[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 12.5.2009 KOM(2009) 224 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE Konzultace k rybolovným právům pro rok 2010 OBSAH 1. Úvod 3 2. Stav zdrojů 3 3. Výkonnost rybářství 4 4. Zásady pro rok 2010 5 5. Rozhodnutí o rybolovných právech v rámci společné rybářské politiky 5 5.1. Stanovení celkového přípustného odlovu (TAC) 5 5.2. Stanovení intenzity rybolovu 5 6. Dopady Lisabonské smlouvy 6 7. Řízení prostřednictvím dlouhodobého plánování 7 8. Pracovní metoda v případech, kde se zatím neuplatňují dlouhodobé plány 7 9. Výměty 8 9.1. Pokyny pro pilotní studie o výmětech 9 10. Časový plán návrhů 10 10.1. Středozemní moře a Černé moře 10 10.2. Baltské moře 10 10.3. Atlantik, Severní moře a mezinárodní vody 10 10.4. Časový plán 10 11. Dialog zúčastněných stran 11 12. Závěr 11 PŘÍLOHA I 13 PŘÍLOHA II – pravidla pro TAC 14 PŘÍLOHA III – Žádost určená ICES pro kategorie 6 až 9 16 1. ÚVOD Evropská unie každoročně vydává rozhodnutí o rybolovných právech – kvótách pro množství ryb a povolené intenzitě rybolovu – pro evropské rybáře a v evropských vodách. Tato rozhodnutí se přijímají na základě návrhu Evropské komise. Návrh Komise musí být vypracován v souladu s několika hlavními zásadami. V prvé řadě musí být roční rybolovná práva stanovena v souladu s hlavními cíli společné rybářské politiky[1] na takové úrovni, která umožní udržitelné využívání zdrojů z environmentálního, hospodářského a sociálního hlediska. Zadruhé by se vzhledem k potřebě zajistit stabilní a předvídatelný rámec pro hospodářské subjekty závislé na rybolovu měly roční odchylky udržovat v předem vymezených hranicích. Zatřetí je třeba dodržovat mezinárodní závazky, včetně závazku k obnově populací v zájmu dosažení maximální produktivity[2]. A konečně, v souladu s přístupem schváleným ve sdělení „Zlepšení konzultace v oblasti řízení rybolovu Společenství“ z roku 2006, zúčastněné strany musí být již od samého začátku zapojeny do diskuse o rybolovných právech. Podle nové pracovní metody navržené v roce 2006 uvádí toto sdělení záměry Komise ohledně jejích návrhů týkajících se celkového přípustného odlovu (TAC) a intenzity rybolovu pro rok 2010 s cílem splnit její závazek k udržitelnému rybolovu. Stav zdrojů zůstává znepokojivý. Některé populace jsou stále využívány nad hranici udržitelnosti. Rybolovná práva byla stanovena na příliš vysoké úrovni, jež znemožňuje udržitelnost populací. Nehledě na to však bylo úspěšně provedeno několik dlouhodobých plánů, které, jak se zdá, přispěly k obnově populace. Komise se zajímá o stanoviska zúčastněných stran, pokud jde o pravidla stanovená v tomto oznámení, a vyzývá členské státy a dané odvětví, aby navrhly zlepšení. V průběhu roku 2009 budou naplánovány další konzultace týkající se zlepšení dalších aspektů řízení rybolovu. Všeobecný přístup navrhovaný v tomto oznámení, konkrétně v jeho příloze II, může být však přezkoumán na základě případných vědeckých stanovisek. Komise proto nevylučuje, že ve svých návrzích týkajících se rybolovných práv na rok 2010 provede určité změny. 2. Stav zdrojů V mnoha odvětvích nevede politika zachování zdrojů k udržitelnosti. U většiny populací druhů žijících při dně došlo k úbytku a nejsou udržitelné, neboť jsou využívány nad rámec bezpečných biologických limitů. Mnohé populace pelagických druhů jsou však loveny udržitelným způsobem. Vědecké agentury každoročně posuzují, zda u populací existuje riziko, že bude narušena jejich budoucí reprodukce, tj. zda u nich došlo k překročení „bezpečných biologických limitů“. Stav přibližně 59 % populací je, převážně z důvodu nepřesných hlášení o úlovcích, neznámý. Pokud jde o populace, jejichž stav je známý, u 69 % existuje vysoké riziko vyčerpání a pouze o 31 % populací je známo, že se loví udržitelným způsobem. U 86 % populací je nadměrný rybolov natolik závažný, že by bylo možné ulovit více ryb, pokud by se rybolov snížil. Tato míra daleko převyšuje údaje týkající se situace mimo EU, kde se nadměrný rybolov týká v průměru 28 % populací[3]. Stav přibližně 18 % populací je natolik špatný, že vědci doporučují, aby nebyly loveny vůbec (viz tabulky v příloze I). Navzdory značnému úsilí však od roku 2003 existují pouze omezené známky obnovy populací nebo utlumení nadměrného rybolovu. Řízení rybolovu v Evropské unii nefunguje tak, jak by mělo, a cíl dosažení dlouhodobé udržitelnosti není plněn. Proto byla zelenou knihou zahájena celková reforma společné rybářské politiky. 