P8_TC1-COD(2018)0152

Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. března 2019 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) …/2019, kterým se mění provádí reforma vízového informačního systému prostřednictvím změny nařízení (ES) č. 767/2008, nařízení (ES) č. 810/2009, nařízení (EU) 2017/2226, nařízení (EU) 2016/399, nařízení XX/2018 [nařízení o interoperabilitě] a rozhodnutí 2004/512/ES a kterým se zrušuje rozhodnutí Rady 2008/633/SVV [pozm. návrh 1]

EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 16 odst. 2, čl. 77 odst. 2 písm. a), b), d) a e), čl. 78 odst. 2 písm. d), e) a g), čl. 79 odst. 2 písm. c) a d), čl. 87 odst. 2 písm. a) a čl. 88 odst. 2 písm. a),

s ohledem na návrh Evropské komise,

po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,

s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),

s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),

v souladu s řádným legislativním postupem (3),

vzhledem k těmto důvodům:

(1) Vízový informační systém (VIS) byl zřízen rozhodnutím Rady 2004/512/ES (4), aby sloužil jako technologické technické řešení pro výměnu údajů o vízech mezi členskými státy. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 (5) stanovilo účel, funkce a povinnosti VIS a rovněž podmínky a postupy pro výměnu údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy s cílem usnadnit posuzování žádostí o krátkodobá víza a přijímání souvisejících rozhodnutí. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (6) stanovilo pravidla pro vkládání biometrických identifikátorů do VIS. Rozhodnutí Rady 2008/633/SVV (7) stanovilo podmínky, za nichž mohou určené orgány členských států a Europol získat konzultační přístup do VIS za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů a jiných závažných trestných činů. Systém VIS začal fungovat dne 11. října 2011 (8) a v období od října 2011 do února 2016 byl postupně zaváděn na konzulátech všech členských států po celém světě. [pozm. návrh 2]

(2) Celkové cíle VIS spočívají ve zlepšování provádění společné vízové politiky, konzulární spolupráce a konzultace mezi ústředními vízovými orgány usnadněním výměny údajů o žádostech a o souvisejících rozhodnutích mezi členskými státy s cílem: usnadnit řízení o žádostech o vízum; zamezit spekulativnímu podávání žádostí o víza („visa shopping“); usnadnit boj proti zneužití totožnosti; usnadnit kontroly na hraničních přechodech na vnějších hranicích a na území členských států; pomáhat při zjišťování totožnosti každé osoby, která nesplňuje nebo přestala splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území členských států; usnadnit uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (9) a přispět k předcházení ohrožení vnitřní bezpečnosti členských států.

(3) Ve sdělení Komise ze dne 6. dubna 2016 nazvaném „Silnější a inteligentnější informační systémy pro ochranu hranic a bezpečnost“ (10) bylo uvedeno, že je zapotřebí, aby EU posílila a zlepšila své informační systémy, architekturu údajů a výměnu informací v oblasti řízení hranic, prosazování práva a boje proti terorismu, a zdůrazněna potřeba zlepšit interoperabilitu informačních systémů. Vzhledem k tomu, že v článku 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody je stanoveno právo na volný pohyb na území států, které jsou smluvními stranami dohody, na dobu nejvýše 90 dnů v průběhu kteréhokoli období 180 dnů, a to zavedením vzájemného uznávání povolení k pobytu a dlouhodobých víz, která tyto státy vydaly, je ve sdělení rovněž vymezilo potřebu vymezena potřeba řešit informační mezery, včetně mezer týkajících se státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou držiteli dlouhodobého víza. Komise proto provedla dvě studie: v první studií proveditelnosti (11) se dospělo k závěru, že vytvoření úložiště by bylo technicky proveditelné a že nejlepší technickou volbou by bylo opětovné použití struktury VIS, zatímco v rámci druhé studie byla provedena (12) analýza nezbytnosti a přiměřenosti rozšíření oblasti působnosti systému VIS, přičemž se dospělo k závěru, že by bylo nezbytné a přiměřené rozšířit oblast působnosti systému VIS, aby obsahoval výše zmíněné dokumenty. [pozm. návrh 3]

(4) Dne 10. června 2016 schválila Rada plán na posílení výměny informací a správy informací (13) . S cílem řešit stávající informační mezeru s ohledem na dokumenty vydávané státním příslušníkům třetích zemí Rada vyzvala Komisi, aby posoudila zřízení centrálního úložiště povolení k pobytu a dlouhodobých víz vydaných členskými státy, které by uchovávalo informace o těchto dokumentech, včetně konce platnosti a případného odebrání. Článek 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody stanoví právo na volný pohyb na území států, které jsou smluvními stranami dohody, na dobu nejvýše 90 dnů v průběhu jakéhokoliv období 180 dnů, a to zavedením vzájemného uznávání povolení k pobytu a dlouhodobých víz, která tyto státy vydaly. [pozm. návrh 4]

(5) V závěrech Rady ze dne 9. června 2017 o dalším postupu s cílem zlepšit výměnu informací a zajistit interoperabilitu informačních systémů EU (14) Rada uznala, že mohou být zapotřebí nová opatření s cílem odstranit stávající informační mezery v oblasti správy hranic a prosazování práva v souvislosti s překračováním hranic držiteli dlouhodobých víz a povolení k pobytu. Rada vyzvala Komisi, aby prioritně vypracovala studii proveditelnosti týkající se zřízení ústředního úložiště EU obsahujícího informace o dlouhodobých vízech, pobytových kartách a povoleních k pobytu. Na tomto základě Komise provedla dvě studie: první studie proveditelnosti (15) dospěla k závěru, že vytvoření úložiště by bylo technicky proveditelné a že nejlepší technickou volbou by bylo opětovné použití struktury VIS, zatímco druhá studie (16) provedla analýzu nezbytnosti a přiměřenosti a dospěla k závěru, že by bylo nezbytné a přiměřené rozšířit oblast působnosti VIS, aby obsahoval výše zmíněné dokumenty. [pozm. návrh 5]

(6) Ve sdělení Komise ze dne 27. září 2017 o „naplňování evropského programu pro migraci“ (17) se uvádí, že společná vízová politika EU je nejen zásadním prvkem pro usnadnění cestovního ruchu a podnikání, ale také klíčovým nástrojem pro předcházení bezpečnostním rizikům a rizikům nelegální migrace do EU. Sdělení uznalo potřebu dalšího uzpůsobení společné vízové politiky současným výzvám tím, že bude zohledňovat nová řešení informační techniky a udržovat přínosy zjednodušeného vydávání víz v rovnováze s lepším řízením migrace a bezpečnosti a lepší správou hranic. Ve sdělení se uvádí, že dojde k revizi právního rámce VIS s cílem dále zlepšit vyřizování žádostí o víza, včetně aspektů souvisejících s ochranou údajů a přístupem pro donucovací orgány, aby se používání VIS mohlo dále rozšířit na nové kategorie údajů a nové způsoby jejich používání a aby bylo možné plně využívat nástroje pro interoperabilitu.

(7) Sdělení Komise ze dne 14. března 2018 o přizpůsobení společné vízové politiky novým výzvám (18) potvrdilo, že právní rámec VIS bude revidován jako součást širšího procesu reflexe o interoperabilitě informačních systémů.

(8) Při přijetí nařízení (ES) č. 810/2009 bylo uznáno, že otázka dostatečné spolehlivosti pro účely identifikace a ověřování otisků prstů dětí mladších 12 let, zejména toho, jak se otisky prstů s věkem mění, bude muset být řešena v pozdější fázi a řešení bude založeno na výsledcích studie provedené za v rámci odpovědnosti Komise. Studie (19) provedená Společným výzkumným střediskem v roce 2013 dospěla k závěru, že za určitých podmínek lze dosáhnout s uspokojivou mírou přesnosti rozpoznávání otisků prstů dětí ve věku od 6 do 12 let. Druhá studie (20) toto zjištění v prosinci 2017 potvrdila a poskytla další informace o účinku stárnutí na kvalitu otisků prstů. Na tomto základě Komise provedla v roce 2017 další studii, která zkoumala nezbytnost a přiměřenost snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů u dětí při postupu udělování víz na 6 let věku. Tato studie (21) zjistila, že snížení věkové hranice pro snímání otisků prstů by přispělo k lepšímu dosažení cílů VIS, zejména pokud jde o usnadnění boje proti podvodnému zneužívání totožnosti, usnadnění kontrol na hraničních přechodech na vnějších hranicích a mohlo by přinést další výhody prostřednictvím posílení prevence a boje proti zneužívání práv dětí, zejména tím, že umožní zjištění/ověření totožnosti dětských státních příslušníků třetí země, kteří se nacházejí na schengenském území v situaci, v níž by mohla být nebo byla porušena jejich práva (např. dětské oběti obchodování s lidmi, pohřešované děti a nezletilé osoby bez doprovodu, které žádají o azyl). Zároveň se v případě dětí jedná o velmi ohroženou skupinu, a proto by mělo shromažďování zvláštních kategorií údajů od nich, jako jsou otisky prstů, podléhat přísnějším ochranným opatřením, přičemž by měl být omezen účel, za kterým lze tyto údaje používat v situacích, kdy je to v nejlepším zájmu dítěte, mj. tím, že se omezí doba uchovávání těchto údajů. V rámci druhé studie bylo navíc zjištěno, že otisky prstů u osob nad 70 let mají nízkou kvalitu a pouze průměrnou přesnost. Komise a členské státy by měly spolupracovat při výměně osvědčených postupů a tyto nedostatky řešit. [pozm. návrh 6]

(9) Během všech řízení podle tohoto nařízení musí členské státy především zohledňovat nejlepší zájem dítěte. Bude zohledněno blaho, bezpečnost a ochrana a názory dítěte a bude jim přikládán náležitý význam, a to s ohledem na jeho věk a zralost. VIS je relevantní zejména v případech, ve kterých hrozí riziko, že dítě bude obětí obchodování s lidmi.

(10) Osobní údaje poskytnuté žadatelem o krátkodobé vízum by měly být zpracovány systémem VIS za účelem posouzení, zda by vstup žadatele do Unie mohl představovat hrozbu pro veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví v Unii, a rovněž posouzení rizika nelegální migrace žadatele. Pokud jde o státní příslušníky třetích zemí, kteří získali dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu, měly by být tyto kontroly omezeny na přispění k posouzení totožnosti držitele dokumentu, pravosti a platnosti dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu a rovněž toho, zda by vstup státního příslušníka třetí země do Unie mohl ohrozit veřejnou bezpečnost nebo veřejné zdraví v Unii. Neměly by zasahovat do jakéhokoliv žádného rozhodnutí o dlouhodobých vízech nebo povoleních k pobytu. [pozm. návrh 7]

(11) Posuzování takových rizik nelze provést bez zpracování osobních údajů týkajících se totožnosti osoby, cestovního dokladu a případně osoby přebírající finanční náklady, nebo, je-li žadatel nezletilý, totožnosti odpovědné osoby. Každá položka osobních údajů v žádostech by měla být porovnána s údaji v záznamu nebo souboru registrovaném v některém informačním systému (Schengenský informační systém (SIS), Vízový informační systém (VIS), údaje Europolu, databáze odcizených a ztracených cestovních dokladů Interpolu (SLTD), systém vstupu/výstupu (EES), Eurodac, Evropský informační systém rejstříků trestů státních příslušníků třetí země ECRIS-TCN, pokud jde o odsouzení týkající se teroristických trestných činů nebo jiných forem závažných trestných činů a/nebo databáze cestovních dokladů s údaji uvedenými v oběžnících (TDAWN), kterou spravuje Interpol), nebo se seznamem podezřelých nebo v systému ETIAS či se zvláštními ukazateli rizik. Kategorie osobních údajů, jež by měly být použity pro srovnání, by měly být omezeny na kategorie údajů, které se nacházejí v informačních systémech, v nichž se vyhledává, na seznamu podezřelých nebo v souboru zvláštních ukazatelů rizik. [pozm. návrh 8]

(12) Interoperabilita mezi informačními systémy EU byla zavedena [nařízením (EU) XX o interoperabilitě (hranice a víza) ] tak, aby se tyto informační systémy EU a jejich údaje vzájemně doplňovaly, s cílem zlepšit správu vnějších hranic, přispět k prevenci nelegální migrace a boji proti ní a zajistit vysokou úroveň bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva Unie, včetně udržování veřejné bezpečnosti a veřejného pořádku a ochrany bezpečnosti na území členských států. [pozm. návrh 9] [Tento pozměňovací návrh se vztahuje na celý text.]

