném souladu s pravidly o ochraně údajů, aby bylo možné plně využívat nové technologie v zájmu ochrany občanů,

— posoudila, jak nejlépe propagovat skutečnost, že příslušné orgány členských států si mohou vyměňovat informace o cestujících pachatelích násilných trestných činů,včetně těch, kteří se účastní sportovních událostí nebo událostí s širokou účastí veřejnosti.

4.3 Účinné politiky

4.3.1 Účinnější evropská spolupráce v oblasti vymáhání práva

Prvním cílem unijní spolupráce v oblasti vymáhání práva je bojovat proti formám trestné činnosti, které mají tradičně přeshraniční rozměr. Pozornost by měla být zaměřena nejen na boj proti terorismu a organizované trestné činnosti, ale také na rozsáhlou přeshraniční trestnou činnost, jež má významný dopad na každodenní život občanů Unie. Europol by se měl stát centrem pro výměnu informací mezi donucovacími orgány členských států, poskytovatelem služeb a platformou pro služby v oblasti vymáhání práva.

Evropská rada vyzývá příslušné orgány členských států, aby ve vhodných případech co nejvíce využívaly společné vyšetřovací týmy. Europol a Eurojust by se měly systematicky podílet na důležitých přeshraničních operacích a měly by být o vytváření společných vyšetřovacích týmů informovány. Vzorová dohoda o vytváření společných vyšetřovacích týmů by měla být aktualizována. Europol a Eurojust by měly nadále posilovat svou spolupráci. Eurojust by měl zajistit návaznost na svou činnost na justiční úrovni. Europol a Eurojust by měly rozšířit svou práci se třetími zeměmi zejména prohloubením vztahů s regiony a zeměmi, které sousedí s Evropskou unií. Europol by měl více spolupracovat s policejními misemi v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP) a přispívat k prosazovaní standardů a osvědčených postupů evropské spolupráce v oblasti vymáhání práva v zemích mimo Unii. Spolupráce s Interpolem by měla být posílena za účelem vytváření součinnosti a zamezení zdvojování úsilí.

Evropská rada vyzývá Komisi a případně Radu a vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, aby:

— posoudily, jak zajistit, aby Europol získával informace od donucovacích orgánů členských států, aby členské státy mohly plně využívat možností Europolu,

— posoudily, jak by bylo možné posílit operativní policejní spolupráci, například pokud jde o neslučitelnost komunikačních systémů a jiného vybavení, využití tajných agentů a případně vypracovaly operativní závěry za tímto účelem,

— vydaly co nejdříve diskusní dokument o tom, jak nejlépe zajistit, aby činnost Europolu mohla být kontrolována a hodnocena Evropským parlamentem a vnitrostátními parlamenty v souladu s články 85 a 88 SFEU,

— zvážily vypracování kodexu policejní spolupráce, který by sjednotil stávající nástroje a případně je pozměnil a zjednodušil,

— navrhly Radě a Evropskému parlamentu přijmout rozhodnutí o způsobech spolupráce, včetně výměny informací mezi agenturami Unie, zejména Europolem, Eurojustem a Frontexem, která by zajišťovala ochranu a bezpečnost údajů,

— navrhly opatření, jejichž prostřednictvím by agentury Unie v této oblasti mohly uzavírat operativní ujednání mezi sebou, jakož i ohledně toho, jak by měly rozvíjet svou účast v regionálních iniciativách prováděných členskými státy a v regionálních subjektech na podporu spolupráce v oblasti vymáhání práva,

— souhlasily se společnými normami kvality v oblasti forenzních věd, mimo jiné za účelem vypracování osvědčených postupů pro vyšetřování na místě spáchání trestného činu,

— posoudily, zda se vyskytují překážky spolupráce mezi policejními misemi SBOP a Europolem, a učinily vhodné návrhy k jejich odstranění.

