Tento legislativní podnět souvisí s legislativním návrhem, kterým se mění nařízení (EU) 2018/1862 o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému (SIS) v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, aby Europol mohl zadávat údaje do SIS. Umožnilo by to Europolu vkládat po konzultaci s členskými státy do SIS údaje o podezření na účast státního příslušníka třetí země na trestném činu, ohledně něhož je příslušný Europol.

·vyjasnit, že Europol může ve zvláštních případech, kdy má Europol za to, že by mělo být zahájeno vyšetřování trestné činnosti, požádat příslušné orgány členského státu o zahájení, vedení nebo koordinaci vyšetřování trestné činnosti, která se dotýká společného zájmu, jenž je předmětem některé z politik Unie, i bez požadavku na přeshraniční rozměr daného trestného činu;

·Pokud jde o nedostatečně účinnou spolupráci mezi soukromými subjekty a donucovacími orgány v boji proti zneužívání přeshraničních služeb pachateli trestné činnosti, nemohou vnitrostátní orgány samy účinně analyzovat soubory údajů, jež spadají pod více jurisdikcí či jsou nepřiřaditelné, protože procházení velkých souborů dat za účelem identifikace údajů, které jsou podstatné pro příslušnou jurisdikci nebo jurisdikce, je velmi náročné na zdroje, zejména v případě, kdy ještě nebyly určeny dotčené členské státy. Na druhé straně, pokud vnitrostátní donucovací orgány obdrží menší soubory dat zaměřené na jejich příslušnou jurisdikci, nezískají celkový zpravodajský obraz. Členské státy kromě toho nemohou účinně řešit tyto problémy prostřednictvím mezivládní spolupráce, při níž má členský stát usazení údaje obdržet, analyzovat je a poté je distribuovat dotčeným členským státům. Znamenalo by to nejen nepřiměřené důsledky z hlediska zdrojů pro členské státy usazení, ale také právní obtíže v situacích, kdy trestná činnost nemá žádnou nebo má jen omezenou souvislost s jurisdikcí daného členského státu.

·Pokud jde o nedostatky ve výzkumu a inovacích důležitých pro prosazování práva a vzhledem k požadovaným významným technickým a finančním investicím, lze tyto problémy řešit účinněji a účelněji na úrovni EU než na vnitrostátní úrovni, a to vytvořením synergií a dosažením úspor z rozsahu. Aby to přineslo největší přidanou hodnotu z hlediska financování výzkumu bezpečnosti z prostředků EU, je třeba odstranit nedostatky v koordinaci potřeb výzkumu a inovací na straně prosazování práva. Inovace a vývoj nových technologií kromě toho často závisí na dostupnosti velkého množství údajů, což lze lépe realizovat na úrovni EU. Podporou rozvoje nástrojů EU pro boj proti závažným trestným činům a terorismu zohledňuje přístup EU k inovacím přeshraniční rozměr mnoha dnešních bezpečnostních hrozeb, jakož i potřebu přeshraniční spolupráce mezi donucovacími orgány při řešení těchto hrozeb.

·Pokud jde o problém dat velkého objemu pro prosazování práva, lze tyto problémy řešit účinněji a účelněji na úrovni EU než na vnitrostátní úrovni, a to formou pomoci členským státům se zpracováním rozsáhlých a složitých souborů údajů na podporu jejich vyšetřování trestné činnosti s přeshraničními stopami. Patřily by sem techniky digitální forenzní vědy k určení nezbytných informací a odhalení souvislostí s trestnými činy a pachateli trestné činnosti v jiných členských státech.

Zúčastněné strany v zásadě podporují posílení právního mandátu Europolu, aby mohl napomáhat členským státům při předcházení závažné trestné činnosti a terorismu a v boji s nimi. Členské státy výslovně podpořily upřednostňované možnosti politiky na různých fórech Rady, jakož i v prohlášení ministrů vnitra EU z října 2020 („Ten points on the Future of Europol“ (Deset bodů o budoucnosti Europolu)). Zároveň si členské státy uvědomují význam své národní suverenity v oblasti prosazování práva z operativního i procedurálního hlediska. Evropský parlament podpořil silnou roli Europolu, přičemž ve svém usnesení z července 2020 připomenul, že „silnější mandát by měl jít ruku v ruce s přiměřenou parlamentní kontrolou“. Očekává se, že Evropský parlament bude vyžadovat podrobné odůvodnění nezbytnosti každé nové schopnosti zpracovávání údajů v Europolu, jakož i přísné záruky ochrany údajů. Diskuse se všemi zúčastněnými stranami totiž skutečně ukázaly, že jsou nutné vhodné záruky k zajištění základních práv, zejména práva na ochranu osobních údajů.

