Sdělení komise Radě a Evropskému parlamentu - Provádění evropské politiky sousedství v roce 2007 {SEK(2008) xx01} {SEK(2008) xx02} {SEK(2008) xx03} {SEK(2008) xx04} {SEK(2008) xx05} {SEK(2008) xx06} {SEK(2008) xx07} {SEK(2008) xx08} {SEK(2008) xx09} {SEK(2008) xx10} {SEK(2008) xx11} {SEK(2008) xx12} {SEK(2008) xx13} /* KOM/2008/0164 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne xxx KOM(2008) 164 SDĚLENÍ KOMISE RADĚ A EVROPSKÉMU PARLAMENTU Provádění evropské politiky sousedství v roce 2007{SEK(2008) xx01}{SEK(2008) xx02}{SEK(2008) xx03}{SEK(2008) xx04}{SEK(2008) xx05}{SEK(2008) xx06}{SEK(2008) xx07}{SEK(2008) xx08}{SEK(2008) xx09}{SEK(2008) xx10}{SEK(2008) xx11}{SEK(2008) xx12}{SEK(2008) xx13} SOUVISLOSTI V několika posledních letech Evropská politika sousedství (EPS) umožnila Evropské unii a jejím partnerům prohloubit spolupráci a lépe ji zaměřit na potřeby a reformní cíle partnerských států. Z EPS se postupně vytváří vzájemně přínosné partnerství pro reformu a rozvoj, které našim sousedům pomáhá přiblížit se k EU, přináší nové výhody jejich i našim občanům a podporuje regionální integraci za hranicemi Unie . Toto sdělení podává přehled o vývoji vztahů mezi EU a jejími sousedy zapojenými do EPS[1]. Vztahuje se na období od listopadu 2006[2]. Komise ve svém sdělení z prosince 2007[3] vymezila tři oblasti, v nichž musí EU vynaložit větší úsilí. Jednalo se o obchod a hospodářskou integraci, mobilitu a řešení regionálních konfliktů. V současné době jsou již dobře propracované struktury a nástroje, v jejichž rámci probíhá dialog a spolupráce. Pojednává se o nich v oddíle 2. Větší význam má to, že vztahy mezi EU a jejími partnery jsou stále intenzivnější a podporují rozsáhlý program přijímání a provádění reforem orientovaných na EU v mnoha zemích a odvětvích. V oddíle 3 jsou shrnuty hlavní úspěchy partnerských zemí i oblasti, v nichž je třeba vynaložit další úsilí. Podrobnější informace jsou k dispozici ve zprávách o pokroku jednotlivých zemí a ve zprávě o pokroku v jednotlivých odvětvích, které jsou přiloženy jako pracovní dokument útvarů Komise. Vzhledem k tomu, že se partnerské země EPS nacházejí v různé politické, ekonomické, sociální a kulturní situaci, a vzhledem k tomu, že jejich reformy mají různé priority a časové rozvržení, nejsou tyto zprávy přímo srovnatelné. Analýza pokroku ve správě věcí veřejných obsažená v tomto sdělení a jeho přílohách bude základem pro rozhodnutí o příspěvcích, které budou uděleny na rok 2008 z finančního nástroje pro správu věcí veřejných. Oddíl 4 pojednává o multilaterálních rozvojových tématech, která se týkají EU a jejích partnerů. V oddíle 5 jsou obsaženy závěry ohledně budoucího vývoje bilaterálních vztahů mezi EU a jednotlivými partnerskými státy. INSTITUCIONÁLNÍ RÁMEC Smluvní vztahy: Se zeměmi, na které se vztahuje EPS, byly s výjimkou Běloruska, Libye a Sýrie uzavřeny dohody o partnerství a spolupráci (se zeměmi na východě) a dohody o přidružení (se zeměmi na jihu). Díky velkému pokroku Ukrajiny zahájila EU v březnu 2007 s touto zemí jednání o nové posílené dohodě, která by měla podporou dalších vnitřních reforem výrazně přiblížit Ukrajinu k EU, postupně začlenit ukrajinské hospodářství do vnitřního trhu a kdekoli to bude možné přesahovat rozsah dohody o partnerství a spolupráci a akčního plánu mezi EU a Ukrajinou. Dosud proběhlo sedm kol jednání a obě strany usilovně pracují na vytvoření nového ambiciózního rámce svých vzájemných vztahů. Jakmile byl v únoru 2008 dokončen proces přistoupení Ukrajiny k WTO, byla ještě téhož měsíce zahájena jednání o rozsáhlé a komplexní oblasti volného obchodu, která je klíčovým prvkem nové posílené