(13) Interoperabilita mezi informačními systémy EU umožňuje vzájemné doplňování systémů za účelem usnadnění správné identifikace snadnější správnou identifikaci osob, přispívá k boji proti podvodnému zneužívání totožnosti, zlepšuje a harmonizuje požadavky na kvalitu údajů příslušných informačních systémů EU, usnadňuje technickou a provozní implementaci stávajících a budoucích informačních systémů EU ze strany členských států, posiluje , harmonizuje a zjednodušuje bezpečnost údajů a opatření na ochranu údajů, kterými se řídí příslušné informační systémy EU, zefektivňuje kontrolovaný přístup donucovacích orgánů k EES, VIS, [ETIAS] a systému Eurodac a podporuje účely EES, VIS, [ETIAS], systému Eurodac, SIS a [systému ECRIS-TCN]. [pozm. návrh 10]

(14) Prvky interoperability zahrnují EES, VIS, [ETIAS], systém Eurodac, SIS a [systém ECRIS-TCN] a údaje Europolu s cílem umožnit, aby v těchto údajích mohlo být současně vyhledáváno pomocí těchto informačních systémů EU, a proto je vhodné tyto prvky používat pro účely provádění automatizovaných kontrol a pro přístup k VIS pro účely prosazování práva. Pro tento účel by měl být využíván Evropský vyhledávací portál (ESP) s cílem umožnit rychlý, bezproblémový, účinný, systematický a kontrolovaný přístup k informačním systémům EU, údajům Europolu a databázím Interpolu potřebným k plnění jejich úkolů v souladu s jejich přístupovými právy a za účelem podpory cílů VIS. [pozm. návrh 11]

(15) Porovnání s jinými databázemi by mělo být automatizováno. Kdykoliv toto srovnání odhalí existenci shody („pozitivní nález“) s jakýmkoliv osobním údajem v žádostech nebo jejich kombinací a záznamem nebo souborem ve výše uvedených informačních systémech nebo s osobními údaji v seznamu podezřelých, měla by být v případě, že pozitivní nález nemůže systém VIS automaticky potvrdit, žádost zpracována ručně pracovníkem odpovědného orgánu. V závislosti na druhu údajů, které vedly k pozitivnímu nálezu, by měly tento nález posoudit konzuláty nebo jediné kontaktní místo členského státu, přičemž toto kontaktní místo by odpovídalo za nálezy generované zejména databázemi nebo systémy v rámci prosazování práva. Posouzení provedené odpovědným orgánem by mělo vést k rozhodnutí o vydání či nevydání krátkodobého víza. [pozm. návrh 12]

(16) Zamítnutí žádosti o krátkodobé vízum by nemělo být založeno pouze na automatizovaném zpracování osobních údajů v žádostech.

(17) Žadatelé, kterým byla žádost o udělení krátkodobého víza zamítnuta na základě informací vyplývajících ze zpracování ve VIS, by měli mít právo na odvolání. Řízení o opravném prostředku by se měla provádět v členském státě, který přijal rozhodnutí o žádosti, a v souladu s vnitrostátním právem tohoto členského státu. Měla by se použít stávající ochranná opatření a pravidla pro odvolání uvedená v nařízení (ES) č. 767/2008.

(18) Pro analýzu souboru žádosti o krátkodobé vízum by se měly použít zvláštní ukazatele rizik, které odpovídají dříve zjištěným rizikům v oblasti bezpečnosti, nelegální migrace nebo vysokého rizika epidemie veřejného zdraví. Kritéria použitá pro vymezení zvláštních ukazatelů rizik by za žádných okolností neměla být založena pouze na pohlaví nebo věku dané osoby. Za žádných okolností nesmí nesmějí být založeny založena na informacích odhalujících rasu, barvu pleti, etnický nebo sociální původ, genetické vlastnosti, jazyk, politické či jakékoliv jiné názory, víru nebo filozofické přesvědčení, členství v odborových organizacích, příslušnost k národnostní menšině, majetek, původ, zdravotní postižení nebo sexuální orientaci dané osoby. [pozm. návrh 13]

(19) Neustále vznikající nové formy bezpečnostních hrozeb rizik , nové formy nelegální migrace a hrozby pro veřejné zdraví vysokého rizika epidemie vyžadují účinné reakce a je třeba proti nim bojovat pomocí moderních prostředků. Vzhledem k tomu, že tyto prostředky obnáší obnášejí zpracovávání velkého množství osobních údajů, měla by být zavedena vhodná ochranná opatření k tomu, aby se zásahy do práv na respektování soukromého a rodinného života a práva na ochranu osobních údajů omezily na to, co je v demokratické společnosti nezbytné a přiměřené . [pozm. návrh 14]

(20) Mělo by být zajištěno, aby se na žadatele o krátkodobé vízum nebo státní příslušníky třetích zemí, kteří získali dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu, uplatňovala přinejmenším obdobná úroveň kontrol jako na státní příslušníky třetích zemí, na něž se nevztahuje vízová povinnost. Za tímto účelem je rovněž vytvořen seznam podezřelých s informacemi o osobách, které jsou podezřelé ze spáchání závažného trestného činu nebo terorismu, nebo ve vztahu k nimž existují konkrétní skutečnosti nebo přiměřené důvody vedoucí k přesvědčení o tom, že se dopustí závažného trestného činu nebo terorismu, přičemž tento seznam podezřelých by měl být používán také pro ověřování, pokud jde o tyto kategorie státních příslušníků třetích zemí.

(21) Mezinárodní dopravci by měli být za účelem splnění své povinnosti vyplývající z Úmluvy k provedení Schengenské dohody schopni ověřit ověřovat , zda mají státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou držiteli krátkodobých víz, dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu, požadované platné cestovní doklady tím, že do systému VIS zašlou žádost o vyhledání příslušných údajů . Toto ověření by mělo být umožněno prostřednictvím každodenního výpisu údajů z VIS do samostatné databáze určené pouze k nahlížení, která umožní získání získat minimálně nezbytné podmnožiny nezbytnou podmnožinu údajů pro umožnění vyhledávání, které povede k odpovědi ve formátu „ok/not ok“. Dopravci by neměli mít přístup k samotnému souboru žádosti. Technické specifikace k zajištění přístupu do systému VIS prostřednictvím portálu pro dopravce by měly v maximální možné míře omezit dopad na cestující a dopravce. Za tímto účelem je třeba zvážit propojení systému ETIAS se systémem EES. [pozm. návrh 15]

(21a) V zájmu omezení dopadu povinností stanovených v tomto nařízení na mezinárodní dopravce přepravující skupiny osob na mezinárodních pravidelných autobusových linkách by měla být dostupná uživatelsky vstřícná mobilní řešení. [pozm. návrh 16]

(21b) Komise by do dvou let od začátku uplatňování tohoto nařízení měla posoudit vhodnost, slučitelnost a ucelenost ustanovení uvedených v článku 26 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích pro účely ustanovení týkajících se systému VIS v oblasti přepravy skupiny osob na mezinárodních pravidelných autobusových linkách. Měl by být zohledněn nedávný vývoj v oblasti přepravy na mezinárodních pravidelných autobusových linkách. Měla by být zvážena potřeba upravit ustanovení týkající se přepravy na mezinárodních pravidelných autobusových linkách uvedená v článku 26 zmíněné úmluvy nebo v tomto nařízení. [pozm. návrh 17]

(22) Toto nařízení by mělo určit, kterým orgánům členských států lze udělit oprávnění k přístupu do systému VIS za účelem vkládání, změn, vymazávání nebo prohlížení údajů o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu pro konkrétní účely stanovené ve VIS pro tuto kategorii dokumentů a jejich držitele a v rozsahu nezbytném pro plnění jejich úkolů.

(23) Veškeré zpracování údajů VIS o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu by mělo být přiměřené sledovaným cílům a nezbytné pro plnění úkolů příslušných orgánů. Příslušné orgány by měly zajistit, aby při používání systému VIS byla respektována lidská důstojnost a integrita osob, od nichž se údaje vyžadují, a aby nedocházelo k diskriminaci osob založené na pohlaví, barvě pleti, etnickém nebo sociálním původu, genetických rysech, jazyku, náboženském vyznání nebo přesvědčení, politických názorech či jakýchkoli jiných názorech, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotním postižení, věku nebo sexuální orientaci.

(23a) Biometrické údaje, které v kontextu tohoto nařízení vyžadují otisky prstů a zobrazení obličeje, jsou jedinečné, a proto jsou mnohem spolehlivější než alfanumerické údaje k identifikaci osoby. Biometrické údaje však představují citlivé osobní údaje. Toto nařízení tedy stanovuje základ a záruky pro zpracování takových údajů pro účely zjištění jediné totožnosti dotyčných osob. [pozm. návrh 18]

(24) Pokud mají donucovací orgány vykonávat své úkoly v boji proti teroristickým trestným činům a jiným závažným trestným činům, je nezbytné, aby měly nejaktuálnější informace. Přístup donucovacích orgánů členských států a Europolu do VIS byl stanoven rozhodnutím Rady 2008/633/SVV. Obsah tohoto rozhodnutí by měl být začleněn do nařízení o VIS, aby bylo uvedeno v soulad se stávajícím rámcem smluv.

(25) Přístup k údajům VIS pro účely prosazování práva již prokázal svou užitečnost při zjišťování totožnosti osob, které zemřely násilnou smrtí, nebo tím, že pomohl vyšetřovatelům učinit výrazný pokrok v případech souvisejících s obchodováním s lidmi, terorismem nebo obchodem s drogami. Proto by měly být údaje týkající se dlouhodobých pobytů v systému VIS na základě podmínek stanovených v tomto nařízení rovněž dostupné určeným orgánům členských států a Evropskému policejnímu úřadu (Europol).

(26) S přihlédnutím k tomu, že klíčovou úlohu s ohledem na spolupráci mezi orgány členských států v oblasti vyšetřování přeshraniční trestné činnosti při podpoře prevence, analýz a vyšetřování trestné činnosti v celé Unii hraje Europol. Současný přístup Europolu k systému VIS v rámci jeho úkolů by měl být kodifikován a zefektivněn, přičemž by se rovněž měl zohlednit nedávný vývoj právního rámce, jako je nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 (22).

(27) Přístup do systému VIS za účelem prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů představuje zásah do základních práv na respektování soukromého a rodinného života a ochranu osobních údajů osob, jejichž osobní údaje jsou v systému VIS zpracovávány. Každý takový zásah musí být v souladu s právem, které musí být formulováno s dostatečnou přesností, aby umožnilo fyzickým osobám přizpůsobit své chování, a musí chránit fyzické osoby proti svévoli a dostatečně srozumitelným způsobem uvádět rozsah pravomocí příslušných orgánů a způsob jejich výkonu. V demokratické společnosti musí být jakýkoli zásah nutný k ochraně oprávněného a přiměřeného zájmu a musí být přiměřený oprávněnému cíli, o který usiluje.

(28) [Nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza) ] poskytuje policejnímu orgánu členského státu, který byl takto zmocněn vnitrostátními legislativními opatřeními, možnost zjistit totožnost osoby pomocí biometrických údajů této osoby převzatých během kontroly totožnosti. Mohou však existovat zvláštní okolnosti, v rámci nichž je zjištění totožnosti osoby nezbytné v zájmu této osoby. Tyto případy zahrnují situace, v jejichž rámci byla osoba nalezena poté, co byla pohřešována, byla unesena nebo byla identifikována jako oběť obchodování s lidmi. Pouze v těchto případech by měl být donucovacím orgánům poskytnut rychlý přístup k údajům VIS, aby bylo umožněno rychlé a spolehlivé zjištění totožnosti osoby, aniž by bylo nutné splňovat všechny podmínky a dodatečná ochranná opatření pro přístup pro účely vymáhání práva. [pozm. návrh 19]

(29) Porovnávání údajů na základě latentního otisku prstu, který je daktyloskopickou stopou, jež může být nalezena na místě trestného činu, je v oblasti policejní spolupráce zásadní. V případech, kdy existuje důvodná domněnka, že pachatel nebo oběť mohou být zaregistrováni v systému VIS, a po předchozím vyhledání informací na základě rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (23) by měla možnost porovnat latentní otisk prstu s údaji o otiscích prstů, které jsou uloženy v systému VIS, poskytnout donucovacím orgánům členských států velmi cenný nástroj při prevenci, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů, například když jsou latentní otisky prstů jediným důkazem na místě trestného činu. [pozm. návrh 20]

(30) Je nezbytné určit příslušné orgány členských států i vnitrostátní ústřední přístupový bod, jehož prostřednictvím jsou podávány žádosti o přístup do systému VIS, a vést seznam operativních jednotek v rámci určených orgánů, které jsou oprávněny požádat o takový přístup pro konkrétní účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů.

