Tyto problémy mohou zmařit očekávání spotřebitelů, kteří by si přáli, aby byly výrobky nabízené online dostupné na celém jednotném trhu EU. Internetoví obchodníci se zároveň stále setkávají s administrativními překážkami (jako jsou požadavky na registraci k DPH) a není jim jasné, které požadavky na ochranu spotřebitele se vztahují na přeshraniční prodej . Tyto problémy mohou internetové maloobchodníky odradit od aktivnějšího zapojení do přeshraničního prodeje.

Zpráva o prvním krátkodobém přezkumu nařízení o zeměpisném blokování přijatá dne 30. listopadu 2020 dospěla k závěru, že se někteří internetoví maloobchodníci i nadále zdráhají nabízet možnosti přeshraničního dodání. Ačkoliv nařízení o zeměpisném blokování neukládá obchodníkům povinnost dodávat na přeshraničním základě, není-li to stanoveno ve smlouvě, nákupnímu procesu může být bráněno v posledních fázích, jelikož spotřebitelé jsou teprve tehdy informováni o tom, že internetový maloobchodník nedodává do domovské země spotřebitele. Průzkum na základě fiktivních nákupů zmíněný ve zprávě o nařízení o zeměpisném blokování, který zkoumal různé aspekty nakupování online (a nebyl omezen na přeshraniční dodávání balíků), ukázal, že úspěšný byl pouze jeden ze tří pokusů o přeshraniční nákup.

Individuální odesílatelé jednotlivých balíků jsou však obzvláště citliví na sazby, jež by pro ně měly zůstat cenově dostupné. To potvrdili spotřebitelé, kteří reagovali na cílenou konzultaci. Velmi malí internetoví maloobchodníci, kteří s větší pravděpodobností využívají službu dodávání balíků se sazbou pro jednotlivé balíky, při rozvoji svých činností v oblasti elektronického obchodu často hledají nejlevnější možnosti dodání. Mohou tak těžit ze zvýšené transparentnosti sazeb. Transparentní sazby za jednotlivé zásilky slouží rovněž jako referenční bod pro větší internetové prodejce při vyjednávání zlevněných sazeb s poskytovateli doručovacích služeb.

Tato zpráva se týká prvních dvou let uplatňování nařízení. Vychází z příspěvků skupiny ERGP . Sazby použité ve zprávě byly v období od roku 2019 do roku 2021 každoročně oznámeny národními regulačními orgány. Komise uskutečnila rovněž cílenou konzultaci, která se zaměřovala na provozovatele dodacích služeb, spotřebitele, maloobchodníky a sociální partnery v Evropském výboru pro sociální dialog v odvětví poštovních služeb.

V článku 11 nařízení se vyžaduje, aby Komise předkládala zprávy o uplatňování a provádění nařízení a aby vyhodnotila zejména příspěvek nařízení ke zlepšení služeb přeshraničního dodávání balíků, včetně cenové dostupnosti pro malé a střední podniky a jednotlivce, a jeho dopad na úroveň přeshraničního dodávání balíků a na elektronický obchod. Měla by rovněž přezkoumat, do jaké míry měly národní regulační orgány problémy s uplatňováním nařízení, a dosažený pokrok týkající se dalších iniciativ pro dokončení jednotného trhu služeb dodávání balíků.

Počet poskytovatelů služeb dodávání balíků, kteří oznámili sazby svému národnímu regulačnímu orgánu, se mezi jednotlivými členskými státy značně liší, a to bez ohledu na velikost členského státu. Počet poskytovatelů nabízejících služby vnitrostátního a přeshraničního dodávání pro balíky s možností sledování o hmotnosti 1 kg kolísá v závislosti na členském státě mezi čtyřmi a osmnácti. To může naznačovat buď rozdílné stupně koncentrace trhu v EU, nebo určité problémy regulačních orgánů při vymáhání povinností týkajících se podávání zpráv vůči provozovatelům služeb.

