CS   CS 
 
 
 EVROPSKÁ  
KOMISE   
V Bruselu dne 26.4.2019  
COM(2019) 198 final  
 
SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉ 
CENTRÁLNÍ BANCE, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU 
VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ  
Srovnávací přehled EU o soudnictví 2019   
 
2 
   
 
 
„Evropská unie je společenstvím práva. Dodržovat právní předpisy a rozsudky soudu není 
možnost, nýbrž povinnost. “  
Předseda Komise Jean -Claude Juncker, Projev o stavu unie 2018(1) 
 
„Dodržování zásady právního státu není pouhým předpokladem ochrany všech základních hodnot 
uvedených v článku  2 SEU. Jde rovněž o podmínku dodržování všech práv a povinností 
plynoucích ze Smluv a o předpoklad zajištění  vzájemné důvěry občanů, podniků a státních orgánů 
v právní systémy všech ostatních členských států .“(2)  
Prohlášení prvního místopředsedy Komise Timmermanse na plenárním zasedání Evropského 
parlamentu, 28. února 2018  
 
„Pracujeme na zvýšení důvěry v soudnictví. Vynakládání dostatečných finančních prostředků 
na systém soudnictví nepředstavuje náklad, jde o investici. […] Země s řádně fungujícím 
soudnictvím má větší pravděpodobnost přilákat investory. “(3)  
Komisařka Jourová, Vídeň, 30. listopadu 2018  
  
                                                           
1  Projev o stavu Unie 2018 pronesený před Evropským parlamentem dne 12. září 2018: 
https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/soteu2018 -speech_cs_0.pdf   
2  Prohlášení prvního místopředsedy Komise Timmermanse na plenárním zasedání Evrop ského parlamentu dne 
28. února  2018 ohledně rozhodnutí Komise o aktivaci čl.  7 odst.  1 SEU vzhledem k situaci v Polsku.  
3  Projev přednesený ve  Vídni dne 30. listopadu 2018 na  konferenci o  účinnosti systémů soudnictví.  
 
3 
  1. ÚVOD 
Nejdůležitějšími prvky účinných systémů soudnictví jsou nezávislost, úroveň a efektivnost, neboť 
mají zásadní význam pro prosazování právního státu a hodnot, na nichž je EU založena. Účinné 
systémy soudnictví mají klíčový význam pro provádění práva EU. Vnitrostátní soudy jednají při 
uplatňování práva EU jako soudy EU. Jsou to v první řadě tyto vnitrostátní soudy, které zajišťují 
účinné prosazování práv a povinností stanovených v právu EU(4). Jak uvedl Soudní dvůr 
Evropské unie, samotná existenc e účinného soudního přezkumu nezávislými soudy je přitom 
inherentní existenci právního státu(5). 
Sdělení s názvem Další posílení zásady právního státu v Unii – současný stav a možnosti 
budoucího vývoje , přijaté dne 3. dubna 2019, označuje srovnávací přehle d EU o  soudnictví za 
součást nástrojů EU pro posílení právního státu, které podněcují reformy soudnictví a prosazují 
normy právního státu(6). Dodržování zásad právního státu, mimo jiné nezávislosti systémů 
soudnictví, má významný dopad na  investiční rozhod nutí a  na přilákání podniků. Z  tohoto 
důvodu je zlepšování účinnosti vnitrostátních systémů soudnictví prioritou evropského semestru 
– ročního cyklu koordinace hospodářských politik v  EU. Roční analýza růstu na rok  2019, která 
stanoví hospodářské a sociáln í priority pro EU a její členské státy pro nadcházející rok, opětovně 
zdůrazňuje souvislost mezi příznivým podnikatelským prostředím na straně jedné a právním 
státem a účinnými systémy soudnictví na straně druhé(7).  
Pro sledování reforem soudnictví a  jejich dopadu v členských státech předkládá srovnávací 
přehled EU o  soudnictví (dále jen „srovnávací přehled“) od roku 2013 výroční přehled ukazatelů, 
které jsou důležité pro posouzení úrovně, nezávislosti a efektivnosti soudnictví, jenž představují 
základní p arametry účinného systému soudnictví. Přehled z roku 2019 dále rozvíjí ukazatele 
u všech tří prvků a  poprvé předkládá ukazatele věnované:  
- podrobnému vynakládání finančních zdrojů v každém systému soudnictví,  
- standardům používaným pro zlepšení kvality rozsu dků u  nejvyšších soudů,  
- řídícím pravomocím nad vnitrostátními úřady státního zastupitelství a jmenování a 
odvolávání státních zástupců,  
- orgánům zapojeným do  disciplinárních řízení v  souvislosti se soudci,  
- standardům a praxi v souvislosti s řízením počtu p řípadů a nahromaděných nevyřízených věcí 
u soudů.  
  
                                                           
4  Článek  19 Smlouvy o Evropské unii (SEU).  
5  Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 27.  února  2018 ve věci Associação Sindical dos Juízes 
Portugueses v. Tribunal de Contas, C -64/16, ECLI:EU:C:2018:117.  
6  COM(2019) 163.  
7  Sdělení Komise – Roční analýza růstu na rok  2019, 21.11.201 8, COM(2018)  770 final, s.  12. 
 
4 
 Co je srovnávací přehled EU o soudnictví?  
Srovnávací přehled EU o soudnictví je komparativní informační nástroj, který má EU a členským státům 
pomoci každým rokem zvyšovat účinnost jejich vnitrostátních systémů soudnictví poskytováním 
objektivních, spolehlivých a srovnatelných údajů pro řadu ukazatelů, které jsou důležité pro posouzení 
úrovně, nezávislosti a efektivnosti systémů soudnictví ve všech členských státech. Srovnávací přehled 
nepředstavuje obecn ý žebříček hodnocení, nýbrž podává přehled o fungování všech systémů soudnictví na 
základě ukazatelů, jež jsou ve společném zájmu všech členských států.  
Srovnávací přehled neprosazuje konkrétní typ systému soudnictví a přistupuje ke všem členským státům 
rovnocenně.  
Bez ohledu na model vnitrostátního systému soudnictví nebo právní tradici, ve které je zakotven, jsou 
nezávislost, úroveň a efektivnost jedny ze základních parametrů účinného systému soudnictví. Údaje pro 
tyto tři parametry je třeba posoudit spo lečně, jelikož všechny tři prvky jsou nezbytné pro účinnost systému 
soudnictví a často jsou vzájemně propojené (iniciativy zaměřené na zlepšení jednoho z těchto prvků 
mohou mít vliv i na ostatní prvky).  
Srovnávací přehled se zaměřuje především na sporné o bčanské a obchodní věci a rovněž na správní věci s 
cílem pomoci členským státům v jejich úsilí o dosažení příznivějšího investičního, podnikatelského a 
občanům vstřícnějšího prostředí. Srovnávací přehled je komparativní nástroj, jenž se vyvíjí v dialogu s 
členskými státy a Evropským parlamentem(8). Jeho cílem je určit základní parametry efektivního systému 
soudnictví a každým rokem poskytovat příslušné údaje.  
Jaká je metodika srovnávacího přehledu EU o soudnictví?  
Srovnávací přehled vychází z řady zdrojů in formací. Velké části kvantitativních údajů poskytuje Komise 
Rady Evropy pro hodnocení efektivity justice (CEPEJ), se kterou Komise uzavřela smlouvu na 
vypracování zvláštní každoroční studie. Tyto údaje pocházejí z období od roku  2010 do roku  2017 a 
poskytl y je členské státy podle metodiky CEPEJ. Studie obsahuje rovněž podrobné připomínky a 
informativní přehledy o jednotlivých zemích s bližšími údaji. Tyto je třeba zohlednit vedle číselných 
údajů(9). 
Údaje o délce řízení, které shromáždila CEPEJ, ukazují „di spoziční čas“, což je vypočítaná délka 
soudního řízení (na základě poměru mezi projednávanými a vyřešenými případy). Údaje o efektivnosti 
soudů při uplatňování práva EU v konkrétních oblastech ukazují průměrnou délku řízení odvozenou ze 
skutečné délky soud ních řízení. Je třeba uvést, že se délka soudního řízení může zeměpisně v rámci 
jednoho členského státu významně lišit, zejména v městských centrech, v nichž mohou obchodní činnosti 
vést k vyššímu počtu případů.  
K dalším zdrojům údajů patří: skupina kontak tních osob pro vnitrostátní systémy soudnictví(10), Evropská 
síť rad pro justici (ENCJ)(11), Síť předsedů nejvyšších soudů Evropské unie (NPSJC)(12), Sdružení státních 
rad a nejvyšších správních soudů EU (ACA -Europe)(13), Evropská síť pro hospodářskou soutěž(14), 
                                                           
8  Evropský parlament přijal dne 29. května 2018 usnesení o srovnávacím přehledu EU o soudnictví 2017 
(P8_TA(2018)0216), které bylo použito při přípravě tohoto vydání srovnávacího přehledu EU o soudnictví a 
bude použito i při  přípravě jeho budoucích vydání.  
9 https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice-scoreboard_cs  
10  Za účelem přípravy srovnávacího přehledu EU o soudnictví a na podporu výměny osvědčených postupů v 
souvislosti s účinností systémů soudnictví Komise členské státy požádala, aby určily dvě kontaktní osoby, 
jednu ze soudcovského sboru a jednu na ministerstvu spravedlnosti. Tato neformální skupina se pravidelně 
schází.  
11 ENCJ spojuje vnitrostátní instituce v členských státech, které jsou nezávislé na výkonné a zákonodárné moci 
a které odpovídají za podporu soudců při nezávislém výkonu spra vedlnosti: https://www.encj.eu/  
12 NPSJC poskytuje fórum, jehož prostřednictvím si mohou evropské instituce vyžádat stanoviska nejvyšších 
soudů a sjednotit svůj postoj prostřednictvím diskuse a výměny nápadů: http://network -presidents.eu/  
13 ACA -Europe je složena ze Soudního dvora EU a státních rad nebo nejvyšších správních soudů v jednotlivých 
členských státech EU: http://www.juradmin.eu/index.php/en/  
14 Evropská síť pro hospodářskou soutěž byla zřízena jako fórum pro diskuse a spolupráci evropských orgánů 
pro hospodářskou soutěž v případech, kdy se uplatňují články  101 a  102 Smlouvy o fungování EU. Evropská 
 
 
5 
 Komunikační výbor (COCOM)(15), Evropské středisko pro sledování porušování práv duševního 
vlastnictví(16), odborná skupina pro praní peněz a financování terorismu(17), Eurostat(18), Evropská síť pro 
justiční vzdělávání (EJTN)(19) a Světové ekonomické fórum ( WEF)(20). 
Metodika pro srovnávací přehled byla dále rozvinuta v úzké spolupráci se skupinou kontaktních osob pro 
vnitrostátní systémy soudnictví, zejména prostřednictvím dotazníku a sběru údajů o některých aspektech 
fungování systémů soudnictví.  
Dostupnost údajů, zejména pokud jde o  ukazatele efektivnosti systémů soudnictví se nadále zlepšuje, 
neboť mnoho členských států investovalo do své kapacity vytvářet kvalitnější justiční statistiky. 
Přetrvávající problémy při získávání nebo poskytování údajů jsou buď zapříčiněny nedostatečnými 
statistickými kapacitami nebo skutečností, že vnitrostátní kategorie shromažďovaných údajů neodpovídají 
přesně kategoriím, které se používají ve srovnávacím přehledu. Pouze v několika málo případech je 
příčinou chybějících údajů neochota některých vnitrostátních orgánů údaje poskytnout. Komise členské 
státy i nadále vybízí, aby dále snížily množství chybějících údajů a aktivně se zapojily do výměny 
osvědčených postupů.  
Jakým způsobem srovnávací přehled EU o soudnictví obohacuje ev ropský semestr?  
Srovnávací přehled poskytuje údaje pro posouzení úrovně, nezávislosti a efektivnosti vnitrostátních 
systémů soudnictví, a tím pomáhá členským státům zvýšit účinnost jejich vnitrostátních systémů 
soudnictví. To usnadňuje odhalení nedostatků a určení osvědčených postupů a sledování problémů a 
pokroku. V rámci evropského semestru se provádí hodnocení jednotlivých zemí, a to prostřednictvím 
dvoustranného dialogu s příslušnými vnitrostátními orgány a zúčastněnými stranami. Toto posouzení se 
odráž í ve výročních zprávách v rámci evropského semestru a  kombinuje poznatky získané z přehledu 
s kvalitativní analýzou a  zohledňuje charakteristiky právních systémů a  širší kontext dotčených členských 
států. Analýza v  rámci evropského semestru může vést k tom u, že Komise Radě navrhne, aby přijala 
doporučení pro jednotlivé země, jak zlepšit vnitrostátní systémy soudnictví v konkrétních členských 
státech.  
Proč jsou účinné systémy soudnictví důležité pro příznivé investiční prostředí?  
Již před dlouhou dobou bylo shledáno, že účinné systémy soudnictví, které prosazují právní stát, mají 
pozitivní hospodářský dopad. Pokud systémy soudnictví zaručují prosazování práv, jsou věřitelé s větší 
pravděpodobností ochotni poskytovat úvěry, podniky jsou odrazovány od oportunis tického chování, 
snižují se transakční náklady a inovativní podniky s větší pravděpodobností investují. Pozitivní dopad 
řádně fungujících vnitrostátních systémů soudnictví pro hospodářství je zdůrazněn ve značné řadě studií a 
                                                                                                                                                                                            
síť pro hospodářskou soutěž představuje rámec pro mechanismy úzké spolupráce podle nařízení Rady 
č. 1/2003. Prostřednictvím Evropské sítě pro hospodářskou soutěž Komise a vnitrostátní orgány pro 
hospodářskou soutěž ve všech členských státech EU vzájemně spolu pracují: 
http://ec.europa.eu/competition/ecn/index_en.html  
15 COCOM je složen ze zástupců členských států EU. Jeho hlavní úlohou je vydávat stanovisko k návrhům 
opatření, která Komise zamý šlí přijmout k otázkám digitálního trhu: https://ec.europa.eu/digital -single -
market/en/communications -committee  
16 Evropské středisko pro sledování porušování práv duš evního vlastnictví je síť odborníků a specializovaných 
zúčastněných stran. Je složeno ze zástupců veřejného a soukromého sektoru, kteří spolupracují v rámci 
aktivních pracovních skupin: https://euipo.europa.eu/ohimportal/en/web/observatory/home   
17  Odborná skupina pro praní peněz a financování terorismu se pravidelně schází za účelem sdílení názorů a s 
cílem pomoci Komisi stanovit politiku a vypracovat nové právní předpisy v oblas ti boje proti praní peněz a 
financování terorismu: http://ec.europa.eu/justice/civil/financial -crime/index_en.htm  
18 Eurostat je statistický úřad Evropské unie: http://ec.europa.eu/eurostat/about/overview  
19 EJTN je hlavní platforma a podporovatel vzdělávání a výměny poznatků o evropském soudnictví. 
Vypracovává standardy odborné přípravy a vzdělávací programy, koordi nuje výměny a programy v oblasti 
justičního vzdělávání, šíří odborné znalosti týkající se vzdělávání a prosazuje spolupráci mezi organizacemi 
EU působícími v oblasti justičního vzdělávání. EJTN má přibližně 34  členů zastupujících členské státy EU i 
nadnáro dní organizace EU. http://www.ejtn.eu/  
20 Mezinárodní ekonomické fórum je mezinárodní organizace pro spolupráci veřejného a soukromého sektoru, 
jejímiž členy jsou podniky: https://www.weforum.org/  
 
6 
 v literatuře, včetně těch poch ázejících z Mezinárodního měnového fondu(21), Evropské centrální banky(22), 
OECD(23), Světového ekonomického fóra(24) a Světové banky(25). 
Studie z nedávné doby zjistila, že zkrácení délky soudních řízení o  1 % (měřeno v  dispozičním čase)(26)) 
může zvýšit růst podniků(27) a že zvýšení procenta společností vnímajících systém soudnictví jako 
nezávislý o 1  % bývá spojeno s vyšším obratem a  růstem produktivity(28). Jiná studie ukázala pozitivní 
korelaci mezi vnímanou nezávislostí soudnictví a tokem přímých zahraničníc h investic do střední a 
východní Evropy(29).  
Význam účinnosti vnitrostátních systémů soudnictví pro podniky byl navíc vyzdvižen v několika 
průzkumech. V jednom průzkumu například 93 % velkých podniků odpovědělo, že systematicky 
přezkoumávají podmínky právn ího státu (včetně nezávislosti soudů) v  zemích, ve kterých investují(30), a v 
jiném odpověděla více než polovina malých a  středních podniků, že náklady a neúměrná délka soudního 
řízení byly jedním z  hlavních důvodů pro nezahajování soudních řízení při poruš ení práv duševního 
vlastnictví(31). 
  
                                                           
21  Regionální hospodářský výhled MMF, listopad 2017, Europe: Europe Hitting its Stride, s. xviii, s. 40, 70: 
https:// www.imf.org/~/media/Files/Publications/REO/EUR/2017/November/eur -booked -print.ashx?la=en   
22 ECB, „Strukturální politiky v rámci eurozóny“,  červen  2018,  ECB  Occasional  Paper  Series  č. 210: 
https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/scpops/ecb.op210.en.pdf?3db9355b1d1599799aa0e475e5624651   
23 Viz např. „What makes civil justice effective?“, politická sdělení oddělení OECD pro ekonomiku, 
18. června  2013, a „The Economics of Civil Justice: New Cross -Country Data and Empirics“, pracovní 
dokument oddělení OECD pro ekonomiku č.  1060.  
24 Světové ekonomické fórum „The Global Competitiveness Report 2018“, říjen 2018: 
https://www.weforum.org/reports/the -global -competitveness -report -2018   
25 Zpráva Světové banky „World Development Report 2017“: Governance and the Law, Chapter 3: The role of 
law“, s. 83, 140: http://www.worldbank.org/en/publication/wdr2017   
26  Ukazatelem „dispoziční čas“ je počet nevyřešených věcí dělený počtem vyřešených věcí na konci roku 
vynásobený 365  (dny). Jde o standardní u kazatel stanovený Komisí Rady Evropy pro efektivnost soudnictví 
CEPEJ: ://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp  
27  Vincenzo Bove a Leandro Elia; T he judicial system and economic development across EU Member States, 
JRC Technical Report, EUR  28440 EN, Úřad pro publikace Evropské unie, Lucemburk, 2017: 
http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC104594/jrc104594__2017_the_judicial_system_a
nd_economic_development_across_eu_member_states.pdf  
28  Tamtéž.  
29  Effect of  judicial independence to FDI into Eastern Europe and South Asia; Bülent Dogru; 2012, MPRA 
Munich Personal RePEc Archive: https://mpra.ub.uni -muenchen.de/40471/1/MPRA_paper_403 22.pdf  . 
Členské státy EU zahrnuté do  studie byly: BG, HR, CZ, EE, HU, LV, LT, RO, SK a SI.  
30  Společnost The Economist Intelligence Unit: „Risk and Return – Foreign Direct Investment and the Rule of 
Law“, 2015 http://www.biicl.org/documents/625_d4_fdi_main_report.pdf , s. 22.  
31  Úřad Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO), Srovnávací přehled duševního vlastnictví v malých a 
středních podnicích 2016: https://euipo.europa.eu/tunnel -
web/secure/webdav/guest/document_library/observatory/documents/sme_scoreboard_study_20 16/Executive -
summary_en.pdf  
 
7 
 2. SOUVISLOSTI : KLÍČOVÝ VÝVOJ V OBLAS TI REFOREM SOUDNICTV Í V ROCE 2018  
2.1 Zmapování reforem soudnictví  
V roce  2018 pokračoval vysoký počet členských států v úsilí o další zvýšení účinnosti svého 
systému soudnictví. Obr ázek 1 zobrazuje přehled přijatých a  plánovaných opatření v  různých 
oblastech fungování systémů soudnictví v členských státech.  
 Obrázek 1: Legislativní a regulační činnost týkající se systémů soudnictví v roce  2018  (přijatá 
opatření / iniciativy, které jsou předmětem jednání, podle členských států)  (zdroj: Evropská komise(32)) 
 
V roce 2018 zůstalo procesní právo i nadále oblastí, které byla v řadě členských států věnována 
obzvláštní pozornost, přičemž významná část legislativní činnosti probíhala nebo byla plánována. 
Zvýšená aktivita byla rovněž zaznamenána, pokud jde o status so udců, reformy v oblasti právních 
profesí, rozvoje informačních a komunikačních technologií, právní pomoci a opatření 
k optimalizaci soudních obvodů. Z porovnání s předcházejícím srovnávacím přehledem vyplývá, 
že se úroveň činnosti v určitých oblastech dále  zvýšila, neboť členské státy pokračovaly v 
dřívějších ohlášených reformních plánech, zatímco v  některých oblastech jsou očekávány další 
reformy v blízké budoucnosti. Toto rovněž potvrzuje pozorování, že reformy soudnictví vyžadují 
čas  někdy několik let od prvního oznámení nových reforem do přijetí legislativních a 
regulačních opatření a jejich skutečného provedení.  
  