(31) Žádosti o přístup k údajům uloženým v ústředním systému by měly podávat operativní jednotky v rámci určených orgánů vnitrostátnímu ústřednímu přístupovému bodu a tyto žádosti by měly být odůvodněné. Operativní jednotky v rámci určených orgánů, které jsou oprávněny požadovat přístup k údajům systému VIS, by neměly jednat jako orgány provádějící ověření. Ústřední přístupové body by měly jednat nezávisle na určených orgánech a měly by odpovídat za nezávislé zajištění přísného dodržování podmínek přístupu stanovených v tomto nařízení. Ve výjimečně naléhavých případech, kdy je nezbytný včasný přístup v zájmu reakce na konkrétní a aktuální hrozbu související s teroristickými trestnými činy či jinými závažnými trestnými činy, by ústřední přístupové body měly zpracovat žádost okamžitě a až následně provést ověření.

(32) V zájmu ochrany osobních údajů a vyloučení systematického vyhledávání ze strany donucovacích orgánů by měly být údaje VIS zpracovávány pouze ve specifických případech a tehdy, je-li to nezbytné pro účely prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů. Určené orgány a Europol by měly žádat o přístup k údajům systému VIS pouze tehdy, mají-li dostatečné důvody se domnívat, že takový přístup poskytne informace, které jim významně pomohou při prevenci, odhalování nebo vyšetřování teroristického či jiného závažného trestného činu , a po předchozím vyhledání informací na základě rozhodnutí Rady 2008/615/SVV . [pozm. návrh 21]

(32a) Koncoví uživatelé z členských států obecně před vyhledáváním v evropských databázích nebo současně s ním vyhledávají v příslušných vnitrostátních databázích. [pozm. návrh 22]

(33) Osobní údaje držitelů dokumentů k dlouhodobému pobytu dlouhodobých víz uložené v systému VIS by neměly být uchovávány déle, než je nezbytné pro účely VIS tohoto systému . Je vhodné uchovávat údaje týkající se státních příslušníků třetích zemí po dobu pěti let, aby bylo možné vzít tyto údaje v úvahu při posuzování žádostí o krátkodobá víza, aby bylo možné odhalit překročení délky oprávněného pobytu po uplynutí doby platnosti a za účelem provedení posouzení bezpečnosti státních příslušníků třetích zemí, kteří je získali. Údaje o předchozím použití dokumentu by mohly usnadnit vydávání budoucích krátkodobých víz. Kratší doba uložení by pro zajištění uvedených účelů nebylo dostatečné. Údaje by se měly po pěti letech vymazat, pokud důvody pro jejich vymazání nenastanou dříve. [pozm. návrh 23]

(34) Na zpracovávání osobních údajů členskými státy v rámci uplatňování tohoto nařízení se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (24). Zpracování osobních údajů donucovacími orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 (25).

(35) Členové jednotek Evropské pohraniční a pobřežní stráže (European Border and Coast Guard – EBCG) a rovněž jednotky pracovníků, kteří se podílejí na úkolech spojených s navracením, mají podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1624 nárok nahlížet do evropských databází, je-li to nezbytné pro plnění provozních úkolů uvedených v operačním plánu pro hraniční kontroly, ostrahu hranic a navracení pod vedením hostitelského členského státu. S cílem usnadnit toto nahlížení a umožnit jednotkám účinný přístup k údajům vloženým do VIS by měl být Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž (ECBGA) udělen přístup k systému VIS. Tento přístup by měl dodržovat podmínky a omezení přístupu, které se uplatňují u orgánů členských států příslušných pro každý konkrétní účel, pro který lze nahlížet do údajů VIS. [pozm. návrh 24]

(36) Navracení státních příslušníků třetích zemí, kteří nesplňují nebo přestali splňovat podmínky vstupu, pobytu nebo bydliště v členských státech v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES (26), je zásadní složkou komplexního úsilí o řešení nelegální migrace a představuje důležitý důvod významného veřejného zájmu.

(37) Třetí země návratu často nepodléhají rozhodnutím o odpovídající ochraně přijatým Komisí Osobní údaje získané členským státem podle článku 45 tohoto nařízení (EU) 2016/679 nebo podle vnitrostátních předpisů přijatých k provedení článku 36 směrnice (EU) 2016/680. Kromě toho značné úsilí Unie o spolupráci s hlavními zeměmi původu neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, které podléhají povinnosti návratu, nebylo schopno zajistit systematické plnění závazku přijmout zpět své vlastní státní příslušníky těmito třetími zeměmi, který je stanovený mezinárodním právem. Dohody o zpětném přebírání osob uzavřené nebo projednávané Unií nebo členskými státy, které stanoví vhodné záruky pro předávání údajů třetím zemím by neměly být předávány nebo zpřístupňovány žádné třetí zemi, mezinárodní organizaci ani soukromému subjektu usazenému v Unii nebo mimo ni. Výjimečně by však mělo být možné předat tyto osobní údaje třetí zemi nebo mezinárodní organizaci, pokud toto předání podléhá přísným podmínkám a je v konkrétním případě nezbytné k tomu, aby bylo možné zjistit totožnost státního příslušníka třetí země v souvislosti s jeho navracením. Jestliže neexistuje rozhodnutí o odpovídající ochraně prostřednictvím prováděcího aktu podle článku 46 nařízení (EU) 2016/679, nebo vnitrostátních předpisů přijatých k provedení článku 37 směrnice (EU) 2016/680, zahrnují omezený počet těchto třetích zemí a uzavření jakékoliv nové dohody zůstává nejisté. V takových situacích mohou být osobní ani vhodné záruky, kterým podléhá předávání údajů podle uvedeného nařízení, mělo by být výjimečně možné předat pro účely navrácení dané osoby údaje zpracovány podle tohoto nařízení u orgánů třetích zemí za účelem provádění návratové politiky Unie, pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 49 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) 2016/679 nebo ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí článek 38 nebo 39 směrnice (EU) 2016/680. ze systému VIS třetí zemi nebo mezinárodní organizaci, a to pouze pokud je jejich předání nezbytné z důležitých důvodů veřejného zájmu, jak je uvedeno ve zmíněném nařízení . [pozm. návrh 25]

(38) Členské státy by měly v souladu s platnými pravidly o ochraně údajů a případně v jednotlivých případech zpřístupňovat příslušné osobní údaje zpracovávané ve VIS pro účely provádění úkolů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) …/… (27) , [nařízení o rámci Unie pro znovuusídlování], [Agentuře Evropské unie pro azyl] a příslušným mezinárodním orgánům, jako jsou Úřad Vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, Mezinárodní organizace pro migraci a operace pro uprchlíky a znovuusídlování Mezinárodního výboru Červeného kříže ve vztahu ke státním příslušníkům třetích zemí nebo osobám bez státní příslušnosti, které tyto osoby předávají členským státům v rámci provádění nařízení (EU) …/… [ nařízení o rámci Unie pro znovuusídlování ]. [pozm. návrh 26]

(39) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (EU) 2018/1725 (28) se vztahuje na činnosti činnost orgánů a institucí Unie při plnění jejich úkolů jako jakožto orgánů pověřených provozním řízením systému VIS. [pozm. návrh 27]

(40) V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který své stanovisko předložil dne 12. prosince 2018. [pozm. návrh 28]

(41) V zájmu zlepšení spolupráce třetích zemí v oblasti zpětného přebírání nelegálních migrantů a usnadnění navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí, jejichž údaje mohou být uloženy ve VIS, by měly být ve VIS uloženy kopie cestovního dokladu žadatelů o krátkodobé vízum. Na rozdíl od informací získaných z VIS jsou kopie cestovních dokladů důkazem státní příslušnosti, který je třetími zeměmi obecněji uznáván.

(42) Nahlížení do seznamu cestovních dokladů, které opravňují jejich držitele překračovat vnější hranice a které mohou být opatřeny vízem, jak je stanoveno rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1105/2011/EU (29), je povinným prvkem postupu posuzování víz. Vízové orgány by tuto povinnost měly provádět systematicky, a proto by tento seznam měl být začleněn do systému VIS, aby bylo umožněno automatické ověření uznání cestovního dokladu žadatele.

(43) Aniž je dotčena odpovědnost členských států za správnost údajů vkládaných do VIS, měla by agentura eu-LISA nést odpovědnost za zlepšování kvality údajů zavedením , udržováním a průběžnou modernizací centrálního nástroje pro sledování kvality údajů a za předkládání zpráv členským státům v pravidelných intervalech. [pozm. návrh 29]

(44) Aby bylo možno lépe sledovat využívání VIS s cílem analyzovat tendence, pokud jde o migrační tlak a správu hranic, měla by být agentura eu-LISA schopna vytvořit kapacitu pro statistické hlášení členským státům, Komisi a Evropské agentuře pro pohraniční a pobřežní stráž, aniž by byla ohrožena integrita údajů. Mělo by být proto zřízeno centrální úložiště Agentura eu-LISA by proto měla uchovávat určité statistické údaje v centrálním úložišti pro účely podávání zpráv a poskytování statistických údajů stanovených v [nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza)] . Žádná z vytvořených statistik by neměla obsahovat osobní údaje. [pozm. návrh 30]

(45) Tímto nařízením není dotčeno uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES (30).

(46) Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu potřeby zajištění provádění společné vízové politiky, vysoké úrovně bezpečnosti v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích a postupného zavádění integrovaného systému řízení vnějších hranic, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanovena v uvedeném článku, nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.

(47) Toto nařízení stanoví přísná pravidla pro přístup do VIS a nezbytné záruky. Stanoví rovněž právo fyzických osob na přístup k údajům, jejich opravu, výmaz a nápravu, zejména právo na soudní přezkum, jakož i dohled nad všemi operacemi zpracování údajů vykonávaný nezávislými veřejnými orgány. Toto nařízení zavádí další záruky za účelem zahrnutí zvláštních potřeb nových kategorií údajů, které bude zpracovávat systém VIS. Toto nařízení tedy dodržuje základní práva a ctí zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na lidskou důstojnost, právo na svobodu a bezpečnost, respektování soukromého a rodinného života, ochranu osobních údajů, právo na azyl a ochranu zásady nenavracení a ochranu v případě vystěhování, vyhoštění nebo vydání, právo na nediskriminaci, práva dítěte a právo na účinnou právní ochranu.

(47a) Tímto nařízením nejsou dotčeny závazky vyplývající ze Ženevské úmluvy ze dne 28. července 1951 o právním postavení uprchlíků ve znění Newyorského protokolu ze dne 31. ledna 1967 ani žádné mezinárodní závazky přijaté Unií a jejími členskými státy. [pozm. návrh 31]

(48) Na státní příslušníky třetích zemí, na něž se vztahuje vízová povinnost, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něhož se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země, který požívá práva na volný pohyb podle práva Unie, a kteří nejsou držiteli pobytové karty podle směrnice 2004/38/ES, by se měla vztahovat zvláštní ustanovení. Ustanovení čl. 21 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie uvádí, že každý občan Unie má právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států s výhradou omezení a podmínek stanovených ve Smlouvách a v opatřeních přijatých k jejich provedení. Tato omezení a podmínky jsou uvedeny ve směrnici 2004/38/ES.

(49) Jak bylo potvrzeno Soudním dvorem Evropské unie, takoví rodinní příslušníci mají nejen právo vstoupit na území členského státu, ale mají rovněž právo získat pro tento účel vstupní vízum. Členské státy musí poskytnout těmto osobám všechny prostředky, aby jim usnadnily získání nezbytných víz, které musí být vydány bezplatně, v nejkratší možné lhůtě a na základě zrychleného postupu.

(50) Právo na získání víza není bezpodmínečné, neboť může být odepřeno těm rodinným příslušníkům, kteří představují riziko pro veřejný pořádek, veřejnou bezpečnost či veřejné zdraví podle směrnice 2004/38/ES. V této souvislosti mohou být osobní údaje rodinných příslušníků ověřeny pouze v případě, že se údaje týkají zjištění jejich totožnosti a statusu, a pouze tehdy, pokud jsou tyto údaje relevantní pro posouzení bezpečnostní hrozby, kterou by mohli představovat. Posuzování jejich žádostí o vízum by mělo být prováděno výhradně v souvislosti s bezpečnostními obavami, a nikoliv těmi, které se týkají rizik migrace.

(51) V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.

(52) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (31); Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.

(53) Toto nařízení rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (32); Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.

(54) Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (33), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES (34).

(55) Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (35), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (36) a s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/149/SVV (37).

(56) Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (38), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (39) a článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/349/EU (40).