3. Výkonnost rybářství I když v EU existují příklady výnosných loďstev, většina rybářských loďstev je buď ztrátová, nebo jen málo zisková. Tato celková slabá hospodářská výkonnost je důkazem zejména dlouhodobé nadměrné kapacity, jejíž příčinou a zároveň i důsledkem je nadměrný rybolov. V tomto ohledu je třeba přizpůsobit velikost loďstva tak, aby se předešlo nadměrnému rybolovu v běžných hospodářských podmínkách a zároveň aby se zabezpečila plná činnost plavidel. Všeobecně vykázalo rybářské loďstvo EU mezi léty 2003 a 2007 jen malé zisky. Mnoho rentabilních složek loďstva však odhadem 10 až 20 procenty závisí na dodatečných příjmech z přímé podpory (podpora EU nebo státní podpora[4]). Pokud by tyto příjmy nebyly zahrnuty, výnosnost mnohých loďstev by za celé období byla pravděpodobně záporná nebo v nejlepším případě nulová. Poslední prognózy na léta 2008–2009 poukazují na zhoršování hospodářské výkonnosti loďstva: - Rybolovná práva se v případě mnohých klíčových populací zmenšují, čímž se omezují rovněž potenciální příjmy mnohých odvětví loďstva EU. - Krize na trhu pohonných hmot v roce 2008 výrazně zvýšila provozní náklady a vyvolala vážné obavy týkající se budoucí struktury loďstva EU, zejména v případě plavidel s vysokou spotřebou pohonných hmot. I když od loňského léta tlak způsobený vysokými cenami pohonných hmot zásadně zeslabil (ceny lodní motorové nafty v přístavech EU se v červenci 2008 pohybovaly kolem 0,75 EUR za litr a do února 2009 klesly na 0,36 EUR za litr), z dlouhodobého pohledu lze čekat, že ceny pohonných hmot opět vzrostou. - Zdá se, že světová hospodářská krize roku 2009 negativně ovlivňuje dostupnost úvěrů, jakož i poptávku po mořských plodech, a tím i ceny ryb.To se projevuje také v odvětví výlovu, které doposud nebylo schopno hospodářsky těžit z neustále rostoucí poptávky po rybách v EU během posledního desetiletí. Přes snižující se objemy vykládek u většiny populací ryb zůstávají první prodejní ceny u mnoha důležitých druhů na stejné úrovni nebo dokonce klesají. Například ceny tresky ze Severního nebo Baltského moře v únoru meziročně klesly o 20–30 % (z průměrné ceny 3–3,50 EUR na 2,20–2,75 EUR za kilogram). Podle Globefish-FAO se v posledních měsících v případě bělomasých ryb na hlavních trzích zhroutila jak poptávka, tak ceny. Je pravděpodobné, že v roce 2009 budou obzvláště postiženy trhy s vysoce hodnotnými druhy ryb, jako je treska a tuňák. Naopak se očekává, že nízkohodnotné pelagické druhy ryb, jako mnozí korýši a losos, se budou prodávat dobře. 4. Zásady pro rok 2010 Komise se nadále drží svého závazku podporovat rybolovná práva, která jsou podle vědeckých stanovisek udržitelná a která v případě vyčerpaných populací umožní lepší obnovu populace. Rybolovná práva by měla být stanovena: - v souladu s dlouhodobými plány; - za dodržení mezinárodních závazků, včetně závazku k obnově populací, a to v zájmu dosažení maximální produktivity; - s ohledem na cíle společné rybářské politiky, zvláště pak na potřebu omezit rybolov u populací, které jsou loveny nadměrně, a obnovit vyčerpané populace. Komise přikládá dodržování těchto zásad nejvyšší důležitost. Podrobnější vysvětlení je uvedeno níže. 5. Rozhodnutí o rybolovných právech v rámci společné rybářské politiky 5.1. Stanovení celkového přípustného odlovu (TAC) Nadměrný rybolov a vyčerpání populací jsou zčásti způsobeny stanovením příliš vysokých úrovní TAC a intenzity rybolovu. Úrovně TAC přijaté Radou na základě návrhu Komise byly v průměru o 48 % vyšší než odlov, který by byl podle vědeckých agentur udržitelný v souladu se zásadou předběžné opatrnosti (tabulka 4, příloha I)[5]. Návrh Komise se v mnohých případech odklonil od vědeckého stanoviska, neboť změna úrovně TAC se pohybuje pouze v rámci pevné procentní sazby (viz příloha II) tak, aby byla zohledněna stabilita daného odvětví. Kromě známých problémů spojených s vymáháním přispělo k přetrvávajícím nízkým úrovním mořských zdrojů stanovení příliš vysokých kvót. 5.2. Stanovení intenzity rybolovu Intenzita rybolovu je řízena spolu s TAC s cílem snížit výměty a omezit příležitosti k nezákonným, nehlášeným a neregulovaným odlovům, jakož i podpořit snížení nadměrného