Ze společenského a hospodářského hlediska jsou hlavními příjemci všech upřednostňovaných možností občané, kteří budou přímo i nepřímo těžit z nižší kriminality, nižších hospodářských škod a nižších nákladů souvisejících s bezpečností. Pokud jde o účelnost, jsou hlavními příjemci vnitrostátní donucovací orgány. Upřednostňované možnosti by měly vytvořit značné úspory z rozsahu na úrovni EU, neboť přesunou úkoly, které lze účelněji vykonávat na úrovni EU, z vnitrostátní úrovně na Europol. Upřednostňované možnosti politiky poskytují účelné řešení výzev, jež by jinak musely být řešeny při vyšších nákladech prostřednictvím 27 jednotlivých národních řešení, nebo výzev, které vzhledem k jejich nadnárodní povaze nelze řešit na vnitrostátní úrovni vůbec.

Balíček upřednostňovaných možností politiky (možnosti č. 2, 4 a 7 a možnosti č. 9, 11, 12 a 14) účinně reaguje na zjištěné problémy a poskytl by Europolu účinné nástroje a výrazné schopnosti posílit jeho podporu členským státům v boji proti novým hrozbám, a to v plném souladu se základními právy.

·Posílit spolupráci Europolu se třetími zeměmi při předcházení trestným činům a potírání činů spadajících do působnosti Europolu: Legislativní podnět umožňuje výkonnému řediteli Europolu, aby ve zvláštních situacích a případ od případu povolil kategorie předání osobních údajů do třetích zemí, pokud jsou tyto kategorie předání požadovány. [Čl. 25 odst. 5]

·Umožnit Europolu vkládat po konzultaci s členskými státy do Schengenského informačního systému údaje o podezření na zapojení státního příslušníka třetí země do trestného činu, u něhož je příslušný Europol. [Čl. 4 odst. 1 písm. r)]

·Posílit úlohu Europolu v oblasti výzkumu a inovací: a) Pomáhat Komisi při určování klíčových výzkumných témat, vypracovávání a provádění rámcových programů Unie v oblasti výzkumu a inovací, které jsou důležité pro cíle Europolu. [Čl. 4 odst. 4a)] b) Podporovat členské státy při využívání nových technologií při předcházení trestným činům a potírání činů spadajících do působnosti Europolu a provádět inovační činnosti, včetně zpracování osobních údajů, je-li nezbytné. [Článek 33a] c) Podporovat prověřování konkrétních případů přímých zahraničních investic do Unie, které se týkají podniků poskytujících technologie používané nebo vyvíjené Europolem nebo členskými státy pro předcházení trestným činům a vyšetřování činů spadajících do působnosti Europolu. [Čl. 4 odst. 4b]

·Umožnit Europolu zpracovávat velké a složité soubory údajů: Legislativní podnět stanoví pravidla, aby mohl Europol ověřovat, zda osobní údaje přijaté v kontextu předcházení trestným činům spadajícím do působnosti Europolu a boje proti nim vyhovují kategoriím subjektů údajů, jejichž údaje může agentura zpracovávat. Za tímto účelem zavádí legislativní podnět možnost provést předběžnou analýzu obdržených osobních údajů pouze za účelem určení, zda tyto údaje spadají do příslušných kategorií subjektů údajů. Komise navrhuje tyto nové právní důvody na základě své analýzy rozhodnutí evropského inspektora ochrany údajů k „problému dat velkého objemu pro Europol“. [Čl. 18 odst. 5a]

