CS Úřední věstník Evropské unie C 256/17

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Investice do znalostí a inovace (Lisabonská strategie)

(2007/C 256/04)

Evropský hospodářský a sociální výbor rozhodl dne 14. září 2006 v souladu s čl. 31 Jednacího řádu pověřit specializovanou sekci Jednotný trh, výroba a spotřeba vypracováním informační zprávy na následující: Investice do znalostí a inovace.

Na plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 14. a 15. března 2007 bylo rozhodnuto, že z informační zprávy bude stanovisko z vlastní iniciativy (čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu).

Specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 3. května 2007. Zpravodajem byl pan WOLF.

Na 437. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 11. a 12. července 2007 (jednání dne 12. července 2007), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 120 hlasy pro a 1 člen se zdržel hlasování.

OBSAH

1. Úvod

2. Závěry a doporučení

3. Obecné aspekty

4. Vzdělání, školení a odborná příprava

5. Finanční otázky a postupy

6. Strukturální aspekty a rámcové podmínky

7. Lidský faktor – vědečtí pracovníci, inženýři a podnikatelé

1. Úvod

1.1 V rámci tématu ZNOVUOŽIVENÍ LISABONSKÉ STRATEGIE PRO RŮST A ZAMĚSTNANOST uvítala Evropská rada v závěrech předsednictví Rady ze dne 23. a 24. března 2006 (odstavec 12) iniciativu Evropského hospodářského a sociálního výboru, která má vést k posílení vlastní zodpovědnosti za Lisabonskou strategii na úrovni Společenství. Rada vyzvala Evropský hospodářský a sociální výbor, aby pokračoval v práci a požádala ho, aby do začátku roku 2008 vypracoval souhrnnou zprávu k podpoře partnerství pro růst a zaměstnanost.

1.2 Výbor k tomu již 15. února 2007 schválil rozhodnutí o provádění přepracované Lisabonské strategie, určené pro letošní jarní zasedání Evropské rady.

1.3 Jako podklady pro přípravu souhrnné zprávy, kterou si vyžádala Evropská rada, slouží čtyři informační zprávy na následující témata: — Investice do znalostí a inovace, — Potenciál podniků – zejména malých a středních podniků, — Pracovní příležitosti pro prioritní skupiny, — Definování energetické politiky pro Evropu. Tyto informační zprávy budou podstatnou součástí souhrnné zprávy.

1.4 Následující text, který vznikl ve spolupráci se zástupci národních hospodářských a sociálních výborů několika členských států,se zabývá výlučně tématem Investice do znalostí a inovace.

2. Závěry a doporučení

2.1 Síla Evropy spočívá ve výkonnosti jejích občanů.

2.2 Volná interakce řemeslné vynalézavosti a podnikatelské iniciativy s vědeckou metodikou a systematikou, stejně jako z ní vyvinuté technologie a průmyslové procesy, byly evropským receptem na úspěch pro pokrok vedoucí k dosažení naší současné životní úrovně, který šel ruku v ruce s historickým společenským vývojem směrem k svobodnému občanovi v moderním státě s rozdělením moci, demokracií a základními právy.

2.3 Rozhodujícím způsobem k tomu přispěl vývoj a intenzivní využívání průmyslových postupů, strojů a dopravních prostředků, které spotřebovávají energii. Energie osvobodila lidstvo od břemene těžké fyzické práce, znásobila jeho produktivitu, vytvořila teplo a světlo a také umožnila netušenou mobilitu a komunikaci. Energie se stala „živinou“ a hnacím motorem moderních ekonomik.

2.3.1 Vzhledem k tomu, že zásoby fosilních zdrojů energie nejsou nevyčerpatelné, potřeba energie globálně silně stoupá a očekávají se dopady spotřeby energie na budoucí změnu klimatu, stojí téma zabezpečení udržitelného a klimaticky únosného zásobování energií v popředí politické debaty. Důležitým předpokladem řešení tohoto velmi obtížného úkolu je významný, obsáhlý a účinný program pro výzkum a rozvoj energie.

2.4 Kromě toho existuje ovšem ještě řada jiných problémů a úkolů, které mohou být řešeny pouze prostřednictvím výzkumu, rozvoje a inovací. Tyto se týkají např. boje proti fyzickým a duševním chorobám, usnadňování života a umožnění účasti na společenském životě zdravotně postiženým osobám, dopadů demografických změn včetně výzkumu stárnutí, ochrany životního prostředí a obecně zajištění našich životních základů, našeho evropského systému hodnot a sociálního modelu. Výzkum a rozvoj slouží ale mimo jiné i základnímu cíli zajistit další a nové poznatky. Více poznatků pomáhá nejen při řešení problémů, nýbrž rozšiřuje i naši informovanost o světě, přináší fakta do konfliktních situací a obohacuje naši kulturu.

2.5 Evropské společenství stojí mimoto před výzvou zostřující se globální hospodářské soutěže, ve které jde o udržení evropských pracovních míst, úrovně příjmů a sociálního a ekologického standardu. To platí nejen ve vztahu k ekonomikám USA a Japonska, nýbrž především v souvislosti se stále významnějšími výsledky dosaženými v průmyslu a výzkumu v zemích jako Čína, Indie a Brazílie a vzhledem ke mzdám a sociálním i ekologickým standardům, které jsou v těchto zemích podstatně nižší.

2.6 Tomu lze čelit pouze i v budoucnu existujícím náskokem ve výzkumu, technologickém rozvoji a inovacích zakotvených do společenského a kulturního prostředí demokracie, státní právnosti, politické stability, podnikatelské svobody, zabezpečeného plánování, pracovní angažovanosti, oceněných výkonů a sociálních jistot.

2.7 Nejlepší vědecké a technické výsledky a jejich podnikatelská přeměna v konkurenceschopnou ekonomickou sílu jsou proto rozhodujícími předpoklady pro zajištění naší budoucnosti (zvláště také v souvislosti s problematikou energetiky a klimatu), pro udržení a zlepšení naší současné pozice v globálním prostředí a pro neohrožení evropského sociálního modelu, nýbrž jeho rozvíjení.

2.8 Základním předpokladem je společenské prostředí, které bude otevřené vůči pokroku a ve kterém se toto vědomí bude plně rozvíjet, aby byly na všech úrovních politiky vytvořeny nezbytné rámcové podmínky, aby byla učiněna odpovídající směrodatná rozhodnutí, tak aby hospodářství vzbudilo dostatečnou důvěru a optimismus v souvislosti s investicemi nezbytnými v Evropě a také aby vznikala nová pracovní místa. K tomu ale patří i ještě větší zdůraznění významu základního výzkumu, neboť je nutným základem pro budoucí inovace. Obzvláště nezbytná je podnikavost, inovace, ochota riskovat, stejně jako politická vůdčí síla, spolehlivost a smysl pro realitu.

2.9 Zvláště cíl z Barcelony, formulovaný pro účel uskutečnění Lisabonské strategie, musejí všichni aktéři, které cíl zmiňuje, brát velmi vážně, aby Evropa dále neztrácela v globální hospodářské soutěži o investice do výzkumu a vývoje. Tento cíl říká, že celkové výdaje Unie na výzkum a vývoj se mají zvýšit, aby v roce 2010 dosáhly úrovně necelých 3 % HDP. Investice, které jsou k tomu zapotřebí, má ze dvou třetin pokrýt soukromý sektor.

