Emise fluorovaných skleníkových plynů (F-plynů) vedou k oteplování klimatu. Předcházení těmto emisím je důležitým příspěvkem k dosažení cílů EU v oblasti klimatu stanovených v Zelené dohodě pro Evropu a ke splnění našich závazků podle Pařížské dohody o změně klimatu a Montrealského protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, jež regulují F-plyny. Členské státy podpoří nákladově efektivní opatření na úrovni EU týkající se F-plynů za účelem dosažení jejich vnitrostátního cíle v oblasti skleníkových plynů podle nařízení o „sdílení úsilí“.

Nařízení (EU) č. 517/2014 o fluorovaných skleníkových plynech je hlavním nástrojem EU k zamezení emisím F-plynů a k dosažení souladu s Montrealským protokolem. F-plyny jsou chemické látky, které se používají k mnoha různým účelům, např. jako chladiva v chladicích zařízeních a klimatizátorech vzduchu včetně tepelných čerpadel, v chemické výrobě, jako hnací plyn ve sprejích pro astmatiky nebo jako izolační materiály v elektrických přenosových zařízeních nebo pěny v budovách. K emisím dochází při výrobě plynů, jejich používání ve výrobcích nebo zařízeních nebo při likvidaci těchto výrobků či zařízení.

Z hodnocení vyplynulo, že nařízení o F-plynech výrazně snižuje emise a že funguje poměrně dobře. Nařízení však vyžaduje větší ambice s ohledem na posílený cíl EU v oblasti klimatu do roku 2030 a cíl dosáhnout do roku 2050 klimatické neutrality. Kromě toho se stávajícími pravidly nelze v dlouhodobém horizontu zajistit dodržování Montrealského protokolu. Existují rovněž určité problémy při provádění, včetně potřeby zastavit nezákonné činnosti, a určité nedostatky a neúčinnost při monitorování. Přezkum rovněž nabízí možnost zvýšit jasnost nařízení a jeho soudržnost s ostatními politikami.

Komise na základě tohoto posouzení dopadů navrhne revizi nařízení. Tři balíčky možností byly navrženy tak, aby v různé míře řešily zjištěné problémy. Možnost č. 1 spočívá v opatřeních, která zajišťují soulad s Montrealským protokolem a jejím cílem je ušetřit další emise a dosáhnout zlepšení, která lze provést s poměrně nízkými náklady a malým úsilím. Možnost č. 2 navíc zahrnuje opatření, která dále snižují emise a zajišťují komplexnější monitorování a kontrolu, spojená s mírnými náklady. Možnost č. 3 obsahuje všechna opatření, která jsou považována za užitečná a technicky proveditelná, včetně těch, která mohou znamenat vysoké náklady nebo velké úsilí.

Upřednostňovanou kombinací opatření je možnost č. 2. První balíček možností se v současných politických souvislostech jeví jako nedostatečný, neboť do roku 2050 neušetří více emisí oproti výchozímu stavu, a třetí balíček se navzdory zrušení kvantitativně významné výjimky ze systému kvót jeví jako příliš nákladný ve srovnání s přínosy, které by měl, tj. vede k velmi vysoké zátěži pro několik pododvětví, přičemž ve srovnání s možností č. 2 vede k jen malým dodatečným úsporám emisí.

Ve srovnání s dnešním stavem možnost č. 2 dále omezí množství kvót, které jsou k dispozici pro uvádění částečně fluorovaných uhlovodíků na trh, a to každoročně až do roku 2050, přičemž výrobci a dovozci v EU budou muset začít za svá práva na kvóty platit. Na několik typů nových zařízení se rovněž budou vztahovat zákazy F-plynů (např. na klimatizace a spínací zařízení) a budou rozšířena opatření pro předcházení emisím. Možnost č. 2 uvede nařízení do souladu s Montrealským protokolem zrušením některých výjimek, zavedením samostatného postupného snižování výroby částečně fluorovaných uhlovodíků a od roku 2028 ukončením obchodu se státy, které nejsou smluvními stranami. Kromě toho budou zavedeny zvláštní požadavky na celní postupy a hospodářské subjekty, aby se zabránilo nezákonným činnostem, přičemž pracovníci provádějící servis zařízení budou v širší míře vyškoleni v oblasti alternativních technologií. V neposlední řadě budou činnosti v oblasti monitorování a podávání zpráv společností ucelenější a vhodnější pro daný účel.

Možnost č. 2 ušetří emise v objemu 40 milionů tun ekvivalentu CO2 do roku 2030 a 310 milionů tun ekvivalentu CO2 do roku 2050 nad rámec objemu, kterého by dosáhlo stávající nařízení (tj. úspory ve výši 430 milionů tun ekvivalentu CO2, resp. 1 990 milionů tun ekvivalentu CO2). Zatímco někteří uživatelé zařízení budou čelit nárůstu cen částečně fluorovaných uhlovodíků v důsledku přísnějších omezení kvót, celkově povede možnost č. 2 v dlouhodobém horizontu k úsporám nákladů pro uživatele zařízení díky úsporám energie. Pro průmysl, členské státy a Komisi se administrativní náklady mírně zvýší, zejména pokud jde o opatření zaměřená na sladění s mezinárodními pravidly a dosažení lepších kontrol.

V reakci na krizi v oblasti zemního plynu způsobenou nedávnými geopolitickými událostmi navrhla Komise pokročit v zavádění tepelných čerpadel. Ačkoli je důležité zvýšit energetickou účinnost a omezit přímé emise F-plynů z tepelných čerpadel, systém kvót v možnosti č. 2 poskytuje pro tento vyšší růst dostatečnou rezervu, i když se vezme v úvahu mírně pomalejší přeměna malých tepelných čerpadel na alternativy, které jsou šetrné ke klimatu.

Postupné ukončování se tedy zdá být v souladu s cíli v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, i když se zohlední výrazně vyšší nárůst počtu tepelných čerpadel potřebný s ohledem na současnou energetickou krizi v oblasti zemního plynu a výsledná mírně pomalejší přeměna malých tepelných čerpadel na alternativy šetrné ke klimatu.

Proběhly rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami. Tyto strany se shodují se na tom, že nařízení je třeba nyní přezkoumat a že přezkum by měl vycházet ze stávajících opatření. Průmysl, členské státy a nevládní organizace obecně podporují opatření, která řeší problémy spojené s prováděním a otázku dodržování Montrealského protokolu. Pokud jde o úroveň ambicí pro postupné ukončování používání částečně fluorovaných uhlovodíků a jejich zákaz, zejména pokud jde o používání F-plynů v tepelných čerpadlech, některé zúčastněné strany z odvětví průmyslu se domnívají, že stávající nařízení je dostatečně ambiciózní, zatímco inovátoři a výrobci technologií šetrných ke klimatu usilují o silnější podněty v oblasti politik pro uvádění svých řešení na trh. To podporují rovněž nevládní organizace a řada příslušných orgánů. Tato skutečnost se odráží v tom, že jsou zkoumány tři možnosti.