[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 12.7.2006 KOM(2006) 378 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Ochrana finančních zájmů Společenství – Boj proti podvodům – Výroční zpráva 2005 {SEC(2006)911}{SEC(2006)912} OBSAH ÚVOD 4 1. Hodnocení celkového strategického přístupu 2001 – 2005 k ochraně finančních zájmů společenství 4 1.1. Souhrnná legislativní politika proti podvodu 5 1.2. Nová atmosféra spolupráce 7 1.3. Prevence a boj proti korupci v rámci institucí 8 1.4. Posílení trestněprávního rozměru 9 1.5. Závěr 11 2. Výsledky boje proti podvodům: statistiky týkající se podvodů a jiných nesrovnalostí ohlášených členskými státy na základě odvětvových nařízení 11 2.1. Tradiční vlastní zdroje 12 2.2. Zemědělské výdaje (záruční sekce EZOZF) 13 2.3. Strukturální opatření 14 2.4. Předvstupní fondy 14 3. Opatření přijatá členskými státy a komisí v roce 2005 15 3.1. Opatření přijatá členskými státy 15 3.1.1. Nová průřezová opatření 16 3.1.2. Nová opatření v oblasti vlastních zdrojů Společenství 16 3.1.3. Nová opatření v oblasti zemědělských výdajů 17 3.1.4. Nová opatření v oblasti strukturálních činností 17 3.2. Opatření přijatá Komisí v souvislosti s operačním plánem boje proti podvodům 18 3.3. Doplňující opatření pro ochranu finančních zájmů Společenství 18 3.3.1. Stav ratifikace úmluvy ze dne 26. července 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství a jejích protokolů členskými státy. 18 3.3.2. Celní informační systém (CIS) a ratifikace úmluvy o používání informační technologie pro celní účely a její protokol zakládající identifikační databázi celních kartoték 19 3.3.3. Smlouva s Philip Morris International 20 4. vymáhání 20 4.1. Vnitrostátní postupy vymáhání v rámci občanskoprávního nebo správního řízení 21 4.2. Vymáhání prováděné institucemi 24 4.3. „Task Force Recouvrement“ v oblasti záruční sekce EZOZF 25 4.4. Reforma systému finančního sledování nesrovnalostí v oblasti zemědělské politiky 27 5. Postupy ověřování účtů 27 5.1. Plán pro pozitivní prohlášení o věrohodnosti 27 5.2. Ověření dobrého hospodaření s veřejnými výdaji v členských státech 28 ÚVOD Ochrana finančních zájmů Společenství a boj proti podvodům tvoří oblast odpovědnosti, která je rozdělena mezi Společenství a členské státy. Komise každoročně vyhodnocuje ve spolupráci s členskými státy zprávu, která předkládá nová opatření přijatá pro splnění závazků v souladu s článkem 280 smlouvy ES. Tato zpráva je určena Evropskému parlamentu a Radě a je zveřejněna. V prvním bodě zprávy představuje Komise hodnocení svého celkového strategického přístupu k ochraně finančních zájmů Společenství během pěti let 2001 – 2005 . Přes množství překážek je celkové hodnocení programového uskutečnění cílů a činností uspokojivé. Druhý bod shrnuje statistické výsledky případů nesrovnalostí nahlášených na základě odvětvových nařízení. Třetí bod obsahuje na jedné straně ilustrativní výběr opatření přijatých v roce 2005 členskými státy a na druhé straně v případě Komise snahu o zvýšení efektivnosti Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF). Na základě společné dohody s členskými státy bylo dohodnuto předložit dvě specifická témata převzatá do bodu 4 a 5 zprávy. Čtvrtý bod představuje opatření přijatá s cílem zlepšit vymáhání nevybraných nebo nesprávně vyplacených částek. Ve skutečnosti je jediným prostředkem k nápravě újmy, která byla způsobena podvody a dalšími nesrovnalostí v evropském rozpočtu, zajištění organizovaného finančního sledování. Pátý a poslední bod je věnován otázce ověřování účtů. Velká část evropského rozpočtu je spravována ve spolupráci s členskými státy. Tento bod především obsahuje stručné srovnání kontrolních principů a norem a systémů ověřování (pokud takové existují) používaných v členských státech. Zpráva poskytuje shrnutí a pohled na soubor přijatých opatření a výsledků, který obdrželo dvacet pět členských států. Současně se zprávou zveřejňuje Komise dva pracovní dokumenty[1], jeden, který je soupisem příspěvků členských států, a druhý se týká statistik nesrovnalostí hlášených členskými státy. Výroční zprávy z předchozích let, jakož i pracovní dokumenty úřadu Komise jsou k nahlédnutí na internetových stránkách OLAF2. 1. HODNOCENÍ CELKOVÉHO STRATEGICKÉHO PřÍSTUPU 2001 – 2005 K OCHRANě FINANčNÍCH ZÁJMů SPOLEčENSTVÍ Ochrana finančních zájmů Společenství musí spočívat na kultuře silné spolupráce mezi vnitrostátní úrovní a úrovní Společenství. Komise si přeje zavést celkový strategický přístup k této ochraně zahrnující všechny činnosti, které mohou přispět ke společnému cíli pro zajištění sbližování úsilí všech vnitrostátních orgánů a institucí, jichž se prevence týká. Toto se týká operačních činností, finančního sledování, uplatňovaných sankcí, prevence a přípravy legislativy upravující tyto činnosti, ať se jedná o první či třetí pilíř. Ve svém celkovém strategickém přístupu, který byl přijat 28. června 20003 a vychází ze znění Amsterdamské smlouvy článku 280 smlouvy o ES (SES), a po vytvoření Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) v roce 1999 stanovila Komise své politické a obecné cíle pro období 2001–2005. Komise označila čtyři důležitá zaměření pro ochranu finančních zájmů: - celková legislativní politika proti podvodům; - nová atmosféra spolupráce; - interinstitucionální opatření pro prevenci a boj proti korupci; - posílení trestněprávní roviny. Zavádění tohoto celkového strategického přístupu je upřesněno v akčních plánech 2001–20034 a 2004–20055. 1.1. Souhrnná legislativní politika proti podvodu Komise usilovala o to, aby politika v oblasti boje proti podvodům byla řízena transpilířním a průřezovým legislativním přístupem, který spojuje všechna odvětví, v nichž se mohou podvod a korupce projevit. Právní předpisy v oblasti boje proti podvodům musí předpokládat sledování a spolupráci, ale také prevenci a zjišťování. V roce 2001 Komise ohlásila zavedení interního mechanismu6, tzv. „fraud-proofing“, s úmyslem zlepšit kvalitu právních předpisů a vedení smluv, aby se staly více „odolné proti podvodu“. Od roku 2003 meziodborová skupina každoročně určuje legislativní iniciativy a vzory vypracovávaných smluv, které by mohly představovat významné riziko pro finanční zájmy Společenství. Za tímto cílem je mimo pracovní postupy konzultován Evropský úřad pro boj proti podvodům. Za období 2004 – 2005 úřad prověřil 28 podnětů. Zavádění eura bylo v průběhu celého období tohoto programového záměru doprovázeno několika opatřeními, která byla přijata k boji proti padělání mincí a bankovek. Komise především více rozvinula právní rámec průběhu a zásahů, jakož i rámec specifické mezinárodní spolupráce. Ve sdělení z roku 20027, které bylo zaměřeno především na zlepšení vymáhání zemědělských fondů nesprávně vyplacených před rokem 1999, Komise vyhlásila zavedení „Task Force Recouvrement“ (TFR) s cílem vyjasnit situaci ohledně nevybraných prostředků a připravit rozhodnutí o finanční odpovědnosti v rámci formálního postupu uzavírání účtů v oblasti záruční sekce EZOZF (viz bod 4. 