dohody. V říjnu 2007 Rada přijala nové závěry ohledně Libye a požádala Komisi o vypracování předlohy směrnic k vyjednání budoucí rámcové dohody mezi EU a Libyí. Komise tak učinila v únoru 2008. EU nabízí plné partnerství Bělorusku, pokud přijme konkrétní a přesvědčivá opatření směřující k demokratizaci, dodržování lidských práv a vytvoření právního státu. Vzhledem k tomu, že běloruské orgány dosud nepřijaly dostatečná opatření k nápravě nedostatků v demokratickém řízení země, není zatím možné na takovém partnerství pracovat. U témat vzájemného zájmu se však podporují kontakty na technické úrovni. Vztahy mezi EU a Sýrií se až do podpisu návrhu dohody o přidružení řídí dohodou o spolupráci z roku 1977. Akční plány: Poté, co byly přijaty akční plány s Arménií (listopad 2006), Ázerbájdžánem (listopad 2006), Gruzií (listopad 2006), Libanonem (leden 2007) a Egyptem (březen 2007), stoupl počet zemí, které mají zájem rozvíjet své vztahy s EU prostřednictvím tohoto nástroje podporujícího domácí reformy i bilaterální a regionální spolupráci, na dvanáct. V případě Alžírska probíhal na základě dohody o přidružení politický dialog v řadě pracovních skupin a podvýborů. Na zasedání Rady přidružení v březnu 2008 bylo rozhodnuto o vypracování společného pracovního programu, který by stanovil priority pro provádění dohody o přidružení. První akční plány vstoupily v platnost na začátku roku 2005. Tři z nich (s Ukrajinou, Moldavskou republikou a Izraelem) byly původně uzavřeny na tři roky. Vzhledem k tomu, že tyto státy dosáhly významného pokroku a že se jejich vztahy s EU v současné době přezkoumávají, aby mohly být podstatně prohloubeny, spolupráce i nadále z pragmatických důvodů probíhá na základě těchto akčních plánů. DOMÁCÍ PROGRAM REFOREM V PARTNERSKÝCH STÁTECH Politický dialog a reforma Procesy politických reforem sice mají stejné základní prvky, ale v každém státě EPS probíhají jinak, podle závazků daného státu. Státy, které sousedí s EU na východě a jsou zapojeny do EPS, jsou členy OBSE a Rady Evropy, takže mají zvláštní program reforem zaměřený na úzké sblížení se základními normami platnými v EU. Ve většině států tohoto regionu probíhají reformy v situaci hospodářského růstu a relativní stability. Ve státech na jihu vychází program reforem z dohodnutých hodnot uvedených v Barcelonském prohlášení a jako hodnotící kritéria používá závazky OSN. V mnoha státech, které tyto standardy dosud nesplňují, probíhá politická reforma pomalu. V případě Libanonu a okupovaného palestinského území politická situace dosud neumožnila smysluplné provádění akčního plánu, přestože bylo v tomto ohledu vynaloženo značné úsilí. V obecnější rovině lze konstatovat, že politický dialog se státy, na něž se vztahuje EPS, a jejich reformní programy mají velice různorodý charakter, a proto je nutné při posuzování akčních plánů a zpráv o pokroku jednotlivých států vzít v úvahu následující poznámky. Některé země, zejména Moldavská republika a Arménie, zahajují reformy na posílení svých demokratických institucí . V případě Moldavské republiky se jedná o legislativní opatření související s reformou parlamentu a místní samosprávy a v případě Arménie o dělbu moci, včetně zvýšení pravomocí národního shromáždění a zvýšení kvality místní samosprávy. Maroko se stalo členem Benátské komise Rady Evropy. Dosáhlo pokroku v oblasti právní odpovědnosti členů vlády a při reformě místní samosprávy. Egypt přijal soubor ústavních změn, které by měly mimo jiné od července 2008 ukončit výjimečný stav. Jordánsko přijalo nový zákon o obcích, který zavádí přímou volbu městské rady a starostů (s výjimkou Ammánu), čímž dosáhlo pokroku v oblasti