Návrh rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Boj proti násilí (Daphne), drogová prevence a informovanost o drogách“ pro období 2007-2013 {SEK(2005) 434} /* KOM/2005/0122 konecném znení - COD 2005/0037 */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 6.4.2005 KOM(2005) 122 v konečném znění 2005/0037 (COD) 2005/0038 (CNS) 2005/0039 (CNS) 2005/0040 (COD) SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU, kterým se zavádí rámcový program pro základní práva a spravedlnost pro období 2007-2013 Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Boj proti násilí (Daphne), drogová prevence a informovanost o drogách“ pro období 2007-2013 Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Základní práva a občanství“ pro období 2007-2013 Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Trestní soudnictví“ pro období 2007-2013 Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Civilní soudnictví“ pro období 2007-2013 (předložené Komisí) {SEK(2005) 434} SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU, kterým se zavádí rámcový program pro základní práva a spravedlnost pro období 2007-2013 Sdělení, kterým se zavádí rámcový program pro „základní práva a spravedlnost“, je součástí soudržného souboru návrhů zaměřených na zajištění dostatečné podpory pro prostor svobody, bezpečnosti a práva ve finančním výhledu 2007. Tyto tři klíčové cíle, tedy svobodu, bezpečnost a spravedlnost, je opravdu třeba rozvíjet souběžně a se stejnou intenzitou, a tedy uplatňovat vyvážený přístup, vycházející ze zásad demokracie, dodržování základních práv a svobod a právního státu. Každý z těchto cílů je předmětem rámcového programu, který zajišťuje nezbytnou soudržnost mezi opatřeními v jednotlivých politických oblastech a zřetelně propojuje politické cíle se zdroji, které jsou k dispozici na jejich podporu. Tato struktura navíc představuje výrazné zjednodušení a racionalizaci stávající finanční podpory v oblasti svobody, spravedlnosti a bezpečnosti, a tedy počítá s větší pružností při určování priorit a posiluje celkovou transparentnost. 1. ÚVOD Díky založení jednotného trhu a zavedení jednotné měny pokročila evropská integrace zejména v hospodářské oblasti. Vytvoření integrovaného hospodářského prostoru bez hranic bylo doplněno vytvořením prostoru svobody, bezpečnosti a práva tak, jak předpokládá Amsterodamská smlouva. Nyní je třeba tento prostor dále rozvíjet a posilovat. Ve svém sdělení „Budování naší společné budoucnosti – Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie – 2007-2013“[1] Komise uvedla: „Svoboda, bezpečnost a právo jsou základními hodnotami, které tvoří klíčové prvky evropského modelu společnosti. (…) V této souvislosti je rozvoj zmíněné dimenze Evropské unie novou hranicí integrace: skutečný prostor svobody, bezpečnosti a práva je nepostradatelným stavebním kamenem Evropské unie, ústředním prvkem politického projektu rozšířené Unie” [2] . Různé aspekty prostoru svobody, bezpečnosti a práva tvoří rovnováhu mezi zárukou základních práv jednotlivce a realizací hlavních úkolů, jejichž plnění se od Unie očekává[3]. Rozvoj prostoru svobody, bezpečnosti a práva je v zájmu občanů členských států sdružených v Unii. Z toho důvodu Evropská rada v listopadu 2004 přijala haagský program, který navazuje na program přijatý na zasedání Evropské rady v Tampere v roce 1999. Haagský program staví na výsledcích programu přijatého v Tampere a předkládá novou agendu, která Unii umožňuje dále rozvíjet již dosažené a zároveň čelit novým výzvám. Zdůrazňuje také, že předpokladem vytvoření Evropy pro občany není jen plné dodržování lidských práv, nýbrž také jejich aktivní prosazování. Ústavní smlouva uznává hodnoty a cíle Unie prostřednictvím Charty základních práv, jež je do ní začleněna. Přistoupení k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod kromě toho posílí závazek Unie vůči ochraně lidských práv, a to zavedením vnějšího soudního přezkumu dodržování základních práv Evropskou unií[4]. Ze zvýšené ochrany a podpory základních práv také vyplývá, že by měla být přijímána koordinovanější opatření proti rasismu, xenofobii a antisemitismu prostřednictvím výraznější podpory mezináboženského a multikulturního dialogu, jehož účelem by bylo pěstovat porozumění a vzájemné poznávání. Důsledkem tohoto vývoje je významné posílení základních hodnot, které mají ústřední význam pro evropský projekt. Unie bude mít zákonnou povinnost nejen dodržovat tato práva a ctít tyto hodnoty, ale také zajišťovat jejich účinnou podporu ve všech oblastech politiky (jak vnitřní, tak vnější) spadajících do působnosti Evropské unie. Dále bude nutné rychle zintenzívnit monitorovací činnosti, aby bylo zaručeno, že se i členské státy budou řídit stejným přístupem v oblastech spadajících do jejich působnosti, zejména v souvislosti s rozšiřováním a stále větší rozmanitostí Unie a s výzvami, které to přináší. Podpora občanství Evropské unie by měla vést k rozvoji pocitu sounáležitosti s Unií, která sdílí stejná základní práva a hodnoty při zachování a respektování rozmanitosti kultur a tradic národů Evropy. Boj proti násilí je zřejmou součástí ochrany základních práv uvedených v Chartě základních práv, zvláště práva na fyzickou nedotknutelnost. Souvislosti mezi násilím a některými dalšími základními právy (svoboda, bezpečnost, zdraví, zaměstnání atd.) jsou natolik silné, že je třeba podporovat i obecné uplatňování těchto práv ve vztahu k fyzické nedotknutelnosti osob. Totéž platí pro boj proti užívání drog a nedovolenému obchodu s drogami, což je oblast, kde je od roku 1990 uplatňována komplexní, víceoborová, integrovaná strategie na evropské úrovni, pro niž však neexistuje žádná zřetelně vyčleněná finanční podpora. Tato strategie je založena na pěti hlavních složkách: omezování poptávky, omezování nabídky a boj s nedovoleným obchodem, mezinárodní spolupráce a koordinace na vnitrostátní i evropské úrovni a informovanost, výzkum a hodnocení. Z vytváření Evropy pro občany vyplývá také vznik evropského prostoru práva založeného na zásadě vzájemného uznávání a budování důvěry: hranice mezi státy by již neměly představovat překážku pro řešení občanskoprávních a obchodněprávních sporů nebo pro zahájení soudního řízení a výkon soudních rozhodnutí. Zásada volného pohybu sice jednotlivcům a podnikům umožňuje, aby sledovali své občanské a obchodní zájmy v jiných členských státech, zároveň ale vyžaduje přijetí opatření v oblasti trestního práva, aby neexistovala bezpečná útočiště pro trestnou činnost a její pachatele. Neslučitelnost nebo složitost právních a správních systémů v členských státech by jednotlivcům ani podnikům neměla bránit v uplatňování jejich práv či je od uplatňování těchto práv odrazovat. Pro dosažení uvedených společných cílů bude zapotřebí stabilní finanční rámec. Příprava příštích finančních výhledů na léta 2007-2013 nabízí významnou příležitost vzít v úvahu popsané změny, a příslušným způsobem vytvořit politický projekt rozšířené Unie. 2. NAVRHOVANÉ OPATřENÍ – RÁMCOVÝ PROGRAM PRO ZÁKLADNÍ PRÁVA A SPRAVEDLNOST 2.1. Cíle a struktura programu V reakci na výše uvedené výzvy je navrženo vytvoření rámcového programu pro „základní práva a spravedlnost“, který má čtyři konkrétní cíle: 1. podporovat rozvoj evropské společnosti, která je založena na občanství Evropské unie a dodržuje základní práva uvedená v Chartě základních práv; bojovat proti antisemitismu, rasismu a xenofobii a posilovat občanskou společnost v oblasti základních práv; 2. přispět k vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva prostřednictvím boje proti násilí, prostřednictvím poskytování informací o drogách a prevence užívání drog; 3. podporovat soudní spolupráci s cílem přispět k vytvoření skutečného evropského prostoru práva v občanských a obchodních věcech; 4. podporovat soudní spolupráci s cílem přispět k vytvoření skutečného evropského prostoru práva v trestněprávních věcech. Tyto cíle mají různé právní základy ve Smlouvách. Proto se bude rámcový program skládat ze čtyř oddělených legislativních nástrojů. Politická soudržnost bude nicméně zajištěna, protože každý ze specifických programů bude odrážet cíle určité politiky, která bude ve spojení se třemi zbývajícími programy umožňovat rozvoj občanství Unie a prostoru práva. Navíc seskupení těchto doplňujících se politických oblastí ve stejném rámcovém programu nejen posílí jejich celkovou soudržnost, ale zajistí také lepší reakci na potřeby občanů. Přinese rovněž větší pružnost pro řešení nových, neočekávaných problémů. V oblasti základních práv a občanství je konečným cílem vytvoření opravdové kultury základních práv mezi všemi národy Evropy. Proto je nanejvýš důležité věnovat výrazné úsilí šíření informací o základních právech jak prostřednictvím obecných informačních kampaní, tak v reakci na jednotlivé požadavky. Tento úkol nelze oddělit od potřeby zintenzívnit činnosti (včetně legislativních opatření) zaměřené na podporu uplatňování konkrétních práv, např. práva na osobní fyzickou nedotknutelnost a práv spojených s občanstvím Unie, a poskytovat podporu a pobídky, které členským státům pomohou s plněním jejich povinností v oblastech spadajících do jejich působnosti. Boj proti násilí ve všech jeho podobách (sexuální, psychické a fyzické), ať k němu dochází na veřejnosti nebo v soukromí, bude zahrnovat: podporu obětem a ohroženým skupinám (děti, mladí lidé a ženy), pomoc a podporu nevládním a jiným organizacím působícím v této oblasti, šíření výsledků obou programů DAPHNE, včetně jejich přizpůsobení, přenosu a využití jinými příjemci či v jiných zeměpisných oblastech, a rozpoznání opatření, která přispívají k dobrému zacházení s lidmi ohroženými násilím. Pokud jde o boj proti užívání drog, bude k hlavním úkolům patřit šíření informací a další výzkum, jehož výsledkem budou vzdělávací programy, programy prevence a programy pro zmírňování následků užívání drog. Důležitou otázkou bude nejen omezování poptávky po drogách, ale také omezování jejich nabídky. V této oblasti je potřeba přijmout opatření s cílem zastavit nedovolený obchod s drogami a trestnou činnost s nimi související, zejména v případech, kdy jde o nové syntetické drogy či jejich chemické prekurzory, a s cílem bojovat proti praní peněz. Soudní spolupráce zahrnuje zvýšené úsilí o sledování toho, jak členské státy používají stávající acquis v oblasti občanského i trestního práva, a o sblížení vnitrostátních právních předpisů. Program bude podporovat různé činnosti, zaměřené zejména na zlepšení přístupu ke spravedlnosti a zvýšení její účinnosti, vzájemné uznávání v širším smyslu, včetně uznávání rozhodnutí a dokumentů, které vydaly jiné než soudní orgány, posílení mechanismů pro informování veřejnosti a na podporu vzdělávání právníků a výměny informací mezi nimi, pokud jde o důsledky existence nástrojů spolupráce v této oblasti. Bude také podporovat provádění legislativních opatření, která vytvářejí a rozvíjejí společné nástroje pro spolupráci, a používání ekvivalentních standardů pro určité postupy, jako jsou pravidla shromažďování důkazů. Kromě toho budou podporována pravidla pro ochranu účastníků trestního řízení – bez ohledu na to, zda se jedná o obžalované, svědky nebo oběti. Celková soudržnost všech čtyř cílů je zajištěna prostřednictvím společných pravidel provádění a řízení, postupu podle stejného strategického kalendáře a prostřednictvím koordinovaných procesů hodnocení a přezkumu (viz bod 3.2). Program tak zajistí racionalizaci a zjednodušení a zvýší také transparentnost a účinnost využití finančních prostředků Společenství. K horizontálním prioritám společným těmto čtyřem politickým oblastem bude patřit zajištění aktivní účasti relevantních aktérů a větší vnímavost vůči požadavkům občanské společnosti. 