2). Nové finanční nařízení8, které vstoupilo v platnost v roce 2003, významně posiluje ochranu finančních zájmů Společenství: - Vylepšuje především účinnost vymáhání. - Počítá s přechodem z účtování pokladny na účtování výkonu. Od roku 2005 tedy Komise dodržuje ty nejpřísnější mezinárodní normy veřejného účetnictví, vylepšuje každodenní hospodaření s fondy a minimalizuje riziko chyb nebo nesrovnalostí. - Počítá s informačním systémem, který umožní vyloučit z veřejných trhů prostřednictvím správního rozhodnutí podavatele nabídky, kteří jsou odsouzení v trestním řízení, a nedůvěryhodné kandidáty nebo kandidáty, kteří doložili klamné nebo podvodné informace. Podobný mechanismus byl přijat směrnicí o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek9. V rámci svých sdělení o transparentnosti10 Komise předpokládá studii možností většího využití vylučovacího systému a zamýšlí učinit v tomto smyslu návrhy jako pozměňovací návrh týkající se revize finančních předpisů11. V roce 2004 Komise přijala návrhy předpisů, kterými se mění předpisy o vyšetřováních prováděných úřadem OLAF12. Tyto návrhy měly za cíl především vyjasnit pravidla výměny informací mezi Úřadem a institucemi, orgány a organizacemi Společenství a umožnit úřadu zaměřit se na své operační priority a zrychlit jejich vyšetřování způsobem, který posílí jejich účinnost. Návrhy se rovněž soustředí na posílení procesních práv osob podrobených vyšetřování. Na základě těchto návrhů požádal Evropský parlament a Rada o doplňující hodnocení výkonu úřadu, které Komise předložila v říjnu 200413. Účetní dvůr vypracoval zvláštní zprávu k řízení úřadu14, která se skládala z několika doporučení. V červenci 200515 uspořádal Evropský parlament veřejné slyšení o posílení úřadu OLAF, které bylo příležitostí ke konstatování, že operativní struktura úřadu, nezávislého ve svém vyšetřování, ale administrativně začleněného ke Komisi, funguje. Ve světle tohoto vývoje přijala Komise dne 24. května 2006 návrh, který doplňuje ustanovení návrhu z února 2004, který tímto nahrazuje a který se zrušuje. Tento návrh především upravuje řízení a spolupráci mezi institucemi a dozorčím výborem během jeho schůzek s představiteli Evropského parlamentu, Rady a Komise v rámci strukturovaného dialogu. Předpokládá také vytvoření revizní rady povolané k formulování stanoviska k určitému množství případů a k objasnění mandátu generálního ředitele úřadu OLAF. Události roku 2005. V roce 2005 přijala Komise druhou zprávu16 o provádění nařízení „černá listina“17 členskými státy. Toto nařízení stanoví identifikaci hospodářských subjektů, které představují riziko pro evropský rozpočet v oblasti záruční sekce EZOZF, informování od Komise a členských států a provedení preventivních opatření. Zpráva konstatuje skromný výsledek provádění tohoto předpisu. Touto zprávou Komise zamýšlí vyvolat širokou debatu s institucemi o nezbytnosti a možných směrech případné reformy. 1.2. Nová atmosféra spolupráce Od roku 2001 Komise vyvíjela snahu pomoci deseti novým zemím a kandidátským zemím s přijetím acquis communitaire v oblasti ochrany finančních zájmů. Deset nových členských států, Rumunsko a Bulharsko vytvořily vnitrostátní úřady pro koordinaci boje proti podvodům (AFCOS), které odpovídají za všechny legislativní, administrativní a operativní nástroje pro ochranu finančních zájmů Společenství a které se ukázaly velmi užitečné. Integrace deseti nových zemí proběhla bez zvláštních problémů, země byly připraveny na svůj nový úkol chránit finanční zájmy Společenství uspokojivým způsobem. Pro lepší koordinaci procesu rozšiřování o Rumunsko a Bulharsko posílil OLAF své aktivity a svou operativní účinnost tím, že pověřil jednoho úředníka udržováním vazby s každou z těchto dvou zemí. V roce 2004 podepsalo Evropské společenství a členské státy se Švýcarskou konfederací smlouvu o spolupráci18 v boji proti podvodům a dalším protiprávním činnostem, které poškozují jejich finanční zájmy. V roce 2004 Komise současně navrhla přijetí předpisu o vzájemné správní pomoci19. Ten nabízí podrobný právní základ a průřezovou působnost, jelikož pokrývá všechna odvětví boje proti podvodům ve Společenství, které zatím nejsou předmětem odvětvových právních předpisů. Události roku 2005. Určité mezinárodně-obchodní transakce, jejichž uskutečnění proběhlo současně s porušením celních předpisů včetně pravidel týkajících se průmyslového vlastnictví, jsou příčinou hospodářské újmy a újmy na fiskálních zájmech členských států a celních příjmech rozpočtu Evropské unie. Obchodování s Čínou bylo v průběhu posledních let důvodem určitého množství problémů. Úmluva o spolupráci mezi Evropskou unií a Čínou uzavřená a podepsaná v roce 2004 a směřující ke zlepšení vzájemné pomoci v oblasti cla vstoupila v platnost v roce 2005. Její operativní část je řízena úřadem OLAF. Stálá technická infrastruktura (POCU) pro lepší spolupráci a lepší podporu společných celních operací členských států byla zahájena v prostorách úřadu OLAF. POCU umožní rychlé zavedení společných celních operací s lepší spoluprací a s menšími náklady. První operace zastřešená touto novou infrastrukturou byla operace „FAKE“, která byla zaměřena na napodobené výrobky původem z Číny. Akce organizovaná v roce 2005 dosáhla velmi uspokojivých výsledků (viz bod 3. 2). Nařízení, která stanoví v oblasti strukturálních fondů a fondů soudržnosti povinnost členských států oznamovat Komisi případy, ve kterých se objevuje podezření na nesrovnalost vzhledem k odvětvovým nařízením, byla pro zajištění harmonizace změněna a modernizována20. Harmonizace bude pokračovat změnou příslušného nařízení pro oblast zemědělství. Statut konzultačního výboru pro koordinaci boje proti podvodům byl změněn rozhodnutím Komise21 z důvodu jeho nutného přizpůsobení se změnám, které nastaly od doby jeho vzniku v roce 1994, příkladem takových změn bylo vložení odstavce 280 SES do Amsterdamské smlouvy, vytvoření úřadu OLAF v roce 1999 nebo také zavedení eura. Výbor složený ze zástupců členských států a Komise je Komisi nápomocen ve všech otázkách týkajících se ochrany finančních zájmů Společenství. 