podpory demokracie na místní úrovni. K dalšímu rozvíjení parlamentní kultury mohou významně přispět vztahy mezi parlamenty. Záměr Evropského parlamentu posílit spolupráci s parlamenty partnerských zemí, který byl vyjádřen v jeho zprávě o EPS z listopadu 2007, bude v tomto ohledu hlavním faktorem. V řadě partnerských států se uskutečnily prezidentské, parlamentní nebo místní volby . Poskytly důležité informace o vývoji demokracie. Místní volby, které proběhly v červnu 2007 v Moldavské republice, byly z velké části dobře zorganizované, a i přesto, že byly zaznamenány určité nedostatky, například v souvislosti s rovným přístupem všech kandidátů do médií, poskytly voličům skutečnou možnost výběru. Po volbách do horní komory egyptského parlamentu vydalo předsednictví EU prohlášení o určitých problémech při jejich průběhu. Maroko v parlamentních volbách v září 2007 zlepšilo transparentnost volebního procesu a přístup politických oponentů do médií. Na Ukrajině došlo navzdory kontroverznímu vyhlášení předčasných parlamentních voleb v roce 2007 ke konsolidaci demokratického procesu. Podle provedeného hodnocení se volby uskutečnily v souladu s mezinárodními standardy pro demokratické volby. Jordánské parlamentní volby v listopadu 2007 se řídily právními předpisy, které nesplňují některé mezinárodní normy. Jordánsko odmítlo přijmout mezinárodní volební pozorovatele. V Gruzii vyvolal návrh na odložení prezidentských voleb na podzim roku 2008 občanské nepokoje a vedl k vyhlášení výjimečného stavu. Kvůli obavám, které tyto události vyvolaly, se prezidentské volby konaly v lednu 2008. V jejich průběhu se projevila řada nesrovnalostí ve volebním procesu, včetně nevyváženého přístupu kandidátů k médiím, využívání státních zdrojů pro účely kampaně, hlášených případů zastrašování voličů a nesprávného sčítání a zpracování hlasů. Jestliže si Gruzie přeje splnit cíle akčního plánu v oblasti politické reformy, musí tyto nedostatky napravit. Prezidentské volby, které proběhly v Arménii v únoru 2008, z velké části odpovídaly mezinárodním normám. Je však nutné napravit nejasné oddělení státních a stranických funkcí a zajistit rovný přístup kandidátů do sdělovacích prostředků. Znepokojivé bylo rovněž vyhlášení výjimečného stavu okamžitě po ukončení voleb. V některých případech může o tom, zda se občané domnívají, že jejich hlasování má vliv, vypovídat volební účast. Ve výše uvedených volbách byla zaznamenána tato volební účast: Moldavská republika – 52 %, Egypt – 31 %, Ukrajina – 63 %, Maroko – 37 %, Jordánsko – 54 %, Gruzie – 56 % a Arménie – 69 %. Několik zemí (jmenovitě Arménie, Gruzie, Moldavská republika a Maroko) zavedlo opatření na posílení nezávislosti a transparentnosti justice , což je jeden z hlavních prvků politické reformy. Celková úroveň korupce zůstává ve většině partnerských států znepokojivá. Gruzie, Moldavská republika, Maroko a Ukrajina přijaly opatření na její potírání, např. protikorupční ověřování právních předpisů ještě před jejich přijetím, povinnost vysokých úředníků podat prohlášení o majetku, opatření na zvyšování informovanosti. Drobnější opatření směřující k vytvoření transparentní, odpovědné a účinné veřejné správy byla přijata v Arménii, Ázerbájdžánu, Gruzii, Jordánsku, Libanonu, na okupovaném palestinském územích a na Ukrajině. Pokud jde o lidská práva a základní svobody , Jordánsko (prosinec 2006) přistoupilo k Opčnímu protokolu k Úmluvě o právech dítěte, který se týká obchodu s dětmi, dětské prostituce a dětské pornografie. Egypt (v únoru 2007) a Jordánsko (v květnu 2007) přistoupily k Opčnímu protokolu téže úmluvy o dětech v ozbrojených konfliktech. Gruzie, Moldavská republika, Maroko