2.2. Přidaná hodnota evropské spolupráce Tento program bude působit jako katalyzátor, který účinně doplní vnitrostátní opatření v této oblasti: Spolupráce financovaná EU posiluje mezi členskými státy povědomí o sdílených problémech a hodnotách, a tím usnadňuje vznik společných přístupů, včetně právních předpisů v příslušných oblastech. Toho bude dosaženo realizací dohodnutých politických cílů EU a podporou jejich uplatňování ve vnitrostátních politikách, podporou provádění právních předpisů Evropské unie a jejich jednotného používání po celé Evropě, podporou mechanismů spolupráce a koordinace mezi členskými státy a spoluprací s organizacemi občanské společnosti na celoevropské úrovni. K hodnocení přidané hodnoty celoevropského přístupu ve vztahu k výše uvedeným účelům se bude používat soubor hodnoticích kritérií společných pro všechny specifické programy. Jedná se například o tato kritéria: - podporovat jen takové činnosti, jejichž existence na evropské úrovni je nezbytná pro zachování cílů, právních předpisů a prováděcích mechanismů Evropské unie; - podporovat činnosti, které se budou vzájemně doplňovat s aktivitami financovanými na úrovni členských států; - posilovat národní výměny na úrovni Evropské unie vedoucí k synergickým efektům a úsporám z rozsahu; - aktivně zapojovat zástupce členských států a další relevantní aktéry do provádění programu, aby se program co nejlépe doplňoval s již probíhajícími činnostmi. 2.3. Vzájemné doplňování s jinými nástroji a politickými opatřeními Program bude usilovat o synergii s prací Agentury pro lidská práva, která bude vycházet z činnosti stávajícího Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie, agentury sídlící ve Vídni, jež byla založena nařízením Rady (ES) č. 1035/97 ze dne 2. června 1997[5]. Svým sdělením[6] Komise zahájila rozsáhlé veřejné konzultace o budoucí působnosti a úkolech této agentury. Konzultace byly zaměřeny na občanskou společnost, například nevládní organizace zabývající se ochranou lidských práv, na národní instituce pro podporu a ochranu lidských práv, členské státy, instituce EU, Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie a Radu Evropy. Přesné úkoly agentury budou definovány s přihlédnutím k výsledkům těchto konzultací. Jejím hlavním posláním nicméně bude sběr a analýza údajů za účelem stanovení politiky Unie v oblasti základních práv. Pokud jde o soudní spolupráci v občanských věcech, budou činnosti programu koordinovány s aktivitami Evropské soudní sítě pro občanské a obchodní věci. Tato síť byla založena rozhodnutím Rady 2001/470/ES ze dne 28. května 2001[7] za účelem zlepšení, zjednodušení a urychlení účinné soudní spolupráce mezi členskými státy v občanských a obchodních věcech. V rámci specifického programu Trestní soudnictví bude zvláštní pozornost věnována Evropské jednotce pro soudní spolupráci (Eurojust), která byla zřízena rozhodnutím Rady 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002[8]. Eurojust je orgán Evropské unie založený za účelem zvýšení účinnosti práce příslušných orgánů v členských státech, které se zabývají vyšetřováním a stíháním závažné přeshraniční a organizované trestné činnosti, včetně terorismu, a to prostřednictvím podpory a zlepšování spolupráce mezi těmito orgány. Eurojust zdůrazňuje zajištění plné spolupráce mezi příslušnými vnitrostátními orgány, a proto zásadním způsobem doplňuje rámcový program pro základní práva a spravedlnost. Co se týče cíle poskytovat informace o drogách a předcházet užívání drog, který je součástí tohoto programu, je nezbytná posílená spolupráce se třetími zeměmi a těsná koordinace s Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA). Tato agentura, sídlící v Lisabonu, byla založena nařízením Rady (EHS) č. 302/93 ze dne 8. února 1993[9] ve znění nařízení Rady (ES) č. 3294/94 ze dne 22. prosince 1994[10]. Jejím posláním je shromažďovat a šířit objektivní, spolehlivé a porovnatelné informace o drogách a drogové závislosti v Evropě. Za tímto účelem partnersky spolupracuje s nečlenskými zeměmi EU a s mezinárodními organizacemi, které se touto problematikou zabývají, především s Programem OSN pro mezinárodní kontrolu drog (UNDCP), Světovou zdravotnickou organizací (WHO), Skupinou Pompidou Rady Evropy, Světovou celní organizací (WCO), Mezinárodní organizací kriminální policie (Interpol) a Evropským policejním úřadem (Europol). 3. RACIONALIZACE A ZJEDNODUšENÍ 3.1. Přechod od stávajících nástrojů Z vyhodnocení činností, které Evropská unie v těchto oblastech po léta podporuje, zřetelně vyplývá, že je potřeba, aby pokračovaly. Zabývají se totiž konkrétními a skutečnými problémy a pozitivním způsobem přispívají k jejich řešení v součinnosti s vnitrostátními opatřeními, která se týkají stejných oblastí. Hodnocení však také poukázalo na některé slabé stránky, které je třeba odstranit, aby evropská opatření mohla vést k ještě lepším výsledkům. Současná situace, charakterizovaná velkým množstvím rozpočtových linií malého rozsahu nebo financováním ad hoc s omezeným trváním a bez celkové soudržnosti, skutečně brání tomu, aby byly činnosti Unie dostatečně efektivní, dosahovaly stanovených cílů a co nejlépe využívaly dostupných lidských a finančních zdrojů. Jednotlivé programy jsou prováděny odděleně, a skutečné synergie proto nejsou maximálně využity, a může dokonce docházet ke zbytečnému zdvojování. V zájmu dosažení optimálních výsledků je potřeba znovu posoudit cíle, typy opatření a rozsah jednotlivých programů. Navrhovaný program čerpá ponaučení ze stávajících činností v příslušných oblastech. Z velké části bude rozvíjet dvě probíhající přípravné aktivity ve sféře ochrany a podpory základních práv a podpory občanské společnosti v deseti nových členských státech, které budou rozšířeny na všechny členské státy. S cílem podpořit demokratickou účast bude zvláštní pozornost věnována základním právům vyplývajícím z občanství Unie. Pokud jde o cíl podporovat soudní spolupráci, program zařadí opatření na podporu spolupráce v občanském i trestním právu do jedné skupiny, aby byla zajištěna lepší koordinace mezi těmito dvěma oblastmi s ohledem na ústavní smlouvu, jejímž vstupem v platnost bude zrušena pilířová struktura. Soudní spolupráce v občanském právu byla dosud podporována zvláštním programem a soudní spolupráce v trestních věcech byla součástí programu AGIS. Současný návrh by měl více splňovat politická očekávání ohledně posílení spravedlnosti vyplývající z haagského programu a lépe reagovat na požadavky soudních orgánů, právníků a občanské společnosti. Posíleno bude vzdělávání představitelů justice a program bude také dostatečně pružný, aby umožňoval realizaci nových opatření, například vybudování počítačového systému výměny informací z trestních rejstříků. Co se týče boje proti násilí, program bude stavět na výsledcích stávajícího programu Daphne II s některými úpravami, které zlepší jeho schopnost reagovat na požadavky občanské společnosti, včetně možnosti realizovat nové formy činností. Působení v oblasti drogové prevence a informovanosti o drogách se zaměří na sjednocení opatření probíhajících v rámci různých programů a následné zvýšení transparentnosti pro občany i všechny zúčastněné aktéry. Bude také podporovat sledování a hodnocení aktivit v rámci realizace konkrétních opatření podle akčních plánů EU a usilovat o větší zapojení občanské společnosti. 3.2. Společné řízení Klíčovým cílem rámcového programu pro základní práva a spravedlnost je zjednodušení a racionalizace nástrojů z hlediska právního i z hlediska řízení, dále racionalizace struktury rozpočtu, zvýšení soudržnosti a konzistence mezi programy a odstranění zdvojování nástrojů. Tento program představuje významný pokrok, pokud jde o zjednodušení a zvýšení pružnosti. Byl snížen počet rozpočtových linií i právních nástrojů. Toto soustředění zdrojů Unie zajišťuje větší finanční transparentnost a umožňuje lépe posoudit přidanou hodnotu činností Unie. Maximalizuje také výkonnost díky většímu souladu mezi cíli různých specifických programů a posílené spolupráci a partnerství se všemi zúčastněnými aktéry. Z navrhovaného zjednodušení a racionalizace budou mít prospěch koneční uživatelé, protože se zvýší viditelnost, zřetelnost a soudržnost příslušných nástrojů. Díky standardnějšímu přístupu a standardnějším prováděcím ustanovením budou potenciální příjemci podpory moci žádat o financování v jednotlivých oblastech jednodušším způsobem. Program bude řídit přímo Komise. Podrobně prozkoumány byly i jiné realizační mechanismy (externalizace nebo sdílené řízení), ale v této fázi nebyly považovány za nákladově efektivní vzhledem k poměrně malým částkám, které budou vynaloženy. Pokud to bude nutné pro dosažení cílů rámcového programu, bude možné uvažovat o volbě jiných způsobů řízení nebo vytvoření jiných struktur. Personální požadavky na řízení programu budou nutně poměrně velké. Nicméně harmonizace postupů vyplývající z integrace specifických programů v jediné struktuře povede k racionalizaci i z tohoto hlediska, a to díky úsporám z rozsahu. Například racionalizace postupů hodnocení a sledování povede k lepším výsledkům a usnadní přenos správných postupů. Každodenní řízení rámcového programu pak bude výrazně usnadněno díky existenci jediného výboru pro všechny čtyři specifické programy. Další racionalizace bude možná po vstupu ústavní smlouvy v platnost. Rámcový program byl sice koncipován v souladu s ustanoveními platných smluv, avšak do struktury programu byla začleněna možnost hladkého přechodu na novou strukturu, kterou předpokládá Ústava, přičemž je možná další harmonizace mezi specifickými programy pro civilní a trestní soudnictví. 4. FINANčNÍ ZDROJE Pro rámcový program pro základní práva a spravedlnost na období 2007-2013 se počítá s celkovou částkou 543 milionů EUR (v současných cenách). Z tohoto rozpočtu by mělo 93,8 milionu EUR jít na program Základní práva a občanství, 106,5 milionu EUR na program Civilní soudnictví, 196,2 milionu EUR na program Trestní soudnictví a 135,4 milionu EUR na program Boj proti násilí (Daphne), drogová prevence a informovanost o drogách. Celková částka pro rámcový program zahrnuje také 11,1 milionu EUR na administrativní náklady Kromě toho se na stejné období počítá s částkou 164,9 milionu EUR pro Agenturu pro základní práva, částkou 110,6 milionu EUR pro Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost a s částkou 133,4 milionu EUR pro Eurojust. Kalkulace těchto částek vychází ze zjištěných potřeb, jež byly popsány výše. V úvahu byly vzaty relevantní zkušenosti načerpané z již probíhajících činností a programů, které se týkají problematiky základních práv a spravedlnosti. 5. ZÁVěRY Nové finanční výhledy představují příležitost k dosažení většího souladu mezi cíly a zdroji, ale také ke zjednodušení a racionalizaci nástrojů, vedoucích k optimálnímu využití finančních prostředků Evropské unie. Rámcový program pro základní práva a spravedlnost v sobě spojuje specifické programy, které spolu úzce souvisejí. Koordinované činnosti v rámci těchto specifických programů umožní efektivnější naplňování konečného cíle, kterým je vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. PŘÍLOHA Vytvoření rámcového programu pro základní práva a spravedlnost na období 2007-2013 Vzájemné doplňování s agenturami a jinými nástroji v prostorusvobody, bezpečnosti a práva Finanční výhledy počítají s několika vzájemně se doplňujícími nástroji, které budou přispívat k naplňování stanovených politických cílů v oblasti práva,, svobody a bezpečnosti: - rámcové programy, které nahradí velký počet rozpočtových linií, jež Komise nyní v této oblasti spravuje; - financování agentur a institucí Společenství nebo Unie Společenstvím; - rozvoj a správa rozsáhlých informačních systémů, které s touto oblastí souvisejí. Do nových finančních výhledů by měly být zahrnuty následující agentury a instituce související s působností uvedeného rámcového programu: - Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA), založené nařízením Rady (EHS) č. 302/93 ze dne 8. února 1993 o zřízení Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (Úř. věst. L 36, 12.2.1993, s. 1), naposledy pozměněným nařízením (ES) č. 1651/2003 (Úř. věst L 245, 29.9.2003, s. 30), k němuž byl předložena předloha pozměňujícího návrhu (návrh nařízení Rady předložený Komisí dne 19. prosince 2003 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost - KOM(2003) 808); - Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie , která se má stát plně rozvinutou Agenturou pro základní práva (návrh Komise plánovaný na květen roku 2005) a která je v současnosti zřizována nařízením rady (ES) č. 1035/97 ze dne 2. června 1997, kterým se zřizuje Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie (Úř. věst. L 151, 10.6.1997, s. 1); - Evropská jednotka pro soudní spolupráci (Eurojust) založená rozhodnutím Rady 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 1), naposledy pozměněným rozhodnutím 2003/659/SVV (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 44). Na základě výše uvedených skutečností nejsou rozpočtové zdroje na zde vyjmenované agentury Společenství zahrnuty do rámcových programů. Musejí však být zahrnuty do okruhu 3 příštího finančního rámce Společenství jako součást výdajů určených na politiku svobody, bezpečnosti a spravedlnosti. DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti Příprava finančních výhledů na léta 2007-2013 byla od samého počátku vedena přístupem vycházejícím z potřeb jednotlivých politik tak, aby byla zajištěna konzistence mezi politickými cíli a částkami přidělenými na jejich realizaci. V této souvislosti je vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva považováno za jednu z hlavních priorit Evropské unie pro nadcházející léta, která by měla být podpořena výrazně vyššími finančními prostředky. Ve svých sděleních „Budování naší společné budoucnosti – Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie – 2007-2013 ”[11] a „ Finanční výhledy 2007-2013” [12] Komise také zdůraznila, jak důležité je využít revizi právních nástrojů pro příští finanční výhledy k zahájení výrazného pohybu směrem k větší jednoduchosti. Komise své návrhy strukturuje do tří obecných programů odpovídajících politickým úkolům („Solidarita a řízení migračních toků”, „Základní práva a spravedlnost” a „Bezpečnost a ochrana svobod”), a tím definuje zřetelný rámec pro rozvoj finančních intervencí Společenství na podporu realizace tří cílů, tedy práva, svobody a bezpečnosti. 