rybolovu. Řízení intenzity rybolovu je rovněž opatřením pro zachování zdrojů, nejsou-li k dispozici prognózy používané pro navrhování TAC. Je součástí dlouhodobých plánů pro populace tresky obecné v Severním a Baltském moři, platýse a jazyka mořského v Severním moři, jazyka mořského v západní části Lamanšského průlivu, štikozubce novozélandského a humra severského. Přijetí dlouhodobého plánu pro populace tresky obecné v prosinci 2008 významně změnilo způsob řízení intenzity rybolovu a mělo by být příkladem pro další zlepšení systémů řízení intenzity rybolovu, které se používají pro jiné druhy v jiných oblastech. Stávající systém řízení intenzity rybolovu založený na maximálních mírách vyjádřených v kW dnech členským státům umožňuje rozhodovat o poměru mezi kapacitou loďstva a rybolovnými právy. Členským státům rovněž umožňuje upravit počty přidělených kW dnů s cílem podporovat rybolov s nízkým podílem výmětů. Během roku 2009 bude Komise pečlivě sledovat, jak členské státy zavádějí nový systém s cílem zajistit jeho řádné provedení. Maximální míry vyjádřené v kW dnech pro rok 2010 budou upraveny na základě vědeckého stanoviska v souladu s kontrolními pravidly pro odlov stanovenými v příslušných dlouhodobých plánech řízení. Přechod k systému kW dnů režimu intenzity rybolovu v rámci plánů řízení populace štikozubce novozélandského, humra severského a jazyka mořského v západní části Lamanšského průlivu se má uskutečnit po přezkumu těchto plánů v roce 2010. 6. Dopady Lisabonské smlouvy I když se ještě ne všechny členské státy rozhodly, že ratifikují Lisabonskou smlouvu, považuje Komise za nutné připravit se na případnou možnost, že Smlouva vstoupí v platnost před vstupem v platnost právních předpisů týkajících se rybolovných práv v roce 2010. Lisabonská smlouva zakotvuje spolurozhodování jako hlavní postup přijímání rozhodnutí pro záležitosti společné rybářské politiky. Ustanovení čl. 43 odst. 3 Smlouvy stanoví odchylku, pokud jde o opatření týkající se „stanovení a přidělení rybolovných práv“. Tato opatření jsou přijímána Radou na základě návrhu Komise a bez účasti Evropského parlamentu. Je proto nyní důležité jasně rozlišovat mezi opatřeními, o kterých se lze domnívat, že se týkají stanovení a přidělení rybolovných práv, a na druhé straně mezi těmi, která musí být přijata postupem spolurozhodování. Je proto třeba důkladně prozkoumat opakující se obsah ročních právních předpisů Rady týkajících se rybolovných práv s cílem určit, která z jejich ustanovení mohou být zahrnuta do opatření založeného na čl. 43 odst. 3. Toto podrobné zkoumání je v současné době prováděno Komisí. Jeho cílem je do návrhů Komise týkajících se právních předpisů o rybolovných právech pro rok 2010 zahrnout pouze ta ustanovení, která mají funkční spojitost se stanovením a přidělením rybolovných práv. To povede k vyloučení všech technických a kontrolních ustanovení, která neodpovídají tomuto kritériu, jakož i ustanovení týkajících se provedení pravidel přijatých regionálními organizacemi řízení rybolovu do práva Společenství. V tomto ohledu budou hrát navrhovaná nařízení o kontrole a nařízení o technických opatřeních důležitou úlohu. Až budou přijata, budou obsahovat stálá ustanovení, tedy budou nahrazovat přechodná opatření, která se v současnosti každoročně používají prostřednictvím příloh právních předpisů o ročních rybolovných právech. 7. Řízení prostřednictvím dlouhodobého plánování Dlouhodobé plány zůstávají ústředním bodem politiky Komise. Stávající plány musí být provedeny, včetně mezinárodně sjednaných plánů. Tyto plány se ukázaly být účinnější, pokud jde o řízení populací, a napomohly zlepšit přijímání rozhodnutí, a to jak ve věci procedurálních otázek, tak konečného výsledku. Od roku 2002 byly vypracovány plány pro mnoho populací. Dlouhodobými plány je nyní řízeno 41 % pelagických populací (41 % odlovu) a 29 % populací druhů žijících při dně (44 % odlovu). Nadále bude vyvíjeno úsilí dlouhodobě řídit více populací, včetně pelagických populací v Baltském moři a v několika rybolovných oblastech Středozemního moře. V roce 2009 budou navrženy specifické plány pro štikozubce severního, kranase drsného, sardel v Biskajském zálivu a lososa obecného v Baltském moři. Zatímco Rada a Komise do doby přijetí těchto plánů oznámila specifické záměry týkající se pravidel pro odlov, bude po deklaraci následovat stanovení rybolovných práv pro rok 2010, která se týkají dotyčných druhů a budou přejata do návrhů Komise (např. sleď obecný v Keltském moři a treska jednoskvrnná v západním Skotsku). Kromě toho Komise zvažuje možnou odlišnou právní strukturou pro nadcházející dlouhodobé plány. Jednou z alternativ by mohlo být, že mnoho různých populací by bylo řízeno dlouhodobým plánem v jedné směrnici. 