DŮVODOVÁ ZPRÁVA

1.Předmět návrhu

Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na třicátém devátém výročním zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, které se bude konat ve francouzském Štrasburku ve dnech 3. až 6. prosince 2019, pokud jde o předpokládané přijetí rozhodnutí týkajícího se dvou změn příloh II a III úmluvy stálým výborem.

2.Souvislosti návrhu

2.1.Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť

Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (dále jen „úmluva“) usiluje o ochranu evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a jejich přírodních stanovišť, zejména těch, jejichž ochrana vyžaduje spolupráci několika států. Jde o mezivládní smlouvu uzavřenou pod záštitou Rady Evropy. Úmluva vstoupila v platnost dne 1. června 1982.

Evropská unie je smluvní stranou této úmluvy od 1. září 1982. Úmluva má v současné době 51 smluvních stran, včetně všech členských států EU.

2.2.Stálý výbor

Stálý výbor je rozhodovacím orgánem úmluvy s pravomocí posuzovat stav druhů z hlediska ochrany a následně přezkoumat jejich zařazení do příloh úmluvy. Jeho funkce jsou uvedeny v článcích 13–15 úmluvy. Schází se alespoň jednou za dva roky a kdykoli o to požádá většina smluvních stran. Stálý výbor se obvykle schází každý rok.

V souladu s článkem 17 úmluvy se změna příloh přijímá dvoutřetinovou většinou smluvních stran.

2.3.Zamýšlený akt stálého výboru

Na třicátém devátém výročním zasedání stálého výboru úmluvy, které se bude konat ve francouzském Štrasburku ve dnech 3. až 6. prosince 2019, má být přijato rozhodnutí týkající se změn příloh II a III úmluvy („zamýšlený akt“).

Účelem zamýšleného aktu je změnit přílohy II a III úmluvy, jak je stanoveno v článku 17 úmluvy.

V souladu s článkem 17 úmluvy vstoupí změna v platnost pro všechny smluvní strany tři měsíce po přijetí stálým výborem, pokud jedna třetina smluvních stran nevznese námitky. Změna vstoupí v platnost pro smluvní strany, které nevznesly námitky.

3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie

Norsko předložilo návrh na přesunutí bernešky bělolící (Branta leucopsis) z přílohy II (přísně chráněné druhy živočichů) do přílohy III (chráněné druhy živočichů – regulace je možná). Na podporu tohoto návrhu uvedlo, že celková velikost populace bernešky bělolící se od 80. let minulého století do roku 2010 více než zdesetinásobila (ze 112 000 na 1 319 000), a to mj. v důsledku intenzifikace zemědělství, díky níž je k dispozici velké množství krmiva. Tento druh proto již nepotřebuje přísnou ochranu v celé oblasti svého výskytu.

Předmět zamýšleného rozhodnutí stálého výboru se týká oblasti výlučné vnější pravomoci EU v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), neboť spadá do oblasti, na niž se již do značné míry vztahují vnitřní společná pravidla (tj. směrnice o ochraně ptáků). Je proto nezbytné, aby Rada přijala rozhodnutí s cílem stanovit postoje, které mají být jménem Unie zaujaty na třicátém devátém zasedání stálého výboru s ohledem na zamýšlený akt.

Návrh není v souladu se stávajícím statusem právní ochrany bernešky bělolící podle směrnice o ochraně ptáků, jelikož tento druh není uveden v příloze II zmíněné směrnice (druhy, které lze lovit). Zmíněný druh je uveden v příloze I směrnice o ochraně ptáků (tj. jedná se o druh vyžadující určení zvláště chráněných oblastí).

Návrh plánu regulace jednotlivého druhu týkající se bernešky bělolící byl přijat v prosinci 2018 na zasedání smluvních stran Dohody o ochraně africko-euroasijských stěhovavých vodních ptáků s cílem řešit velmi rychlý nárůst její populace, a zejména následné problémy způsobené tímto druhem (škody v zemědělství a rizika pro leteckou bezpečnost). Plán poskytuje rámec na podporu rozhodovacího procesu ve státech, v nichž se berneška bělolící vyskytuje, pokud jde o uplatňování odchylek, včetně pravidelného hodnocení kumulativního dopadu odchylek, sledování stavu populace, jakož i vývoj škod v zemědělství nebo rizik pro leteckou bezpečnost. Měl by usnadnit výměnu informací a eventuální koordinaci odchylných opatření v jednotlivých státech výskytu bernešky bělolící, aby se zvýšila účinnost těchto opatření a zabránilo se nezamýšleným účinkům s ohledem na migrační trasy tohoto druhu.