Různé zainteresované strany a vědecké subjekty zavedly v průběhu let různé způsoby třídění potravin pro sportovce do kategorií pro své účely. S ohledem na tyto kategorizace a na současný trh vymezil průzkum FCEC, tyto tři kategorie potravin pro sportovce: 1) nápoje pro sportovce; 2) výrobky podporující tvorbu svalstva a regeneraci po výkonu (na bázi bílkovin) a 3) výrobky zvyšující využití energetických zdrojů a výkonnost a výrobky pro průběžné doplňování látek u sportovců.

Informace o konkrétních nutričních vlastnostech potravin pro sportovce a jejich příznivém účinku na zdraví sportovců mohou být poskytovány buď podle článku 9 směrnice 2009/39/ES jako povinný požadavek, je-li potravina pro sportovce zařazena do kategorie potravin určených pro zvláštní výživu, nebo jako schválené tvrzení podle nařízení (ES) č. 1924/2006, jestliže je potravina pro sportovce zařazena do kategorie potravin pro běžnou spotřebu a je regulována horizontálními předpisy potravinového práva. Spotřebitelé tudíž obvykle nemají možnost zjistit, podle kterého právního předpisu jsou takové informace poskytovány a zda tvrzení bylo schváleno podle postupu stanoveného v nařízení (ES) č. 1924/2006, či nikoli. Ze zjištění spotřebitelského průzkumu vyplývá, že důvěra spotřebitelů k neschváleným tvrzením není nižší než důvěra ke schváleným tvrzením. Ačkoli bylo na základě spotřebitelského průzkumu zjištěno, že informace o očekávaných výsledcích nebo účincích potravin na sportovce jsou pro sportovce důležité, vliv přítomnosti tvrzení při nákupu potravin pro sportovce lze zpochybnit.

V souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1169/2011 musí být povinně uveden název potraviny a musí to být její zákonný název, udělený na úrovni EU nebo na vnitrostátní úrovni, nebo pokud takový název neexistuje, vžitý název potraviny nebo, pokud se vžitý název nepoužívá, popisný název. Toto ustanovení by se použilo na označení „potravina pro sportovce“. Pokud jde o návod k použití, čl. 9 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 1169/2011 vyžaduje jeho povinné uvedení v případě potraviny, kterou by bez takové informace bylo pro spotřebitele obtížné správně konzumovat. Návody k použití, jak je stanoveno v čl. 27 odst. 1 nařízení (EU) č. 1169/2011, musí být uvedeny takovým způsobem, aby umožnily náležité používání potraviny. Kromě toho lze poskytnout spotřebiteli také dobrovolné informace o potravině v souladu s kapitolou V nařízení (EU) č. 1169/2011.

V současnosti již existuje sedm schválených zdravotních tvrzení, která jsou zaměřena na sportovce, a několik dalších zdravotních tvrzení, jež mohou být relevantní,. Zdravotní tvrzení zaměřená na sportovce by měla být podpořena vědeckými důkazy specifickými pro tuto cílovou skupinu, a nikoli pro obecnou populaci. Existují látky, u nichž tvrzení schválena nebyla, někdy i přes příznivý závěr úřadu EFSA, že dotyčný výrobek má příznivý účinek na sportovce, protože se mělo za to, že z hlediska zdravotní politiky není tvrzení příznivé pro obecnou populaci (např. „s vysokým obsahem sodíku“).

Tato kapitola předkládá podrobnou analýzu toho, jak by potraviny pro sportovce, v současnosti klasifikované jako potraviny určené pro zvláštní výživu, byly dotčeny podle horizontálních předpisů potravinového práva za nepřítomnosti zvláštních právních předpisů po 20. červenci 2016 (až bude zrušena směrnice 2009/39/ES) a zda existuje potřeba zvláštních právních předpisů pro dotčené výrobky. U potravin pro sportovce, které jsou v současnosti považovány za potraviny pro běžnou spotřebu a spadají pod příslušná horizontální pravidla potravinového práva, by nedošlo k žádné změně.

