Kromě toho existuje ještě asi 150 dalších právních aktů Unie, na které se výše uvedené návrhy rozhodnutí nevztahují a které dosud nejsou začleněny do Dohody o EHP. Toto začlenění však má zásadní význam pro zajištění rovných podmínek a účinného a jednotného uplatňování společných pravidel a dohledu v celém EHP. Očekává se, že změny, které mají být v těchto aktech provedeny, budou pouze technického rázu, které Komisi v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2894/94 umožní definovat postoj EU ve Smíšeném výboru EHP. Práce bude pokračovat co nejrychleji také na těchto právních aktech EU.

Cílem devíti návrhů rozhodnutí Smíšeného výboru EHP (přiložených k návrhu rozhodnutí Rady) je změnit přílohu IX (Finanční služby) Dohody o EHP tak, aby do uvedené dohody byla začleněna zejména nařízení o evropských orgánech dohledu (dále jen „evropské orgány dohledu EU“) (nařízení (EU) č. 1093/2010, č. 1094/2010 a č. 1095/2010), ale také řada dalších aktů Unie týkajících se finančního sektoru. Různé akty zahrnuté do tohoto prvního balíčku mají společné to, že všechny buď předávají pravomoc rozhodovat evropským orgánům dohledu EU, nebo souvisejí s akty, které taková ustanovení obsahují. Vzhledem k tomu, že některým státům ESVO EHP (Norsko, Island, Lichtenštejnsko) ústava nedovoluje akceptovat, aby evropské orgány dohledu EU přijímaly rozhodnutí, která jsou pro jejich příslušné orgány a tržní subjekty závazná, muselo být nalezeno specifické řešení.

Pro zajištění nezbytné právní jistoty a jednotnosti vnitřního trhu má Smíšený výbor EHP začleňovat veškeré příslušné právní předpisy EU do Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Dohoda o EHP) co nejdříve po jejich přijetí.

Nařízení o EBA, nařízení o EIOPA a nařízení o ESMA (č. 1093/2010, č. 1094/2010, č. 1095/2010, společně též jako nařízení o evropských orgánech dohledu)

Tři nařízení o evropských orgánech dohledu ((EBA, EIOPA a ESMA) pověřují tyto orgány určitými pravomocemi přijímat rozhodnutí, která jsou závazná pro příslušné orgány a tržní subjekty EU. Vzhledem k tomu, že některým státům ESVO EHP by ústava nemusela povolit akceptovat, aby evropské orgány dohledu EU přijímaly rozhodnutí, která jsou pro jejich příslušné orgány a tržní subjekty přímo závazná, muselo být nalezeno specifické řešení pro začlenění nařízení o evropských orgánech dohledu. Politická dohoda z října 2014 stanoví zásady pro jejich začlenění a tři návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru obsahují odpovídající úpravy.

V důsledku toho je systém stanovený v návrzích rozhodnutí Smíšeného výboru založen na dvoupilířové struktuře, která je základem správy Dohody o EHP. Proto zatímco rozhodnutí v rámci pilíře EU zůstávají na evropských orgánech dohledu, pravomoc přijímat rozhodnutí v rámci pilíře ESVO EHP bude svěřena Kontrolnímu úřadu ESVO. Kontrolní úřad ESVO však bude tato rozhodnutí přijímat pouze na základě návrhů vypracovaných evropskými orgány dohledu EU.

Aby příslušné orgány ESVO EHP a Kontrolní úřad ESVO podpořily soudržnost a jednotnost v EHP, budou se podílet na činnosti evropských orgánů dohledu EU, avšak nebudou mít právo hlasovat. To zahrnuje účast v technických útvarech a rozhodovacích orgánech příslušných evropských orgánů dohledu EU, jako je rada orgánů dohledu, ale také ve vnitřních výborech a odborných skupinách. A naopak, evropské orgány dohledu EU mají rovněž právo účastnit se rozhodovacích procesů Kontrolního úřadu ESVO. Všechny tři návrhy rozhodnutí Smíšeného výboru obsahují mechanismus k řešení sporů mezi evropskými orgány dohledu EU a Kontrolním úřadem ESVO. Různé úpravy rámce nařízení o evropských orgánech dohledu v návrzích rozhodnutí Smíšeného výboru EHP se omezují na to, co je nezbytné pro provedení politické dohody a vytvoření hladce probíhajících procesů mezi pilířem EU (zejména evropskými orgány dohledu EU) a pilířem ESVO (zejména Kontrolním úřadem ESVO). Příslušné orgány ESVO EHP přispívají do rozpočtu evropských orgánů dohledu EU stejným způsobem jako členské státy EU.

Směrnice 2011/61/EU o správcích alternativních investičních fondů (směrnice o AIFM) a nařízení (EU) č. 236/2012 o prodeji na krátko

Tento balíček se rovněž týká řady aktů Komise v dotčených oblastech (viz níže).

