K hlavním zjištěným problémům patří to, že mechanismům vnitrostátního a mezinárodního financování by prospěla další harmonizace, která může usnadnit také mezinárodní mobilitu výzkumných pracovníků. Pro iniciativy společného plánování, které řeší zásadní výzvy, by navíc mohlo být prospěšné, kdyby byly výslovněji vázány na strategie inteligentní specializace zainteresovaných partnerů a naopak. Posouzení přínosů výzkumu pro společnost musí být důkladnější, aby usnadnilo zlepšené řízení výzkumu a umožnilo také lépe informovat o hodnotě výzkumu veřejnost a prokázat návratnost investic.

Financování výzkumu a inovací však zůstává problémem, jak nastiňuje předchozí zpráva o pokroku (2014). Další racionalizace způsobů financování by pomohla snížit roztříštěnost, zvýšit návratnost prostředků financování výzkumu a zároveň usnadnit přeshraniční spolupráci a spolupráci mezi jednotlivými odvětvími. Kritériím a procesům mechanismů financování by prospělo další vyladění. Vnitrostátní závazky v oblasti financování výzkumu a inovací musí být jasné a explicitně formulované a musí být stanoveny v dlouhodobém horizontu. Tím se vytvoří předvídatelné prostředí, které bude vyhledávat veřejný i soukromý sektor.

Výsledky: Zajištění toho, aby plán Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury a vnitrostátní plány pro oblast výzkumu a inovací byly navzájem slučitelné a zároveň usnadnily přístup k výzkumným infrastrukturám členským státům, které nejsou schopny investovat do rozsáhlých infrastruktur, a pečlivé zkoumání plánovaných finančních příspěvků.

Ze zjištění vyplývá, že mnohé členské státy vypracovaly a provedly vnitrostátní plány pro výzkumné infrastruktury za použití zastřešujícího plánu Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury (ESFRI) jako vodítka k definování svých priorit. Tyto vnitrostátní plány by však měly vycházet z jasného a konzistentního přístupu k určení orientační výše nákladů spojených s výzkumnými infrastrukturami. Kromě toho by se měla od počáteční fáze projektu zvažovat dlouhodobá udržitelnost výzkumných infrastruktur včetně financování provozních nákladů. Měly by se také více koordinovat vnitrostátní mechanismy financování a rozhodovací procesy, aby se urychlilo budování infrastruktury. Regionální rozdíly v kapacitě výzkumu by se navíc měly do určité míry řešit výběrem lokalit pro výzkumné infrastruktury. Zahrnutí soukromého sektoru do projektů výzkumné infrastruktury od samého počátku by mohlo pomoci urychlit širší zapojení soukromého sektoru do oblasti výzkumu a inovací.

Mnohé vnitrostátní plány zdůrazňují význam koordinovaného přístupu k výzkumným infrastrukturám na evropské úrovni. Jsou přijímána konkrétní opatření k posílení vnitrostátního zapojení do celoevropských nástrojů s cílem zavést stabilní mechanismy financování a sledovat provádění projektů, které mají prioritu. Plány také zdůrazňují potřebu vyhodnotit současnou situaci v zájmu zajištění optimálního provádění dotčených projektů. Součástí některých plánů je rovněž plánování elektronických infrastruktur, horizontálních prvků, které umožňují vytváření sítí, zpracování, správu dat a otevřený přístup na vnitrostátní úrovni.

Lze vyvodit závěr, že při propojování vnitrostátních rozhodovacích procesů o výzkumných infrastrukturách s prioritami definovanými na evropské úrovni bylo dosaženo významného pokroku. Měla by však být věnována větší pozornost koordinovanému financování fáze provádění a provozu.

Celkový závěr Analýza vnitrostátních plánů pro výzkumné infrastruktury prokazuje, že bylo dosaženo významného pokroku v propojování priorit na vnitrostátní úrovni s prioritami definovanými v rámci Evropského strategického fóra pro výzkumné infrastruktury. Tento lepší soulad zvyšuje soudržnost evropského ekosystému výzkumné infrastruktury a podporuje konkurenceschopnost EVP. V zájmu dalšího zlepšení účelnosti veřejných investic do výzkumných infrastruktur by se však členské státy měly dohodnout na strategii, která by zajistila dlouhodobou udržitelnost.

2.3Otevřený trh práce pro výzkumné pracovníky

Cíl: Skutečně otevřený EVP směřující k excelenci, v němž se vysoce kvalifikovaní a schopní lidé mohou bez omezení pohybovat přes hranice tam, kde lze nejlépe využít jejich talent. Výsledky: Vlády a zúčastněné strany by měly zvážit, jak by pravidla pro vnitrostátní režimy financování mohla lépe podpořit zásady otevřenosti, transparentnosti a přijímání pracovníků založeného na výsledcích, odstranit právní překážky stojící v cestě otevřenému přijímání výzkumných pracovníků v organizacích provádějících výzkum a definovat nové způsoby profesního rozvoje výzkumných pracovníků.

Zjištění ukazují, že se počet volných pracovních míst v oblasti výzkumu inzerovaných na portálu pro pracovní příležitosti EURAXESS zvýšil, přičemž roční míra růstu zemí EU-28 činila v období 2012–2014 v průměru 7,8 %.

Ze zprávy vyplývá, že se používání portálu EURAXESS v jednotlivých zemích výrazně liší. Přínosy politik otevřeného, transparentního přijímání pracovníků založeného na výsledcích jsou také důležitější pro začínající výzkumné pracovníky než pro jejich zkušenější kolegy, neboť se zdá, že v jejich případě mají při rozhodnutích o přijímání pracovníků a o služebním postupu větší vliv jiná kritéria. Výsledky ukazují, že úsilí v rámci politik směřující ke zvýšení přenosnosti grantů (model „Money Follows Researcher“) může přispět k dalšímu zlepšení mezinárodní mobility výzkumných pracovníků.

Heterogenita v oblasti sociálního zabezpečení přetrvává a odrazuje od mobility ze zemí se systémy poskytujícími vyšší míru ochrany. V zájmu zlepšení procesu přijímání pracovníků i pracovních podmínek je důležité dále rozvíjet postupy v oblasti lidských zdrojů. Dvěma hlavními tématy, na něž je kladen důraz, je požadavek na přenositelnost důchodového práva a na jazykovou způsobilost pro výuku. Za účelem řešení prvního problému zřídila Komise v roce 2016 celoevropský penzijní fond pro výzkumné pracovníky nazvaný Evropský fond penzijního připojištění pro výzkum a vývoj (Retirement Savings Vehicle for European Research Institutions, RESAVER).

Pokud jde o druhý problém, zdá se, že ve většině zemí byly právní překážky přijímání pracovníků odstraněny. Jako hlavní přetrvávající problém při přijímání zkušených zahraničních výzkumných pracovníků se jeví požadavek výuky v národním jazyce.