Pilotní projekty v oblasti přeshraniční regionální spolupráce zabývající se společnými operativními činnostmi a posouzením přeshraničního rizika, jako jsou společná policejní a celní střediska, by měly být Unií podporovány, mimo jiné prostřednictvím finančních programů.

Je třeba rozvíjet ad hoc spolupráci v oblasti vymáhání práva při sportovních událostech nebo událostech s širokou účastí veřejnosti (např. OH 2012, Euro 2012).

4.3.2 Účinnější předcházení trestné činnosti

Nejlepším způsobem, jak omezit počet trestných činů, je přijmout účinná opatření umožňující předcházet jejich spáchání, včetně podpory sociálního začleňování, s využitím multidisciplinárního přístupu, jenž zahrnuje i správní opatření a podporu spolupráce mezi správními orgány; občané Unie mají podobné zkušenosti a trestné činy a s nimi spojená nejistota se podobným způsobem dotýkají jejich každodenního života.

Zvyšuje se povědomí o vazbách mezi místní kriminalitou a organizovanou trestnou činností a jejich komplexních přeshraničních rozměrech. Členské státy vypracovaly různé metody na předcházení trestné činnosti a měly by být vybízeny k tomu, aby své zkušenosti a osvědčené postupy sdílely, čímž by přispěly k všeobecným znalostem a jejich účinnosti a účelnosti, a zamezily tak dvojí práci.

Přeshraniční rozměr navíc podtrhuje skutečnost, že prohlubování a rozvoj znalostí na evropské úrovni o tom, jak spolu trestná činnost v členských státech souvisí, má význam pro podporu členských států při přijímání individuálních nebo společných opatření a, je-li to nezbytné, pro vyžadování přijetí opatření ze strany orgánů Unie. Lisabonská smlouva spolupráci v oblasti předcházení trestné činnosti prostřednictvím nového právního základu dále posílí.

Evropská rada vyzývá členské státy a Komisi, aby v souladu s článkem 84 Smlouvy o fungování Unie aktivně prosazovaly a podporovaly opatření na předcházení trestné činnosti zaměřená na masovou kriminalitu a přeshraniční trestnou činnost, jež mají dopad na každodenní život našich občanů.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby v návaznosti na hodnocení činnosti prováděné v rámci Evropské sítě pro předcházení trestné činnosti (EUCPN) předložila návrh na zřízení pozorovacího střediska pro předcházení trestné činnosti (OPC), jehož úkolem bude shromažďovat, analyzovat a šířit poznatky o trestné činnosti, a to i o organizované trestné činnosti (včetně statistik), a o jejím předcházení a podporovat orgány členských států a Unie při přijímání preventivních opatření a výměně osvědčených postupů. Středisko by mělo navázat na činnosti prováděné v rámci EUCPN a na její hodnocení. Mělo by zahrnout nebo nahradit EUCPN a jeho sekretariát by se nacházel v některé ze stávajících agentur Unie a pracoval jako samostatná jednotka.Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— nejpozději do roku 2013 předložila návrh na zřízení pozorovacího střediska pro předcházení trestné činnosti.

4.3.3 Statistiky

Odpovídající, spolehlivé a srovnatelné statistiky (jak z časového hlediska, tak mezi členskými státy a regiony) jsou nezbytným předpokladem mimo jiné pro podložená rozhodnutí ohledně potřeby opatření, provádění rozhodnutí a účinnosti opatření.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— i nadále rozvíjela statistické nástroje pro měření trestné činnosti a uvažovala o tom, jak po roce 2010 dále rozvíjet opatření uvedená a z části provedená v akčním plánu Unie pro vytvoření komplexní a soudržné strategie Unie k mapování trestné činnosti a trestního soudnictví na období let 2006–2010, s ohledem na rostoucí potřebu takových statistik v řadě oblastí v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva.

