SDĚLENÍ KOMISE RADĚ v souladu s článkem 395 směrnice Rady 2006/112/ES /* COM/2012/0733 final */





SDĚLENÍ KOMISE RADĚ v souladu s článkem 395 směrnice Rady 2006/112/ES 1. SOUVISLOSTI V souladu s článkem 395 směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup vyměřování daně nebo zabránit určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. Schválení Radou je zapotřebí před jakoukoli změnou vnitrostátních právních předpisů členského státu. Jelikož tento postup stanoví v souladu s konzistentním rozhodováním Evropského soudního dvora odchylky od všeobecných zásad pro DPH, měly by mít takové odchylky omezený rozsah a měly by být přiměřené. Dopisem, který Komise zaevidovala dne 24. února 2012, požádala Francouzská republika o povolení zavést opatření odchylující se od článku 193 směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 odst. 2 uvedené směrnice informovala Komise o žádosti Francie ostatní členské státy dopisem ze dne 9. listopadu 2012. Dopisem ze dne 12. listopadu 2012 uvědomila Komise Francii, že již má k dispozici všechny údaje, které jsou podle jejího názoru potřebné k posouzení žádosti. Dopisem, který Komise zaevidovala dne 11. června 2012, požádala Spolková republika Německo o povolení zavést opatření odchylující se od článku 193 směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 odst. 2 uvedené směrnice informovala Komise o žádosti Německa ostatní členské státy dopisem ze dne 9. listopadu 2012. Dopisem ze dne 12. listopadu 2012 uvědomila Komise Německo, že již má k dispozici všechny údaje, které jsou podle jejího názoru potřebné k posouzení žádosti. Dopisem, který Komise zaevidovala dne 25. července 2012, požádala Rakouská republika o povolení zavést opatření odchylující se od článku 193 směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 odst. 2 uvedené směrnice informovala Komise o žádosti Rakouska ostatní členské státy dopisem ze dne 9. listopadu 2012. Dopisem ze dne 12. listopadu 2012 uvědomila Komise Rakousko, že již má k dispozici všechny údaje, které jsou podle jejího názoru potřebné k posouzení žádosti. 2. SHRNUTÍ ŽÁDOSTÍ Francie požádala o odchylku, aby mohla v rámci boje proti podvodům s DPH, a zejména pak kvůli kolotočovým podvodům s DPH, zavést mechanismus přenesení daňové povinnosti mezi osobami povinnými k dani u domácích dodání zemního plynu a elektřiny a u telekomunikačních služeb. Německo a Rakousko požádaly o odchylku, aby mohly v rámci boje proti podvodům s DPH, a zejména pak kvůli kolotočovým podvodům s DPH, zavést mechanismus přenesení daňové povinnosti mezi osobami povinnými k dani u domácích dodání zemního plynu a elektřiny. 3. ODCHYLKA TÝKAJÍCÍ SE PŘENESENÍ DAŇOVÉ POVINNOSTI Osobou povinnou odvést DPH je podle článku 193 směrnice o DPH osoba povinná k dani uskutečňující dodání zboží nebo poskytnutí služby. Účelem mechanismu přenesení daňové povinnosti je přesunout uvedenou povinnost na osobu povinnou k dani, které je dodáno zboží nebo jí jsou poskytnuty služby. K podvodům na bázi chybějícího obchodníka dochází, vyhýbají-li se obchodníci po prodeji svých produktů odvodu DPH správcům daně. Jejich zákazníci nicméně mají právo na odpočet daně, protože vlastní platnou fakturu. V nejkřiklavějších případech tohoto daňového úniku se prostřednictvím „kolotočového“ schématu (zahrnujícího zboží nebo služby, které jsou předmětem obchodu mezi členskými státy) stejné zboží dodá nebo stejné služby poskytnou několikrát, aniž by byla správcům daně odvedena DPH. Tím, že se v těchto případech jako osoba povinná k odvodu DPH určí osoba, jíž je dodáno zboží nebo jíž jsou poskytnuty služby, se díky mechanismu přenesení daňové povinnosti odstranila možnost dopouštět se této formy daňového úniku. V září 2009 navrhla Komise změnu