a Ukrajina se rovněž přiblížily k ratifikaci řady mezinárodních úmluv. Některé státy přijaly opatření na posílení institucí, které se věnují sledování a ochraně lidských práv: v Arménii a Ázerbájdžánu byla rozšířena úloha ombudsmana, v Moldavské republice se zavádí státní preventivní mechanismus podle opčního protokolu k úmluvě proti mučení, v Egyptě přijala Národní rada pro lidská práva celostátní akční plán na propagaci a ochranu lidských práv. Ukrajina (v červenci 2007) přistoupila ke druhému opčnímu protokolu (zrušení trestu smrti) Mezinárodního paktu o občanských a politických právech. Řada zemí zachovala svá faktická moratoria na trest smrti a Jordánsko snížilo počet zločinů, za něž lze tento trest uložit. Z většiny partnerských zemí jsou stále hlášeny případy mučení a špatného zacházení , jejich frekvence a závažnost jsou však velice odlišné. K incidentům často dochází ve vyšetřovací vazbě a ve věznicích. K určitému pokroku v předcházení případů mučení a špatného zacházení došlo například v Gruzii, Moldavské republice a na Ukrajině. Tunisko a Maroko dosáhly pokroku při trestním stíhání pachatelů takových činů. V mnoha státech, které jsou zapojeny do EPS, existují problémy s nezávislostí sdělovacích prostředků a svobodou vyjadřování . Arménie pokročila při zlepšování svobody sdělovacích prostředků. V řadě zemí bylo dosaženo pokroku v otázce rovnosti pohlaví : v Egyptě bylo oficiálně zakázáno mrzačení ženských pohlavních orgánů, v Maroku umožnil dodatek k zákonu o státním občanství, aby dítě získalo státní příslušnost matky, a v Tunisku byl zahájen proces ratifikace opčního protokolu k Úmluvě o odstranění všech forem diskriminace žen. V Jordánsku, Moldavské republice a Maroku se zvýšila účast žen na politickém životě. Pokud jde o opatření na zlepšení postavení národnostních menšin , v Gruzii se provádí plán občanského začlenění, v Moldavské republice byl přijat akční plán na podporu Romů a Ukrajina ratifikovala Evropskou úmluvu o státním občanství. V oblasti základních pracovních práv je ratifikace a uplatňování úmluv Mezinárodní organizace práce v řadě partnerských zemích nadále problematické. Ve věci řešení regionálních konfliktů vede EU otevřený dialog se všemi partnerskými státy. Moldavská republika a Ukrajina s EU úzce spolupracují na vyřešení sporu v Podněstří. Mandát Mise EU pro pomoc na hranicích v Moldavské republice a na Ukrajině (EUBAM) byl prodloužen až do konce listopadu 2009. Na okupovaném palestinském území byla obnovena mise pro školení policie EU POL COPPS a ministři EU vyjádřili svou ochotu znovu rozmístit misi sledování hranic EU BAM Rafah, jakmile to situace dovolí. V Gruzii se na podzim roku 2007 začal provádět soubor opatření na posilování důvěry v Abcházii a Jižní Osetii, výsledky směřující k urovnání výše uvedených konfliktů jsou však velice omezené. Přestože se v červnu 2007 uskutečnila neformální schůzka prezidentů Arménie a Ázerbájdžánu, pokrok při řešení konfliktu v Náhorním Karabachu je rovněž velice malý. Egypt a Jordánsko hrály významnou úlohu při obnově arabské mírové iniciativy, účastnily se zasedání výborů Arabské ligy a jednání v Annapolisu v listopadu 2007. V nedávné době byla obnovena jednání o postavení Západní Sahary, ale dosud nedošlo k velkému pokroku. Na závěr lze říci, že většina partnerských států EPS věnuje čím dál tím větší pozornost zlepšování řízení migračních toků a prohlubování spolupráce s EU v této významné oblasti. Socio-ekonomické reformy V oblasti makroekonomického vývoje zaznamenala většina partnerských států EPS v roce 2007 vysoký hospodářský růst. V Moldavské republice se růst poněkud zpomalil v důsledku závažného