8. Pracovní metoda v případech, kde se zatím neuplatňují dlouhodobé plány Tam, kde dosud nejsou zavedeny dlouhodobé plány, se rozhodnutí o TAC přijímají na základě každoročního vědeckého stanoviska Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES) a Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (STECF), přičemž STECF zohledňuje jak biologické, tak sociálně-ekonomické aspekty. Byla vytvořena pravidla[6] pro stanovení TAC, čímž je zajištěno spravedlivé zacházení a co největší stabilita pro dané odvětví. Tato pravidla budou platit i nadále, avšak s určitými změnami vyžadovanými na základě nejnovějších vědeckých stanovisek. V roce 2008 se STECF vyjádřil[7] k pravděpodobným výsledkům uplatňování pravidel v prohlášení o politice Komise. Stanovisko výrazně podporuje zjištění, že TAC, které jsou stanovovány podle kategorií 1 až 3 (na základě analytického hodnocení), často vedou k znovuvybudování a obnově populace. STECF však poukázal na jeden zásadní nedostatek. V případě populací, pro něž neexistuje analytické hodnocení (kategorie 6 až 9 a 11), nezachová stanovení TAC podle odlovu na jednotku intenzity zdravou populaci a nedoporučuje se. Kromě toho STECF následně prohlásil[8], že v případě populace sledě západního Baltského moře, který se tře ne jaře v divizi IIIa a poddivizi 22–24 by uplatňování pravidla kategorie 3 nezlepšilo situaci této populace. Za těchto okolností by měla být kategorie 3 přepracována. Po prohlášení Rady a Komise bude řízení populací přezkoumáno tam, kde ICES nestanoví tabulku možností odlovu. Komise má v úmyslu vytvořit nová pravidla pro populace kategorií 6 až 9 a zaslala ICES příslušnou žádost (viz příloha III). S přihlédnutím k odpovědím ICES a STECF Komise rozhodne, zda svoje návrhy týkající se TAC pro uvedené populace v roce 2010 opře o stávající pravidla, nebo o nové pravidlo vysvětlené v příloze III, nebo případně o jiná pravidla doporučená ze strany ICES nebo STECF. Regionální poradní sbory jsou vyzývány, aby se vyjádřily k těmto novým možnostem řízení populací bez kvantifikovaného hodnocení. STECF je žádán, aby posoudil biologické, sociální a hospodářské důsledky těchto různých alternativ a změn. Nyní se jedná konkrétně o populace, pro které neexistuje vědecké stanovisko (kategorie 11). Vědecké agentury byly schopny předpovědět velikost populací ryb, míru úmrtnosti dané rybolovem a výši úlovků pouze u 35 % populací (příloha I) z důvodu nedostatečných údajů od odvětví rybolovu o vykládkách, jakož i kvůli problémům při získávání údajů o výmětech a intenzitě rybolovu. Zdá se, že se tento problém stále vyhrocuje: nedostatečné údaje vedou k chybným rozhodnutím, což následně způsobuje špatný stav zachování populací a jejich vyčerpání. Pokud se situace ohledně údajů nezlepší, bude následovat použití zásady předběžné opatrnosti a ještě přísnějších pravidel. Podobně je tomu v případě, když jsou dvě nebo více populací, pro které existují různá vědecká stanoviska (a tedy různé kategorie), řízeny společně a když je stanovena společná úroveň TAC. Členským státům se připomíná, aby prováděly křížové kontroly údajů a aby zlepšily jejich poskytování. Rámec pro shromažďování údajů[9] částečně zlepší situaci týkající se údajů, zejména vyšším počtem druhů, pro něž musí být shromažďovány údaje (včetně šetření na moři). Rovněž současná reforma kontrolního systému společné rybářské politiky by měla vyřešit tyto nedostatky, neboť bude zlepšen systém satelitního sledování plavidel (VMS) a rychleji a ve větším rozsahu budou zaváděny elektronické lodní deníky. Komise bude tyto záležitosti v průběhu roku 2009 nadále pozorně sledovat. 