Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o povinnosti informovat Komisi o investičních projektech do energetické infrastruktury v rámci Evropské unie, kterým se nahrazuje nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 /* COM/2013/0153 final - 2013/0082 (COD) */





DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Komise předkládá Evropskému parlamentu a Radě tento návrh nového nařízení na základě rozsudku Soudního dvora o zrušení nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 o povinnosti informovat Komisi o investičních projektech do energetické infrastruktury v rámci Evropské unie a o zachování účinků daného nařízení až do přijetí nového nařízení založeného na vhodném právním základě, a to čl. 194 odst. 2 SFEU. Oblast působnosti navrhovaného nařízení je totožná s oblastí působnosti zrušeného nařízení. Členské státy jsou povinny oznamovat Komisi každé dva roky údaje a informace o investičních projektech v oblasti výroby, skladování a přepravy ropy, zemního plynu, elektřiny (včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů), biopaliv a zachycování a ukládání oxidu uhličitého. Investice, jež mají být oznamovány Komisi, zahrnují plánované a uskutečňované projekty, přeměny stávající infrastruktury i projekty určité velikosti týkající se vyřazení z provozu, a to v horizontu pěti let na území členských států, včetně propojení se třetími zeměmi. Dotčené podniky by měly mít povinnost oznamovat příslušné údaje a informace členskému státu. Rozhodnutí soudu z 6. září 2012 bylo přijato poté, co Evropský parlament podal v říjnu 2010 žalobu na Radu, kterou napadl právní základ, na němž bylo přijato nařízení č. 617/2010, a navrhl, aby Soudní dvůr uvedené nařízení zrušil (věc C-490/10). Rada použila jako právní základ články 337 SFEU a 187 SESAE s tím, že nařízení se týká činnosti spočívající ve shromažďování informací obecné povahy. Na návrh Parlamentu Soudní dvůr nařízení č. 617/2010 zrušil, zachoval však jeho účinky až do přijetí – v přiměřené lhůtě – nového nařízení založeného na vhodném právním základě. V rámci podrobení se rozsudku Soudního dvora a v zájmu zajištění kontinuity ve vykonávání dohledu nad investičními projekty v oblasti energetické infrastruktury předkládá Komise návrh nařízení, jehož obsah se shoduje s obsahem zrušeného nařízení, a navrhuje několik naprosto nezbytných úprav, které odpovídají novému legislativnímu procesu. Tyto změny se týkají nového legislativního postupu (řádného legislativního postupu), data přezkumu daného právního aktu (31. prosince 2016 místo 23. července 2015) a data pro podání zpráv. Na základě rozhodnutí Soudního dvora se účinky zrušeného nařízení zachovávají až do přijetí nového nařízení. Ačkoliv předpokládáme, že nové nařízení bude přijato rychle, ještě v průběhu roku 2013, je nepravděpodobné, že by se tak stalo dříve než v červenci 2013, kdy členským státům uplyne další lhůta pro oznámení investic podle zrušeného nařízení. Následující vykazované období v roce 2013 by proto ještě mělo vycházet ze zrušeného nařízení. Podle navrhovaného nového nařízení by se měly oznamovat údaje za období od 1. ledna 2015 a následně každé dva roky. Forma a technické podrobnosti ohledně oznámení údajů a informací o investičních projektech do energetické infrastruktury Komisi jsou uvedeny v příloze nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 ze dne 21. září 2010, kterým se provádí zrušené nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010. Nařízení Komise č. 833/2010 zůstane v platnosti až do jeho revize, která bude následovat po přijetí tohoto návrhu nařízení. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Vzhledem k tomu, že i) řádné posouzení dopadů a konzultace se zúčastněnými stranami proběhly v době, kdy bylo navrženo nařízení č. 617/2010, a ii) obsah navrhovaného nařízení je stejný jako obsah nařízení č. 617/2010, Komise neprovedla nové posouzení dopadů ani neuskutečnila nové konzultace se zúčastněnými stranami. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Shrnutí navrhovaných opatření Navrhované nařízení stanoví společný rámec, podle něhož mají být Komisi oznamovány údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury v odvětví ropy, zemního plynu, elektřiny a biopaliv a o projektech týkajících se oxidu uhličitého, který tato odvětví produkují. Členské státy nebo subjekty, které tímto úkolem pověří, by měly povinnost jednou za dva roky shromáždit a oznámit údaje a informace o investičních projektech týkajících se výroby, přepravy a skladování. Pro minimalizaci administrativní zátěže se zavádějí dva prvky, díky nimž by měl být proces flexibilní a jednodušší: – Pokud se členské státy nerozhodnou jinak, měly by podniky povinnost poskytnout členským státům nebo příslušnému subjektu informace o svých investičních projektech, včetně projektů vyřazování z provozu; – Členské státy by byly od podávání zpráv osvobozeny, pokud již Komisi poskytují rovnocenné informace na základě právních předpisů EU pro odvětví energetiky. To by platilo, i pokud příslušné údaje shromažďují subjekty odpovědné za plány rozvoje sítí pro zemní plyn a elektřinu. V takovém případě by příslušné údaje Komisi oznamovaly tyto subjekty, i s případnými relevantními připomínkami členských států. Shromážděné údaje a informace (druh investic, plánované kapacity, hlavní překážky apod.) by ukázaly hlavní trendy vývoje investic do energetické infrastruktury EU. V návrhu jsou zahrnuta ustanovení zajišťující, aby údaje a informace oznamované Komisi splňovaly obecně přijímané normy; aby byly přijímány, ukládány a zpracovávány pomocí vhodných nástrojů informačních technologií a v plném souladu s právním rámcem o ochraně údajů fyzických osob; aby byly zveřejněny, s výjimkou těch, které mají z obchodního hlediska citlivou povahu. Komise na základě obdržených údajů a informací pravidelně vypracuje analýzu strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému EU napříč odvětvími, případně jinou potřebnou specifickou analýzu. To umožní zjistit případné budoucí mezery v nabídce a poptávce a překážky pro investice. Díky těmto analýzám bude Komise moci lépe podporovat osvědčené postupy a zajistit účastníkům trhu větší transparentnost. Za účelem vytvoření společných stanovisek k těmto otázkám budou výsledky uvedených analýz projednány se zúčastněnými stranami a zveřejněny. Právní základ Právním základem tohoto návrhu je článek 194 Smlouvy o fungování Evropské unie. Zásada subsidiarity Cílem tohoto návrhu je posílení rámce pro shromažďování údajů a informací pro úkoly Komise. S vhodnými údaji bude Komise, zejména její středisko pro sledování trhu s energií, moci lépe sledovat vývoj energetického systému EU napříč odvětvími a na úrovni EU i případné problémy, které by mohly zpozdit investiční projekty nebo bránit jejich realizaci. S ohledem na vzájemné vztahy dílčích energetických odvětví (např. elektřiny a zemního plynu) a existenci vnitřního trhu je celoevropský rozměr stále důležitější a odůvodňuje tak roli orgánů EU, především Komise. Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality. Návrh nepřekračuje meze toho, co je potřeba k dosažení vytčených cílů. Členské státy budou mít i nadále značnou volnost při výběru metod shromažďování údajů. Volba nástrojů Navrhovaným nástrojem je nařízení, jelikož nahrazuje stávající nařízení. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Přijetí návrhu bude mít omezený dopad na rozpočet Společenství. Půjde zejména o hrazení výdajů v oblasti informačních technologií, a pokud se pro ně Komise rozhodne, o výdaje na pořizování údajů a odměňování odborníků. Návrh by neměl mít žádné významné přímé důsledky pro rozpočet členských států. 5. NEPOVINNÉ PRVKY Zjednodušení Díky tomu, že tento návrh zohledňuje stávající povinnosti v podávání zpráv a mechanismy sledování, nevytváří zbytečnou administrativní zátěž, a pokud jde o podávání zpráv, měl by se použít, pouze pokud nejsou rovnocenné údaje a informace poskytovány na základě právních předpisů pro dané odvětví. Doložka o přezkumu Komise mechanismus pro podávání zpráv a sledování stanovený novým nařízením přezkoumá do 31. prosince 2016. 2013/0082 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o povinnosti informovat Komisi o investičních projektech do energetické infrastruktury v rámci Evropské unie, kterým se nahrazuje nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru, s ohledem na stanovisko Výboru regionů, v souladu s řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Aby mohla Komise plnit své úkoly v oblasti energetiky, je pro ni mimořádně důležité získat celkový obraz vývoje investic do energetické infrastruktury v Unii. Dostupnost pravidelných a aktuálních údajů a informací by měla Komisi umožnit provádět nezbytná srovnání, hodnocení nebo navrhovat vhodná opatření na základě správných údajů a analýz, zejména pokud se týká budoucí rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou v odvětví energetiky. (2) Energetické prostředí v Unii i mimo ni se v posledních letech výrazně změnilo a investice do energetické infrastruktury se staly zásadní otázkou pro zabezpečení dodávek energie pro Unii, pro fungování vnitřního trhu a pro přechod na systém nízkouhlíkové energetiky, jehož cestou se Unie vydala. (3) Nová energetická situace vyžaduje významné investice do veškerých druhů infrastruktury ve všech odvětvích energetiky, vývoj nových druhů infrastruktury a rozšíření nových technologií na trhu. Liberalizace energetiky a další integrace vnitřního trhu poskytují větší prostor pro investice ze strany hospodářských subjektů. Nové politické požadavky, jako například cíle s dopadem na palivovou skladbu, současně mění politiky členských států směrem k nové nebo modernizované energetické infrastruktuře. (4) V této souvislosti by se měla věnovat větší pozornost investicím do energetické infrastruktury v Unii, zejména s cílem předvídat problémy, podporovat osvědčené postupy a zavést do budoucího vývoje energetického systému Unie větší transparentnost. (5) Komise a zejména její středisko pro sledování trhu s energií by proto měly mít k dispozici přesné údaje o investičních projektech týkajících se nejdůležitějších součástí energetického systému Unie, včetně projektů vyřazování z provozu. (6) Údaje a informace o předvídatelném vývoji výrobní, přenosové a skladovací kapacity a projektů v různých odvětvích energetiky jsou v zájmu Unie a jsou důležité pro budoucí investice. Je proto třeba zajistit, aby byly Komisi oznamovány investiční projekty, v jejichž rámci byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu a o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici. (7) Na základě článků 41 a 42 Smlouvy o Euratomu mají podniky povinnost oznamovat své investiční projekty. Tyto informace je třeba doplnit, a to především o pravidelné zprávy o provádění investičních projektů. Tímto dalším podáváním zpráv nejsou dotčeny články 41 až 44 Smlouvy o Euratomu. (8) Aby mohla Komise získat ucelený obraz budoucího vývoje energetického systému Unie jako celku, je nezbytné vytvořit harmonizovaný rámec pro podávání zpráv o investičních projektech založený na aktualizovaných kategoriích oficiálních údajů a informací, jež mají být členskými státy poskytovány. (9) Členské státy by