sucha. Sucho ovlivnilo i zemědělskou výrobu v Maroku. V Libanonu poškodila hospodářství politická nestabilita. Nejvyšší růst zaznamenaly státy s významnými příjmy z energetiky, zejména Ázerbájdžán. Schodky veřejných financích a celková zadluženost zůstaly ve většině případů zvládnutelné. Ve většině států se zvýšila inflace, zejména kvůli celosvětovému nárůstu cen komodit, ale v některých případech vzbuzuje obavy míra měnové expanze. Výrazně vzrostl bilaterální obchod mezi EU a partnery EPS, což posílilo vzájemné vztahy, ovšem ve většině partnerských států došlo ke zhoršení obchodních bilancí a schodků běžného účtu. V řadě případů schodky vyrovnávají vyšší přímé zahraniční investice. V Izraeli a Jordánsku se obchodní bilance zlepšila. V případě Jordánska však vysoký obchodní deficit s EU vyžaduje stálou pozornost. Ázerbájdžán a Alžírsko dosáhly rozpočtových a obchodních přebytků. Izrael si udržel vysokou míru růstu, výrazně snížil své veřejné zadlužení a dosáhl téměř vyrovnaného stavu veřejných financí. V roce 2007 se upevnilo postavení EU jako hlavního obchodního partnera států EPS, zejména díky přistoupení Bulharska a Rumunska. Arménie, Egypt, Gruzie, Jordánsko a Tunisko zlepšily své podnikatelské prostředí například zjednodušením zápisu podniků do obchodního rejstříku, snížením licenčních poplatků nebo vytvořením kontaktních míst, kde lze vyřídit veškeré administrativní záležitosti najednou. Tento proces podpořila Evropsko-středomořská charta pro podniky, k níž přistoupila většina jižních partnerských států. Toto zlepšení však vždy nevedlo ke zvýšení přímých zahraničních investic, zejména u některých partnerů EPS ve Středozemí. V Egyptě, Gruzii a Moldavské republice dosáhly přímé zahraniční investice v roce 2007 rekordních úrovní. Většina zemí, na které se vztahuje EPS, má rozsáhlé šedé hospodářství a musí zlepšit ekonomickou správu. Navzdory vysoké míře hospodářského růstu se většina partnerských zemí potýká s vysokou mírou nezaměstnanosti , v zemích ležících ve Středozemí, se jedná zejména o nezaměstnanost mladých lidí. V Izraeli a na Ukrajině se nezaměstnanost postupně snižovala. Hlavní výzvou je podpora slušných pracovních podmínek. I přes úsilí, které vynaložily některé země, se výrazně nezlepšila úloha žen v sociálním a ekonomickém životě. V červnu 2008 Komise zveřejní svůj Přehled ekonomické situace států sousedících s EU. Odvětvové reformy Přehled pokroku v dalších politických oblastech akčních plánů EPS je spolu s některými správními a ekonomickými ukazateli uveden v přiložené zprávě o pokroku jednotlivých odvětví. Obecně lze říci, že partnerské státy EPS úspěšně pokračovaly v transformaci svých odvětvových politik a v přijímání strategií a opatření k provádění reforem a modernizace a ve své integraci s hospodářstvím a trhem EU. Zavedly nové právní předpisy a posílily svou správní kapacitu. Hlavní výzvou zůstávají sekundární právní předpisy a správní kapacita k provádění reforem. Rychlost i rozsah pokroku se v jednotlivých zemích a odvětvích liší. V několika partnerských státech EPS lze pozorovat větší snahu o přizpůsobování vnitrostátních právních předpisů právu EU, v různé míře a v závislosti na odvětví. Kromě toho se finanční pomoc ES čím dál tím více zaměřuje na jednotlivé politiky a na priority reforem, které byly dohodnuty v akčních plánech EPS. V řadě politických oblastí nelze pokroku dosáhnout okamžitě, zprávy o pokroku proto pravidelně upozorňují na probíhající opatření a na ukončené fáze modernizace. Ve všech oblastech byl dále posílen politický dialog mezi ES a partnerskými státy, na něž se vztahuje EPS. Dialog v oblasti odvětvových politik má velký význam