                                                           
32 V případě 26  členských států byly informace získány ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro 
vnitrostátní systémy soudnictví. UK informace neposkytlo. DE uvedlo, že probíhá řada reforem soudnictví, 
přičemž se šíře a rozs ah procesu reforem mohou v rámci šestnácti spolkových zemí lišit.  
BE BG CZ DK IE EL ES HR IT CY LT LV LU HU MT AT PL RO 
SK FI SE 
BE IE EL ES CY LT HU RO
BG CZ EL ES FR LV LT HU PL FI SE 
BE BG CZ DK HR IT HU MT NL AT SE
BE BG ES HR LV MT AT PT RO FI 
BG CZ HR LT HU AT
ES HR HU MT PL RO
BG EL HR IT LU HU MT NL PL RO SK SE
BG HR LV RO 
BE ES LU HU MT PT RO
BG CZ HR IT LV HU MT PL PT RO SE
BE IE ES LV MT PLBE CZ DK EE EL ES FR HR IT CY LV HU NL AT PL RO FI SE
ES FR HR IT CY LT LU NL PT SE
BE CZ FR HR MT NL PL FI 
BE CZ EE FR HR IT CY LV AT SK FI
EL FR HR IT PT
BE HR AT SK
BE EL ES FR HR CY HU RO FI
BE EE IE ES FR HR IT LV LT NL PT SI SK
BE IE FR HR LV LT NL PT RO FI
DK IE EL FR CY LV  NL
BE EL ES FR HR LV LU HU NL AT PL RO SI SK
EL CY LV PL 
0510152025
Procesní reformy Propagace
metod
alternativního
řešení sporůPrávní pomoc Vývoj IKT Optimalizace
soudních obvodůSoudní poplatky Správa soudů Soudci Rada pro justici Soudní
specializacePrávnické
profeseJiné činnosti
Přijato Projednává se
 
8 
 2.2 Monitorování reforem soudnictví  
V roce 2018 Komise pokračovala v monitorování úsilí členských států o provádění reforem.  
 Výsledky evropského semestru 2018  – 
Zlepšení nezávislosti, úrovně a efektivnosti systémů soudnictví je stálou prioritou strukturálních 
reforem podporovaných prostřednictvím evropského semestru. Cyklus evropského semestru 
začíná každý rok v listopadu, kdy Komise představuje své priority pro příští rok (sdělení o roční 
analýze růstu). V únoru útvary Komise předkládají hodnocení jednotlivých zemí, která zahrnují 
veškeré záležitosti, jež byly v rámci semestru projednány ve zprávách o jednotlivých zemích. V 
květnu/červnu předkládá Komise své návrhy na doporučení pro jednotlivé země, která jsou 
určena jednotlivým členským státům. Tato doporučení přijímá Rada v červenci poté, co je 
schválila Evropská rada.  
V rámci evropského semestru 2018 vydala Rada na návrh Komi se doporučení týkající se systémů 
soudnictví pěti členským státům(33). Kromě těchto členských států, které obdržely doporučení, 
dalších 11 členských států čelí specifickým problémům, pokud jde o jejich systémy soudnictví, 
mimo jiné v oblasti právního státu a nezávislosti soudnictví, které Komise monitoruje 
prostřednictvím evropského semestru(34). 
 Zprávy v rámci mechanismu pro spolupráci a ověřování za rok 2018 – 
Mechanismus pro spolupráci a ověřování byl zřízen při přistoupení Bulharska a Rumunska k 
Evropsk é unii v roce  2007(35) s cílem řešit nedostatky v reformě soudnictví a v boji proti korupci 
a v případě Bulharska rovněž v boji proti organizované trestné činnosti. Od té doby se zprávy o 
mechanismu pro spolupráci a ověřování prostřednictvím zvláštních dopo ručení snažily pomoci 
zacílit úsilí bulharských a rumunských orgánů a mapovaly dosažený pokrok(36).  
Ve zprávách o mechanismu pro spolupráci a ověřování z listopadu 2018 Komise zhodnotila 
dosažený pokrok s ohledem na doporučení obsažená v předchozích zprává ch. Zpráva 
o Rumunsku uvádí, že Rumunsko sice realizovalo několik kroků k  provedení konečných 
doporučení, avšak nedávný vývoj zvrátil průběh pokroku a  zpochybnil pozitivní hodnocení 
učiněné předtím v lednu 2017. V případě Bulharska dospěla zpráva k závěru,  že několik 
                                                           
33  HR, IT, CY, PT, SK. Viz doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem 
Chorvatska na rok  2018 a stanovisko Rady ke konvergenčnímu programu Chorvatska z roku  2018 (2 018/C 
320/10); doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem Itálie na rok  2018 a 
stanovisko Rady k programu stability Itálie z roku  2018 (2018/C 320/11); doporučení Rady ze dne 13. 
července 2018 k národnímu programu reforem Kypru n a rok  2018 a stanovisko Rady k programu stability 
Kypru z roku  2018 ((2018/C 320/12); doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu 
reforem Portugalska na rok  2018 a stanovisko Rady k programu stability Portugalska z roku  2018 (2018/C 
320/2 1); doporučení Rady ze dne 13. července 2018 k národnímu programu reforem Slovenska na rok  2018 a 
stanovisko Rady k programu stability Slovenska z roku  2018 (2018/C 320/24).  
34 BE, BG, IE, EL, ES, LV, HU, MT, PL, RO, SI. Tyto problémy jsou popsány v jednotl ivých bodech 
odůvodnění doporučení pro jednotlivé země a ve zprávách týkajících se těchto členských států. Poslední 
zprávy o jednotlivých zemích z roku  2019, zveřejněné dne 27. února 2019, jsou k dispozici na adrese: 
https://ec.europa.eu/info/publications/2019 -european -semester -country -reports_en  
35  Závěry Rady ministrů ze dne 17. října 2006 (13339/06). Rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2006, kterým 
se zř izuje mechanismus pro spolupráci a  ověřování pokroku Bulharska při dosahování specifických 
referenčních cílů v  oblasti reformy soudnictví a  boje proti korupci a  organizované trestné činnosti (oznámeno 
pod číslem K(2006) 6570).  
Závěry Rady ministrů ze dne 17. října 2006 (13339/06). Rozhodnutí Komise ze dne 13. prosince 2006, kterým 
se zřizuje mechanismus pro spolupráci a  ověřování pokroku Rumunska při dosahování specifických 
referenčních cílů v  oblasti reformy soudnictví a  boje proti korupci (oznámeno pod č íslem K(2006) 6569).  
36  https://ec.europa.eu/info/strategy/ju stice-and-fundamental -rights/effective -justice/rule -law/assistance -
bulgaria -and-romania -under -cvm/reports -progress -bulgaria -and-romania_en   
 
9 
 doporučení již bylo provedeno a  řada dalších byla velmi blízko k tomu, aby byla provedena. 
Komise přijala k oběma těmto zprávám patřičná následná opatření.  
2.3 Podpora reforem soudnictví  
 Evropské strukturální a investiční fondy  
Komise podp oruje finančně některé reformy soudnictví prostřednictvím evropských 
strukturálních a investičních fondů (dále jen „ESI fondy“). Od roku 2017 využívalo 16 členských 
států jak Evropský sociální fond (ESF), tak Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) s  cílem 
zlepšit účinnost svých systémů soudnictví(37). Mezi roky  2007 a  2020 vynaloží tyto členské státy 
na zvýšení efektivnosti a úrovně svých systémů soudnictví více než 900  milionů  EUR(38). K 
financovaným činnostem patří:  
 rozvoj a zdokonalování pracovních postupů na soudech a zavádění systémů řízení věcí 
nebo rozvoj a zdokonalovaní procesů řízení lidských zdrojů,  
 digitalizace soudních služeb a  nákup systémů informačních a komunikačních technologií 
(IKT),  
 poskytování vzdělávání soudcům, státním zástupcům, za městnancům soudu, exekutorům, 
notářům, advokátům a zvyšování povědomí občanů o  jejich právech.  
Komise věnuje zvláštní pozornost zajištění toho, aby byly finanční prostředky EU náležitě 
využity na příslušné reformy v souladu se zásadou právního státu. Komis e zdůrazňuje význam 
přijetí přístupu zaměřeného na výsledky při plnění priorit v oblasti financování a vyzývá členské 
státy, aby vyhodnotily dopad podpory z ESI fondů.  
 Technická podpora  
Členské státy rovněž čerpají z  technické podpory Komise, kterou poskytuje Útvar na  podporu 
strukturálních reforem (SRSS) v rámci Programu na  podporu strukturálních reforem(39), jenž má 
celkový rozpočet 222,8 mil. EUR na období 2017 –2020. Od roku 2017 obdrželo technickou 
podporu nebo o ni požádalo již 16 členských států(40), a to pro celou řadu oblastí. Zahrnuje to 
například technickou podporu v souvislosti se zdokonalováním efektivnosti systému soudnictví, 
reformou soudních obvodů, organizací soudů, návrhem nebo prováděním programů elektronické 
justice, systémy pro řízení  věcí a postupem výběru a povyšování soudců, vzděláváním soudců a s 
mimosoudním řešením spotřebitelských sporů. V květnu 2018 Komise rovněž představila své 
návrhy týkající se příštího víceletého finančního období 2021 –2027 a zejména nového programu 
na podp oru strukturálních reforem, který má disponovat celkovým rozpočtem ve  výši 25 miliard 
EUR a poskytnout finanční a  technickou podporu všem členským státům, aby prováděly reformy 
zaměřené na modernizaci svých ekonomik, a to zejména reformní priority identifi kované v 
kontextu evropského semestru(41). 
2.4 Zajištění nezávislosti soudců  
                                                           
37  BG, CZ, EE, EL, ES, HR, IT, LV, LT, HU, MT, PL, PT, RO, SI, a SK.  
38  Překládané informace vycházejí z  údajů shromážděných na  podzim 2017 a aktualizovaných v  červnu 2018. 
Jelikož stávající programové období 2014 –2020 probíhá, mohou se celkové částky vyčleněné na systémy 
soudnictví zvýšit a částky přidělené na jednotlivé činnosti se mohou do konce programového obd obí v roce 
2023 měnit.  
39 https://ec.europa.eu/info/funding -tenders/funding -opportu nities/funding -programmes/overview -funding -
programmes/structural -reform -support -programme -srsp_cs  
40  BE, BG, CZ, EE, EL, ES, HR, IT, CY, LV, HU, MT, PL, PT, SI a SK.  
41  Viz rovněž tisková zpráva IP/18/3972 ze dne 31. května 2018, k dispozici na adrese: 
http://europa.eu/rapid/press -release_IP -18-3972_cs.htm   
 
10 
 Existují různé nástroje, které EU používá k  prosazování respektování nezávislosti soudců v 
členských státech s cílem ochránit fungování Unie.  
 Řízení o nesplnění povinnosti a roz hodnutí Soudního dvora Evropské unie – 
Komise je odhodlána sledovat případy, kdy právo členských států brání vnitrostátním systémům 
soudnictví v zajištění toho, aby bylo právo EU účinně uplatňováno v souladu s požadavky 
právního státu a s článkem  47 Listin y základních práv EU(42). 
V září 2018 se Komise rozhodla přeložit věc Polska Soudnímu dvoru Evropské unie za porušení 
neodvolatelnosti a nezávislosti soudců zákonem o Nejvyšším soudu(43). Obavy Komise se týkají 
náhlého snížení věkové hranice pro odchod soudců Nejvyššího soudu do  důchodu a diskreční 
pravomoci svěřené prezidentu republiky, pokud jde o prodloužení aktivní služby těchto soudců 
bez jasných kritérií a  bez soudního přezkumu konečného rozhodnutí přijatého v  tomto ohledu, 
což Komise považuje za p orušení čl. 19 odst. 1 SEU ve  spojení s  článkem 47 Listiny(44). Dne 17. 
prosince 2018 Soudní dvůr Evropské unie přijal prozatímní opatření na žádost Komise, kterým do 
vynesení konečného rozsudku ve věci nařídil Polsku obnovit Nejvyšší soud v jeho stavu před  3. 
dubnem 2018, kdy napadený zákon vstoupil v  platnost(45). Dne 1. ledna 2019 vstoupil zákon 
polského parlamentu k  provedení soudního rozhodnutí v platnost. Dne 11. dubna 2019 generální 
advokát u  Soudního dvora konstatoval, že Soudní dvůr by měl prohlásit,  že ustanovení polského 
právního předpisu týkající se snížení věkové hranice pro odchod do  důchodu soudců Nejvyššího 
soudu jsou v  rozporu s  právem EU, neboť porušují zásady neodvolatelnosti soudců a nezávislosti 
soudců(46). 
Dne 3. dubna 2019 zahájila Komise  řízení o  nesplnění povinnosti s Polskem formou zaslání 
výzvy, která se týkala nového disciplinárního režimu pro soudce obecných soudů. Komise jako 
důvod uvedla, že podkopává jejich nezávislost tím, že nenabízí nutné záruky chránící je před 
politickým ovli vňováním(47). 
Význam, jaký má pro členské státy zajištění nezávislosti vnitrostátních soudů jako záležitosti 
práva EU, byl vyzdvižen v nedávném výše uvedeném rozsudku Soudního dvora Evropské 
unie(48). Soud zejména objasnil, že požadavek nezávislosti soudců r ovněž znamená, že 
disciplinární režim, kterému podléhají osoby pověřené úkolem rozhodovat jako soud ve  sporu, 
musí vykazovat nezbytné záruky, aby se předešlo riziku jeho zneužití jako systému politického 
ovlivňování obsahu soudních rozhodnutí(49).  
                                                           
42 Sdělení Komise – Právo EU: lepší výsledky díky lepšímu uplatňování (2017/C 18/02) (Úř.  věst. C  18, 
19.1.2017, s.  10–20). 
43  V prosinci 2017 se Komise rozhodla podat na polskou vládu žalobu k Evropskému soudnímu dvoru za 
porušení práva EU v důsledku zákona o organizaci obecných soudů. Komise má za to, že předmětný zákon 
porušuje čl. 19 odst. 1 SEU ve spojení s článkem 47 Listiny zá kladních práv. Další podrobnosti viz 
http://europa.eu/rapid/press -release_IP -17-5367_en.pdf   
44  http://europ a.eu/rapid/press -release_IP -18-5830_en.htm   
45  https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2018 -12/cp180204en.pdf   
46  Viz stanovisko generálního  advokáta E. Tančeva ze dne 11. dubna 2019 ve věci Evropská komise v. Polská 
republika, ECLI:EU:C:2019:325.  
47  Viz rovněž tisková zpráva IP/19/1957 ze dne 3. dubna 2019, k dispozici na adrese: 
http://europa.eu/rapid/press -release_IP -19-1957_en.pdf   
48  Viz zejména rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 27.  února  2018 ve věci Associação Sindical 
dos Juízes Portugueses v. Tribunal de Contas, C -64/16, ECLI:EU:C:2018:117, k dispoz ici na: 
https://goo.gl/utc5GR . Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. července 2018 ve věci LM, C -
216/18 PPU, ECLI:EU:C:2018:586, k dispozici na: https://goo.gl/ ty1fnk  
49  Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 25. července 2018 ve věci LM, C -216/18 PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, bod 67, k dispozici na: https://goo.gl/ty1fnk  
 
11 
 V roce 2 018 se řada vnitrostátních soudů obrátila na Soudní dvůr Evropské unie v  rámci 
mechanismu předběžné otázky (článek 267 SFEU) a požadovala objasnění požadavků práva EU 
týkajících se nezávislosti soudů. Polský Nejvyšší soud konkrétně předložil šest takových věcí (50), 
polský Nejvyšší správní soud jednu(51) a obecné soudy tři(52) (53). 
 Řízení podle článku 7 SEU a postup pro posílení právního státu  
Ustanovení čl. 7 odst. 1 SEU stanoví preventivní mechanismus, který lze aktivovat v  případě 
„zřejmého nebezpečí, ž e některý členský stát závažně poruší“ hodnoty uvedené v článku 2, a 
ustanovení čl. 7 odst. 2 SEU stanoví sankční mechanismus pouze v  případě, že došlo k 
„závažnému a trvajícímu porušení hodnot uvedených v článku 2 ze strany členského státu“. 
Postup EU pro  posílení právního státu zavedla Komise v roce 2014(54) a jeho role byla uznána 
Soudním dvorem(55). Tento postup nabízí rozfázovaný proces dialogu s členským státem, který je 
strukturován stanovisky a doporučeními Komise. Cílem je zabránit vzniku systémového  ohrožení 
právního státu, jež by vyžadovalo postup podle článku  7 Smlouvy o  EU. Prvním – a prozatím 
jediným – případem, kdy byl postup pro posílení právního státu použit, bylo zahájení dialogu s 
Polskem v lednu 2016(56). Ačkoliv dialog pomohl určit problémy  a formulovat diskusi, neřešil 
zjištěné nedostatky v oblasti právního státu a Komise v prosinci 2017 zahájila řízení podle čl. 7 
odst. 1 SEU(57). Dne 26. června, 18. září a  11. prosince 2018 konala Rada tři slyšení ohledně 
Polska v  rámci čl. 7 odst. 1 SEU.  
Dne 12. září 2018 předložil Evropský parlament v  souladu s  čl. 7 odst. 1 SEU odůvodněný návrh 
Radě, aby rozhodla, zda existuje zřejmé nebezpečí závažného porušení základních hodnot EU ze 
strany Maďarska(58). 
  
                                                           
50  Věci C -522/18; C -537/18; C -585/18; C -624/18;  C-625/18; C -668/18.  
51  Věc C -824/18.  
52  Věci C -558/18; C -563/18; C -623/18.  
53  Tyto žádosti o  rozhodnutí o  předběžné otázce se týkají mimo jiné i souladu nového disciplinárního režimu pro 
soudce, složení Státní rady pro justici a nově zřízené disciplinární  komory Nejvyššího soudu s požadavky EU 
na nezávislost soudců.  
54  Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 11.  března  2014, „Nový postup EU pro posílení 
právního státu“, COM(2014)  158 final/2. Viz rovněž tisková zpráva IP/14/237 ze dne 11.  března  2014, k 
dispozici na adrese: http://europa.eu/rapid/press -release_IP -14-237_cs.htm  
55  Viz usnesení ze dne 17. prosince 2018 ve věci Komise v. Polsko, C -619/18 R.  
56  Dialog proběhl od  ledna 2016 do  prosince 2017. Komise přijala jedno stanovisko dne 1. června 2016 a čtyři 
doporučení dne 27. července 2016, 21. prosince 2016, 26. července 2017 a 20. prosince 2017. Dne 20. 
prosince  2017 dospěla Komise k závěru, že v Polsku existuje zřejmé nebezpečí závažného porušení právního 
státu, a navrhla Radě přijetí rozhodnutí podle čl.  7 odst.  1 Smlouvy o Evropské unii.  
57  COM(2017) 835 final.  
58  http://www.europarl.europa.eu/news/cs/press -room/20180906IPR12104/pravni -stat-v-madarsku -parlament -
vyzval -clenske -staty -aby-jednaly  
 
12 
 3. KLÍČOVÁ ZJIŠTĚNÍ SROV NÁVACÍHO PŘEHLEDU EU O SOUDNICTVÍ 2019  
Efektivnost, úroveň a nezávislost jsou hlavní parametry účinného systému soudnictví a 
srovnávací přehled předkládá ukazatele pro všechny tyto tři parametry.  
3.1 Efektivnost systémů soudnictví  
Srovnávací přehled předkládá ukazatele efektivno sti řízení v obecných oblastech občanských, 
obchodních a správních věcí a ve zvláštních oblastech, v nichž správní orgány a soudy uplatňují 
právo EU(59). 
3.1.1 Vývoj počtu případů  
Počet případů v systémech soudnictví členských států je vysoký a stálý, ačkoli existují značné 
rozdíly mezi členskými státy (obrázek  2). To prokazuje význam dalšího úsilí o zajištění účinnosti 
systému soudnictví.  
Obrázek 2: Počet nově přicházejících občanských, obchodních, správních a jiných věcí (*) 
(první stupeň / na 100  obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ (60)) 
(*) Podle metodiky CEPEJ zahrnuje tato kategorie všechny sporné a nesporné občanské a obchodní věci, nesporné 
věci týkající se katastru nemovitostí a obchodního rejstříku, věci týkající se jiných rejstříků, jiné nesporné věci, věci 
správního práva a jiné netrestní věci. Změny metodiky v SK.  
 
                                                           
59  Pro efektivnost systému soudnictví je důležitý také výkon soudních rozhodnu tí. Ve většině členských států 
však nejsou srovnatelné údaje k dispozici.  
60  Studie z roku  2019 o fungování systémů soudnictví v členských státech EU, vypracovaná pro Komisi 
sekretariátem CEPEJ: https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -
justice -scoreboard_cs  
05101520253035404550
DKATSIPLHREESKCZLTFIHURONLPTELITBG IEESBEDELVFRCYSELUMTUK
2010 2015 2016 2017B
E
Z
D
A
T
 
13 
 Obrázek 3: Počet nově přicházejících sporných občanských a obchodních věcí (*) (první 
stupeň / na 100  obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) Sporné občanské/obchodní věci se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi stranami, například sporů ohledně 
smluv. Oproti tomu nesporné občanské/obchodní věci se týkají nenapadených řízení, například nenapadených 
platebních rozkazů. Změny metodiky v EL a SK. Údaje pro NL zahrnují nesporné věci.  
Obrázek 4: Počet nově přicházejících správních věcí (*) (první stupeň / na 100  obyvatel) 
(zdroj: studie CEPEJ)  
(*)Věci správního práva se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi občany a m ístními, regionálními nebo 
vnitrostátními orgány. Změny metodiky v EL a SK. DK a IE neevidují správní věci zvlášť.   
012345678
ROLTSKPLCZCYHRPTIEESITFRSIBEELHULVMTDEEEATNLLUDKSEFIBGUK
2010 2015 2016 2017BEZ 
DAT
0,00,20,40,60,81,01,2
SEDEATRONLELFIBGLTESFRHRPTEECYLUSIPLBEHULVCZSK ITMTDK IEUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
 
14 
 3.1.2 Obecné údaje o efektivnosti  
Ukazateli souvisejícími s efektivností řízení v obecných oblastech občanských, obchodních a 
správních věcí  jsou: délka řízení (dispoziční čas), míra vyřešených případů a počet 
projednávaných věcí.  
 Délka řízení – 
Délka řízení udává odhadovanou dobu (ve dnech) potřebnou k vyřešení věci u soudu, tj. dobu, 
kterou soud potřebuje pro vydání rozhodnutí v prvním stup ni. Ukazatelem „dispoziční čas“ je 
počet nevyřešených věcí dělený počtem vyřešených věcí na konci roku vynásobený 365  (dny)(61). 
Obrázky se týkají většinou řízení v prvním stupni a srovnávají údaje za roky  2010, 2015, 2016 
a 2017, pokud jsou k dispozici(62). Dva obrázky udávají dispoziční čas v roce  2017 ve sporných 
občanských a obchodních věcech a ve správních věcech u soudů všech stupňů.  
Obrázek 5: Doba potřebná k vyřešení občanských, obchodních, správních a jiných věcí (*) 
(první stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ))  
(*) Podle metodiky CEPEJ zahrnuje tato kategorie všechny sporné a nesporné občanské a obchodní věci, nesporné 
věci týkající se katastru nemovitostí a obchodního rejstříku, věci týkající se jiných rejstříků, jiné n esporné věci, věci 
správního práva a jiné netrestní věci. Změny metodiky v SK. V CZ a do roku 2016 v SK zahrnují projednávané věci 
všechny stupně.  
                                                           
61 Délka řízení, míra vyřešených případů a počet projednávaných věcí jsou standardními ukazateli podle CEPEJ: 
://www.coe.int/t/dghl/cooperation/cepej/evaluation/default_en.asp  
62 Roky byly zvole ny s cílem zachovat sedmiletý horizont s rokem  2010 jako výchozím rokem a současně 
obrázky nepřeplnit. Údaje pro roky  2012, 2013 a  2014 jsou k dispozici ve zprávě CEPEJ.  
02004006008001.0001.200
DKEELTATHU SIPLNLBGSKHR FISEROCZLVESFRMT ITELPTCYBEDEIELUUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
 
15 
 Obrázek 6: Doba potřebná k vyřešení sporných občanských a obchodních věcí (*)  
(první  stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ)  
 (*) Sporné občanské/obchodní věci se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi stranami, například sporů ohledně 
smluv. Oproti tomu nesporné občanské/obchodní věci se týkají nenapadených řízení, například nenapadených 
platebních rozkazů. Změny metodiky v EL a SK. V CZ a do roku 2016 v SK zahrnují projednávané věci všechny 
stupně. Údaje pro NL zahrnují nesporné věci.  
Obrázek 7: Doba potřebná k vyřešení sporných občanských a obchodních věcí (*) u soudů 
všech  stupňů v roce 2017 (první, druhý a  třetí stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) Pořadí je určeno stupněm soudu, u něhož je v každém členském státě řízení nejdelší. Pro soudy prvního a 
druhého stupně nejsou údaje k dispozici v BE, BG a IE, pro soudy druhého a třetího stupně v NL a AT, pro soudy 
třetího stupně v HR. V MT nejsou žádné soudy třetího stupně. Přístup k soudu třetího stupně může být v některých 
členských státech omezený.  
0100200300400500600700800900
LTBELUNLEEATCZSEROSKDKHUDEPLPTFISIESLVFRHRMTELCY ITBG IEUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
02004006008001.0001.2001.400
NLEEATSEBGSKCZDKROLTIEPLHUPTFIDESILVHRBELUFRELESMT ITCYUK
Soudy prvního stupně (2017) Soudy druhého stupně (2017) Soudy třetího stupně (2017)BEZ 
DAT
 
16 
 Obrázek 8: Doba potřebná k vyřešení správních věcí (*) (první stupeň / ve dnec h) (zdroj: 
studie CEPEJ  
 
(*) Věci správního práva se podle metodiky CEPEJ týkají sporů mezi občany a místními, regionálními nebo 
celostátními orgány. Změny metodiky v EL a SK. V CZ a do roku 2016 v SK zahrnují projednávané věci všechny 
stupně. DK a IE neevidují správní věci zvlášť.  
Obrázek 9: Doba potřebná k vyřešení správních věcí (*) u soudů všech  stupňů v roce 2017  
(první stupeň a případně druhý a třetí stupeň / ve dnech) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) Pořadí je určeno stupněm soudu, u něhož je v každém členském státě řízení nejdelší. Údaje nejsou k dispozici: 
pro soud prvního stupně v LU, pro soudy druhého stupně v MT a RO a pro soud třetího stupně v NL. Vrchní nebo 
jiný nejvyšší soud je jediným odvolac ím soudem v CZ, IT, CY, AT, SI a FI. Pro tyto druhy věcí neexistuje soud 
třetího stupně v HR, LT, LU a MT. V BE je pro určité věci jediným stupněm Nejvyšší správní soud. Přístup k soudu 
třetího stupně může být v některých členských státech omezený. DK a IE neevidují správní věci zvlášť.  
 Míra vyřešených případů – 
Mírou vyřešených případů se rozumí poměr počtu vyřešených věcí k počtu nově přicházejících 
věcí. Je měřítkem toho, zda je soud schopen vyřizovat nově přicházející věci. Je -li míra 
vyřešených případů přibližně 100  % nebo vyšší, znamená to, že systém soudnictví je schopen 
vyřešit nejméně tolik věcí, kolik jich nově přichází. Je -li míra vyřešených případů nižší než 
100 %, znamená to, že soudy vyřeší méně věcí, než je počet nově přicházejících věc í. 
05001.0001.5002.0002.5003.000
LTEEROHUBGPLSENLLULVFIHRFRSKESCZDEATSIBEELITPTMTCYDK IEUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
05001.0001.5002.0002.500
SEBGEEROHULUFIHRSKFRLTLVCZDENLATSIBEPLESITPTELMTCYDKIEUK
První stupeň (2017) Druhý stupeň (2017) Třetí stupeň (2017)BEZ DAT
 
17 
 Obrázek 10: Míra vyřešených občanských, obchodních, správních a jiných věcí (*)  
(první stupeň / v % – hodnoty vyšší než 100 % udávají, že je uzavřeno více věcí než nově 
přicházejících, zatímco hodnoty nižší než 100 % znamenají, že se uzavřelo méně věcí než nově 
přicházejících) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) Změny metodiky v SK. IE: předpokládá se, že kvůli metodice je počet vyřešených věcí podhodnocen.  
Obrázek 11: Míra vyřešených sporných občanských a obchodních věcí (*) (první stupeň / v 
%) (zdroj: studie CEPEJ)  
(*) Změny metodiky v EL a SK. IE: předpokládá se, že kvůli metodice je počet vyřešených věcí podhodnocen. Údaje 
pro NL zahrnují nesporné věci.  
0%20%40%60%80%100%120%140%
CYSKEESIFRITBELTHRCZATPLDKNLROHULULVBG FISEPTMTESIEELDEUK
2010 2015 2016 2017BEZ 
DAT
0%20%40%60%80%100%120%140%
SKPTBEFIHRSIITFRDKLTCZDELVSEEERONLATMTHULUELPLESCYIEBGUK
2010 2015 2016 2017BEZ 
DAT
 
18 
 Obrázek 12: Míra vyřešených správních věcí (*) (první stupeň / v %) (zdroj: studie CEPEJ)  
(*) Minulé hodnoty byly pro některé členské státy pro účely prezentace sníženy ( MT v roce 2015 = 411 % ; IT v 
roce 2010  = 316 %). Změny metodiky v EL a SK. DK a IE neevidují spr ávní věci zvlášť.  
 Projednávané věci – 
Počtem projednávaných věcí se rozumí počet věcí, které zbývá vyřešit na konci dotyčného roku. 
To ovlivňuje i dispoziční čas.  
Obrázek 13: Počet projednávaných občanských, obchodních, správních  a jiných věcí (*)  
(první stupeň / na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ)  
(*) Změny metodiky v SK. V CZ a do roku 2016 v SK zahrnují projednávané věci všechny stupně.  
0%20%40%60%80%100%120%140%160%180%200%
ELITMTHRSKLTFIPLNLPTESROFRHUBELVEEBGLUSECZDEATCYSIDK IEUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
02468101214161820
SELTBGEEHUNLLVMTDKFRFIESROCZSKELSIATPLCY ITHRPTBEDE IELUUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
 
19 
 Obrázek 14: Počet projednávaných sporných občanských a obchodních věcí (*) (první stupeň 
/ na 100 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ)  
(*) Změny metodiky v EL a SK. V CZ a do roku 2016 v SK zahrnují projednávané věci všechny stupně. Údaje pro 
NL zahrnují nesporné věci.  
Obrázek 15: Počet projednávaných správních věcí (*) (první stupeň / na 100  obyvatel) (zdroj: 
studie CEPEJ)  
(*) Minulé hodnoty byly pro některé členské státy pro účely prezentace sníženy ( EL v roce 2010 = 3,7). Změny 
metodiky v EL a SK. V CZ a do roku 2016 v SK zahrnují projednávané věci všechny stupně. DK a IE neevidují 
správní věci zvlášť.  
  