Co se týká sazeb pro patnáct běžně používaných služeb dodávání balíků, problémy s definicemi a potíže při vyhledání správné kategorie sazeb jsou často zapříčiněny skutečností, že se nařízení zakládá na kategorizaci podle hmotnosti, kterou používají určení poskytovatelé všeobecných služeb. Ostatní poskytovatelé služeb dodávání balíků (často poskytovatelé expresních služeb) mohou své sazby zakládat na jiných kritériích, například na rozměru namísto hmotnosti. Někteří poskytovatelé proto považovali za obtížné zařadit své služby do jedné z 15 kategorií. To ztížilo skutečné srovnání sazeb. Zjištěna byla rovněž určitá nejednotnost při zařazování produktů, kdy někteří poskytovatelé vykazují údaje o stejném balíkovém produktu v různých kategoriích. Někteří poskytovatelé všeobecných služeb uvádějí, že nejsou k dispozici služby sledování balíků, kromě standardních nesledovaných balíků v rámci všeobecné služby.

Trh s dodáváním balíků je trhem, na němž nepřetržitě probíhají inovace a digitalizace. Technologie přispěla k poskytování lepších, levnějších a spolehlivějších služeb dodávání balíků. Jednotliví provozovatelé investovali do zlepšení svých informačních systémů, a to jak za účelem poskytování lepších informací o doručování svým zákazníkům (např. používáním inovativních řešení pro sledování balíků), tak za účelem zlepšení své provozní účinnosti. Mnoho přepravců nedávno nasadilo pro dodání v konečné fázi nákladní kola, ke snížení environmentální stopy se používají elektrická vozidla a pro větší pohodlí internetových zákazníků se více využívají úložné boxy pro balíky a sběrná místa.

Z těchto důvodů dospěla Komise mimo jiné k závěru, že bude nadále sledovat vývoj prvků ovlivňujících aktivní zapojení obchodníků do přeshraničního prodeje, a to i s ohledem na přeshraniční dodávání a/nebo dostupnost inovativních služeb dodávání pro spotřebitele .

I když výše uvedené nařízení o zeměpisném blokování neupravuje přeshraniční dodávání balíků, slouží zejména k řešení diskriminace spotřebitelů a podniků při nákupu zboží nebo služeb online v EU na základě jejich státní příslušnosti, místa bydliště nebo usazení a k boji proti takové diskriminaci. Dne 30. listopadu 2020 zveřejnila Komise první zprávu o nařízení o zeměpisném blokování, z níž vyplynulo, že spotřebitelé mají často vysoká očekávání ohledně přeshraničního dodávání na vnitřním trhu, která jsou zmařena odepřením přeshraničního dodání nebo neexistencí možností dodání v případě některých zemí, mimo jiné ze strany nadnárodních obchodníků. Zpráva obsahovala závěr, že se nákupní proces často zastaví v konečné fázi, protože obchodník neposkytuje dodání do země nakupujícího. V případě nedávného přezkumu na základě fiktivních nákupů byl úspěšný pouze jeden ze tří pokusů o přeshraniční nákup . To je způsobeno zejména přetrvávajícími omezeními dodání při přeshraničních nákupech. Tato omezení se stále týkají více než 50 % pokusů o nákup, a to i u nadnárodních obchodníků, kteří nabízejí různé vnitrostátní verze svých internetových stránek.

Pokud jde o poplatky za dodání v rámci elektronického obchodu, je třeba rozlišovat mezi sazbami, které poskytovatelé služeb dodávání balíků účtují internetovým maloobchodníkům, a částkami, které internetoví maloobchodníci účtují za dodání svým konečným zákazníkům. Ačkoliv cílem nařízení je zajistit větší cenovou dostupnost určitých sazeb účtovaných poskytovateli služeb dodávání balíků pro jednotlivce v důsledku větší transparentnosti, sazby sjednané maloobchodníky se mohou významně lišit. Částka, kterou konečný zákazník nakonec při transakci zaplatí, bude z velké části záviset na obchodní strategii maloobchodníka. Internetový maloobchodník se může rozhodnout, že bude nabízet bezplatné zaslání a absorbuje náklady na dodání (zcela nebo částečně), nebo že zahrne náklady na dodání (zcela či částečně) do ceny výrobku. Totéž může nastat u ostatních nákladů souvisejících s online prodejem výrobků, například u nákladů na balení. Z celkové ceny uhrazené konečným zákazníkem proto není možné extrapolovat skutečné poplatky za dodání. To ztěžuje vyhodnocení toho, zda má nařízení dopad na náklady na dodání, které koneční zákazníci hradí za výrobky, které nakupují online. Může však být smysluplné prověřit, jak jsou stanovovány sazby za dodávání balíků v rámci elektronického obchodu.