pro „partnerství pro reformu“, které EPS prosazuje. Proces vytváření veřejné správy, která by byla v souladu s potřebami a právy občanů, např. zřizování středisek, v nichž lze na jednom místě vyřídit registraci podniku, nezkorumpované policejní a celní orgány sloužící občanům, účinná správa přístavů usnadňující obchod a dopravu nebo přístup k informacím o životním prostředí, mohou, pokud dlouhodobě fungují, výrazně přispět k dobré správě věcí veřejných a existenci právního státu. MNOHOSTRANNÝ ROZVOJ V listopadu 2005 byl na summitu v Barceloně přijat pětiletý pracovní program a v listopadu 2006 na setkání ministrů v Tampere přijali partneři z EU a ze Středozemí pracovní program na rok 2007. V roce 2007 se soustavně pracovalo na čtyřech kapitolách spolupráce a bilaterální politický dialog vedený v rámci EPS nadále přispíval ke zvyšování regionální spolupráce v mnoha oblastech. V roce 2007 byla dokončena většina z 21 iniciativ přijatých v Tampere. Na zasedání ministrů evropských a středomořských zemí, která se konala v Lisabonu v listopadu 2007, byl schválen nový soubor iniciativ na rok 2008. Politický a bezpečností dialog se zaměřil na pravidelné vyhodnocení politické situace na Blízkém východě, provádění kodexu chování v oblasti boje proti terorismu, prohloubení dialogu o EOBP a bezpečnostních otázkách, zahájení regionálního dialogu o spolupráci v oblasti voleb a iniciativách souvisejících s občanskou společností, lidskými právy a demokracií. Pokud jde o hospodářskou spolupráci, bylo dosaženo pokroku v oblasti finanční spolupráce v rámci Nástroje pro evropsko-středomořské investice a partnerství (FEMIP), při vytváření evropsko-středomořské sítě odborníků na veřejné finance, při jednání o službách a právu na usazení a při vytváření skupiny vysokých úředníků, která by pracovala na dosažení cíle oblasti volného obchodu v roce 2010 i po něm. Dialog pokračoval v široké řadě oblastí, týkal se například problémů životního prostředí, s nimiž se potýkají partneři ve Středozemí. V oblasti energetiky byl na zasedání ministrů energetiky z evropských a středomořských zemích v prosinci 2007 schválen prioritní akční plán na období 2008–2013. Pokud jde o kulturní a občanský rozměr, usilovalo se o větší zapojení občanské společnosti. Dialog se zaměřil například na úlohu žen ve společnosti, vysokoškolské vzdělání a vědecký výzkum a na informační společnost. Politický dialog s partnery EPS byl posílen rovněž po vrcholné schůzce států EU a Afriky, která se konala v prosinci 2007 v Lisabonu a na níž byla přijata společná strategie mezi EU a Afrikou a první akční plán, což vytvoří další synergie ve vztazích mezi EU a africkými partnerskými státy. V březnu 2008 Evropská rada schválila princip Středomořské unie, která bude zahrnovat členské státy EU a státy, které nejsou členy EU, ale leží na pobřeží Středozemního moře. Rada vyzvala Komisi, aby jí do vrcholné schůzky, která se bude konat v Paříži dne 13. července 2008 předložila návrhy nutné k vymezení podmínek fungování této unie s názvem „Barcelonský proces: Středomořská unie“. Komise tyto návrhy rychle připraví a zároveň povede konzultace s jižními sousedy. Komise ve svém sdělení z dubna 2007 vymezila iniciativu Černomořská synergie jako odpověď na výzvy a příležitosti, které vyžadují posílení regionální spolupráce v oblasti Černého moře. Tato iniciativa využívá přistoupení Bulharska a Rumunska k EU a přístupového procesu Turecka a doplňuje hlavní bilaterální spolupráci v rámci EPS a dalších politik, které se na tuto oblast vztahují. Vytváří novou platformu pro regionální spolupráci, do níž jsou zapojeny EU, Turecko, všichni východní partneři, s nimiž