01234567
FILUSENLDKATEEDEHULTCZLVBEMT SIESPLSKPTELFRROHRCY ITBG IEUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
0,00,51,01,52,02,53,0
LUHUEEPLLVMTSKLTCZBG SIFRBEROHRNL ITESSEFIPTATCYDEELDK IEUK
2010 2015 2016 2017BEZ DAT
 
20 
 3.1.3 Efektivnost ve zvláštních oblastech práva EU  
Tento oddíl doplňuje obecné údaje o efektivnosti systémů soudnictví a obsahuje informace o 
průměrné délce řízení(63) ve z vláštních oblastech v případě uplatnění práva EU. Srovnávací 
přehled 2019 navazuje na předchozí údaje v oblasti hospodářské soutěže, elektronických 
komunikací, ochranné známky EU a boje proti praní peněz. Oblasti jsou vybrány podle jejich 
významu pro jedno tný trh a podnikatelské prostředí. Dlouhé průtahy v soudním řízení mohou mít 
obecně negativní důsledky pro prosazování práv vyplývajících z práva EU, nejsou -li například již 
dostupné přiměřené prostředky nápravy nebo nelze -li již vymáhat značné finanční šk ody. 
– Hospodářská soutěž – 
Účinné prosazování práva hospodářské soutěže zajišťuje rovné podmínky pro podniky, a je proto 
nezbytné pro přitažlivé podnikatelské prostředí. Obrázek  16 ukazuje průměrnou délku řízení 
vedeného proti rozhodnutím vnitrostátních o rgánů pro hospodářskou soutěž, které uplatňují 
články  101 a  102 SFEU(64). 
Obrázek 16: Hospodářská soutěž: průměrná délka soudního přezkumu (*) (první stupeň / ve 
dnech) (zdroj: Evropská komise spolu s Evropskou sítí pro hospodářskou soutěž)  
(*) EE: žádné věci. IE a AT: scénář není relevantní, jelikož orgány nemají pravomoc přijímat příslušná rozhodnutí. 
AT: údaje zahrnují věci, o nichž rozhodl kartelový soud (Kartellgericht) a které představují porušení článků  101 
a 102 SFEU, údaje se však netýkají opravných prostředků proti rozhodnutí vnitrostátního orgánu pro hospodářskou 
soutěž. V BG, IT  byl použit odhad délky řízení. Prázdný sloupec udává, ž e členský stát nenahlásil pro daný rok žádné 
případy. Počet případů je v mnoha členských státech nízký (méně než pět ročně), což může znamenat, že roční údaje 
jsou závislé na jednom mimořádně dlouhém nebo krátkém řízení. Řada nejdelších řízení v souboru úd ajů zahrnovala 
dobu potřebnou pro rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie o předběžné otázce (např. LT) a ústavní přezkum 
(např. SK) nebo zvláštní průtahy v řízení (např. CZ, EL, HU). 
 
 
– Elektronické komunikace – 
                                                           
63  Délka řízení ve zvláštních oblastech se vypočítává v kalendářních dnech, a to počín aje ode dne, kdy byla 
soudu podána žaloba nebo opravný prostředek (nebo se obžaloba stala konečnou), do dne, kdy soud vydal 
rozhodnutí (obrázky  18–21, 23 a  24). Hodnoty jsou seřazeny podle váženého průměru údajů za roky  2013, 
2014, 2015 a  2016 v případě ob rázků  18 až 21, údajů za roky  2015 a  2016 v případě obrázku  23 a údajů za 
roky 2014, 2015 a  2016 v případě obrázků  22 a  24. Pokud nebyly k dispozici údaje za všechny roky, 
vyjadřuje průměr dostupné údaje, které byly vypočítány na základě všech případů, vzo rku případů nebo 
odhadu.  
64  Viz http://eur -lex.europa.eu/legal -content/CS/TXT/PDF/?uri=CELEX:12012E/TXT&from=CS . 

 
21 
 Cílem právních předpisů EU v oblasti elekt ronických komunikací je zvýšit konkurenceschopnost, 
přispět k rozvoji vnitřního trhu a zajistit investice, inovace a růst. Pozitivních účinků pro 
spotřebitele lze dosáhnout účinným prosazováním těchto právních předpisů, jež může vést k 
nižším cenám pro kon cové uživatele a lepší kvalitě služeb. Obrázek  17 ukazuje průměrnou délku 
soudního přezkumu rozhodnutí vnitrostátních regulačních orgánů, které uplatňují právní předpisy 
EU v oblasti elektronických komunikací(65). To zahrnuje širokou škálu případů sahajícíc h od 
složitějších přezkumů „analýzy trhů“ po záležitosti zaměřené na spotřebitele.  
Obrázek 17: Elektronické komunikace: průměrná délka soudního přezkumu (*)  
(první stupeň / ve dnech) (zdroj: Evropská komise spolu s Komunikačním výborem)  
(*) Počet případů se v jednotlivých členských státech liší. Prázdný sloupec udává, že členský stát nenahlásil pro daný 
rok žádné případy (vyjma PT pro rok 2017; žádné údaje). V některých případech může omezený počet příslušných 
řízení ( LV, LT, MT, SK, SE) znamenat, že roční údaje závisejí na jednom mimořádně dlouhém či krátkém řízení, a 
mít za následek velké meziroční rozdíly. DK: o opravných prostředcích rozhoduje v prvním stupni kvazisoudní orgán. 
ES, AT a PL: pověřeny jsou různé soudy v závislosti na předmětu sporu. MT: v roce  2016 bylo oznámeno 
mimořádně dlouhé řízení v délce 2  500 dnů, které souviselo se složitou záležitostí, kdy místní orgán spolu s řadou 
rezidentů podal žalobu v souvislosti s údajně škodli vými emisemi ze základnových stanic pro mobilní 
radiokomunikace.  
– Ochranná známka EU – 
Účinné prosazování práv duševního vlastnictví je nezbytné k stimulování investic do inovací. 
Právní předpisy EU týkající se ochranných známek EU(66) přiznávají významnou  úlohu 
vnitrostátním soudům, které jednají jako soudy EU a přijímají rozhodnutí ovlivňující jednotný 
trh. Obrázek  18 ukazuje průměrnou délku řízení ve věcech týkajících se porušení práv k ochranné 
známce EU ve sporech mezi soukromými stranami.  
 
  
                                                           
65  Výpočet je založen na délce řízení o odvo lání proti rozhodnutím vnitrostátních regulačních orgánů, které 
uplatňují vnitrostátní právní předpisy k provedení předpisového rámce pro elektronické komunikace 
(směrnice 2002/19/ES (přístupová směrnice), směrnice 2002/20/ES (autorizační směrnice), směrni ce 
2002/21/ES (rámcová směrnice), směrnice 2002/22/ES (směrnice o univerzální službě)) a k provedení jiných 
příslušných právních předpisů EU, jako je program politiky rádiového spektra, rozhodnutí Komise o rádiovém 
spektru, s výjimkou směrnice 2002/58/ES o  soukromí a elektronických komunikacích.  
66  Nařízení Evropského parlamentu a  Rady (EU) 2017/1001 ze dne 14.  června  2017 o  ochranné známce 
Evropské unie (Úř.  věst. L 154, 16.6.2017, s.  1). 
05001000150020002500
EEDKHUROBGIEUKSILVLTFRLUPLSEFIHRSKELNLESDEBEMT ITATCZCYPT
2013 2015 2016 2017 Průměr 2013, 2015-17
 
22 
 Obrázek 18: Ochranná známka EU: průměrná délka řízení ve věcech týkajících se porušení 
práv k ochranné známce EU (*)  
(první stupeň / ve dnech) (zdroj: Evropská komise spolu s Evropským střediskem pro sledování 
porušování práv duševního vlastnictví)  
(*) FR, IT, LT, LU: pro údaje za určité roky byl použit vzorek případů.  BG: pro rok  2016 byl použit odhad soudů. 
PL: pro rok  2015 byl použit odhad soudů. Obzvláště dlouhá řízení ovlivňující průměrnou délku byla nahlášena v EE, 
IE, LV a SE. EL: údaje jsou založeny na vážené průměrné délce řízení u dvou soudů. ES: do výpočtu průměrné 
délky řízení jsou zahrnuty věci týkající se jiných nároků EU na duševní vlastnictví. DK: údaje ze všech věcí týkajících 
se ochranných známek – nikoliv pouze ochrann é známky EU – u Obchodních a  námořních ¨vrchních soudů.  
– Praní peněz – 
Kromě podílu na boji proti trestné činnosti má účinnost boje proti praní peněz zásadní význam 
pro spolehlivost, integritu a stabilitu finančního sektoru, důvěru ve finanční systém a 
spravedlivou hospodářskou soutěž na jednotném trhu(67). Jak zdůraznil Mezinárodní měnový 
fond, trestné činy praní peněz mohou odrazovat zahraniční investice a narušovat mezinárodní 
kapitálové toky a mají negativní důsledky pro makroekonomickou výkonnost země , což má za 
následek ztrátu blahobytu v důsledku odčerpávání zdrojů z produktivnějších hospodářských 
činností(68). Směrnice o boji proti praní peněz vyžaduje, aby členské státy vedly statistiky o 
účinnosti systémů pro boj proti praní peněz nebo financování terorismu(69). Ve spolupráci s 
členskými státy byly pomocí aktualizovaného dotazníku shromážděny údaje o různých fázích 
vnitrostátních systémů pro boj proti praní peněz. Obrázek  19 udává průměrnou délku řízení u 
soudů prvního stupně, které se zabývají trestnými činy praní peněz.  
                                                           
67 Viz 2.  bod odůvodnění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2 015/849 ze dne 20.  května  2015 o 
předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu.  
68  IMF Factsheet, 6.  října 2016: http://www.imf.org/en/About/Factsheets/Sheets/2016/08/01/16/31/Fight -
Against -Money -Laundering -the-Financing -of-Terrorism  
69  Ustanovení čl.  44 odst.  1 směrnice (EU) 2015/849. Viz rovněž revidovaný článek 44 směrnice (EU) 
2018/843, která vstoupila v platnost v červnu 2018 a kterou členské státy musí provést nejpozději do  ledna 
2020.  
020040060080010001200
MTHUDEELLTBGPLRO FIESNLLVLUPTHRSECZEEATDKSIFRITIESKBECYUK
2013 2015 2016 2017 Průměr 2013, 2015-17BEZ DAT
 
23 
 Obrázek 19: Praní peněz: průměrná délka soudního řízení (*) (první stupeň / ve dnech) (zdroj: 
Evropská komise spolu s odbornou skupinou pro praní peněz a financování terorismu)  
 
(*) Žádné údaje za rok  2017. LU, AT, CY, PL a FR. ES: odhadovaná délka. LV: kvůli poměrně malému počtu 
případů v roce  2016 mohou mít na délku řízení případně dopad různé faktory, například pozastavení řízení v jednom 
případě z objektivních důvodů. PL: výpočet délky řízení pro rok 2016 je založen na náhodně vybraném vzorku řízení. 
SE: výpočet v roce 2017 je založen vzorku vyřešených případů. IT: údaje se vztahují odpovídající soudy pokrývající 
zhruba 91 % všech řízení v roce 2015 a 99 % v roce 2016 a 2017; údaje se vztahují k ří zení ve věci samé i k 
předběžným řízením.  
 
                                                           
70  Viz oddíl 2 (HR, IT, CY, PT, SK, které dost aly doporučení pro jednotlivé země v rámci evropského semestru 
2018, a BE, BG, IE, EL, ES, LV, HU, MT, PL, RO a SI, u nichž byly problémy zmíněny v bodech 
odůvodnění doporučení pro jednotlivé země na rok 2018 a ve zprávách o  jednotlivých zemích v  rámci 
evropského semestru 2019 týkajících se těchto členských států).  
Kolísání výsledků během analyzovaných osmi let lze vysvětlit souvisejícími faktory (výkyvy v počtu nově 
přicházejících věcí o více než 10  % nejsou neobvyklé) nebo systémovými nedostatky (nedosta tečná pružnost 
a citlivost nebo nesrovnalosti v procesu reforem).  
02004006008001000120014001600
LUEEBGATBECZSEPLFIHRSKNLCY IEPTLTROFRESITSIHULVMTDKDEELUK
2014 2015 2016 2017 Průměr 2014-2017BEZ DAT3.1.4  Shrnutí týkající se efektivnosti systémů soudnictví  
Efektivní systém soudnictví zvládá počet případů a nahromaděných nevyřízených věcí a vynáší 
rozhodnutí bez zbytečných průtahů. K hlavním ukazatelům, které se ve srovnávacím přehledu EU 
o soudnictví používají ke sledování efektivnosti systémů soudnictví, proto patří délka řízení  
(odhadovaný nebo průměrný čas ve dnech, který je zapotřebí k vyřešení případu), míra 
vyřešených případů (poměr počtu vyřešených věcí  k počtu nově přicházejících věcí) a počet 
projednávaných věc í (které zbývá vyřešit na konci roku).  
Obecné údaje o efektivnosti  
Srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 obsahuje údaje o efektivnosti za osm let (2010 –2017). 
Toto časové rozpětí umožňuje určit  některé trendy a zohlednit skutečnost, že reformy soudnictví 
často vyžadují určitou dobu, aby svůj dopad.  
Při pohledu na údaje dostupné od  roku 2010 v  občanských, obchodních a  správních věcech se 
efektivnost zlepšila nebo zůstala stabilní v  jedenácti členských státech, přičemž se snížila, ale 
často jen marginálně, v deseti členských státech.  
Pozitivní vývoj lze pozorovat ve  většině členských států, které byly v rámci evropského semestru 
nebo ekonomického semestru určeny jako státy, jež se potýkají se s pecifickými problémy(70): 
 Od roku  2010 se téměř ve všech těchto členských státech délka řízení u soudu prvního 
stupně  v obecné kategorii „všechny věci“ (obrázek  5) a ve sporných občanských a 
 
24 
 obchodních věcech (obrázek  6) zkrátila, nebo byla stejná. Co se tý ká správních věcí 
(obrázek  8), délka řízení se od roku  2010 ve většině těchto členských států zkrátila, nebo byla 
stejná. Několik málo členských států, které se potýkaly s nejvážnějšími problémy, však 
vykázalo v roce 2017 prodloužení délky řízení.  
 Srovnávací přehled obsahuje údaje o  délce řízení u soudů všech stupňů  ve sporných 
občanských a obchodních věcech (obrázek  7) a správních věcech (obrázek  9). Z údajů 
vyplývá, že u řady členských států, u nichž bylo zjištěno, že se potýkají s problémy, pokud  
jde o délku řízení u soudů prvního stupně, fungují soudy vyššího stupně efektivněji. Oproti 
tomu u některých jiných členských států s problémy je průměrná délka řízení u  soudů vyšších 
stupňů dokonce delší než u  soudů prvního stupně.  
 V obecné kategorii „vš echny věci“ a v kategorii sporné občanské a obchodní věci 
(obrázky  10 a 11) se celkový počet členských států, v nichž je míra vyřešených případů  
nižší než 100  %, od roku  2010 snížil. V roce  2017 nahlásily téměř všechny členské státy, 
včetně těch, které se potýkají s problémy, vysokou míru vyřešených případů (více než 97  %), 
což znamená, že soudy jsou obecně schopné zabývat se nově přicházejícími věcmi v těchto 
kategoriích. Co se týká správních věcí (obrázek  12), meziročně lze zaznamenat větší rozdíl v 
míře vyřešených případů, a přestože zůstává celkově nižší než u ostatních kategorií věcí, 
některé členské státy dosáhly uspokojivého pokroku.  
 Od roku  2010 téměř všechny členské státy, které se potýkají s nejvýznamnějšími problémy, 
dosahují pokroku ohledně počtu  nahromaděných nevyřízených věcí  bez ohledu na kategorii 
věcí. Často podstatného zlepšení při snižování počtu projednávaných věcí bylo dosaženo u 
sporných občanských a obchodních věcí (obrázek  14) a správních věcí (obrázek  15). 
Navzdory těmto zlepšením pře trvává významný rozdíl mezi členskými státy s několika málo 
projednávanými věcmi a členskými státy, v nichž je počet projednávaných věcí vysoký.  
Efektivnost ve zvláštních oblastech práva EU  
Údaje o průměrné délce řízení ve zvláštních oblastech práva EU (ob rázky  16–19) poskytují 
informace o fungování systémů soudnictví v těchto konkrétních druzích sporů souvisejících s 
podnikáním.  
Údaje o efektivnosti ve zvláštních oblastech práva jsou shromažďovány na základě úzce 
vymezených scénářů a počet příslušných věc í se může jevit nízký. V porovnání s vypočítanou 
délkou řízení uvedenou v obecných údajích o efektivnosti udávají tyto obrázky skutečnou 
průměrnou délku všech příslušných řízení v specifických oblastech v daném roce. Je proto třeba 
uvést, že řada členských  států, které (jak se zdá) podle obecných údajů o efektivnosti nečelí 
problémům, vykazuje ve specifických oblastech práva EU podstatně delší průměrnou délku 
řízení. Délka řízení v jednotlivých specifických oblastech se současně může v témže členském 
státě značně lišit.  
Obrázky týkající se zvláštních oblastí práva EU dokládají tyto trendy:  
 V případě věcí z oblasti hospodářské soutěže  (obrázek 16) se celkový počet věcí 
projednávaných soudy ve všech členských státech podstatně snížil, což vyústilo ve zkrácení 
délky soudního přezkumu v  sedmi členských státech, zatímco v jiných sedmi členských 
státech zůstala délka přezkumu stabilní nebo se prodloužila. Jako známku zlepšení pouze tři 
členské státy oznámily v roce 2017 průměrnou délku přesahující 1 000 dnů ve  srovnání 
s osmi členskými státy jeden rok před tím.  
 V oblasti elektronických komunikací  (obrázek 17) lze napříč EU pozorovat pozitivní trend, 
pokud jde o délku řízení, a to někdy i  výrazně, navzdory zaznamenanému zvýšenému nápadu 
věcí na soudy, přičemž pouze n ěkolik velmi málo členských států nebylo schopno zkrátit či 
alespoň udržet předchozí průměrné délky řízení.  
 
25 
 3.2 Úroveň systémů soudnictví  
Neexistuje jeden způsob měření úrovně systémů soudnictví. Srovnávací přehled EU o soudnictví 
2019 pokračuje ve zkoumání faktorů, které jsou obecně uznávány jako důležité a které mohou 
pomoci  zvýšit úroveň soudnictví. Jako v  předchozích letech jsou tyto faktory soustředěny do čtyř 
kategorií:  
1) dostupnost spravedlnosti pro občany a podniky;  
2) odpovídající materiálové a lidské zdroje;  
3) zavedení nástrojů hodnocení a  
4) používání norem kvality.  
3.2.1 Dostupnost  
Dostupnost je v celém řetězci soudnictví nezbytná k snazšímu získávání příslušných informací – 
o systému soudnictví, o zahájení řízení a souvisejících finančních aspektech, o stavu řízení do 
jeho skončení – takže k rozsudku lze zí skat rychle přístup na internetu(72). 
– Poskytování informací o systému soudnictví – 
Soudnictví vstřícné k občanům vyžaduje, aby byly informace o systému soudnictví poskytovány 
způsobem, který je nejen snadno přístupný, nýbrž rovněž předkládá informace ve f ormě 
přizpůsobené zvláštním skupinám společnosti, které by se jinak při získávání přístupu k 
informacím setkávaly s problémy. Obrázek  20 ukazuje dostupnost on -line informací o zvláštních 
aspektech systému soudnictví a pro zvláštní skupiny společnosti.  
  
                                                           
71  Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1673 ze dne 23. října 2018 o boji vedeném trestněprávní 
cestou proti praní peněz odstraní právní překážky, které mohou prodlužovat stíhání,  jako například že  stíhání 
za praní peněz může být zahájeno pouze, jestliže řízení u souvisejícího predikativního trestného činu bylo 
ukončeno. Směrnici musí členské státy provést ve vnitrostátním právu do 8. prosince 2020.  
72  Je třeba uvést, že Sdružení s tátních rad a nejvyšších správních soudů (ACA) zveřejnilo průřezovou studii o 
přístupu k nejvyšším správním soudům a jejich rozhodnutím, „ Access to administrati ve supreme courts and to 
their decisions “: http://www.juradmin.eu/images/media_kit/aca_surveys/Transversal -Analysis ---Annex -1.pdf   Pokud jde o věci týkajících se porušení práv k ochranné známce EU  (obrázek 18), v roce 
2017 soudy některých členských států byly schopny lépe zvláda t nápad projednávaných věcí 
a snížit dobu potřebnou k  vyřešení věci, zatímco v jiných se průměrná délka řízení celkem 
podstatně prodloužila.  
 Účinný boj proti praní peněz  má zásadní význam pro ochranu finančního systému, 
spravedlivou hospodářskou soutěž a p ředcházení negativním hospodářským důsledkům. 
Problémy s délkou soudního řízení při projednávání trestných činů v oblasti praní peněz 
mohou ovlivnit účinný boj proti praní peněz. Srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 
předkládá aktuální údaje o délce soud ního řízení zabývajícího se trestnými činy praní peněz 
(obrázek  19), které prokazují, že v přibližně polovině členských států trvá řízení u soudu 
prvního stupně v průměru až jeden rok a v řadě členských států, které se potýkají s problémy, 
trvá toto řízení  v průměru přibližně dva roky(71).  
 