4.4 Ochrana před závažnou a organizovanou trestnou činností

4.4.1 Boj proti závažné a organizované trestné činnosti

Jelikož organizovaná trestná činnost se stále více globalizuje, je stále důležitější, aby se účinné vymáhání práva nezastavilo na hranicích států a jurisdikcí. Unie může být skutečným přínosem v boji s určitými druhy hrozeb, jenž vyžaduje vysokou úroveň koordinované činnosti. Boj proti těmto kriminálním jevům bude zahrnovat systematickou výměnu informací, rozsáhlé využívání agentur Unie a vyšetřovacích nástrojů a v případě potřeby i rozvoj společných vyšetřovacích a prevenčních technik a zvýšenou spolupráci s třetími zeměmi.

Evropská rada proto vyzývá Radu a Komisi, aby:

— přijaly strategii boje proti organizované trestné činnost v rámci strategie vnitřní bezpečnosti,

— stanovily priority v oblasti politiky boje proti trestné činnosti tím, že určí, proti kterým typům trestné činnosti budou přednostně mobilizovat nástroje, které vytvořily, a aby přitom nadále využívaly zprávu o posouzení hrozeb organizované trestné činnosti a její regionální verze.

Měly by být určeny kriminální jevy, které je na evropské úrovni třeba řešit prioritně. Evropská rada se domnívá, že v nadcházejících letech je třeba se přednostně zabývat dále uvedenými typy trestné činnosti.

4.4.2 Obchodování s lidmi

Obchodování s lidmi a převaděčství jsou velmi závažné formy trestné činnosti zahrnující porušování lidských práv a ponižování lidské důstojnosti, které Unie nemůže přehlížet. Evropská rada považuje za nutné bojovat proti obchodování s lidmi a převaděčství a posilovat předcházení této trestné činnosti. To vyžaduje koordinovanou a soudržnou politickou reakci, jež přesahuje prostor svobody, bezpečnosti a práva a vzhledem k novým formám vykořisťování zahrnuje i vnější vztahy, rozvojovou spolupráci, sociální věci a zaměstnanost, vzdělávání a zdravotnictví, rovnost žen a mužů a zákaz diskriminace. Tomuto boji by měl napomoci i široký dialog mezi všemi zúčastněnými stranami, v neposlední řadě s občanskou společností, a měl by být provázen hlubším poznáním a průzkumem problematiky obchodování s lidmi a převaděčství na úrovni Unie a mezinárodní úrovni.

V této souvislosti má spolupráce a koordinace s třetími zeměmi rozhodující význam. Dokument zaměřený na konkrétní kroky v oblasti boje proti obchodování s lidmi, přijatý Radou dne 30. listopadu 2009, by měl být maximálně využíván.

Je nezbytné, aby Unie vypracovala konsolidovanou politiku Unie proti obchodování s lidmi zaměřenou na další posílení závazku a úsilí Unie a členských států obchodování s lidmi předcházet a bojovat proti němu. To zahrnuje budování a posilování partnerství s třetími zeměmi, zlepšení koordinace a spolupráce v rámci Unie a s mechanismy v rámci vnějšího rozměru Unie jako nedílnou součástí této politiky. Pokrok by měl být rovněž monitorován a Výbor pro vnitřní bezpečnost pravidelně informován o koordinaci a spolupráci v boji proti obchodování s lidmi. Boj proti obchodování s lidmi musí využít veškerých prostředků, propojit prevenci s vymáháním práva a ochranou obětí a musí být přizpůsobený potírání tohoto obchodování uvnitř i vně Unie.

Evropská rada proto vyzývá Radu, aby zvážila ustanovení koordinátora Unie pro boj proti obchodování s lidmi, a aby v případě, že rozhodne o jeho ustanovení, stanovila podmínky jeho činnosti tak, aby mohly být optimálně využity všechny pravomoci Unie pro dosažení řádně koordinované a sjednocené politiky Unie proti obchodování s lidmi.