byl v rámci EPS dohodnut akční plán, a Ruská federace. Jakmile byla Černomořská synergie schválena Radou, začala Komise provádět řadu konkrétních opatření, zejména v oblasti energetiky, dopravy, životního prostředí, rybolovu, migrace a rozvoje občanské společnosti. Komise získala postavení pozorovatele v Organizaci pro hospodářskou spolupráci v oblasti Černého moře (BSEC) a navázala s ní pracovní kontakty. Dne 14. února 2008 se v Kyjevě uskutečnilo zasedání ministrů zahraničí států EU a států, které jsou zapojeny do Černomořské synergie. Na zasedání bylo přijato společné prohlášení, jímž se zahajuje činnost Černomořské synergie jako společného a dlouhodobého projektu. V červnu 2008 Komise předloží Radě zprávu o prvním roce fungování Černomořské synergie. DALšÍ VÝVOJ VZTAHů EU A PARTNERSKÝCH STÁTů Další vývoj akčních plánů Ve svých závěrech z února 2008 Rada vyzdvihla ústřední úlohu akčních plánů při dosahování cílů evropské politiky sousedství. Pokrok, o kterém podává zprávu toto sdělení, jasně potvrzuje tento názor. Akční plány daly smluvním vztahům mezi EU a jejími partnery praktickou náplň a stávají se významnou referencí pro dárce. Vzhledem k tomu, že vzájemné vztahy se budou prohlubovat, některé cíle budou splněny, jiné cíle budou dohodnuty, bude nutné plány upravovat. Akční plány obsahují ustanovení o úpravách, které umožní, aby se vyšší ambice stran odrážely v dokumentu, kterým se řídí jejich společná činnost. Komise se domnívá, že tyto nástroje, ať už budou mít jakýkoli název, naleznou uplatnění i v souvislosti s novými smluvními dohodami, které budou uzavřeny s partnery, na něž se vztahuje EPS. Zkušenosti získané během provádění první generace akčních plánů naznačují, že by plány měly být v budoucnosti upraveny tak, aby lépe odpovídaly ambicím a kapacitám jednotlivých partnerských států, odrážely různý stupeň vztahů mezi EU a jejími partnery a podporovaly uskutečnitelná opatření na sblížení právních předpisů a norem EU a partnerských států. Díky tomuto rozlišení dostanou partnerské státy větší prostor pro vlastní iniciativu. Kromě výše uvedeného je rovněž nutné zachovat a zkvalitnit hlavní prvky akčních plánů, jmenovitě to, že jsou relativně konkrétní, vztahují se na určité období a jsou zaměřeny na akce. Užitečné by bylo i jasnější vymezení návaznosti opatření přijatých pro dosažení cílů akčního plánu. Rozsah akčních plánů (tedy počet začleněných odvětví) by měl ve většině případů zůstat beze změny, protože odráží komplexní vztahy, které EU rozvíjí se svými partnery. Mělo by být provedeno realistické vyhodnocení rozsahu provádění akčních plánů. Budoucí vývoj vztahů s partnerskými státy Evropská politika sousedství se postupně stává nástrojem pro rozvoj intenzivnějších a plodnějších vztahů mezi EU a jejími partnery. EU nyní musí pokračovat ve svém přístupu a 1) zvyšovat intenzitu EPS a její provádění, aby přinášela jasnější výsledky, 2) pokračovat v postupném provádění politiky na základě úspěchů jednotlivých zemí a 3) prokázat ochotu prohlubovat vztahy s vybranými partnery, kteří o to mají zájem a v jejichž případě je takové prohloubení odůvodněno. Se čtyřmi státy spolupráce na provádění akčních plánů pokročila natolik, že zcela odůvodňuje zvláštní prohloubení jejich vztahů s EU. Toto prohloubení by mělo být v každém případě provedeno podle konkrétní situace daného státu a mělo by být v souladu s celkovým záměrem EPS, včetně zásady dohodnutých kritérií hodnocení. V případě Ukrajiny vzniká ambiciózní nový rámec partnerství díky rychle postupujícím jednání o nové posílené dohodě, která bude obsahovat ustanovení o rozsáhlé a komplexní oblasti volného obchodu. Moldavská