Větší transparentnost přeshraničních sazeb by mohla napomoci vzniku nových malých internetových maloobchodníků, jakož i již existujícím malým maloobchodníkům v kamenných prodejnách, kteří se rozhodnou prodávat své výrobky online, a to určením nejlepších možností dodání mezi patnácti běžně používanými službami dodávání balíků. Posledně uvedené se týká také mnoha malých maloobchodníků v kamenných prodejnách, kteří byli nuceni hledat alternativní řešení při prodeji svých výrobků v souvislosti s pandemií COVID-19, zejména během období omezení volného pohybu osob.

·norma pro měření stížností týkajících se poškozených, opožděných nebo ztracených balíků. Norma klade důraz na elektronický obchod a zabývá se otázkou několika provozovatelů u dané zásilky, jakož i úlohou příjemce ve vztahu k osobě, která službu uhradila,

·standardizace úložných boxů pro balíky s digitálními prvky. Tyto úložné boxy pro balíky pro domácí použití zlepšují uživatelskou vstřícnost elektronického obchodu,

·rozhraní pro přeshraniční balíky. Tento nástroj napomáhá elektronickému obchodu tím, že upřesňuje výměnu informací mezi internetovým obchodníkem a prvním provozovatelem logistických služeb. Týká se fyzického štítku i elektronické výměny,

·standardizace požadavků na předběžné elektronické údaje v poštovních operacích. Tento nástroj se týká údajů, které jsou zasílány před skutečným dodáním balíku a které udávají hodnotu, rizikový materiál atd. Podporuje interoperabilitu činností dodávání balíků.

V současné době se připravuje nová žádost Komise o normalizaci v oblasti poštovních služeb.

Interconnect

Třicet provozovatelů poštovních služeb, včetně většiny poskytovatelů všeobecných služeb v EU, se účastní programu Interconnect, který zahájila Mezinárodní poštovní korporace (IPC) s cílem zlepšit interoperabilitu přeshraničního dodávání balíků. Zúčastnění poskytovatelé všeobecných služeb se zavázali k vzájemnému přijímání a dodávání zásilek v souladu se společně dohodnutými normami, což jim umožní zvýšit objemy dodávek v rámci elektronického obchodu. Program Interconnect zaznamenal v roce 2020 rekordní počty sledovaných přeshraničních balíků . To částečně souvisí s rozmachem elektronického obchodu kvůli pandemii COVID-19, odráží však rovněž rostoucí důvěru pošt a internetových maloobchodníků. V roce 2018 spustila korporace IPC také platformu pro přeshraniční nakupování („Dynamic Merchant Platform”), která internetovým maloobchodníkům, zejména malým a středním podnikům, umožňuje nabízet zákazníkům širokou škálu řešení v oblasti (přeshraničního) poštovního doručování .

Světová poštovní unie

Významný nárůst balíků pocházejících ze třetích zemí, zejména ze zemí jihovýchodní Asie, představuje pro provozovatele služeb v EU řadu důležitých obchodních a politických výzev. Poskytovatelé všeobecných poštovních služeb dostávali od původního poskytovatele odměnu („konečné sazby“), které byly příliš nízké a nesouvisely s vnitrostátním poštovným ani skutečnými náklady na dodání.

To způsobilo narušení trhu v odvětví elektronického obchodu, neboť provozovatelé elektronického obchodu ze třetích zemí mohli využívat nižší poplatky za dodání. To mělo obzvláštní dopad na malé internetové maloobchodníky v Evropě. V roce 2019 byl systém odměňování stanovený na celosvětové úrovni v rámci Světové poštovní unie revidován zavedením sazby odměny, o níž mohl jednostranně rozhodnout přijímající provozovatel všeobecných služeb a která mohla představovat 70 % sazby za vnitrostátní dodání jednotlivé zásilky. Ty budou zaváděny postupně do roku 2025 (v případě Spojených států do července 2020).