2. Odůvodnění navrhovaných opatření 2.1. Rozbor problému Boj proti násilí je zjevně součástí ochrany základních práv uvedených v Chartě, zvláště práva na fyzickou nedotknutelnost. Souvislosti mezi násilím a některými dalšími základními právy (svoboda, bezpečnost, zdraví, zaměstnání atd.) jsou natolik silné, že by mělo být podporováno také obecné uplatňování těchto práv ve vztahu k fyzické nedotknutelnosti jednotlivců. Konkrétní podoby násilí, například rasově motivované násilí a násilí související s pohlavím nebo sexuální orientací, vyžadují konkrétní formy odpovědí, pro něž by mohla být užitečná výměna informací a příprava správných postupů na evropské úrovni. Potřebnost komplexnějšího a přiměřenějšího řešení problematiky násilí je třeba vzít v úvahu rovněž při přípravě reakce na násilí v nových finančních výhledech, která bude vycházet ze stávajících opatření. Při vytváření prostoru svobody, bezpečnosti a práva je třeba řešit také problém užívání drog a nezákonného obchodu s drogami, který patří k hlavním problémům evropských společností. Na evropské úrovni je již od roku 1990 předkládána komplexní, víceoborová a integrovaná strategie, avšak bez jasně určených finančních prostředků na její podporu. Tato strategie je založena na pěti hlavních složkách: i) omezení poptávky, ii) omezení nabídky a boj proti nedovolenému obchodu, iii) mezinárodní spolupráce, iv) koordinace na úrovni členských států i celé EU a v) informovanost, výzkum a hodnocení. 2.2. Cesta vpřed Hlavní výzvy, kterým bude Unie ve vztahu k řešení problému drog čelit v období příštích finančních výhledů, lze definovat takto: - informovanost a výzkum, včetně pokračování práce Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA); - omezení poptávky po drogách prostřednictvím vzdělávacích a preventivních programů i programů pro omezování škod, protože poptávka je zdrojem růstu drogového problému; - omezení nabídky drog – zastavit nezákonný obchod s drogami a trestnou činnost s nimi související, zvláště pokud jde o nové syntetické drogy a jejich chemické prekurzory, včetně boje proti praní peněz; - zlepšení spolupráce se třetími zeměmi v oblasti omezování nabídky drog a poptávky po drogách; - bude nutná další legislativní činnost v souvislosti s novými a vznikajícími formami drog, například za účelem zahrnutí nových forem drog do zavedených kontrolních mechanismů. 2.3. Cíle programu a související ukazatele - Definice obecných, konkrétních a operačních cílů Přispět k vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva prostřednictvím boje proti násilí a prostřednictvím informování o drogách a prevence jejich užívání. | Chránit občany před násilím a dosáhnout vysoké úrovně ochrany zdraví, tělesné i duševní pohody a společenské soudržnosti. | Předcházet všem formám násilí na dětech, mladých lidech a ženách, ať k němu dochází na veřejnosti nebo v soukromí, a bojovat s tímto násilím. Podporovat oběti a ohrožené skupiny. Pomáhat nevládním a jiným organizacím působícím v této oblasti a podporovat je. Šířit výsledky obou programů Daphne, včetně jejich přizpůsobení, přenosu a využití jinými příjemci nebo v jiných zeměpisných oblastech. Rozpoznat a dále zdokonalovat činnosti, které přispívají k dobrému zacházení s lidmi ohroženými násilím. | Předcházet zneužívání drog, závislosti na drogách a škodlivým následkům drog a omezovat tyto jevy. | Zapojit občanskou společnost do realizace a rozvoje protidrogové strategie a akčních plánů Evropské unie. Provádět a monitorovat specifické činnosti v rámci protidrogových akčních plánů 2005-2008 a 2009-2012 a vyhodnocovat jejich provádění. | Podporovat nadnárodní a osvětové činnosti ve výše uvedených oblastech. | Vytvářet víceoborové sítě; zajistit rozšiřování základny poznatků, výměnu informací a rozpoznávání a šíření správných postupů, mimo jiné prostřednictvím školení, studijních pobytů a výměn zaměstnanců. Připravovat a provádět osvětové činnosti zaměřené na konkrétní cílové skupiny s cílem prosazovat nulovou toleranci vůči násilí a podporovat poskytování pomoci obětem a hlášení případů násilí. Zvyšovat informovanost o zdravotních a sociálních problémech způsobených užíváním drog a podněcovat otevřený dialog za účelem lepšího porozumění problému drog. | Všechny tyto cíle jsou v souladu s celkovým zaměřením obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, tedy s podporou rozvoje prostoru svobody, bezpečnosti a práva. - Vzájemné doplňování a soudržnost s jinými nástroji Při přípravě programu byla zvláštní pozornost věnována zajištění soudržnosti s ostatními programy, jež financují činnosti ve stejných oblastech politiky, a nalézání komplementarity a synergie s těmito programy. Tento program doplňují ostatní specifické programy zaváděné v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, zvláště specifický program „Základní práva a občanství“, který se snaží podporovat základní práva a hodnoty Evropské unie při zachování a respektování rozmanitosti kultur a tradic národů Evropy. Dále se bude usilovat o vzájemné doplňování s Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost, jehož hlavním posláním je shromažďovat a šířit objektivní, spolehlivé a porovnatelné informace o problému drog a závislosti na drogách v Evropě. Za tímto účelem centrum partnersky spolupracuje s nečlenskými zeměmi EU a také s mezinárodními organizacemi, které se touto otázkou zabývají. Zvláštní pozornost bude věnována obecným programům „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“, protože doplňují tento program a protože s oběma programy bude nepochybně dosaženo synergie, zejména v oblasti boje proti trestné činnosti, ať již se jedná o násilí, například rasově motivované násilí a násilí související s pohlavím či sexuální orientací, nebo o trestnou činnost spojenou s drogami. Tento program mohou doplňovat i další programy, například „Bezpečnější internet plus“, „Program zdraví“, „Program ochrany před úrazy“, 7. rámcový program výzkumu a vývoje a program „Mládež“. 3. Hodnocení 3.1. Poučení z průběžných a závěrečných hodnocení Program Daphne Komise posuzovala dvakrát. Zpráva z poloviny období byla předložena v roce 2002[13] a závěrečná zpráva v roce 2004[14]. Jak ze zprávy z poloviny období, tak ze závěrečné zprávy o programu Daphne (2000-2003) vyplývá, že zapojené organizace měly z účasti na evropském partnerství prospěch a že spolupráce sdružení, kterou program umožnil, vedla k účinnějšímu plánování a lepšímu využití zdrojů. Závěrečná zpráva ukázala, že existuje určitý prostor pro další zlepšení, například zavedení uživatelské podpory a posílení důrazu na šíření výsledků, a program Daphne II byl upraven v souladu s poznatky uvedenými ve zprávě. Tyto změny ve struktuře programu byly provedeny poměrně nedávno, proto není třeba zavádět žádné další podstatné změny. Protidrogový akční plán (2000-2004) vyhodnotila Komise také dvakrát – v polovině období[15] a po skončení programu[16]. Nový akční plán (2005-2008) se zaměřuje především na oblasti, kde je podle závěrů hodnocení zapotřebí další pokrok. Z uvedených hodnocení vyplývá, že pro účinnější dosahování cílů jsou nutná určitá zlepšení. Zejména bylo zdůrazňováno, že na přípravě a rozvoji politik EU v této oblasti by se měla více podílet občanská společnost. Potřebná je také lepší koordinace činností členských států, a to i na mezinárodní scéně. Podporována a dále rozvíjena by měla být tvorba sítí a výměna informací o správných postupech. 3.2. Hodnocení ex ante Pracovní dokument, v němž Komise předkládá hodnocení ex ante obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, prokazuje vhodnost zvolené politické alternativy pro dosažení plánovaných cílů. 4. Právní základ a odůvodnění politického nástroje 4.1. Právní základ Právním základem tohoto specifického programu v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ je článek 152 Smlouvy o založení Evropského společenství. Článek 152 Smlouvy o založení Evropského společenství, který se týká veřejného zdraví, jasně stanoví, že při vymezení a provádění všech politik a činností Společenství je zajištěn vysoký stupeň ochrany lidského zdraví. Dále stanoví, že Společenství doplňuje činnost členských států ke snižování škodlivých účinků drog na zdraví, včetně informačních a prevenčních opatření. Hlavním cílem tohoto programu je zajištění vysoké úrovně ochrany lidského zdraví prostřednictvím ochrany lidí před násilím a rozvoje informačních a preventivních činností v oblasti drog. Navržen je tedy odpovídající právní základ. 4.2. Činnosti definované v rámci programu Předpokládány jsou různé typy činností, například tyto: - specifické činnosti prováděné Komisí, například studie a výzkum, průzkumy veřejného mínění a jiná šetření, formulování ukazatelů a společných metodik, sběr, zpracování a šíření dat a statistických údajů, semináře, konference a odborná setkání, organizace veřejných kampaní a akcí, tvorba a provoz webových stránek, příprava a distribuce informačních materiálů, podpora a řízení sítí odborníků členských států, analytické, monitorovací a hodnotící činnosti; - činnosti poskytující finanční podporu specifickým projektům v zájmu Společenství za podmínek stanovených v ročních pracovních programech; - činnosti poskytující finanční podporu aktivitám nevládních organizací nebo jiných subjektů za podmínek stanovených v ročních pracovních programech; - provozní dotace pro Evropskou federaci pro pohřešované a pohlavně zneužívané děti, která sleduje cíl v obecném evropském zájmu v oblasti práv a ochrany dětí. 4.3. Subsidiarita a proporcionalita Současný návrh byl připraven v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality uvedenými v článku 5 Smlouvy o ES a v jejím doprovodném protokolu. Pokud jde o subsidiaritu, tento program se nesnaží zasahovat do oblastí, kterými se zabývají vnitrostátní programy připravené vnitrostátními orgány jednotlivých členských států, ale zaměřuje se na oblasti, kde se může projevit přidaná hodnota evropské spolupráce. V této souvislosti platí, že velkou většinu činností, které program podporuje, lze považovat za doplněk vnitrostátních činností, který se snaží vytěžit co nejvíce ze synergie s činnostmi prováděnými na mezinárodní a regionální úrovni. Co se týče proporcionality, návrh nového programu je koncipován tak, aby zahrnoval maximální možné zjednodušení, a to nejen z hlediska formy činností – definice činností v legislativním textu jsou v nejvyšší možné míře všeobecné – ale také z hlediska správních a finančních požadavků, které budou uplatňovány při jejich realizaci. Komise se snažila najít optimální rovnováhu mezi pružností a snadnou použitelností na jedné straně a jednoznačností účelu a přiměřenými finančními a procesními zárukami na straně druhé. Řídíme-li se pokyny k používání obou zásad uvedenými v protokolu, je zřejmé, že problémy, které se snaží řešit tento program, mají nadnárodní aspekty, a tedy že z činnosti na úrovni Společenství lze získat větší užitek, než kdyby byly příslušné činnosti prováděny jen na úrovni členských států. 