(57) Toto nařízení, s výjimkou článku 22r, představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003, čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005 a čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2011, s výjimkou ustanovení použitelných pro Bulharsko a Rumunsko rozhodnutím Rady (EU) 2017/1908 (41),

PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:

Článek 1 Nařízení (ES) č. 767/2008 se mění takto: -1) Nadpis se nahrazuje tímto: „Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně informací o krátkodobých vízech, dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu mezi členskými státy (nařízení o VIS)“; [pozm. návrh 32] 1) V článku 1 se doplňují nové odstavce, které znějí: „Toto nařízení rovněž stanoví postupy pro výměnu informací o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu, včetně o některých rozhodnutích o dlouhodobých vízech a o povoleních k pobytu, mezi členskými státy. Uložením údajů o totožnosti, cestovních dokladech a biometrických údajů do společného úložiště údajů o totožnosti (CIR) zřízeného článkem 17 nařízení Evropského parlamentu a Rady 2018/XX (*1)[nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza) ] VIS přispívá k usnadnění správného zjištění totožnosti osob registrovaných ve VIS a napomáhá jí. (*1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady 2018/XX * [nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza) ] (Úř. věst. L).“;" 2) Článek 2 se nahrazuje tímto: „Článek 2 Účel VIS 1. Účelem systému VIS je zlepšovat provádění společné vízové politiky v oblasti krátkodobých víz , konzulární spolupráce spolupráci a konzultace mezi ústředními vízovými orgány usnadněním výměny údajů o žádostech a o souvisejících rozhodnutích mezi členskými státy s cílem: [pozm. návrh 33] a) usnadnit a urychlit řízení o žádostech o vízum; [pozm. návrh 34] b) předcházet obcházení kritérií pro určení členského státu příslušného pro posouzení žádosti; c) usnadnit boj proti podvodům; d) usnadnit kontroly na hraničních přechodech na vnějších hranicích a na území členských států; e) pomáhat při zjišťování totožnosti a navracení každé osoby, která nesplňuje nebo přestala splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území členských států; f) pomáhat při zjišťování totožnosti osob uvedených v článku 22o , které jsou pohřešovány; [pozm. návrh 35] g) usnadnit uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 (*2) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU (*3); h) přispívat k prevenci ohrožení vnitřní bezpečnosti některého z členských států, zejména prostřednictvím prevence , odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů za příslušných, přesně definovaných okolností ; [pozm. návrh 36] i) přispívat k předcházení ohrožení vnitřní bezpečnosti členských států; [pozm. návrh 37] j) zajišťovat správné zjišťování totožnosti osob; k) podporovat cíle Schengenského informačního systému (SIS), které se týkají záznamů o státních příslušnících třetích zemí, jimž byl odepřen vstup, osobách hledaných za účelem zatčení, předání nebo vydání, o pohřešovaných osobách, o osobách hledaných za účelem zajištění jejich spolupráce v soudním řízení a záznamů o osobách pořízených pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol.“ 2. Pokud jde o dlouhodobá víza a povolení k pobytu, účelem VIS je usnadnit výměnu údajů mezi členskými státy o souvisejících rozhodnutích s cílem: a) podpořit vysokou úroveň bezpečnosti ve všech členských státech tím, že přispívá k posouzení toho, zda je žadatel před svým příjezdem na hraniční přechody na vnějších hranicích nebo držitel dokumentu považován za hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost nebo veřejné zdraví; [pozm. návrh 38] b) usnadnit kontroly na hraničních přechodech na vnějších hranicích a zvýšit účinnost hraničních kontrol a kontrol na daném území členských států ; [pozm. návrh 39] c) přispívat k prevenci ohrožení vnitřní bezpečnosti některého z členských států, zejména prostřednictvím prevence , odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů nebo jiných závažných trestných činů za příslušných, přesně definovaných okolností ; [pozm. návrh 40] d) zajišťovat správné zjišťování totožnosti osob; da) pomáhat při zjišťování totožnosti osob uvedených v článku 22o, které jsou pohřešovány; [pozm. návrh 41] e) usnadnit uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013 a směrnice 2013/32/EU; f) podporovat cíle Schengenského informačního systému (SIS), které se týkají záznamů o státních příslušnících třetích zemí, jimž byl odepřen vstup, osobách hledaných za účelem zatčení, předání nebo vydání, o pohřešovaných osobách, o osobách hledaných za účelem zajištění jejich spolupráce v soudním řízení a záznamů o osobách pořízených pro účely skrytých kontrol nebo zvláštních kontrol.“ (*2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 604/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 31)." (*3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/32/EU ze dne 26. června 2013 o společných řízeních pro přiznávání a odnímání statusu mezinárodní ochrany (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 60).“;" 2a) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 2a Struktura 1. Systém VIS je založen na centralizované struktuře a skládá se: a) ze společného úložiště údajů o totožnosti uvedeného v [čl. 17 odst. 2 písm. a) nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza)]; b) z ústředního informačního systému (dále jen ‚ústřední systém VIS‘); c) z uživatelského rozhraní v každém členském státě (dále jen ‚národní uživatelské rozhraní‘ nebo ‚NI-VIS‘), které umožní připojení příslušného ústředního vnitrostátního orgánu daného členského státu, nebo z vnitrostátního jednotného rozhraní (NUI) v každém členském státě na základě obecných technických specifikací, které je ve všech členských státech stejné a které umožňuje propojení ústředního systému VIS s vnitrostátní infrastrukturou v členských státech; d) z komunikační infrastruktury mezi ústředním systémem VIS a vnitrostátním rozhraním; e) ze zabezpečeného komunikačního kanálu mezi ústředním systémem VIS a ústředním systémem EES; f) z bezpečné komunikační infrastruktury mezi ústředním systémem VIS a ústředními infrastrukturami Evropského vyhledávacího portálu zřízeného podle [článku 6 nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza)], sdílené služby pro porovnávání biometrických údajů zřízené podle [článku 12 nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza)], společného úložiště údajů o totožnosti zřízeného podle [článku 17 nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza)] a detektoru vícenásobné totožnosti zřízeného podle [článku 25 nařízení 2018/XX o interoperabilitě (hranice a víza)]; g) z mechanismu konzultací o žádostech a výměně informací mezi ústředními vízovými orgány (‚VISMail‘); h) z brány pro dopravce; i) ze zabezpečené internetové služby umožňující komunikaci mezi ústředním systémem VIS na jedné straně a bránou pro dopravce a mezinárodními systémy na straně druhé; j) z úložiště údajů pro účely podávání zpráv a poskytování statistických údajů; k) z nástroje umožňujícího žadatelům udělit nebo odvolat souhlas s prodloužením doby pro uchovávání souboru žádosti. Ústřední systém VIS, vnitrostátní jednotná rozhraní, internetová služba, brána pro dopravce a komunikační infrastruktura systému VIS v nejvyšší technicky možné míře sdílí a opětovně využívá hardwarové a softwarové prvky ústředního systému EES, resp. vnitrostátních jednotných rozhraní EES, brány pro dopravce ETIAS, internetové služby EES, a komunikační infrastruktury EES. 2. Národní uživatelské rozhraní (NI-VIS) se skládá z: a) jednoho lokálního vnitrostátního rozhraní (dále jen ‚rozhraní LNI‘) pro každý členský stát, které fyzicky připojuje členský stát k zabezpečené komunikační síti a obsahuje šifrovací zařízení určené pro systém VIS. Rozhraní LNI je umístěno na území členského státu; b) jednoho záložního rozhraní LNI (BLNI), které má stejný obsah a funkci jako rozhraní LNI. 3. Rozhraní LNI a BLNI se používají výlučně pro účely vymezené právními předpisy Unie, jež upravují systém VIS. 4. Centralizované služby se zdvojují na dvou různých místech, konkrétně ve francouzském Štrasburku, kde je umístěn hlavní ústřední systém VIS, tj. ústřední jednotka (CU), a v rakouském městě St. Johann im Pongau, kde je umístěna záložní ústřední jednotka ústředního systému VIS (BCU). Propojení mezi hlavním ústředním systémem VIS a záložním ústředním systémem VIS musí umožňovat stálou synchronizaci mezi ústřední jednotkou a záložní ústřední jednotkou. Komunikační infrastruktura podporuje nepřetržitou dostupnost systému VIS a přispívá k jejímu zajištění. Zahrnuje redundantní oddělené cesty pro propojení mezi ústředním systémem VIS a záložním ústředním systémem VIS a rovněž redundantní oddělené cesty pro propojení mezi jednotlivými národními uživatelskými rozhraními a ústředním systémem VIS a záložním ústředním systémem VIS. Komunikační infrastruktura poskytuje šifrovanou virtuální soukromou síť určenou pro údaje ze systému VIS a komunikaci mezi členskými státy a mezi členskými státy a orgánem odpovědným za provozní řízení ústředního systému VIS.“;[pozm. návrh 42] 3) Článek 3 se zrušuje. 4) Článek 4 se mění takto : a) vkládá se nový bod, který zní:: (3a) „ústředním orgánem“ orgán zřízený členským státem pro účely nařízení (ES) č. 810/2009; [pozm. návrh 43] b) doplňují se nové body, které znějí: 12) „údaji VIS“ všechny údaje uložené v ústředním systému VIS a v CIR v souladu s články 9 až 14, 22c až 22f; 13) „údaji o totožnosti“ údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a) a aa); 14) „údaji o otiscích prstů“ údaje týkající se otisků prstů, které jsou uloženy v souboru VIS; 15) „zobrazením obličeje“ digitální zobrazení obličeje v dostatečném obrazovém rozlišení a kvalitě určené k použití při automatizovaném porovnávání biometrických prvků ; [pozm. návrh 44] 16) „údaji Europolu“ osobní údaje zpracovávané Europolem pro účely uvedené v čl. 18 odst. 2 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 (*4); 17) „povolením k pobytu“ všechna povolení k pobytu, která vydávají členské státy v souladu s jednotným vzorem stanoveným nařízením Rady (ES) č. 1030/2002 (*5), a všechny ostatní doklady uvedené v čl. 2 odst. 16 písm. b) nařízení (EU) 2016/399; 18) „dlouhodobým vízem“ povolení vydané členským státem, jak je stanoveno v článku 18 Schengenské úmluvy; 19) „vnitrostátním dozorovým úřadem“, pokud jde o účely prosazování práva, „dozorovými úřady“ dozorové úřady zřízené v souladu s článkem uvedené v čl. 51 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 (*6) a dozorové úřady uvedené v článku 41 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 (*7); [pozm. návrh 45] 19a) „pozitivním nálezem“ existence odpovídajícího údaje zjištěná porovnáním příslušných údajů zaznamenaných v souboru žádosti v systému VIS s příslušnými údaji uloženými v záznamu nebo souboru registrovaném v systému VIS, Schengenském informačním systému, systému EES, ETIAS a Eurodac, v údajích Europolu nebo v databázích odcizených a ztracených cestovních dokladů (SLTD) spravovaných Interpolem; [pozm. návrh 46] 20) „prosazováním práva“ prevence, odhalování nebo vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů , a to v přesně vymezeném rámci ; [pozm. návrh 47] 21) „teroristickými trestnými činy“ trestné činy podle vnitrostátního práva, které odpovídají nebo jsou rovnocenné trestným činům podle uvedené v článcích 3 až 14 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 (*8) nebo trestné činy rovnocenné jednomu z těchto trestných činů v případě členských států, které nejsou touto směrnicí vázány ; [pozm. návrh 48] 22) „závažnými trestnými činy“ trestné činy, které odpovídají nebo jsou rovnocenné trestným činům podle čl. 2 odst. 2 rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV (*9), které lze podle vnitrostátního práva potrestat odnětím svobody s horní hranicí sazby v délce nejméně tři roky nebo ochranným opatřením spojeným s omezením svobody ve stejné délce. (*4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 ze dne 11. května 2016 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a o zrušení a nahrazení rozhodnutí 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV (Úř. věst. L 135, 24.5.2016, s. 53)." (*5) Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí (Úř. věst. L 157, 15.6.2002, s. 1)." (*6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1). [pozm. návrh 49]" (*7) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/680 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů, o volném pohybu těchto údajů a o zrušení rámcového rozhodnutí Rady 2008/977/SVV (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 89)." (*8) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 ze dne 15. března 2017 o boji proti terorismu, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/475/SVV a mění rozhodnutí Rady 2005/671/SVV (Úř. věst. L 88, 31.3.2017, s. 6)." (*9) Rámcové Rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy (Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1).