26 
 Obrázek 20: Dostupnost on -line informací o systému soudnictví pro veřejnost (*) (zdroj: 
Evropská komise(73)) 
 (*) DE: o tom, které informace budou poskytovány on -line, rozhoduje každá spolková země a spolková úroveň.  
– Právní pomoc a soudní poplatky  – 
Přístup k právní pomoci je základní právo, které je zakotveno v Listině(74). Většina členských 
států poskytuje právní pomoc na základě příjmů žadatele(75).  
Obrázek 21 ukazuje dostupnost úplné nebo částečné právní pomoci v situaci nároku ve výši 6  000 
EUR v kontextu příjmů a životních podmínek v každém členském státě(76). V procentech 
porovnává prahové hodnoty příjmu pro poskytnutí právní pomoci, vyjádřeno v prahové hodnotě 
Eurostatu pro chudobu pro jednotlivé členské státy. Je -li například  uvedena způsobilost pro 
právní pomoc při 20  %, znamená to, že na právní pomoc bude mít nárok žadatel s příjmem o 
20 % vyšším, než je příslušná prahová hodnota Eurostatu pro chudobu v daném členském státě. 
Na druhou stranu je -li prahová hodnota pro právní pomoc nižší než 0, znamená to, že osoba 
s příjmem nižším, než je příslušná prahová hodnota pro chudobu, nemusí mít na  právní pomoc 
nárok.  
                                                           
73 Údaje pro rok  2018  byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
74  Ustanovení čl.  47 odst.  3 Listiny základních práv EU.  
75  Členské státy používají různé způsoby stanovení prahové hodnoty pro způsobilost, například rozdíln á 
rozhodná období (měsíční/roční příjem). Přibližně polovina členských států používá kromě prahové hodnoty 
příjmu i prahové hodnoty osobního majetku žadatele. Tyto prahové hodnoty nejsou u tohoto obrázku brány v 
potaz. V BE, IE, ES, FR, HR, HU, LT, LV, LU a NL mají určité kategorie osob (např. osoby pobírající určité 
dávky) automaticky nárok na obdržení právní pomoci v občanských/obchodních sporech. Další kritéria, která 
členské státy mohou používat, jako je skutková podstata případu, nejsou v tomto obrázku  zohledněna. 
Přestože to přímo nesouvisí s tímto údajem, je třeba poznamenat, že v některých členských státech (AT, CZ, 
DE, DK, EE, ES, FR, IT, NL, PL, PT, SI, UK (EW)) není právní pomoc omezena na  fyzické osoby.  
76  Aby bylo možné shromáždit srovnatelné úd aje, příslušná prahová hodnota Eurostatu pro chudobu pro 
jednotlivé členské státy byla převedena na měsíční příjem. Hranice ohrožení chudobou je stanovena ve výši 
60 % mediánu národního ekvivalizovaného disponibilního příjmu domácnosti. Evropské šetření př íjmů a 
životních podmínek, tabulka Eurostatu ilc_li01, k dispozici na  adrese: 
http://ec.europa.eu/eurostat/web/income -and-living -conditions/data/database . 
BG IELVLT SIITNLATPTRO FIDEEEHUBE DKESSEFRMT PLSKCZELHRCYLUUK
Vzdělávání o zákonných právech prostřednictvím interaktivních vzdělávacích nástrojů
Počítačové terminály u soudů s připojením k internetu k dispozici veřejnosti
Interaktivní simulace posouzení způsobilosti pro právní pomoc
Stránky s internetovými formuláři pro veřejnost a podniky
Informace zaměřené na osoby se zrakovým nebo sluchovým postižením
Informace zaměřené na děti
Informace zaměřené na nerodilé mluvčíNICB
E
Z
D
A
T
 
27 
 Některé členské státy uplatňují systém právní pomoci, který zajišťuje pokrytí nákladů spojených 
se soudním řízením v plné výši (plná právní pomoc) a který je doplněn systémem, jenž hradí část 
nákladů (částečná právní pomoc), přičemž kritéria způsobilost takových systémů se mohou od 
sebe lišit. Ostatní členské státy používají pouze systém plné právní pomoci, nebo pouze sy stém 
částečné právní pomoci.  
Obrázek 21: Prahová hodnota příjmu pro právní pomoc v konkrétní spotřebitelské věci (*) 
(rozdíly v % oproti prahové hodnotě Eurostatu pro chudobu) (zdroj: Evropská komise spolu s 
CCBE (77)) 
 
(*) LV: z důvodu úpravy metodiky pro výpočet nejsou prahové hodnoty příjmů srovnatelné s  předchozím rokem. EE: 
rozhodnutí o  poskytnutí právní pomoci není založeno na finančních zdrojích žadatele. IE: z důvodu úpravy metodiky 
pro výpočet nejsou prahové hodnoty pří jmů pro plnou právní pomoc srovnatelné s  předchozím rokem; částečná 
právní pomoc musí vzít v  úvahu rovněž zcizitelná aktiva žadatele.  
Většina členských států vyžaduje, aby při zahájení soudního řízení strany uhradily soudní 
poplatek. Příjemci právní pomoc i jsou často od hrazení soudních poplatků osvobozeni. Pouze EE, 
IE, NL a SI vyžadují, aby příjemce právní pomoci uhradil soudní poplatek. V CZ rozhoduje soud 
o osvobození příjemce právní pomoci od hrazení soudních poplatků individuálně. Obrázek  22 
porovnáv á pro oba scénáře výši soudního poplatku uvedenou jako podíl hodnoty nároku. Činí -li 
například soudní poplatek 10  % z hodnoty nároku ve výši 6  000 EUR, musí spotřebitel při 
zahájení soudního řízení uhradit soudní poplatek ve výši 600  EUR. Nárok nízké hodno ty vychází 
z prahové hodnoty Eurostatu pro chudobu pro jednotlivé členské státy.  
  
                                                           
77  Údaje za rok  2018 byly získány prostřednictvím odpovědí členů CCBE na dotazník založený na tomto 
konkrétním scénáři:  spor spotřebitele s podnikem (uvedeny byly dvě různé hodnoty nároku: 6  000 EUR a 
prahová hodnota Eurostatu pro chudobu pro jednotlivé členské státy). Jelikož podmínky pro poskytnutí právní 
pomoci závisejí na situaci žadatele, byl použit tento scénář: svobodný 35letý zaměstnanec bez závislých osob 
a pojištění právní ochrany, s pravidelným příjmem a pronajatým bytem.  
-50%-30%-10%10%30%50%70%90%110%130%150%
DK ES PT EL LV IT NL SE IE SI LT DE FR BE FI SK LU HR RO HU CZ EE AT PL CY UK
(EN+
WL)BG MT
Úplná právní pomoc Částečná právní pomocUVÁŽENÍ
SOUDU
ŽÁDNÁ PRÁVNÍ POMOC VE 
SCÉNÁŘI
BEZ DAT
 
28 
 Obrázek 22: Soudní poplatek za účelem zahájení soudního řízení v konkrétní spotřebitelské 
věci (*) (výše soudního poplatku jako podíl hodnoty nároku ) (zdroj: Evropská komise spolu s 
CCBE (78)) 
 
(*)„Nárokem nízké hodnoty“ se rozumí nárok, který odpovídá prahové hodnotě Eurostatu pro chudobu u jedné 
osoby v jednotlivých členských státech převedené na měsíční příjem (např. v roce  2018 byla tato hodnota v  rozmezí 
od 110  EUR v RO do 1  716 EUR v LU). BE a RO: nebyly poskytnuty žádné informace o  soudních poplatcích v 
případě nároků s nízkou hodnotou. LU: aby mohli účastníci řízení zahájit řízení jako žalobce, musí uhradit poplatky 
soudního vykonavatele, nebyl a-li jim přiznána právní pomoc. NL: soudní poplatky v případě příjmu > 
2 242 EUR/měsíc.  
– Podávání a sledování nároků on -line – 
Možnost provést určité úkony v soudním řízení pomocí elektronických prostředků představuje 
důležitou součást úrovně systémů soudnictví, jelikož elektronické podávání nároků, možnost 
sledovat řízení a činit kroky on -line mohou usnadnit přístup ke spravedlno sti a omezují průtahy a 
snižují náklady. Systémy IKT na soudech sehrávají také stále významnější úlohu při přeshraniční 
spolupráci mezi justičními orgány a usnadňují rovněž provádění právních předpisů EU, například 
v oblasti řízení o drobných nárocích.  
  
                                                           
78  Údaje se vztahují na prahov é hodnoty příjmu platné v roce  2018 a byly získány prostřednictvím odpovědí 
členů CCBE na dotazník založený na tomto konkrétním scénáři:  spor spotřebitele s podnikem (uvedeny byly 
dvě různé hodnoty nároku: 6  000 EUR a prahová hodnota Eurostatu pro chudobu pro jednotlivé členské 
státy).  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
ES FR EL IE HR DK PL IT SK LT LU NL SE UK
(EN+
WL)AT CZ SI DE HU LV EE PT FI CY RO BE BG MT
Soudní poplatek u nároku 6 000 EUR (v %) Soudní poplatek u nároku nízké hodnoty (*) (v %)N
I
CBEZ
DAT
 
29 
 Obrázek 23: Dostupnost elektronických prostředků (*) (00 = dostupné u 0 % soudů, 4 = 
dostupné u 100 % soudů (79)) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) DK a RO: věci lze soudům podávat elektronickou poštou.  
– Informování účastníků řízení – 
Obrázek  24 představuje normy týkající se způsobu informování účastníků řízení a druhů údajů, 
které obdrží ohledně pokroku v jejich věci, se zvláštním zaměřením na  používání elektronických 
nebo automatických metod. Některé členské státy mají systém s automa tickým oznámením 
prostřednictvím elektronické pošty nebo SMS s údaji o průtazích, harmonogramech nebo 
celkovém pokroku v dané věci. Jiné členské státy umožňují během řízení přístup k informacím 
on-line, zatímco některé toto ponechávají na uvážení soudů.  
Obrázek 24: Normy týkající se informování o pokroku v dané věci  (zdroj: Evropská 
komise(80)) 
 
(*) Možné maximum: 16 bodů. Členským státům byly přiděleny body v závislosti na způsobu poskytování 
jednotlivých druhů informací: 1,5 bodu za automatické oznámení elektronickou poštou nebo SMS, 1 bod za on -line 
přístup k spisu a věci během celého řízení, 0 ,5 bodu za informování na žádost účastníků řízení, podle uvážení soudů 
či jiný používaný způsob. LU: Komunikace prostřednictvím elektronické pošty není právně závazná (stále ve  fázi 
zavádění). SI: Nový soudní řád stanoví povinnost soudů umožnit on -line nah lížení do údajů zaznamenaných v 
systémech evidence věcí. Dosud je třeba ji zavést.  
                                                           
79  Údaje za rok  2017. Míra vybavenosti od 100  % (zařízení zcela zavedeno) do 0  % (zařízení neexistuje) udává 
existenci funkčního zařízení, jehož se graf týká, u soudů, a to podle této stupnice: (100  % = 4  body, je -li 
použitelné na všechny věci / 1,33  bodu za jednotlivou věc; 50 –99 % = 3  body, je -li použitelné na všechny 
věci / 1  bod za jednotlivou věc; 10 –49 % = 2  body, je -li použitelné na všechny věci / 0,66  bod za jednotlivou 
věc; 1 –9 % = 1  bod, je -li použitelné na v šechny věci / 0,33  bodu za jednotlivou věc. Věci souvisejí s druhem 
projednávaného soudního sporu (občanské/obchodní, trestní, správní nebo jiné).  
80 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
01234
CZEELVLTHUROSKPTES ITAT FISIDEPLMTSE IEFRBEBGDKNLELHRCYLUUK
Pro uplatnění nároku Pro zasílání předvolání Pro sledování fází řízení
NICB
E
Z
D
A
T
0246810121416
BGEELVLTHU ES ITPLPTDKMT SIELBEDEATLUNL FISECZHRROSK IEFRCYUK
Časový rozvrh soudního řízení Informace o průtazích Informace o pokroku ve věci Jiné
NIC
BEZDAT
 
30 
 – Přístup k rozsudkům – 
Zajištění přístupu k rozsudkům on -line zvyšuje transparentnost systémů soudnictví, občanům a 
podnikům pomáhá porozumět jejich právům a může přispět k ustálenosti judikatury. Opatření pro 
zveřejňování rozsudků on -line jsou nezbytná pro vytváření uživatelsky přívětivých 
vyhledávačů(81), které zajišťují lepší dostupnost judikatury pro právníky a veřejnost. 
Zveřejňování soudních rozhodnutí on -line vyžaduje  vyvážení různých zájmů stanovených 
právními a  politickými rámci(82). Evropská komise podporuje iniciativy veřejně přístupných dat 
z veřejného sektoru, včetně systému soudnictví(83). 
Obrázek 25: Přístup veřejnosti k zveřejněným rozsudkům on -line(*) (občanské/obchodní, 
správní a trestní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise(84)) 
 
(*) Možné maximum: 9 bodů. U každého stupně byl přidělen jeden bod, pokud jsou veškeré rozsudky v 
občanských/obchodních a správních a trestních v ěcech dostupné on -line (0,5  bodu, jsou -li dostupné pouze některé 
rozsudky). Má -li určitý členský stát pouze dva stupně, byly body přiděleny pro tři stupně tak, že se zohlednil výsledek 
pro příslušný vyšší stupeň neexistujícího stupně. U členských států, kt eré mezi těmito dvěma oblastmi práva 
nerozlišují (občanské/obchodní a správní), byl stejný počet bodů přidělen za obě oblasti. BG: všechna rozhodnutí 
kasačního soudu se zveřejňují, vyjma těch obsahujících utajované informace. LU a SE: soudy nezveřejňují ro zsudky 
pravidelně on -line (pouze zásadní věci). LV: v případě rozsudků přijatých v neveřejném jednání jsou on -line 
zveřejněny pouze veřejně vyhlášené části. DE: každá spolková země rozhoduje o dostupnosti rozsudků soudů prvního 
stupně on -line. IE: v případ ě trestních věcí, věci rozhodované ve zkráceném řízení obvykle nemají písemný rozsudek. 
CY: u správních a trestních věcí soudci rozhodují, které rozsudky se mají zveřejnit. NL: soudy rozhodují o  zveřejnění 
podle publikovaných kritérií. PL: u správních věcí  činí rozhodnutí ohledně zveřejnění vedoucí úseku každého soudu. 
PT: u občanských a trestních věcí komise v rámci soudu činí rozhodnutí ohledně zveřejnění.  
  
                                                           
81  Viz Best practice guide for managing Supreme Courts  v rámci projektu nazvaného Nejvyšší soudy jako 
záruka účinnosti systémů soudnictví ( Supreme Courts as guarantee for effectiveness of judicial systems ), 
s. 29. 
82  Závěry Rady a  zástupců vlád členských států zasedajících v  Radě o  osvědčených postupech pro zveřejňování 
rozhodnutí Soudního dvora on -line (Úř.  věst. C  362, 8.10.2018, s.  2).  
83  https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/open -data  
84 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
0123456789
EELVLTHUMTROSKLU IEES ITSIATBGCZDKHRNLDECYPTBEPLSEEL FIFR
Soudy prvního stupně Trestní soudy prvního stupně Soudy druhého stupně
Trestní soudy druhého stupně Soudy nejvyššího stupně Trestní soudy nejvyššího stupně
 
31 
 Obrázek 26: Opatření pro zveřejňování rozsudků soudů všech stupňů on-line(*) 
(občanské/obchodní, správní a trestní věci, všechny stupně) (zdroj: Evropská komise(85)) 
 
(*) Možné maximum: 45 bodů. U každého ze tří stupňů lze přidělit tři body, jsou -li zahrnuty občanské/obchodní, 
správní a trestní věci. Je -li např. zahrnuta  pouze jedna ze tří kategorií věcí, je pro každý stupeň udělen jen jeden bod. 
Má-li určitý členský stát pouze dva stupně, byly body přiděleny pro tři stupně tak, že se zohlednil výsledek pro 
příslušný vyšší stupeň neexistujícího stupně.  U členských států, které mezi občanskými/obchodními a správními 
věcmi nerozlišují, byl stejný počet bodů přidělen za obě oblasti. CZ: některým rozsudkům soudů druhého stupně v 
občanských/obchodních věcech je přidělován identifikátor ECLI. IE: správní věci jsou v  irském právn ím řádu 
fakticky zahrnuty do kategorie občanských a obchodních věcí. NL: žádná klíčová slova, ke každému zveřejněnému 
rozsudku je však připojen obsah.  
– Přístup k metodám alternativního řešení sporů – 
Obrázek  27 ukazuje úsilí členských států s ohledem na propagaci dobrovolného používání metod 
alternativního řešení sporů prostřednictvím zvláštních pobídek, které se mohou lišit v závislosti 
na oblasti práva(86).  
  
                                                           
85 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pr o vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
86  Způsoby propagace a vybízení k využívání metod alternativního řešení sporů nezahrnují povinné požadavky 
na využití ADR před postoupením dané věci soudu, jelikož tyto požadavky vyvolávají obavy ohledně jejich 
slučitelno sti s právem na účinnou právní ochranu zakotveným v Listině základních práv EU.  
051015202530354045
ATDEESROSKEEHRLV ITLUMTNLPTHU SILTPLBEBGCY FIIEDKSEFRCZELUK
Internetové stránky jsou zdarma přístupné široké veřejnosti Internetové stránky se aktualizují nejméně jednou měsíčně
Rozsudkům se přiděluje identifikátor evropské judikatury (ECLI) Rozsudky se opatřují klíčovými slovy
Jsou zavedena pravidla na ochranu osobních údajů
BEZ DAT
 
32 
 Obrázek 27: Propagace a pobídky v souvislosti s využíváním metod alternativního řešení 
sporů (*) (zdroj: Evropská komise(87)) 
 
(*) Možné maximum: 48 bodů. Souhrnné údaje založené na těchto ukazatelích: 1. internetové stránky přinášející 
informace o ADR, 2. informační kampaně v médiích, 3. brožury pro širokou veřejnost, 4. soud umožňuje zvláštní 
informační setkání věnovaná ADR na ž ádost, 5. koordinátor pro ADR/mediaci u soudů, 6. zveřejňování hodnocení o 
využívání ADR, 7. zveřejňování statistiky o využívání ADR, 8. právní pomoc kryje (zcela nebo částečně) náklady 
vzniklé v souvislosti s ADR, 9. úplná nebo částečná náhrada soudních p oplatků (včetně kolkovného) v případě 
úspěšného ADR, 10. v případě úspěšného ADR není nutné využít služeb advokáta, 11. soudce může vystupovat jako 
mediátor a 12. dohoda, k níž strany dospěly, je vykonatelná u soudů. Za každý z těchto dvanácti ukazatelů by l pro 
danou oblast práva udělen jeden bod. DK: každý soud má ambasadora, který odpovídá za propagaci využívání 
mediace. Správní soudy mají možnost účastníkům navrhnout, aby využili mediace. IE: správní věci jsou zahrnuty do 
kategorie občanských a obchodníc h věcí. EL: alternativní řešení sporů existuje v  oblasti zadávání veřejných zakázek 
u správního odvolacího soudu. ES: v pracovněprávních sporech je využití alternativního řešení sporů povinné. LT: 
mediační řízení u soudů koordinuje tajemník Státní správy s oudů. PT: u občanských/obchodních sporů jsou soudní 
poplatky hrazeny pouze v případě smírčích soudců. SK: slovenský právní řád nepodporuje využívání alternativního 
řešení sporů pro administrativní účely. SE: soudci mají diskreční procesní pravomoc, pokud j de o alternativní 
řešení sporů. Hledání smírného urovnání je povinným úkolem soudce, není -li to v dané věci nevhodné.  
3.2.2 Zdroje  
Dostatečné zdroje, včetně nezbytných investic do  fyzické a  technické infrastruktury, a řádně 
kvalifikovaní, dobře vyškolení a  odpovídajícím způsobem odměňovaní pracovníci všech 
kategorií jsou nezbytností pro řádné fungování systému soudnictví. Bez odpovídajícího vybavení, 
nástrojů nebo počtu pracovníků s potřebnými kvalifikacemi a dovednostmi a s přístupem k 
dalšímu vzdělávání j e ohrožena kvalita řízení a rozhodnutí.  
– Finanční prostředky – 
Níže uvedené údaje ukazují skutečné výdaje vládních institucí na fungování systému soudnictví 
(s výjimkou věznic), jak na obyvatele (obrázek 28), tak jako podíl na  hrubém domácím produktu 
(HDP ) (obrázek 29), kritéria pro určení finančních zdrojů (obrázek 30) a konečně i hlavní 
kategorie výdajů soudů (obrázek 31)(88). 
                                                           
87 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
88 Celkové (skutečné) výdaje vládních institucí na řízení, provoz nebo podporu správních, civilních a trestních 
soudů a systému soudnictví, včetně vymáhání pokut a právního vypořádání nařízeného soudy a fungování 
probačních systémů v případě podmíněného propuštění z výkonu trestu odnětí svobody a právní pomoci, 
jakož i právního zastupování a poradenství, jež jménem vlády či jiných orgánů poskytuje vláda ve formě 
peněžního plnění či služeb, vyjma vězeňských správ (údaje z národních účtů, klasifikace funkcí vládních 
institucí, skupina  03.3), tabulka Eurostatu  gov_10a _exp, k dispozici na: 
http://ec.europa.eu/eurostat/data/database . 
04812162024283236404448
DEDKNLHUESPTLTBEELEEHRRO FIBGLVPL SISEATFRSKCZCYMT IEITLUUK
Občanskoprávní a obchodní spory Pracovněprávní spory Spotřebitelské spory Správní spory
BEZ DAT
 
33 
 Obrázek 28: Celkové výdaje vládních institucí na soudy (*) (v EUR na obyvatele) (zdroj: 
Eurostat)  
 
* Členské státy jsou seřazeny podle výdajů v roce 2017 (od nejvyšších k nejnižším). Pro ES, FR, HR, NL a SK jsou 
údaje za rok 2017 předběžné.  
Obrázek 29: Celkové výdaje vládních institucí na soudy (*) (jako procento HDP) (zdroj: 
Eurostat)  
 
* Členské státy jsou seřazeny podle výdajů v roce 2017 (od nejvyšších k nejnižším). Pro ES, FR, HR, NL a SK jsou 
údaje za rok 2017 předběžné.  
  