za tímto účelem měly oznamovat Komisi údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury týkajících se výroby, skladování a přepravy ropy, zemního plynu, elektřiny, včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, a biopaliv, jakož i zachycování a ukládání oxidu uhličitého, jež jsou plánovány nebo uskutečňovány na jejich území, včetně jejich propojení se třetími zeměmi. Dotčené podniky by měly mít povinnost oznamovat příslušné údaje a informace členskému státu. (10) Vzhledem k časovému horizontu investičních projektů v energetice by mělo být dostačující podávání zpráv jednou za dva roky. (11) Aby nedocházelo k nepřiměřené administrativní zátěži a minimalizovaly se náklady pro členské státy a podniky, zejména pro malé a střední podniky, mělo by toto nařízení umožňovat osvobození členských států a podniků od povinnosti podávat zprávy, jsou-li rovnocenné informace Komisi poskytovány na základě právních předpisů Unie pro odvětví energetiky přijatých orgány Unie, jejichž cílem je dosažení cílů konkurenčních trhů s energií v Unii, udržitelnosti energetického systému Unie a zabezpečení dodávek energií do Unie. Je třeba se vyhnout tomu, aby se požadavky na podávání zpráv uvedené ve třetím balíčku opatření pro vnitřní trh s elektřinou a zemním plynem zdvojovaly. (12) Komise a zejména její středisko pro sledování trhu s energií by měly být schopny přijmout veškerá vhodná opatření, zejména provozovat integrované nástroje a postupy informačních technologií, za účelem zpracování údajů a pro zjednodušení a zabezpečení oznamování údajů. (13) Ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů členskými státy upravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES[1] a ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů Komisí upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001[2]. Jejich ustanovení nejsou tímto nařízením nijak dotčena. (14) Členské státy nebo jimi pověřené subjekty a Komise by měly zachovávat důvěrnost obchodně citlivých údajů nebo informací. Před jejich předáním Komisi by proto členské státy nebo jimi pověřené subjekty měly tyto údaje a informace, s výjimkou těch, které se týkají přeshraničních přenosových projektů, shrnout na úrovni členského státu. Komise by v případě potřeby měla tyto údaje dále shrnout tak, aby nebyly zveřejněny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních a aby takové informace nemohly být odvozeny. (15) Komise a zejména její středisko pro sledování trhu s energií by měly vypracovávat pravidelnou meziodvětvovou analýzu týkající se strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie a tam, kde je to vhodné, soustředěněji analyzovat některé aspekty tohoto energetického systému. Tato analýza by měla přispět zejména ke zjištění možných mezer v infrastruktuře a investicích s cílem dosáhnout v energetice rovnováhy mezi nabídkou a poptávkou. Analýza by měla být také příspěvkem k diskusi na úrovni Unie o energetických infrastrukturách, a proto by měla být předkládána Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a měla by být zpřístupněna zúčastněným stranám. (16) Komisi mohou být nápomocni odborníci z členských států nebo jiní kvalifikovaní odborníci s cílem dospět ke společnému chápání možných mezer v infrastruktuře a souvisejících rizik a podporovat transparentnost ohledně budoucího vývoje. (17) Toto nařízení nahrazuje nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010 ze dne 24. června 2010, které bylo dne 6. září 2012 zrušeno Soudním dvorem a jehož účinky zůstaly zachovány až do přijetí nového nařízení[3]. (18) Forma a technické podrobnosti ohledně oznámení údajů a informací o investičních projektech do energetické infrastruktury Komisi jsou uvedeny v nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 