9. VÝMěTY Výměty mořských organismů (mimo jiné i prodejných ryb) představují v evropských vodách skutečný problém. Komise se jasně vyslovila za ukončení této nežádoucí praxe[10]. Aby bylo dosaženo tohoto cíle, je třeba změnit právní předpisy Společenství, jakož i chování rybářů. V roce 2009 jsou v rámci zamezování výmětů přijímána tato významná opatření: V Severním moři a Skagerraku jsou již nyní zakázány výměty mající za cíl zlepšení kvality odlovů (highgrading), v rámci víceletých plánů byla dále snížena intenzita rybolovu a otázka, jak lze omezit výměty, je zkoumána v probíhajících pilotních studiích. V roce 2010 by měla následovat další důležitá opatření, jako je: - Snížení intenzity rybolovu, jak dohodnuto v rámci víceletých plánů, což představuje zásadní krok k omezení výmětů, neboť se týká všech druhů (včetně neobchodních), které jsou z různých důvodů vhazovány zpět do moře (malá nebo žádná tržní hodnota, zlepšení kvality odlovu, vyčerpání kvóty aj.). Snížení intenzity rybolovu populací, které jsou loveny nadměrně, navíc povede k nárůstu velikosti populace, jakož i průměrné velikosti ryb, takže bude zpět do moře vhazováno méně příliš malých ryb. - Všeobecný zákaz výmětů majících za cíl zlepšení kvality odlovů (highgrading), tj. zákaz vhazovat do moře ulovené mořské živočichy, vzaté na palubu rybářského plavidla, které může legálně zakotvit, by měl být zaveden ve všech oblastech. - Pilotní studie – měly by být podporovány výzkumné studie týkající se specifických aspektů souvisejících s všeobecným zákazem výmětů, jako jsou šance na přežití zpět vhozených zvířat, zlepšení efektivity rybolovných zařízení, hospodářské důsledky zákazu výmětů, možné využití nechtěných odlovů atd. - Povolení k rybolovu – členské státy se naléhavě vyzývají, aby vydávaly povolení k rybolovu jen plavidlům, která mají rybolovná práva v podobě kvót pro druhy ryb, u kterých je pravděpodobné, že budou odloveny v dané rybolovné oblasti. 9.1. Pokyny pro pilotní studie o výmětech Předpokládá se, že v roce 2009 vzroste počet iniciativ majících za cíl zabývat se specifickými aspekty zákazu výmětů, takže by měla být stanovena společná pravidla s cílem vytvořit stejné předpoklady pro jednotlivé studie a společný přístup pro různé zeměpisné oblasti a za účelem zajistit, že bude dosaženo cílů spojených s tímto projektem. Pro pilotní studie o výmětech by mělo platit: - všechny odlovy regulovaných druhů se započítávají proti kvótám; - pobídky pro plavidla, aby se účastnila pilotních studií, jsou činěny pouze na úrovni členských států a v rámci kvót a omezení intenzity rybolovu platných pro jednotlivé členské státy; - povinnost mít na palubě pozorovatele nebo elektronické monitorování v případě nejméně 50 % rybářských výjezdů plavidel, která se účastní pilotní studie; - možné přepracování technických opatření; - výsledky jsou vědecky vyhodnocovány; - oznamovací povinnost vůči Komisi, pokud jde o výsledky projektu, v podobě vědecké zprávy k zveřejnění na její (veřejnosti přístupné) internetové stránce. 10. Časový plán návrhů 10.1. Středozemní moře a Černé moře Ve Středozemním moři platí v současné době pouze jedna úroveň TAC, a sice pro tuňáka obecného. Byla přijata komisí ICCAT, která kromě toho stanovila pro plavidla lovící mečouny opakující se dobu hájení (1. říjen až 30. listopad). Černé moře od roku 2008 spadá pod vlastní nařízení o TAC a kvótě. Stanovení TAC pro rok 2010 se bude řídit pravidly uvedenými v příloze II a mohou do něj být zahrnuty další druhy nebo technická opatření. Komise je toho názoru, že provádění nařízení týkajícího se Středozemního moře je nadále neuspokojivé, a to i v těch oblastech činnosti, kde se uplatňuje přístup zdola, jako jsou vnitrostátní plány řízení a poskytování příslušných informací k vytvoření sítě chráněných rybolovných oblastí. Nadále zůstává cílem vytvoření dlouhodobých plánů řízení na úrovni Společenství a podpora tohoto přístupu, jakož i další opatření pro uchování stavu populací a specifická opatření týkající se sledování a kontroly v rámci Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM). STECF bude nadále doporučován jako vhodná mezinárodní vědecká platforma, která může podporovat příspěvky evropských vědeckých pracovníků k posílení vědeckého základu pro udržitelné řízení rybářství v dané oblasti, jakož i vědecké příspěvky určené vědeckému poradnímu výboru GFCM. 10.2. Baltské moře V září 2009 Komise představí svůj návrh týkající se TAC pro populace žijící v Baltském moři na rok 2010. Rada bude vyzvána, aby návrh přijala v říjnu. Stanovisko ICES bude připraveno k 29. květnu, zatímco STECF svoje stanovisko zveřejní dne 19. června. Stanovisko regionálního poradní sboru Komise očekává koncem června. 