050100150200
LUDEUK IESEATNLBEITSIFIESFRDKPTMTPLLVELCZEEHRHUBGROSKLTCY
2010 2015 2016 2017
0,00,10,20,30,40,50,60,70,8
BGPLRO SIHRHULVDEUKES ITPTELCZEEATSENLBESKLTMT FILUFRIEDKCY
2010 2015 2016 2017
 
34 
 Obrázek  30 ukazuje, která veřejná moc (soudní, zákonodárná nebo výkonná) určuje kritéria pro 
stanovení finančních prostředků pro soudnictví a jaká kritéria se používají.  
Obrázek 30: Kritéria pro stanovení finančních prostředků určených na soudnictví (*) (89) 
 
 
(*) DK: v úvahu se bere počet přicházejících a vyřešených věcí na prvním stupni. DE: pouze pro rozpočet nejvyššího 
spolkového soudu – u soudů prvního a druhého stupně se systém soudnictví mezi spolkovými zeměmi liší. EE: počet 
přicházejících a vyřešených věcí u s oudů prvního a druhého stupně.  FR: počet přicházejících a vyřešených věcí u 
soudů všech stupňů.  V úvahu se bere počet vyřešených věcí na základě hodnocení nákladů soudů. IT: ministerstvo 
spravedlnosti stanoví kritéria pro civilní a trestní soudy, zatímco r ada pro soudnictví (CPGA) vymezuje kritéria pro 
správní soudy. HU: zákon stanoví, že plat soudců se musí určit zákonem o státním rozpočtu takovým způsobem, že 
částka nemůže být nižší než předcházející rok. NL: v úvahu se bere počet vyřešených věcí na zákla dě hodnocení 
nákladů soudů.  FI: v úvahu se bere počet vyřešených věcí na základě hodnocení nákladů soudů.  
Na obrázku 31 jsou poprvé uvedeny hlavní hospodářské kategorie tvořící výdaje vládních 
institucí na soudy: 1. mzdy a platy soudců a zaměstnanců soudu,  včetně příspěvků na sociální 
zabezpečení („náhrady  zaměstnancům“ (90)), 2. provozní náklady na zboží či služby spotřebované 
soudy, jako jsou například nájmy budov, kancelářské potřeby, energie a právní pomoc 
(„mezispotřeba“ (91)), 3. investice do dlouhodobých  aktiv, jako jsou soudní budovy a software 
(„tvorba hrubého fixního kapitálu“( 92)), a 4. jiné výdaje.  
                                                           
89 Údaje byly shromážděny prostřednictvím aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké 
spolupráci s ENCJ. Odpovědi od členských států bez rad pro justici byly získány prostřednictvím spolupráce 
se Sítí předsedů nejvyšších soudů EU.  
90  Náhrady zaměstnancům tvoří mzdy a  platy v  penězích nebo v  naturáliích (D.11) a skutečné a  imputované 
sociální příspěvky zaměstnavatele ( D.121 a  D.122). Viz: https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Compensation_of_employees  
91  Mezispotř eba je konceptem národních účtů a měří hodnotu zboží a služeb spotřebovaných jako vstupy do 
výrobního procesu. Nezahrnuje dlouhodobá aktiva , jejichž  spotřeba se zachycuje jako spotřeba  fixního 
kapitálu . Výrobky a služby mohou být ve výrobním procesu buď přeměněny, nebo spotřebovány.  
Viz https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -explained/index.php?title=Glossary:Intermediate_consumption  
92  Tvorbu hrubého fixního kapitálu (z kráceně GFCF) tvoří investice rezidentských výrobců, s odečtením úbytků, 
do dlouhodobých aktiv  během daného období. Zahrnuje rovněž určité přírůstky hodnot y nevyráběných aktiv 
realizovaných výrobci nebo institucionálními jednotkami. Fixní aktiva jsou hmotná a nehmotná aktiva 
vznikající jako výstupy z výrobního procesu, která se používají opakovaně nebo průběžně po dobu delší než 
jeden rok. Viz https://ec.europa.eu/eurostat/statistics -
explained/index.php?title=Glossary:Gross_fixed_capital_formation_(GFCF)  
BE BG CZ DK DE EE IE EL ES FR HR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK
(EN
+
WL)UK
(NI)UK
(SC)
Justice stanoví kritéria Exekutiva stanoví kritéria Parlament stanoví kritéria
Jiný orgán stanoví kritéria Částka vychází z historických/realizovaných nákladů Bere se v úvahu počet přicházejících věcí
Bere se v úvahu počet vyřešených věcí Očekávané náklady projektů, investic Potřeby/žádosti soudů
 
35 
 Obrázek 31: Celkové výdaje vládních institucí na soudy (v roce 2017, jako procento výdajů) 
(zdroj: Eurostat)  
 
– Lidské zdroje – 
Pro úroveň systému soudnictví jsou nezbytné odpovídající lidské zdroje. Rozmanitost mezi 
soudci, včetně genderové vyváženosti, přináší doplňkové znalosti, dovednosti a zkušenosti a 
odráží realitu ve společnosti.  
Obrázek 32: Počet soudců (*) (na 100  000 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) Tato kategorie zahrnuje soudce pracující na plný úvazek podle metodiky CEPEJ. Nezahrnuje Rechtspfleger / 
soudní úředníky, kteří existují jen v některých členských s tátech. AT: údaj o správním soudnictví je uveden pro 
cyklus roku 2016 poprvé. EL: celkový počet profesionálních soudců zahrnuje v průběhu výše uvedených let různé 
kategorie, což částečně vysvětluje kolísání. Od roku 2016 údaje o profesionálních soudcích zahrnují údaje o 
soudcích na všech pozicích trestního a občanského soudnictví, jako ž i správní soudce. IT: regionální správní soudy, 
regionální auditní komise, místní daňové komise a  vojenské soudy nejsou zahrnuty. UK: vážený průměr tří jurisdikcí. 
Údaje za rok  2010 zahrnují v případě UK (NI)  údaje pro rok  2012. LU: na základě zdokonalen é metodiky byly počty 
revidovány.  
  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHR ITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Jiné
Dlouhodobá aktiva (např. soudní budovy a software)
Provozní náklady (např. nájmy budov, právní pomoc, energie)
Mzdy a platy soudců a zaměstnanců soudu
05101520253035404550
HR SILUBGHUCZATLTELPLSKLVDEROPTFIEENLCYBESEES ITFRMTDK IEUK
2010 2015 2016 2017
 
36 
 Obrázek 33: Podíl žen mezi profesionálními soudci soudů prvního a druhého stupně v 
roce 2017  (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) EL: údaje za rok  2016.  
Obrázek 34: Podíl žen mezi profesionálními soudci nejvyšších soudů v roce  2017 a 2018 (*) 
(zdroj: Evropská komise(93)) 
 
(*) Členské státy jsou ve stejném pořadí jako na obrázku  33. 
  
                                                           
93  Údaje za rok  2018. Evr opský institut pro rovnost žen a mužů, databáze statistických údajů o ženách a mužích, 
k dispozici na: http://eige.europa.eu/lt/gender -
statisti cs/dgs/indicator/wmidm_jud_natcrt__wmid_natcrt_supcrt  . 
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROEL*HUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
Soudy prvního stupně Soudy druhého stupněBEZ
DAT
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
LVSIROELHUHRSKFRLUSEFIEEPLCZITBENLATDKLTPTESIEMTCYBGDEUK
2017 2018
 
37 
 Obrázek 35: Počet advokátů (*) (na 100  000 obyvatel) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
(*) Podle metodiky CEPEJ je advokát osoba, která je podle vnitrostátního práva kvalifikovaná a oprávněná 
obhajovat klienty a jednat  jejich jménem, vykonávat právní praxi, vystupovat před soudy nebo poskytovat klientům 
rady a zastupovat je v právních záležitostech (doporučení Rec (2000)21 Výboru ministrů Rady Evropy o svobodě 
výkonu profese advokáta). DE: není činěn rozdíl mezi různými  skupinami právníků v Německu, tj. mezi advokáty či 
obhájci. FI: od roku 2015 počet právníků zahrnuje jak právníky pracující v  soukromém sektoru, tak právníky 
pracující ve veřejném sektoru.  UK: údaje za rok 2010 a 2014.  
– Vzdělávání – 
Justiční vzdělávání je důležité z hlediska přispění ke kvalitě soudních rozhodnutí a soudní služby 
poskytované občanům. Níže uvedené údaje se týkají justičního vzdělávání v široké škále oblastí, 
včetně komunikace s účastníky řízení a tiskem a dovedností so udců.  
Obrázek 36: Účast soudců na dalším vzdělávání v oblasti práva EU nebo práva jiného 
členského státu (*) (jako procento z celkového počtu soudců) (zdroj: Evropská komise(94)) 
 
(*) Hodnoty pro některé členské státy byly pro účely prezentace sníženy (SI  = 257 %). V několika členských státech je podíl 
účastníků vyšší než 100  %, což znamená, že se někteří účastníci zúčastnili více než jedné vzdělávací akce. DK: včetně 
zaměstnanců so udů. IT: regionální správní soudy, regionální auditní komise, místní daňové komise a  vojenské soudy nejsou 
zahrnuty. AT: včetně státních zástupců. UK: údaje jsou za rok 2016.  
Obrázek 37: Podíl dalšího vzdělávání soudců s ohledem n a různé druhy dovedností (*) (jako 
procento celkového počtu soudců účastnících se vzdělávání) (zdroj: Evropská komise(95)) 
                                                           
94 Údaje pro rok  2017 byly shromážděny ve spolupráci s Evropskou sítí pro justiční vzdělávání a CEPEJ.  
95 Údaje pro rok  2017 byly shromážděny ve spolupráci s Evropskou sítí pro justiční vzdělávání a CEP EJ. 
„Profesní zručnost soudců“ zahrnuje činnosti, jako je vedení soudního jednání, vyhotovování písemných 
rozhodnutí nebo slovní projev.  
050100150200250300350400450
CYLUELITMTESPTUK* IEDEBGBEPLROHRHUDKSKCZNLFRSILTEEATLVFISE
2010 2015 2016 2017
0%20%40%60%80%100%120%140%
SIHULVMTDKITIEEECYLTSEBGDECZESROHRFRBENLATPLPTSKUKELFILUN
I
C
 
38 
  
(*) Tabulka udává rozložení soudců účastnících se činností v rámci dalšího vzdělávání (tj. činností po období počátečního 
vzdělávání soudců) v každé ze čtyř určených oblastí jako procentní podíl z celkového počtu vyškolených soudců. Činnosti v rámci 
právního vzdělávání nejsou vzaty v potaz.  Orgány justičního vzdělávání v EL, CY, LU a MT nezajišťují s ohledem na vybrané 
dovednosti zvlášt ní vzdělávací činnosti. DK: včetně zaměstnanců soudů. AT: včetně státních zástupců. UK údaje jsou za 
Anglii a Wales.  
Obrázek 38: Dostupnost vzdělávání pro soudce, které je zaměřeno na komunikaci (*) (zdroj: 
Evropská  komise(96)) 
 
(*) Možné maximum: 12 bodů. Členským státům byl přidělen jeden bod, pokud mají počáteční vzdělávání, a jeden bod, pokud 
mají další vzdělávání (maximálně 2 body za  každý typ vzdělávání). DK: není zajištěno vzdělávání pro komunikaci se zrakově nebo 
sluchově postiženými osobami, jelikož stát poskytuje zrakově nebo sluchově postiženým osobám podporu ve formě nástrojů nebo 
asistenta v soudní síni, např. tlumočníka pro neslyšící .  
3.2.3 Nástroje hodnocení  
Monitorování a hodnocení činnosti soudů napo máhá při zjišťování nedostatků a potřeb, a tím 
pomáhá zvýšit úroveň systému soudnictví. Pravidelné hodnocení může zlepšit schopnost systému 
soudnictví reagovat na stávající a budoucí výzvy. Odpovídající nástroje IKT mohou zajistit řízení 
věcí v reálném čas e a pomoci poskytnout celostátní standardizované soudní statistiky. Mimoto je 
lze využít při řízení nahromaděných nevyřízených věcí a pro automatizované systémy včasného 
varování. Průzkumy jsou nezbytné rovněž k posouzení fungování systémů soudnictví z hle diska 
právníků a osob, které přicházejí se soudy do styku. Odpovídající opatření přijatá v návaznosti na 
průzkumy jsou předpokladem zvýšení úrovně systémů soudnictví.  
Obrázek 39: Dostupnost monitorování a hodnocení činnosti soudů (*) (zdroj: studie 
CEPEJ(97)) 
                                                           
96 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
0%20%40%60%80%100%
BEBGCZDKDEEEIEESFRHRITLVLTHUNLATPLPTROSISKFISEUKELCYLUMT
Profesní zručnost Digitální dovednosti Řízení soudu Soudcovská etikaNIC
024681012
PT ITBGATPLSEDESKLVHU IEESEERONLELLUBE SILTDKCZHRFRMT FICYUK
Informovanost a řešení falešných zpráv a dezinformačních kampaní v nových médiích
Genderově citlivé postupy v soudním řízení
Komunikace s obětmi násilí na základě pohlaví (včetně domácího násilí)
Komunikace s žadateli o azyl
Komunikace s osobami se zrakovým/sluchovým postižením
Komunikace s dětmiNIC
 
39 
  
(*) Hodnotící systém odkazuje na výkonnost systémů soudnictví, a to za použití ukazatelů a cílů. V roce  2018 všechny 
členské státy nahlásily, že mají systém, který jim umožňuje sledovat počet nově přicházejících věcí a počet 
vynesených rozhodnutí, jakož i délku řízení, takže tyto kategorie již nejsou relevantní. Důkladnější práce týkající se 
norem kvality stejně tak nahradila jejich používání jako kategorie hodnocení. Údaje týkající se „ostatních prvků“ 
zahrnují například míru  vyřešených věcí ( AT, FR), počet odvolacích a vykonávacích řízení ( ES), počet věcí podle 
druhů sporů ( SK), výsledek řízení, například úplnou nebo částečnou spokojenost ( SK), pravomocná odsouzení ( RO) 
a počet soudních jednání ( PL). 
Obrázek 40: Dostupnost IKT používaných k řízení věcí a pro statistiku činnosti soudů  
(0 = dostupné u 0 % soudů, 4 = dostupné u 100 % soudů (98)) (zdroj: studie CEPEJ)  
 
                                                                                                                                                                                            
97  Údaje za rok  2017.  
98  Údaje za rok  2017. Míra vybavenosti od 100  % (zařízení zcela zavedeno) do 0  % (zařízení neexistuje) udává 
existenci funkčního zařízení, jehož se graf týká, u soudů, a to podle této stupnice: 100  % = 4  body, je -li 
použitelné na všech ny věci / 1,33  bodu za jednotlivou věc; 50 –99 % = 3  body, je -li použitelné na všechny 
věci / 1  bod za jednotlivou věc; 10 –49 % = 2  body, je -li použitelné na všechny věci / 0,66  bod za jednotlivou 
věc; 1 –9 % = 1  bod, je -li použitelné na všechny věci / 0,33  bodu za jednotlivou věc. Věci souvisejí s druhem 
projednávaného soudního sporu (občanské/obchodní, trestní, správní nebo jiné).  
PT SISKESFRLVLTHU ATPLRODK EEELHR ITCYMTNL FIBG CZSEDELUBE IEUK
Výroční zpráva o činnosti Počet odložených věcí
Stáří věcí Ukazatele výkonnosti a kvality
Systém pravidelného hodnocení Specializovaní zaměstnanci soudů pro zajišťování kvality
Jiné prvkyB
E
Z
D
A
T
01234
BGCZEEESHRLVLTHUMTATPLPTRO SISEDK IENL FIDEBE ITFRELLUSKCYUK
Systém pro řízení věcí  Nástroje tvorby statistiky soudní činnosti
NO DATANICB
E
Z
D
A
T
 
40 
 Obrázek 41: Témata průzkumů provedených mezi osobami, které přicházejí se soudy do 
styku, nebo mezi právníky (*) (zdroj: Evropská komise(99)) 
 
(*) Členským státům byl přidělen jeden bod za každé uvedené téma průzkumu bez ohledu na úroveň, na 
které se průzkum uskutečnil.  „Ostatní témata“ zahrnují: fyzickou dostupnost  (MT); použitelnost portálu on -line se 
soudními informacemi ( DK); dostupnost soudních informací ( PT) a dostupnosti srozumitelných formulářů a pokynů 
k jejich vyplnění ( PL). Tato kategorie pokrývá rovněž průzkumy mezi zaměstnanci soudu, např. o integritě soudců 
(HU), úroveň znalostí a vystupování zaměstnanců soudní služby ( PL) a majetkový profil justice ( AT), a kvalitativní 
aspekty, např. spokojenost ( AT), kvalitu odsuzujících rozsudků ( MT), loajalitu vůči soudům ( PT) a koncept 
odpovídajícího potrestání ( FI).  
 
Obrázek 42: Opatření přijatá v návaznosti na průzkumy provedené u osob, které přicházejí 
se soudy do styku, nebo u právníků (*) (zdroj: Evropská komise(100)) 
 
(*) Členským státům byl přidělen jeden bod za každý typ následného opatření. Kategorie „ostatní zvláštní následná 
opatření“ zahrnovala: pokyny a rámec pro nový internetový portál ( DK), pokyny pro politické a operativní řízení 
(MT), zlepšení všeobecného vnímání systému soudnictví ( PT) a zveřejnění informačních nástrojů pro  veřejnost. IE: 
údaje se vztahují k probačnímu průzkumu provedenému v roce 2016.  
  
                                                           
99 Údaje pro rok  2017 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
100 Údaje pr o rok  2017 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
LVHU MT SIBG EE PTNL SE ES PLATDK FIBE CZ IEEL FRHR ITCY LTLURO SKUK
Dostupnost soudní služby Zákaznická služba soudu
Vedení jednání Rozsudek/rozhodnutí soudu
Potřeby a spokojenost nerodilých mluvčích Potřeby a spokojenost dětí
Potřeby a spokojenost osob se zrakovým/sluchovým postižením Obecná míra důvěry v soudní systém
Povědomí o právech Jiná témataB
E
Z
D
A
T ŽÁDNÝ PRŮZKUM V 2017
SILVDE IEHUNLPTEEATESMT FIDK SEBG PLBECZELFRHR ITCYLTLUROSKUK
Výsledky v celém rozsahu veřejně dostupné na internetu Obohacují výroční/zvláštní zprávy na místní nebo národní úrovni
Obohacují hodnocení nebo identifikují potřebu změnit legislativu Upravují/zlepšují fungování soudů
Určují vzdělávací potřeby soudců a zaměstnanců soudu Ostatní zvláštní následná opatřeníŽÁDNÝ PRŮZKUM V 2017B
E
Z
D
A
TN
I
C
 
41 
 3.2.4  Normy  
Normy mohou zvýšit úroveň systémů soudnictví. Poprvé na základě údajů shromážděných 
Sdružením státních rad a nejvyšších správních soudů EU (ACA -Europe) a Sítí př edsedů 
nejvyšších soudů EU (NPSJC) představuje srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 přehled 
praktik používaných na  soudech nejvyšších a  nižších stupňů, které přispívají ke  kvalitě rozsudků 
(obrázek 43).  
Na základě přezkumu normovacích opatření týkající ch se časového rozvrhu a informování 
účastníků řízení v minulém vydání se srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 zaměřuje na 
časové rozvrhy, nahromaděné nevyřízené věci a časová období jako na nástroj řízení v 
justici(101). Obrázek  44 podává přehled členský ch států, které používají normovací opatření 
týkající se lhůt, časových období a nahromaděných nevyřízených věcí. Lhůty jsou kvantitativní 
termíny, například pro maximální počet dní od zaevidování věci do konání prvního soudního 
jednání. Nahromaděné nevyří zené věci jsou věci, které nebyly vyřízeny za stanovené časové 
období. Časová období jsou měřitelné cíle/postupy, upřesňující například předem stanovený podíl 
případů, které mají být vyřízeny v určitém čase. Obrázek  45 udává, které subjekty stanoví a 
sledu jí normy týkající se nahromaděných nevyřízených věcí a přijímají následná opatření, a 
obrázek  46 ukazuje podrobněji určité aspekty týkající se časových období.  
– Kvalita rozsudků – 
Jako vysoce kvalitní soudní rozhodnutí jsou obecně vnímána ta rozhodnutí, k terá jsou jasně 
formulovaná, strukturovaná a stanoví vhodnou rovnováhu mezi jasnou argumentací a  stručností, 
a tudíž jsou snadno srozumitelná a  vymahatelná. Znění a  struktura soudních rozhodnutí mohou 
mít rovněž vliv na  to, jak snadno je lze zpracovávat po čítačovými programy, zejména aplikacemi 
pro zpracování přirozeného jazyka. Tohoto cílového stavu lze dosáhnout pouze prostřednictvím 
kombinace komplexního a  mnohostranného souboru prvků, jako je vysoce kvalitní profesní 
vzdělávání soudců, přijetí osvědčený ch postupů týkajících se koncipování rozsudků a  sledování 
kvality rozhodnutí, při dodržení nezávislosti soudnictví. Sdružení státních rad a nejvyšších 
správních soudů EU (ACA -Europe) vypracovalo dotazník, na který odpověděly nejvyšší správní 
soudy a nejvyš ší soudy (členové sítě předsedů nejvyšších soudů EU (NPSJC). Aniž by se zaobíral 
meritem jednotlivých rozhodnutí, předkládá obrázek 43 normy přijaté členskými státy ohledně 
zvolených ukazatelů, u kterých se má za to, že přispívají k celkové kvalitě rozsudk ů.  
  
                                                           
101  Ve srovnávacím přehledu EU o soudnictví jdou normy týkající se lhůt a časových období nad rámec 
požadavků vyplývajících z práva na projednání věc i v přiměřené lhůtě, které je zakotveno v článku  47 Listiny 
základních práv EU a v článku  6 Evropské úmluvy o lidských právech.  
 
42 
 Obrázek 43: Normy používané pro zlepšení kvality rozsudků u  nejvyšších soudů (*) (zdroj: 
Evropská komise spolu s ACA -Europe a NPSJC)  
 
(*) U každého členského státu levý sloupec představuje postupy u  nejvyšších soudů a pravý sloupec představuje 
postupy u  nejvyšších správních soudů (sloupec označený písmenem „A“). Členské státy jsou uvedeny v abecedním 
pořadí podle jejich zeměpisných názvů  v původním jazyce. Členským státům byl přidělen jeden bod za ukazatel 
kvality rozsudků. Vzdělávání zahrnuje právní vzdělávání soudců ohledně struktury písemných rozhodnutí (0,25 
bodu), právní vzdělávání soudců nejvyšších soudů o stylu odůvodňování písemný ch rozsudků, právní vzdělávání 
soudců soudů nižších stupňů ohledně odůvodňování písemných rozhodnutí (0,25 bodu) a vzdělávání ohledně 
koncipování rozsudků (univerzita, škol nebo v práci) (0,25 bodu). Má se za to, že povinnost používat jasný 
a jednoduchý ja zyk existuje, ať již je vyžadována zákonem, nařízením nebo profesní praxi (1 bod). Má se za to, že 
povinnost stručnosti platí, ať již ji vyžaduje zákon, soudní předpisy nebo praxe (1 bod). Posuzování kvality rozsudků 
odkazuje na  existenci vnitřního mechani smu na úrovni Nejvyššího soudu pro posouzení celkové kvality jeho vlastních 
rozhodnutí (1 bod). IT, Corte Suprema di Cassazione: ačkoli procesní nástroj pro objasnění rozsudků neexistuje, v 
některých situacích mohou být určité aspekty věci objasněny ve fáz i výkonu rozhodnutí u  příslušného soudce. DK a 
RO: žádné údaje. Zúčastněné soudy: BE: Cour de Cassation (Nejvyšší soud) a Conseil d’Etat. BG: Върховен 
касационен съд (Nejvyšší soud) a Върховен административен съд (Nejvyšší správní soud). CZ: Nejvyšší soud a 
Nejvyšší správní soud. DE: Bundesverwaltungsgericht (Spolkový správní soud)). EE: Riikohus (Nejvyšší soud). IE: 
Chúirt Uachtarach (Nejvyšší soud). EL: Συμβούλιο της Επικρατείας (Státní rada). ES: Tribunal Supremo (Nejvyšší 
soud). FR: Cour de Cassation (Nejvyšší soud) a Conseil d’Etat (Státní rada). HR: Vrhovni sud (Nejvyšší soud) a 
Visoki upravni (Nejvyšší správní soud). IT: Corte Suprema di Cassazione (Nejvyšší soud) a Consiglio de Stato 
(Státní rada). CY: Ανώτατο Δικαστήριο (Nejvyšš í soud). LV: Augstākā tiesa (Nejvyšší soud). LT: Vyriausiasis 
Administracinis Teismas (Nejvyšší správní soud). LU: Cour de Cassation (Nejvyšší soud). HU: Kúria (Nejvyšší 
soud). MT: Odvolací soud (Court of Appeal). NL: Hoge Raad (Nejvyšší soud) a Raad van S tate (Státní rada). AT: 
Oberster Gerichtshof (Nejvyšší soud) a Verwaltungsgerichtshof (Nejvyšší správní soud). PL: Sąd Najwyższy 
(Nejvyšší soud) a Naczelny Sąd Administracyjny (Nejvyšší správní soud). PT: Supremo Tribunal Administrativo 
(Nejvyšší správní s oud). SI: Vrhovno sodišče (Nejvyšší soud). SK: Najvyšší súd (Nejvyšší soud). FI: Korkein 
hallinto -oikeus (Nejvyšší správní soud). SE: Högsta domstolen (Nejvyšší soud) a Högsta förvaltningsdomstolen 
(Nejvyšší správní soud). UK: Supreme Court (Nejvyšší soud) . 
  