1.3. Prevence a boj proti korupci v rámci institucí V souladu s posláním, které mu bylo svěřeno v roce 1999, pokračoval úřad OLAF v přebírání úkolů prevence a boje proti korupci. Evropský soudní dvůr několikrát opakovaně potvrdil zákonnost a logiku interinstitucionálního rámce pro interní vyšetřování, který je obecně uplatňován na instituce, orgány a organizace22. Protokoly o úmluvě sjednané mezi úřadem OLAF a útvarem interního auditu (SIA)23 v roce 2001 a IDOC v roce 200424, které popisují jejich oblast vzájemných aktivit, umožnily plodnou spolupráci mezi těmito subjekty. Časté kontakty mezi úřadem OLAF a IDOC v průběhu roku 2005 umožnily v konkrétních případech koordinaci jejich činností. V rámci administrativní reformy byla přijata opatření pro zlepšení vnímavosti úředníků a zástupců Komise na zásady dobrého řízení projektů, konfliktu zájmů, jakož i na zásady dodržování postupu v případě podezření na zvláště zavrženíhodné činnosti, které mohou poškodit zájmy Společenství. Návrh Komise, který mění právní rámec vyšetřování provedených úřadem OLAF, přijatý dne 24. května 2006, zahrnuje především zlepšení informovanosti institucí a možnost nepředat závěrečnou zprávu ve věci interního vyšetřování příslušnému soudu, pokud se jedná o skutky menší závažnosti, finanční újma je minimální a existuje interní opatření, které umožní vhodné stíhání a předání dotčené instituci, orgánu či organizaci. 1.4. Posílení trestněprávního rozměru Problémy spojené s neslučitelností vnitrostátních právních systémů a se složitým a často nadnárodním vedením soudních sporů přivedly Komisi k vypsání této čtvrté výzvy ve svém strategickém přístupu. V roce 2001 předložila Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh směrnice o trestněprávní ochraně finančních zájmů Společenství25. Tento návrh má v úmyslu převzít mezi nástroje Společenství určitá ustanovení trestního práva (především definici nezákonného chování, odpovědnosti a potrestání a spolupráce s Komisí), které se nacházely v Úmluvě o ochraně finančních zájmů Společenství26 a jejích protokolech27. Zmíněná úmluva, její protokoly a protokol o pravomoci soudního dvora, které vstoupily v platnost v roce 2002, umožňují tedy prohloubenou soudní spolupráci v různých oblastech. Komise doporučuje Radě vyzvat členské státy ke zintenzivnění úsilí o posílení vnitrostátní trestněprávní úpravy, k obnovení rezervy ve vztahu k nástrojům úmluvy a k ratifikování druhého protokolu. Komise aktuálně připravuje druhou zprávu28 o provádění úmluvy a jejích již platných protokolů, která by měla být přijata koncem roku 2007 a pokryje dvacet pět členských států. Snaha jít v rámci EU ještě dále v zavádění zásad vzájemného uznávání, které se staly základním kamenem trestněprávní spolupráce, vedla k zákonodárné činnosti podněcované v oblastech, které vycházejí z kapitoly VI SES. Tato činnost měla příznivý vliv především na ochranu finančních zájmů Společenství. Například přijetí rozhodnutí v roce 2002 s rozsahem, který odpovídá evropskému zmocnění29, významně usnadňuje zatčení osob a jejich odevzdání jedním členským státem druhému k výkonu trestního stíhání, rozhodnutí nebo zajišťovacího opatření pro omezení svobody. Protokol o úmluvě mezi úřadem OLAF a Eurojustem v roce 2003 předpokládá vzájemné informování a spolupráci ve smyslu ochrany finančních zájmů Společenství. OLAF a Eurojust přijaly v roce 2004 praktické modality provádění této úmluvy. Byla založena skupina vazeb mezi úřadem OLAF a Eurojustem pro zajištění provádění úmluvy. Skupina dodržovala konání pravidelných schůzek během roku 2005. V tomto rámci spolupracoval Eurojust s úřadem OLAF a vnitrostátními orgány v několika případech OLAFu, skupina se podílela na vyšetřování a stíhání souvisejícího s těmito případy. Úmluva sjednaná mezi úřadem OLAF a Europolem v roce 2004 předpokládá posílení výměny strategických a technických informací, jakož i výměn informací o hodnocení ohrožení a o analýzách rizika v oblastech společného zájmu. V roce 2005 se zintenzivnila spolupráce mezi Úřadem a Europolem hlavně v boji proti pašování, ale i proti padělání eura. Úřad současně udržuje kontakty s mezinárodními orgány, jako je Interpol nebo Světová celní organizace (SCO). V roce 2001 přijala Komise zelenou knihu30 určenou pro zahájení rokování o vytvoření postu evropského prokurátora k zefektivnění boje proti kriminalitě, která poškozuje finanční zájmy Evropských společenství. Smlouva zřizující Evropskou ústavu byla přijata Evropskou radou v červnu 2004, ale zatím nebyla ratifikovaná všemi členskými státy a předpokládá ve svém článku III-274, že Rada, která rozhodla jednomyslně a se souhlasem Evropského parlamentu, může zřídit Evropskou prokuraturu počínající Eurojustem pro potlačení přestupků poškozujících finanční zájmy Unie. Tato prokuratura bude mít pravomoc vyhledat, stíhat a předat k odsouzení pachatele a spolupachatele těchto přestupků. Události roku 2005. Komise označila ve svém sdělení31 důsledky zásadního rozhodnutí Soudního dvora ve věci trestních ustanovení týkajících se prvního a třetího pilíře32, a to především ve věci návrhu směrnice o trestněprávní ochraně finančních zájmů Společenství. Jestliže je nutné se v dané věci odvolat na zvláštní trestněprávní ustanovení pro zaručení účinnosti práva Společenství, musí být směrnice v souladu s tímto rozhodnutím přijata výhradně v rámci prvního pilíře. 1.5. Závěr Pět let po vydání celkového strategického postupu je hodnocení uskutečněných činností pozitivní. Jak také ukazuje shrnutí uvedené dále, výrazných pokroků bylo dosaženo v každém z důležitých směrů ochrany finančních zájmů Společenství. Nicméně posilování trestněprávní oblasti bylo zpomaleno. Protože například činnost pro přípravu vytvoření postu evropského prokurátora byla časově zpomalena čekáním na ratifikaci ústavní smlouvy. Z celkového množství předpokládaných činností pro celé programové období bylo 75 % zcela provedeno před 31. prosincem 2005, 9 % bylo provedeno částečně v předpokládaných následujících lhůtách. 14 % bylo odloženo na rok 2006 a 10 % bylo prozatímně či definitivně pozastaveno, zejména z důvodu událostí vně Komise. 