·Umožnit Europolu účinně spolupracovat se soukromými subjekty: legislativní podnět stanoví pro Europol pravidla výměny osobních údajů se soukromými subjekty a analýzy těchto údajů s cílem určit všechny dotčené členské státy a poskytnout jim informace nezbytné pro určení jejich pravomoci, a to rovněž u teroristického obsahu online. Za tímto účelem by Europol měl mít možnost přijímat osobní údaje od soukromých subjektů, informovat tyto soukromé subjekty o chybějících informacích a žádat členské státy, aby požádaly jiné soukromé subjekty o sdílení dalších doplňujících informací. Tato pravidla rovněž zavádějí možnost, aby Europol fungoval jako technický kanál pro výměny informací mezi členskými státy a soukromými subjekty. Tyto nové právní důvody reagují na problémy, kterým soukromé subjekty a donucovací orgány čelí při spolupráci v případě trestných činů, kdy pachatel, oběti a příslušná infrastruktura IT spadají pod více jurisdikcí v EU i mimo ni, a rovněž by umožnily Europolu podporovat donucovací orgány při jednání se soukromými subjekty za účelem odstraňování teroristického obsahu online a o dalších příslušných otázkách. [Článek 26]

Monitorování a hodnocení posíleného mandátu Europolu by se z velké části provádělo pomocí příslušných mechanismů podle stávajícího nařízení o Europolu. Článek 68 předpokládá hodnocení, které posuzuje zejména dopad, účinnost a účelnost Europolu a jeho pracovních postupů a může řešit i to, zda je třeba upravit strukturu, fungování, oblast činnosti a úkoly Europolu a finanční dopady těchto úprav. V návaznosti na toto hodnocení bude Komise získávat údaje prostřednictvím svého zastoupení na zasedáních správní rady Europolu a prostřednictvím dohledu nad prací Europolu společně s členskými státy (článek 11).

Tento legislativní podnět bude mít dopad na rozpočet a personální potřeby Europolu. Podle odhadů bude na celkové období víceletého finančního rámce zapotřebí dodatečný rozpočet ve výši přibližně 180 milionů EUR a přibližně 160 dalších pracovních míst, aby bylo zajištěno, že Europol bude mít zdroje nezbytné k výkonu svého revidovaného mandátu. Nové úkoly pro Europol navržené v tomto legislativním podnětu budou proto vyžadovat dodatečné posílení finančních a lidských zdrojů ve srovnání se zdroji vyčleněnými v návrhu Komise z května 2020 na víceletý finanční rámec na období 2021–2027, který počítá s 2% ročním navyšováním příspěvku EU pro Europol. Tyto odhady, jakož i celkový rozpočet a počet pracovních míst závisí na výsledku jednání o víceletém finančním rámci na období 2021–2027. Tento příspěvek by měl také stabilizovat potřebné zdroje pro Europol po dobu legislativního finančního výkazu. Legislativní podnět rovněž otevírá členským státům možnost přímo přispívat do rozpočtu Europolu, pokud je to nezbytné a pokud to vyžadují stávající nebo nové úkoly.

·stanoví úplný seznam podrobných záruk pro ty možnosti politiky, u nichž je nutné omezení výkonu základních práv, a to také z důvodu neexistence možnosti, která do soukromí zasahuje méně, ale je stejně účinná.

·Vyjasnit, že Europol může ve zvláštních případech, kdy má Europol za to, že by mělo být zahájeno vyšetřování trestné činnosti, také požádat příslušné orgány členského státu o zahájení, vedení nebo koordinaci vyšetřování trestného činu, který se dotýká společného zájmu, jenž je předmětem některé z politik Unie, i bez požadavku na přeshraniční rozměr daného trestného činu. [Čl. 6 odst. 1]

(12)Unie a členské státy mohou přijmout omezující opatření týkající se přímých zahraničních investic z důvodu bezpečnosti nebo veřejného pořádku. Za tímto účelem stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/452 rámec pro prověřování přímých zahraničních investic směřujících do Unie, který poskytuje členským státům a Komisi prostředky ke komplexnímu řešení rizik pro bezpečnost nebo veřejný pořádek. V rámci posouzení očekávaných dopadů na bezpečnost nebo veřejný pořádek by měl Europol podporovat prověřování konkrétních případů přímých zahraničních investic do Unie, které se týkají podniků poskytujících technologie používané nebo vyvíjené Europolem nebo členskými státy pro předcházení trestným činům a jejich vyšetřování.