2.10 V prosinci 2006 přijala Rada sedmý rámcový program pro výzkum a vývoj (7RP) 2007-2013 s rozpočtem ca. 50 miliard EUR, který je významně vyšší než rozpočet předchozího programu. Tento je dalším významným úspěchem evropské politiky, který byl Výborem rozhodným způsobem podpořen. Ovšem Společenství se tak bude podílet pouze zhruba 2 % (tedy pouze padesátinou!) na investicích do výzkumu a vývoje, o které celkově usiluje cíl z Barcelony. Jak Výbor několikrát zdůraznil, nestačí to k tomu, aby byl zamýšlený pákový a integrační účinek podpory Společenství na politiku členských států v oblasti poskytování podpor a na ochotu průmyslu k investicím plně účinný.

2.11 Proto stvrzuje Výbor své dřívější doporučení zvýšit podíl podpory Společenství v rámci nadcházející revize rozpočtu EU v roce 2008 nejprve o polovinu, tedy na zhruba 3 % investic, o které celkově usiluje cíl z Barcelony. To platí především i s ohledem na Evropský technologický institut, který má být založen, a na naléhavost prací ve výzkumu a vývoji zaměřených na klimaticky únosné a udržitelné zásobování energiemi.

2.12 Stejně tak je ovšem třeba podporovat a více propagovat a odměňovat ochotu průmyslu k investicím do výzkumu a vývoje, zejména také malých a středních podniků, k investicím do výzkumu a vývoje, a to prostřednictvím vytvoření vhodných právních (týkajících se rovněž zákonné odpovědnosti), administrativních, daňových a finančních rámcových podmínek. Důležitou roli hraje i právní úprava podpory Společenství, která musí členským státům umožnit účinnější a nebyrokratické podporování projektů výzkumu a vývoje na univerzitách, ve výzkumných ústavech a v průmyslu a jejich nezbytné propojení, než doposud. Proto by mělo být pečlivě zkoumáno, zda rámec Společenství pro poskytování státní podpory na výzkum, vývoj a inovace tyto cíle skutečně podporuje.

2.13 Znalosti jsou založeny na dvou stejně významných pilířích: vzdělání a výzkum. Nové znalosti je nutno získat prostřednictvím výzkumu a vývoje. Základem jsou dostupné znalosti. Ty musí být vštěpovány a dále předávány vzděláním, vzděláváním, školením a odbornou přípravou. K tomu je nutno přezkoumávat jak metody, tak obsah, zda tyto slouží uvedeným cílům. Oba pilíře potřebují kromě toho výrazně více finančních investic a vhodné rámcové podmínky.

2.14 Síla Evropy spočívá ve výkonnosti jejích občanů. Proto je zásadní, aby tato výkonnost byla ještě více podporována a rozvíjena. Z toho důvodu vyzývá Výbor členské státy, aby posílily a zlepšily svá vzdělávací zařízení a aby pro to vynaložily nezbytné významné investice. Fundované vzdělání širokých vrstev obyvatelstva je stejně důležité jako vzdělání vědeckých elit. V tomto smyslu je zapotřebí široká a dostatečná nabídka řádných a kvalifikovaných vzdělávacích zařízení, od základních škol po univerzity. Jen takto vznikne evropská společnost celkově nakloněná vzdělání a vědě.

2.15 Výbor dále zdůrazňuje své doporučení, že by se měl prostřednictvím intenzivnější nadnárodní spolupráce vytvořit v oblasti vzdělávání, inovace a výzkumu společný evropský znalostní prostor, který by doplnil evropský výzkumný prostor. Důležitou roli přitom mají všechny podněty a opatření pro celoživotní vzdělávání: celoživotní vzdělávání je klíčem ke znalostní společnosti. Proto je nutno co nejrychleji odstranit překážky na vnitřním trhu, které brání v přechodu k evropské znalostní společnosti.

2.16 K tomu patří ještě intenzivnější podporování osobní mobility ze strany členských států, jakož i posílení příslušně účinných komunitárních programů (Erasmus, Marie Curie). Mobilita podporuje získávání a předávání kompetencí. Musí být zajištěn volný pohyb zaměstnanců, výzkumných pracovníků a studentů na evropské úrovni a odměněn prostřednictvím podnětů a doprovázen přijatelnými příjmy, pracovními podmínkami a podporováním rodin. K tomu je nutno zlepšit v celé Evropě přístup k informacím o volných místech ve všech členských státech.

2.17 Ohledně významu a podpory inovací neodkazuje Výbor pouze na svá níže uvedená podrobná doporučení, nýbrž především také na skvělou Ahovu zprávu, kterou podporuje. To se týká především právních a společenských rámcových podmínek pro podnikatelské prostředí příznivé pro inovace a pro trh nakloněný inovacím. Výbor odkazuje mimoto na své podrobné stanovisko „Uvolnění a posílení evropského potenciálu pro výzkum, vývoj a inovace“.

2.18 Pokrok a inovace spočívají v promítnutí nových poznatků do nových, lepších postupů a produktů (včetně již existující neustálé inovace), do nových obchodních modelů a do vhodných metod řízení; jde tedy o inovační podnikavost a podnikatelské iniciativy. Pokrok a inovace spočívají ale rovněž v nových službách, dalším vývoji zdravotnictví a obecně v lepším řešení sociálních otázek v napjatých vztazích s hospodářskými požadavky.

2.19 Inovace tedy znamená koncipování a realizace nových technik, postupů, způsobů organizace, obchodních modelů, vzdělávacích modelů atd., které dříve nebyly nebo nemohly být brány v úvahu. Z tohoto důvodu je důležité, aby příslušné zákonné předpisy poskytovaly dostatečnou podnikatelskou svobodu, aby byla dána možnost realizovat také nové myšlenky, které nebyly doposud zváženy a nenechat je předem upadnout v zapomnění, neboť se nehodí do struktury příliš podrobných předpisů. Přemíra omezujících předpisů je překážkou pro inovace. Proto Výbor podporuje veškeré snahy o zjednodušení předpisů a o jejich přezkum z hlediska nadbytečnosti, přílišné podrobnosti a/nebo přílišného omezování.

2.20 Inovace rovněž znamená přijetí určité ho rizika neúspěchu a ztrát; neboť obvykle lze účinnost, nevýhody či vedlejší účinky nového přístupu nebo koncepce poznat teprve jejich prověřením v praxi a v hospodářské soutěži s konkurenčními postupy. Také neúspěch je získáním poznatku. Možnost a riziko jsou dvě strany téže mince. V zásadě by měl očekávaný užitek inovace převážit nad případnými riziky, která jsou s ní spojená. Možná rizika pro společnost vyžadují zvláštní zhodnocení. Dále by se mělo zvážit, zda by zde alespoň pro malé a střední podniky – např. u EIB – měl být zřízen fond pro rizika, který by podnikům umožnil pokrýt případné škody nebo ztráty.

2.21 Výbor již několikrát poukázal na to, že lidské schopnosti a výkonnost jsou nejcitlivějším a nejcennějším zdrojem pro znalosti a inovace. Proto je dostatečný počet, vybavení a kvalita potřebných vzdělávacích zařízení rozhodujícím předpokladem pro pokrytí počtu dobrých vědeckých pracovníků, inženýrů a učitelů.