2. VÝSLEDKY BOJE PROTI PODVODůM: STATISTIKY TÝKAJÍCÍ SE PODVODů A JINÝCH NESROVNALOSTÍ OHLÁšENÝCH čLENSKÝMI STÁTY NA ZÁKLADě ODVěTVOVÝCH NAřÍZENÍ Právní předpisy Společenství ukládají členským státům povinnost oznamovat podvody a jiné nesrovnalosti, které narušují finanční zájmy ve všech oblastech činností Společenství33. Statistiky uvedené v této kapitole obsahují podezření na podvody a jiné nesrovnalosti oznámené členskými státy, které jsou definovány odvětvovými nařízeními. Přímé výdaje Společenství zde nejsou zahrnuty34. Dokumenty útvarů Komise35 zveřejněné současně s touto zprávou představují hloubkovou analýzu statistik obdržených na základě těchto oznámení. Následující tabulka shrnuje několik nesrovnalostí oznámených v roce 2005 spolu s příslušnými částkami pro každé odvětví36. Tabulka – Počet nesrovnalostí a částky – rok 2005 CELKEM 2005 | Oblast | Počet hlášených nesrovnalostí | Celkový finanční dopad (částky v milionech EUR) | Vlastní zdroje | 4 982 | 322 | Záruční sekce EZOZF | 3 193 | 102 | Strukturální fondy a fond soudržnosti | 3 570 | 601 | Předvstupní fondy | 331 | 17 | Celkem | 12 076 | 1 042 | Je důležité rozlišovat mezi podvodem a nesrovnalostí. Podvod je definován jako nesrovnalost způsobená úmyslně, zakládající trestný čin, který je oprávněn kvalifikovat pouze soudce37. Skutečný finanční dopad podvodu nemůže být měřen dříve než na konci soudního řízení. V oblasti vlastních zdrojů představují podezření na podvod okolo 20 % případů nesrovnalostí oznámených v roce 2005 a celkovou částku okolo 95,2 milionů EUR. V oblasti zemědělských výdajů představují podezření na podvod okolo 13 % oznámených případů nesrovnalostí a celkovou částku 21,5 milionů EUR, což odpovídá 0,05 % celkových půjček záruční sekce EZOZF. V případě strukturálních fondů se podvod týká okolo 18 % oznámených nesrovnalostí a celkové částky okolo 1,77 milionů EUR, což odpovídá 0,06 % celkového počtu udělených půjček z titulu fondů PHARE38, SAPART39 a ISPA40. Tento odhad je založen na informacích sdělených členskými státy a musí být rozumně zvážen. 2.1. Tradiční vlastní zdroje Počet případů podvodu a nesrovnalostí zjištěných a oznámených (případy nad 10 000 EUR) vzrostl o 55 % oproti roku 2004 (4 982 případů v roce 2005)41. Částka postižená nesrovnalostí se pohybuje okolo 322 milionů EUR v roce 2005 oproti 212 milionům EUR v roce 2004, tedy nárůst o 52 %. Tento růst je možné vysvětlit především lepší komunikací ze strany členských států a také tím, že řada členských států vstoupila do systému OWNRES případů, které se týkají nerevidovaných tranzitních operací, které byly, i když se zpožděním, revidovány posléze. Pouhé zjištění nárůstu o 55 % tedy nedovoluje vyvozovat závěry pro reálnou situaci ve věci podvodů a jiných nesrovnalostí. Cigarety zůstávají mezi výrobky nejvíce dotčenými nesrovnalostmi, většina oznámených případů se týká jejich pašování. V roce 2005 rovněž vzrostlo množství případů souvisejících s odvětvím cukru; jedná se hlavně o případ nevyvážení cukru, který přesahuje množství přidělené režimem Společenství. Je rovněž zaznamenán nárůst případů spojených s textilním odvětvím, ty souvisejí především s označením původu. [pic] 2.2. Zemědělské výdaje (záruční sekce EZOZF) V roce 2005 mírně poklesl počet oznámených nesrovnalostí vzhledem k předchozímu roku (3 193 případů v roce 2005, 3 401 v roce 2004). Na druhé straně vzrostl jejich finanční dopad (102 milionů EUR v roce 2005, 82 milionů EUR v roce 2004), což představuje okolo 0,21 % celkových půjček záruční sekce EZOZF (47 819 milionů EUR pro rok 2005). [pic] 2.3. Strukturální opatření V roce 2005 vzrost počet oznámených nesrovnalostí (3 570 případů včetně Fondů soudržnosti) vzhledem k předchozímu roku (3 339 případů nesrovnalostí zaznamenaných v roce 2004), jejich finanční dopad ale poklesl (601 milionů EUR v roce 2005, 696 milionů EUR v roce 2004). Finanční dopad nesrovnalostí zaznamenaných v roce 2005 představuje okolo 1,56 % půjček ze strukturálních fondů a fondů soudržnosti pro rok 2005 (38 430 milionů EUR). Konečný dopad nebude znám dříve než po skončení programu. [pic] 2.4. Předvstupní fondy Byl zaveden systém zaznamenávání nesrovnalostí, který je podobný systému strukturálních fondů, a to na základě víceletých smluv o financování pro fondy PHARE, SAPARD a ISPA a pro fondy poskytnuté Kypru a Maltě42. Tabulka 2.4 –Případy nesrovnalostí a částek sdělených členskými státy a kandidátskými zeměmi43 týkající se předvstupních fondů – roky 2002 – 200544 Rok | PHARE45 | SAPARD | ISPA | TOTAL | Celkem | Případ > 500 000 EUR | Případ < 500 000 EUR | Pří-pad | Částka (milion EUR) | Pří-pad | Částka (milion EUR) | Případ | Částka (milion EUR) | Výchozí situace konec roku 2002. Nevymáhané případy oznámené před rokem 1999, které jsou předmětem auditu Task Force Recouvrement. | 4 228 | 1 212 | 419 | 1 035 | 3 809 | 177 | Situace na konci roku 2004 po auditech TFR | 3 690 | 1 059 | 463 | 857 | 3 227 | 202 | Pro všech 463 případů, z nichž každý převyšuje 500 000 EUR, byly audity ukončeny v roce 2005. Tyto případy odpovídají celkové nevymáhané částce 857 milionů EUR. Postup završený v roce 2005 | Případ | Částka (v milionech EUR) | A. Audity a bilaterální schůzky s EM dokončené v rámci postupu uzavírání účtů (každý případ přesahující 500 000 EUR). | 431 | 765 | B. Ukončené audity, které ještě nebyly projednány s EM v rámci postupu uzavírání účtů (každý případ přesahující 500 000 EUR). | 32 | 92 | C. Případy pod 500 000 EUR, které zatím nebyly předmětem žádného šetření/auditu vedeného TRF a pro které zatím postup uzavírání účtů nebyl zahájen. | 3 227 | 202 | V roce 2006 bude přijato formální rozhodnutí Komise v rámci postupu uzavírání účtů (záruční sekce EZOZF) pro většinu případů přesahujících 500 000 EUR. 4.4. Reforma systému finančního sledování nesrovnalostí v oblasti zemědělské politiky V roce 2005 rozhodla Rada prostřednictvím svého předpisu 1290/200594 o budoucím financování společné zemědělské politiky vytvořením dvou různých evropských zemědělských fondů, a to Evropského zemědělského a záručního fondu (FEAGA) určeného mimo jiné pro financování tržních opatření a přímých plateb a Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (FEADER). Toto nové nařízení, především v článcích 32 a 33, reformuje celý systém finančního sledování nesrovnalostí, které postihnou tyto dva nové fondy (FEAGA a FEADER), a do budoucna zjednodušuje proces sledování vymáhání. Tyto články stanoví, že finanční důsledky budou tolerovány do výše 50 % na dotčený stát a do výše 50 % na rozpočet Společenství, jestliže se vymáhání nekonalo ve čtyřleté lhůtě od data prvního správního nebo soudního zjištění nebo do osmi let, pokud je vymáhání předmětem žaloby před vnitrostátním soudem (pro FEAGA a FEADER), nebo před ukončením programu rozvoje venkova (pro FEADER). 