(11)Aby financování výzkumu v oblasti bezpečnosti ze strany EU pomohlo rozvinout jeho plný potenciál a řešit potřeby prosazování práva, měl by Europol napomáhat Komisi při určování klíčových výzkumných témat, vypracovávání a provádění rámcových programů Unie v oblasti výzkumu a inovací, které jsou důležité pro cíle Europolu. Pokud Europol napomáhá Komisi při určování klíčových výzkumných témat, vypracovávání a provádění rámcového programu Unie, neměl by z tohoto programu dostávat finanční prostředky v souladu se zásadou střetu zájmů.

(10)Posouzení rizik je zásadním prvkem prognóz pro předvídání nových trendů a řešení nových hrozeb závažných trestných činů a terorismu. Aby mohl Europol podporovat Komisi a členské státy při provádění účinného posouzení rizik, měl by provádět analýzu posouzení hrozeb na základě informací, které má o jevech a trendech v trestné činnosti, aniž by byla dotčena ustanovení práva Unie o řízení rizik v oblasti cel.

(9)Europol hraje důležitou roli při podpoře mechanismu hodnocení a monitorování k ověření uplatňování schengenského acquis, stanoveného nařízením Rady (EU) č. 1053/2013. Vzhledem k potřebě posílit vnitřní bezpečnost Unie by měl Europol svými odbornými znalostmi, analýzou, zprávami a dalšími příslušnými informacemi přispívat k celému postupu hodnocení a monitorování, od programování přes návštěvy na místě až po následná opatření. Europol by měl rovněž pomáhat s vývojem a aktualizací nástrojů hodnocení a monitorování.

(8)Schengenský informační systém (SIS), zřízený v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1862, je základním nástrojem pro udržení vysoké úrovně bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Europol jako středisko pro výměnu informací v Unii přijímá a uchovává cenné informace od třetích zemí a mezinárodních organizací o osobách podezřelých ze zapojení do trestných činů spadajících do působnosti Europolu. Po konzultaci s členskými státy by Europol měl mít možnost vkládat údaje o těchto osobách do SIS, aby je mohl přímo a v reálném čase zpřístupnit koncovým uživatelům SIS.

(7)Hrozby, které představují závažné trestné činy, vyžadují koordinovanou, soudržnou, multidisciplinární a meziresortní reakci. Europol by měl mít možnost usnadňovat a podporovat tyto bezpečnostní iniciativy členských států, jako je evropská multidisciplinární platforma pro boj proti hrozbám vyplývajícím z trestné činnosti, které vycházejí ze zpravodajských informací, za účelem určení, stanovení priorit a řešení hrozeb závažných trestných činů. Europol by měl mít možnost těmto činnostem poskytovat administrativní, logistickou, finanční a operativní podporu, podporovat určování průřezových priorit a plnění horizontálních strategických cílů v boji proti závažným trestným činům.

(4)Jelikož Evropa čelí rostoucím hrozbám ze strany organizovaných zločineckých skupin a teroristickým útokům, musí účinná reakce donucovacích orgánů zahrnovat dostupnost dobře vyškolených interoperabilních zvláštních zásahových jednotek specializovaných na zvládání krizových situací. V Unii spolupracují jednotky donucovacích orgánů členského státu na základě rozhodnutí Rady 2008/617. Europol by měl být schopen těmto zvláštním zásahovým jednotkám poskytovat podporu, a to včetně operativní, technické a finanční podpory.

(13)Europol poskytuje specializované odborné znalosti v oblasti boje proti závažným trestným činům a terorismu. Na žádost členského státu by zaměstnanci Europolu měli mít možnost poskytnout v praxi operativní podporu donucovacím orgánům tohoto členského státu při operacích a vyšetřováních, zejména usnadňováním přeshraniční výměny informací a poskytováním forenzní a technické podpory při operacích a vyšetřováních, a to i v rámci společných vyšetřovacích týmů. Na žádost členského státu by zaměstnanci Europolu měli mít právo být přítomni při vyšetřovacích úkonech v daném členském státě a napomáhat při provádění těchto vyšetřovacích úkonů. Zaměstnanci Europolu by neměli mít pravomoc provádět vyšetřovací úkony.