republika dosáhla řady úspěchů při provádění svého akčního plánu EPS a má silnou politickou vůli v tomto provádění pokračovat. Rada proto v únoru 2008 dospěla k závěru, že EU je díky tomuto stálému pokroku připravena začít uvažovat o nové dohodě, která by byla přizpůsobena moldavským zájmům a byla by rozsáhlejší než dohoda o partnerství a spolupráci. V případě Maroka pokračuje jednání o konkrétních opatření pro získání „výsadního postavení“, mohlo by se jednat o široký balíček opatření, včetně významných opatření v oblasti mobility osob paralelních k pokroku v oblasti zpětného přebírání osob. Pokud jde o Izrael , pracovní skupina analyzuje, v jakých oblastech by mohly vztahy s EU získat zvláštní postavení, mělo by dojít jak k prohloubení politického dialogu, tak k užšímu zapojení Izraele do hospodářství, trhu a řady klíčových politik EU. V případě Jordánska a Tuniska bude pokračovat spolupráce v řadě odvětvových politik, která bude podporovat jejich reformní program. V ostatních zemích začalo provádění akčních plánů EPS relativně nedávno. Další spolupráce s Arménii , Egyptem a Gruzií bude moci navázat na slibný začátek, v každém případě se bude přihlížet ke konkrétní situaci a ambicím jednotlivých zemí. Spolupráce s Ázerbájdžánem pokračuje v řadě odvětví, včetně energetiky. V případě Libanonu a okupovaného palestinského území budou akční plány EPS pevným ukotvením reforem, jakmile situace umožní větší pokrok. Prozatím se na mnoha úrovních udržují kontakty, jejichž cílem je budovat důvěru a kapacitu. Zasedání společného výboru s palestinskou samosprávou, které je naplánováno na druhé čtvrtletí roku 2008, by mělo obnovit společné provádění akčního plánu. Se čtyřmi státy, na které se vztahuje politika sousedství, nebyly uzavřeny žádné akční plány, ale v některých případech bylo přesto možné dosáhnout určitého pokroku ve vzájemných vztazích. V Alžírsku se úspěšně provádí dohoda o přidružení, vzájemné vztahy se rychle rozvíjejí v oblastech sahajících od energetiky po migraci. Vztahy s Libyí se výrazně zlepšily, Komise navrhuje, aby se s tímto významným státem dojednala ambiciózní a rozsáhlá dohoda. Vztahy se Sýrii by mohly být posíleny na základě návrhu dohody o přidružení, jakmile to umožní politická situace. Vztahy s Běloruskem zůstávají na ministerské úrovni omezeny kvůli vnitřní situaci země, na technické úrovni se však kontakty rozvíjejí. Otevření delegace EK v Minsku umožní posílit tyto kontakty i vztahy s běloruskou občanskou společností. Politika, která je lépe vidět Ve sdělení, které Komise přijala v prosinci 2006, byla zdůrazněna nutnost zvýšit viditelnost evropské politiky sousedství, aby se zvýšila odpovědnost za reformní proces a aby se poukázalo na to, jak EU podporuje své sousedy při vzájemném sbližování . V roce 2007 se kromě konference, která se konala v Bruselu a na níž se sešli ministři a zástupci občanské společnosti z EU a partnerských států, v mnoha partnerských státech výrazně zvýšila informovanost veřejnosti o závazcích přijatých v akčním plánu a o důrazu na zapojení organizací občanské společnosti do EPS. Uvnitř EU se význam posílení vztahů s našimi sousedy dostal téměř do centra politické diskuse. Komise bude na tyto výsledky navazovat ve spolupráci s dalšími orgány, členskými státy a partnerskými zeměmi. [1] Alžírsko, Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Egypt, Gruzie, Izrael, Jordánsko, Libanon, Libye, Maroko, Moldavská republika (dále jen „Moldavsko”), okupované palestinské území, Sýrie, Tunisko a Ukrajina. Termín „partnerské státy“ se bude z důvodů stručnosti dále používat i pro okupované palestinské území. [2] KOM(2006) 726. [3] KOM(2007) 774.