5. POSTUPY OVěřOVÁNÍ ÚčTů 5.1. Plán pro pozitivní prohlášení o věrohodnosti Ačkoli byl zaznamenán pokrok dosažený Komisí a členskými státy ve zdokonalování systému kontroly rozpočtu, vydal Účetní dvůr pro jedenáctý po sobě jdoucí rok pouze jednu pojistnou deklaraci, která byla částečně příznivá pro platební úvěry z titulu rozpočtu Společenství. Hlavní problém se podle zpráv Soudního dvora nachází na úrovni fondů, jejichž správa je sdílená s členskými státy. Ve svém stanovisku č. 2/200495 Účetní dvůr naznačil nutnost vypracovat rámec vnitřní kontroly Společenství založený na normách a společných principech, které by mohly poskytnout rozumné zajištění vybírání příjmů a provádění výdajů v souladu s platnými právními předpisy, a to vše při dodržování vyrovnaného stavu mezi cenou a prospěšností vnitřních kontrol. Dosažení pozitivního prohlášení o věrohodnosti se stalo strategickým cílem Barrosovy Komise96. V této perspektivě a na základě stanoviska Soudního dvora přijala Komise v červnu 2005 plán97, který objasňuje určité množství připomínek ve prospěch integrovaného rámce kontrol Společenství. V tomto dokumentu Komise odkazuje na návrh, který formuloval Evropský parlament v okamžiku jeho uvolnění 2003 a který by byl podnětem k opatření „zveřejněném ex ante ve formálním prohlášení a návrhu ex post ročního prohlášení o věrohodnosti, které se týká zákonnosti a pravidelnosti skrytých operací ze strany politických orgánů a ústřední správy každého členského státu (ministerstvo financí). Tento plán byl doplněn „hodnocením odchylek mezi rámcem vnitřních kontrol v rámci úřadu Komise a zásadami kontroly vyloženými ve stanovisku č. 2/2004 Účetního dvora“98 („gap assessment“). Na základě těchto dokumentů Komise a diskuzí skupiny odborníků z vnitrostátních správních orgánů členských států učinila dne 8. listopadu 2005 Rada ECOFIN závěry, ve kterých usuzuje, že „stávající prohlášení o operační stupnici se může stát důležitým věrohodným prostředkem pro Komisi a v neposlední řadě pro Účetní dvůr, že by měla být použita a představována jako uspokojivý poměr nákladů/výnosů a Komise a v neposlední řadě i Účetní dvůr by ji měly vzít v úvahu pro dosažení pozitivního prohlášení o věrohodnosti“. Rada žádá Komisi o dodání hodnocení kontrol a důležitosti již existujících prohlášení. S ohledem na závěry Rady přijala v lednu 2006 Komise akční plán pro integrovaný rámec kontrol99, ve kterém odhaduje, že jeho přínosem je skutečnost, že členské státy „zajistí, aby jejich spravování úvěrů jménem Komise snížilo riziko nepravidelných výdajů na přijatelnou úroveň a aby byly té míry, aby je bylo možno ukázat vnitrostátním auditorům a auditorům Společenství“. Jelikož v případě 80 % fondů Společenství je jejich správa sdílena s členskými státy, byl kladen důraz na zjednodušení právních předpisů pro programové období 2007–2013, na harmonizaci kontrolních zásad a norem prováděných Komisí a členskými státy, a to sdílením kontrolních výsledků a prezentováním rentability, a na používání existujících prohlášení, která se týkají řízení operačních orgánů na úrovni členských států a která tvoří důležitý prvek věrohodnosti pro Komisi a v neposlední řadě také pro Účetní dvůr. 5.2. Ověření dobrého hospodaření s veřejnými výdaji v členských státech Komise a členské státy se shodly na tom, že mají společný zájem na shromažďování informací o systémech ověřování dobrého hospodaření s veřejnými financemi existujících v členských státech s cílem pokusit se převzít ty nejlepší zkušenosti. Odpovědi na dotazník, který byl adresován členským státům, umožnily získat představu o vnitrostátních zkušenostech, které mají v této oblasti a které jsou prezentovány níže ve formě souhrnné tabulky. Tato tabulka představuje zjednodušené odpovědi poskytnuté členskými státy. Stupňované shrnutí obsahující podrobné odpovědi může být konzultováno v pracovním dokumentu útvarů Komise zveřejněném současně s touto zprávou. Ověření vnitrostátních účtů interním subjektem100 | Ověření vnitrostátních účtů externím subjektem101 | BE | Ne | Ne102. | CZ | Ano | Ne 103 | DK | Ano | Ano | DE | Ne | Ano | EE | Ano. | Ano | EL | Ne | Ne | ES | Ne | Ne 104 | FR | Ne | Ano | IE | Ano | Ano | IT | Ne | Ano | CY | Ne | Ano | LV | Ano | Ano | LT | Ano | Ano | LU | Ano | Ano | HU | Ano | Ano | MT | Ne | Ano | NL | Ano | Ano | AT | Ne | Ne 105 | PL | Ne | Ano | PT | Ne | Ano | SL | Ne | Ano | SK | Ano | Ano. | FI | Ano | Ano | SE | Ne | Ano | UK | Ano | Ano | Ověření interním subjektem Téměř polovina členských států, které odpověděly na dotazník, provádí proces ověřování interním subjektem pro zajištění zákonnosti a pravidelnosti veřejných výdajů106. Mezi nimi pouze Lotyšsko výslovně prohlásilo, že se ověření týká také fondů udělených Evropskou unií, které jsou spravovány vnitrostátními správními orgány. Nicméně je nutno poznamenat, že toto ověření je často vydáváno na úrovni správy a ne řádně jmenovaným interním auditorem107. Ve značném množství případů vydávají orgány pověřené k vydávání ověření své stanovisko k částkám, které mohou být vymáhány platebními orgány108. Ověření interním subjektem je občas vydáváno na vnitrostátní úrovni109 ; v jiných případech se vydává na úrovni kraje nebo správní agenturou110. Je nutné si všimnout zvláštních případů Velké Británie a Slovenska, kde existuje více úrovní ověření (vnitrostátní, regionální a fondem). Ověření vydaná interním orgánem jsou předkládána vnitrostátním parlamentům pouze v některých případech111. Několik členských států112 má systém interního auditu pro zajištění zákonnosti a pravidelnosti vnitrostátních účtů, i když neexistuje zákonná povinnost ověření interním subjektem. Mezi nimi dva naznačily, že tyto audity se týkají fondů Společenství113. Podle odpovědí členských států, které vlastní systém kontroly a interního auditu, se INTOSAI zdá být nejvíce rozšířen. Ověření externím subjektem. Významná většina členských států prohlašuje, že má zákonnou povinnost obdržet od externího subjektu roční ověření, které potvrdí zákonnost a pravidelnost veřejných údajů. Jedinými výjimkami je Itálie a Rakousko. Nicméně je nutné si všimnout zvláštního případu Řecka, Španělska a Itálie, kde vnitrostátní účetní dvůr vydává spíše roční