ze dne 21. září 2010, kterým se provádí nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010. Nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 zůstává v platnosti až do jeho revize, která bude následovat po přijetí tohoto nařízení, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1. Toto nařízení zřizuje společný rámec, podle něhož jsou Komisi oznamovány údaje a informace o investičních projektech do energetické infrastruktury v odvětví ropy, zemního plynu, elektřiny, včetně elektřiny z obnovitelných zdrojů, biopaliv a o investičních projektech souvisejících se zachycováním a ukládáním oxidu uhličitého, který tato odvětví vytvářejí. 2. Toto nařízení se vztahuje na investiční projekty typů uvedených v příloze, u nichž byly zahájeny stavební práce nebo činnosti vedoucí k vyřazení z provozu a o nichž bylo přijato konečné rozhodnutí o investici. Členské státy mohou dále předkládat jakékoli odhady údajů nebo předběžné informace o investičních projektech typů uvedených v příloze, v jejichž rámci je začátek stavebních prací plánován do pěti let, a o infrastrukturách, jejichž vyřazení z provozu je plánováno do tří let, avšak konečné rozhodnutí o investici ještě nebylo přijato. Článek 2 Definice Pro účely tohoto nařízení se rozumí: 1. „infrastrukturou“ jakýkoli typ zařízení nebo část zařízení související s výrobou, přenosem a skladováním; 2. „investičními projekty“ projekty, jejichž cílem je: i) výstavba nové infrastruktury, ii) přeměna, modernizace, zvýšení nebo snížení kapacity stávající infrastruktury, iii) částečné nebo úplné vyřazení stávající infrastruktury z provozu; 3. „konečným rozhodnutím o investici“ rozhodnutí přijaté na úrovni podniku definitivně vyčlenit finanční zdroje na investiční fázi projektu, přičemž investiční fází se rozumí fáze, během níž probíhá výstavba nebo vyřazení z provozu a vznikají kapitálové náklady. Investiční fáze nezahrnuje plánovací fázi, během níž se připravuje uskutečnění projektu, jež v případě potřeby zahrnuje posouzení proveditelnosti, přípravných a technických studií a získání licencí a povolení, a během níž vznikají kapitálové náklady; 4. „investičními projekty ve výstavbě“ investiční projekty, u nichž byla zahájena výstavba a vznikly kapitálové náklady; 5. „vyřazením z provozu“ fáze, kdy je infrastruktura trvale vyřazena z provozu; 6. „výrobou“ výroba elektřiny a zpracování paliv, včetně biopaliv; 7. „přenosem“ přeprava zdrojů energie, produktů nebo oxidu uhličitého prostřednictvím sítě, zejména: i) prostřednictvím plynovodů, kromě těžební plynovodní sítě a kromě části plynovodů využívané primárně v souvislosti s místní distribucí, nebo ii) prostřednictvím propojených systémů velmi vysokého a vysokého napětí nevyužívaných primárně v souvislosti s místní distribucí; 8. „skladováním“ trvalé nebo dočasné skladování energie nebo zdrojů energie v nadzemní a podzemní infrastruktuře nebo geologických úložištích nebo zadržení oxidu uhličitého v podzemních geologických formacích; 9. „podnikem“ fyzická nebo právnická osoba, soukromá nebo veřejná, rozhodující o investičních projektech nebo provádějící investiční projekty; 10. „zdroji energie“: i) primární zdroje energie, jako je ropa, zemní plyn nebo uhlí, ii) přeměněné zdroje energie, jako je elektřina, iii) energie z obnovitelných zdrojů, včetně elektřiny z vodních zdrojů, biomasy, bioplynu, větrné, sluneční, přílivové energie, energie z vln a geotermální energie, a iv) energetické produkty, jako jsou produkty z rafinované ropy a biopaliva; 11. „zvláštním subjektem“ subjekt pověřený odvětvovými právními předpisy Unie v odvětví energetiky přípravou a schvalováním víceletého plánu rozvoje sítě a investic do energetické infrastruktury na úrovni Unie, jakým je Evropská