2.22 S investicemi do získání rozsáhlých a náročných základních a vysoce odborných znalostí jak ze strany společnosti, tak i ze strany jednotlivých výzkumných pracovníků, přebírá společnost – zastoupená politikou – odpovědnost za co nejlepší využití těchto investic. Tato odpovědnost se musí projevovat v péči o přiměřené pracovní příležitosti a možnosti rozvoje kvalifikovaných výzkumných pracovníků a inženýrů, o možnosti založit rodinu, a je třeba zdůraznit adekvátní profesní dráhu s atraktivními možnostmi přestupu do jiných oblastí, aniž by byli vystaveni riziku profesního vyloučení či stagnace. Nezaměstnanost, nízké platy nebo nevhodná zaměstnanost (způsobená i nadměrnou administrativou a prací v grémiích) kvalifikovaných vědeckých pracovníků a inženýrů znamená mrhání investicemi do národního hospodářství a odstrašování budoucí výkonnostní elity, výsledkem čehož je rozhodnutí ve prospěch jiných než vědeckých a technických profesních profilů nebo odchod z Evropy!

2.23 To není v rozporu s požadavkem, aby zkušení odborníci a vědeckotechničtí pracovníci byli zapojováni více než tomu bylo dodnes významným způsobem do výzkumných, podnikatelských a inovačních rozhodovacích procesů a správních činností. Založení Evropské výzkumné rady ERC je v tomto velmi povzbudivým prvním krokem. Ale i pro podporu výzkumu a inovací Společenství (včetně Komise!) a členských států musí být vloženy a udrženy dostatečné odborné znalosti. Administrativa sama o sobě nestačí.

2.24 Uplatnění výzkumu a inovací u průmyslových výrobků a procesů představuje specifickou problematiku. Není bezdůvodné, že lisabonský cíl požaduje, aby dvě třetiny investic v oblasti výzkumu a vývoje pokrýval průmysl. Obzvláště jde proto také o to, zhodnotit profesní profil podnikatele a lépe ho zakotvit ve společnosti, vzhledem k jeho rozhodujícímu významu pro inovace, hospodářský pokrok a blahobyt. Proto Výbor ve své funkci mostu k organizované občanské společnosti umístil téma Podnikání s lidskou tváří mezi hlavní body svého nadcházejícího pracovního programu. Pouze prostřednictvím zodpovědného, výkonného a nápaditého podnikatelství, která se může co nejvhodnějším způsobem rozvíjet, se konečně podaří naplnit lisabonské cíle.

2.25 Ohledně řady dalších hledisek a podrobností je odkazováno na následující podrobné výklady, jakož i především na stanoviska Výboru Směřování k evropské znalostní společnosti – příspěvek občanské společnosti k Lisabonské strategii (1) a Uvolnění a posílení evropského potenciálu pro výzkum, vývoj a inovace (2).

3. Obecné aspekty

3.1 Vývoj vědy a techniky. Kolébkou průběžně se vyvíjející moderní vědy a moderního výzkumu je Evropa. To platí včetně řecko-egyptské kultury a dočasného vzájemného ovlivňování s indicko-arabskou (3) kulturou i pro kolébku vědy obecně. Věda a výzkum byly navzdory dobovým výkyvům a válkou zapříčiněným přerušením propojeny v celé Evropě, bez ohledu na hranice zemí. Jejich metodika a myšlenkové postupy byly rozhodujícími průkopníky naší dnešní evropské společnosti, jejích hodnot, jejího životního stylu a její životní úrovně. Byly charakteristickou známkou evropského kulturního prostoru (4). Receptem na úspěch dosažených vymožeností byla volná interakce řemeslné vynalézavosti a podnikatelské iniciativy s vědeckou metodikou a systematikou a z toho vyvinuté technologie a průmyslových procesů.

3.2 Vývoj společnosti. Téměř ruku v ruce s vědeckotechnickým pokrokem probíhal rozhodující společenský vývoj směrem ke svobodnému občanovi v moderním státě s rozdělením moci, demokracií, základními právy a sociálními zákony.

3.3 Vývoj životních podmínek. Výsledkem těchto společných procesů bylo, že životní podmínky lidí ve městech a regionech, které se těchto procesů účastnily, se změnily a zlepšily tak, jako nikdy předtím v dějinách lidstva. Během uplynulých 135 let se průměrný věk obyvatelstva (5) více než zdvojnásobil (6). Během uplynulých 50 let se vzhledem k ploše téměř ztrojnásobila zemědělská úroda. V úspěšných průmyslových zemích se namísto o podvýživě diskutuje o nadváze, namísto nedostatku informací o záplavě informací, namísto úmrtnosti dětí o stárnutí. Schopnosti a výkony, ke kterým se moderní mobilní průmyslová společnost dopracovala díky výzkumu, vývoji a inovacím, zahrnují veškeré oblasti lidské evoluce a kvality života.

3.4 Využívání energie. Rozhodujícím způsobem k tomu přispěl vývoj a intenzivní využívání průmyslových postupů, strojů a dopravních prostředků, které spotřebovávají energii. Energie osvobodila lidstvo od břemene těžké fyzické práce, znásobila jeho produktivitu, vytvořila teplo a světlo a umožnila netušenou mobilitu, komunikaci a kulturní rozvoj. Energie se stala „živinou“ a hnacím motorem moderních ekonomik.

3.5 Problematika klimatu a zásobování energií. Tento významný rozvoj vede ovšem i k novým problémům a výzvám. Globální oteplení, jeho možné následky, jakož i strategie k jeho omezení jsou předmětem dalekosáhlých politických rozhodnutí (7) a početných analýz (8) s částečně protichůdnými názory. STERN REVIEW (9): „The Economics of Climate Change“, uveřejněný na konci října 2006, konstatuje, že jen ke zmírnění globálního oteplování způsobeného plyny poškozujícími klima bude zapotřebí výdajů ve výši přibližně 1 % HDP, které budou především zahrnovat i další související nezbytné činnosti vývoje a výzkumu. Ale i bez problematiky klimatu je otázka bezpečného udržitelného zásobování Evropy (a světa!) energií jednou z hlavních politických výzev, při jejichž naplnění má rozhodující roli významně intenzivnější výzkum a vývoj (10).

3.6 Další problémy a výzvy (11) . Změna klimatu a zásobování energií však nejsou jediným okruhem problémů. Boj proti fyzickým a duševním chorobám, usnadňování života zdravotně postiženým a jinak znevýhodněným osobám s cílem lepší účasti na profesním rozvoji a na znalostní společnosti, dopady demografické změny včetně výzkumu stárnutí, lepší chápání komplexních hospodářských, sociálních a kulturních souvislostí a mechanizmů působení, ochrana životního prostředí a zajištění a další rozvoj našich životních základů a našeho evropského systému hodnot a sociálního modelu obecně jsou rovněž příklady významných výzkumných témat, ke kterým Výbor ve svých dřívějších stanoviscích, např. ve stanovisku k sedmému rámcovému programu pro výzkum a vývoj (12) a k jeho „specifickým programům“ (13), vypracoval podrobná doporučení.

3.7 Globální hospodářská soutěž. Evropské společenství stojí před velmi závažnou výzvou zostřující se globální hospodářské soutěže, ve které jde především o udržení evropských pracovních míst, úrovně příjmů a sociálního a ekologického standardu. To platí nejen ve vztahu k ekonomikám USA a Japonska, nýbrž především v souvislosti s pozoruhodnou a stále posilující výkonností průmyslu a výzkumu v zemích jako Čína (do roku 2050 by Čína chtěla vystřídat USA jako celosvětově vůdčí technologický národ! (14)), Indie a Brazílie a vzhledem ke mzdám a sociálním i ekologickým standardům, které jsou v těchto zemích podstatně nižší. Právě na tomto pozadí celosvětové hospodářské soutěže a s tím souvisejícího globálního závodění o stále větší investice do výzkumu a vývoje, včetně celosvětové soutěže o nejlepší vědecké pracovníky a inženýry, musí Evropské společenství optimalizovat příslušnou politiku. Jde tedy v první řadě o globální soutěž, ne o soutěž v rámci Evropy!