“" 5) Článek 5 se nahrazuje tímto: „Článek 5 Kategorie údajů 1. Do VIS lze zaznamenávat pouze tyto kategorie údajů: a) alfanumerické údaje o žadateli o krátkodobé vízum a žádostech o víza a o vízech udělených, neudělených, prohlášených za neplatné od počátku, zrušených nebo s prodlouženou platností podle čl. 9 odst. 1 až 4 a článků 10 až 14, alfanumerické údaje o dlouhodobých vízech a povoleních k pobytu udělených, odebraných, neudělených, prohlášených za neplatné od počátku, zrušených nebo s prodlouženou platností uvedených v článcích 22c, 22d, 22e a 22f, jakož i informace týkající se pozitivních nálezů uvedených v článcích 9a a 22b a výsledky ověření uvedené v čl. 9c odst. 6; b) zobrazení obličeje uvedená v čl. 9 odst. 5 a čl. 22c odst. 2 písm. f); c) údaje o otiscích prstů uvedené v čl. 9 odst. 6 a čl. 22c odst. 2 písm. g) a čl. 22d písm. g) ; [pozm. návrh 50] ca) naskenovaná kopie stránky cestovního dokladu s biografickými údaji uvedená v čl. 9 odst. 7; [pozm. návrh 51] d) propojení s jinými žádostmi podle čl. 8 odst. 3 a 4 a čl. 22a odst. 3.“ 2. Zprávy přenášené VIS podle článku 16, čl. 24 odst. 2 a čl. 25 odst. 2 se nezaznamenávají do VIS, aniž tím je dotčeno ustanovení článku 34 o zaznamenávání operací zpracování údajů. 3. Úložiště CIR musí obsahovat údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a) až cc), čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6, čl. 22c odst. 2 písm. a) až cc), f) a g) a čl. 22d písm. a) až cc), f) a g). Zbývající údaje VIS musí být ukládány do ústředního systému VIS.“[pozm. návrh 52] 6) vkládá se nový článek 5a, který zní: „Článek 5a Seznam uznávaných cestovních dokladů 1. Do VIS musí být integrován seznam cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem, jak je stanoveno rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1105/2011/EU (*10). [pozm. návrh 53] 2. VIS musí poskytovat funkci pro centralizovanou správu seznamu uznávaných cestovních dokladů a oznamování uznání nebo neuznání cestovních dokladů uvedených v seznamu podle v článku 4 rozhodnutí č. 1105/2011/EU. [pozm. návrh 54] 3. Podrobná pravidla pro správu funkce v odstavci 2 budou stanovena v prováděcích aktech. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 2. [pozm. návrh 55] (*10) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1105/2011/EU ze dne 25. října 2011 o seznamu cestovních dokladů, které opravňují držitele k překročení vnějších hranic a které mohou být opatřeny vízem, a o zavedení mechanismu pro sestavování tohoto seznamu (Úř. věst. L 287, 4.11.2011, s. 9).“" 7) Článek 6 se mění takto: -a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Aniž je tím dotčen článek 22a, je přístup do systému VIS pro vkládání, změny nebo vymazávání údajů podle čl. 5 odst. 1 v souladu s tímto nařízením je vyhrazen výhradně řádně zmocněným pracovníkům vízových orgánů. Počet těchto řádně zmocněných pracovníků je přísně omezen skutečnými potřebami jejich útvarů.“ [pozm. návrh 56] a) odstavec 2 se nahrazuje tímto: „2. Přístup do systému VIS pro nahlížení do údajů je vyhrazen výhradně řádně zmocněným pracovníkům vnitrostátních orgánů členského státu a institucí EU, kteří jsou k tomu oprávněni pro účely stanovené v článcích 15 až 22, článcích 22c až 22f, a článcích 22 g až 22j 22l , jakož i pro účely stanovené v článcích 20 a 21 [nařízení 2018/XX o interoperabilitě] (hranice a víza)] . Orgány oprávněné nahlížet do systému VIS nebo mít k němu přístup za účelem prevence, odhalování a vyšetřování teroristických trestných činů či jiných závažných trestných činů jsou určeny v souladu s kapitolou IIIb. Tento přístup je omezen v rozsahu, v němž jsou údaje vyžadovány pro výkon jejich úkolů v souladu s těmito účely, a musí být přiměřený sledovaným cílům.“[pozm. návrh 57] aa) odstavec 3 se nahrazuje tímto: „3. Každý členský stát určí příslušné orgány, jejichž řádně zmocnění pracovníci mají přístup ke vkládání, změnám, vymazávání nebo prohlížení údajů ve VIS. Každý členský stát bezodkladně poskytne agentuře eu-LISA seznam těchto orgánů, včetně orgánů podle čl. 29 odst. 3a, a jeho veškeré změny. V tomto seznamu je u každého orgánu uvedeno, v jakých údajích může vyhledávat a za jakým účelem. Agentura eu-LISA zajišťuje každoroční zveřejnění seznamu určených orgánů uvedeného v čl. 22k odst. 2 a centrálních přístupových bodů uvedených v čl. 22k odst. 4 v Úředním věstníku Evropské unie. Agentura eu-LISA vede na svých internetových stránkách průběžně aktualizovaný seznam obsahující změny, které zaslaly členské státy v období mezi jeho každoročním zveřejněním“. [pozm. návrh 58] b) doplňuje se nový odstavec 4, který zní: „4. VIS poskytuje funkci pro centralizovanou správu tohoto seznamu.“ c) doplňuje se nový odstavec 5, který zní: „5. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 48a, pokud jde o podrobná pravidla pro správu funkce pro centralizovanou správu v rámci centralizované správy seznamu uvedeného v odstavci 3 budou stanovena v prováděcích aktech. Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 2.“[pozm. návrh 59] 7a) V článku 7 se odstavec 2 nahrazuje tímto: „2. Zpracování osobních údajů v rámci systému VIS kterýmkoli příslušným orgánem nesmí vést k diskriminaci vůči žadatelům – držitelům víz nebo žadatelům – držitelům dlouhodobých víz a povolení k pobytu na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, etnickéhonebo sociálního původu, genetických rysů, jazyka, náboženského vyznání, nebo přesvědčení, politických nebo jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Musí plně ctít lidskou důstojnost a integritu a základní práva a dodržovat zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, včetně práva na respektování soukromí a práva na ochranu osobních údajů. Zvláštní pozornost se musí věnovat dětem, starším osobám, osobám se zdravotním postižením a osobám, které potřebují mezinárodní ochranu. Na prvním místě musí vždy být nejlepší zájem dítěte.“; [pozm. návrh 60] 8) V článku 7 se doplňují nové odstavce, které znějí: „3. Během všech řízení podle tohoto nařízení musí mají členské státy na mysli především zohledňovat nejlepší zájem dítěte , a to při plném respektování Mezinárodní úmluvy o právech dítěte . Musí Musejí zohlednit blaho, bezpečnost a ochranu dítěte, zejména pokud existuje riziko, že se dítě stane obětí obchodování s lidmi, a názory dítěte, který kterým musí být přikládán náležitý význam, a to s ohledem na jeho věk a zralost. [pozm. návrh 61] 3a. Členské státy uplatňují toto nařízení plně v souladu s Listinou základních práv Evropské unie, zejména s právem na lidskou důstojnost, právem na svobodu a bezpečnost, respektováním soukromého a rodinného života, ochranou osobních údajů, právem na azyl a ochranou zásady nenavracení a ochranou v případě vystěhování, vyhoštění nebo vydání, právem na nediskriminaci, právy dítěte a právem na účinnou právní ochranu. “; [pozm. návrh 62] 8a) Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 7a Údaje o otiscích prstů v případě dětí 1. Odchylně od čl. 22c odst. 2 písm. g) se do systému VIS nevkládají údaje o otiscích prstů dětí do 6 let. 2. Biometrické údaje o nezletilých dětech od šesti let věku získávají úředníci, kteří byli konkrétně proškoleni k získávání biometrických údajů od nezletilých osob ohleduplným způsobem vstřícným k dětem, a to s neomezeným přihlédnutím k nejlepším zájmům dítěte a k dodržování záruk stanoveným v Úmluvě OSN o právech dítěte. Nezletilé děti jsou při získávání biometrických údajů doprovázeny dospělým rodinným příslušníkem, pokud je přítomen. Nezletilé osoby bez doprovodu jsou při získávání biometrických údajů doprovázeny opatrovníkem, zástupcem a v případě, že zástupce nebyl stanoven, osobou proškolenou ve věci ochrany nejlepšího zájmu nezletilé osoby a jejího obecného blaha. Tato proškolená osoba, kterou nesmí být úředník odpovědný za získání biometrických údajů, jedná nezávisle a nepřijímá příkazy od úředníka ani od útvaru odpovědného za získání biometrických údajů. Při zajišťování toho, aby nezletilá osoba splnila uvedenou povinnost a poskytla své biometrické údaje, proti ní nelze použít sílu v žádné formě. 3. Odchylně od čl. 13 odst. 2 nařízení (ES) č. 810/2009 nepožadují konzuláty v případě, že by to pro rodiny dětí ve věku od 6 do 12 let znamenalo nadměrnou zátěž a nepřiměřené náklady, aby se tyto děti dostavily k odběru biometrických identifikátorů na konzulát osobně. V takových případech se biometrické identifikátory získávají na vnějších hranicích, kde se přihlíží zejména k tomu, aby se zabránilo obchodování s dětmi. 4. Odchylně od ustanovení týkajících se používání údajů uvedených v kapitole II, III, IIIa a IIIb lze mít přístup k údajům o otiscích prstů dětí pouze za těmito účely: a) k ověření totožnosti dítěte v rámci řízení o žádostech o vízum v souladu s článkem 15 a na vnějších hranicích v souladu s článkem 18 a 22 g a b) v rámci kapitoly IIIb k přispění k prevenci porušování práv dítěte a k boji proti němu, pokud jdou splněny všechny tyto podmínky: (i) tento přístup musí být nutný z důvodu prevence, odhalování nebo vyšetřování případů obchodování s dětmi; (ii) přístup je nutný v konkrétním případě; (iii) identifikace je v nejlepším zájmu dítěte.“ [pozm. návrh 63] 9) Název kapitoly II se nahrazuje tímto: „VKLÁDÁNÍ A POUŽÍVÁNÍ ÚDAJŮ O KRÁTKODOBÝCH VÍZECH VÍZOVÝMI ORGÁNY“[pozm. návrh 64 se netýká českého znění] 10) Článek 8 se mění takto: a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Pokud je žádost přípustná podle článku 19 nařízení (ES) č. 810/2009, vytvoří vízový orgán do 2 pracovních dnů soubor žádosti vložením údajů uvedených v článku 9 do VIS, pokud je žadatel povinen tyto údaje předložit.“ b) vkládá se nový odstavec 1a, který zní: „1a. Po vytvoření souboru žádosti VIS automaticky spustí vyhledávání podle článku 9a a zobrazí výsledky“. c) odstavec 5 se nahrazuje tímto: „5. Pokud z právních důvodů není vyžadováno poskytnutí zvláštních údajů nebo tyto údaje nemohou být prakticky poskytnuty, označí se dotčená položka či položky jako ‚nepoužije se‘. Neexistence otisků prstů by měla být označena údajem ‚VIS0‘; systém dále umožňuje rozlišovat mezi případy podle čl. 13 odst. 7 písm. a) až d) nařízení (ES) č. 810/2009.“ 11) Článek 9 se mění takto: a) v bodě 4 se písmena a), b) a c) nahrazují tímto: „a) příjmení; křestní jméno nebo jména; datum narození; státní příslušnost (příslušnosti); pohlaví; aa) rodné příjmení (dřívější příjmení); místo a země narození; státní příslušnost při narození; b) druh a číslo cestovního dokladu nebo dokladů a třípísmenný kód země, která vydala cestovní doklad nebo doklady; c) datum skončení platnosti cestovního dokladu nebo dokladů; cc) orgán, který cestovní doklad vydal, a datum jeho vydání;“; b) bod 5 se nahrazuje tímto: „5) zobrazení obličeje žadatele, v souladu s čl . článkem 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 810/2009.