4.4. Zjednodušení a racionalizace Navrhovaný přístup přispěje k naplnění klíčového cíle, kterým je zjednodušení nástrojů z hlediska právního i z hlediska řízení a také racionalizace struktury rozpočtu. Zároveň posílí soudržnost a soulad mezi jednotlivými nástroji a odstraní případné zdvojování nástrojů. Ke zvládnutí budoucích rozšíření budou potřeba dodatečné lidské zdroje, avšak zrušením drobnějších rozpočtových linií (které spotřebovávají nepřiměřené zdroje) a přeskupením stávajících programů do jediného, soudržného a racionálního programu bude dosaženo lepšího rozmístění lidských zdrojů. Výsledkem bude přiměřenější poměr mezi výší výdajů v dané položce a administrativními náklady na její správu. Z navržené racionalizace budou mít prospěch i koneční uživatelé, protože se zvyšuje viditelnost, přehlednost a soudržnost nástrojů. Díky standardizovanému přístupu a harmonizaci prováděcích ustanovení budou potenciální příjemci podpory moci snadněji žádat o financování. Komise se může rozhodnout, že provádění rozpočtu částečně svěří agenturám zřízeným podle práva Společenství, na které odkazuje čl. 54 odst. 2 písm. a) finančního nařízení. Tyto agentury označí Komise ve shodě s ustanoveními článků 55 a 56 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 a článku 37 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002. Komise provede analýzu souladu se zásadami hospodárnosti, účinnosti a efektivity. Před tím, než příslušné pravomoci deleguje, Komise pomocí předběžného posouzení zajistí, aby vytvoření agentur odpovídalo zásadě řádné finanční správy. Navržený nový nástroj jde směrem, který vytyčila Komise vzhledem k politickým a finančním výzvám v období začínajícím rokem 2007. Záměrem je doplnit, zjednodušit a racionalizovat stávající nástroje a zajistit pružnost nezbytnou pro plnění nových úkolů a pro bezproblémový přechod na nový právní rámec, který vznikne vstupem ústavní smlouvy v platnost. 5. Vliv na rozpočet Náklady na obecný program „Základní práva a spravedlnost“ v období 2007-2013 dosáhnou 543 milionů EUR; na tento specifický program bude přidělena částka 138,2 milionu EUR. 2005/0037 (COD) Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Boj proti násilí (Daphne), drogová prevence a informovanost o drogách“ pro období 2007-2013 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 152 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[17], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[18], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[19], v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[20], vzhledem k těmto důvodům: (1) Smlouva o založení Evropského společenství stanoví, že při vymezení a provádění všech politik a činností Společenství je zajištěn vysoký stupeň ochrany lidského zdraví; čl. 3 odst. 1 písm. p) Smlouvy vyžaduje, aby činnosti Společenství zahrnovaly přínos k dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví. (2) Činnosti Společenství by měly doplňovat vnitrostátní politiky zaměřené na zlepšování veřejného zdraví, odstraňování zdrojů nebezpečí pro lidské zdraví a omezování škod na zdraví spojených se závislostí na drogách. (3) Fyzické, sexuální a psychické násilí na dětech, mladých lidech a ženách, včetně hrozeb takovými činy, donucování či svévolné zbavení svobody, ať k nim dochází ve veřejném nebo soukromém životě, představují porušení práva obětí takového násilí na život, bezpečnost, svobodu, důstojnost a fyzickou a emocionální nedotknutelnost a závažné ohrožení jejich tělesného a duševního zdraví. Důsledky tohoto násilí, které je v celém Společenství tak rozšířené, jsou opravdovou pohromou z hlediska zdraví a překážkou, jež lidem znemožňuje těšit se z bezpečnosti, svobody a spravedlnosti zaručených jejich občanstvím. (4) Světová zdravotnická organizace definuje zdraví jako stav úplné tělesné, duševní a sociální pohody, a nikoli jen jako nepřítomnost nemoci nebo slabosti. Podle rezoluce Světového zdravotnického shromáždění z roku 1996 je násilí jedním z předních celosvětových problémů v oblasti veřejného zdraví. Ve své zprávě o násilí a zdraví ze dne 3. října 2002 WHO doporučuje podporovat opatření primární prevence, posílit pomoc obětem násilí a zintenzívnit spolupráci a výměnu informací v oblasti předcházení násilí. (5) Tyto zásady jsou uznány v mnoha úmluvách, prohlášeních a protokolech hlavních mezinárodních organizací a institucí, jako je Organizace spojených národů, Mezinárodní organizace práce, Světová konference o ženách a Světový kongres proti pohlavnímu vykořisťování dětí pro obchodní účely. (6) Charta základních práv Evropské unie[21] mimo jiné znovu potvrzuje právo na důstojnost, rovnost a solidaritu. Obsahuje řadu konkrétních ustanovení o ochraně a podpoře fyzické a duševní nedotknutelnosti, rovného zacházení pro muže a ženy, práv dětí a zákazu diskriminace a také ustanovení zakazujících nelidské či ponižující zacházení, otroctví a nucenou práci a práci dětí. Rovněž znovu potvrzuje, že při vymezení a provádění veškerých politik a činností Společenství je kladen důraz na vysokou úroveň ochrany lidského zdraví. (7) Evropský parlament vyzval Komisi, aby připravila a realizovala akční programy pro boj s tímto násilím, mimo jiné svým usnesením ze dne 19. května 2000 ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu „Za další opatření v boji proti obchodování se ženami“[22] a usnesením ze dne 20. září 2001 o mrzačení ženských pohlavních orgánů[23]. (8) Akční program vytvořený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 293/2000/ES ze dne 24. ledna 2000, kterým se přijímá akční program Společenství (program Daphne) na léta 2000 až 2003 pro preventivní opatření v boji proti násilí na dětech, mladých lidech a ženách[24], pomohl zvýšit informovanost v Evropské unii a posílit a sjednotit spolupráci mezi organizacemi, které se podílejí na boji proti násilí v členských státech. (9) Akční program vytvořený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 803/2004/ES ze dne 21. dubna 2004, kterým se přijímá akční program Společenství na léta 2004 až 2008 pro předcházení násilí na dětech, mladých lidech a ženách, pro boj s tímto násilím a pro ochranu obětí a ohrožených skupin (program Daphne II)[25], dále rozvinul výsledky již dosažené díky programu Daphne; podle čl. 8 odst. 2 uvedeného rozhodnutí Komise přijme nezbytné kroky k zajištění souladu mezi ročními přidělovanými částkami a novými finančními výhledy. (10) Je žádoucí, aby byla zajištěna kontinuita projektů podporovaných programy Daphne a Daphne II. (11) Vzhledem k tomu, že nemocnost a úmrtnost spojená s drogovou závislostí postihuje podle výzkumů značný počet občanů Unie, představují škody na zdraví související s drogovou závislostí významný problém z hlediska veřejného zdraví. (12) Sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o výsledcích konečného vyhodnocení protidrogové strategie a protidrogového akčního plánu EU (2000-2004)[26] upozornilo na potřebu pravidelné účasti občanské společnosti na formulování politik EU v oblasti drog. (13) Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se přijímá akční program v oblasti veřejného zdraví (2003-2008), zahrnuje přípravu strategií a opatření proti drogové závislosti, která je jedním z důležitých zdravotních determinant souvisejících s životním stylem. (14) Ve svém doporučení ze dne 18. června 2003 o prevenci a omezení škod na zdraví spojených s drogovou závislostí[27] Rada doporučila členským státům, aby prevenci drogové závislosti a omezování souvisejících rizik zařadily mezi své cíle v oblasti veřejného zdraví a aby v souladu s tím vypracovaly a realizovaly komplexní strategie. (15) V prosinci roku 2004 Evropská rada schválila Protidrogovou strategii Evropské unie 2005-2012, která zahrnuje všechny činnosti Evropské unie související s drogami a stanoví hlavní cíle. K těmto cílům patří dosažení vysoké úrovně ochrany zdraví, tělesné a duševní pohody a společenské soudržnosti prostřednictvím prevence a omezování užívání drog, závislosti a škodlivých účinků drog na zdraví a společnost. (16) Protidrogový akční plán 2005-2008[28] Komise přijala jako rozhodující nástroj k promítnutí Protidrogové strategie Evropské unie 2005-2012 do konkrétních činností. Konečným cílem akčního plánu je výrazně snížit prevalenci užívání drog mezi obyvatelstvem a omezit společenské a zdravotní škody způsobované užíváním nelegálních drog a obchodem s nimi. (17) Je důležité a nezbytné uvědomit si závažné bezprostřední i dlouhodobé důsledky násilí a drog pro zdraví, duševní a sociální vývoj a pro rovné příležitosti lidí, které postihují, pro jednotlivce, rodiny a společenství lidí a také vysoké sociální a ekonomické náklady pro společnost jako celek. (18) Evropská unie může vytvořit přidanou hodnotu pro činnosti, které budou členské státy provádět v oblasti informovanosti o drogách a drogové prevence, a to doplňováním těchto činností a podporou synergií. (19) Pokud jde o předcházení násilí, včetně zneužívání a pohlavního vykořisťování dětí, mladých lidí a žen, a o ochranu obětí a ohrožených skupin, Evropská unie může přinést přidanou hodnotu činnostem, které budou provádět převážně členské státy, a to těmito prostředky: šířením a výměnou informací, zkušeností a správných postupů, podporou inovačního přístupu, společným stanovováním priorit, rozvojem vhodných sítí, výběrem projektů pro realizaci v celém Společenství a motivováním a mobilizací všech zúčastněných stran. Tyto činnosti by se měly týkat i dětí a žen, které se do členských států dostaly v důsledku obchodu s lidmi. (20) Evropská federace pro pohřešované a pohlavně zneužívané děti na evropské úrovni sdružuje různé nevládní organizace zabývající se problémem ztrácení a pohlavního zneužívání dětí. Federace zvyšuje informovanost o těchto jevech a bojuje proti ztrácení a pohlavnímu zneužívání dětí tím, že usnadňuje komunikaci mezi evropskými organizacemi v zájmu efektivnějšího přístupu, pobízí k založení evropského studijního střediska, které by soustřeďovalo a analyzovalo údaje o těchto jevech, a podporuje a realizuje činnosti zaměřené na zlepšení situace pohřešovaných či pohlavně zneužívaných nezletilých osob a na změnu právních norem, mentality a jednání v Evropě. (21) Cíle navrhovaných činností, tedy předcházení a boj proti všem podobám násilí na dětech, mladých lidech a ženách a drogová prevence a informovanost o drogách, nemohou být dostatečně dosaženy samotnými členskými státy, a to vzhledem k potřebě vyměňovat si informace na úrovni EU a šířit správné postupy v celém Společenství. Toto lze lépe realizovat na úrovni Společenství. Kvůli potřebnosti koordinovaného a víceoborového přístupu a z důvodu rozsahu a účinků dané iniciativy může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto rozhodnutí nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné. (22) Dále by měla být přijata vhodná opatření k zamezení podvodům a dalším nezákonnostem a měly by být činěny nezbytné kroky k znovunabytí finančních prostředků, které byly ztraceny, neoprávněně zaplaceny nebo nesprávně použity. (23) Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční rámec, který pro rozpočtový orgán představuje hlavní referenční rámec ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu[29]. (24) Je třeba použít nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství[30] (dále jen „finanční nařízení“) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady č. 1605/2002[31], která chrání finanční zájmy Společenství, s přihlédnutím k zásadám jednoduchosti a konzistence při výběru rozpočtových nástrojů, k omezení počtu případů, kdy si Komise ponechává přímou zodpovědnost za jejich provádění a řízení, a k nezbytnému přiměřenému poměru mezi objemem prostředků a administrativní zátěží související s jejich využíváním. (25) Finanční nařízení vyžaduje, aby pro provozní dotace byl přijat základní akt. (26) V souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[32] by opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí měla být přijata poradním postupem podle článku 3 uvedeného rozhodnutí. Jedná se o vhodný postup, protože program nemá významný vliv