Směrnice 2011/61 (směrnice o AIFM) i nařízení (EU) č. 236/2012 (nařízení o prodeji na krátko) dávají orgánu ESMA pravomoci přímé intervence. Z tohoto důvodu je nutné upravit použitelný rámec a dát v souladu s politickou dohodou tyto pravomoci přijímat rozhodnutí Kontrolnímu úřadu ESVO. Avšak, stejně jako je tomu podle nařízení o evropských orgánech dohledu (jakož i nařízení o ratingových agenturách a nařízení o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů, viz další oddíl), Kontrolní úřad ESVO by mohl přijímat rozhodnutí pouze na základě návrhu vypracovaného evropskými orgány dohledu EU.

Příslušné orgány ESVO EHP, jakož i fyzické nebo právnické osoby států ESVO EHP, jsou chápány tak, že se na ně vztahuje působnost směrnice/nařízení za stejných podmínek jako na příslušné orgány EU a fyzické a právnické osoby EU.

Aby byl zajištěn jednotný dohled nad pravidly v oblasti finančních služeb a jejich jednotné uplatňování v celém EHP, ESMA a Kontrolní úřad ESVO budou před přijetím jakéhokoli opatření, které je relevantní pro jejich funkci dohledu, spolupracovat, vyměňovat si informace a vzájemně se konzultovat.

V několika případech směrnice o AIFM stanoví, že orgán ESMA může při urovnávání sporů mezi příslušnými orgány týkajících se přeshraničních situací jednat v souladu se svou pravomocí zprostředkovatele podle článku 19 nařízení o ESMA (nařízení (EU) č. 1095/2010). Avšak podle návrhu rozhodnutí Smíšeného výboru, kterým se začleňuje nařízení o ESMA, je pravomoc přijímat závazná rozhodnutí určená příslušným orgánům nebo účastníkům finančního trhu ESVO EHP svěřena Kontrolnímu úřadu ESVO. Proto návrh rozhodnutí Smíšeného výboru ohledně směrnice o AIFM objasňuje, že odkazy na tyto pravomoci orgánu ESMA je třeba chápat jako odkazy na pravomoci Kontrolního úřadu ESVO.

Návrh rozhodnutí Smíšeného výboru EHP o směrnici o AIFM rovněž zahrnuje tři nařízení v přenesené pravomoci a dvě prováděcí nařízení, která vycházejí ze směrnice o AIFM, a provádí nezbytné úpravy.

Článek 28 nařízení o prodeji na krátko stanoví, že ESMA může jednat souladu se svými intervenčními pravomocemi podle čl. 9 odst. 5 nařízení o ESMA a dočasně zakázat nebo omezit prodej na krátko nebo podobné transakce, nebo uložit fyzickým nebo právnickým osobám, aby oznámily nebo zveřejnily čisté krátké pozice. Pravomoc přijímat závazná rozhodnutí určená jednotlivým účastníkům finančního trhu ESVO EHP podle čl. 9 odst. 5 nařízení o ESMA má být v souladu s politickou dohodou svěřena Kontrolnímu úřadu ESVO (viz návrh rozhodnutí Smíšeného výboru ohledně nařízení o ESMA). Stejně jako v případě nařízení o ESMA bude moci Kontrolní úřad ESVO přijímat rozhodnutí pouze na základě návrhu vypracovaného orgánem ESMA.

Aby byla v EHP zachována jednotnost, bude koordinační funkce orgánu ESMA podle článku 27 nařízení o prodeji na krátko rozšířena tak, aby se vztahovala rovněž na příslušné orgány ESVO EHP. To znamená, že ESMA má možnost vydat stanovisko k opatření, které příslušné orgány ESVO EHP hodlají uložit nebo obnovit. Opatření Kontrolního úřadu ESVO podle článku 28 bude obecně předcházet nezávazné koordinační úsilí ze strany orgánu ESMA podle článku 27. Podobně jako v případě směrnice o AIFM jsou závazné pravomoci mediace svěřené orgánu ESMA podle čl. 23 odst 4 nařízení o prodeji na krátko, pokud jde o pilíř ESVO, svěřeny Kontrolnímu úřadu ESVO.

Kromě začlenění nařízení o prodeji na krátko stanoví příslušný návrh rozhodnutí Smíšeného výboru také začlenění čtyř nařízení v přenesené pravomoci a jednoho prováděcího nařízení, která z nařízení o prodeji na krátko vycházejí.

Nařízení (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (EMIR) a nařízení, kterými se mění nařízení (EU) č. 1060/2009 o ratingových agenturách (nařízení (EU) č. 513/2011 a nařízení (EU) č. 462/3013)

Tento balíček se rovněž týká řady aktů Komise v dotčených oblastech (viz níže).