zprávu než ověření. Ve většině případů je tento externí subjekt subjektem veřejného práva, který je nejvyšší instancí auditu státu. Ověření jsou ve většině zemí vydávána na vnitrostátní úrovni114. Týkají se celého rozpočtu115 a v každém případě jsou předkládána vnitrostátním parlamentům, především pro ověření zákonnosti a efektivnosti správy vnitrostátních účtů. Pouze v některých státech poskytují své stanovisko k částkám, které mohou být vymáhány116. Kontrola fondů Společenství (fondů se sdílenou správou) Ve svých odpovědích v dotazníku členské státy uvedly, že více jak polovina vnitrostátních ověřujících subjektů uvedených v článku 3 nařízení (EHS) č. 1663/95 pro záruční sekci EZOZF splňuje podmínky nezbytné pro jejich uznání ověřovatelem vnitrostátních účtů ze strany vnitrostátních orgánů117. Případy nesplnění těchto podmínek vysvětlují členské státy nedostatkem právního základu a skutečností, že tyto subjekty byly vytvořeny pro zvláštní cíl správy a kontroly fondů Společenství. Ve všech případech s výjimkou Estonska, Nizozemska a Švédska dávají tyto subjekty také své stanovisko k částkám, které mohou být vymáhány platebními agenturami. V oblasti strukturálních fondů by měl být pouze malý podíl vnitrostátních útvarů pověřených vydáváním ověření platnosti při ukončení programu předpokládaného článkem 38 nařízení (ES) 1260/1999 a článkem 15 nařízení (ES) 438/2001118 současně oprávněn k ověřování vnitrostátních účtů119. Většina členských států120 uvedla, že ověřovací subjekty dávají své stanovisko k částkám, které mohou být vymáhány. Závěr Většina vnitrostátních právních předpisů počítá s povinností obdržet ověření vnitrostátních účtů od nezávislého externího subjektu. Jedná se téměř vždy o vnitrostátní nejvyšší kontrolní úřad (NKÚ). Ve většině případů se audity NKÚ týkají celého rozpočtu a zprávy nebo ověření účtů jsou předkládány vnitrostátním parlamentům. Povinnost obdržet ověření vydané interním subjektem není tolik rozšířena. Předpokládá ji pouze desítka států. Situace je tedy více nejednoznačná než pro ověření vydávaná externím subjektem. V některých případech není ověření vydáváno auditorem, ale osobou odpovědnou za hospodaření na krajské úrovni. Komise se domnívá, že by se tato ověření v případech, které se týkají také fondů Společenství, mohla stát dodatečným prvkem věrohodnosti dokládajícím správné používání evropských fondů. Účetní dvůr by tak mohl zvážit možnost zohlednit je jako záruku zákonnosti a pravidelnosti účtů evropského rozpočtu.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] „Inventarizace opatření přijatých členskými státy“ a „Statistická analýza nesrovnalostí“. 2 http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/index_en.html 3 Sdělení Komise o ochraně finančních zájmů Společenství – Boj proti podvodům – Pro celkový strategický přístup, KOM(2000) 358 v konečném znění. 4 Sdělení Komise o ochraně finančních zájmů Společenství – Boj proti podvodům – Akční plán 2001 – 2003, KOM(2001) 254 v konečném znění. 5 Sdělení Komise o ochraně finančních zájmů Společenství – Boj proti podvodům – Akční plán 2004 – 2005, KOM(2004)544 v konečném znění. 6 Sdělení Komise o nepropustnosti legislativy a vedení smluv podvodu 7. 11. 2001, SEC(2001)2029 v konečném znění. 7 Sdělení Komise týkající se zlepšení vymáhání pohledávek Společenství vzniklých přímým hospodařením a děleným hospodařením s výdaji Společenství, KOM(2002) 671 v konečném znění. 8 Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, Úř. věst. L 248 ze dne 16. 9. 2002. 9 Směrnice Evropského parlamentu a Rady (ES) 2004/18 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (Úř. věst. L134 ze dne 30. 4. 2004) provedla informační systém umožňující vyloučit z veřejných zakázek podavatele nabídky odsouzené k trestu. 10 Sdělení Komisi od prezidenta, paní Wallström, pana Kallase, paní Hübner a paní Fischer Boel, ve kterém navrhují zahájit evropskou iniciativu ve věci transparentnosti, SEC(2005)1300. 11 Komise přijala 18. 5. 2006 pozměněný návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, KOM(2006) 213 v konečném znění. 12 Návrh nařízení, které mění nařízení (ES) č. 1073/1999 a (Euratom) č. 1074/1999 o vyšetřování provedeném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF), KOM(2004) 103 a 104. 13 Pracovní dokument úřadu Komise, Doplňující hodnocení činnosti OLAF, SEC(2004)1370. Viz také zprávu Komise, „Hodnocení činností Evropského úřadu pro boj proti podvodům“, KOM(2003) 154 v konečném znění. 14 Účetní dvůr, zvláštní zpráva 1/2005 k řízení OLAF spolu s odpověďmi Komise, Úř. věst. C 202 ze dne 8. 8. 2005 15 Slyšení dne 12. a 13. července 2005 nazvané „Posílení OLAF: revize Nařízení o Evropském úřadu boje proti podvodu“. 16 Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o používání nařízení (ES) č. 1469/95 (černá listina), KOM(2005) 520. 17 Nařízení Rady (ES) č. 1469/95 ze dne 22. června 1995, o opatřeních, která je třeba učinit vůči určitým příjemcům z akcií financovaných záruční sekcí EZOZF, Úř. věst. L 145 ze dne 29. 6. 1995. 18 Rozhodnutí Rady o podpisu smlouvy mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně jedné a Švýcarskou konfederací na straně druhé o boji proti podvodům a jiným protiprávním činnostem, které poškozují jejich finanční zájmy, KOM(2004)559 v konečném znění a Úř. věst.. C 244 ze dne 1. 10. 2004. 19 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o vzájemné správní pomoci při ochraně finančních zájmů Evropského společenství proti podvodům a jiným protiprávním jednáním, KOM(2004)509 v konečném znění. 20 Nařízení Komise (ES) č. 2035/2005 ze dne 12. prosince 2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 1681/94 o nesrovnalostech a navrácení neoprávněně vyplacených částek v souvislosti s financováním strukturálních politik a organizaci informačního systému v této oblasti, Úř. věst. L 328 ze dne 15. 12. 2005 a Nařízení Komise (ES) č. 2168/2005 ze dne 23. prosince 2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 1831/94 o nesrovnalostech a zpětném získávání částek neoprávněně vyplacených v rámci Fondu soudržnosti a organizaci informačního systému v této oblasti, Úř. věst. L 345 ze dne 28.12.2005. 21 Rozhodnutí Komise ze dne 25. února 2005, kterým se mění rozhodnutí 94/140/ES o zřízení Poradního výboru pro koordinaci boje proti podvodům, Úř. věst. L 71 ze dne 17. 3. 2005. 