na rozpočet Společenství, ROZHODLY TAKTO: Článek 1 Vytvoření programu 1. Tímto rozhodnutím se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí program „Boj proti násilí (Daphne), drogová prevence a informovanost o drogách“ (dále jen „program“), jehož účelem je přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva. 2. Program se přijímá na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. Článek 2 Obecné cíle 1. Tento program má tyto obecné cíle: 5. přispět k vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva prostřednictvím boje proti násilí a informováním o užívání drog a drogovou prevencí; 6. chránit občany před násilím a dosáhnout vysoké úrovně ochrany zdraví, tělesné a duševní pohody a společenské soudržnosti; 7. předcházet užívání drog, závislosti na drogách a škodlivým účinkům drog a omezovat tyto jevy. 2. Aniž by byly dotčeny cíle a pravomoci Evropského společenství, přispívají obecné cíle programu k rozvoji politik Společenství, konkrétněji těch, které se týkají ochrany veřejného zdraví, rovnosti pohlaví, ochrany práv dětí a boje proti obchodu s lidmi a pohlavnímu zneužívání. Článek 3 Konkrétní cíle Tento program má tyto konkrétní cíle: 8. předcházet všem formám násilí na dětech, mladých lidech a ženách, ať k němu dochází na veřejnosti nebo v soukromí, a bojovat proti tomuto násilí přijímáním preventivních opatření a poskytováním podpory obětem a ohroženým skupinám, a to těmito prostředky: 9. pomocí nevládním a jiným organizacím a podporou těchto organizací, pokud působí v oblasti ochrany proti násilí, předcházení násilí a pomoci obětem, 10. přípravou a prováděním osvětových činností zaměřených na konkrétní cílové skupiny, přípravou doplňujících materiálů k těm, které již jsou k dispozici, případně úpravou a využitím stávajících materiálů v jiných zeměpisných oblastech nebo pro jiné cílové skupiny, 11. šířením výsledků obou programů Daphne, včetně jejich přizpůsobení, přenosu a využití jinými subjekty nebo v jiných zeměpisných oblastech, 12. rozpoznáváním a zdokonalováním činností přispívajících k dobrému zacházení s lidmi ohroženými násilím, zvláště pak prosazováním přístupu, který podporuje úctu k těmto lidem, jejich tělesnou a duševní pohodu a seberealizaci; 13. podporovat nadnárodní činnosti zaměřené na 14. vytváření víceoborových sítí, 15. rozšiřování základny poznatků, výměnu informací a rozpoznávání a šíření správných postupů, mimo jiné prostřednictvím školení, studijních pobytů a výměny zaměstnanců, 16. zvýšení informovanosti o násilí mezi příslušníky cílových skupin, například v určitých povoláních, v zájmu lepšího porozumění násilí, na podporu nulové tolerance vůči násilí a prosazování podpory obětem a hlášení výskytu násilí příslušným orgánům, 17. studium jevů souvisejících s násilím, zkoumání a řešení základních příčin násilí na všech společenských úrovních, 18. zvýšení informovanosti o zdravotních a sociálních problémech způsobených užíváním drog a na podporu otevřeného dialogu za účelem lepšího porozumění drogové problematice; 19. zapojit občanskou společnost do provádění a rozvoje protidrogové strategie a protidrogových akčních plánů Evropské unie; 20. provádět a sledovat konkrétní činnosti v rámci protidrogových akčních plánů na léta 2005-2008 a 2009-2012 a vyhodnocovat jejich provádění. Článek 4 Činnosti Za účelem realizace obecných a konkrétních cílů uvedených v článcích 2 a 3 bude tento program podporovat tyto typy činností: 21. konkrétní činnosti prováděné Komisí, například studie a výzkum, průzkumy veřejného mínění a šetření, formulaci ukazatelů a společných metodik, sběr, zpracování a šíření údajů a statistických dat, semináře, konference a odborná setkání, organizaci veřejných kampaní a akcí, tvorbu a provoz webových stránek, přípravu a šíření informačních materiálů, podporu a aktivizaci sítí odborníků členských států, analytické, monitorovací a hodnotící aktivity nebo 22. specifické nadnárodní projekty v zájmu Společenství předložené alespoň třemi členskými státy za podmínek stanovených v ročních pracovních programech nebo 23. podporu činností nevládních organizací nebo jiných subjektů sledujících cíl v obecném evropském zájmu týkající se obecných cílů programu, a to za podmínek stanovených v ročních pracovních programech; 24. provozní dotaci na spolufinancování výdajů spojených se stálým pracovním programem Evropské federace pro pohřešované a pohlavně zneužívané děti, která sleduje cíl v obecném evropském zájmu v oblasti práv a ochrany dětí. Článek 5 Účast Na činnostech programu se mohou podílet tyto země (dále jen „zúčastněné země“): 25. státy Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou smluvními stranami dohody o EHP v souladu s ustanoveními uvedené dohody; 26. kandidátské země přidružené k EU a země západního Balkánu zapojené do procesu stabilizace a přidružení, a to v souladu s podmínkami účasti na programech Společenství stanovenými v dohodách o přidružení nebo jejich dodatkových protokolech, které s těmito zeměmi byly nebo budou uzavřeny; 27. k projektům mohou být přidruženy kandidátské země, které se tohoto programu neúčastní, pokud to přispěje k jejich přípravě na přistoupení, nebo jiné třetí země neúčastnící se tohoto programu, pokud to poslouží cílům projektů. Článek 6 Cílové skupiny 1. Program je určen všem skupinám, které se přímo či nepřímo zabývají násilím a problematikou drog. 2. Pokud jde o boj proti násilí, jsou hlavními cílovými skupinami oběti násilí a skupiny jím ohrožené. K dalším cílovým skupinám patří mimo jiné učitelé a další pedagogičtí pracovníci, policisté a sociální pracovníci, místní a celostátní orgány, lékaři a další zdravotníci, pracovníci v soudnictví, nevládní organizace, odbory a náboženské obce. Relevantní jsou také terapeutické programy pro oběti na jedné straně a pro pachatele na straně druhé s cílem předcházet násilí. 3. S ohledem na drogy jsou ohroženými skupinami, které by měly být považovány za cílové skupiny, mládež, zranitelné skupiny a problematické čtvrti. K dalším cílovým skupinám patří mimo jiné učitelé a další pedagogičtí pracovníci, sociální pracovníci, místní a celostátní orgány, lékaři a ostatní zdravotníci, pracovníci v soudnictví, nevládní organizace, odbory a náboženské obce. Článek 7 Přístup k programu K tomuto programu mají přístup veřejné či soukromé organizace a instituce (místní orgány na příslušné úrovni, ústavy, katedry a výzkumná střediska univerzit), které se zabývají předcházením násilí a bojem s násilím na dětech, mladých lidech a ženách nebo ochranou před takovým násilím nebo poskytováním podpory obětem nebo prováděním cílených činností podporujících odmítání takového násilí, případně vybízejících ke změně postoje a chování vůči zranitelným skupinám a obětem násilí. K programu mají přístup také veřejné či soukromé organizace a instituce (místní orgány na příslušné úrovni, ústavy, katedry a výzkumná střediska univerzit), které informují o užívání drog a zabývají se drogovou prevencí. Článek 8 Typy intervencí 1. Financování z prostředků Společenství může mít tyto právní formy: - dotace, - veřejné zakázky. 2. Dotace Společenství se udělují na základě výzev k předložení nabídek, s výjimkou řádně odůvodněných mimořádných případů, kdy je záležitost naléhavá nebo kdy pro danou činnost neexistuje jiná možnost volby vzhledem k vlastnostem příjemce podpory, a poskytují se prostřednictvím provozních dotací a dotací na činnosti. Maximální míra spolufinancování bude stanovena v ročních pracovních programech. 3. Kromě toho jsou předpokládány výdaje na doprovodná opatření prováděná prostřednictvím veřejných zakázek; v takovém případě budou finanční prostředky Společenství vynaloženy na nákup služeb a zboží. To se bude týkat mimo jiné výdajů na informace a komunikaci a na přípravu, provádění, sledování, kontrolu a hodnocení projektů, politik, programů a právních předpisů. Článek 9 Prováděcí opatření 1. Komise realizuje podporu Společenství v souladu s finančním nařízením Rady (nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002) o souhrnném rozpočtu Evropských společenství. 2. Za účelem provedení programu, v mezích obecných cílů uvedených v článku 2, Komise přijme roční pracovní program, který obsahuje konkrétní cíle tohoto programu, tematické priority, popis doprovodných opatření podle článku 8 a v případě potřeby také seznam dalších činností. 3. Roční pracovní program se přijímá postupem podle čl. 10 odst. 2. 4. Postupy hodnocení a udělování podpory, které se týkají dotací na činnosti, berou ohled mimo jiné na tato kritéria: 28. shodu s ročním pracovním programem, obecnými cíli uvedenými v článku 2 a opatřeními přijímanými v různých oblastech podle článků 3 a 4; 29. kvalitu navrhované činnosti z hlediska pojetí, organizace, prezentace a očekávaných výsledků; 30. požadovanou částku, která má být financována Společenstvím, a její přiměřenost vzhledem k očekávaným výsledkům; 31. vliv očekávaných výsledků na obecné cíle vymezené v článku 2 a na opatření přijímaná v různých oblastech podle článků 3 a 4. 5. Žádosti o provozní dotace uvedené v čl. 4 odst. 3 a 4 se posuzují s přihlédnutím ke: - souladu s cíli programu, - kvalitě plánovaných činností, - pravděpodobnému multiplikačnímu efektu těchto činností na veřejnost, - účinku prováděných činností z geografického hlediska, - podílu občanů na organizaci zúčastněných subjektů, - poměru mezi náklady a užitkem u navrhované činnosti. 6. Na základě čl. 113 odst. 2 finančního nařízení se zásada postupného snižování nepoužije na provozní dotaci pro Evropskou federaci pro pohřešované a pohlavně zneužívané děti, která sleduje cíl v obecném evropském zájmu v oblasti práv a ochrany dětí. Článek 10 Výbor 1. Komisi pomáhá výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise (dále jen „výbor“). 2. Pokud je učiněn odkaz na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 11 Vzájemné doplňování 1. Bude se usilovat o synergie a vzájemné doplňování tohoto programu s ostatními nástroji Společenství, zvláště s obecnými programy „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“, se 7. rámcovým programem výzkumu a vývoje i s programy pro ochranu zdraví a programem „Bezpečnější internet plus“. Rovněž se bude aktivně usilovat o vzájemné doplňování s činností Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost. Statistická složka informací o násilí a drogách bude rozvíjena ve spolupráci s členskými státy, v případě potřeby s využitím statistického programu Společenství. 2. Tento program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Společenství, zvláště s obecnými programy „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“ a se 7. rámcovým programem výzkumu a vývoje, za účelem provádění činností plnících cíle všech uvedených programů. 3. Činnosti financované podle tohoto rozhodnutí nejsou za stejným účelem podporovány jinými finančními nástroji Společenství. Příjemci podpory na základě tohoto rozhodnutí poskytnou Komisi informace o financích, které získávají z rozpočtu Společenství a z jiných zdrojů, a také informace o dosud nevyřízených žádostech o financování. Článek 12 Rozpočtové prostředky 1. Pro provádění tohoto nástroje byl stanoven rozpočet ve výši 138,2 milionů EUR na období uvedené v článku 1. 2. Rozpočtové prostředky přidělené na činnosti určené v tomto programu se uvedou v ročních přidělovaných částkách souhrnného rozpočtu Evropské unie. Roční přidělované částky, které jsou k dispozici, jsou povolovány rozpočtovým orgánem v rámci limitů finančních výhledů. Článek 13 Monitorování 1. U každé činnosti financované tímto programem příjemce podpory předkládá technické a finanční zprávy o postupu prací. Předkládá se rovněž závěrečná zpráva, a to do tří měsíců od dokončení dané činnosti. Formu a obsah uvedených zpráv určí Komise. 2. Aniž by byly dotčeny audity prováděné Účetním dvorem ve spolupráci s příslušnými kontrolními orgány nebo útvary členských států na základě článku 248 Smlouvy nebo libovolné inspekce prováděné na základě čl. 279 bodu c) Smlouvy, mohou úředníci a další zaměstnanci Komise provádět kontroly na místě, včetně výběrových kontrol, u činností financovaných tímto programem. 3. Smlouvy a dohody vyplývající z tohoto rozhodnutí obsahují především ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise (či jakéhokoli zástupce, kterého k tomu zmocní), které budou v případě potřeby vykonávány na místě, a o auditech Účetního dvora. 