“; [pozm. návrh 65] ba) bod 6 se nahrazuje tímto: „6. otisky prstů žadatele, v souladu s příslušnými ustanoveními Společné konzulární instrukce s článkem 13 nařízení (ES) č. 810/2009.“; [pozm. návrh 66] c) doplňuje se nový bod 7, který zní: „7) naskenovanou kopii stránky s biografickými údaji.“ d) doplňují se dva nové body, které znějí: „8) Zobrazení obličeje státních příslušníků třetích zemí uvedené v bodě 5 prvního pododstavce musí být v dostatečném obrazovém rozlišení a kvalitě určené k použití při automatizovaném porovnávání biometrických údajů. Pokud zobrazení obličeje postrádá dostatečnou kvalitu, nelze je použít k automatizovanému porovnávání. [pozm. návrh 67] Odchylně od druhého prvního pododstavce, pokud ve výjimečných případech nelze splnit specifikace kvality a rozlišení stanovené pro zanesení zobrazení obličeje pořízeného na místě do systému VIS, je možné zobrazení obličeje získat elektronicky z čipu elektronického strojově čitelného cestovního dokladu. V takových případech se zobrazení obličeje vloží do individuálního souboru až poté, co je elektronicky ověřeno, že zobrazení obličeje zaznamenané na čipu elektronického strojově čitelného cestovního dokladu odpovídá zobrazení obličeje dotčeného dotyčného státního příslušníka třetí země pořízenému na místě.“[pozm. návrh 68] 12) doplňují se nové články 9a až 9d, které znějí: „Článek 9a Vyhledávání v jiných systémech 1. Soubory žádosti musí být automaticky zpracovány systémem VIS za účelem zjištění pozitivních nálezů. VIS přezkoumá jednotlivé soubory žádosti jednotlivě. 2. Po vytvoření žádosti nebo při vydání víza systém VIS zkontroluje, zda je cestovní doklad související s touto žádostí uznán v souladu s rozhodnutím č. 1105/2011/EU, a to provedením automatického vyhledávání v seznamu uznávaných cestovních dokladů uvedených v článku 5a, a zobrazí výsledek. [pozm. návrh 69] 3. Pro účely ověření stanovených ověřování stanoveného v čl. 21 odst. 1 a čl. 21 odst. 3 písm. a), a c) a d) nařízení (ES) č. 810/2009 VIS zahájí zahájí systém VIS vyhledávání pomocí Evropského vyhledávacího portálu vymezeného v čl. 6 odst. 1 [nařízení o interoperabilitě (hranice a víza) ] za účelem porovnání příslušných údajů uvedených v čl. 9 bodě 4, tohoto nařízení s údaji v záznamu nebo souboru registrovaném ve VIS, v Schengenském informačním systému (SIS), systému vstupu/výstupu (EES), evropském systému pro cestovní informace a povolení (ETIAS), včetně seznamu podezřelých, který je uveden v článku 29 5 a 6 tohoto nařízení (EU) 2018/XX pro účely zřízení evropského systému pro cestovní informace a povolení, systému Eurodac, [systému ECRIS-TCN, pokud jde o odsouzení týkající se teroristických trestných činů a jiných forem závažných trestných činů], údajích Europolu, databázi odcizených a ztracených cestovních dokladů Interpolu (SLTD) a databázi cestovních dokladů s údaji uvedenými v oběžnících (TDAWN), kterou spravuje Interpol. Systém VIS ověří: a) zda cestovní doklad použitý v případě dané žádosti neodpovídá cestovnímu dokladu, který byl v systému SIS nahlášen jako ztracený, odcizený, neoprávněně užívaný nebo neplatný; b) zda cestovní doklad použitý v případě dané žádosti neodpovídá cestovnímu dokladu, který byl v databázi SLTD nahlášen jako ztracený, odcizený nebo neplatný; c) zda v souvislosti s žadatelem nebyl v systému SIS pořízen záznam o odepření vstupu a pobytu; d) zda ohledně žadatele nebyl v systému SIS pořízen záznam v souvislosti s osobami hledanými za účelem zatčení a předání na základě evropského zatýkacího rozkazu nebo za účelem zatčení a vydání; e) zda žadatel a cestovní doklad neodpovídají cestovnímu povolení v ústředním systému ETIAS, žádost o něž byla zamítnuta nebo které bylo zrušeno nebo prohlášeno za neplatné, nebo jeho držiteli; f) zda se žadatel a cestovní doklad nenacházejí na seznamu podezřelých, který je uveden v článku 34 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1240 (*11) ; g) zda údaje o žadateli už nejsou zaznamenány v systému VIS; h) zda údaje poskytnuté v žádosti, které se týkají cestovního dokladu, neodpovídají jiné žádosti o vízum spojené s jinými údaji o totožnosti; i) zda žadatel není v současnosti, nebo nebyl v minulosti veden v systému EES jako osoba, která překročila délku oprávněného pobytu; j) zda není žadatel v systému EES veden jako osoba, jíž byl odepřen vstup; k) zda nebylo ve vztahu k žadateli vydáno rozhodnutí o zamítnutí žádosti o krátkodobé vízum nebo o prohlášení tohoto víza za neplatné či o jeho zrušení zaznamenané v systému VIS; l) zda nebylo ve vztahu k žadateli vydáno rozhodnutí o zamítnutí žádosti o dlouhodobé vízum, o prohlášení tohoto víza za neplatné nebo o jeho zrušení zaznamenané v systému VIS; m) zda nejsou v údajích Europolu zaznamenány údaje týkající se totožnosti žadatele; n) zda nebyl žadatel o krátkodobé vízum zaregistrován v systému Eurodac; o) je-li žadatelem nezletilá osoba, zda o osobě vykonávající rodičovskou odpovědnost nebo poručníkovi či opatrovníkovi žadatele: i) zda není v systému SIS veden záznam v souvislosti s osobami hledanými za účelem zatčení a předání na základě evropského zatýkacího rozkazu nebo za účelem zatčení a vydání; ii) zda není v systému SIS veden záznam o odepření vstupu a pobytu; (iii) zda tato osoba není držitelem cestovního dokladu uvedeného na seznamu podezřelých osob, který je uveden v článku 34 nařízení (EU) 2018/1240. [pozm. návrh 70] 3a. Při dotazování v databázi SLTD nejsou údaje používané uživatelem systému ESP k zahájení vyhledávání sdíleny s vlastníky údajů Interpolu. [pozm. návrh 71] 4. VIS doplní do souboru žádosti odkaz ke každému pozitivnímu nálezu získanému podle odstavce 3. Dále VIS v příslušných případech identifikuje členský stát nebo státy, které zadaly nebo dodaly údaje, které vyvolaly pozitivní nález či nálezy nebo Europol, a tuto skutečnost zaznamená v souboru žádosti. Zaznamenávají se pouze informace o případném pozitivním nálezu a původci příslušných údajů. [pozm. návrh 72] 5. Pro účely čl. 2 odst. 1 písm. k) musí vyhledávání prováděná podle odst. 3 tohoto článku srovnávat příslušné údaje uvedené v čl. 15 odst. 2 s údaji zaznamenanými v systému SIS, aby bylo možné určit, zda nebyl v souvislosti se žadatelem pořízen jeden z následujících záznamů: a) záznam týkající se osob hledaných za účelem zatčení a předání nebo vydání; b) záznam týkající se pohřešovaných osob; c) záznam týkající se osob hledaných za účelem zajištění jejich spolupráce v soudním řízení; d) záznam o osobách a věcech pořízený pro účely skrytých kontrol, nebo zvláštních kontrol nebo kontrol prováděných v rámci vyšetřování . [pozm. návrh 73] 5a. Jakýkoli pozitivní nález vyplývající z vyhledávání podle čl. 9a odst. 3 písm. a), b), c), e), g), h), i), j), k), l) a n) musí být případně po předchozím ověření ústředním orgánem v souladu s článkem 9c posouzen konzulátem, u něhož byla podána žádost o vízum. [pozm. návrh 74] 5b. V souladu s článkem 9ca jakýkoli pozitivní nález vyplývající z vyhledávání podle čl. 9a odst. 3 písm. d), f), m) a o) ověří, případně posoudí jednotné kontaktní místo členských států, které zadaly nebo poskytly údaje, jež vedly k pozitivnímu nálezu. [pozm. návrh 75] 5c. Jakýkoli pozitivní nález na základě systému SIS se rovněž automaticky oznámí do centrály SIRENE v členském státě, který vytvořil záznam, jenž vedl k pozitivnímu nálezu. [pozm. návrh 76] 5d. Oznámení do centrály SIRENE v členském státě nebo do jednotného kontaktního místa, které záznam zadaly, obsahuje tyto údaje: a) příjmení, jméno (jména) a případnou přezdívku (přezdívky), b) místo a datum narození, c) pohlaví, d) státní příslušnost a případné další státní příslušnosti, e) členský stát prvního předpokládaného pobytu a případně adresu prvního předpokládaného pobytu, f) adresu bydliště žadatele, nebo není-li k dispozici, obec a zemi pobytu, g) odkaz na veškeré pozitivní nálezy, včetně data a času jejich vytvoření. [pozm. návrh 77] 5e. Tento článek nevylučuje podání žádosti o azyl z jakéhokoli důvodu. V případě žádosti o vízum podané obětí násilného trestného činu, jako je domácí násilí nebo obchodování s lidmi spáchaného jejich živitelem, musí být složka uložená v systému VIS oddělena od složky živitele, aby byly oběti chráněny před dalším nebezpečím. [pozm. návrh 78] Článek 9b Zvláštní ustanovení vztahující se na vyhledávání v jiných systémech v případě rodinných příslušníků občanů EU nebo jiných státních příslušníků třetích zemí, kteří požívají práva na volný pohyb podle práva Unie 1. Pokud jde o státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou rodinnými příslušníky občana Unie, na něhož se vztahuje směrnice 2004/38/ES, nebo státního příslušníka třetí země, který požívá práva na volný pohyb rovnocenného s právem občanů Unie podle dohody mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a třetí zemí na straně druhé, automatizované kontroly uvedené v čl. 9a odst. 3 se provádějí výhradně pro účely kontroly, zda neexistují nějaké konkrétní skutečnosti nebo důvodné podezření založené na konkrétních skutečnostech vedoucí k závěru, že přítomnost dané osoby na území členských států představuje riziko pro bezpečnost nebo vysoké epidemické riziko v souladu se směrnicí 2004/38/ES. [pozm. návrh 79] 2. VIS neověřuje, zda: a) žadatel není v současné době nahlášen jako osoba překračující délku oprávněného pobytu nebo zda byl nahlášen jako osoba překračující délku oprávněného pobytu v minulosti na základě údajů zjištěných nahlédnutím do systému EES; b) žadatel neodpovídá osobě, jejíž údaje jsou zaznamenány v systému Eurodac. 3. Pokud automatizované zpracování žádosti podle čl. 9a odst. 3 nahlásilo pozitivní nález odpovídající záznamu o odepření vstupu a pobytu, jak je uvedeno v článku 24 nařízení (ES) č. 1987/2006 (EU) 2018 / 1861 , vízový orgán ověří důvod, na základě kterého byl tento záznam vložen do SIS. Pokud tento důvod souvisí s rizikem nedovoleného přistěhovalectví, záznam se při posuzování žádosti nezohlední. Vízový orgán postupuje podle čl. 25 26 odst. 2 nařízení SIS II (EU) 2018/1861 . [pozm. návrh 80] Článek 9c Ověření ústředními orgány a vnitrostátním jednotným kontaktním místem [pozm. návrh 81] 1. Jakýkoliv pozitivní nález uvedený v čl. 9a odst. 5b vyplývající z vyhledávání podle čl. 9a odst. 3 , který nemůže systém VIS automaticky potvrdit, musí být ručně ověřen ústředním orgánem vnitrostátním jednotným kontaktním místem v souladu s článkem 9ca. Oznámení se zašle ústřednímu orgánu členského státu zpracovávajícího zpracovávajícímu žádost. [pozm. návrh 82] 2. Každý pozitivní nález uvedený v čl. 9a odst. 5a vyplývající z vyhledávání podle čl. 9a odst. 3, který nemůže systém VIS automaticky potvrdit, musí ručně ověřit ústřední orgán. Ústřední orgán musí mít při ověřování pozitivních nálezů přístup k souboru žádosti a k jakýmkoliv veškerým propojeným souborům a rovněž k veškerým pozitivním nálezům zjištěným během automatizovaného zpracování podle čl. 9a 3 odst. 5a . [pozm. návrh 83] 3. Ústřední orgán ověří, zda totožnost žadatele zaznamenaná v souboru žádosti odpovídá údajům obsaženým ve VIS nebo v některé z databází, které byly konzultovány. 4. Pokud se osobní údaje neshodují a při automatizovaném zpracování podle čl. 9a odst. 3 nebyl zaznamenán žádný další pozitivní nález, ústřední orgán vymaže falešně pozitivní nález ze souboru žádosti. 5. Pokud se údaje shodují nebo pokud trvají pochybnosti ohledně totožnosti žadatele, ústřední vízový orgán zpracovávající žádost informuje v odůvodněných případech ústřední orgán jiného členského státu nebo členských států, jež zadaly nebo poskytly údaje, které vyvolaly pozitivní nález podle čl. 9a odst. 3. Pokud jeden nebo více členských států zadaly nebo poskytly údaje, které vyvolaly tento pozitivní nález, bude ústřední orgán tuto skutečnost konzultovat s ústředními orgány jiného členského státu nebo členských států pomocí postupu stanoveného v čl. 16 odst. 2. V případě pochybností se postupuje ve prospěch žadatele. [pozm. návrh 84] 6. Výsledek ověření prováděných ústředními orgány ostatních členských států se doplní do souboru žádosti. 