22 Evropský soudní dvůr svým rozhodnutím ve věci C-167/02 P, ze dne 30. března 2004 potvrdil rozhodnutí soudu první instance T-17/00 ze dne 26. února 2002, ve kterém prohlásil stížnost 71 členů Evropského parlamentu za nepřijatelnou. Tato stížnost směřovala ke zrušení rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. října 1999 – měnící jeho interní předpis, kterým zmocňuje OLAF při provádění svého pověření k interním vyšetřováním i v rámci Evropského parlamentu. V roce 2003 Soudní dvůr rozhodl ve věcech C-11/00 a C-15/00, že OLAF mohl provádět vyšetřování v případě podezření na podvod či iregularitu v rámci Evropské centrální banky (ECB) a Evropské investiční banky (EIB), protože nařízení (ES) č. 1073/1999 bylo aplikovatelné. Soud současně zrušil rozhodnutí ECB a EIB směřující k zachování možnosti vést takové vyšetřování jejich vlastními interními odděleními. 23 Protokol o úmluvě OLAF – SIA ze dne 25. 7. 2001, SEC(2003) 884/2. 24 Rozhodnutí Komise K (2004)1588 v konečném znění/4 ze dne 28. 4. 2004. 25 KOM(2001) 272 v konečném znění, Úř. věst. C240E ze dne 28. 8. 2001, změněno v roce 2002 na základě připomínek Účetního dvora a Evropského parlamentu, KOM(2002) 577 v konečném znění. 26 Úmluva vypracovaná na základě článku K.3 smlouvy o Evropské unii o ochraně finančních zájmů Evropských společenství podepsaná v Bruselu 26. července 1995, Úř. věst. C 316 ze dne 27. 11. 1995. 27 První protokol Úř. věst. C 313 ze dne 23. 10. 1996. Protokol se týká interpretace Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, pro případ újmy, provedené Soudním dvorem Evropských společenství, Úř. věst. C 151 ze dne 20. 5. 1997. Druhý protokol Úmluvy o ochraně finančních zájmů Společenství, Společné prohlášení k předmětu článku 13 odstavce 2 – Prohlášení Komise týkající se článku 7, Úř. věst. C 221 ze dne 19. 7. 1997. 28 Zpráva Komise o provádění Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství a jejich protokolů členskými státy, KOM(2004) 709. 29 Rámcové rozhodnutí Rady ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy Úř. věst. L190 ze dne 18. 7. 2002. 30 Zelená kniha o trestněprávní ochraně finančních zájmů Společenství a vytvoření postu evropského prokurátora, KOM(2001) 715. 31 Sdělení Komise o důsledcích rozsudku Soudního dvora ze dne 13. 9. 2005, KOM(2005) 583 v konečném znění. 32 Rozsudek C-176/03 Komise vs. Rada. 33 Viz především čl. 3 odst. 1 nařízení (EHS) č. 595/91 Rady ze 4. března 1991 (Úř. věst. L67 ze dne 14. 3. 1991), (ES) č. 1681/94 Komise ze dne 11. července 1994 (Úř. věst. L 178 ze dne 12. 7. 1994) a (ES) č.1831/94 Komise ze dne 26. července 1994 (Úř. věst. L 191 ze dne 27. 7. 1994) pro regulaci výdajů a čl. 6 odst. 5 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 Rady ze dne 22. května 2000 (Úř. věst. L 130 ze dne 31. 5. 2000) pro regulaci tradičních čistých příjmů. Podobný závazek existuje pro země, příjemce sbližovacích fondů. 34 Zpráva o operační činnosti OLAF se zabývá těmito otázkami. Může být konzultována na internetové adrese úřadu: http://ec.europa.eu/comm/anti_fraud/reports/index_en.html. 35 SEC(2006). 36 Statistiky převzaté do této kapitoly spočívají na výdajích, u kterých členské státy nahlásily podvod a další iregularity. 37 Viz definici obsaženou v 1. článku Úmluvy o ochraně finančních zájmů Společenství ze dne 26. července 1995 (Úř. věst. C 316 ze dne 27. 11. 1995). 38 Polsko - Maďarsko: pomoc při hospodářské restrukturalizaci, nařízení (ES) č. 3906/89,Úř. věst. L 375 ze dne 23. 12. 1989. 39 SAPARD (sbližovací zemědělský nástroj), nařízení (ES) č.1268/1999, Úř. věst. L 161 ze dne 26. 6. 1999. 40 ISPA (sbližovací strukturální nástroj), nařízení (ES) č. 1267/1999, Úř. věst. L 161 ze dne 26. 6. 1999. 41 Čísla zveřejněná ve zprávě 2004 byla vyřízena. 42 Nařízení (ES) č. 555/2000, Úř. věst. L 68 ze dne 16. 3. 2000. 43 Bulharsko a Rumunsko. 44 Čísla publikovaná ve zprávě 2004 byla vyřízena (případy přidělené na rok byly opraveny a deset nových případů bylo zaznamenáno v roce 2005, ale týkají se let 2002 až 2004). 45 Tento sloupec obsahuje hlášení dodané Kyprem a Maltou na základě nařízení č. 555/2000. 46 SEC(2006)…Členské státy byly požádány o nahlášení pouze takových údajů, které sledují čistě a jednoduše provádění práva Společenství. Zachování roční periodicity zprávy Komise či nedostatek nových měřítek přijatých v průběhu roku 2005 v určitých členských státech nemůže být vykládáno jako obraz celkové úrovně ochrany finančních zájmů dotčených členských států. Naopak může odpovídat více dynamické činnosti během předchozího období. 47 Irsko je v rozporu s postojem Komise přesvědčeno, že „všechna opatření, která se týkají fiskální oblasti, musí být přijata na základě článku, který upravuje smlouvy, totiž na základě jednomyslnosti“. V důsledku toho zachovává Irsko dále výhradu týkající se zahrnutí DPH v souvislosti se zněním článku 280, protože podle něj není tento článek přizpůsoben pro hlášení opatření v boji proti podvodu na DPH. 48 Zvláště podmínky nařízení Komise (ES) č. 438/2001 ze dne 2. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999, pokud jde o řídicí a kontrolní systémy pro pomoc poskytovanou ze strukturálních fondů, Úř. věst. L/63 ze dne 3.3.2001, a nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, Úř. věst. L 312 ze dne 23.12.1995. 49 Společné ministerské rozhodnutí č. 190622/16.12.2005. 50 Viz odkaz v bodě 1. 4. 51 SEC(2006). 52 Úmluva o používání informační technologie pro celní účely vypracovaná na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii, Úř. věst. C 316, ze dne 27. 11. 1995. 53 Akt Rady ze dne 8. května 2003 o vypracování protokolu, kterým se mění Úmluva o používání informační technologie pro celní účely, pokud jde o vytvoření identifikační databáze celních spisů, Úř. věst. C 139, ze dne 13. 6. 2003. 54 CIS je na jedné straně založen na nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (Úř. věst. L 82 ze dne 22.3.1997) a na druhé straně na Úmluvě o používání informační technologie pro celní účely vypracované na základě článku K.3 smlouvy o Evropském společenství. 55 Pro úplnější informace lze také nahlédnout na webovou stránku OLAF,http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/fide/i_en.html. 56 Kypr, Německo, Maďarsko, Litva, Slovinsko a Slovensko. 57 SEC(2006)… 58 Belgie, Německo, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Lucembursko, Nizozemí, Portugalsko a Finsko. 59 SEC(2006) 60 Belgie, Dánsko, Německo, Estonsko, Řecko, Francie, Irsko, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Rakousko, Portugalsko, Finsko a Švédsko. V Polsku: ve fiskální oblasti. Ve Velké Británii: v zemědělské oblasti. 