10.3. Atlantik, Severní moře a mezinárodní vody V polovině července budou předložena vědecká stanoviska STECF pro většinu populací druhů žijících při dně. Návrh Komise bude předložen v říjnu, aby byl dostatek času na konzultaci návrhu Komise. Komise zpraví zúčastněné strany o výsledku pravidel stanovených v tomto dokumentu v souladu s nejnovějšími vědeckými stanovisky, a to na schůzi, která bude svolána ještě před koncem července 2009. Časový plán pro podzimní kolo rozhodování zůstává zachován, neboť stanovisko pro velké společně řízené pelagické populace bude k dispozici až v říjnu. Toto stanovisko musí být k dispozici předtím, než bude moci být projednáván úplný soubor rybolovných práv. Návrh bude proto obsahovat mnoho prvků, o nichž ještě nebyla přijata rozhodnutí, a nebude možné uvést konkrétní čísla. 10.4. Časový plán Předpokládaný časový plán má tuto podobu: Nařízení o rybolovných právech | Datum návrhu Komise | Možné datum přijetí Radou | Černé moře | září | říjnové zasedání Rady | Baltské moře | září | říjnové zasedání Rady | Všechny ostatní oblasti | říjen | prosincové zasedání Rady | 11. Dialog zúčastněných stran Komise klade velký důraz na to, aby se zúčastněné strany podílely na procesu stanovování ročních rybolovných práv. Tento dialog v rámci ročního regulačního cyklu může být zahájen zpětnou vazbou k předloženému dokumentu. Různé regionální poradní sbory, jakož i Poradní výbor pro rybolov a akvakulturu vždy takovou zpětnou vazbu poskytovaly, a to cíleně vzhledem k potřebě Komise se při vypracovávání návrhu dobře orientovat v sociálně-ekonomických faktorech. Kromě toho se dané odvětví vždy zasazovalo o to, aby byl v úrovních TAC zachován určitý stupeň stability. Na jednotlivá pravidla pro stanovení úrovní TAC existují různé názory. Komise ve svém dialogu se zúčastněnými stranami pravidelně zdůrazňuje, že stanovení rybolovných práv je rozhodujícím aspektem politiky, která k řešení hospodářských výzev, které stojí před odvětvím rybolovu a zpracování, disponuje rovněž jinými nástroji. Cílem Komise je celkové řešení otázky, které využívá všech nástrojů. Důležitou zásadou je, že vhodné řízení zdrojů rybářské činnosti je nezbytnou podmínkou zachování a rozvoje odvětví. Na druhé straně Komise vítá připravenost zúčastněných stran, kterou ukázala zpětná vazba od regionálních poradních sborů a Poradního výboru pro rybolov a akvakulturu, podporovat úzkou spolupráci hospodářství a vědy s cílem překonat špatnou situaci týkající se údajů, a tak přispívat k stabilnějšímu systému řízení. 12. Závěr Komise žádá členské státy a zúčastněné strany o stanoviska k výše uvedenému přístupu. Velkou hodnotu přikládá stanovisku regionálních poradních sborů a Poradního výboru pro rybolov a akvakulturu. Přihlédnutí k tomuto stanovisku Komisi pomůže dostát své zodpovědnosti za řízení udržitelnosti v souladu s cíli společné rybářské politiky. Komise zaujala k řízení udržitelnosti odpovědný přístup: nedostatek důkazů není důkazem udržitelnosti. Stanovisko zúčastněných stran může Komise využít pouze tehdy, pokud je vypracováno na základě faktů o udržitelném rybolovu, tzn. že musí být podloženo konkrétními údaji. Pro věrohodné stanovisko jsou zapotřebí správné informace o rybolovu a populacích. Zúčastněné strany jsou podněcovány k zajištění plného a účinného provádění stávajících systémů hlášení o úlovcích a sběru údajů. Tyto systémy mají zásadní význam pro to, aby řízení rybolovu fungovalo. Díky dobré informovanosti budou zúčastněné strany také lépe schopny poskytovat Komisi rady ohledně udržitelné rybolovné činnosti. Komise bude spolu s členskými státy a zúčastněnými stranami od druhého čtvrtletí 2009 provádět zvláštní technická opatření (zejména co se týče systémů řízení intenzity rybolovu). Aby bylo možné včas využít výsledků konzultací, stanoví Komise konečnou lhůtu pro příspěvky související s tímto sdělením na 31. července 2009 . V rámci zasedání Rady ve složení pro zemědělství a rybolov ve dnech 22. a 23. června mají proběhnout diskuse na politické úrovni s členskými státy. PŘÍLOHA I Tabulka 1. Vědecké stanovisko ke stavu populace | Počet populací | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Populace mimo bezpečné biologické limity | 30 | 29 | 26 | 26 | 26 | 28 | 27 | Populace