 
 
 
 
  
Posuzování kvality rozsudk ů 
 Povinnost stručnosti  
Mechanismus pro objasnění rozsudků  
 Povinnost používat jasný a jednoduchý jazyk  
Vzdělávání  
 Předem stanovené prvky odůvodnění nebo struktury  
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
A 
O HAY DATOS 
BEZ DAT  
BEZ DAT  
 
43 
 Obrázek 44: Normy týkající se časového rozvrhu (*) (zdroj: Evropská komise(102)) 
 
(*) Členským státům byl přidělen 1  bod za každou oblast práva (občanské/obchodní, správní nebo jiné), která má 
stanovené normy.  
Obrázek 45 se zaměřuje na  normy týkající se nahromaděných nevyřízených věcí, které spočívají 
v opatřeních na snížení prodlení s cílem zlepšit tempo při rozhodování sporů. Obrázek ukazuje 
pravomoci jednotlivých složek veřejné moci členských států, pokud jde  o stanovení a sledování 
norem týkajících se nahromaděných nevyřízených věcí a přijímání následných opatření. 
Obrázek  46 se zaměřuje na časová období, která mohou být účinným nástrojem řízení v justici, 
jelikož pomáhají odhalit případné problémy s efektivn ostí a určit řešení (např. dodatečné lidské 
nebo finanční zdroje, reorganizace procesu řízení soudů, dočasná výpomoc soudu).  
Obrázek 45: Stanovení a sledování norem týkajících se nahromaděných nevyřízených věcí  
(*) (zdroj: Evropsk á komise(103)) 
 
(*) „Výkonná moc“ zahrnuje instituce pod přímou či nepřímou kontrolou vlády. „Ostatní“ odkazuje v HU na 
Národní úřad pro justici, v jehož čele stojí předseda, jehož volí kvalifikovanou většinou parlament ze soudců na 
období devíti let. „Soudní moc“ zahrnuje subjekty, jako jsou předsedové soudů, rady pro justici, orgány soudců. HU: 
Národní úřad pro justici se podílí na stanovování a sledování norem týkajících se nahromaděných nevyřízených věcí 
a na přijímání následných opatření.  
  
                                                           
102 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
103 Údaje pr o rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
BEEE ITLTHU ATRO SIFISEDKDEESHRCYLVNLSKCZ IEELFRMT PLPTBGLUUK
Lhůty Časová období  Nahromaděné nevyřízené věciN
I
C
BEZ DAT
 
Soudní moc  
Následná  
opatření  
Sledování  
Stanovování       
NIC 
Výkonná moc/ostatní  
Soudní moc  
Výkonná moc/ostatní  
Soudní moc  
Soudní moc  
Výkonná moc/ostatní  
BEZ DAT  
 
44 
 Obrázek  46: Časová období: definice, automatické sledování a přijímání následných 
opatření (*) (zdroj: Evropská komise(104)) 
 
 
3.2.5  Shrnutí týkající se úrovně systémů soudnictví  
Snadná dostupnost, dostatečné zdroje, účinné  nástroje hodnocení a vhodné normy a postupy 
představují faktory, které přispívají k vysoké úrovni systémů soudnictví. Občané i podniky od 
účinného systému soudnictví očekávají vysoce kvalitní rozhodování(105). Srovnávací přehled EU o 
soudnictví 2019 rozvíjí  srovnávací přezkum těchto faktorů.  
Dostupnost  
Toto vydání zkoumá prvky, které přispívají k systému soudnictví vstřícnému k občanům.  
 Téměř všechny členské státy poskytují o svém systému soudnictví určité on -line informace , 
včetně centrálního internetového portálu s on -line formuláři a interaktivním vzděláváním o 
zákonných právech (obrázek  20). Rozdíly se objevují u obsahu informací a v míře, v jaké tyto 
odpovídají potřebám lidí. Například,  pokud jde o možnost vypočítat právní pomoc 
prostřednictvím simulace na internetu, větší počet členských států (13) umožňuje lidem zjistit, 
zda jsou způsobilí pro právní pomoc. Ačkoli ve většině členských států jsou k dispozici 
informace pro nerodilé mluvčí, neplatí to vždy pro informace zaměřené výslovně na děti a 
osoby se  zrakovým nebo sluchovým postižením.  
 Dostupnost právní pomoci a výše soudních poplatků  mají významný dopad na přístup ke 
spravedlnosti, zejména pro osoby žijící v chudobě. Obrázek  21 ukazuje, že v některých 
členských státech neobdrží právní pomoc spotřebit elé, jejichž příjem je nižší než prahová 
hodnota Eurostatu pro chudobu. V porovnání s předchozím rokem však dva členské státy 
zlepšily dostupnost právní pomoc. Současně se však postupem času dostupnost právní pomoci 
v některých členských státech snižuje. V ýše soudních poplatků (obrázek 22) zůstala od  roku 
2016 stabilní, ačkoliv v některých členských státech se soudní poplatky zvýšily coby podíl z 
nároku, zejména u  nároků  nízké hodnoty, což lze přičíst zvýšení platných minimálních 
                                                           
104 Údaje pro rok  2018 byly shromážděny ve spolupráci se skupinou kontaktních osob pro vnitrostátní systémy 
soudnictví.  
105 Používání umělé inteligence v systémech soudnictví se stává předmětem diskusí. V dubnu 2018 přijala 
Komise sdělení s názvem Umělá inteligence pro Evropu (dokument COM(2018) 237 final), které zdůraznilo 
důležitost investic v  klíčových oblastech uplatňování, jako je veřejná správa včet ně spravedlnosti. V 
nadcházejících letech by srovnávací přehled EU o  soudnictví mohl dávat přehled o  situaci v  členských 
státech. Obrázky 26 a 43 (úprava pro zveřejňování rozsudků on -line a  postupy týkající kvality rozsudků) již 
obsahují údaje související s faktory, které jsou zásadní pro vytvoření robustního průmyslu „právních 
technologií“ v  Evropě.  
BELVHUNLESITATROSEBGEELTSIDKFRFICYCZDE IEPTELHRLUMTPLSKUK
Možná následná opatření: zpráva od soudce
Možná následná opatření: reorganizace řízení soudní agendy
Možná následná opatření: dočasná pomoci ze strany zvláštních soudců
Možná následná opatření: další zdroje
Soustavné monitorování časových období v reálném čase
Definice norem pro časová obdobíNICB
E
Z
D
A
T
 
45 
 soudních poplatků. Potíže p ři využívání právní pomoci ve spojení s částečně vysokou úrovní 
soudních poplatků v některých členských státech by mohly mít pro osoby žijící v chudobě 
odrazující účinek, pokud jde o přístup ke spravedlnosti.  
 Dostupnost elektronických prostředků  během soudního řízení přispívá k snazšímu přístupu 
ke spravedlnosti a omezení průtahů a snížení nákladů. Obrázek  23 ukazuje, že ve více než 
polovině členských států není elektronické podávání nároků zavedeno, nebo je možné pouze v 
omezeném rozsahu a že ne  všechny členské státy umožňují sledovat pokrok soudního řízení 
on-line.  
 Většina členských států má normy týkající se informování účastníků řízení o pokroku v 
jejich věci , harmonogramu soudu nebo možných průtazích (obrázek  24). V porovnání s 
předchozími ro ky jen několik málo členských států tyto normy výrazně zlepšilo. Rozdíly mezi 
jednotlivými členskými státy se týkají především použitých metod. Zatímco některé členské 
státy mají systém s  s automatickým oznámením prostřednictvím elektronické pošty nebo SMS  
s údaji o průtazích, harmonogramech nebo celkovém pokroku v dané věci, jiné pouze 
poskytují on -line přístup k  informacím o věci, některé to rovněž nechávají na uvážení soudů.  
 V porovnání s předchozími roky se v řadě členských států zlepšil on-line přístu p k soudním 
rozsudkům  (obrázek  25, zejména pokud jde o  zveřejňování rozsudků soudů nejvyšších 
stupňů: 19 členských států zveřejňuje všechny rozsudky soudů nejvyššího stupně v 
občanských/obchodních a správních věcech. Srovnávací přehled EU o soudnictví před kládá 
poprvé údaje o zveřejňování rozsudků v  trestních věcech. Ukazují, že 19 členských států 
zveřejňuje všechny trestní rozsudky soudů nejvyššího stupně.  Pozitivní vývoj vyzývá všechny 
členské státy, aby se dále zlepšovaly, protože rozhodnutí hrají důleži tou úlohu při zajišťování 
ustálenosti judikatury. Jelikož různá opatření pro zveřejňování on -line (obrázek  26) mohou 
usnadnit vyhledávání příslušné judikatury, bylo by možné dále rozvinout opatřování rozsudků 
klíčovými slovy a větší využívání identifikátor u evropské judikatury (European Case Law 
Identifier – ECLI).  
 Počet členských států podporujících dobrovolné využívání  metod alternativního řešení sporů  
(obrázek  27) při řešení soukromých sporů ve srovnání s  předchozími roky stále roste. Toho je 
dosaženo p ředevším zavedením větších pobídek k využívání alternativního řešení sporů v 
různých oblastech práva. Byly rovněž vzaty v úvahu správní spory, přičemž  méně než 
polovina členských států umožňuje alternativní řešení sporů v  této oblasti.  
Zdroje  
Systémy soudn ictví vysoké úrovně v členských státech vyžadují dostatečné úrovně finančních a 
lidských zdrojů, včetně nezbytných investic do  fyzické a  technické infrastruktury, s náležitým 
počátečním a dalším vzděláváním, jakož i rozmanitost mezi soudci, včetně genderov é vyváženosti. 
Srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 prokazuje toto:  
 Co se týká finančních zdrojů , z údajů vyplývá, že celkově v roce 2017 byly výdaje vládních 
institucí na soudy ve většině členských států stálé, zatímco v přidělených částkách, jak v EUR  
na obyvatele, tak i jako procento HDP mezi členskými státy přetrvávají významné rozdíly 
(obrázky  28 a 29). V roce 2017 však méně členských států zvýšilo své výdaje v porovnání 
s rokem 2016. Členské státy používají k určení finančních zdrojů pro soudy větš inou minulé 
nebo skutečné výdaje, přičemž málo vycházejí ze skutečného pracovního vytížení nebo žádostí 
soudů (obrázek  30). 
 Poprvé na základě údajů shromážděných Eurostatem uvádí srovnávací přehled EU o 
soudnictví za rok 2019 rovněž rozčlenění celkových vý dajů do  různých kategorií . Obrázek 
31 odhaluje podstatné rozdíly ve  struktuře výdajů mezi členskými státy. Na jedné straně 
přestože mzdy a  platy soudců a  soudních zaměstnanců (včetně příspěvků na  sociální 
zabezpečení) představují největší podíl ve  většině členských států, investice do  dlouhodobých 
aktiv, jako jsou budovy soudů a  programové vybavení, jsou velmi nízké a  v některých 
 
46 
 případech dokonce zcela chybí. Výdaje na provozní náklad (např. pronájem budov, právní 
pomoc a  další spotřební materiál) jsou v n ěkterých členských státech na druhé straně podstatně 
vyšší (obrázek 31).  
 Ženy představují mezi soudci velkou většinu . U soudů prvního a  druhého stupně převažují 
ve většině členských států (obrázek 33). Opačná situace je však u nejvyšších soudů, kde ženy 
představují ve  většině členských států méně než padesát procent soudců (obrázek 34). Podíl 
žen mezi soudci nejvyšších soudů se však ve většině členských států od roku 2010 zvýšil.  
 Co se týká vzdělávání soudců , ačkoli většina členských států poskytuje další vzdělávání v 
oblasti práva EU, práva jiného členského státu a profesní zručnosti soudců, méně členských 
států nabízí vzdělávání v oblasti digitální dovednosti, řízení soudů a soudcovské etiky (obrázek 
37). Pokud jde o vzdělávání v oblasti komunikace se zra nitelnou skupinou účastníků, jeví se, 
že dochází ke zlepšení ve  prospěch dětí, osob se zrakovým nebo sluchovým postižením a  obětí 
násilí na základě pohlaví (obrázek 38), méně již ve vztahu k žadatelům o azyl. Méně než 
polovina členských států poskytuje ško lení o zvyšování povědomí a  schopnosti vypořádat se 
s falešnými zprávami a  problematikou sociálních médií.  
Nástroje hodnocení  
 Ve všech členských státech existuje  monitorování a hodnocení  činnosti soudů (obrázek  39). 
Obvykle zahrnuje různé ukazatele výkonnosti a kvality a pravidelné podávání zpráv. Téměř 
všechny členské státy sledují počet a délku soudních řízení a mají systémy pravidelného 
hodnocení. V porovnání s předchozími roky rozšířila řada členských států monitorování na 
konkrétnější prvky a ně které zapojily specializovanější zaměstnance soudů pro zajišťování 
kvality.  
 Mnohé členské státy dosud nerozvinuly plně svůj potenciál v oblasti IKT pro řízení věcí  a ve 
srovnání s  předchozími lety nebylo dosaženo žádného pokroku (obrázek 40). Tyto systémy 
slouží různým účelům, včetně tvorby statistik, a měly by být zavedeny v celém systému 
soudnictví jednotně. Některé členské státy mají systémy včasného varování k odhalování 
nedostatků nebo nedodržování norem týkajících se vyřizování věcí, což usnadňuje vča sné 
nalezení řešení. V některých členských státech není dosud možné zajistit celostátní sběr údajů 
ve všech oblastech soudnictví.  
 Využívání průzkumů  u osob přicházejících do styku se soudy a u právníků (obrázek  41) se 
snížilo, přičemž větší počet členských  států se rozhodl neprovádět žádné průzkumy. 
Dostupnost, zákaznická služba, soudní jednání a  soudní rozhodnutí, jakož i  všeobecná důvěra 
v soudní systém zůstaly klíčovými tématy pro průzkum, avšak pouze několik členských států 
se zajímalo o  spokojenost sku pin se zvláštními potřebami a  o povědomí o právech. Téměř 
všechny členské státy, které využívají průzkumy, zajišťují rovněž přijetí následných opatření 
(obrázek  42), rozsah těchto opatření se však značně liší. Výsledky jsou obvykle zveřejňovány a 
využívány  ve zprávách, přičemž ve většině členských států vedly výsledky průzkumů k 
identifikování nutných změn v právních předpisech.  
Normy  
Normy mohou zvýšit úroveň systémů soudnictví. Toto vydání opět podrobněji zkoumá některé 
normy, které mají zlepšit časový ro zvrh řízení a informování účastníků řízení. Srovnávací přehled 
EU o soudnictví 2019 zahrnuje poprvé rovněž údaje o kvalitě rozsudků.  
 Na základě údajů shromážděných subjekty ACA -Europe a NPSJC ukazuje obrázek 43, že 
normy týkající se  kvality rozsudků  se v č lenských státech značně liší, přičemž v některých 
členských státech dokonce i  podle posuzovaných soudů. Většina členských států však 
poskytuje určité profesní vzdělávání soudcům ohledně struktury, stylu odůvodňování a 
koncipování rozsudků.  
Ve většině členských států obsahuje struktura a odůvodnění rozhodnutí  předem stanovené 
 
47 
 prvky. V některých členských státech mají kromě toho uživatelé přístup k mechanismům, které 
umožňují obdržet vysvětlení týkající se soudních rozhodnutí, což je zajímavý přístup, jak 
zlepšit vstřícnost systémů soudnictví vůči občanům.  
Nejvyšší soudy, které používají nástroje sebehodnocení kvality  svých rozhodnutí, jsou v 
menšině, přestože taková práce, respektuje -li nezávislosti soudnictví, může přinést zlepšení.  
 Většina členských států používá normy týkající se časového rozvrhu . Některé členské státy, 
které se potýkají se zvláštními problémy v souvislosti s efektivitností, však v současnosti 
takovéto normy nepoužívají. Normy týkající se nahromaděných nevyřízených věcí nej sou tak 
rozšířené, jako normy, které stanoví lhůty (např. pro dobu od zaevidování věci do konání 
prvního soudního jednání) a normy týkající se časových období (upřesňující například předem 
stanovený podíl případů, které mají být vyřešeny v určitém čase) (o brázek  44). 
 Normy týkající se nahromaděných nevyřízených věcí  představují užitečný nástroj, který 
může přispět k lepšímu řízení věcí a vyšší efektivnosti. Obrázek 45 ukazuje, že normy týkající 
se nahromadění nevyřízených věcí jsou nejčastěji stanovovány vý hradně soudní mocí nebo ve 
spolupráci s výkonnou mocí. Sledování norem a přijímání následných opatření spadá 
povětšinou do odpovědnosti justice, i když v některých členských státech rovněž výkonná moc 
hraje ve  fázi monitorování a  přijímání následných opatř ení určitou roli.  
 Zatímco většina členských států má normy týkající se časových období  (obrázek 46), pouze 
několik z  nich má trvalý monitorovací mechanismus ohledně předem stanovených časových 
období. Srovnávací přehled EU o  soudnictví 2019 ukazuje, že vět šina členských států používá 
další zdroje pro následná opatření, ta se však liší svým rozsahem. Nejběžnějším následným 
opatřením je reorganizace řízení soudní agendy, zatímco možnost dočasné pomoci ze strany 
zvláštních soudců je stanovena pouze v  několika málo členských státech.  
 
  
 
48 
 3.3 Nezávislost  
Nezávislost soudnictví představuje požadavek, který vyplývá ze zásady účinné soudní ochrany 
uvedené v článku  19 SEU a z práva na účinnou právní ochranu zakotveného v Listině základních 
práv EU (článek  47)(106). Zajišťuje spravedlnost, předvídatelnost a jistotu právního systému, což 
jsou stěžejní prvky právního státu a přitažlivého investičního prostředí.  Vnímaná nezávislost 
soudnictví je faktorem podporujícím růst, neboť vnímaný nedostatek nezávislosti může inves tory 
odrazovat. Kromě ukazatelů o vnímané nezávislosti soudnictví pocházejících z různých zdrojů 
obsahuje srovnávací přehled řadu ukazatelů toho, jak jsou systémy soudnictví strukturovány v 
zájmu ochrany nezávislosti soudnictví v určitých typech situací, v e kterých může být jejich 
nezávislost ohrožena. Na základě podnětů z Evropské sítě rad pro justici (ENCJ), sítě předsedů 
nejvyšších soudů EU (NPSJC) a Sdružení státních rad a nejvyšších správních soudů EU (ACA -
Europe) ukazuje srovnávací přehled EU o soudni ctví 2019 nové nebo aktualizované ukazatele o 
právních zárukách týkajících se disciplinárních řízení se soudci a jmenování členů rad pro 
soudnictví, kteří jsou soudci, jakož i o organizaci státních zastupitelství.  
3.3.1 Vnímaná nezávislost soudnictví  
Obrá zek 47: Vnímaná nezávislost soudů a soudců ze strany veřejnosti (*) (zdroj: 
Eurobarometr(107) — světlé barvy: 2016, 2017 a 2018, tmavé barvy: 2019)  
 
(*) Členské státy jsou seřazeny nejprve podle procenta respondentů, kteří uvedli, že  nezávislost soudů a  soudců je velmi dobrá 
nebo poměrně dobrá (celkově dobrá); pokud některé členské měly stejný procentní podíl celkově dobré nezávislosti, jsou násled ně 
seřazeny podle procenta respondentů, kteří uvedli, že nezávislost soudů a  soudců je p oměrně špatná nebo velmi špatná (celkově 
špatná); pokud některé členské měly stejný procentní podíl celkově dobré i špatné nezávislosti, jsou následně seřazeny podle 
procenta respondentů, kteří uvedli, že nezávislost soudů a  soudců je velmi dobrá; pokud ně které členské měly stejný procentní 
podíl celkově dobré, celkově špatné a velmi dobré nezávislosti, jsou následně seřazeny podle procenta respondentů, kteří uved li, 
že nezávislost soudů a  soudců je velmi špatná.  
Obrázek  48 ukazuje hlavní důvody vnímané ned ostatečné nezávislosti soudů a soudců, které 
respondenti udávali. Respondenti z řad veřejnosti, kteří nezávislost systému soudnictví ohodnotili 
jako „poměrně špatnou“ nebo „velmi špatnou“, si mohli vybrat ze tří důvodů, aby své hodnocení 
vysvětlili. Člensk é státy jsou uvedeny ve stejném pořadí jako na obrázku  47. 
                                                           
106  Viz http://eur -lex.europa.eu/legal -content/CS/TXT/PDF/?ur i=CELEX:12012P/TXT&from=CS . 
107  Průzkum Eurobarometr FL461, který se uskutečnil ve dnech 9. a  11. ledna 2019. Odpovědi na otázku: „Jak 
byste na základě toho, co je vám známo, ohodnotili systém soudnictví (ve vaší zemi), pokud jde o  nezávislost 
soudů a soudců? Řekli byste, že je velmi dob rá, poměrně dobrá, poměrně špatná nebo velmi špatná?“, viz: 
https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/ef fective -justice/eu -justice -scoreboard_cs  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK FI AT SE IE DE NL LU UK BE CY FR EL MT EE CZ LT LV HU PT RO SI PL IT ES BG SKHR
Velmi dobrá Poměrně dobrá Poměrně špatná Velmi špatná Neví
 
49 
 Obrázek 48: Hlavní důvody vnímané nedostatečné nezávislosti ze strany veřejnosti (podíl 
všech respondentů – vyšší hodnota znamená větší ovlivňování) (zdroj: Eurobarometr(108)) 
 
Obrázek 49: Vnímaná nezávislost soudů a soudců ze strany podniků (*) (zdroj: Eurobarometr 
(109) — světlé barvy: 2016, 2017 a 2018, tmavé barvy: 2019)  
 
(*) Členské státy jsou seřazeny nejprve podle procenta respondentů, kteří uvedli, že nezávislost soudů a  soudců je velmi dobrá nebo poměrně 
dobrá (celkově dobrá); pokud některé členské měly stejný procentní podíl celkově dobré nezávislosti, jsou následně seřazeny p odle procenta 
respondentů, kteří uvedli, že nezávislost soudů a  soudců je poměrně špatná nebo velmi špatná (celkově špatná); pokud některé členské měly stejný 
procentní podíl celkově dobré i špatné nezávislosti, jsou následně seřazeny podle procenta respondentů, kteří uvedli, že nezá vislost soudů 
a soudců je velmi dobrá ; pokud některé členské měly stejný procentní podíl celkově dobré, celkově špatné a velmi dobré nezávislosti, jsou 
následně seřazeny podle procenta respondentů, kteří uvedli, že nezávislost soudů a  soudců je velmi špatná.  
Obrázek  50 ukazuje hlavní důvody v nímané nedostatečné nezávislosti soudů a soudců, které 
respondenti udávali. Respondenti z řad podniků, kteří nezávislost systému soudnictví ohodnotili 
jako „poměrně špatnou“ nebo „velmi špatnou“, si mohli vybrat ze tří důvodů, aby své hodnocení 
vysvětlili.  Členské státy jsou uvedeny ve stejném pořadí jako na obrázku  49. 
                                                           
108  Průzkum Eurobarometr FL474, odpovědi na otázku: „Můžete říci, do jaké míry vysvětluje každý z níže 
uvedených důvodů vaše hodnocení nezávislosti systému soudnictví (ve vaší zemi): velmi, poněkud, ne úplně, 
vůbec n e?“ 
109  Průzkum Eurobarometr FL475, který se uskutečnil ve dnech 7.  ledna a  16. ledna 2019. Odpovědi na otázku: 
„Jak byste na základě toho, co je vám známo, ohodnotili systém soudnictví (ve vaší zemi), pokud jde 
o nezávislost soudů a soudců? Řekli byste, že je vel mi dobrá, poměrně dobrá, poměrně špatná nebo velmi 
špatná?“, viz: https://ec.europa.eu/info/strategy/justice -and-fundamental -rights/effective -justice/eu -justice -
scoreboard_cs  
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKFIATSEIEDENLLUUKBECYFRELMTEECZLTLVHUPTROSIPLITESBGSKHR
Status a postavení soudců dostatečně
nezaručují jejich nezávislostTlak ze strany ekonomických
či jiných konkrétních zájmůZasahování nebo tlak ze
strany vlády a politiků
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
 DK  LU  FI  AT  IE  NL  DE  RO  SE  BE  UK  MT  LT  FR  EL  CY  LV  CZ  BG  EE  IT  ES  PT  PL  SI  SK  HU HR
Velmi dobrá Poměrně dobrá Poměrně špatná Velmi špatná Neví
 
50 
 Obrázek 50: Hlavní důvody vnímané nedostatečné nezávislosti ze strany podniků (podíl 
všech respondentů – vyšší hodnota znamená větší ovlivňování) (zdroj: Eurobaromet r(110)) 
 