Komise v roce 2011 přijala legislativní návrh ke zjednodušení právního rámce pro potraviny určené pro zvláštní výživu. Cílem tohoto návrhu bylo zrušit pojem potravin určených pro zvláštní výživu zrušením směrnice 2009/39/ES, včetně zvláštních směrnic přijatých v rámci tohoto právního rámce, a nahradit jej novým rámcem, který se bude vztahovat pouze na potraviny pro určité zranitelné skupiny spotřebitelů, u nichž jsou zvláštní složení a pravidla informování opodstatněné. Tato změna měla význam zejména z hlediska potravin pro sportovce, neboť často bylo velmi obtížné pochopit, zda konkrétní potravinový výrobek má být považován za potravinu určenou pro zvláštní výživu sportovců, nebo za potravinu pro běžnou spotřebu obohacenou o určité živiny se zdravotním tvrzením zaměřeným na sportovce. To také vedlo k situacím, kdy přicházely zprávy o zneužívání rozdílů v předpisech (tzv. legislation shopping), kdy si provozovatelé zvolili, že se budou řídit buď směrnicí 2009/39/ES, nebo jinými horizontálními předpisy potravinového práva, popsanými v kapitole 4 bodě 4.2, podle toho, co pro ně bylo pohodlnější.

Vzhledem k tomu, že pro potraviny pro sportovce klasifikované jako potraviny určené pro zvláštní výživu nejsou stanoveny žádné konkrétní požadavky na jejich složení, platí v souvislosti s jejich složením pouze výše uvedené požadavky.

Po 20. červenci 2016 potravina pro sportovce klasifikovaná jako potravina určená pro zvláštní výživu bude podle horizontálních předpisů potravinového práva považována buď za doplněk stravy, pokud spadá pod definici směrnice 2002/46/ES, nebo v souladu s nařízením (ES) č. 1925/2006 za obohacenou potravinu.

V případě obohacené potraviny stanoví čl. 6 odst. 6 nařízení (ES) č. 1925/2006, že vitaminy a minerální látky přidané do potraviny by měly být přítomny alespoň ve „významném množství“, je-li stanoveno v nařízení (EU) č. 1169/2011. Do potravin pro sportovce jsou vitaminy a minerální látky někdy přidávány v menší míře, než je „významné množství“, aby se zajistilo, že složení výrobku nejlépe vyhovuje požadavkům těla při provádění konkrétní sportovní činnosti. V této souvislosti je třeba brát v úvahu, že nařízení (ES) č. 1925/2006 poskytuje v odůvodněných případech možnost udělení výjimky z požadavku na „významné množství“ pro určité kategorie potravin. Existuje proto dostatečný základ podle nařízení (ES) č. 1925/2006, který by umožnil, aby potraviny pro sportovce nyní klasifikované jako potraviny určené pro zvláštní výživu mohly po 20. červenci 2016 i nadále obsahovat méně než významné množství vitaminů a minerálních látek.

Pokud jde o přidání jiných látek než vitaminů a minerálních látek, v oblasti obohacených potravin podle nařízení (ES) č. 1925/2006 a v oblasti doplňků stravy podle směrnice 2002/46/ES nedošlo až dosud k žádné harmonizaci. Členské státy mají tudíž možnost zavést v tomto směru vnitrostátní pravidla, a to v souladu s články 34 až 36 Smlouvy o fungování Evropské unie, stejně jako u jakýchkoli jiných potravinářských výrobků, které jsou dnes klasifikovány jako doplňky stravy nebo obohacené potraviny. Pokud členské státy zamýšlejí taková pravidla přijmout, použijí se články 11 a 12 nařízení (ES) č. 1925/2006. Podobná situace existuje, pokud jde o maximální množství vitaminů a minerálních látek, kdy ani zde nedošlo k harmonizaci. Po 20. červenci 2016, kdy potraviny pro sportovce dříve klasifikované jako potraviny určené pro zvláštní výživu budou spadat pod horizontální předpisy, budou potraviny pro sportovce regulovány takovýmito vnitrostátními ustanoveními.