3.8 Náskok ve výzkumu, vývoji a inovacích. Evropa tedy může své konkurenceschopné postavení i v budoucnu udržet pouze náskokem ve výzkumu, technologickém rozvoji a inovacích zakotvených do společenského a kulturního prostředí demokracie, státní právnosti, politické stability a zodpovědnosti, podnikatelské svobody, zabezpečeného plánování, pracovní angažovanosti a oceněných výkonů. Evropský výzkumný prostor musí být posílen a rozvíjen. Tento cíl se sice v mezičase stal společným znakem politických prohlášeních o záměru, ale ve skutečnosti a při provádění do opravdových priorit (např. rozpočty na výzkum) a do příslušných předpisů (např. struktura platů dojednaných v kolektivní smlouvě (15), daňové právo (16)) ještě existují výrazné a politováníhodné nedostatky, jak na úrovni Společenství, tak i na úrovni většiny členských států. Naléhavost této skutečnosti by neměla být podceněna, i když je potěšující, že v některých členských státech lze pozorovat směr k nápravě (17).

3.9 Nejlepší vědecké a technické výsledky. Nejlepší vědecké a technické výsledky a jejich podnikatelská přeměna v inovaci a konkurenceschopnou ekonomickou sílu jsou proto rozhodujícími předpoklady pro zajištění naší budoucnosti – např. v souvislosti s problematikou energetiky a klimatu – pro udržení a zlepšení naší současné pozice v globálním prostředí a pro to, aby nebyl evropský sociální model ohrožen, ba naopak rozvinut. Výzkum a rozvoj slouží ale mimo jiné i základnímu cíli zajistit další a nové poznatky. Více poznatků pomáhá ale nejen při řešení problémů, nýbrž rozšiřuje i naši informovanost o světe, přináší fakta do konfliktních situací a obohacuje naši kulturu.

3.10 Znovuoživení tradice. Evropa si tedy nyní musí být vědoma své tradice jakožto vůdce výzkumu a inovací a musí ji znovu oživit. Síla Evropy spočívá ve výkonnosti jejích občanů. Proto je nutné podporovat tuto výkonnost ještě silněji než tomu bylo dodnes. Proto je ale také nutné, aby bylo podstatně více investováno do výzkumu a vývoje a aby byla zvýšena účinnost výzkumu a vývoje, posíleny inovační schopnosti a ochoty k inovacím ze strany průmyslu, obchodu a správy, aby byla podporována a uznávána výkonnost a aby byly odstraněny překážky, které tomu brání.

3.11 Zvýšení investic. Toto znamená především dále zřetelně zvýšit investice do výzkumu a vývoje, do odpovídajícího vzdělání občanů a do vzdělávání potřebných vědců a inženýrů (obou pohlaví!) ze strany Společenství a členských států. Znamená to ale především podporovat a více propagovat a odměňovat připravenost průmyslu, zejména také malých a středních podniků, k investicím do výzkumu a vývoje, a to prostřednictvím vytvoření vhodných právních, administrativních, daňových (18) a finančních rámcových podmínek.

3.12 Společenské klima nakloněné pokroku. Nejdůležitějším předpokladem toho je společenské prostředí, které bude otevřené vůči pokroku, inovacím a podnikavosti a ve kterém se toto vědomí bude plně rozvíjet, aby byly na všech úrovních politiky vytvořeny nezbytné rámcové podmínky, aby byla učiněna odpovídající směrodatná rozhodnutí, ale také aby vznikala pracovní místa a aby průmysl vzbudil dostatečnou důvěru a optimismus pro nutné investice. Rovněž je třeba seznamovat občany s vymoženostmi a významem vědy a techniky a průkopnickými podnikatelskými pracemi více, než doposud. K tomu patří i poznání, že zejména základní výzkum (19) je nutnou bází pro budoucí znalosti a budoucí inovace.

3.13 Uznání vymožeností. Společnost si musí uvědomit rozhodující úlohu těchto vymožeností pro náš dnešní způsob života, za jakých předpokladů vznikly, jakož i vědeckotechnické podnikatelské a kulturní výkony, které s ním souvisí, a musí je učit ve školách a ocenit jejich existenciální význam.

3.14 Další předpoklady. Pokrok a neustálé inovace však nespočívají pouze ve vědě a technice, nýbrž i v motivaci, schopnostech a vůli k podání výkonu všech zúčastněných subjektů, jakož i v nových obchodních modelech, ve správných metodách řízení a v příznivých právních rámcových podmínkách.

3.15 Přijetí rizika. V zájmu podpory nových přístupů výzkumu, inovačních technologií, činností řízení nebo obchodních modelů je třeba přijmout určité riziko úspěchu; neboť obvykle lze výhody a účinnost, ale i nevýhody, rizika a vedlejší následky nového přístupu poznat teprve jejich prověřením v praxi a v hospodářské soutěži s konkurenčními postupy. Také neúspěch je získáním poznatku. Možnost a riziko jsou dvě strany téže mince. V zásadě by měl užitek inovace převážit případná rizika, která jsou s ní spojené. Možná rizika pro společnost vyžadují zvláštní zhodnocení. Dále by se mělo zvážit, zda by zde alespoň pro malé a střední podniky – např. u EIB – neměl být zřízen fond pro rizika, který by podnikům umožnil pokrýt škody nebo ztráty nad určitou hranicí.

4. Vzdělání, školení a odborná příprava

4.1 Znalostní základna. Znalosti jsou založeny na dvou stejně významných pilířích: Nové znalosti lze získat pouze prostřednictvím výzkumu a vývoje. Tyto znalosti musí být vštěpovány a dále předávány vzděláním, vzděláváním, školením a odbornou přípravou. Zde se jedná o tyto cíle:

4.1.1 Základní znalosti. Na jednu stranu je nutno naplánovat do učebních osnov solidní základní znalosti o vědě, technice a hospodářství, o jejich způsobu fungování a jejich podstatných základních zákonech. Jen tak budou občané schopni např. posoudit často ne zcela jednoduché souvislosti, jejichž znalost je rovněž potřebná pro vytváření kvalifikovaného politického názoru. V souladu s tím musí být učební osnovy a dostupné vyučovací doby na všech stupních škol zaměřeny na to, aby byly děti a mládež na základě názorných příkladů a motivujících výkladů a učebních látek postupně seznamovány se způsobem myšlení vědy a techniky i s existující zásobou znalostí (20), a abychom si uvědomili rozhodující význam vědecké práce, technického vývoje inovačních hospodářských a sociálních způsobů jednání, jakož i znalostní společnosti vůbec pro její budoucnost a životní šance. Z toho důvodu je nutno této části učebních osnov věnovat zřetelně větší váhu. Výbor vítá a podporuje doporučení zprávy Rocard, která slouží tomuto cíli (21).

4.1.2 Podněty pro volbu povolání. Na druhé straně je třeba nadchnout nadané jedince pro odpovídající volbu povolání a náročné studium, jak známo, a vybavit je pro to řádnými základními znalostmi. Také proto musí být učební osnovy škol a zejména gymnázií vybaveny rozšířenou a kvalitní studijní nabídkou.