Obrázek 51: WEF: Vnímání nezávislosti soudnictví ze strany podniků  (vnímání  – vyšší 
hodnota znamená lepší vnímání) (zdroj: Světové ekonomické fórum(111)) 
 
3.3.2 Strukturální nezávislost  
Záruky strukturální nezávislosti vyžadují existenci pravidel, zejména pokud jde o složení soudu a 
jmenování, funkční období a důvody pro zdržení se účasti na rozhodování, vyloučení pro 
podjatost a odvolání jeho členů, která umožní rozptýlit jakékoli legitimní pochybnosti jednotlivců 
                                                           
110  Průzkum Eurobarometr FL475; odpovědi na otázku: „Můžete říci, do jaké míry vysvětluje každý z níže 
uvedených důvodů vaše hodnocení nezávislosti systému soudnictví (ve vaší zemi): velmi, poněkud, ne úplně, 
vůbec ne?“  
111 Ukazatel Světového ekonomického fóra (WEF) vychází z odpovědí na otázku kladenou v rámci průzkumu: 
„Do jaké míry je soudnictví ve vaší zemi nezávislé na vlivu vlády, občanů nebo firem? (1 = není vůbec 
nezávislé; 7 = je zcela nezávislé).“ Na prů zkum odpovídal reprezentativní soubor podniků zastupujících 
hlavní hospodářská odvětví (zemědělství, zpracovatelský průmysl, průmysl jiný než zpracovatelský a služby) 
ve všech dotčených členských státech. Průzkum byl proveden různými způsoby, včetně osobní ch pohovorů s 
vedoucími pracovníky podniků, pohovorů po telefonu, papírových formulářů zaslaných poštou a 
internetových průzkumů, viz https://www.weforum.org/reports/t he-global -competitveness -report -2018   
0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
DKLUFIATIENLDEELROFRSEBEUKMTLTCYLVCZBGEEITESPTPLSISKHUHR
Status a postavení soudců dostatečně
nezaručují jejich nezávislostTlak ze strany ekonomických
či jiných konkrétních zájmůZasahování nebo tlak ze
strany vlády a politiků
012345678
FINLLUDK IEUKBESEATEEDEFRPTCYCZROLTMTES ITLVELSIBGHUPLSKHR
2010-12 2015-16 2016-17 2017-18 Průzkum provedený v:
 
51 
 stran  neovlivnitelnosti uvedeného soudu ve vztahu k vnějším skutečnostem a jeho neutrality ve 
vztahu k protichůdným zájmům(112).  
Byly vypracovány evropské normy, zejména Radou Evropy, například v doporučení Rady 
Evropy z roku 2010 o soudcích: nezávislost, účinno st a odpovědnost( 113). Srovnávací přehled 
obsahuje řadu ukazatelů toho, jak jsou systémy soudnictví strukturovány, aby chránily 
nezávislost.  
Toto vydání srovnávacího přehledu poprvé obsahuje ukazatele týkající se subjektů a orgánů 
zapojujících se do discipli nárních řízení se soudci (obrázky 52 a 53) a jako v  loňském roce 
obsahuje ukazatel týkající se jmenování soudců -členů rad pro justici (obrázek 54)(114). 
Srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 rozšiřuje svůj přehled o  tom, jak jsou v členských 
státech řízena  a organizována státní zastupitelství (obrázky 55, 56 a 57)(115). Obrázky představují 
vnitrostátní rámce ve stavu z prosince  2018.  
Údaje uvedené ve srovnávacím přehledu neposkytují hodnocení ani nepředkládají kvantitativní 
údaje týkající se účinnosti záruk. Nemají odrážet složitost a podrobnosti záruk. Existence více 
záruk sama o sobě nezajišťuje účinnost systému soudnictví. Je třeba rovněž uvést, že k zaručení 
nezávislosti soudnictví je zapotřebí také uplatňování politik a postupů na podporu bezúhonnosti 
a předcházení korupci v justici. Účinná ochrana nezávislosti soudnictví vyžaduje rovněž kulturu 
bezúhonnosti a nestrannosti, která je sdílena soudci a respektována širší společností.  
  
                                                           
112  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 25. července 2018 ve věci LM, C -216/18 PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, bod 66. Viz rovněž body 46 a 47 Doporučení CM/Rec(2010)12 Soudci: nezávislost, 
účinnost a odpovědnost (při jaté Výborem ministrů Rady Evropy dne 17. listopadu 2010) a  důvodová zpráva, 
které stanoví, že by orgán rozhodující o výběru a pracovní kariéře soudců měl být nezávislý na výkonné a 
zákonodárné moci. Aby byla zaručena jeho nezávislost, měli by nejméně polo vinu členů orgánu tvořit soudci, 
které zvolili jejich kolegové. Pokud však ústavní či jiné právní předpisy stanoví, že o výběru a pracovní 
kariéře soudců rozhoduje hlava státu, předseda vlády nebo zákonodárné moci, měl by být nezávislý a 
příslušný orgán tv ořený z velké části soudci (aniž by byla dotčena pravidla vztahující se na rady pro justici 
obsažená v  kapitole  IV) oprávněn vydávat doporučení či předkládat stanoviska, jimiž se orgán oprávněný ke 
jmenování řídí v praxi.   
113 Viz Doporučení CM/Rec(2010)12 n azvané Soudci: nezávislost, účinnost a odpovědnost (přijaté Výborem 
ministrů Rady Evropy dne 17. listopadu 2010) a  důvodová zpráva (dále jen „Doporučení CM/Rec(2010)12“).  
114  Údaje vycházejí z odpovědí na aktualizovaný dotazník, který vypracovala Komise v ú zké spolupráci s ENCJ. 
Odpovědi na aktualizovaný dotazník, které poskytly členské státy, jež nemají rady pro justici nebo nejsou 
členy ENCJ nebo jejichž členství v  ENCJ bylo pozastaveno (CZ, DE, EE, CY, LU, AT, PL a FI), byly 
získány prostřednictvím spolup ráce se Sítí předsedů nejvyšších soudů EU.  
115  Údaje vychází z odpovědí na aktualizovaný dotazník, který vypracovala Komise v úzké spolupráci s 
odbornou skupinou pro praní peněz a financování terorismu.  
 
52 
 – Záruky týkají se disciplinárních řízení se soudci – 
Disciplinární řízení  se soudci patří mezi nejcitlivější situace v  souvislosti s  nezávislostí 
soudnictví. Podle Soudního dvora Evropské unie platí, že „požadavek nezávislosti soudců rovněž 
znamená disciplinární režim, kterému podléhají osoby pověřené úkolem rozhodovat jako sou d 
ve sporu, musí vykazovat nezbytné záruky, aby se předešlo riziku jeho zneužití jako systém 
politického ovlivňování obsahu soudních rozhodnutí.“(116) Soubor záruk vymezených Soudním 
dvorem jako základní pro účely zachování nezávislosti soudní moci zahrnuje pravidla, kterými 
jsou definována jak jednání představující disciplinární přestupky, tak konkrétně použitelné 
sankce, pravidla, která stanoví zásah nezávislého orgánu v souladu s postupem, který v plné míře 
zaručuje dodržování práv zakotvených v článcích 4 7 a 48 Listiny, zejména práva na obhajobu, a 
dále pravidla, která zakotvují možnost napadnout rozhodnutí disciplinárních orgánů soudní 
cestou(117). Soudní dvůr rozhodl, že „článek 267 SFEU přiznává vnitrostátním soudům co nejširší 
možnost obrátit se na Soudn í dvůr […] v jakémkoli okamžiku řízení, který považují za 
vhodný“(118). Soudní dvůr doplnil, že jakékoliv vnitrostátní pravidlo omezující tuto pravomoc 
uvážení pokládat otázky z důvodu, „aby se vyhnul tomu, že mu budou hrozit disciplinární 
sankce“, „zasahuje  do výsad přiznaných vnitrostátním soudům článkem 267 SFEU, a tudíž i do 
účinnosti spolupráce mezi Soudním dvorem a vnitrostátními soudy zavedené mechanismem 
předběžných otázek“(119). Soudní dvůr později prohlásil, že „[s]kutečnost, že soudci nebudou 
vystave ni disciplinární sankci za využití takové možnosti, jako je předložení předběžné otázky 
Soudnímu dvoru […], představuje nedílnou součást nezávislosti soudů“(120). 
Podle norem Rady Evropy může k disciplinárnímu řízení se soudcem dojít, pokud soudce své 
povinn osti neplní efektivně a  řádně(121). Výklad práva, posouzení skutečností nebo vážení 
důkazů, které provádí soudci za účelem rozhodnutí ve věci, by neměly zakládat občanskoprávní 
nebo disciplinární odpovědnost, vyjma případů úmyslného pochybení nebo hrubé nedb alosti(122). 
Disciplinární řízení by navíc měl vést nezávislý orgán, jako je soud, se všemi zárukami 
spravedlivého procesu. Soudce, s nímž je vedeno disciplinární řízení, by měl mít možnost 
napadnout rozhodnutí a  sankci. Disciplinární sankce by měly být přim ěřené(123). 
Obrázek 52 předkládá přehled orgánů, které rozhodují o disciplinárních sankcích v souvislosti se 
soudci obecných soudů, přičemž to mohou být buď a) běžné nezávislé orgány, jako jsou soudy 
(Nejvyšší soud, Správní soud nebo předseda soudu), případn ě Rady pro justici, nebo b) jiné 
orgány, jejichž členové jsou výslovně jmenováni Radou pro justici, soudci nebo výkonnou mocí 
k tomu, aby rozhodovali v disciplinárním řízení se soudci.  
  
                                                           
116  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 25. č ervence 2018 ve věci LM, C -216/18 PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, bod 67.  
117  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 25. července 2018 ve věci LM, C -216/18 PPU, 
ECLI:EU:C:2018:586, bod 67.  
118  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 5. července 2016 ve v ěci Ogňanov, C -614/14, 
ECLI:EU:C:2016:514, bod 17.  
119  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 5. července 2016 ve věci Ogňanov, C -614/14, 
ECLI:EU:C:2016:514, bod 25.  
120  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. února 2019 ve věci RH, C -8/19, ECLI:EU:C:2019:110, 
bod 47.  
121  Bod 69 Doporučení CM/Rec(2010)12.  
122  Bod 66 Doporučení CM/Rec(2010)12.  
123  Bod 69 Doporučení CM/Rec(2010)12.  
 
53 
 Obrázek 52: Orgán, který rozhoduje o disciplinárních sankcích v souvislosti se 
soudci (*)(124) 
 
(*) BG: mírnější disciplinární sankce může uložit předseda soudu. CZ: disciplinární věci přezkoumávají kárné senáty Nejvyššího 
správního soudu. Členy navrhuje předseda soudu ze seznamu soudců a jsou vybíráni losem. DK: kárný a revizní soud, jehož členy 
navrhuje několik aktérů (soudnictví, advokátní kanceláře a veřejnoprávní organizace) a jsou jmenováni ministerstvem 
spravedlnosti na  základě rozhodnutí o doporučení ze strany Rady pro jmenování soudců ( nezávislý orgán). DE: disciplinární 
opatření mohou uložit v  rámci formálního disciplinárního řízení (§ 63 německého zákona o  soudnictví) služební soudy 
(„Dienstgerichte der Länder“ soudcům zemských soudů, a „Dienstgericht des Bundes“ soudcům spolkových sou dů), přičemž jde 
o zvláštní senáty obecných soudů. Členové těchto senátů jsou jmenováni soudci („Präsidium“) konkrétního soudu (vrchního 
zemského soudu nebo zemského soudu, nebo spolkového soudního dvora). Méně přísné disciplinární opatření, jako je důtka,  může 
uložit disciplinárním rozhodnutím (§ 64 německého zákona o  soudnictví) buď předseda soudu nebo ministerstvo spravedlnosti 
(jak na  úrovni spolkových zemí, tak i na úrovni spolku). EE: disciplinární věci projednává disciplinární senát soudců jmenovaný 
Nejvyšším soudem a valným shromážděním všech estonských soudců. IE: soudci nepodléhají disciplinárnímu orgánu ani 
disciplinárnímu režimu s výjimkou řízení podle Ústavy, při němž lze soudce odvolat z funkce za uvedené pochybení nebo 
nezpůsobilost k výkonu f unkce na základě usnesení o odvolání přijatých oběma komorami parlamentu (Oireachtas). EL: 
disciplinární pravomoc nad soudci vykonávají v prvním a druhém stupni rady tvořené běžnými soudci na vyšších postech, kteří 
jsou vybíráni losem. Disciplinární pravom oc vůči vysoce postaveným soudcům vykonává Nejvyšší disciplinární rada. LV: 
disciplinární věci projednává Soudní disciplinární výbor, jehož členové jsou jmenováni valným shromážděním soudců. ES: 
disciplinární rozhodnutí týkající se méně závažných deliktů č iní řídící senát příslušného soudu, v jehož obvodu sankcionovaný 
soudce zasedá (Vrchní soudní dvůr, Národní soud a Nejvyšší soud). LT: v prvním stupni rozhoduje Justiční čestný soud, jehož 
členové a  předseda (soudce, zvolený Radou pro justici) jsou stanove ni v rozhodnutí Rady pro justici. Tvoří jej šest soudců 
vybraných a jmenovaných Radou pro justici, dva členové jmenovaní prezidentem republiky a  dva členové jmenovaní předsedou 
parlamentu (Seimas). V druhém stupni rozhoduje Nejvyšší soud. HU: disciplinární  věci přezkoumává Služební tribunál jmenovaný 
Radou pro justici. MT: rozhoduje Komise pro správu justice. PL: ministr spravedlnosti vybere po nezávazné konzultaci s Národní 
radou pro justici disciplinární soudce. SI: disciplinární soud je jmenován Radou pro justici ze členů samotné rady a ze soudců 
navržených Nejvyšším soudem. SK: disciplinární senáty jmenuje Rada pro justici. V případě předsedy a místopředsedy Nejvyššího 
soudu je pro disciplinární řízení příslušný Ús tavní soud. SE: stálý soudce může být odvolán z  funkce, pouze pokud spáchal 
závažný trestný čin nebo opakovaně zanedbal své povinnosti, a tudíž prokázal, že se stal zjevně nezpůsobilým vykonávat tuto 
funkci. Učinil -li rozhodnutí o odvolání soudce z funkce jiný orgán než soud (v  praxi Národní rada pro disciplinární delikty), může 
dotčený soudce požádat soud o přezkum takového rozhodnutí. UK (EN a WL):  Lord nejvyšší soudce (Lord Chief Justice) má 
pravomoc se souhlasem Lorda kancléře (Lord Chancellor) udělit s oudci formální doporučení, varování nebo důtku, nebo mu za 
určitých okolností pozastavit výkon funkce. UK (NI):  disciplinární věci rozhoduje Lord nejvyšší soudce a ombudsman pro justiční 
jmenování.  
Obrázek 53 podává přehled vyšetřovacích orgánů, které prov ádějí formální vyšetřování v  rámci 
disciplinárních řízení týkajících se soudců. Netýká se předběžných šetření k určení, zda, či 
nikoliv zahájit formální disciplinární řízení. Fáze vyšetřování je obzvláště citlivým krokem 
v rámci disciplinárních řízení, kte rý může ovlivnit nezávislost soudnictví. Vyšetřovací pravomoc 
může být vykonána buď a) řádnými nezávislými orgány, jako jsou předsedové soudů nebo Rady 
pro justici, nebo b) jinými vyšetřovateli, které specificky jmenují Rada pro justici, soudci nebo 
jiné o rgány pro účely vedení vyšetřování v rámci disciplinárních řízení se soudci.  
Obrázek 53: Vedoucí vyšetřování ve formálních disciplinárních řízeních se soudci (*)(125) 
                                                           
124  Údaje byly shromážděny prostřednictvím aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké 
spolupráci s ENC J. Odpovědi na aktualizovaný dotazník, které poskytly členské státy, jež nemají rady pro 
justici nebo nejsou členy ENCJ nebo jejichž členství v  ENCJ bylo pozastaveno, byly získány prostřednictvím 
spolupráce se Sítí předsedů nejvyšších soudů EU.  
125  Údaje by ly shromážděny prostřednictvím aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké 
spolupráci s ENCJ. Odpovědi na aktualizovaný dotazník, které poskytly členské státy, jež nemají rady pro 
 
IEBE DK DE LU NL AT FISE UK BG ES FR HR ITCY MT PTRO LTHU SISK CZ EE EL LV PL
Zvláštní soud tvořený soudci, které vybírá ministr spravedlnosti
Zvláštní soud tvořený soudci, které vybírají soudci
Zvláštní soud, jehož členové jsou vybíráni Radou pro justiciROZHODUJE ŘÁDNÝ SOUD / 
PŘEDSEDA SOUDUROZHODUJE RADA PRO JUSTICIN
I
C
 
54 
  
(*) BG: vyšetřuje příslušný správní vedoucí soudu nebo kolegium soudců u bulharské Nejvyšší rady pro justici. CZ: některá 
předběžná šetření může vést rovněž ministr spravedlnosti za účelem přípravy návrhu na  zahájení disciplinárního řízení, obyčejně 
po konzultaci  s předsedou soudu, u kterého zasedá dotčený soudce. DK: vyšetřuje ředitel státního zastupitelství. DE: neexistuje 
formální fáze předběžného šetření před vyšetřováním. V případě disciplinárních usnesení týkajících se méně přísných 
disciplinárních opatřeníc h, jako je důtka, může skutkové okolnosti posuzovat předseda soudu a nejvyšší orgán veřejné správy 
(obvykle ministerstvo spravedlnosti jak na úrovni jednotlivých spolkových zemí, tak na úrovni spolku). Nejvyšší orgán veřejné  
správy rozhodne, zda je na míst ě zahájit disciplinární řízení před soudem. Následně soud provede formální vyšetřování.  EE: 
vyšetřování mohou vést předseda soudu nebo veřejný ochránce práv. IE: soudci nepodléhají disciplinárními orgánu nebo režimu 
s výjimkou řízení podle Ústavy, při němž  lze soudce odvolat z funkce za uvedené pochybení nebo nezpůsobilost k výkonu funkce na 
základě usnesení o odvolání přijatých oběma komorami parlamentu (Oireachtas). EL: občanskoprávní a trestní soudy: Orgán pro 
kontrolu justice, který je vytvořen losování m ze soudců. Správní soudy: Vyšetřující orgán je vybrán z členů Státní rady. ES: 
navrhovatel disciplinárních opatření je jmenován Obecnou radou pro justici; navrhovatel je vybrán ze skupiny soudců Nejvyššíh o 
soudu a obdobných soudů s více než 25 lety praxe  v oblasti práva, přičemž během svého mandátu výlučně vykonává funkce 
navrhovatele. IT: nejvyšší státní zástupce u  Nejvyššího soudu (člen Rady pro justici) je oprávněn vést vyšetřování. CY: vyšetřuje 
vyšetřující soudce jmenovaný Nejvyšším soudem. LV: vyšet řuje Soudní disciplinární výbor. HU: vyšetřuje disciplinární komisař 
jmenovaný Služebním tribunálem (disciplinární soud). LT: vyšetřuje Etická a disciplinární justiční komise, jejíž členové a 
předseda (zvolení Radou pro justici) jsou uvedeni v rozhodnutí R ady pro justici, přičemž komise je tvořena čtyřmi soudci 
jmenovanými Radou pro justici, dvěma členy jmenovanými prezidentem republiky a jedním členem jmenovaným předsedou 
parlamentu (Seimas). Předseda Etické a disciplinární justiční komise má právo delegov at vyšetřování a prezentaci jeho výsledků 
na předsedu soudu, u kterého soudce působí, nebo na předsedu nadřazeného soudu. MT: vyšetřuje Komise pro správu justice. 
NL: vyšetřuje nejvyšší státní zástupce. PL: ministr spravedlnosti jmenuje pro účely vyšetřová ní disciplinárního úředníka pro 
soudce obecných soudů a  jeho/její dva zástupce (ti mohou následně jmenovat své vlastní zástupce z kandidátů navržených soudci, 
přičemž za určitých okolností mohou jmenovat zástupce podle své volby). Ministr spravedlnosti můž e převzít jakékoliv vyšetřování 
jmenováním disciplinárního úředníka ad hoc z ministerstva spravedlnosti. PT: Rada pro justici jmenuje Orgán pro kontrolu 
justice, který vede vyšetřování. RO: vyšetřuje Orgán pro kontrolu justice. SI: Rada pro justici jmenuje  disciplinárního žalobce z 
kandidátů navržených Nejvyšším soudem pro účely vyšetřování.  SK: vyšetřování vede kárný senát jmenovaný Radou pro justici. 
SE: parlamentní ombudsman a veřejný ochránce práva konají jako žalobci v případech závažného profesního po chybení. UK 
(EN a WL):  v závislosti na povaze věci a fázi disciplinárního řízení posuzují stížnosti různé orgány: podání posuzuje v prvním 
stupni Úřad pro vyšetřování chování soudců; nominovaní soudci, vybraní Lordem nejvyšším soudcem obvykle rozhodují 
o podáních pouze sami, mají však pravomoc vyslýchat účastníky; disciplinární senát vybraný Lordem nejvyšším soudcem a 
Lordem kancléřem obvykle posuzuje podání a shromažďuje důkazy od subjektu stížnosti osobně; vyšetřující soudci vybraní 
Lordem nejvyšším soudc em obvykle vyslýchají subjekt stížnosti a mohou rovněž vyslechnout jiné strany. Je třeba poznamenat, že 
ne každá stížnost prochází všemi těmito fázemi. UK (NI):  Lord nejvyšší soudce pro Severní Irsko.  
– Záruky týkající se nominace soudců -členů rad pro justici – 
Rady pro justici jsou hlavní orgány zajišťující nezávislost soudnictví. Je na členských státech, 
aby stanovily strukturu svých systémů soudnictví, včetně rozhodnutí ohledně toho, zda bude či 
nebu de zřízena Rada pro justici. Zavedené evropské standardy, zejména doporučení 
CM/Rec(2010)12, nicméně doporučují, že by „nejméně polovinu členů [rad pro justici] měli 
tvořit soudci volení svými kolegy ze všech úrovní soudnictví při respektování pluralismu v  rámci 
soudnictví“(126). Obrázek níže popisuje, zda je justice zapojena do jmenování soudců -členů Rad 
pro justici.  
                                                                                                                                                                                            
justici nebo nejsou členy ENCJ nebo jejichž členství v  ENCJ b ylo pozastaveno, byly získány prostřednictvím 
spolupráce se Sítí předsedů nejvyšších soudů EU.  
126  Doporučení CM/Rec(2010)12, bod 27; viz rovněž oddíl C bod ii) akčního plánu Rady Evropy z roku 2016; 
Stanovisko č. 10(2007) Poradní rady evropských soudců (CC JE) pro Výbor ministrů Rady Evropy o Radách 
pro justici ve službě společnosti, bod 27; a zprávy ENCJ o radách pro justici“ pro roky 2010 –2011 , bod. 2.3.  
IE FI BE BG CZ DE EE FR LU NL AT UK
(SC)UK
(NI)DK HR IT MT RO SK SE ES LT PT SI EL CY LV HU UK
(EN&
WL)PL
Vyšetřovatel vybraný Radou pro justici Vyšetřovatel vybraný soudci
Vyšetřovatel vybraný ministrem spravedlnostiVYŠETŘUJE PŘEDSEDA SOUDUVYŠETŘUJE RADA PRO JUSTICI 
/ JINÝ NEZÁVISLÝ ORGÁNNIC
 
55 
 Obrázek 54: Jmenování soudců, kteří jsou členy rad pro justici: zapojení soudní moci (*) 
(127) 
 
(*) Členské státy jsou uvedeny v abecedním pořadí podle jejich zeměpisných názvů v původním jazyce. Obrázek 
představuje vnitrostátní rámce ve stavu z prosince  2017. DK: soudce, kteří jsou členy rady pro justici, vybírají 
soudci. Všechny členy oficiálně jmenuje ministr spravedlnosti. EL: soudci, kteří jsou členy rady, jsou voleni losem. 
ES: soudce, kteří jsou členy rady, jmenuje parlament – rada předloží parlamentu seznam  kandidátů, kteří získali 
podporu sdružení soudců nebo 25  soudců. NL: soudce, kteří jsou členy rady, vybírají soudci a jsou jmenováni na 
návrh rady, mimo jiné na základě doporučení výběrové komise (která sestává převážně ze soudců a zaměstnanců 
soudů). Vši chni členové rady jsou oficiálně jmenováni královským výnosem, což je správní akt, který neponechává 
výkonné moci žádný prostor pro uvážení. PL: kandidáty na soudce, kteří jsou členy rady, navrhuje skupina nejméně 
2 000 občanů nebo 25  soudců. Z kandidátů v olí poslanecké kluby až devět kandidátů, z  nichž výbor dolní komory 
parlamentu (Sejm) sestaví konečný seznam patnácti kandidátů, jež jmenuje Sejm. RO: kampaň a  zvolení soudců, kteří 
jsou členy rady, organizuje Nejvyšší rada soudců. Jakmile je potvrzen kone čný seznam zvolených soudců, kteří jsou 
členy rady, senát jej schvaluje jako celek. Senát může potvrzení seznamu odmítnout pouze v případě porušení 
právních předpisů při výběru členů rady a pouze tehdy, má -li toto porušení vliv na výsledek volby. Senát nem ůže 
rozhodovat o výběru kandidátů. UK: soudce, kteří jsou členy rady pro justici, vybírají soudci.  
– Záruky týkající se fungování státních zastupitelství v EU – 
Státní zastupitelství hrají v systému trestního soudnictví i při spolupráci v trestních věcech 
významnou úlohu. Řádné fungování státních zastupitelství je důležité pro boj proti praní peněz 
a korupci. Podle judikatury Soudního dvora v  kontextu rámcového rozhodnutí Rady o evropském 
zatýkacím rozkazu(128) lze úřad státního zástupce považovat za justiční  orgán členského státu 
odpovědný za řízení trestního soudnictví, kdykoliv jej lze odlišit od  výkonné moci v  souladu se 
zásadou oddělení pravomocí, která charakterizuje fungování právního státu(129). 
Organizace státních zastupitelství se v rámci EU liší a nee xistuje jednotný model pro všechny 
členské státy. Existuje však všeobecná tendence k určení více nezávislých státních zastupitelství 
než jednoho státního zastupitelství podřízeného výkonné moci nebo spojeného s výkonnou 
mocí(130). Řídící pravomoci vůči státn ím zástupcům spolu s  postupy pro jejich jmenování 
a odvolávání mohou ovlivnit rozsah nezávislosti úřadu státního zastupitelství. Bez ohledu na 
model vnitrostátního systému soudnictví nebo právní tradici, ve které je zakotven, evropské 
                                                           
127  Údaje byly shromážděny prostřednictvím aktualizovaného dotazníku, který vypracovala Komise v úzké 
spolupráci s ENCJ.  
128  Úř. věst. L 190, 18.7.2002, s. 1.  
129  Rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 10. listopadu 2016 ve věci Openbaar Ministerie v. Ruslanas 
Kovalkovas, C -477/16 PPU, ECLI:EU:C:2016:861, bod 34 a 36; rozsudek ze dne 10. listopadu 2016 v e věci 
Openbaar Ministerie v. Halil Ibrahim Özçelik, C -453/16 PPU, ECLI:EU:C:2016:860, body 32 a 34. Viz 
rovněž stanovisko č. 13(2018) s názvem Nezávislost, odpovědnost a  etika státních zástupců, přijaté Poradní 
radou evropských státních zástupců (CCPE), d oporučení xii.  
130  CDL -AD(2010)040 -e, Zpráva o evropských standardech, pokud jde o nezávislost soudního systému: část  II – 
Státní zastupitelství – přijatá Benátskou komisí na jejím 85.  plenárním zasedání (Benátky, 17. –
18. prosince  2010), bod  26. 
 