v rámci bezpečných biologických limitů | 12 | 10 | 14 | 11 | 12 | 13 | 12 | Stav populace neznámý z důvodu nedostatečných údajů | 48 | 53 | 53 | 57 | 58 | 55 | 57 | Tabulka 2. Vědecké stanovisko k nadměrnému rybolovu | Počet populací | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Míra rybolovu populace v porovnání s mírou maximálního udržitelného výnosu je známá | 34 | 23 | 32 | 33 | 35 | Daná populace je nadměrně lovena[11] | 32 | 21 | 30 | 29 | 30 | Populace je lovena v míře odpovídající maximálnímu udržitelnému výnosu | 2 | 2 | 2 | 4 | 5 | Tabulka 3. „Alarmující“ vědecké stanovisko | Počet populací | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Vědecké stanovisko doporučující zastavit rybolov | 24 | 13 | 12 | 14 | 20 | 18 | 17 | Tabulka 4. Rozdíl mezi TAC a udržitelnými odlovy | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Míra, v níž TAC překračuje udržitelný odlov (v %) | 46 % | 49 % | 59 % | 47 % | 45 % | 51 % | 48 % | Tabulka 5. Shrnutí vědeckých stanovisek k rybolovným právům | Počet populací | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | Populace, u nichž lze předpovědět jejich velikost a úmrtnost danou rybolovem | 40 | 34 | 40 | 31 | 29 | 30 | 34 | Populace, u nichž je k dispozici vědecké stanovisko týkající se rybolovných práv | 59 | 52 | 54 | 65 | 61 | 62 | 63 | Populace, u nichž není k dispozici žádné vědecké stanovisko | 31 | 40 | 39 | 29 | 35 | 34 | 33 | PŘÍLOHA II – pravidla pro TAC Rozhodnutí o TAC musí být přijímána na základě vědeckého stanoviska STECF, které zohlednilo biologické, sociální a hospodářské aspekty. V závislosti na míře rizika týkajícího se každé populace by měla být uplatňována rozdílná pravidla. Populace jsou vystaveny vysokému riziku, pokud spadají do „předběžné úrovně“ (Bpa) – tj. úrovně, kdy začíná hrozit, že se budoucí produktivita populace sníží. Další známkou vysokého rizika je skutečnost, že míra úmrtnosti dané rybolovem je vyšší než „předběžná míra“ (Fpa). Míra úmrtnosti dané rybolovem je roční úlovek vydělený průměrnou velikostí populace v daném roce. Je-li populace menší než Bpa nebo je-li lovena v míře vyšší než Fpa, nachází se „mimo bezpečné biologické limity“, a opačně. Kategorie | Vědecké stanovisko | Opatření, jež je třeba přijmout při stanovení TAC | 1 | Populace je využívána v míře odpovídající maximálnímu udržitelnému výnosu. | Usilovat o stanovení TAC podle prognózy odlovů odpovídající takové úmrtnosti dané rybolovem, která umožní nejvyšší dlouhodobý výnos, ale neměnit TAC o více než 25 %. | 2 | Populace, které jsou v porovnání s maximálním udržitelným výnosem loveny nadměrně, ale nacházejí se v rámci bezpečných biologických limitů. | Usilovat o stanovení TAC podle vyšší hodnoty a) prognózy odlovů odpovídající nejvyššímu dlouhodobému výnosu[12], nebo b) rybolovu s nezměněnou úmrtností danou rybolovem, ale neměnit TAC o více než 15 %. | 3 | Populace mimo bezpečné biologické limity | Usilovat o stanovení TAC podle prognózy odlovů, která povede k 30% snížení úmrtnosti dané rybolovem, ale nesnížit TAC o více než 20 %, pokud úmrtnost nevzroste. | 4 | Na populaci se vztahuje dlouhodobý plán a vědci doporučují odlov odpovídající tomuto plánu. | TAC musí být stanoven v souladu s příslušným plánem. | 5 | Populace má krátkou délku života a nelze poskytnout předpověď na jeden rok. | Stanoví se prozatímní TAC, který bude v průběhu roku změněn poté, co budou k dispozici nové informace. | 6* | Stav populace není přesně znám a STECF doporučuje vhodnou míru odlovu | Usilovat o stanovení TAC v souladu se stanoviskem STECF, ale neměnit TAC o více než 15 %. | 7* | Stav populace není přesně znám a STECF doporučuje omezit intenzitu rybolovu. | TAC by měl být snížen maximálně o 15 % a STECF bude požádán o stanovisko ohledně vhodné míry intenzity rybolovu. | 8* | Stav populace není přesně znám a STECF uvádí, že velikost populace roste. | TAC by měl být zvýšen maximálně o 15 %. | 9* | Stav populace není přesně znám a STECF uvádí, že velikost populace klesá. | TAC by měl být snížen maximálně o 15 %. | 10 | STECF doporučuje nulový odlov, snížení odlovu na nejnižší možnou míru nebo obdobné opatření. | TAC by měl být snížen alespoň o 25 %. Měla by být provedena opatření na obnovení zdrojů, včetně snížení intenzity rybolovu a zavedení selektivnějších lovných zařízení. | 11 | Žádné stanovisko