DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.SOUVISLOSTI NÁVRHU

Dne 10. listopadu 2011 přijala Rada rozhodnutí, kterým zmocňuje Evropskou komisi k vyjednání Dohody o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje mezi Evropskou unií a Islámskou republikou Afghánistán. Jednání byla uzavřena dne 29. dubna 2015 po čtvrtém kole jednání, které se konalo v Bruselu. Dohoda o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje byla parafována dne 2. července 2015 v Kábulu.

Dne 13. ledna 2016 předložila vysoká představitelka společně s Komisí Radě společný návrh rozhodnutí Rady o podpisu a uzavření dohody o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje jakožto dohody mezi Evropskou unií a Afghánistánem („pouze EU“). Členské státy souhlasily s podstatou dohody, nicméně v rámci Pracovní skupiny pro Asii-Oceánii (COASI) jednomyslně upřednostnily „smíšenou“ dohodu s prozatímním prováděním.

Tento postoj potvrdil dne 7. září 2016 formálně COREPER a požádal Komisi a vysokou představitelku, aby návrhy příslušným způsobem revidovaly a zohlednily tak, že dohoda bude smíšená a bude prováděna prozatímně. Změna dohody o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje na „smíšenou“ a začlenění nových ustanovení o prozatímním provádění bylo následně projednáno s afghánskou stranou, která s touto změnou souhlasila.

Tato dohoda představuje první smluvní vztah mezi Unií a Afghánistánem a je dokladem toho, že EU je odhodlána podporovat budoucí rozvoj Afghánistánu během „desetiletí transformace“ (2014–2024). Jedná se o právní rámec podstatné spolupráce mezi EU a Afghánistánem, která se rozvíjí od roku 2001 a je zakotvena ve stávající strategii pro vztahy mezi EU a Afghánistánem na období 2014–2016 přijaté Radou v červnu 2014 a ve víceletém orientačním programu na období 2014 až 2020 v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci. Dohoda o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje bude základem vztahů mezi EU a Afghánistánem během příštích deseti let a lze ji automaticky prodlužovat o další pětiletá období.

Dohoda o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje odráží zásady a podmínky, na nichž vznikne budoucí partnerství mezi EU a Afghánistánem (hlavy I a II). Zahrnuje základní ustanovení o lidských právech a nešíření zbraní. Dohoda o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje rovněž stanoví možnost spolupráce v široké řadě oblastí, včetně rozvoje (hlava III), obchodu a investic (hlava IV) a spravedlnosti a právního státu (hlava V). Sem spadají nejen extenzivní ustanovení o boji proti organizované trestné činnosti, praní peněz a boji proti omamným látkám, ale také o spolupráci v oblasti migrace s explicitním odkazem na uzavření dohody o zpětném přebírání osob. Dohoda o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje rovněž obsahuje kapitoly týkající se řady konkrétních oblastí odvětvové spolupráce (hlava VI), což opět potvrzuje, že tato dohoda je zaměřena na spolupráci.

2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

Právní základ

Podle ustálené judikatury se výběr právního základu musí zakládat na objektivních skutečnostech, které mohou být předmětem soudní kontroly, mezi něž patří účel a obsah tohoto aktu.

Cílem dohody, jak je popsáno v článku 2 Povaha a oblast působnosti, je vytvořit mezi stranami partnerství, jež spočívá v přístupu založeném na několika pilířích, s cílem posílit dialog a spolupráci.

Dohoda zahrnuje politickou spolupráci (hlava II), rozvojovou spolupráci (hlava III), spolupráci v oblasti obchodu a investic (hlava IV), spolupráci v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí (hlava V), odvětvovou spolupráci (hlava VI) a regionální spolupráci (hlava VII). Dohoda navíc obsahuje ustanovení týkající se institucionálního rámce (hlava VIII) a závěrečná ustanovení (hlava IX).

Podrobná analýza cíle a obsahu dohody ukazuje, že některá ustanovení dohody spadají do oblasti působnosti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a některé jiné prvky spadají do oblasti působnosti obchodní politiky a rovněž politiky rozvojové spolupráce Evropské unie. Analýza dále ukazuje, že žádný z těchto prvků nelze považovat za doplňkový k žádnému z ostatních uvedených prvků a žádný ze tří uvedených prvků nelze jasně identifikovat jako hlavní složku. V důsledku toho by měl návrh vycházet z více právních základů, a sice z článku 37 SEU a článků 207 a 209 SFEU.

Právní povaha

Z právního hlediska z analýzy oblasti působnosti dohody o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje vyplývá, že Smlouvy svěřily EU pravomoc jednat ve všech oblastech spadajících do působnosti této dohody. Na základě této právní analýzy vysoká představitelka a Komise původně předložily návrh dohody k podpisu a uzavření jakožto dohody „pouze EU“. Z politického hlediska měly vysoká představitelka a Komise za to, že mnohem rychlejší a daleko předvídatelnější proces ratifikace nutný ke vstupu dohody o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje v platnost jakožto dohody „pouze EU“ odpovídá zájmům Unie, kterými je rychle projít tuto zásadní křižovatku přechodového období Afghánistánu. Unie by rychlým vstupem dohody o spolupráci v oblasti partnerství a rozvoje v platnost prokázala, že je pevně odhodlána uvedený přechod Afghánistánu úspěšně dokončit.

Jak je však uvedeno výše, členské státy v Radě (Pracovní skupiny pro Asii-Oceánii (COASI) ve dnech 13. ledna a 20 července 2016 a COREPER dne 7. září 2016) Komisi a vysokou představitelku jednomyslně požádaly, aby byla dohoda změněna na smíšenou s prozatímním prováděním. S ohledem na tento postoj, a aby se zabránilo značnému zpoždění ratifikačního procesu dohody, se Komise a vysoká představitelka dohodly, že dohodu příslušným způsobem přizpůsobí a návrh podpisu dohody bude doplněn návrhem na částečné prozatímní provádění, aby se zohlednilo, že dohoda bude smíšená a bude prováděna prozatímně.

Připojený návrh se tudíž týká podpisu dohody jakožto smíšené dohody. Zahrnuje rovněž prozatímní provádění řady ustanovení, jež by byla k užitku obou stran prozatímně uplatňována mezi EU a Afghánistánem, dokud dohoda nevstoupí v platnost.

Ostatní právní aspekty

Dohodou se zřizuje institucionální rámec složený ze smíšeného výboru (viz hlava VIII článek 49 Institucionální rámec). Smíšený výbor může zřídit specializované výbory nebo pracovní skupiny, které mu budou nápomocny při plnění jeho úkolů. Článek 54 Plnění povinností stanoví rovněž postup pro řešení sporů, který se použije, kdyby jedna ze stran neplnila své závazky podle dohody.