(14)Jedním z cílů Europolu je podpora a posílení činnosti příslušných orgánů členských států a jejich vzájemné spolupráce při předcházení a potírání forem trestné činnosti, které se dotýkají společného zájmu, jenž je předmětem některé z politik Unie. Za účelem posílení této podpory by Europol měl mít možnost požádat příslušné orgány členského státu o zahájení, vedení nebo koordinaci vyšetřování trestné činnosti, která se dotýká společného zájmu, jenž je předmětem některé z politik Unie, i když daný trestný čin není přeshraniční povahy. Europol by o těchto žádostech měl informovat Eurojust.

(15)Zveřejnění totožnosti a některých osobních údajů podezřelých nebo odsouzených osob, které jsou hledány na základě soudního rozhodnutí členského státu, zvyšuje šance na lokalizaci a zatčení těchto osob. Na podporu členských států při plnění tohoto úkolu by Europol měl mít možnost zveřejňovat na svých internetových stránkách informace o nejhledanějších uprchlých osobách v Evropě u trestných činů spadajících do působnosti Europolu a usnadnit poskytování informací o těchto osobách ze strany veřejnosti.

(16)Aby bylo zajištěno, že zpracování osobních údajů v Europolu bude omezeno na kategorie subjektů údajů, jejichž údaje mohou být zpracovávány podle tohoto nařízení, měl by mít Europol možnost ověřit si, zda osobní údaje přijaté v kontextu předcházení trestným činům spadajícím do působnosti Europolu a boje proti nim odpovídají jedné z uvedených kategorií subjektů údajů. Za tímto účelem by měl mít Europol možnost provést předběžnou analýzu obdržených osobních údajů pouze za účelem určení, zda tyto údaje spadají do uvedených kategorií subjektů údajů. Za tímto účelem by měl mít Europol možnost filtrovat údaje tak, že je porovná s údaji, které již má. Tato předběžná analýza by měla proběhnout předtím, než Europol zahájí zpracování údajů pro účely křížové kontroly, strategické analýzy, operativní analýzy nebo výměny informací. Pokud předběžná analýza ukáže, že osobní údaje nespadají do kategorií subjektů údajů, jejichž údaje lze podle tohoto nařízení zpracovávat, měl by Europol tyto údaje vymazat.

(17)Údajů shromážděných při vyšetřování trestné činnosti je stále více a jsou stále složitější. Členské státy předkládají Europolu rozsáhlé a složité soubory údajů a požadují, aby Europol provedl jejich operativní analýzu za účelem zjištění souvislostí s jinými trestnými činy a pachateli trestné činnosti v jiných členských státech i mimo Unii. Členské státy nemohou tyto přeshraniční souvislosti zjistit pomocí vlastní analýzy údajů. Europol by měl mít možnost podporovat členské státy při vyšetřování trestné činnosti zpracováním rozsáhlých a složitých souborů údajů za účelem odhalení těchto přeshraničních souvislostí, pokud jsou splněny přísné požadavky stanovené v tomto nařízení. Je-li to nezbytné k účinné podpoře vyšetřování konkrétní trestné činnosti v členském státě, měl by mít Europol možnost zpracovávat ty soubory údajů, které vnitrostátní orgány získají v kontextu vyšetřování této trestné činnosti v souladu s procedurálními náležitostmi a zárukami platnými podle jejich vnitrostátního trestního práva a následně předaly Europolu. Pokud členský stát poskytne Europolu vyšetřovací spis a požádá Europol o podporu při vyšetřování konkrétní trestné činnosti, měl by mít Europol možnost zpracovávat všechny údaje obsažené v tomto spisu tak dlouho, dokud bude podporovat vyšetřování této konkrétní trestné činnosti. Europol by rovněž měl mít možnost zpracovávat osobní údaje, které jsou nezbytné pro jeho podporu vyšetřování konkrétní trestné činnosti v členském státě, jestliže tyto údaje pocházejí ze třetí země, a to za předpokladu, že se na tuto třetí zemi vztahuje rozhodnutí Komise, které stanoví, že země zajišťuje přiměřenou úroveň ochrany údajů (dále jen „rozhodnutí o odpovídající ochraně“), nebo v případě neexistence rozhodnutí o odpovídající ochraně mezinárodní dohoda uzavřená Unií podle článku 218 SFEU nebo dohoda o spolupráci umožňující výměnu osobních údajů uzavřená mezi Europolem a třetí zemí před vstupem nařízení (EU) 2016/794 v platnost a za předpokladu, že třetí země získala údaje v kontextu vyšetřování trestné činnosti v souladu s procedurálními náležitostmi a zárukami platnými podle jejího vnitrostátního trestního práva.