Evropská rada vyzývá:

— k přijetí nových právních předpisů týkajících se boje proti obchodování s lidmi a ochrany obětí,

— Komisi, aby posoudila, zda by dohody o spolupráci ad hoc s konkrétními třetími zeměmi, které určí Rada, mohly být prostředkem k posílení boje proti obchodování s lidmi, a aby za tímto účelem připravila návrhy. Součástí těchto dohod by mohlo být zejména plné využití veškerých prostředků, které má Unie k dispozici, včetně využití finančních programů, spolupráce při výměně informací, justiční spolupráce a migračních nástrojů,

— Europol, aby za podpory členských států posílil podporu při shromažďování informací a strategické analýze ve spolupráci se zeměmi původu a tranzitními zeměmi,

— Eurojust, aby zvýšil úsilí při koordinaci vyšetřování vedených orgány členských států v případech obchodování s lidmi,

— Komisi, aby navrhla: — další možnosti, jak chránit oběti a pomáhat jim prostřednictvím řady opatření, která zahrnují vytvoření systémů odškodnění, bezpečný návrat a pomoc při opětovném začlenění do společnosti země původu v případě dobrovolného návratu, jakož i opatření týkající se jejich pobytu; Unie by měla zakládat partnerství s hlavními zeměmi původu, — opatření v oblasti spolupráce pro intenzivní zapojení konzulárních služeb v zemích původu s cílem předcházet podvodnému vydávání víz. V zemích původu by v součinnosti s místními orgány mohly být pořádány informační kampaně určené možným obětem, zejména ženám a dětem, — opatření umožňující účinnější hraniční kontroly s cílem předcházet obchodování s lidmi, a zejména s dětmi.

4.4.3 Sexuální vykořisťování dětí a dětská pornografie

Ochrana dětí před nebezpečím sexuálního zneužívání je významnou složkou strategie práv dítěte.

Evropská rada vyzývá:

— Radu a Evropský parlament, aby přijaly nové právní předpisy týkající se boje proti sexuálnímu zneužívání a sexuálnímu vykořisťování dětí a dětské pornografii,

— Komisi, aby tyto právní předpisy po jejich přijetí doplnila o opatření podporovaná v rámci Programu pro bezpečnější internet 2009–2013,

— Komisi, aby posoudila, jak by si mohly příslušné orgány členských států vyměňovat informace o osvědčených postupech,

— Komisi, aby zjistila, jak by Unie mohla podporovat partnerství se soukromým sektorem v této oblasti a rozšířit toto partnerství veřejného a soukromého sektoru na finanční sektor, aby se narušily převody peněz v souvislosti s internetovými stránkami obsahujícími zneužívání dětí,

— Komisi, aby vytvořila pohotovostní mechanismus zaměřený na děti a zjistila možnost vytvořit v rámci Unie síť proti únosům dětí s cílem podporovat spolupráci mezi příslušnými orgány členských států, a zajistit tak interoperabilitu,

— Komisi, aby s cílem zabránit zneužívání dětí zjistila možnosti, jak posílit spolupráci mezi příslušnými orgány členských států, a reagovat tak na pohyb pachatelů sexuálních trestných činů vůči dětem, o nichž je známo, že jsou stálým ohrožením.

4.4.4 Počítačová trestná činnost

Internet významně usnadnil komunikaci a napomohl globálnímu rozvoji a interakci. Zároveň se objevily nové, moderní problémy ve formě počítačové trestné činnosti, neboť zločinecké skupiny účinně využívají výhod technologií. Pro donucovací orgány se tak vyšetřování stávají mnohem složitější. Unie by proto měla prosazovat politiky a právní předpisy, které zajišťují velmi vysoký stupeň bezpečnosti sítí a umožňují rychlejší reakce v případě počítačových narušení nebo počítačových útoků.

Členské státy by měly co nejdříve ratifikovat Úmluvu Rady Evropy o počítačové kriminalitě z roku 2001. Tato úmluva by se měla stát referenčním právním rámcem pro boj proti počítačové trestné činnosti na celosvětové úrovni. Europol by mohl hrát roli evropského střediska informací vytvořením evropské platformy pro zjišťování trestných činů, která by rovněž měla podporovat vnitrostátní pohotovostní platformy členských států při výměně osvědčených postupů.