7. Odchylně od odstavce 1, pokud srovnání uvedené v čl. 9a odst. 5 nahlašuje jeden nebo více pozitivních nálezů, VIS zašle automatizované oznámení ústřednímu orgánu členského státu, který zahájil vyhledávání, aby přijal veškerá vhodná následná opatření. [pozm. návrh 85] 8. Pokud údaje, které vyvolaly pozitivní nález v souladu s čl. 9a odst. 3, poskytl Europol, ústřední orgán odpovědného členského státu konzultuje s národní jednotku Europolu následná opatření v souladu s nařízením (EU) 2016/794 a zejména jeho kapitolou IV. [pozm. návrh 86] Článek 9ca Ověřování a posuzování jednotným kontaktním místem členského státu 1. Každý členský stát jmenuje vnitrostátní orgán, který bude fungovat 24 hodiny denně sedm dní v týdnu a který zajistí příslušné ruční ověřování a posuzování pozitivních nálezů pro účely tohoto nařízení (dále jen ‚jednotné kontaktní místo‘). Jednotné kontaktní místo je tvořeno styčnými úředníky centrály SIRENE, národních ústředen Interpolu, národních ústředen Europolu, národní jednotky ETIAS a všech příslušných orgánů členských států zabývajících se prosazováním práva. Členské státy zajistí dostatečný počet zaměstnanců, který umožní jednotnému kontaktnímu místu ověřovat pozitivní nálezy, které mu byly v souladu s tímto nařízením oznámeny, přičemž zohlední lhůty stanovené v článku 23 nařízení (ES) č. 810/2009. 2. Jednotné kontaktní místo ověřuje pozitivní nálezy, které mu byly oznámeny, ručně. Použijí se postupy stanovené v čl. 9c odst. 2 až 6. 3. V případě, že se v rámci ověřování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku zjistí, že se údaje shodují a pozitivní nález se potvrdí, jednotné kontaktní místo případně kontaktuje odpovědné orgány, včetně Europolu, které poskytly údaje, jež vedly k pozitivnímu nálezu. Ty pak pozitivní nález ověří. Jednotné kontaktní místo poskytne odůvodněné stanovisko, které poslouží k přijetí rozhodnutí o žádosti podle článku 23 nařízení (ES) č. 810/2009. Toto odůvodněné stanovisko se uvede v souboru žádosti. [pozm. návrh 87] Článek 9cb Příručka Komise přijme v souladu s článkem 48a akt v přenesené pravomoci, kterým stanoví příručku s příslušnými údaji, které se porovnávají při vyhledávání v ostatních systémech podle čl. 9a odst. 3, a postupy a pravidla, jimiž je třeba se řídit při vyhledávání údajů a ověřování a posuzování jeho výsledků ve smyslu článků 9a až 9ca. Tento akt v přenesené pravomoci obsahuje kombinaci kategorií údajů pro vyhledávání v každém ze systému podle článku 9a. [pozm. návrh 88] Článek 9 Oblasti odpovědnosti Europolu Europol přizpůsobí svůj informační systém tak, aby umožňoval automatické zpracování vyhledávání uvedených v čl. 9a odst. 3 a čl. 22b odst. 2.“ (*11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1240 ze dne 12. září 2018, kterým se zřizuje Evropský systém pro cestovní informace a povolení (ETIAS) a kterým se mění nařízení (EU) č. 1077/2011, (EU) č. 515/2014, (EU) 2016/399, (EU) 2016/1624 a (EU) 2017/2226 (Úř. věst. L 236, 19.9.2018, s. 1). " 13) V článku 13 se doplňuje nový odstavec 4, který zní: „4. Při aktualizaci souboru žádosti podle odstavců 1 a 2 zašle VIS členskému státu, který vydal vízum, oznámení o odůvodněném rozhodnutí o prohlášení víza za neplatné od počátku nebo o jeho zrušení. Toto oznámení automaticky generuje ústřední systém a je přenášeno prostřednictvím mechanismu uvedeného v článku 16.“; [pozm. návrh 89] 14) Článek 15 se mění takto: a) v odstavci 2 se vkládá písmeno ea), které zní: „ea) zobrazení obličeje;“; b) vkládá se nový odstavec 2a, který zní: „2a. Zobrazení obličeje uvedené v odst. 2 písm. ea) nesmí být jediným vyhledávacím kritériem.“ 15) V článku 16 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto: „2. Pokud je ve VIS vytvořen soubor žádosti týkající se státního příslušníka určité třetí země nebo patřícího do určité kategorie takových státních příslušníků, pro které je požadována předchozí konzultace podle článku 22 nařízení (ES) č. 810/2009, VIS automaticky předá žádost o konzultaci uvedenému členskému státu nebo členským státům. Konzultovaný členský stát nebo členské státy zadají odpověď do VIS, který tuto odpověď předá členskému státu, jenž žádost vytvořil. Pouze za účelem provedení konzultace se do VIS začlení seznam členských států, které vyžadují, aby ústřední orgány jiných členských států při posuzování žádostí o jednotná víza podaných státními příslušníky určitých třetích zemí nebo určitou kategorií těchto státních příslušníků podle článku 22 nařízení (ES) č. 810/2009 a státních příslušníků dotčených třetích zemí provedly konzultace s jejich ústředními orgány.“[pozm. návrh 90] 3. Postup uvedený v odstavci 2 se uplatní také pro: a) předávání informací podle čl. 25 odst. 4 o udělení víz s omezenou územní platností, podle čl. 24 odst. 2 o změnách údajů tohoto nařízení a článku 31 nařízení (ES) č. 810/2009 o oznámeních ex post; [pozm. návrh 91] b) veškeré ostatní zprávy týkající se konzulární spolupráce, které zahrnují předávání osobních údajů zaznamenaných ve VIS nebo s nimi souvisejících, předávání žádostí příslušnému vízovému orgánu o poskytnutí kopií cestovních dokladů podle čl. 9 bodu 7 a ostatních dokumentů sloužících jako doklady k žádosti a předávání elektronických kopií těchto dokumentů, jakož i žádostí podle článku 9c a čl. 38 odst. 3. Příslušné vízové orgány na jakoukoli takovou žádost odpoví do dvou pracovních dnů“. [pozm. návrh 92] 16) Článek 17 se zrušuje. 17) Nadpis kapitoly III se nahrazuje tímto: „PŘÍSTUP JINÝCH ORGÁNŮ K ÚDAJŮM O KRÁTKODOBÝCH VÍZECH“ 18) V čl. 18 odst. 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Orgány příslušné pro provádění kontrol na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, ověří otisky prstů držitele víza porovnáním s otisky prstů zaznamenanými ve VIS. V případě držitelů víz, jejichž otisky prstů nelze použít, se provede vyhledávání podle odstavce 1 na základě alfanumerických údajů uvedených v odstavci 1 spolu se zobrazením obličeje.“ 18a) Článek 18a se nahrazuje tímto: „Článek 18a Získávání údajů z VIS za účelem vytvoření či aktualizace záznamu o vstupu/výstupu nebo záznamu o odepření vstupu držitele víza v systému EES Výhradně pro účely vytváření nebo aktualizace záznamu o vstupu/výstupu nebo záznamu o odepření vstupu držitele víza v systému EES podle čl. 14 odst. 2 a článků 16 a 18 nařízení (EU) 2017/2226 je orgánu příslušnému pro provádění kontrol na hranicích, na nichž se provozuje systém EES, umožněn přístup za účelem získávání údajů uložených ve VIS a uvedených v čl. 16 odst. 1 písm. d) a čl. 16 odst. 2 písm. c) až f) uvedeného nařízení a jejich importování do systému EES.“ [pozm. návrh 93] 19) Vkládá se nový článek 20a, který zní: „Článek 20a Použití údajů VIS pro zanesení záznamů o pohřešovaných osobách nebo zranitelných osobách, jimž je třeba zabránit v cestování, do SIS a následný přístup k těmto údajům [pozm. návrh 94] 1. Údaje o otiscích prstů a zobrazení obličeje uložené ve VIS mohou být použity pro zanesení záznamů o pohřešovaných osobách , dětech, kterým hrozí únos, nebo zranitelných osobách, jimž je třeba zabránit v cestování, v souladu s čl. 32 odst. 2 článkem 32 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) … (*12) [nařízení (EU) o zřízení, provozu a využívání Schengenského informačního systému (SIS) v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech]. V takových případech se výměna údajů o otiscích prstů a zobrazení obličeje provádí prostřednictvím zabezpečených prostředků do centrály SIRENE členského státu, který údaje vlastní. [pozm. návrh 95] 2. Pokud je na základě použití údajů o otiscích prstů a zobrazení obličeje uložených v systému VIS zjištěn pozitivní nález na základě záznamu v SIS podle odstavce 1, mohou orgány ochrany dětí a vnitrostátní justiční orgány, včetně těch orgánů , které odpovídají za zahájení trestního stíhání a za vyšetřování před podáním obžaloby, a jejich koordinační orgány uvedené v článku 43 44 nařízení (EU) … [COM(2016)0883 – SIS LE (policejní spolupráce) ] při plnění svých úkolů požadovat od orgánu s přístupem k systému VIS přístup k údajům vloženým do SIS. Uplatní se podmínky stanovené v právních předpisech Unie a vnitrostátních právních předpisech. Členské státy zajistí, aby předávání údajů probíhalo bezpečně. [pozm. návrh 96] (*12) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) ze dne … (Úř. věst. L. …, s. …).“" 20) v článku 22 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto: „1. Příslušné azylové orgány mají podle článku 21 nařízení (ES) č. 343/2003 přístup k vyhledávání pomocí otisků prstů žadatelů o azyl, a to pouze za účelem posouzení žádosti o azyl. Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. a), příp. písm. b) až cc); toto vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. aa).“ [pozm. návrh 97] „2. Pokud vyhledávání pomocí údajů uvedených v odstavci 1 ukáže, že údaje o žadateli o mezinárodní ochranu jsou zaznamenány ve VIS, má příslušný azylový orgán přístup k nahlížení do následujících údajů žadatele a údajů v jakýchkoli propojených souborech žádostí týkajících se žadatele podle čl. 8 odst. 3, a to pouze za účelem uvedeným v odstavci 1: a) číslo žádosti; b) údaje převzaté z formuláře (formulářů) žádosti uvedené v čl. 9 bodě 4, 5 a 7; c) fotografie zobrazení obličeje ; [pozm. návrh 98] d) údaje uvedené v článcích 10, 13 a 14 vložené v souvislosti s vízy udělenými, prohlášenými za neplatné od počátku, zrušenými nebo s prodlouženou platností; e) údaje uvedené v čl. 9 bodě 4 a 5 v propojených souborech žádosti podle čl. 8 odst. 4.“[pozm. návrh 99] 21) Článek 23 se nahrazuje tímto: „‚Článek 23 Doba uchování uložených údajů 1. Každý soubor žádosti je ve VIS uložen po dobu nejvýše pěti let, aniž je dotčeno vymazání vymazávání podle článků 24 a 25 a vedení záznamů podle článku 34. [pozm. návrh 100] Tato lhůta začíná běžet: a) uplynutím platnosti víza, dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu, pokud bylo vízum, dlouhodobé vízum nebo povolení k pobytu uděleno; b) uplynutím prodloužené platnosti víza nebo dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu , pokud byla platnost víza nebo dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu prodloužena; [pozm. návrh 101] c) dnem vytvoření souboru žádosti ve VIS, pokud byla žádost o vízum vzata zpět nebo řízení o ní zastaveno nebo přerušeno; d) dnem rozhodnutí příslušného orgánu o neudělení víza, dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu, jeho prohlášení za neplatné od počátku, zkrácení jeho platnosti, jeho odnětí nebo zrušení, v příslušných případech. 2. Po uplynutí doby uvedené v odstavci 1 systém VIS automaticky vymaže soubor a propojení s ním, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 3 a 4 a čl. 22a odst. 3 a 5.‘[pozm. návrh 102] 2a. Odchylně od odstavce 1: a) soubory žádostí týkající se povolení k pobytu se vymažou nejpozději po uplynutí doby 10 let; b) soubory žádostí týkající se dětí mladších 12 let se vymažou poté, co dítě opustí schengenský prostor. [pozm. návrh 103] 2b. Odchylně od odstavce 1 může být za účelem snadnějšího podání nové žádosti uvedený soubor žádosti uložen po další dobu nejvýše tří let od skončení platnosti dlouhodobého víza nebo povolení k pobytu, a to pouze v případě, že s tím na požádání žadatel na základě podepsaného prohlášení svobodně vyjádří svůj souhlas. Žádosti o vyjádření souhlasu se v souladu s článkem 7 nařízení (EU) 2016/679 předkládají způsobem, který lze od jiných skutečností jasně odlišit a je srozumitelný a snadno přístupný za použití jasných a jednoduchých jazykových prostředků. Žadatel může v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) 2016/679 svůj souhlas kdykoliv odvolat. V případě odvolání souhlasu se soubor žádosti ze systému VIS automaticky vymaže. Agentura eu-LISA vypracuje nástroj umožňující žadatelům udělit a odvolat svůj souhlas. Komise přijme v souladu s článkem 48a akty v přenesené pravomoci, v nichž podrobněji vymezí nástroj, pomocí něhož budou žadatelé udělovat a odvolávat svůj souhlas.