(18)Aby bylo zajištěno, že je každé zpracování údajů nezbytné a přiměřené, měly by členské státy při předávání vyšetřovacího spisu Europolu zajistit soulad s vnitrostátním právem a právem Unie. Europol by měl ověřit, zda je za účelem podpory vyšetřování konkrétní trestné činnosti nezbytné a přiměřené zpracovávat osobní údaje, které nemusí spadat do kategorií subjektů údajů, jejichž údaje lze obecně zpracovávat podle přílohy II nařízení (EU) 2016/794. Europol by měl toto posouzení zadokumentovat. Europol by měl tyto údaje uchovávat a funkčně je oddělit od ostatních údajů a měl by je zpracovávat, pouze pokud je to nezbytné, aby mohl poskytnout podporu při vyšetřování konkrétní trestné činnosti, například v případě nové stopy.

(19)Aby bylo zajištěno, že členský stát bude moci po vyšetření trestné činnosti použít analytické zprávy Europolu při soudním řízení, měl by mít Europol na žádost daného členského státu možnost uchovávat související vyšetřovací spis za účelem zajištění pravdivosti, spolehlivosti a dohledatelnosti procesu předání zpravodajských informací o trestné činnosti. Europol by měl tyto údaje uchovávat odděleně a pouze po dobu, po kterou v členském státě probíhá soudní řízení související s vyšetřováním této trestné činnosti. Je třeba zajistit přístup příslušných justičních orgánů, jakož i právo na obhajobu, zejména právo podezřelých nebo obviněných osob nebo jejich právníků na přístup k materiálům k případu.

(20)Přeshraniční případy závažných trestných činů nebo terorismu vyžadují úzkou spolupráci mezi donucovacími orgány dotčených členských států. Europol poskytuje nástroje na podporu této spolupráce při vyšetřování, a to zejména prostřednictvím výměny informací. Za účelem dalšího posílení této spolupráce při konkrétním vyšetřování prostřednictvím společné operativní analýzy by členské státy měly mít možnost umožnit ostatním členským státům přímý přístup k informacím, které poskytly Europolu, aniž by tím byla dotčena jakákoli omezení, jež stanovily pro přístup k těmto informacím. Každé zpracování osobních údajů členskými státy ve společné operativní analýze by mělo probíhat v souladu s pravidly a zárukami stanovenými v tomto nařízení.

(21)Europol poskytuje operativní podporu příslušným orgánům členských států při vyšetřování trestné činnosti, zejména prováděním operativní a forenzní analýzy. Členské státy by měly mít možnost zpřístupnit výsledky těchto činností svým dalším příslušným orgánům, včetně žalobců a trestních soudů, během celého životního cyklu trestního řízení]. Za tímto účelem by zaměstnanci Europolu měli mít možnost vypovídat o skutečnostech, o nichž se dozvěděli při plnění svých povinností nebo výkonu svých činností, v trestním řízení, aniž by byla dotčena platná omezení použití a vnitrostátního trestního práva procesního.

(22)Europol a Úřad evropského veřejného žalobce (dále jen „EPPO“), zřízený nařízením Rady (EU) 2017/1939, by měly zavést nezbytná opatření k optimalizaci své operativní spolupráce s náležitým zohledněním svých příslušných úkolů a mandátů. Europol by měl úzce spolupracovat s úřadem EPPO a na jeho žádost aktivně podporovat vyšetřování a stíhání, které úřad EPPO provádí, mimo jiné poskytováním analytické podpory a výměnou příslušných informací, jakož i spoluprací s ním, a to od okamžiku, kdy je úřadu EPPO nahlášeno podezření na spáchání trestného činu, až do okamžiku, kdy úřad EPPO rozhodne, zda bude případ stíhán, nebo bude vyřízen jinak. Europol by měl bez zbytečného odkladu hlásit úřadu EPPO jakoukoli trestnou činnost, u níž by úřad EPPO mohl vykonávat svou pravomoc. Za účelem posílení operativní spolupráce mezi Europolem a úřadem EPPO by měl Europol umožnit úřadu EPPO přístup k údajům, které má Europol k dispozici, na základě systému výskytu shody / bez výskytu shody, a to v souladu se zárukami ochrany údajů stanovenými v tomto nařízení. Na spolupráci Europolu s úřadem EPPO by se měla vztahovat pravidla pro předávání údajů institucím Unie stanovená v tomto nařízení. Europol by rovněž měl mít možnost podporovat vyšetřování trestné činnosti vedená úřadem EPPO prostřednictvím analýzy rozsáhlých a složitých souborů údajů.