směrnice o DPH, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k dodání některého zboží a poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů (KOM(2009) 511, Úř. věst. C 26, 28.1.2011, s. 11). U zboží se konkrétně jednalo o mobilní telefony, zařízení používající integrované obvody, drahé kovy a parfémy a u služeb o povolenky na emise skleníkových plynů. Tento seznam vycházel z informací shromážděných Komisí pro odvětví, která v té době byla kolotočovým podvodem značně zasažena. Cílem tohoto návrhu bylo dát stejnou možnost všem členským státům a zároveň zavést účinný hodnotící mechanismus s cílem posoudit její přeshraniční důsledky. Rada v té době nemohla daný návrh schválit v celém rozsahu a namísto toho přijala v podobě směrnice Rady 2010/23/EU ze dne 16. března 2010 pouze tu část, která se týkala povolenek na emise skleníkových plynů, a zaručila se, že se ke zbývajícím částem návrhu vrátí později. K pokračování diskuse o těchto ostatních částech návrhu se Rada zavázala ve svém prohlášení do zápisu z jednání. Komise se domnívá, že nyní nastal čas k opětovnému zahájení těchto jednání. Ve spojení s navrhovaným mechanismem rychlé reakce (COM(2012) 428) by tak měla být problematika podvodů na bázi chybějícího obchodníka řešena v krátkodobém i dlouhodobém horizontu. 4. ŽÁDOSTI Francie požaduje, aby podle článku 395 směrnice o DPH Rada na návrh Komise povolila Francii zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193, pokud jde o používání mechanismu přenesení daňové povinnosti mezi osobami povinnými k dani u domácích dodání zemního plynu a elektřiny a u telekomunikačních služeb. Tvrdí, že tento mechanismus přenesení daňové povinnosti je nutný k tomu, aby byly vytvořeny záruky proti ztrátám příjmů z kolotočových podvodů ve Francii. Tato žádost Francie byla zdůvodněna tím, že stávající opatření na předcházení podvodům nebudou účinně fungovat, a i když v současné době v uvedených odvětvích nebyly ve Francii zjištěny žádné podvody, na francouzský trh s plynem a elektřinou získal přístup velký počet podezřelých podniků nebo jednotlivců, u nichž probíhá vyšetřování. Francie se proto obává, že podvody se přesunou z oblasti povolenek na emise skleníkových plynů na jiné obchodovatelné zboží a služby, například na plyn a elektřinu a telekomunikační služby. Od 1. dubna 2012 Francie změnila svoje právní předpisy, aby se na toto zboží a tyto služby vztahoval mechanismus přenesení daňové povinnosti. Německo a Rakousko požadují, aby podle článku 395 směrnice o DPH Rada na návrh Komise povolila Německu a Rakousku zavést zvláštní opatření odchylující se od článku 193, pokud jde o používání mechanismu přenesení daňové povinnosti u domácích dodání zemního plynu a elektřiny mezi osobami povinnými k dani. Tvrdí, že tento mechanismus přenesení daňové povinnosti je nutný k tomu, aby byly vytvořeny záruky proti ztrátám příjmů z kolotočových podvodů v Německu a v Rakousku. Tyto žádosti Německa a Rakouska byly zdůvodněny tím, že stávající opatření na předcházení podvodům byla vyčerpána a ve střednědobém až dlouhodobém horizontu nebudou účinně fungovat. Přestože obě země neposkytly informace o žádném prokázaném podvodu, na německý a rakouský trh s plynem a elektřinou získal v současnosti přístup velký počet podezřelých podniků nebo jednotlivců, u nichž probíhá vyšetřování. Existuje obava, že podvody se přesunou z oblasti povolenek na emise skleníkových plynů na jiné zboží a služby, s nimiž se obchoduje, například na plyn a elektřinu. 