“ [pozm. návrh 104] 22) V článku 24 se odstavce 2 a 3 nahrazují tímto: „2. Pokud má některý členský stát důkaz o tom, že údaje zpracovávané ve VIS jsou nesprávné nebo byly zpracovány ve VIS v rozporu s tímto nařízením, neprodleně o tom uvědomí příslušný členský stát. Taková zpráva bude předána v souladu s postupem v čl. 16 odst. 3. Pokud se nesprávné údaje týkají propojení vytvořených podle čl. 8 odst. 3 nebo 4 a čl. 22a odst. 3, provede příslušný členský stát nezbytná ověření a poskytne odpověď do 48 hodin, a případně propojení opraví. Není-li ve stanovené lhůtě poskytnuta žádná odpověď, dožadující členský stát propojení opraví a příslušnému členskému státu oznámí provedenou opravu prostřednictvím funkce VISMail.“ 3. Příslušný členský stát dotyčné údaje co nejdříve zkontroluje a v případě potřeby je neprodleně opraví nebo vymaže .“; [pozm. návrh 105] 23) Článek 25 se mění takto: a) odstavec 1 se nahrazuje tímto: „1. Soubory žádostí, soubory a propojení uvedené v čl. 8 odst. 3 a 4 a čl. 22a odst. 3 týkající se žadatele, který získal státní příslušnost členského státu před uplynutím lhůty stanovené v čl. 23 odst. 1, z VIS neprodleně vymaže členský stát, který tyto soubory a propojení vytvořil.“; [pozm. návrh 106 se netýká českého znění] b) v odstavci 2 se slova „infrastruktury VIS“ nahrazují slovy „VISMail“. 23a) Článek 26 se mění takto: a) odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto: „1. Provozním řízením jeho složek podle článku 2a je pověřena agentura eu-LISA. Zajišťuje ve spolupráci s členskými státy, aby se pro tyto složky využívaly nejlepší dostupné technologie určené na základě analýzy nákladů a přínosů. [pozm. návrh 107] 2. Provozní řízení systému VIS sestává ze všech úkolů nezbytných k zachování jeho funkčnosti po dobu 24 hodin denně sedm dní v týdnu v souladu s tímto nařízením, zejména z údržby a technického rozvoje nezbytných k tomu, aby systém VIS fungoval na uspokojivé úrovni provozní kvality, zejména pokud jde o dobu odezvy na vyhledávání v ústředním systému VIS ze strany konzulárním úřadů a pohraničních orgánů. Doba této odezvy je co nejkratší.“; [pozm. návrh 108] b) odstavce 3 až 8 se zrušují; [pozm. návrh 109] 24) V článku 26 se vkládá nový odstavec 8 a , který zní: „ 8a. Agentura eu-LISA je pro účely testování oprávněna používat anonymizované skutečné osobní údaje ze systému VIS za těchto podmínek: a) pro diagnostiku a opravy při zjištění poruch ústředního systému; b) pro testování nových technologií a technik významných pro zvýšení výkonnosti ústředního systému nebo předávání údajů tomuto systému. V takových případech musí být bezpečnostní opatření, řízení přístupu a vedení protokolů v prostředí testování shodné s těmi v systému VIS. Skutečné osobní údaje použité pro testování jsou anonymizovány takovým způsobem, aby subjekt údajů nebyl identifikovatelný.“ [pozm. návrh 110] c) doplňují nové odstavce, které znějí: „9a. Pokud agentura eu-LISA spolupracuje na kterémkoli úkolu souvisejícím se systémem VIS s externím dodavatelem, důkladně sleduje činnost dodavatelů, aby zajistila dodržování tohoto nařízení, zejména bezpečnosti, důvěrnosti a ochrany údajů. 9b. Provozní řízení ústředního systému VIS nesmí být svěřeno soukromým společnostem nebo soukromým organizacím.“; [pozm. návrh 111] 25) Článek 27 se nahrazuje tímto: „Článek 27 Sídlo Ústředního vízového informačního systému Hlavní Ústřední VIS, který vykonává technický dohled a správní funkce, se nachází ve Štrasburku (Francie) a záložní Ústřední VIS, který je schopen zajistit všechny funkce hlavního Ústředního VIS, se nachází v Sankt Johann im Pongau (Rakousko). Obě sídla mohou současně aktivně provozovat Agentura eu-LISA zavede technické řešení k zajištění nepřetržité dostupnosti systému VIS buď prostřednictvím souběžného provozu ústředního systému VIS a záložního ústředního systému VIS, a to za předpokladu, že druhé sídlo zůstane schopné v případě selhání ústředního systému VIS bude záložní ústřední systém VIS i nadále schopen zajistit provoz v případě selhání ústředního systému VIS, nebo prostřednictvím zdvojení systému či jeho součástí .“[pozm. návrh 112] 26) Článek 29 se mění takto: a) název se nahrazuje tímto: „Odpovědnost za užívání a kvalitu údajů“; b) odstavec 1 se mění takto: i) písmeno c) nahrazuje tímto: „c) údaje jsou v době vložení do VIS správné, aktuální a mají dostatečnou úroveň kvality a úplnosti.“; ii) doplňuje se nový pododstavec, který zní:: „Za tímto účelem členské státy zajistí, aby konzulární pracovníci a zaměstnanci všech externích poskytovatelů služeb, s nimiž spolupracují, jak je uvedeno v článku 43 nařízení (ES) č. 810/2009, absolvovali pravidelná školení v oblasti kvality údajů.“ [pozm. návrh 113] c) v odst. 2 písm. a) se slovo „VIS“ nahrazuje slovy „VIS nebo CIR“, a to v obou případech, ve kterých se vyskytuje; d) vkládají se nové odstavce, které zní: „2a. Řídicí orgán Agentura eu-LISA spolu s Komisí vypracuje, a udržuje a průběžně modernizuje automatizované mechanismy kontroly kvality údajů a postupy pro provádění kontrol kvality údajů ve v systému VIS a pravidelně předkládá zprávy členským státům. Řídicí orgán Tato agentura zajistí odpovídající počet odborně vyškolených zaměstnanců, kteří budou provádět technické inovace a modernizaci potřebnou k provozu mechanismů kontroly kvality údajů. Agentura eu-LISA předkládá členským státům a Komisi pravidelnou zprávu o kontrole kvality údajů. Komise pravidelně podává Evropskému parlamentu a Radě zprávu o problémech, které se vyskytly ohledně kvality údajů, a o způsobu jejich řešení. [pozm. návrh 114] Tento mechanismus, postupy a výklad dodržování norem kvality údajů se stanoví prostřednictvím prováděcích opatření postupem uvedeným v čl. 49 odst. 2. 2b. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti vytvoření potřebné technologie pro používání zobrazení obličeje pro identifikaci osob a její dostupnosti, připravenosti a spolehlivosti.“; [pozm. návrh 115] da) doplňuje se nový odstavec, který zní: „3a. V souvislosti se zpracováním osobních údajů v systému VIS každý členský stát stanoví orgán, který vykonává funkci správce v souladu s čl. 4 bodem 7 nařízení (EU) 2016/679 a nese hlavní odpovědnost za zpracovávání údajů tímto členským státem. Každý členský stát informuje o tomto stanoveném orgánu Komisi.“; [pozm. návrh 116] 27) Vkládá se nový článek 29a, který zní: „Článek 29a Zvláštní pravidla pro vkládání údajů 1. Vkládání údajů uvedených v článcích 9, 22c a 22d do VIS podléhá těmto předběžným podmínkám: a) údaje podle článků 9, 22c a 22d a čl. 6 odst. 4 mohou být odeslány vloženy do VIS pouze po provedení kontroly kvality příslušnými vnitrostátními orgány; [pozm. návrh 117] b) údaje podle článků 9, 22c a 22d a čl. 6 odst. 4 budou zpracovány VIS po provedení kontroly kvality systémem VIS podle odstavce 2. 2. Kontrolu kvality provádí VIS následovně: a) při tvorbě souborů žádostí nebo souborů státních příslušníků třetích zemí ve VIS se provádějí kontroly kvality údajů uvedených v článcích 9, 22c a 22d; pokud se těmito kontrolami zjistí, že stanovená kritéria kvality nebyla naplněna, VIS automaticky vyrozumí příslušný orgán či orgány; b) automatizované postupy podle čl. 9a odst. 3 a čl. 22b odst. 2 mohou být systémem VIS spuštěny pouze po kontrole kvality provedené VIS podle tohoto článku; pokud se těmito kontrolami zjistí, že stanovená kritéria kvality nebyla naplněna, VIS automaticky vyrozumí příslušný orgán či orgány; [pozm. návrh 118 se netýká českého znění] c) při tvorbě souborů žádostí státních příslušníků třetích zemí ve VIS se provádějí kontroly kvality zobrazení obličeje a daktylografických údajů s cílem ověřit naplnění minimálních norem pro kvalitu údajů umožňujících porovnání biometrických údajů; [pozm. návrh 119 se netýká českého znění] d) při uchovávání informací o určených vnitrostátních orgánech ve VIS se provádějí kontroly kvality údajů podle čl. 6 odst. 4. 3. Pro uchovávání údajů uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku se stanoví normy kvality. Specifikace těchto norem je stanovena v prováděcích aktech. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 49 odst. 2.“[pozm. návrh 120 se netýká českého znění] 28) V článku 31 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto: „1. Aniž je dotčeno nařízení (EU) 2016/679, údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a), b), c), k) a m); čl. 9 odst. 6 a čl. 9 odst. 7 mohou být předány nebo zpřístupněny třetí zemi nebo mezinárodní organizaci uvedené v příloze, pouze je-li to v konkrétním případě nutné k prokázání totožnosti státních příslušníků třetích zemí a pouze pro účely navrácení v souladu se směrnicí 2008/115/ES nebo přesídlení v souladu s nařízením …[ rámcové nařízení o přesídlení ] a za předpokladu, že členský stát, který vložil údaje do VIS, dal k předání nebo ke zpřístupnění souhlas.“ [pozm. návrh 121] 28a) Článek 31 se mění takto: a) odstavce 2 a 3 se nahrazují tímto: „2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku mohou být údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a), aa), b), c), cc), k) a m) a odst. 6 a 7 předány pohraničními orgány nebo imigračními orgány třetí zemi nebo mezinárodní organizaci uvedené v příloze tohoto nařízení, je-li to v konkrétním případě nutné k prokázání totožnosti státních příslušníků třetích zemí výhradně za účelem navrácení, a to pouze pokud je splněna jedna z následujících podmínek: a) Komise přijala rozhodnutí o odpovídající ochraně osobních údajů v dané třetí zemi v souladu s čl. 45 odst. 3 nařízení (EU) 2016/679; b) jsou poskytnuty vhodné záruky uvedené v článku 46 nařízení (EU) 2016/679, například prostřednictvím dohody o zpětném přebírání osob, jež je v platnosti mezi Unií nebo členským státem a dotyčnou třetí zemí, nebo c) použije se čl. 49 odst. 1 písm. d) nařízení (EU) 2016/679. [pozm. návrh 122] 3. Údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a), b), c), k) a m) a odst. 6 a 7 mohou být předány v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, pouze pokud jsou splněny všechny tyto podmínky: a) jejich předání se provede v souladu s příslušnými ustanoveními práva Unie, zejména ustanoveními o ochraně údajů, včetně kapitoly V nařízení (EU) 2016/679, a dohodami o zpětném přebírání osob a vnitrostátním právem členského státu, jenž tyto údaje předává; b) členský stát, který vložil údaje do systému VIS, dal k předání nebo ke zpřístupnění souhlas; c) třetí země nebo mezinárodní organizace souhlasila s tím, že zpracuje údaje pouze pro účely, pro které jí byly poskytnuty, a že d) v souvislosti s dotyčným státním příslušníkem třetí země bylo vydáno rozhodnutí o navrácení přijaté podle směrnice 2008/115/ES, přičemž výkon tohoto rozhodnutí o navrácení nebyl pozastaven ani nebyl podán opravný prostředek, který by mohl vést k pozastavení jeho výkonu.“; [pozm. návrh 123] b) doplňují se nové odstavce, které znějí: „3a. Předáním osobních údajů třetím zemím nebo mezinárodním organizacím podle odstavce 2 nejsou dotčena práva žadatelů o mezinárodní ochranu a osob požívajících mezinárodní ochrany, zejména pokud jde o zásadu nenavracení. 3b. Osobní údaje získané členským státem nebo Europolem ze systému VIS pro účely vymáhání práva nesmějí být předávány nebo zpřístupňovány žádné třetí zemi, mezinárodní organizaci ani soukromému subjektu usazenému v Unii nebo mimo ni. Tento zákaz se uplatní i v případě, že jsou tyto údaje dále zpracovávány na úrovni členských států nebo mezi členskými státy podle směrnice (EU) 2016/680.“; [pozm. návrh 124] 28b) V článku 32 se odstavec 2 mění takto: a) vkládá se nové písmeno, které zní: „ea) zabránit neoprávněným osobám využívajícím zařízení pro přenos údajů v použití automatizovaných systémů zpracování údajů;“; [pozm. návrh 125] b) vkládají se nové body, které znějí: „ja) zajistil, aby v případě přerušení bylo možné obnovit běžný provoz nainstalovaných systémů; jb) zajistil spolehlivost tím, že zaručí, aby veškeré závady fungování VIS byly vždy řádně nahlášeny a