6.4Aspekty související s oznámením, jež vyžadují příslušné vnitrostátní orgány

Ustanovení čl. 11 odst. 1 směrnice 2009/39/ES vyžaduje oznámení u potravin určených pro zvláštní výživu, které nepatří do některé ze skupin uvedených v příloze I této směrnice. Příloha I vyjmenovává tyto konkrétní skupiny potravin určených pro zvláštní výživu, pro které bylo nutné stanovit zvláštní ustanovení. Potraviny pro sportovce jsou v této příloze uvedeny, avšak nebyla k nim přijata žádná zvláštní pravidla. Z tohoto důvodu členské státy zavedly, pokud jde o oznamování, různé přístupy, přičemž některé to u potravin pro sportovce klasifikovaných jako potraviny určené pro zvláštní výživu vyžadují, a některé nikoli.

Po 20. červenci 2016 potraviny pro sportovce dříve klasifikované jako potraviny určené pro zvláštní výživu budou muset být v souladu s horizontálními předpisy pro doplňky stravy nebo pro obohacené potraviny. U doplňků stravy a obohacených potravin mohou členské státy vyžadovat oznámení pro účely sledování. To, zda u potravin pro sportovce dříve klasifikovaných jako potraviny určené pro zvláštní výživu bude vyžadováno případné nové oznámení, či nikoli, bude záviset na rozhodnutí členských států. Lze v tomto směru očekávat rozdíly; je však třeba poznamenat, že již v souvislosti se směrnicí 2009/39/ES není oznámení považováno za významnou administrativní zátěž pro provozovatele.

6.5Další aspekty

Po 20. červenci 2016 budou mít všechny potraviny pro sportovce stejné právní postavení. To by podpořilo hospodářskou soutěž mezi výrobci a současně by to také pozitivně ovlivnilo konkurenceschopnost dotyčného odvětví. To může mít příznivý účinek na ceny potravin pro sportovce. Mohly by se však vyskytnout některé nepříznivé důsledky pro konkurenceschopnost konkrétního odvětví výrobců potravin pro sportovce, kteří v současnosti působí podle směrnice 2009/39/ES a kteří by mohli ztratit své zvláštní postavení.

Náklady na nové označení a nové oznámení (bude-li povinnost takového oznamování zavedena) nebudou významné, ale mohou vzniknout dodatečné náklady vyplývající z určitého přeformulování potravin pro sportovce považovaných nyní za potraviny určené pro zvláštní výživu, tak aby byly v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 1925/2006,,. Dodatečné náklady u potravin pro sportovce, které jsou v současnosti uváděny na trh podle směrnice 2009/39/ES, lze očekávat také v souvislosti se žádostmi o schválení zdravotních tvrzení. Změny postupů příslušných orgánů při vymáhání ve srovnání se současnou situací se neočekávají.

7.Shrnutí postojů příslušných vnitrostátních orgánů a zainteresovaných stran

Většina příslušných vnitrostátních orgánů se domnívá, že stávající horizontální předpisy potravinového práva jsou pro regulaci potravin pro sportovce zcela přiměřené nebo velmi přiměřené. Šest příslušných vnitrostátních orgánů uznává potřebu zvláštních pravidel pro potraviny pro sportovce.

Provozovatelé se v postoji k otázce, zda jsou pro potraviny pro sportovce nezbytné zvláštní právní předpisy, nebo zda by potraviny pro sportovce měly spadat pod horizontální předpisy potravinového práva, zjevně různí.