síť provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (ENTSO-E) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou[4] a Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (ENTSO-G) uvedená v článku 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám[5]. Článek 3 Oznamování údajů 1. Členské státy nebo subjekty, jež tímto úkolem pověří, shromažďují veškeré údaje a informace uvedené v tomto nařízení od 1. ledna 2015 a následně každé dva roky, při dodržení přiměřenosti zátěže vyplývající ze shromažďování informací a podávání zpráv. Údaje a příslušné informace o projektech uvedené v tomto nařízení oznámí Komisi poprvé v roce 2015 a následně každé dva roky. Toto oznámení má souhrnnou podobu, s výjimkou údajů a důležitých informací týkajících se přeshraničních přenosových projektů. Členské státy nebo jimi pověřené subjekty oznamují souhrnné údaje a příslušné informace o projektech do 31. července příslušného roku, kdy má být podána zpráva. 2. Členské státy nebo jimi pověřené subjekty jsou osvobozeny od povinností stanovených v odstavci 1 v rozsahu, ve kterém podle právních předpisů Unie pro odvětví energetiky nebo na základě Smlouvy o Euratomu: a) dotyčný členský stát nebo jím pověřený subjekt údaje nebo informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení Komisi již oznámil a uvedl datum oznámení a dotčený zvláštní právní předpis; nebo b) je zvláštní subjekt pověřen vypracováním víceletého investičního plánu pro energetickou infrastrukturu na úrovni Unie a shromažďuje za tímto účelem údaje a informace rovnocenné s požadavky tohoto nařízení. V tomto případě a pro účely tohoto nařízení oznámí tento zvláštní subjekt veškeré příslušné údaje a informace Komisi. Článek 4 Zdroje údajů Dotčené podniky oznámí údaje a informace uvedené v článku 3 členským státům, na jejichž území mají v plánu provést investiční projekt, nebo jimi pověřeným subjektům do 1. června každého roku, kdy má být podána zpráva. Oznamované údaje nebo informace odrážejí situaci investičních projektů k 31. březnu příslušného roku. První pododstavec se však nepoužije na podniky, v jejichž případě se dotčený členský stát rozhodne předat Komisi údaje nebo informace uvedené v článku 3 jinými prostředky. Článek 5 Obsah oznámení 1. U investičních projektů typů uvedených v příloze musí oznámení podle článku 3 obsahovat podle potřeby: a) objem kapacit plánovaných nebo ve výstavbě; b) v případě potřeby druh a hlavní charakteristiky infrastruktury nebo kapacit plánovaných nebo ve výstavbě, včetně umístění přeshraničních přenosových projektů; c) pravděpodobný rok uvedení do provozu; d) druh použitých zdrojů energie; e) zařízení schopná reagovat na krize bezpečnosti dodávek, například zařízení umožňující zpětný tok nebo změnu paliva, a f) vybavenost systémy zachycování uhlíku nebo mechanismy pro dodatečné vybavení systémy zachycování a ukládání uhlíku. 2. U navrhovaného vyřazení kapacity z provozu musí oznámení podle článku 3 obsahovat: a) povahu a kapacitu dotčené infrastruktury a b) pravděpodobný rok vyřazení z provozu. 3. V každém oznámení podle článku 3 se v případě potřeby uvede celkový objem instalovaných výrobních, přenosových a skladovacích kapacit, které jsou k dispozici na začátku příslušného roku, kdy má být podána zpráva, nebo jejichž provoz je přerušen na dobu delší než tři roky. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo zvláštní subjekt uvedený v čl. 3 odst. 2 písm. b) mohou ke svým oznámením připojit důležité připomínky, například připomínky týkající se zpoždění nebo překážek v provádění investičních projektů. Článek 6 Kvalita a zveřejnění údajů 1. Členské státy, jimi pověřené subjekty nebo případně zvláštní subjekty usilují o zajištění kvality, relevance, přesnosti, jasnosti, včasnosti a soudržnosti údajů a informací, které oznamují Komisi. V případě zvláštních subjektů je možné k oznamovaným údajům a informacím připojit odpovídající připomínky členských států. 