STECF. | TAC by měl být přizpůsoben podle posledních skutečných hodnot odlovu, ale neměl by se změnit o více než 15 % ročně, nebo by členské státy měly vytvořit plán provádění za účelem vydávání stanovisek v kratších lhůtách. | * Toto pravidlo může být změněno. Komise požádala ICES, aby poskytl stanovisko týkající se možných nových alternativ podle přílohy III. Konečné pravidlo, které se použije, bude záviset na výsledku zmíněného stanoviska. P ŘÍLOHA III – Žádost určená ICES pro kategorie 6 až 9 Pokud jde o tyto populace, kromě druhů s přirozeně krátkou délkou života, u kterých nelze vypracovat stanovisko na základě odhadu odlovu ve vztahu k preventivním omezením, byl ICES byl požádán o následující: I) o stanovisko k TAC vzhledem k použití níže uvedeného pravidla; II) o hodnocení důsledků provedení níže uvedeného pravidla s ohledem na zásadu předběžné opatrnosti a slučitelnosti s nejvyšším udržitelným výnosem; III) o případné stanovisko, pokud jde o alternativní pravidlo a s ním spojené úrovně TAC, které by zlepšilo slučitelnost se zásadou předběžné opatrnosti, s nejvyšším udržitelným výnosem nebo se zlepšenou stabilitou úrovní TAC. Rozhodnutí by mohlo být přijímáno případ od případu. Pravidlo: 1. Pokud existuje důkaz, že populace je nadměrně využívána (měřeno úmrtností ryb danou rybolovem, s kterou je dosahováno nejvyššího udržitelného výnosu), je třeba snížit TAC s cílem dosáhnout Fmsy, ne však o více než 15 %. 2. Pokud existuje důkaz, že populace je nedostatečně využívána (měřeno úmrtností ryb danou rybolovem, s kterou je dosahováno nejvyššího udržitelného výnosu), je třeba zvýšit TAC s cílem dosáhnout Fmsy, ne však o více než 15 %. 3. Pokud platí odstavec 1 nebo 2, pak nejsou následující odstavce brány v potaz. 4. Pokud informace poukazují na nezměněnou velikost populace nebo takové informace nejsou k dispozici nebo se přiměřeně nepodchycují změny ve velikosti populace, je zachována úroveň TAC v nezměněné podobě. 5. Pokud podle názoru ICES existují vypovídající údaje o velikosti populace, použije se toto pravidlo: a. Pokud průměrná odhadovaná velikost populace dvou uplynulých let přesáhne průměrnou odhadovanou velikost populace tří předchozích let o 20 % nebo více, zvýší se úroveň TAC o 15 %. b. Pokud průměrná odhadovaná velikost populace dvou uplynulých let klesne oproti průměrné odhadované velikosti populace tří předchozích let o 20 % nebo více, sníží se úroveň TAC o 15%. Pokud je třeba provést snížení podle odstavce 1 nebo odst. 5 písm. b) v případech, kde dosud neplatily restriktivní úrovně TAC, doporučí ICES přiměřený podíl, o který je třeba snížit TAC, aby bylo dosaženo plánovaného omezení odlovu. V každém případě ICES rozhodne o vhodné hodnotě pro přiblížení se k Fmsy. [1] Článek 2 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky. Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59. [2] Provádění udržitelnosti v rybolovu EU pomocí maximálního udržitelného výnosu. Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu. KOM(2006) 360 v konečném znění. [3] FAO (2009). Stav světového rybolovu a akvakultury v roce 2008 (The state of world fisheries and aquaculture 2008). Organizace pro výživu a zemědělství při OSN, Řím. [4] Bez daňových úlev (například pro pohonné hmoty) a subvencovaných vnitrostátních sociálních režimů. [5] Při tomto výpočtu byl TAC stanovený v případě, že vědecké stanovisko doporučovalo nulový odlov, vypočten jako 100% překročení úrovně. [6] Rybolovná práva na rok 2008. Prohlášení o politice Evropské komise. Sdělení Komise Radě. KOM(2007) 295 v konečném znění. [7] STECF (2008). Zpráva podskupiny Subgroup on Stock Reviews on Harvest Control Rules (SGRST-08-02). S. 83. [8] STECF (2008). Zápis z 29. plenárního zasedání (PLEN-08-03). S. 67. [9] Nařízení Rady (ES) č. 199/2008 o vytvoření rámce Společenství pro shromažďování, správu a využívání údajů v odvětví rybolovu a pro podporu vědeckého poradenství pro společnou rybářskou politiku. [10] Politika vedoucí ke snížení nežádoucích vedlejších úlovků a eliminaci výmětů v evropském rybolovném odvětví. Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu. KOM(2007) 136 v konečném znění. [11] Neboli „nadměrně využívána“. [12] Měřeno podle úmrtnosti dané rybolovem odpovídající meznímu výnosu 10 % z mezního výnosu při úmrtnosti dané rybolovem blížící se nule (F0.1).