4. Příjemce finanční pomoci na libovolnou činnost uchová všechny podpůrné doklady o výdajích na tuto činnost tak, aby byly k dispozici Komisi po dobu pěti let po provedení poslední platby v souvislosti s touto činností. 5. Na základě obsahu zpráv a výsledků výběrových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 Komise v případě potřeby upraví rozsah původně schválené finanční pomoci nebo podmínky jejího přidělení, případně také časový rozvrh plateb. 6. Komise podnikne veškeré další kroky potřebné k ověření, zda jsou financované činnosti realizovány řádně a v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a finančního nařízení. Článek 14 Ochrana finančních zájmů Společenství 1. Komise zajistí, aby byly při provádění činností financovaných v rámci tohoto rozhodnutí chráněny finanční zájmy Společenství, a to používáním preventivních opatření proti podvodům, korupci a všem dalším protiprávním aktivitám, účinnou kontrolou, znovuzískáváním nenáležitě vyplacených částek a, pokud jsou odhaleny nezákonnosti, účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 a (Euratom, ES) č. 2185/96 a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999. 2. U činností Společenství financovaných v rámci tohoto programu se použijí nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 na veškerá porušení ustanovení právních předpisů Společenství, včetně porušení smluvních závazků sjednaných na základě tohoto programu, vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, které má nebo by mělo za následek újmu pro souhrnný rozpočet Evropských společenství nebo rozpočty jimi spravované v důsledku neoprávněné výdajové položky. 3. Komise sníží, pozastaví nebo odejme částku finanční podpory přidělenou pro určitou činnost, jestliže odhalí nezákonnosti, včetně nedodržování ustanovení tohoto rozhodnutí nebo jednotlivého rozhodnutí, smlouvy nebo dohody, kterými se přiděluje dotyčná finanční podpora, nebo pokud vyjde najevo, že se činnost změnila způsobem, který odporuje povaze projektu či podmínkám jeho provádění, aniž by byla Komise požádána o souhlas. 4. Jestliže nebyly dodrženy časové lhůty nebo pokud je vzhledem k postupu provádění činnosti odůvodněná jen část přidělené finanční pomoci, Komise požádá příjemce, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Pokud příjemce neodpoví uspokojivým způsobem, Komise může zrušit zbývající finanční pomoc a žádat vrácení již vyplacených částek. 5. Každá nenáležitě vyplacená částka se vrací Komisi. Ke všem částkám, které nejsou vráceny včas podle podmínek stanovených finančním nařízením, se připočítají úroky. Článek 15 Hodnocení 1. Program bude pravidelně monitorován tak, aby bylo možné sledovat realizaci činností prováděných v jeho rámci. 2. Komise zajistí pravidelné, nezávislé, vnější hodnocení programu. 3. Evropskému parlamentu a Radě Komise předloží: 32. průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a o kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto programu do 31. března 2011, 33. sdělení o pokračování tohoto programu do 30. srpna 2012, 34. zprávu s hodnocením ex post do 31. prosince 2014. Článek 16 Přechodná ustanovení Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 803/2004/ES ze dne 21. dubna 2004, kterým se přijímá akční program Společenství na léta 2004 až 2008 pro předcházení násilí na dětech, mladých lidech a ženách, pro boj s tímto násilím a pro ochranu obětí a ohrožených skupin (program Daphne II), se zrušuje. Činnosti zahájené na základě uvedeného rozhodnutí před 31. prosincem 2006 se jím nadále řídí až do svého dokončení. Výbor ustavený článkem 7 uvedeného rozhodnutí se nahrazuje výborem uvedeným v článku 10 tohoto rozhodnutí. Článek 17 Vstup v platnost Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se ode dne 1. ledna 2007. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za Radu předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. Souvislosti Příprava finančních výhledů na léta 2007-2013 byla od samého počátku vedena přístupem vycházejícím z potřeb jednotlivých politik tak, aby byla zajištěna konzistence mezi politickými cíli a částkami přidělenými na jejich realizaci. V této souvislosti je vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva považováno za jednu z hlavních priorit Evropské unie pro nadcházející léta, která by měla být podpořena výrazně vyššími finančními prostředky. Ve svých sděleních „Budování naší společné budoucnosti – Politické výzvy a rozpočtové prostředky rozšířené Unie – 2007-2013 ”[33] a „ Finanční výhledy 2007-2013” [34] Komise také zdůraznila, jak důležité je využít revizi právních nástrojů pro příští finanční výhledy k zahájení výrazného pohybu směrem k větší jednoduchosti. Komise své návrhy strukturuje do tří obecných programů odpovídajících politickým úkolům („Solidarita a řízení migračních toků”, „Základní práva a spravedlnost” a „Bezpečnost a ochrana svobod”), a tím definuje zřetelný rámec pro rozvoj finančních intervencí Společenství na podporu realizace tří cílů, tedy práva, svobody a bezpečnosti. 2. Odůvodnění navrhovaných opatření 2.1. Rozbor problému Podpora občanství Evropské unie by měla vést k rozvoji pocitu sounáležitosti s Unií, která sdílí základní práva a hodnoty a přitom zachovává a ctí rozmanitost kultur a tradice národů Evropy. Smlouva o založení Evropského společenství zakládá občanství Unie i práva a povinnosti občanů EU a Smlouva o Evropské unii spolu s Chartou základních práv je východiskem politiky EU v oblasti základních práv. Hlavní výzvy, kterým bude Unie v této politické oblasti čelit v období příštích finančních výhledů, lze definovat takto: 1. Ze začlenění Charty základních práv Evropské unie do ústavní smlouvy, otevření cesty pro přistoupení Unie k Evropské úmluvě o lidských právech a z monitorovacích mechanismů podle článku 7 Smlouvy o EU, zavedených již na základě Niceské smlouvy, vyplývá významné posílení a operacionalizace základních hodnot, které mají ústřední význam pro evropský projekt. 2. V důsledku začlenění Charty do ústavní smlouvy bude mít Unie zákonnou povinnost nejen dodržovat tato práva, ale také, s výhradou dodržování zásady subsidiarity, zajišťovat, aby byla účinně prosazována ve všech politických oblastech (jak vnitřních, tak vnějších), které spadají do její působnosti. 3. Razantně posíleny budou monitorovací činnosti zajišťující stejný přístup členských států v oblastech, které spadají do jejich působnosti, zvláště v souvislosti s rozšiřováním a rostoucí rozmanitostí Unie a novými úkoly, které to přináší. 4. Nevládní organizace i další aktéři občanské společnosti hrají významnou úlohu při prosazování a ochraně základních práv v celé Evropské unii a pomáhají lidem seznamovat se s jejich právy a plně je uplatňovat. Proto je nezbytné zajistit srovnatelnou míru aktivity a angažovanosti těchto subjektů ve všech členských státech. Zásadní význam má tedy podpora občanské společnosti a podpora tvorby sítí. 5. Podpora mezináboženského a multikulturního dialogu, který lze považovat za důležitý prostředek boje proti diskriminaci a podpory základních práv, vzájemného porozumění a míru. 2.2. Cesta vpřed Cílem tohoto specifického programu, který je součástí obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, je výrazně rozvinout dvě stávající přípravné činnosti (podpora základních práv a podpora občanské společnosti) a zavést nové cíle, jako je boj proti rasismu, xenofobii a antisemitismu realizovaný zejména prostřednictvím podpory mezináboženského a multikulturního dialogu na úrovni EU. Podpora občanské společnosti na poli lidských práv bude rozšířena na všechny členské státy – na rozdíl od současných přípravných činností, které se týkají jen deseti nových členských států. Zejména kvůli podpoře demokratické účasti bude zvláštní pozornost zaměřena na práva vyplývající z občanství Unie, která jsou v Chartě uznána za základní práva. Je plánováno výrazné navýšení příslušné finanční obálky, které odráží rostoucí význam těchto otázek a představuje kladnou odpověď na potřeby aktérů občanské společnosti. 2.3. Cíle programu a související ukazatele - Definice obecných, konkrétních a operačních cílů Podporovat rozvoj evropské společnosti založené na občanství Evropské unie a dodržující základní práva zakotvená v Chartě základních práv. | Propagovat Chartu základních práv, informovat občany o jejich právech vyplývajících z občanství Unie a vybízet je k aktivní účasti na demokratickém životě Unie. | Podporovat osvětové činnosti. | V rámci působnosti práva Společenství pravidelně posuzovat situaci základních práv v Evropské unii a jejích členských státech s využitím Charty základních práv jako vodítka a v případě potřeby zadávat posudky ke konkrétním otázkám souvisejícím se základními právy. | Pravidelně vypracovávat zprávy nebo posudky o situaci základních práv v EU. | Vysvětlovat důsledky začlenění Charty základních práv do Ústavy a důsledky přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o lidských právech. | Podporovat informační kampaně v těchto oblastech. | Bojovat proti antisemitismu, rasismu a xenofobii a posilovat občanskou společnost v oblasti základních práv. | Podporovat nevládní organizace a další subjekty občanské společnosti za účelem zlepšení jejich schopnosti aktivně se podílet na prosazování základních práv. Bojovat proti antisemitismu, rasismu a xenofobii podporou lepšího porozumění a větší tolerance v celé Evropské unii. Prosazovat mír a základní práva zejména prostřednictvím mezináboženského a multikulturního dialogu na úrovni EU. | Vést otevřený, transparentní a pravidelný dialog s občanskou společností na téma základních práv. Podporovat osvětové činnosti. Finančně podporovat aktivity nevládních organizací a dalších subjektů sledujících obecný evropský zájem. Provádět studie a analýzy v těchto oblastech. | Všechny tyto cíle jsou v souladu s celkovým zaměřením obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, tedy s podporou rozvoje prostoru svobody, bezpečnosti a práva. - Vzájemné doplňování a soudržnost s jinými nástroji Tento program bude aktivně usilovat o vzájemné doplňování s činností budoucí Agentury pro lidská práva (která vznikne z Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie), aby se zamezilo zdvojování a zajistila synergie. Tento program je doplňován ostatními specifickými programy připravenými v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, zvláště specifickým programem „Boj proti násilí (Daphne), drogová prevence a informovanost o drogách“, který je zaměřen na boj proti násilí, což je zřejmá součást ochrany základních práv uvedených v Chartě, zejména práva na fyzickou nedotknutelnost, a na řešení problému užívání drog a obchodu s nimi. Zvláštní pozornost bude věnována obecným programům „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“, protože uvedené programy doplňují tento program a bude mezi nimi nepochybně dosaženo synergie. Speciální pozornost bude zaměřena také na dialog s přistěhovalci, a to za účelem pěstování tolerance a vzájemného porozumění, které napomohou integraci státních příslušníků třetích zemí. Pozornost byla věnována i dalším programům, zvláště programu pro zaměstnanost a sociální solidaritu (PROGRESS) a programu aktivního občanství, s cílem vyhnout se zdvojování a zajistit soudržnost a vzájemné doplňování, zejména pokud jde o činnosti podporované tímto programem, které mohou mít příznivý vliv na boj proti diskriminaci a na podporu dialogu mezi kulturami. V průběhu provádění programů se bude usilovat o jejich vzájemné doplňování tak, aby bylo možné v případě potřeby koordinovat činnosti realizované podle jednotlivých programů. 3. Hodnocení 3.1. Poučení z průběžných a závěrečných hodnocení Na podporu základních práv a občanské společnosti jsou zaměřeny dvě probíhající přípravné činnosti. První přípravná činnost, která se týká základních práv, v současnosti financuje dva různé projekty: výroční zprávu o situaci základních práv v Evropské unii a jejích členských státech, kterou připravuje síť nezávislých odborníků, a projekty zaměřené na informování všech osob bydlících v Evropské unii o Chartě základních práv a na zvyšování povědomí o základních právech v souvislosti s právními předpisy Unie. Druhá přípravná činnost se zaměřuje na podporu občanské společnosti v členských státech, které k Evropské unii přistoupily 1. května 2004. Tyto přípravné činnosti trvají příliš krátce na to, aby mohly být řádně posouzeny, avšak nadšená účast občanské společnosti je dokladem potřeby vytvořit strukturovaný program, který zajistí pokračování těchto aktivit ve větším měřítku. Kromě toho se na základě pravidelných kontaktů s občanskou společností potvrzuje, že je třeba dále rozvíjet otevřený a pravidelný dialog s nevládními organizacemi v oblasti základních práv, a ukazuje se potřebnost většího počtu osvětových kampaní na téma lidských práv a nutnost podporovat tvorbu sítí nevládních organizací z různých členských států. 