(23)Europol by měl úzce spolupracovat s Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) při odhalování podvodů, korupce a jiných protiprávních jednání poškozujících finanční zájmy Unie. Za tímto účelem by měl Europol neprodleně předávat úřadu OLAF informace, v souvislosti s nimiž by úřad OLAF mohl vykonávat svou pravomoc. Na spolupráci Europolu s úřadem OLAF by se měla vztahovat pravidla pro předávání údajů institucím Unie stanovená v tomto nařízení.

(24)Souvislosti se závažnými trestnými činy a terorismem často sahají nad rámec území Unie. Europol si může vyměňovat osobní údaje se třetími zeměmi při zachování ochrany soukromí a základních práv a svobod subjektů údajů. Za účelem posílení spolupráce se třetími zeměmi při předcházení trestným činům a potírání činů spadajících do působnosti Europolu by měl mít výkonný ředitel Europolu možnost povolit v konkrétních situacích a v jednotlivých případech kategorie předávaných osobních údajů do třetích zemí, pokud je tato skupina převodů souvisejících s konkrétní situací nezbytná a splňuje všechny požadavky tohoto nařízení.

(25)Na podporu členských států při spolupráci se soukromými subjekty poskytujícími přeshraniční služby, pokud tyto soukromé subjekty mají informace důležité pro předcházení trestným činům a boj proti nim, by měl mít Europol možnost přijímat a za zvláštních okolností si vyměňovat osobní údaje se soukromými subjekty.

(26)Pachatelé trestné činnosti stále více využívají přeshraniční služby soukromých subjektů ke komunikaci a provádění nezákonných činností. Pachatelé sexuálně motivovaných trestných činů zneužívají děti a sdílejí fotografie a videa po celém světě pomocí on-line platforem na internetu. Teroristé zneužívají přeshraniční služby poskytovatelů on-line služeb k náboru dobrovolníků, plánování a koordinaci útoků a šíření propagandy. Pachatelé kybernetické kriminality těží z digitalizace našich společností pomocí phishingu a sociálního inženýrství k páchání dalších druhů kybernetické kriminality, jako jsou on-line podvody, útoky ransomware nebo platební podvody. V důsledku zvýšeného využívání on-line služeb pachateli trestné činnosti mají soukromé subjekty stále větší množství osobních údajů, které mohou být důležité pro vyšetřování trestné činnosti.

(27)Vzhledem k bezhraniční povaze internetu lze tyto služby často poskytovat z jakéhokoli místa na světě. Výsledkem je, že oběti, pachatelé a digitální infrastruktura, ve které jsou osobní údaje uloženy, a poskytovatel služby poskytující službu, mohou podléhat různým vnitrostátním pravomocem v Unii i mimo ni. Soukromé subjekty proto mohou uchovávat soubory údajů, jež jsou důležité pro prosazování práva, které obsahují osobní údaje s propojeními na více jurisdikcí, jakož i osobní údaje, které nelze snadno přiřadit žádné konkrétní jurisdikci. Pro vnitrostátní orgány je obtížné účinně analyzovat pomocí vnitrostátních řešení tyto soubory údajů, jež spadají pod více jurisdikcí či jsou nepřiřaditelné. Pokud se soukromé subjekty rozhodnou v souladu se zákonem a dobrovolně sdílet údaje s donucovacími orgány, nemají v současné době jednotné kontaktní místo, s nímž by mohly tyto soubory údajů sdílet na úrovni Unie. Pro soukromé subjekty je kromě toho obtížné přijímat více žádostí od donucovacích orgánů z různých zemí.