4.1.3 Potřeba důsledného zlepšení. Existuje tedy výrazná potřeba zlepšení výukové nabídky v přírodovědně-technické oblasti, bez ohledu na to, že veškeré nadání musí být široce podporováno, a to také v oblasti sociálních a hospodářských věd a v humanitních oborech. Fundované vzdělání širokých vrstev společnosti – k nimž je nutná i ochota podat výkon a disciplína ze strany žáků – má stejný význam jako vzdělávání vědeckých výkonnostních elit. Vysoce kvalitní vzdělávací zařízení, od škol až po univerzity, jsou základním předpokladem ke vzniku společnosti celkově nakloněné vzdělání a vědě.

4.1.4 Evropský prostor znalostí. Výbor zdůrazňuje své doporučení, že by se měl prostřednictvím intenzivnější nadnárodní spolupráce vytvořit v oblasti vzdělávání, inovace a výzkumu společný evropský znalostní prostor, který by doplnil evropský výzkumný prostor. Proto je nutno co nejrychleji odstranit překážky na vnitřním trhu, které brání v přechodu k evropské znalostní společnosti. Výbor odkazuje také na své stanovisko Směřování k evropské znalostní společnosti – příspěvek občanské společnosti k Lisabonské strategii (22).

4.1.5 Celoživotní vzdělávání a mobilita. Důležitou úlohu zde hrají podněty a opatření pro celoživotní vzdělávání: celoživotní vzdělávání je klíčem ke znalostní společnosti. K tomu patří ještě intenzivnější podporování osobní mobility ze strany členských států, jakož i posílení příslušně účinných komunitárních programů (Erasmus, Marie Curie). Mobilita propojuje Evropu a slouží získávání a předávání kompetencí. Musí být zajištěn současně volný pohyb zaměstnanců, výzkumných pracovníků a studentů a přijatelné příjmy, pracovní podmínky a podporování rodin. K tomu je nutno zlepšit v celé Evropě přístup k informacím o volných místech ve všech členských státech.

4.2 Standard odborného vzdělání. K tomu navíc patří, že na univerzitách a vysokých školách technického zaměření musí být zajištěno odborné vědeckotechnické vzdělání, které bude přinejmenším rovnocenné s nejlepším mezinárodním standardem. Nejdůležitějším kapitálem pro výzkum a inovace jsou co nejvíce kvalifikovaní a motivovaní vědečtí pracovníci a inženýři obou pohlaví, kteří svoji vědeckou odbornost získávají a rozvíjejí celoživotním učením po celý svůj pracovní život a mezi nimiž je dostatečný počet těch, kteří jsou způsobilí převzít vedoucí úlohy a podávat průkopnické výkony v nejtěžší oblasti.

4.3 Příležitosti pro každého. Pokrok a úspěch budou v budoucnosti čím dál víc výsledky strukturované týmové práce založené na specializaci, při které je nutno všem účastníkům nabídnout co nejlepší příležitosti rozvoje a vlastní iniciativy podle jejich nadání, schopností a kreativity. To také vyžaduje, aby byly školské systémy dostatečně pružné a byla nabídnuta optimální možnost vzdělání všem nadaným, např. i těm, jejichž talent se projeví později. Bezpodmínečně nezbytná jsou také příslušná vysoce hodnotná vzdělávací zařízení pro celé spektrum kvalifikací specialistů a odborníků, kterých je dnes i v budoucnu zapotřebí pro širokou škálu úkolů v technice, vědě a hospodářství.

4.4 Propojení. Zejména také pro školení a další vzdělávání je potřebné ještě silnější propojení pilířů vzdělání, výzkumu a průmyslového využití, přičemž existuje zřejmý vztah k tématu celoživotního vzdělávání a mobility (viz 4.1.5). Nezbytné je také silnější přeshraniční propojení univerzit a technických vysokých škol. Také z tohoto hlediska Výbor vítá plán na vytvoření Evropského technologického institutu (23) (ETI), který má přispět k dalšímu rozvoji inovačních kapacit Společenství a členských států tím, že navzájem propojí vzdělávací, výzkumné a inovační činnosti na nejvyšší úrovni. Tento plán se ale týká také – kromě vzdělání a odborná příprava – společného výzkumu a vývoje (24) průmyslových podniků ve fázi předcházející soutěživosti, jako je např. společný vývoj zlepšených technologií motorů v automobilovém průmyslu.

5. Finanční otázky a postupy

5.1 Investice je úkolem všech zúčastněných. Společenství, členské státy a soukromý sektor musí podle svých maximálních možností, což znamená více než dosud, přinášet investice nezbytné pro vzdělávání, výzkum a vývoj.

5.2 Cíl z Barcelony. Cíl z Barcelony, který byl formulován pro účely uskutečnění Lisabonské strategie, musejí všechny v něm uvedené subjekty brát velmi vážně a snažit se o jeho dosažení, aby se neprohrála globální soutěž o investice do výzkumu a vývoje. Tento cíl říká, že celkové výdaje Unie na výzkum a vývoj se mají zvýšit tak, aby v roce 2010 dosáhly úrovně necelých 3 % HDP. Investice, které jsou k tomu zapotřebí, má ze dvou třetin financovat soukromý sektor.

5.3 Pákový účinek sedmého rámcového programu pro výzkum a vývoj. V prosinci 2006 přijala Rada sedmý rámcový program pro výzkum a vývoj (7RP) 2007-2013 s rozpočtem 50 mld. EUR, který je výrazně vyšší než rozpočet předcházejícího programu. Tento program je dalším významným úspěchem evropské politiky, který byl Výborem výrazně podpořen. Ovšem Společenství by se podílelo na plánovaném rozpočtu cca 50 mld. EUR pouze zhruba 2 %, tedy padesátinou (!), na investice do výzkumu a vývoje, o které celkově usiluje cíl z Barcelony. Jak Výbor několikrát zdůraznil, nestačí to ale k tomu, aby byl pákový a integrační účinek podpory Společenství na politiku členských států v oblasti poskytování podpor a na ochotu průmyslu k investicím plně účinný a vyvolal tam výrazný nárůst, který je potřebný k dosažení cíle z Barcelony.

5.4 Opětovné doporučení. Proto Výbor potvrzuje – především i s ohledem na Evropský technologický institut, který má být založen, a na naléhavost prací ve výzkumu a vývoji zaměřených na klimaticky únosné a udržitelné zásobování energiemi – své doporučení (25), zvýšit podíl podpory Společenství v rámci nadcházející revize rozpočtu EU v roce 2008 nejprve o polovinu, tj. na zhruba 3 % investic, o něž usiluje cíl z Barcelony. To by ze strany Společenství představovalo obzvlášť účinné opatření, aby bylo možné dosáhnout čím dál důležitějších cílů z Lisabonu a Barcelony rychleji, než v současnosti, a také proto, aby se výše uvedené problémy účinněji a rychleji vyřešily.

5.4.1 Soutěžení s Čínou. Příslušné snahy Číny v oblasti výzkumu rychle rostou a Evropa se musí všemožně snažit, aby v nezbytných technologiích neztratila trh ve prospěch mezinárodní konkurence. Nicméně o nezbytné investice soukromého hospodářství lze politicky věrohodně stěží požadovat, jestliže Společenství a členské státy ještě nepřispěly svým dílem k financování cílů z Barcelony, které samy formulovaly.