3.2. Hodnocení ex ante Pracovní dokument, ve kterém Komise předkládá hodnocení ex ante obecného programu „Základní práva a spravedlnost“, prokazuje vhodnost zvolené politické alternativy vzhledem k dosažení stanovených cílů. 4. Právní základ a odůvodnění politického nástroje 4.1. Právní základ Právním základem tohoto specifického programu v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ je článek 308 Smlouvy o založení Evropského společenství. V tomto článku se uvádí, že činnost Společenství je možná i v případě, kdy Smlouva neposkytuje nezbytné pravomoci, pokud je dotyčná činnost nezbytná k dosažení některého z cílů Společenství. Cíle tohoto programu nemají specifický právní základ ve Smlouvě, protože se týkají podpory základních práv zakotvených v Chartě obecně, a nikoli jen podpory těch nemnoha konkrétních základních práv, pro něž existují specifické právní základy. Přesto tyto cíle přispějí k vymezení a uplatňování působnosti a politik EU, a to zvýšením informovanosti všech obyvatel Evropské unie o jejich základních právech podle práva Společenství. Program přispívá k naplňování cílů Společenství, navržený právní základ je tedy správný. 4.2. Činnosti definované v rámci programu Předpokládány jsou různé typy činností, například tyto: - specifické činnosti prováděné Komisí, například studie a výzkum, průzkumy veřejného mínění a jiná šetření, formulování ukazatelů a společných metodik, sběr, zpracování a šíření dat a statistických údajů, semináře, konference a odborná setkání, organizace veřejných kampaní a akcí, tvorba a provoz webových stránek, příprava a distribuce informačních materiálů, podpora a řízení sítí odborníků členských států, analytické, monitorovací a hodnotící činnosti; - činnosti poskytující finanční podporu konkrétním projektům v zájmu Společenství za podmínek stanovených v ročních pracovních programech; - činnosti poskytující finanční podporu pro aktivity nevládních organizací nebo jiných subjektů za podmínek stanovených v ročních pracovních programech; - provozní dotace pro Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie, které sleduje cíl v obecném evropském zájmu podporou výměny názorů a zkušeností týkajících se judikatury, organizace a práce svých členů při výkonu jejich soudních a (nebo) poradních funkcí, zvláště ve vztahu k právu Společenství. 4.3. Subsidiarita a proporcionalita Současný návrh byl připraven v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality uvedenými v článku 5 Smlouvy o ES a v jejím doprovodném protokolu. Pokud jde o subsidiaritu, tento program se nesnaží zasahovat do oblastí, kterými se zabývají vnitrostátní programy připravené vnitrostátními orgány jednotlivých členských států, ale zaměřuje se na oblasti, kde se může projevit přidaná hodnota evropské spolupráce. V této souvislosti platí, že velkou většinu činností, které program podporuje, lze považovat za doplněk vnitrostátních činností, který se snaží vytěžit co nejvíce ze synergie s činnostmi prováděnými na mezinárodní a regionální úrovni. Co se týče proporcionality, návrh nového programu je koncipován tak, aby zahrnoval maximální možné zjednodušení nejen z hlediska formy činností – definice činností v legislativním textu jsou v nejvyšší možné míře všeobecné – ale také z hlediska správních a finančních požadavků, které budou uplatňovány při jejich realizaci. Komise se snažila najít optimální rovnováhu mezi pružností a snadnou použitelností na jedné straně a jednoznačností účelu a přiměřenými finančními a procesními zárukami na straně druhé. Řídíme-li se pokyny k používání obou zásad uvedenými v protokolu, je zřejmé, že problémy, které se snaží řešit tento program, mají nadnárodní aspekty, a tedy že z činnosti na úrovni Společenství lze získat větší užitek, než kdyby byly příslušné činnosti prováděny jen na úrovni členských států. 4.4. Zjednodušení a racionalizace Navrhovaný přístup přispěje k naplnění klíčového cíle, kterým je zjednodušení nástrojů z hlediska právního i z hlediska řízení a také racionalizace struktury rozpočtu. Zároveň posílí soudržnost a soulad mezi jednotlivými nástroji a odstraní případné zdvojování nástrojů. Ke zvládnutí budoucích rozšíření budou potřeba dodatečné lidské zdroje, avšak zrušením drobnějších rozpočtových linií (které spotřebovávají nepřiměřené zdroje) a přeskupením stávajících programů do jediného, soudržného a racionálního programu bude dosaženo lepšího rozmístění lidských zdrojů. Výsledkem bude přiměřenější poměr mezi výší výdajů v dané položce a administrativními náklady na její správu. Z navržené racionalizace budou mít prospěch i koneční uživatelé, protože se zvyšuje viditelnost, přehlednost a soudržnost nástrojů. Díky standardizovanému přístupu a harmonizaci prováděcích ustanovení budou potenciální příjemci podpory moci snadněji žádat o financování. Komise se může rozhodnout, že provádění rozpočtu částečně svěří agenturám zřízeným podle práva Společenství, na které odkazuje čl. 54 odst. 2 písm. a) finančního nařízení. Tyto agentury označí Komise ve shodě s ustanoveními článků 55 a 56 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 a článku 37 nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002. Komise provede analýzu souladu se zásadami hospodárnosti, účinnosti a efektivity. Před tím, než příslušné pravomoci deleguje, Komise pomocí předběžného posouzení zajistí, aby vytvoření agentur odpovídalo zásadě řádné finanční správy. Navržený nový nástroj jde směrem, který vytyčila Komise vzhledem k politickým a finančním výzvám v období, jež začíná rokem 2007. Záměrem je doplnit, zjednodušit a racionalizovat stávající nástroje a zajistit pružnost nezbytnou pro plnění nových úkolů a pro bezproblémový přechod na nový právní rámec, který vznikne vstupem ústavní smlouvy v platnost. 5. Vliv na rozpočet Náklady na obecný program „Základní práva a spravedlnost“ v období 2007-2013 dosáhnou 543 milionu EUR; na tento specifický program bude přidělena částka 96,5 milionů EUR. 2005/0038 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí specifický program „Základní práva a občanství“ pro období 2007-2013 RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[35], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[36], s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[37], s ohledem na stanovisko Výboru regionů[38], vzhledem k těmto důvodům: (1) Podle čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii je Unie založena na zásadách svobody, demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod a právního státu, zásadách, které jsou společné členským státům. (2) Podle čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii Unie ctí základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a ta, jež vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, jako obecné zásady práva Společenství. (3) Charta základních práv Evropské unie, která byla vyhlášena dne 7. prosince 2000, obsahuje základní hodnoty, na nichž je založena Evropská unie[39]. (4) Jak je uvedeno v Haagském programu, přijatém Evropskou radou na jejím zasedání v Bruselu ve dnech 4. a 5. listopadu 2004, začleněním Charty do Smlouvy o Ústavě pro Evropu a přistoupením k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod vznikne Evropské unii zákonná povinnost zajišťovat, s výhradou dodržování zásady subsidiarity, aby ve všech oblastech její činnosti byla základní práva nejen dodržována, nýbrž také aktivně prosazována. (5) Ve svém sdělení Radě a Evropskému parlamentu k článku 7 Smlouvy o Evropské unii[40] Komise zdůrazňuje význam úlohy, kterou hraje občanská společnost při ochraně a prosazování základních práv; Komise by proto měla vést pravidelný dialog s občanskou společností. (6) Komise zdůrazňuje důležitost informací a komunikace o právech, která občanství Evropské unie uděluje občanům Unie, pro zlepšení jejich informovanosti o těchto právech a pro zajištění snadného přístupu občanů ke spolehlivým informacím. (7) V listopadu roku 2004 uznala Evropská rada důležitost komunikace pro podporu aktivního občanství, které povede k přiblížení všech lidí evropskému projektu. (8) Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie podporuje výměny názorů a zkušeností týkající se judikatury, organizace a práce svých členů při výkonu jejich soudních a (nebo) poradních funkcí, zvláště ve vztahu k právu Společenství, a tím sleduje cíl v obecném evropském zájmu. (9) Smlouva nestanoví k přijetí tohoto rozhodnutí jiné pravomoci, než které jsou uvedeny v článku 308. (10) Měla by být přijata také vhodná opatření k předcházení nezákonnostem a podvodům a měly by být podnikány nezbytné kroky k znovunabytí finančních prostředků, jež byly ztraceny, neoprávněně vyplaceny nebo nesprávně použity. (11) Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční rámec, který pro rozpočtový orgán představuje hlavní referenční rámec ve smyslu bodu 33 interinstitucionální dohody ze dne 6. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a o zdokonalení rozpočtového procesu[41]. (12) Cíle programu, zejména v oblasti propagace Charty základních práv, včetně práv odvozených z občanství EU, podpory organizací občanské společnosti a boje proti rasismu, xenofobii a antisemitismu prostřednictvím mezináboženského a multikulturního dialogu, nemohou být dostatečně dosaženy členskými státy, a proto mohou být, z důvodu rozsahu a účinků této iniciativy, lépe dosaženy na úrovni Společenství. Společenství může přijmout opatření, která jsou v souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality, jak je stanovena v uvedeném článku, toto rozhodnutí nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. (13) Je třeba použít nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství[42] (dále jen „finanční nařízení“) a nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady č. 1605/2002[43], která chrání finanční zájmy Společenství, s přihlédnutím k zásadám jednoduchosti a konzistence při výběru rozpočtových nástrojů, k omezení počtu případů, kdy si Komise ponechává přímou zodpovědnost za jejich provádění a řízení, a k nezbytnému přiměřenému poměru mezi objemem prostředků a administrativní zátěží související s jejich využíváním. (14) Finanční nařízení vyžaduje, aby pro provozní dotace byl přijat základní akt. (15) V souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[44] by opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí měla být přijata poradním postupem podle článku 3 uvedeného rozhodnutí. Jedná se o vhodný postup, protože program nemá významný vliv na rozpočet Společenství, ROZHODLA TAKTO: Článek 1 Vytvoření programu 1. Tímto rozhodnutím se v rámci obecného programu „Základní práva a spravedlnost“ zavádí program „Základní práva a občanství“ (dále jen „program“), jehož účelem je přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva. 2. Program se přijímá na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. Článek 2 Obecné cíle 1. Tento program má tyto obecné cíle: 35. podporovat rozvoj evropské společnosti založené na úctě k základním právům zakotveným v Chartě základních práv Evropské unie, včetně práv odvozených z občanství Evropské unie, které se má stát základním statusem státních příslušníků členských států; 36. posilovat občanskou společnost a podněcovat otevřený, transparentní a pravidelný dialog s občanskou společností na téma základních práv; 37. bojovat proti rasismu, xenofobii a antisemitismu. 