61 Slovensko. 62 Belgie, Česká republika, Estonsko, Řecko, Francie, Irsko, Lotyšsko, Litva, Rakousko a Polsko. 63 Německo, Estonsko, Kypr, Itálie, Rakousko, Portugalsko, Švédsko a Velká Británie. Ve Francii a ve Finsku jde zákon a jurisdikce nad jednoduchou dobrou vůli, kdy vyžadují, aby změna situace nebyla dlužníkem předpokladatelná. 64 Belgie. 65 Rakousko. 66 Švédsko. 67 Portugalsko. Nicméně portugalské právo nevyžaduje, aby všechny podmínky byly kumulovány, pokud je prvek zakládající legitimní důvěru zvláště silný, může vynahradit nedostatek jiné podmínky. 68 Dánsko, Kypr, Polsko a Švédsko. 69 Česká republika, Litva, Maďarsko, Nizozemí a Slovensko. 70 Ve Švédsku není možné vymáhat dluh po třetí osobě v dobré víře. Ve Francii, v Itálii, ve Finsku, ve Skotsku a ve Slovinsku se mohou třetí osoby bránit proti vymáhání, pokud jim způsobuje újmu, ale pouze za určitých podmínek. Ve Španělsku tak mohou učinit, pokud nebraly v úvahu komunitární právo, protože toto nebylo transponováno do španělského práva. V Belgii se mohou bránit proti vymáhání v zemědělské oblasti. V Polsku a na Slovensku tak mohou učinit především, pokud mají práva k majetku, který by měl být zabaven. V rakouském právu může být vymáhaná částka snížena, pokud se ukáže nezbytnou ochrana třetí osoby v dobré víře (např. pro srážky ze mzdy). 71 Belgie (Wallonská část), Estonsko, Řecko, Lotyšsko (v oblasti strukturálních fondů), Rakousko a Polsko (v zemědělské oblasti), Slovensko. 72 Kypr a Velká Británie. 73 Finsko a Velká Británie. 74 Řecko, Portugalsko a Finsko. 75 Irsko, Maďarsko a Finsko. 76 Estonsko, Řecko, Nizozemí, Portugalsko a Finsko. 77 Česká republika, Itálie, Kypr, Lotyšsko, Rakousko, Polsko, Slovensko a Švédsko. 78 Belgie, Španělsko, Irsko, Itálie a Rakousko (v určitých případech). 79 Belgie, Německo, Kypr, Irsko, Lotyšsko, Litva, Rakousko, Finsko, Švédsko a Velká Británie. Bez odkladného účinku: Česká republika, Řecko, Španělsko, Francie, Itálie, Nizozemí, Polsko, Portugalsko a Slovensko. 80 Španělsko, Řecko, Lucembursko, Česká republika. 81 Více členských států naznačilo, že rozpočtové nebo celní pohledávky požívají výsady: Česká republika, Španělsko, Francie, Irsko, Kypr, Litva, Maďarsko, Nizozemí, Slovensko. 82 Malta a Litva. 83 Dánsko, Řecko, Španělsko, Francie, Maďarsko, Nizozemí, Rakousko, Polsko, Portugalsko, Slovinsko a Slovensko. 84 Lotyšsko, Finsko a Velká Británie. 85 Belgie, Česká republika, Nizozemí a Švédsko. 86 Malta a Litva, kde tento mechanismus neexistuje vůbec. 87 Dánsko (pro sociální fondy), Estonsko, Portugalsko. 88 Belgie, Rakousko, Finsko. 89 Česká republika, Řecko, Lotyšsko, Nizozemí. 90 Francie, Itálie, Polsko, Slovinsko a Slovensko. 91 Dánsko (pro zemědělskou oblast) a Maďarsko. 92 Viz odkaz v bodě 1.1. 93 Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky, Úř. věst. L 209 ze dne 11. 8. 2005. Viz bod 4.3. 94 Nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky, Úř. věst. L 209 ze dne 11. 8. 2005. 95 Stanovisko Účetního dvora Evropských společenství č. 2/2004 k jednotném kontrolním modelu (jednotný audit) a k návrhu, který se týká rámce vnitřní kontroly Společenství, Úř. věst. C 107 ze dne 30. 4. 2004. 96 Strategické cíle 2005 – 2009, KOM(2005) 12 ze dne 26. 1. 2005. 97 Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu a Evropskému účetnímu dvoru o plánu integrovaného rámce vnitřní kontroly, KOM(2005) 252. 98 Pracovní dokument úřadu Komise o hodnocení odchylek mezi rámcem vnitřních kontrol v rámci úřadu Komise a principy kontroly vyloženými ve stanovisku č. 2/2004 Účetního dvora „Návrh rámce vnitřní kontroly Společenství“, SEC(2005) 1152. 99 Akční plán Komise pro integrovaný rámec vnitřních kontrol: analýza odchylek a akčního plánu pro úřad Komise, SEC(2006) 9. 100 Interní orgán: osoba, oddělení, úřad, který je při ověřovaní administrativně závislý na hospodářském oddělení nebo/a oddělení rozpočtovém. 101 Externí orgán: osoba, oddělení nebo úřad, který je administrativně při ověřování nezávislý na hospodářském oddělení nebo/a oddělení rozpočtu. 102 Ověřování účtů externím orgánem přesto existuje pro rozpočet některých regionů. 103 Není zde povinnost ověření, ale Nejvyšší kontrolní úřad České republiky předkládá parlamentu své stanovisko k provádění rozpočtu a ke konečnému stavu účtů. Nicméně tato stanoviska nemají povahu auditu. 104 Není zde povinnost ověření, ale Účetní dvůr fiskalizuje celkové účty státu a jiné účty veřejného sektoru, jakož i hospodaření veřejného sektoru z hlediska jeho legality a racionality (efektivnost a hospodárnost). 105 I když neexistuje povinnost vydat ověření týkající se věrohodnosti federálních a zemských účtů Účetním dvorem Rakouska, tento prověřuje dodržování principu věrohodnosti při používání veřejných fondů. 106 Dánsko, Estonsko, Irsko, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Nizozemí, Slovensko, Finsko a Velká Británie. 107 Pouze v Estonsku, Nizozemí a na Slovensku je ověření vydáváno interním auditorem. 108 Dánsko, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Slovensko a Velká Británie. 109 Česká republika, Litva, Lucembursko, Maďarsko a Nizozemí. 110 Estonsko, Irsko, Lotyšsko a Finsko. 111 Česká republika, Litva, Slovensko a Velká Británie. 112 Francie, Itálie, Kypr, Litva, Malta, Řecko a Portugalsko. 113 Litva, Řecko, Malta. 114 Jedinými výjimkami jsou Belgie (federální a regionální úroveň), Německo (ověření na federální úrovni a na zemské úrovni), Finsko (ověření veřejným účetním) a Velká Británie (ověření na vnitrostátní úrovni a na úrovni projektu). 115 Je potřeba upozornit na případ Polska, kde je ověření vydávané externím orgánem omezeno na zemědělské výdaje. 116 Kypr, Estonsko, Maďarsko, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Slovensko a Velká Británie. 117 Česká republika, Řecko, Francie, Kypr, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, některé rakouské země, Polsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko a Velká Británie. 118 Vedle ověření vydaného při skončení programu osobou nebo nezávislou organizací, ověřuje platební orgán veškerá prohlášení o výdajích, které jsou Komisi předkládány několikrát do roka. 119 Itálie, (pro část vnitrostátního kofinancování), Litva, Nizozemí a Slovensko. 120 Dánsko, Německo, Irsko, Itálie, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Rakousko, Slovinsko, Slovensko, Finsko a Velká Británie.