5.4.2 Základní financování členskými státy. Členské státy by měly přinejmenším zajistit, aby jejich univerzity a výzkumná zařízení měla dostatečné základní financování a mohly se tak v očekávané míře chopit příležitosti spolufinancování ze sedmého rámcového programu pro výzkum a technický rozvoj.

5.5 Právní rámec Společenství pro státní podporu. Pravidla státní podpory Společenství (E state aid) by měla být koncipována tak, aby členské státy povzbuzovala a umožnila jim podporovat projekty výzkumu a vývoje na univerzitách, ve výzkumných ústavech a v průmyslu a jejich nezbytné propojení účinněji, nebyrokratickým způsobem a výrazněji než doposud. Proto by mělo být pečlivě zkoumáno, zda rámec Společenství pro poskytování státní podpory na výzkum, vývoj a inovace (26) tyto cíle skutečně podporuje.

5.6 Rozpočtové právo členských států. Rozpočtové právo jednotlivých členských států by při podporování opatření v oblasti výzkumu a vývoje mělo umožnit pružnější uvolňování a čerpání zdrojů přizpůsobené příslušnému projektu, např. převoditelností přidělených prostředků do následujícího kalendářního roku nebo rozpočtového roku.

5.7 Rozvoj vědeckých infrastruktur. Výbor navíc opakovaně (27) doporučoval použít výrazně větší část prostředků ze strukturálních fondů Společenství na rozvoj vědeckých infrastruktur. K tomu by mohly být úspěšně využity i prostředky Evropské investiční banky.

5.8 Potenciál malých a středních podniků (MSP). Zde je rovněž třeba dále posilovat inovační potenciál MSP a zejména nově založených podniků, a vytvořit obecně silnější pobídky k většímu množství příslušných investic v průmyslu. Výbor navíc odkazuje na svá doporučení (28) k programu EU Víceletý program pro podniky a podnikavost, zejména pro malé a střední podniky (MSP) a na podporu v oblasti znalostní ekonomiky, která je v této souvislosti obzvláště důležitá. Ze skutečnosti, že 98 % všech podniků v EU jsou MSP, je zřejmé, jaký význam má posílení inovační schopnosti tohoto druhu podniků (Výbor proto vítá, že je v sedmém rámcovém programu pro výzkum a vývoj vyčleněno malými a středními podniky a pro ně 1,3 mld. EUR). Stávající zatěžující předpisy pro MSP by měly být přezkoumány a v rámci možností zjednodušeny po byrokratické stránce; kromě toho by mohly úřady prostřednictvím „business angels“ pomoci při přístupu k finančním podporám. Rovněž z politiky podpory jiných států k tomu se vztahující může Evropa získat podněty.

6. Strukturální aspekty a rámcové podmínky

6.1 Odkaz na další a předchozí zprávy. V této souvislosti Výbor odkazuje nejprve na obě nedávno zveřejněná sdělení (29) Komise na téma inovace a na vynikající Ahovu zprávu (30). Odkazuje mimoto na své vlastní stanovisko (31). Uvolnění a posílení evropského potenciálu pro výzkum, vývoj a inovace, které ve svých výpovědích vykazuje velké překrývání s tímto textem, zároveň se však několika zde uvedeným tématům věnuje mnohem podrobněji.

6.2 Inovace znamená víc. Výbor potvrzuje a doplňuje výše uvedené zprávy a opakuje, že pokrok a inovace nespočívají pouze ve vědě a technice, nýbrž také v promítnutí těchto poznatků do nových, lepších postupů a produktů, do nových obchodních modelů a do správných metod řízení; jde tedy také o inovační podnikavost a podnikatelské iniciativy. Pokrok a inovace spočívají rovněž v nových službách, dalším vývoji zdravotnictví a obecně v lepším řešení sociálních otázek – příkladem je Výborem projednávaná koncepce „Flexicurity“ (32).

6.3 Inovace, krok do neznáma. Inovace tedy znamená koncipování a realizace nových technik, postupů, řízení, způsobů organizace, obchodních modelů, vzdělávacích modelů atd., které dříve nebyly brány v úvahu. Proto lze doložit jejich výkonnost většinou až zpětně, když se osvědčí v praxi v konkurenci.

6.4 Vytvářet otevřeně právní předpisy. Předpisy jsou ale vytvářeny na základě stávajících znalostí. Z tohoto důvodu je velmi důležité, aby tyto předpisy poskytovaly dostatečný prostor, tj. s připuštěním plurality a variability, k realizaci nových dosud nezvážených myšlenek a nenechat je zaniknout a priori již v zárodku nebo je pomalu nechat upadnout v zapomnění, protože se nehodí do struktury stávajících předpisů. U všech předpisů je tedy třeba dbát na to, aby sice byly základní otázky zachyceny a regulovány, ale aby nevznikl žádný předpis, který by zacházel příliš do podrobností; jakákoli nadměrná regulace a přílišné množství omezujících předpisů, ať už jsou vydány se sebelepším úmyslem, jsou překážkou pro inovaci. Proto Výbor podporuje veškeré snahy o zjednodušení předpisů a o jejich přezkum z hlediska nadbytečnosti, přílišné podrobnosti a/nebo přílišného omezování. To navíc také umožňuje odborníkům (viz níže) zbavit se zbytečné byrokracie. Dále nesmí vést chyby jedinců k přehnaným předpisům pro všechny ostatní.

6.5 Svoboda výzkumu. Je nutno opakovat, že inovace vyžadují dostatečnou podnikatelskou svobodu. Svoboda výzkumu – i osvobození se od nepřiměřených, omezujících (33) či dokonce ideologických cílů – je základním předpokladem kreativní vědy jakož i nových objevů a vynálezů, nehledě na její hranice vymezené zákonnou úpravou etické problematiky a nehledě na adekvátní použití přidělených finančních prostředků.

6.6 Opětovné potvrzení CESE 1566/2006. Pro další důležité aspekty se odkazuje na stanovisko (34) uvedené výše pod bodem 5.1 a jeho výpověď se výrazně potvrzuje. Stanovisko v bodech 4.7 až 4.11 dává doporučení k následujícím zde relevantním tématům: Od poznání přírody k inovačnímu výrobku, inovačnímu postupu a inovačním službám. Mobilita mezi akademickým světem a průmyslem. Veřejně přístupné informační systémy. „Regionální uskupení“. Nově založené podniky. Základní výzkum. Inovační výrobek. Zadávání veřejných zakázek. Duševní vlastnictví a nezbytný patent Společenství. Lhůta pro předběžné zveřejnění neohrožující noviny. Jazykový problém. Zvláštní situace nových členských států.

6.6.1 Ochrana duševního vlastnictví – Evropský.patent Společenství Dostatečná ochrana duševního vlastnictví (35) je ještě jednou obzvláště zdůrazněna: podnikatelské investice do výzkumu, vývoje a inovací se musejí vyplatit, jak finanční tak i právní a administrativní zátěž v souvislosti se získáním a udržením ochranných práv nesmí evropské hospodářství ve srovnání s globálními konkurenty zatěžovat. Toto poukazuje také na naléhavou potřebu patentu Společenství (včetně v něm zakotvené „doby odkladu“).