Jedna průmyslová skupina, která je pro zavedení zvláštních ustanovení, by chtěla zavedením zvláštní definice potravin pro sportovce, požadavků na jejich složení a informačních požadavků zajistit, aby tyto potravinářské výrobky byly jasně rozpoznatelné od běžných potravin. Podle této skupiny za stávajících horizontálních předpisů potravinového práva není možné zaručit kvalitu výrobku, včetně jeho bezpečnosti a vhodnosti pro cílovou skupinu a řádného informování o potravinách pro sportovce, zejména pokud jde o nařízení (ES) č. 1924/2006 o výživových a zdravotních tvrzeních. Postoj vyjádřený touto skupinou uvádí, že by to odrazovalo od inovací, neboť provozovatelé by možná nebyli schopni zajistit schválení nových zdravotních tvrzení.

Jiná průmyslová skupina naopak soudí, že platné horizontální předpisy potravinového práva jsou pro řízení různých aspektů (např. bezpečnost potravin, složení potravin a informace o potravinách) souvisejících s potravinami pro sportovce dostatečné a že nepřítomnost zvláštních právních předpisů zabraňuje zneužívání rozdílů v předpisech. Podle jejich názoru potraviny pro sportovce nejsou zaměřeny na konkrétní skupiny zranitelných osob, ale jsou určeny širokému okruhu populace provádějícímu sportovní činnosti pro různé účely (např. atletům pro profesní účely, konzumentům na základě životního stylu a rekreačním uživatelům pro účely zdraví a dobré kondice). Tato skupina provozovatelů se domnívá, že zavedení zvláštních pravidel, včetně definice potravin pro sportovce, by mohlo vést k nadměrné regulaci, což by negativně ovlivnilo inovace. Tato skupina provozovatelů je však toho názoru, že některé konkrétní aspekty, zejména pokud jde o výživová a zdravotní tvrzení, nejsou v horizontálních předpisech potravinového práva dostatečně zohledněny.

Provozovatelé potravinářských podniků jsou zajedno v tom, že právní předpisy, ať jsou horizontální, nebo zvláštní povahy, by měly umožnit přiměřené poskytování příslušných informací o potravinách pro sportovce se zvláštním zaměřením na nutriční vlastnosti a zamýšlené použití. Shoda existuje i v tom, že některá opatření zavedená na vnitrostátní úrovni, například v souvislosti s doplňky stravy a obohacenými potravinami, mohou vést k překážkám na vnitřním trhu a nepříznivě by ovlivnila přeshraniční obchod v EU.

Je třeba rovněž poznamenat, že provozovatelé potravinářských podniků vznesli otázku používání dopingových látek. Tato otázka se však netýká evropských právních předpisů v oblasti potravin a měla by být řešena na základě mezinárodních a dobrovolných norem.

8.Závěr

Existují jasné známky nasvědčující tomu, že sport se stal běžnou součástí života obecné populace. Osoby, které se věnují sportovním aktivitám, tak lze sotva označit za zvláštní zranitelnou skupinu spotřebitelů, ale spíše za cílovou skupinu obecné populace, která je v dostatečné míře chráněna horizontálními právními předpisy.

Vzhledem k rostoucí kompletaci horizontálních předpisů potravinového práva, k níž došlo v posledních letech, je zaveden přiměřený rámec právních předpisů zajišťujících, aby potraviny pro sportovce, které jsou nyní klasifikované jako potraviny určené pro zvláštní výživu, mohly zůstat na trhu a mohly plnit svůj účel. Horizontální předpisy potravinového práva dávají pro tyto výrobky nezbytné záruky z hlediska bezpečnosti potravin, složení potravin, informací pro spotřebitele a právní jistoty. V důsledku toho všechny potravinářské výrobky pro sportovce budou nejen podléhat stejným právním požadavkům, ale budou také harmonizovány ve stejné míře jako jiné potraviny spadající pod horizontální předpisy potravinového práva. Očekává se, že díky zjednodušení a vyjasnění právního rámce pro potraviny pro sportovce se zvýší právní jistota a odstraní se dosavadní fragmentace založená na různých právních rámcích.