Evropská rada rovněž vyzývá členské státy, aby:

— plně podpořily národní pohotovostní platformy určené k boji proti počítačové kriminalitě, a zdůrazňuje potřebu spolupráce se zeměmi, které nejsou součástí Unie.

Evropská rada vyzývá:

— Komisi, aby přijala opatření k posílení/zlepšení partnerství veřejného a soukromého sektoru,

— Europol, aby pokročil ve strategické analýze počítačové trestné činnosti.

Unie by rovněž měla vyjasnit pravidla soudní příslušnosti a právní rámec použitelný pro kybernetický prostor v rámci Unie, včetně otázky získávání důkazů na podporu přeshraničních vyšetřování.

Evropská rada:

— vyzývá členské státy, aby zlepšily justiční spolupráci v případech počítačové trestné činnosti,

— žádá Komisi, aby předložila návrhy na případné vyjasnění právního rámce pro vyšetřování v kybernetickém prostoru v rámci Unie.

Spolupráce by rovněž měla být účinnější v případě internetového prodeje padělaných léků.

4.4.5 Hospodářská kriminalita a korupce

Unie musí omezit počet příležitostí, které organizovanému zločinu poskytuje globalizovaná ekonomika, zejména během krize, která ještě zvýrazňuje zranitelnost finančního systému, a musí rovněž přidělit odpovídající zdroje pro účinnou reakci na tyto problémy.

Evropská rada vyzývá členské státy a případně Komisi, aby:

— zvýšily kapacitu pro vedení finančních vyšetřování a spojily všechny dostupné nástroje v oblasti daňového, občanského a trestního práva. Je třeba rozvíjet forenzní analýzu v oblasti financí sdílením zdrojů, zejména v oblasti odborné přípravy. Zabavování majetku pachatelů trestné činnosti by mělo být účinnější a měla by se zvýšit spolupráce mezi úřady při vyhledávání majetku z trestné činnosti,

— účinněji identifikovaly majetek pachatelů trestné činnosti a zajistily jej a aby pokud možno zvážily jeho opětovné využití vždy, když bude nalezen v Unii,

— dále rozvíjely výměnu informací mezi útvary finančního zpravodajství v boji proti praní peněz. V rámci evropského systému správy informací by jejich analýzy mohly být zdrojem databáze o podezřelých transakcích, například v rámci Europolu,

— mobilizovaly a koordinovaly zdroje informací za účelem identifikace podezřelých hotovostních transakcí a propadnutí výnosů z trestné činnosti v souladu s Úmluvou Rady Evropy o praní, vysledování, zajištění a propadnutí výnosů z trestné činnosti z roku 1990, např. prostřednictvím právních předpisů ohledně zákonného původu výnosů,

— zlepšily stíhání daňových úniků a korupce v soukromém sektoru a včasné odhalování podvodného zneužívání trhu (jako je obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem) a zpronevěry finančních prostředků,

— usnadnily výměnu osvědčených postupů v oblasti prevence a vymáhání práva, zejména v rámci sítě úřadů pro vyhledávání majetku z trestné činnosti a sítě pro boj proti korupci.

Evropská rada vyzývá Komisi, aby:

— na základě stávajících systémů a společných kritérií vyvinula ukazatele pro měření úsilí vyvinutého v boji proti korupci, zejména v oblasti acquis (veřejné zakázky, finanční kontrola atd.), a vypracovala souhrnnou politiku boje proti korupci v úzké spolupráci s Skupiny států proti korupci (GRECO) v rámci Rady Evropy; Komise by v roce 2010 měla předložit Radě zprávu o podmínkách přístupu Unie ke GRECO,

— za účelem předcházení finanční trestné činnosti zvážila opatření, která usnadní určení totožnosti skutečných vlastníků majetku z trestné činnosti a zvýší transparentnost právnických osob a právních uspořádání,

— posílila koordinaci mezi členskými státy v rámci Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci (UNCAC), GRECO a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) v oblasti boje proti korupci,

— uvážila, jak zlepšit předcházení finanční trestné činnosti.