2. Komise může údaje a informace poskytnuté na základě tohoto nařízení zveřejnit, zejména v analýzách uvedených v čl. 10 odst. 3, pod podmínkou, že budou zveřejněny v souhrnné podobě a nebudou uvedeny podrobné informace o jednotlivých podnicích a zařízeních ani je nebude možné odvodit. 3. Členské státy, Komise a jimi pověřené subjekty zachovávají důvěrnost jimi držených obchodně citlivých údajů nebo informací. Článek 7 Prováděcí předpisy Do dvou měsíců od data, kdy toto nařízení vstoupí v platnost, a v mezích stanovených tímto nařízením přijme Komise předpisy nezbytné k jeho provádění týkající se zejména formy a dalších technických podrobností ohledně oznamování údajů a informací podle článků 3 a 5. Do té doby zůstává v platnosti nařízení Komise (EU, Euratom) č. 833/2010 ze dne 21. září 2010, kterým se provádí nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010. Článek 8 Zpracování údajů Komise odpovídá za rozvoj, provoz, řízení a udržování zdrojů informačních technologií nezbytných pro příjímání, uchovávání a jakékoli zpracování údajů nebo informací o energetické infrastruktuře oznámených Komisi na základě tohoto nařízení. Článek 9 Ochrana fyzických osob v souvislosti se zpracováním údajů Tímto nařízením není dotčeno právo Unie a především se nemění povinnosti členských států, pokud jde o zpracování osobních údajů, jak jsou stanoveny ve směrnici 95/46/ES, ani povinnosti, které pro orgány a instituce Unie vyplývají z nařízení (ES) č. 45/2001, pokud jde o zpracovávání osobních údajů při výkonu jejich funkce. Článek 10 Sledování a podávání zpráv 1. Komise na základě poskytnutých údajů a informací a v případě potřeby jakýchkoli jiných zdrojů údajů včetně údajů, které sama pořídí, jakož i s přihlédnutím k relevantním analýzám, například k víceletým plánům rozvoje plynové a elektrické sítě, jednou za dva roky zveřejní a předloží Evropskému parlamentu, Radě a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru meziodvětvovou analýzu strukturálního vývoje a perspektiv energetického systému Unie. Cílem této analýzy je zejména: a) zjistit případné budoucí rozdíly mezi energetickou poptávkou a nabídkou, které jsou důležité z hlediska energetické politiky Unie; b) zjistit překážky pro investice a podpořit osvědčené postupy pro jejich překonání; a c) zvýšit transparentnost pro stávající a možné nové účastníky trhu. Komise může na základě uvedených údajů a informací rovněž vypracovat jakoukoli specifickou analýzu, která bude považována za nezbytnou nebo vhodnou. 2. Při vypracování analýz uvedených v odstavci 1 mohou být Komisi nápomocni odborníci z členských států nebo jiní odborníci a profesní sdružení s odbornou kvalifikací v dané oblasti. Komise všem členským státům umožní, aby se k návrhům těchto analýz vyjádřily. 3. Komise projedná analýzy se zúčastněnými stranami, jakými jsou ENTSO-E, ENTSO-G, koordinační skupina pro otázky plynu a skupina pro zásobování ropou. Článek 11 Přezkum Do 31. prosince 2016 Komise přezkoumá provádění tohoto nařízení a předloží zprávu o výsledcích přezkumu Evropskému parlamentu a Radě. V rámci přezkumu Komise mimo jiné posoudí možnost rozšíření působnosti tohoto nařízení i na těžbu plynu, ropy a uhlí. Článek 12 Zrušení K datu vstupu tohoto nařízení v platnost se ruší nařízení Rady (EU, Euratom) č. 617/2010. Článek 13 Vstup v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda předseda PŘÍLOHA INVESTIČNÍ PROJEKTY 1. ROPA 1.1. Rafinace – destilační závody s kapacitou nejméně 1 milion tun ročně, – rozšíření destilační kapacity nad 1 milion tun ročně, – reformovací/krakovací závody s minimální kapacitou 500 tun denně, – odsiřovací závody pro zbytkový topný olej / zemní plyn, ropu / poloprodukt / jiné ropné produkty, – chemické závody, které nevyrábějí topný olej nebo motorová paliva, nebo je vyrábějí pouze jako vedlejší produkty, jsou vyloučeny. 