(28)Aby bylo zajištěno, že soukromé subjekty budou mít kontaktní místo na úrovni Unie, kde mohou v souladu se zákonem sdílet soubory údajů, jež spadají pod více jurisdikcí, nebo soubory údajů, které dosud nebylo možné snadno přiřadit do jedné nebo několika konkrétních jurisdikcí, měl by mít Europol možnost přijímat osobní údaje od soukromých osob přímo.

(29)Aby bylo zajištěno, že členské státy rychle obdrží příslušné informace nezbytné k zahájení vyšetřování za účelem prevence a boje proti závažné trestné činnosti a terorismu, měl by mít Europol možnost tyto soubory údajů zpracovat a analyzovat, aby mohl určit příslušné členské státy a předat příslušným vnitrostátním donucovacím orgánům informace a analýzu potřebné k vyšetření těchto trestných činů v rámci jejich pravomocí.

(30)Aby bylo zajištěno, že Europol bude moci určit všechny příslušné vnitrostátní donucovací orgány, měl by mít možnost informovat soukromé subjekty, pokud informace, které od nich obdrží, nestačí k tomu, aby mohl Europol určit dotčené donucovací orgány. Toto by umožnilo soukromým subjektům, které Europolu předaly informace, rozhodnout se, zda je v jejich zájmu předat Europolu doplňující informace a zda tak mohou učinit v souladu se zákonem. Za tímto účelem může Europol informovat soukromé subjekty o chybějících informacích, pokud je to nezbytně nutné pro určení příslušných donucovacích orgánů. Na toto předání by se měly vztahovat zvláštní záruky, zejména pokud dotčený soukromý subjekt není usazen v Unii nebo ve třetí zemi, s níž má Europol dohodu o spolupráci umožňující výměnu osobních údajů nebo s níž Unie uzavřela mezinárodní dohodu podle článku 218 SFEU, která stanoví vhodné záruky, nebo která je předmětem rozhodnutí o odpovídající ochraně ze strany Komise, v němž se konstatuje, že dotčená třetí země zajišťuje odpovídající úroveň ochrany údajů.

(31)Členské státy, třetí země, mezinárodní organizace, včetně Mezinárodní organizace kriminální policie (Interpol), nebo soukromé subjekty mohou s Europolem sdílet soubory údajů, jež spadají pod více jurisdikcí, nebo soubory údajů, které nelze přiřadit jedné nebo několika konkrétním jurisdikcím, pokud tyto soubory údajů obsahují souvislosti s osobními údaji uchovávanými soukromými subjekty. Pokud je od těchto soukromých subjektů nutné získat doplňující informace k určení všech příslušných dotčených členských států, měl by mít Europol možnost požádat členské státy, aby prostřednictvím svých národních jednotek požádaly soukromé subjekty, které jsou usazeny na jejich území nebo tam mají právního zástupce, aby Europolu předaly osobní údaje v souladu s platnými právními předpisy těchto členských států. V mnoha případech nemusí mít tyto členské státy možnost stanovit jiné propojení s jejich jurisdikcí, než je skutečnost, že soukromý subjekt, který má příslušné údaje, je usazen v jejich jurisdikci. Pokud jde proto o konkrétní trestnou činnost, které se žádost týká, členské státy by měly bez ohledu na svou pravomoc zajistit, aby jejich příslušné vnitrostátní orgány mohly získávat osobní údaje od soukromých subjektů a mohly předat Europolu informace, které potřebuje k plnění svých cílů, a to při plném dodržení procesních záruk podle jejich vnitrostátního práva.

(32)Aby se zajistilo, že Europol neuchovává údaje déle, než je nutné k určení dotčených členských států, měly by platit lhůty pro uchovávání osobních údajů Europolem. Jakmile Europol vyčerpá veškeré prostředky, které má k dispozici, aby určil všechny dotčené členské státy, a nemůže odůvodněně očekávat, že určí další dotčené členské státy, není uchovávání těchto osobních údajů pro určení dotčených členských států již nutné a přiměřené. Europol by měl vymazat osobní údaje do čtyř měsíců od posledního předání, pokud národní jednotka, kontaktní místo nebo příslušný orgán během této lhůty znovu nepředá Europolu osobní údaje jako své údaje. Pokud byly znovu předané osobní údaje součástí většího souboru osobních údajů, měl by Europol uchovávat osobní údaje pouze tehdy, pokud byly znovu předány příslušnou národní jednotkou, kontaktním místem nebo orgánem.