Padělání představuje vážné nebezpečí pro spotřebitele i ekonomiku. Unie musí tento jev lépe prostudovat a zajistit, aby budoucí Evropské středisko pro sledování padělání a pirátství při své činnosti věnovalo zvýšenou pozornost aspektům souvisejícím s vymáháním práva. Evropská rada vyzývá Radu a Evropský parlament, aby co nejrychleji posoudily právní předpisy o trestních opatřeních k prosazování práv duševního vlastnictví.

4.4.6 Drogy

Protidrogová strategie Unie (2005–2012) prosazuje komplexní a vyvážený přístup založený na souběžném snižování nabídky i poptávky. Tato strategie skončí během Stockholmského programu. Bude nutné ji obnovit na základě důkladného vyhodnocení protidrogového akčního plánu EU pro období 2009–2012, které provádí Komise za podpory Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost a Europolu.

Tato obnovená strategie by měla vycházet ze tří zásad:

— zlepšení koordinace a spolupráce za použití všech prostředků, které jsou k dispozici v rámci Lisabonské smlouvy, zejména na západním Balkáně, v Latinské Americe, v zemích Východního partnerství, v západní Africe, v Rusku, ve Střední Asii včetně Afghánistánu a ve Spojených státech amerických,

— mobilizace občanské společnosti, zejména posílením iniciativ, jako je Evropská akce v oblasti drog,

— přispívání k výzkumu a srovnatelnost informací za účelem získání spolehlivých údajů.

Evropská rada vyzývá Radu a Komisi, aby zajistily, že nová protidrogová strategie podpoří strategii Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti a bude provázána s dalšími souvisejícími nástroji této politiky, jako jsou zpráva o posouzení hrozeb organizované trestné činnosti, budoucí strategie boje proti organizované trestné činnosti a závěry Rady o boji proti závažné a organizované trestné činnosti.

4.5 Terorismus

Evropská rada se domnívá, že hrozba ze strany teroristů je i nadále značná a neustále se vyvíjí v reakci na pokusy mezinárodního společenství o její potírání i na nové příležitosti, které se teroristům naskýtají. Nesmíme oslabit naši bdělost vůči těmto zavrženíhodným zločincům.

Dodržování právního státu, základních práv a svobod je jednou ze základních zásad celkové protiteroristické činnosti Unie. Opatření v boji proti terorismu musí být prováděna v rámci plného dodržování základních práv a svobod, aby nemohly být nijak napadnuty. Všechny zúčastněné strany by kromě toho měly zabránit stigmatizaci jakékoli konkrétní skupiny osob a měly by rozvinout dialog různých kultur s cílem podpořit vzájemné poznání a pochopení.

Unie musí zajistit, aby všechny nástroje použité v boji proti terorismu plně respektovaly základní práva a svobody. Evropská rada znovu potvrzuje svou protiteroristickou strategii zahrnující čtyři oblasti činnosti zaměřené na předcházení, stíhání, ochranu a reakci a vyzývá k posílení oblasti předcházení.

Evropská rada znovu zdůrazňuje význam úlohy protiteroristického koordinátora Unie při zajišťování provádění a hodnocení strategie pro boj proti terorismu, při koordinaci práce zaměřené na boj proti terorismu v rámci Unie a při podpoře lepší komunikace mezi Unií a třetími zeměmi.

Evropská rada vyzývá:

— členské státy k vytvoření preventivních mechanismů umožňujících zejména včasné odhalování náznaků radikalizace nebo hrozeb, včetně hrozeb násilného militantního extremismu,

— Komisi, Radu a členské státy k posílení iniciativ k boji proti radikalizaci všech zranitelných složek obyvatelstva na základě hodnocení účinnosti vnitrostátních politik. Členské státy by měly stanovit osvědčené postupy a konkrétní pracovní nást