1.2. Doprava – ropovody s kapacitou nejméně 3 miliony metrických tun ročně a rozšíření nebo prodloužení těchto ropovodů, dlouhých nejméně 30 kilometrů, – produktovody pro ropné produkty s kapacitou nejméně 1,5 milionu tun ročně a rozšíření nebo prodloužení těchto produktovodů, dlouhých nejméně 30 kilometrů, – produktovody představující zásadní články ve vnitrostátních nebo mezinárodních propojených sítích a ropovody a projekty společného zájmu uvedené v hlavních směrech vymezených na základě článku 171 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Produktovody pro vojenské účely a produktovody zásobující závody mimo působnost bodu 1.1 jsou vyloučeny. 1.3. Skladování – zařízení pro skladování ropy a ropných produktů (zařízení s kapacitou 150 000 m3 nebo vyšší, nebo v případě nádrží s kapacitou nejméně 100 000 m3). Nádrže pro vojenské účely a nádrže zásobující závody mimo působnost bodu 1.1 jsou vyloučeny. 2. ZEMNÍ PLYN 2.1. Přeprava – přepravní plynovody včetně plynovodů na zemní plyn a bioplyn, které jsou součástí sítě tvořené zejména vysokotlakými plynovody, kromě plynovodů, které jsou součástí těžební plynovodní sítě, a kromě části vysokotlakých plynovodů používaných především v rámci místní distribuce zemního plynu, – plynovody a projekty společného zájmu uvedené v hlavních směrech vymezených na základě článku 171 SFEU. 2.2. Terminály LNG – Terminály pro dovoz zkapalněného zemního plynu s kapacitou znovuzplynování 1 miliardy m3 ročně nebo vyšší. 2.3. Skladování – Skladovací zařízení spojená s přepravními plynovody uvedenými v bodu 2.1. Plynovody, terminály a zařízení pro vojenské účely a plynovody, terminály a zařízení zásobující chemické závody, které nevyrábějí energetické produkty nebo je vyrábějí pouze jako vedlejší produkty, jsou vyloučeny. 3. ELEKTŘINA 3.1. Výroba – tepelné a jaderné elektrárny (generátory s kapacitou 100 MWe nebo vyšší), – zařízení vyrábějící elektřinu z biomasy/biokapalin/odpadu (s kapacitou 20 MW nebo vyšší), – elektrárny s kombinovanou výrobou elektřiny a užitečného tepla (zařízení s elektrickým výkonem 20 MW nebo vyšší), – vodní elektrárny (zařízení s kapacitou 30 MW nebo vyšší), – větrné elektrárny s kapacitou 20 MW nebo vyšší, – koncentrovaná sluneční, tepelná a geotermální zařízení (s kapacitou 20 MW nebo vyšší), – fotovoltaická zařízení (s kapacitou 10 MW nebo vyšší). 3.2. Přenos – nadzemní přenosové vedení, pokud je zkonstruováno pro napětí běžně používané na vnitrostátní úrovni u propojovacích vedení a pokud je zkonstruováno pro napětí 220 kV nebo vyšší, – podzemní a podmořské přenosové kabely, pokud byly zkonstruovány pro napětí 150 kV nebo vyšší, – projekty společného zájmu uvedené v hlavních směrech vymezených na základě článku 171 SFEU. 4. BIOPALIVA 4.1. Výroba – Zařízení umožňující výrobu nebo rafinaci biopaliv (zařízení s kapacitou 50 000 tun ročně nebo vyšší). 5. OXID UHLIČITÝ 5.1. Přeprava – Produktovody CO2 související s výrobními zařízeními uvedenými v bodech 1.1 a 3.1. 5.2. Ukládání – Skladovací zařízení (úložiště nebo komplex s kapacitou 100 kt nebo vyšší). Skladovací zařízení pro účely výzkumu a technologického rozvoje jsou vyloučena. [1] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. [2] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1. [3] Věc C-490/10, Evropský parlament v. Rada Evropské unie [Úř. věst. C 331/2, 27.10.2012]. [4] Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 15. [5] Úř. věst. L 211, 14.8.2009, s. 36.