Od 1. července 2021 bylo mimoto zrušeno osvobození od DPH při dovozu vztahující se na zboží s velmi malou hodnotou do 22 EUR. To posloužilo k řešení problému v souvislosti s podvody způsobenými dříve zneužívaným osvobozením zboží ze zemí mimo EU od DPH, což vedlo k narušení trhu a k nekalé hospodářské soutěži . Tyto změny povedou k rovnějším podmínkám pro poskytovatele služeb dodávání balíků a internetové maloobchodníky.

6 Závěry

V současné podobě má nařízení omezenou oblast působnosti a jasně vymezené cíle. Kvůli zaměření se na dodávání jednotlivých balíků se nezabývá sazbami u hromadných zásilek v kontextu elektronického obchodu. V rámci své oblasti působnosti a omezení dosáhlo nařízení obecně svých hlavních cílů spočívajících ve zvýšení transparentnosti určitých sazeb za jednotlivé zásilky a posílení regulačního dohledu u části trhu s dodáváním balíků, která spadá do jeho oblasti působnosti. Důležité je, že nové povinnosti týkající se podávání zpráv uložené nařízením vedly k určitému zlepšení způsobu sběru informací a údajů v členských státech. To přispělo k posílení kapacit národních regulačních orgánů v oblasti sledování trhu s balíkovými službami. Členské státy, národní regulační orgány a poskytovatelé služeb dodávání balíků obecně plní své povinnosti podle nařízení. Ve vykazovaném období nevyužily národní regulační orgány své pravomoci v oblasti ukládání sankcí za účelem vymáhání nařízení. Komise se domnívá, že v této počáteční fázi je ještě příliš brzy na posouzení přímých a nepřímých účinků provádění nařízení a uvážení změn v tomto ohledu. Více času je zapotřebí rovněž k tomu, aby bylo možné posoudit součinnost nařízení s jinými probíhajícími iniciativami, které mohou přímo či nepřímo řešit záležitosti, jimiž se nařízení zabývá. To by mohlo zahrnovat prozkoumání toho, jak jsou stanovovány sazby za dodávky balíků.

Ke zlepšení transparentnosti sazeb a regulačního dohledu by bylo možno uskutečnit řadu iniciativ:

·srovnatelnost údajů shromažďovaných národními regulačními orgány by mohla být dále zlepšena některými dalšími pokyny Komise ve spolupráci se skupinou evropských regulačních orgánů pro poštovní služby,

·Komise bude rovněž nadále sledovat sazby účtované provozovateli poštovních služeb, jejich vývoj a cenovou dostupnost pro uživatele a věnovat pozornost alternativním obchodním modelům, jako jsou modely vycházející z ekonomiky sdílení a platforem elektronického obchodu, které vstupují na trhy dodávání balíků. Komise bude stejně tak sledovat celkové marketingové postupy obchodníků a dopad těchto postupů na výběr, který má veřejnost v EU k dispozici v rámci nařízení o zeměpisném blokování,

·Komise a národní regulační orgány by měly pokračovat ve svém úsilí o propagaci internetového nástroje Komise pro transparentnost sazeb a o zlepšení jeho uživatelské vstřícnosti, zejména prokázáním jeho přidané hodnoty ve srovnání s jinými nástroji pro srovnávání cen, které jsou v současné době k dispozici. Je třeba uznat omezení nástroje, neboť zveřejněné sazby se týkají jednotlivých zásilek bez jakýchkoli slev, které se vztahují pouze na velmi malou část celkového trhu se službami dodávání balíků, a nikoli na širší kontext elektronického obchodu. Možné zdokonalení ke zlepšení nástroje pro transparentnost a zajištění jeho většího souladu se situací na trhu budou projednány se zástupci spotřebitelů, provozovateli služeb a národními regulačními orgány,

·Kromě toho by měla být zajištěna celková soudržnost s dalšími probíhajícími iniciativami, jako je provádění Digitální agendy pro Evropu a Zelené dohody pro Evropu.

Komise vyzývá Evropský parlament a Radu a Evropský hospodářský a sociální výbor, aby v souladu s článkem 11 nařízení vzaly tuto zprávu na vědomí.