5. STANOVISKO KOMISE Žádosti, které Komise obdrží v souladu s článkem 395, se přezkoumají, aby se zajistilo, že budou splněny základní podmínky pro udělení povolení, tj. zda navrhované konkrétní opatření zjednodušuje postupy pro osoby povinné k dani a/nebo daňovou správu nebo zda návrh zabraňuje určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. V této souvislosti Komise vždy jednala rezervovaně a obezřetně, aby se zajistilo, že odchylky nenaruší fungování všeobecného systému DPH, budou omezeného rozsahu a budou nezbytné i přiměřené. Komise se domnívá, že žádosti, které obdržela z Francie, Německa a Rakouska, nesplňují základní podmínkou článku 395, tj. že nezjednodušují postupy pro osoby povinné k dani a/nebo daňovou správu ani nezabraňují určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. Ve Francii a Rakousku coby členských státech, které podaly žádost, totiž nebyly doloženy žádné daňové úniky, pokud jde o plyn a elektřinu, a stejně tak tomu bylo i u telekomunikačních služeb ve Francii; Francie ve své žádosti sice zmiňuje případ podvodu zjištěného v Německu, ovšem v německé žádosti se nic takového neuvádí. Ještě závažnější je podle Komise to, že používání mechanismu přenesení daňové povinnosti u dodání plynu a elektřiny a při poskytování telekomunikačních služeb by mělo značný nepříznivý dopad na ostatní členské státy a na vnitřní trh jako celek. U těchto druhů zboží a služeb totiž může docházet k velmi rychlému přesunu podvodů z jednoho členského státu do druhého, a to z důvodu celoevropské integrace těchto druhů trhů i kvůli tomu, že na dálku lze za krátkou dobu realizovat velké množství plnění, aniž by bylo zapotřebí jakéhokoli fyzického kontaktu mezi hospodářskými subjekty. V případě zemního plynu a elektřiny – stejně jako tomu bylo v případě povolenek na emise skleníkových plynů – je běžné, že prodejci a kupující jsou usazeni v jiném členském státě, než je stát trhu, na kterém je dodání zaregistrováno. To znamená, že trhy v členských státech, v nichž platí odchylka, by mohly být stále využívány pro páchaní podvodů s DPH v jiných členských státech, na které se odchylka nevztahuje a které by nedokázaly na danou situaci rychle reagovat legislativními změnami, což je závažná skutečnost. Z tohoto důvodu je jediným vhodným a účinným přístupem k boji proti tomuto typu podvodů změna směrnice o DPH obdobně, jako byla provedena u povolenek na emise skleníkových plynů ve směrnici Rady 2010/23/EU, kdy byla všem členským státům pro boj proti podvodům dána stejná opatření a umožnilo jim to rychle reagovat při přesunu tohoto typu podvodů přes hranice. Tento názor sdílí i Rada, jak bylo potvrzeno v prohlášení do zápisu z jednání ke směrnici Rady 2010/23/EU, v němž se nejen zavázala k další diskusi o používání mechanismu přenesení daňové povinnosti v boji proti konkrétním typům podvodů, ale též uznala výjimečnost odchylky umožňující zavedení takového opatření s cílem urychleně řešit podvod, jenž v některém členském státě způsobil značné ztráty. 6. ZÁVĚR Komise proto došla k závěru, že žádosti Francie, Německa a Rakouska nesplňují podmínky stanovené v článku 395 směrnice o DPH a měly by značný nepříznivý dopad na ostatní členské státy a na vnitřní trh jako celek. Z tohoto důvodu vůči požadovaným odchylkám vyslovuje námitky. Komise rovněž Radě připomíná svůj návrh ze září 2009 týkající se volitelného mechanismu, který by byl k dispozici všem členským státům a měl by odpovídajícím způsobem reagovat na obavy, které vyslovily Francie, Německo a Rakousko. Komise podporuje zahrnutí plynu a elektřiny, jakož i telekomunikačních služeb, na seznam zboží a služeb, jenž je v současnosti projednáván. Komise je toho názoru, že k ostatnímu zboží a službám, u nichž mají členské státy v současné době povoleno používat mechanismus přenesení daňové povinnosti a u nichž by měl přesun podvodů negativní vliv na vnitřní trh, by se mělo přistupovat stejně konzistentně jako v případě dodání zemního plynu a elektřiny a telekomunikačních služeb.