7. Lidský faktor

7.1 Nejcennější zdroj. Nejprve Výbor odkazuje na své stanovisko (36), které věnoval konkrétně tomuto tematickému okruhu a jehož výroky ještě jednou stvrzuje a vyzdvihuje. Jako již dříve, Výbor v něm poukázal na to, že lidský kapitál je nejcitlivějším a nejcennějším zdrojem pro znalosti a inovace. Nejdůležitějším úkolem je tedy motivovat mladé lidi k vědeckému nebo technickému vzdělání a to pak také co nejlépe poskytovat.

7.2 Kvalita vzdělávacích zařízení (viz kapitola 4). Proto je počet, vybavení a kvalita potřebných vzdělávacích zařízení rozhodujícím předpokladem pro pokrytí potřeby dobrých vědeckých pracovníků, inženýrů a podnikatelů. Z toho důvodu je nutné – jakožto spojení výzkumu a výuky (37) – zřídit resp. udržovat dostatečný počet dostatečně vybavených nejlepších a atraktivních univerzit, a obzvláště vysokých škol technického zaměření, s vynikajícími profesory. Ty musí být schopny obstát v konkurenci s nejlepšími univerzitami v USA či jiných zemích mimo Evropu a být i dostatečně přitažlivé pro nejlepší studenty z jiných světadílů.

7.3 Odpovědnost společnosti. S investicemi do získání žádoucích rozsáhlých a náročných základních a vysoce odborných znalostí jak ze strany společnosti, tak i ze strany jednotlivých výzkumných pracovníků, přebírá společnost – zastoupená politikou – odpovědnost za co nejlepší využití těchto investic. Tato odpovědnost se musí projevovat v péči o přiměřené pracovní příležitosti a možnosti rozvoje jakož i adekvátní profesní dráhu vyškolených výzkumných pracovníků a také s atraktivními možnostmi přestupu do jiných oblastí, aniž by byli vystaveni riziku profesního vyloučení nebo stagnace. Nezaměstnanost, příliš nízké platy nebo špatné umístění kvalifikovaných vědeckých pracovníků a inženýrů znamená mrhání investicemi do národního hospodářství a odstrašují budoucí výkonnostní elitu, výsledkem čehož je rozhodnutí proti vědeckým a technickým profesním profilům nebo odchod z Evropy! I překypující byrokracie (viz 7.7) je špatné umístění pracovních sil.

7.4 Rozvíjení nadání. Jde o to, aby lidé – tedy i všichni pracovníci v podnicích, na univerzitách a ve výzkumných ústavech – dostali ty nejlepší možné příležitosti k rozvíjení se a k vlastní iniciativě v závislosti na svém nadání, na způsobilosti a kreativitě, a aby pro ně bylo vytvořeno sociální prostředí, které umožní vybudování rodiny a bude sloužit jejich tvořivosti a podporovat ji. To ale také znamená, že mladí lidé, kteří získají takovou podporu a vzdělání, udělají vše, aby co nejlépe, svědomitě a s nasazením uplatnili nadání a získané znalosti. To jsou velmi důležité aspekty sociální politiky, rodinné politiky, ekonomiky výroby a kultury řízení obecně. Zde byl v mezičase rozpoznán i význam přiměřené rovnováhy pracovního a rodinného života pro kreativitu a produktivitu (38).

7.5 Určení a zhodnocení špičkových odborníků (39) . Vynikající znalosti a výkon lze stěží zjišťovat pomocí formálních hodnotících schémat, u nichž navíc existuje možnost zneužití. Problematické je např. chování vědeckých autorů, kteří se v publikacích pokud možno vzájemně uvádějí, čímž vytvářejí „uváděcí kartely“ a získávají tak výhody při schematickém hodnocení. Ani počet publikací ani odkazy či patenty nebo jiné podobné veličiny nejsou samy o sobě dostatečnými nebo zatížitelnými hodnotícími kritérii; důležitější je kvalita, inovace a význam. Kromě toho to byly někdy právě obzvláště průkopnické poznatky nebo vynálezy, které byly známy, uznány nebo uváděny s určitým zpožděním. Proto je zapotřebí k hodnocení osobnosti a výkonu s jejich veškerými charakteristikami a specifikami hluboké zkušenosti a osobní schopnost úsudku (s tím, že ani pak nelze zcela vyloučit chybná zhodnocení) rozhodujícího představitele příslušného vědeckého oboru, v němž byl výkon podán nebo očekáván.

7.6 Účast v rozhodovacích procesech. Dále je nezbytné, aby se zkušení odborníci a vědeckotechničtí pracovníci podíleli větší měrou než doposud na důležitých výzkumně-politických, podnikatelských a inovačně-politických rozhodovacích procesech a správních aktech. Založení Evropské výzkumné rady ERC je v tomto ohledu velmi povzbudivým prvním krokem, který Výbor výrazně podporuje (40). Ale i pro administrativu v souvislosti s podporou výzkumu a inovací Společenství (včetně Komise!) a členských států musí být vloženy a udrženy dostatečné odborné znalosti. Přitom by měli být zapojeni i úspěšní mladší inženýři a výzkumní pracovníci. Podpora výzkumu a inovací musí jít dál než pouhá administrativa.

7.7 Osvobození od nadměrného počtu administrativních úkolů. Zkoumání, vyvíjení, objevování, ale i příprava a předávání vědomostí je časově náročná duševní a laboratorní práce, která vyžaduje také období nerušeného soustředění se a rozvahy. Výbor od roku 2000 opakovaně poukazoval na to (41), že neustále se zvyšující množství práce v grémiích, v činnostech spojených s posuzováním a žádostmi, psaním zpráv, tj. obecně byrokracií atd. mezitím vyžaduje od mnoha expertů většinu jejich pracovní doby a znemožňuje tak jejich vlastní práci, čímž škodí inovační síle a výkonnosti právě těchto vynikajících vědeckých odborníků. Tento chybný vývoj je kritizován čím dál víc i v médiích (42). Výbor vítá prohlášení Komise, že se hodlá ujmout tohoto tématu a hledat řešení společně s členskými státy. Požadavek, aby se výzkumně-politických rozhodovacích procesů zúčastnili odborníci, není v žádném rozporu k nezbytnému zmírnění byrokratických podmínek; tomuto cíli může být dokonce prospět. Konkrétním cílem by mělo být sjednocení a sloučení četných žádostí, zpráv a monitorovacích postupů pro různé poskytovatele zdrojů, partnerských institucí, sítí jakož i kontrolních a hodnotících grémií. Kromě toho by se výrazně získalo na transparentnosti.

7.8 Odliv mozků a mobilita. Povolání inženýra nebo vědce vyžaduje z oprávněného důvodu (viz také 4.1.5) mobilitu a flexibilitu. To se ovšem nesmí odehrávat na úkor osobních a rodinných životních podmínek a sociálního zajištění (43). Kromě toho nesmí docházet k odchodu nejlepších pryč z Evropy. Pracovní podmínky musejí být tedy v Evropě dostatečně atraktivní, aby tomu bylo zabráněno a aby to celkově vedlo k alespoň vyvážené bilanci globální mobility vysoce kvalifikovaných zkušených odborníků. V některých členských státech existuje obava, že v rámci EU by mohlo docházet k jednostrannému odlivu mozků. Jak již Výbor několikrát doporučoval (viz též 5.7), měla by se proto používat značně větší část prostředků strukturálních fondů Společenství na rozvoj vědecké infrastruktury, aby ve všech členských státech vznikla atraktivní výzkumná pracoviště, která by se stala přitažlivými pro ty, kteří by byli ochotní se vrátit a zároveň by byla partnery v sítích.