2. Obecné cíle programu se doplňují s cíli, které sleduje Agentura pro lidská práva, navazující na Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie. 3. Aniž by byly dotčeny cíle a pravomoci Evropského společenství, přispívají obecné cíle tohoto programu k rozvoji politik Společenství vyznačujících se úctou k základním právům. Článek 3 Konkrétní cíle Program má tyto konkrétní cíle: 38. propagovat Chartu základních práv a informovat všechny lidi o jejich právech, včetně práv odvozených z občanství EU, a tím podporovat aktivní účast občanů Evropské unie na jejím demokratickém životě; 39. v rámci působnosti práva Společenství pravidelně posuzovat situaci základních práv v Evropské unii a jejích členských státech s využitím Charty základních práv jako vodítka a ve stejném rámci zadávat v případě potřeby posudky ke konkrétním otázkám, jež se týkají základních práv; 40. vysvětlovat důsledky začlenění Charty základních práv do Ústavy a přistoupení Evropské unie k Evropské úmluvě o lidských právech; 41. podporovat nevládní organizace a další subjekty občanské společnosti za účelem zlepšení jejich schopnosti aktivně se účastnit na prosazování základních práv, zásad právního státu a demokracie; 42. prosazovat mír a základní práva zejména prostřednictvím mezináboženského a multikulturního dialogu na úrovni EU. Článek 4 Činnosti Za účelem naplňování obecných a konkrétních cílů stanovených v článcích 2 a 3 bude tento program podporovat tyto typy činností: 43. konkrétní činnosti prováděné Komisí, například studie a výzkum, průzkumy veřejného mínění a šetření, formulaci ukazatelů a společných metodik, sběr, zpracování a šíření údajů a statistických dat, semináře, konference a odborná setkání, organizaci veřejných kampaní a akcí, tvorbu a provoz webových stránek, přípravu a šíření informačních materiálů, podporu a řízení sítí odborníků členských států, analytické, monitorovací a hodnotící aktivity nebo 44. specifické nadnárodní projekty v zájmu Společenství předložené alespoň třemi členskými státy za podmínek stanovených v ročních pracovních programech nebo 45. podporu činností nevládních organizací nebo jiných subjektů sledujících cíl v obecném evropském zájmu v souladu s obecnými cíli programu, a to za podmínek stanovených v ročních pracovních programech; 46. provozní dotaci na spolufinancování výdajů souvisejících se stálým pracovním programem Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie, které sleduje cíl v obecném evropském zájmu tím, že podporuje výměny názorů a zkušeností týkající se judikatury, organizace a práce svých členů při výkonu jejich soudních a (nebo) poradních funkcí, zvláště v souvislosti s právem Společenství. Článek 5 Účast Na činnostech programu se mohou podílet tyto země (dále jen „zúčastněné země“): 47. kandidátské země přidružené k EU a země západního Balkánu zapojené do procesu stabilizace a přidružení, a to v souladu s podmínkami účasti na programech Společenství stanovenými v dohodách o přidružení nebo jejich dodatkových protokolech, které s těmito zeměmi byly nebo budou uzavřeny; 48. k projektům mohou být přidruženy kandidátské země, které se tohoto programu neúčastní, pokud to přispěje k jejich přípravě na přistoupení, nebo jiné třetí země neúčastnící se tohoto programu, pokud to poslouží cílům projektů. Článek 6 Cílové skupiny Kromě jiných skupin, které se podílejí na prosazování cílů tohoto programu, je program zaměřen na občany EU, státní příslušníky třetích zemí legálně pobývající na území EU a sdružení občanské společnosti. Článek 7 Přístup k programu Přístup k tomuto programu mají mimo jiné instituce a veřejné či soukromé organizace, univerzity, výzkumné ústavy, nevládní organizace, celostátní, regionální a místní orgány, mezinárodní organizace a další neziskové organizace založené či zřízené v Evropské unii. Za účelem dosažení cílů tohoto programu program umožní společné aktivity s mezinárodními organizacemi působícími v oblasti základních práv, jako je Rada Evropy, a to na základě společných příspěvků a v souladu s různými pravidly, kterými se řídí jednotlivé instituce nebo organizace. Článek 8 Typy intervencí 1. Financování z prostředků Společenství může mít tyto právní formy: - dotace, - veřejné zakázky. 2. Dotace Společenství se udělují na základě výzev k předložení nabídek, s výjimkou řádně odůvodněných mimořádných případů, kdy je záležitost naléhavá nebo kdy pro danou činnost neexistuje jiná možnost volby vzhledem k vlastnostem příjemce podpory, a poskytují se prostřednictvím provozních dotací a dotací na činnosti. Maximální míra spolufinancování bude stanovena v ročních pracovních programech. 3. Dále jsou předpokládány výdaje na doprovodná opatření prostřednictvím veřejných zakázek; v takovém případě budou finanční prostředky Společenství vynaloženy na nákup služeb a zboží. To se bude týkat mimo jiné výdajů na informace a komunikaci a na přípravu, provádění, sledování, kontrolu a hodnocení projektů, politik, programů a právních předpisů. Článek 9 Prováděcí opatření 1. Komise realizuje podporu Společenství v souladu s finančním nařízením o souhrnném rozpočtu Evropských společenství. 2. Za účelem provedení programu, v mezích obecných cílů uvedených v článku 2, Komise přijme roční pracovní program, který obsahuje konkrétní cíle tohoto programu, tematické priority, popis doprovodných opatření podle článku 8 a v případě potřeby také seznam dalších činností. 3. Roční pracovní program se přijímá postupem podle čl. 10 odst. 2. 4. Postupy hodnocení a udělování podpory, které se týkají dotací na činnosti, berou ohled mimo jiné na tato kritéria: 49. shodu s ročním pracovním programem, obecnými cíli uvedenými v článku 2 a opatřeními přijímanými v různých oblastech podle článků 3 a 4; 50. kvalitu navrhované činnosti z hlediska pojetí, organizace, prezentace a očekávaných výsledků; 51. požadovanou částku, která má být financována Společenstvím, a její přiměřenost vzhledem k očekávaným výsledkům; 52. vliv očekávaných výsledků na obecné cíle vymezené v článku 2 a na opatření přijímaná v různých oblastech podle článků 3 a 4. 5. Žádosti o provozní dotace uvedené v čl. 4 odst. 3 a 4 se posuzují s přihlédnutím ke: - souladu s cíli programu, - kvalitě plánovaných činností, - pravděpodobnému multiplikačnímu efektu těchto činností na veřejnost, - účinku prováděných činností z geografického hlediska, - podílu občanů na organizaci zúčastněných subjektů, - poměru mezi náklady a užitkem u navrhované činnosti. 6. Na základě čl. 113 odst. 2 finančního nařízení se zásada postupného snižování nepoužije na provozní dotaci pro Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů Evropské unie, protože toto sdružení sleduje cíl v obecném evropském zájmu. Článek 10 Výbor 1. Komisi napomáhá výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise (dále jen „výbor“). 2. Pokud je učiněn odkaz na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES. 3. Výbor přijme svůj jednací řád. Článek 11 Vzájemné doplňování 1. Bude se usilovat o synergie a vzájemné doplňování tohoto programu s ostatními nástroji Společenství, zvláště s obecnými programy „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“ a také s programem „Progress“. Rovněž se bude aktivně usilovat o vzájemné doplňování s činností Agentury pro základní práva, která naváže na Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie. Statistická složka informací o základních právech a občanství bude rozvíjena ve spolupráci se členskými státy, v případě potřeby s využitím statistického programu Společenství. 2. Tento program může sdílet zdroje s ostatními nástroji Společenství, zvláště s obecnými programy „Bezpečnost a ochrana svobod“ a „Solidarita a řízení migračních toků“, za účelem provádění činností plnících cíle všech uvedených programů. 3. Činnosti financované podle tohoto rozhodnutí nejsou za stejným účelem podporovány jinými finančními nástroji Společenství. Příjemci podpory na základě tohoto rozhodnutí poskytnou Komisi informace o financích, které získávají z rozpočtu Společenství a z jiných zdrojů, a také informace o dosud nevyřízených žádostech o financování. Článek 12 Rozpočtové prostředky Rozpočtové prostředky přidělované na činnosti určené v tomto programu se uvedou v ročních přidělovaných částkách souhrnného rozpočtu Evropské unie. Roční přidělované částky, které jsou k dispozici, jsou povolovány rozpočtovým orgánem v rámci limitů finančních výhledů. Článek 13 Monitorování 1. U každé činnosti financované tímto programem předkládá příjemce podpory technické a finanční zprávy o postupu prací. Předkládá se rovněž závěrečná zpráva, a to do tří měsíců od dokončení dané činnosti. Formu a obsah uvedených zpráv určí Komise. 2. Aniž by byly dotčeny audity prováděné Účetním dvorem ve spolupráci s příslušnými kontrolními orgány nebo útvary členských států na základě článku 248 Smlouvy nebo libovolné inspekce prováděné na základě čl. 279 bodu c) Smlouvy, mohou úředníci a další zaměstnanci Komise provádět kontroly na místě, včetně výběrových kontrol, u činností financovaných tímto programem. 3. Smlouvy a dohody vyplývající z tohoto rozhodnutí obsahují především ustanovení o dohledu a finanční kontrole ze strany Komise (či jakéhokoli zástupce, kterého k tomu zmocní), které budou v případě potřeby vykonávány na místě, a o auditech Účetního dvora. 4. Příjemce finanční pomoci na libovolnou činnost uchová všechny podpůrné doklady o výdajích na tuto činnost tak, aby byly k dispozici Komisi po dobu pěti let po provedení poslední platby v souvislosti s touto činností. 5. Na základě obsahu zpráv a výsledků výběrových kontrol uvedených v odstavcích 1 a 2 Komise v případě potřeby upraví rozsah původně schválené finanční pomoci nebo podmínky jejího přidělení, případně také časový rozvrh plateb. 6. Komise podnikne veškeré další kroky potřebné k ověření, zda jsou financované činnosti realizovány řádně a v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a finančního nařízení. Článek 14 Ochrana finančních zájmů Společenství 1. Komise zajistí, aby byly při provádění činností financovaných v rámci tohoto rozhodnutí chráněny finanční zájmy Společenství, a to používáním preventivních opatření proti podvodům, korupci a všem dalším protiprávním aktivitám, účinnou kontrolou, znovuzískáváním nenáležitě vyplacených částek a, pokud jsou odhaleny nezákonnosti, účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi, v souladu s nařízeními Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 a (Euratom, ES) č. 2185/96 a s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999. 2. U činností Společenství financovaných v rámci tohoto programu se použijí nařízení (ES, Euratom) č. 2988/95 a nařízení (Euratom, ES) č. 2185/96 na veškerá porušení ustanovení právních předpisů Společenství, včetně porušení smluvních závazků sjednaných na základě tohoto programu, vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, které má nebo by mělo za následek újmu pro souhrnný rozpočet Evropských společenství nebo rozpočty jimi spravované v důsledku neoprávněné výdajové položky. 3. Komise sníží, pozastaví nebo odejme částku finanční podpory přidělenou pro určitou činnost, jestliže odhalí nezákonnosti, včetně nedodržování ustanovení tohoto rozhodnutí nebo jednotlivého rozhodnutí, smlouvy nebo dohody, kterými se přiděluje dotyčná finanční podpora, nebo pokud vyjde najevo, že se činnost změnila způsobem, který odporuje povaze projektu či podmínkám jeho provádění, aniž by byla Komise požádána o souhlas. 4. Jestliže nebyly dodrženy časové lhůty nebo pokud je vzhledem k postupu provádění činnosti odůvodněná jen část přidělené finanční pomoci, Komise požádá příjemce, aby ve stanovené lhůtě předložil své vyjádření. Pokud příjemce neodpoví uspokojivým způsobem, Komise může zrušit zbývající finanční pomoc a žádat vrácení již vyplacených částek. 5. Každá nenáležitě vyplacená částka se vrací Komisi. Ke všem částkám, které nejsou vráceny včas podle podmínek stanovených finančním nařízením, se připočítají úroky. Článek 15 Hodnocení 1. Program bude pravidelně monitorován tak, aby bylo možné sledovat realizaci činností prováděných v jeho rámci. 2. Komise zajistí pravidelné, nezávislé, vnější hodnocení programu. 3. Evropskému parlamentu a Radě Komise předloží: 53. průběžnou hodnotící zprávu o dosažených výsledcích a o kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění tohoto programu do 31. března 2011, 54. sdělení o pokračování tohoto programu do 30. srpna 2012, 55. zprávu s hodnocením ex post do 31. prosince 2014. Článek 16 Vstup v platnost Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie . Použije se ode dne 1. ledna 2007. V Bruselu dne Za Radu