7.9 Profesní profil podnikatele. Uplatnění výzkumu a inovací u průmyslových výrobků a procesů představuje specifickou problematiku. Není bezdůvodné, že lisabonský cíl požaduje, aby dvě třetiny finančních prostředků v oblasti výzkumu a vývoje dodával průmysl. Obzvláště jde proto také o to, zhodnotit profesní profil podnikatele a lépe ho zakotvit ve společnosti, vzhledem k jeho rozhodujícímu významu pro inovace, hospodářský pokrok a blahobyt. Proto Výbor ve své funkci mostu k organizované občanské společnosti umístil téma podnikání s lidskou tváří mezi hlavní body svého nadcházejícího pracovního programu. Pouze prostřednictvím zodpovědného a výkonného podnikatelství, které se může co nejvhodnějším způsobem rozvíjet, se konečně podaří naplnit lisabonské cíle.

V Bruselu dne 12. července 2007 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Dimitris DIMITRIADIS

(1) Úř. věst. C 65, 17.3.2006.

(2) Úř. věst. C 325, 30.12.2006.

(3) Případně i čínskou kulturou.

(4) Velmi podrobné a diferencované znázornění těchto procesů se nachází ve stanovisku Výboru z vlastní iniciativy o vědě, společnosti a občanech Evropy, Úř. věst. C 221, 7.8.2001.

(5) V Německu.

(6) Především také díky snížení úmrtnosti dětí.

(7) Evropská rada ze dne 23. a 24. března 2007, závěry předsednictví (udržitelná energie).

(8)

Např. 1) WMO/UNEP Intergovernmental Panel on Climate Change – „Climate Change 2007: The Physical Science Basis – Summary for Policy Makers“ nebo 2) Open letter by 61 Scientists to the Canadian Prime Minister (http://www.lavoisier.com.au/papers/articles/canadianPMletter06.html).

(9) http://www.hm-treasury.gov.uk/independent_reviews/stern_review_economics_climate_change/sternreview_index.cfm.

(10) Úř. věst. C 241, 7.10.2002: Potřeba výzkumu s ohledem na bezpečné a udržitelné zásobování energií (neexistuje český překlad). Viz nově ISBN 92-79-02688-7 „Transition to a sustainable energy system for Europe – The R&D perspective“ jako i „nature“ svazek 444, Issue no. 7119, s. 519 (listopad 2006) „Our emperors have no clothes“.

(11) K tomu viz také (Úř. věst. C 185, 8.8.2006).

(12) Úř. věst. C 65, 17.3.2006.

(13) Úř. věst. C 185, 8.8.2006.

(14) Bild der Wissenschaft 9/2006, s. 109.

(15) Zejména pokud jde o příjmy a pracovní smlouvy mladých vědeckých pracovníků a inženýrů.

(16) Viz k tomu také sdělení Komise KOM(2006) 728 v konečném znění: Cesta k účinnějšímu využívání daňových pobídek pro VaV.

(17) FAZ č. 49, s. 17, ze dne 27. února 2007„Zwischen Fortschritt und Stillstand“.

(18) Viz k tomu také sdělení Komise KOM(2006) 728 v konečném znění: Cesta k účinnějšímu využívání daňových pobídek pro VaV. K tomuto tématu vypracuje Výbor vlastní stanovisko.

(19) K tomu také viz Úř. věst. C 110, 30.4.2004. Historicky viděno byly věnovány první iniciativy spolupráce v (západní) Evropě právě záměrům základního výzkumu. Vznikly z důvodu nutnosti zřídit střediska pro velká zařízení a vytvoření kritického množství, jejichž finanční náročnost převyšuje finanční možnosti nebo platební schopnost jednotlivých členských států.

(20) Přitom se nejedná ani tak o naučení se a ovládání mnoha pravidel, ale o základní chápání techniky a základních přírodních zákonů, ale také o význam kvantitativních souvislostí a používání matematiky.

(21) A Renewed Pedagogy for the Future of Europe, Directorate-General for Research 2007 Science, EUR 22845, High Level Group on Science Education, Michel Rocard (Chair), Peter Csermely, Doris Jorde, Dieter Lenzen, Harriet Walberg-Henriksson, Valerie Hemmo (rapporteur).

(22) Úř. věst. C 65, 17.3.2006.

(23) Úř. věst. C 93, 27.4.2007.

(24) Viz také kapitola 7, Úř. věst. C 204, 18.7.2000.

(25) Úř. věst. C 325, 30.12.2006.

(26) Úř. věst. C 323/I, 30.12.2006.

(27) Mj. v: Úř. věst. C 65, 17.3.2006.

(28) Úř. věst. C 234, 22.9.2005.

(29) KOM(2006) 502 v konečném znění ze dne 13.9.2006, Uvádění znalostí do praxe: široce založená inovační strategie pro EU; KOM(2006) 589 v konečném znění ze dne 12.10.2006, Moderní a vůči inovacím přátelská Evropa.

(30) EUR 22005 „Creating an Innovative Europe“ ISBN 92-79-00964-8.

(31) Úř. věst. C 325, 30.12.2006.

(32) Např. Flexicurity: případ Dánska, Úř. věst. C 195, 18.8.2006.

(33) Viz také (Úř. věst. C 65, 17.3.2006), odst. 4.13.2 „Charta“ včetně poznámky pod čarou.

(34) (Úř. věst. C 325, 30.12.2006).

(35) Viz také: Komisař Günter Verheugen, SPEECH/07/236 Duševní zdraví: hnací motor pro inovace v Evropě, 19.4.2007.

(36) Výzkumní pracovníci v Evropském výzkumném prostoru: jedno povolání, mnoho uplatnění (Úř. věst C 110, 30.4.2004).

(37) Zde by mohlo být prospěšné ještě lepší propojení mezi univerzitami a mimouniverzitními výzkumnými ústavy, zejména v zájmu zapojení jejich přístrojového vybavení a infrastruktury do spojení výzkumu a výuky, ale také v zájmu zahrnutí jejich nejnovějších poznatků do výuky.

(38) Viz FAZ (Frankfurter Allgemeine Zeitung) č. 257, 4.11.2005, C1.

(39) K tomu také viz Úř. věst. C 110, 30.4.2004.

(40) K tomu také viz Úř. věst. C 110, 30.4.2004.

(41) Viz zejména odst. 9.8 dokumentu (Úř. věst. C 204, 18.7.2000): odst. 9.8.2 uvádí „V tomto smyslu má každý úspěšný vědecký pracovník jen omezený počet valencí – a omezený zlomek svého času – k dispozici, aby bez újmy na své vědecké výkonnosti udržoval kontakty s jinými osobami, skupinami, grémii, komisemi atd. a aby je naplnil užitečným obsahem. Příliš mnoho a příliš náročné postupy při žádostech a posudkových postupech atd. – když byly ještě navíc neúspěšné – berou výzkumu pracovní sílu osob, které tam jsou zapotřebí. To platí zejména vzhledem ke skutečnosti, že existuje mnoho, často se vzájemně překrývajících podporovacích nástrojů a hodnotících postupů, které se uplatňují pro jeden jediný projekt“.

(42) Např. FAZ (Frankfurter Allgemeine Zeitung) č. 60, 12. března 2007„Ein Forscher geht“ (Odchod výzkumného pracovníka); dále také FAZ č. 67, 20. března 2007, interview s Haraldem Uhligem.

(43) Viz také Úř. věst. C 110, 30.4.2004.