Navrhov áni nev ýlučně soudci  
a jmenov áni parlamentem  
Navrhov áni soudci  
a jmenov áni parlamentem  
Navrhov áni a vyb íráni/voleni soudci  
s form álním potvrzen ím 
parlamentem/exekutivou (bez 
možnosti rozhodnout o kandid átech)  
Navrhov áni a vyb íráni/voleni soudci  
 
56 
 standardy vyžadují, a by členské státy přijaly účinná opatření, která zaručují, že státní zástupci 
mohou plnit své pracovní úkoly a povinnosti za náležitých právních a  organizačních 
podmínek(131) a bez nepatřičného zasahování(132). Pokud vláda vydává pokyny obecné povahy, 
například  ohledně politiky v oblasti boje proti trestné činnosti, musí být tyto pokyny vydány 
písemně a musí být náležitě zveřejněny(133). Má -li vláda pravomoc nařídit v určité věci trestní 
stíhání, musí být tento příkaz spojen s odpovídajícími zárukami(134). Podle dop oručení Výboru 
ministrů Rady Evropy z roku 2000 by pokyn nestíhat by měl být zakázán(135). Zúčastněné strany 
(včetně obětí) by měly mít možnost rozhodnutí státního zástupce o zastavení trestního stíhání 
napadnout(136). 
Obrázek 55 podává přehled o  rozdělení hla vních řídících pravomocí vůči státním zástupcům mezi 
různými orgány. Obrázek ukazuje, který orgán, buď nejvyšší státní zástupce; Rada pro 
justici/státní zastupitelství; ministr spravedlnosti/vláda/prezident; nebo parlament má tyto řídící 
pravomoci:  
1) vydá vat obecné pokyny k politice v oblasti trestního stíhání;  
2) vydávat pokyny k trestnímu stíhání v jednotlivých případech;  
3) hodnotit státního zástupce;  
4) povýšit státního zástupce;  
5) odejmout konkrétní věc, která byla státnímu zástupci přidělena (postoupit věc);  
6) rozhodovat o disciplinárním opatření ohledně státního zástupce a  
7) přeložit státního zástupce bez jeho souhlasu.  
Kromě těchto vybraných hlavních řídících pravomocí mohou stejné nebo jiné orgány mít další 
pravomoci vůči úřadům státníh o zastupitelství (např. pravomoc rozhodovat kompetenční spory 
mezi úřady státního zastupitelství členských států nebo získávat údaje a informace od nižších 
státních zastupitelství). Je třeba poznamenat, že určitou úlohu při výkonu výše uvedených řídících 
pravomocích mohou plnit i další orgány (např. disciplinární soud může rozhodovat o některých 
disciplinárních opatřeních).  
Obrázek 55 podává pouze věcný přehled některých aspektů organizace státního zastupitelství a 
nehodnotí jejich účinné fungování, jež vy žaduje zohlednění specifických okolností v každém 
členském státě.   
Procentní podíl vyjadřuje rozdělení sedmi výše uvedených pravomocí mezi čtyři možné orgány, 
bez jakéhokoliv vážení, pokud jde o významu každého bodu.  
Obrázek 55: Ro zdělení hlavních řídících pravomocí vůči úřadům státního zastupitelství (*) 
(zdroj: Evropská komise spolu s odbornou skupinou pro praní peněz a financování terorismu)  
                                                           
131  Doporuč ení Rec(2000)19 o úloze veřejné žaloby v systému trestní justice, přijaté Výborem ministrů Rady 
Evropy dne 6.  října 2000 (dále jen „doporučení z roku  2000“), bod  4. 
132  Doporučení z roku  2000, body  11 a  13. Viz rovněž stanovisko č. 13(2018) s názvem Nezávis lost, 
odpovědnost a  etika státních zástupců, přijaté Poradní radou evropských státních zástupců (CCPE), 
doporučení i a iii.  
133  Doporučení z roku  2000, bod  13 písm.  c). 
134  Doporučení z roku  2000, bod  13 písm.  d). 
135  Doporučení z roku  2000, bod  13 písm.  f). Viz rovněž stanovisko č. 13(2018) s názvem Nezávislost, 
odpovědnost a  etika státních zástupců, přijaté Poradní radou evropských státních zástupců (CCPE), 
doporučení ix.  
136  Doporučení z roku  2000, bod  34. 
 
57 
  
(*) Členské státy jsou uvedeny v abecedním pořadí podle jejich zeměpisných názvů v původ ním jazyce. Hlavní řídící pravomoci 
nejvyššího státního zástupce jsou popsány na obrázku 56. BE: Rada pro justici: pravomoc rozhodnout o povýšení státních 
zástupců. Ministr spravedlnosti: pravomoc vydávat obecné pokyny týkající se politiky trestního stíhání na  základě návrhu kolegia 
vrchních státních zástupců a vydávat pokyny ohledně trestního stíhán í v konkrétních věcech (právo nařídit trestní stíhání je 
obsaženo v článku 364 trestního řádu a  čl. 151 odst.1 Ústavy). BG: Rada pro justici (kolegium státních zástupců Nejvyšší rady 
pro justici): pravomoc rozhodovat o disciplinárním opatření ohledně státn ího zástupce, o individuálním hodnocení a o povýšení 
státních zástupců. Ministr spravedlnosti může navrhnout jmenování, povýšení, zařazení do nižší platové třídy, přeložení a 
odvolání soudce, státního zástupce a vyšetřujícího soudce. CZ: ministr spravedlno sti: pravomoc rozhodnout o povýšení státních 
zástupců; pravomoc přeložit státního zástupce bez jeho souhlasu pouze v  případě organizačních změn na základě zákona. DK: 
ministr spravedlnosti: pravomoc rozhodovat o disciplinárních opatřeních ohledně státních zástupců a o povýšeních státních 
zástupců. DE: ministr spravedlnosti: pravomoc vydat obecné pokyny týkající se politiky trestního stíhání a vydat pokyny ohledně 
trestního stíhání v konkrétních věcech. EE: disciplinární řízení s nejvyšším státním zástupcem,  vedoucím vrchním státním 
zástupcem nebo vedoucím státním zástupcem se zahájí na  žádost zúčastněné osoby nebo z  vlastního podnětu ministra 
spravedlnosti. EL: Nejvyšší rada pro justici: pravomoc povýšit a přeložit státní zástupce, uskutečňováno prostřednict vím 
prezidentského výnosu.  Ministr spravedlnosti je výjimečně oprávněn vydávat obecné informativní směrnice státním zástupcům v 
souvislosti s uplatňováním právních nástrojů přijatých v rámci Rady Evropské unie, které se týkají justiční spolupráce člensk ých 
zemí v oblasti předcházení a potírání některých druhů trestných činů. ES: Fiskální rada (Rada pro státní zastupitelství) má 
pravomoc přezkoumávat rozhodnutí nejvyššího státního zástupce v zákonem stanovených případech. FR: ministr spravedlnosti: 
pravomoc vydávat obecné pokyny k politice v oblasti trestního stíhání; pravomoc rozhodovat o disciplinárních opatřeních ohledně  
státních zástupců na základě stanoviska Nejvyšší rady pro justici (Conseil Supérieur de la Magistrature) (článek 65 francouzs ké 
ústavy a článek 48, čl. 58 odst. 1 a článek 59 prováděcího zákona). Pokud má ministr v úmyslu přijmout rozhodnutí, které má 
závažnější důsledky, než rozhodnutí navrhované Nejvyšší radou pro justici, je nutné tuto radu znovu konzultovat (čl. 58 odst.  1 
prováděcího z ákona). Prezident republiky vydává výnos o povýšení státního zástupce na základě stanoviska Rady pro justici. 
Nejvyšší rada pro justici vydává stanovisko k disciplinárním opatřením, přeložení státního zástupce bez jeho souhlasu a k 
povýšení státního zástup ce. HR: Rada státních žalobců: pravomoc rozhodovat o disciplinárních opatřeních a o povýšení státních 
zástupců. IT: Rada pro justici: pravomoc rozhodovat o disciplinárním opatření ohledně státního zástupce, o přeložení státních 
zástupců bez jejich souhlasu , o individuálním hodnocení státního zástupce a o povýšení státního zástupce. CY: Rada pro justici 
odvolává nejvyššího státního zástupce. LV: Rada nejvyššího státního zástupce: podle čl. 29 odst. 2 zákona o  státním zastupitelství 
Rada jako kolegiátní porad ní instituce přezkoumává hlavní otázky týkající organizace a  fungování státního zastupitelství a plní 
další funkce stanovené v  právních předpisech (např. vytváří a  přijímá právní předpisy upravující výběr, zaškolování a ověřování 
kvalifikace uchazečů o poz ici státního zástupce a právní předpisy pro hodnocení profesního výkonu státního zástupce). LT: 
parlament (Seimas) stanoví operativní priority státního zastupitelství a provádí parlamentní kontrolu jiných než procesních 
úkonů. LU: ministr spravedlnosti můž e státnímu zastupitelství nařídit trestní stíhání v určité věci (nemůže však nařídit zastavení 
trestního stíhání). Takovýto příkaz nicméně nebyl vydán déle než dvacet let. Neexistuje právní požadavek konzultovat ohledně 
takovéhoto příkazu státního zástupce  nebo si vyžádat stanovisko nejvyššího státního zástupce. Velkovévoda jakožto hlava státu je 
oprávněn rozhodovat o povýšení státních zástupců, na základě kladného stanoviska státního zástupce / nejvyššího státního 
zástupce.  MT: policie má výlučnou pravomoc  zahájit a  vést trestní řízení a vystupovat na straně obžaloby před nižšími soudy; 
nejvyšší státní zástupce vystupuje na straně obžaloby před vyššími soudy, když je shromažďování důkazů před nižšími soudy již  
uzavřeno. NL: Rada nejvyššího státního zástupce  (College van procureurs -generaal): pravomoc vydávat obecné pokyny k politice 
v oblasti trestního stíhání. Ministr spravedlnosti: pravomoc vydávat obecné pokyny týkající se politiky trestního stíhání a 
rozhodovat o určitých disciplinárních opatřeních vůči státním zástupcům; může státnímu zastupitelství nařídit trestní stíhání v 
určité věci nebo zastavení trestního stíhání, předtím si však musí ohledně navrhovaných příkazů vyžádat písemné odůvodněné 
stanovisko Rady nejvyššího státního zástupce (College van p rocureurs -generaal) a je vyžadováno, aby byl vyrozuměn parlament. 
Doposud se však objevil pouze jeden takovýto případ, a to před více než dvaceti lety. Vedoucí státního zastupitelství v  obvodu, v 
němž pracuje státní zástupce, má pravomoc rozhodovat o  disci plinárních opatřeních a o hodnocení státních zástupců. AT: ministr 
spravedlnosti: pravomoc vydávat obecné pokyny týkající se politiky trestního stíhání a vydávat pokyny ohledně trestního stíhá ní v 
konkrétních věcech se souhlasem nezávislého orgánu (Weisung srat) zřízeného u úřadu státního zastupitelství. K pravomocem 
nejvyššího státního zástupce nepatří přímé řízení státního zastupitelství, jak je uvedeno v grafu. Jiné řídící pravomoci uved ené 
v grafu jsou svěřeny buď Vrchnímu státnímu zástupci, nebo nezávis lé personální radě (Personalkommission) sestávající ze čtyř 
členů, kteří musí být státními zástupci (viz poznámky k obrázku 56). Pokud jde o povyšování státních zástupců, je nutná žádos t 
o vyšší pozici a  postup se řídí pravidly platnými pro jmenování na po zici státního zástupce (tj. návrh nezávislé personální komise 
(Personalkommission), jmenování spolkovým prezidentem, který tuto pravomoc delegoval na ministra spravedlnosti). Pravomoc 
rozhodnout o disciplinárním opatření vůči státnímu zástupci má disciplin ární soud, který má rovněž pravomoc přeložit státního 
zástupce jako sankci. PL: nejvyšší státní zástupce je rovněž ministrem spravedlnosti. PT: Rada pro justici: pravomoc rozhodovat 
0%50%100%
BEBGCZDKDE EEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTRO SISK FISEUK
Nejvyšší státní zástupce Rada pro justici/státní zastupitelství Ministr spravedlnosti/vláda/prezident Parlament
BEZ DAT
 
58 
 o disciplinárním opatření ohledně státního zástupce, o přeložení státních zástupců bez jejich souhlasu, o individuálním hodnocení 
státního zástupce a o povýšení státního zástupce. Parlament může vydat obecné pokyny k politice týkající se trestního stíhání . RO: 
Rada pro justici: pravomoc rozhodnout o  disciplinárním opatření vůči státnímu zástupci a o povýšení státního zástupce (podle čl. 
40 odst. 2 písm. i) zákona č. 317/2004, sekce pro státní zastupitelství v rámci Vrchní soudní rady vydává rozhodnutí o  povýšení 
státních zástupců, o povýšení se však rozhoduje pouze až po výběrové m řízení (článek 43 zákona 303/2004)). Ministr 
spravedlnosti podle nedávno novelizovaného článku 69 zákona č. 304/2004 o organizaci soudnictví může požádat vedoucího 
Úřadu státního zastupitelství při Vrchním kasačním soudu, nebo případně vedoucího Úřadu st átního zastupitelství při Národním 
protikorupčním státním zastupitelství a vydat písemné pokyny o  krocích, jež mají být přijaty pro předcházení a potírání trestné 
činnosti. Podle čl. 40 odst. 2 písm. h) zákona č. 317/2004 o Státní soudní radě je sekce rady  pro státní zastupitelství příslušná 
rozhodnout o stížnostech proti konečným rozhodnutím hodnotícího výboru (rating). Podle čl. 39 odst. 3 zákona č. 303/2004 o 
postavení soudců a státních zástupců provádí individuální hodnocení státních zástupců zvláštní v ýbor vytvořený rozhodnutím 
Vrchní soudní rady. SI: Rada státních žalobců: pravomoc rozhodnout o přeložení státního zástupce bez jeho souhlasu, o 
individuálním hodnocení státního zástupce a o povýšení státního zástupce. Rada státních zástupců je navíc zodpo vědná za 
jmenování a  odvolávání ředitelů okresních státních zastupitelství, provádění hodnocení a povyšování, přeložení a přidělování a 
účastní se také procesu jmenování státních zástupců, překládá stanoviska o politice trestního stíhání, provádí hodnocení  výkonu 
a efektivnosti fungování úřadů státních zastupitelství, chrání soběstačnost státního zastupitelství při plnění jeho úkolů a při  
výkonu jiných záležitostí v  souladu se zákonem o  státním zastupitelství. SK: k pravomocem Rady prokurátorů nepatří přímé  řízení 
státního zastupitelství, jak je uvedeno v grafu. Rada prokurátorů má jiné pravomoci (např. rozhoduje o námitkách státního 
zástupce proti obsahu hodnocení, k nimž vedoucí úřadu státního zastupitelství nepřihlédl, a vyjadřuje své stanovisko k  dočasné mu 
přidělení státního zástupce k jinému úřadu státního zastupitelství). SE: vláda může vydávat obecné pokyny k politice v oblasti 
trestního stíhání.  
Obrázek 56 podává přehled o  rozdělení hlavních řídících pravomocí nejvyššího státního zástupce 
vůči státní m zástupcům. 1. vydávat obecné pokyny týkající se politiky trestního stíhání, 2. 
vydávat pokyny týkající se trestního stíhání v konkrétní věci, 3. hodnotit státního zástupce, 4. 
povyšovat státního zástupce, 5. odejmout konkrétní věc, která byla státnímu zá stupci přidělena 
(postoupit věc), 6. rozhodnout o disciplinárním opatření vůči státnímu zástupci a 7. přeložit 
státního zástupce bez jeho souhlasu. Mimo tyto pravomoci může mít nejvyšší státní zastupitelství 
další pravomoci, které na obrázku nejsou zobraze ny(137). 
  
                                                           
137  Nejvyšší státní zástupce může hrát například roli  v orgánech odpovědných za rozhodnutí týkající se státních 
zástupců, přestože taková rozhodnutí nečiní přímo.  
 
59 
 Obrázek 56: Řídící pravomoci nejvyššího státního zástupce (*) (zdroj: Evropská komise spolu 
s odbornou skupinou pro praní peněz a financování terorismu)  
 
(*) Členské státy jsou uvedeny v abecedním pořadí podle jejich zeměpisných názvů v původním jazyce. BE: pokud jde o pravomoc 
vydávat pokyny týkající se trestního stíhání v konkrétních věcech, právo nařídit zahájení trestního stíhání svěřené královské mu 
prokurátorovi upravuje  článek 364 trestního řádu. Ustanovení čl. 150 odst. 2 a 138 odst. 2 občanského soudního řádu svěřuje 
královskému prokurátorovi obecné právo k výkonu pravomoci. CZ: pravomoc vydávat pokyny týkající se trestního stíhání v 
konkrétní věci p ouze v  rámci nejvyššího státního zastupitelství a vůči vrchnímu státnímu zastupitelství. EL: státní zástupce při 
Nejvyšším soudu (tj. nejvyšší státní zástupce) má právo udělovat všem státním zástupcům v zemi obecné pokyny a doporučení v 
souvislosti s plněn ím jejich povinností, aniž by samozřejmě byli adresáti těchto pokynů a  doporučení jimi vázáni při formulaci a 
vyjadřování svých stanovisek. ES: nejvyšší státní zástupce stanoví vnitřní nařízení a pokyny vhodné pro úřad a výkon funkcí 
v oblasti trestního st íhání, které mohou být obecné nebo se týkat specifických záležitostí. Obecné pokyny jsou nezbytné pro 
zachování zásady jednotnosti konání a věcně se vymezují prostřednictvím oběžníků, instrukcí a konzultací.  Pokud jde o přeložení 
bez souhlasu, je možné pou ze v případech vysoké pracovní zátěže. IT: státní zástupci při odvolacím soudu mají pravomoc 
odejmout individuální věc, která byla přidělena místně příslušnému státnímu zástupci v případě nečinnosti; kromě toho mají 
pravomoc získávat údaje a  informace od s tátních zastupitelství ve svém obvodu (nebo územní) a  zaslat státnímu zastupitelství při 
kasačním soudu za účelem ověření správného a jednotné fungování státních zastupitelství a  dodržování pravidel řádného procesu. 
Státní zástupce při kasačním soudu vykon ává ze zákona kontrolu nad Národním ředitelstvím pro boj s  mafií; mimoto rozhoduje 
kompetenční spory mezi dvěma či více územními úřady státního zastupitelstvími CY: nejvyšší státní zástupce má pravomoc 
rozhodnout o disciplinárních opatřeních týkajících se státních zástupců v případě méně závažného porušení pravidel. V případě 
závažných disciplinárních přestupků nenavrhuje nejvyšší státní zástupce sankce, nýbrž doporučuje Komisi pro veřejnou službu 
zahájit disciplinární řízení. LT: pokud jde o  pravomoc vydáv at pokyny k  jednotlivým věcem, nejvyšší státní zástupce nemůže dávat 
pokyny, jaké se má přijmout rozhodnutí; pokud jde o pravomoc rozhodnout o povýšení státních zástupců, nejvyšší státní zástupc e 
rozhoduje o závěrech výběrové komise pro státní zástupce neb o výběrové komise pro vrchní státní zástupce. LU: nejvyšší státní 
zástupce má pravomoc nařídit státnímu zastupitelství trestní stíhání v určité věci (nemůže však nařídit zastavení trestního s tíhání). 
Pokud jde o povýšení státních zástupců, vrchních státníc h zástupců / nejvyššího státního zástupce při kladném stanovisku 
navrhuje povýšení exekutivě a  hlava státu podepisuje nominaci. AT: k pravomocem nejvyššího státního zástupce nepatří přímé 
řízení státního zastupitelství, jak je uvedeno v grafu. Vrchní státn í zástupci mají tyto pravomoci: vydávat obecné pokyny týkající se 
politiky trestního stíhání v jejich příslušných obvodech, vydávat pokyny týkající se trestního stíhání v  konkrétních věcech, přeložit 
státní zástupce bez jejich souhlasu z  organizačních důvo dů (např. při řešení nadměrné pracovní zátěže nebo dlouhodobá absence 
ze zdravotních důvodů u některého z úřadů, a to pouze v  rámci svého obvodu a  po omezenou dobu). Vedoucí příslušného orgánu 
státního zastupitelství má pravomoc vydávat pokyny týkající se trestního stíhání v konkrétních věcech a odejmout konkrétní věc, 
která byla přidělena státnímu zástupci (postoupit věc). Nezávislý orgán (Personalkommission) tvořený čtyřmi členy, kteří musí  být 
státními zástupci, má pravomoc hodnotit státního zástupce. PL: nejvyšší státní zástupce je rovněž ministrem spravedlnosti. RO: v 
zájmu zajištění jednotného přístupu k  trestnímu vyšetřování má nejvyšší státní zástupce má pravomoc postoupit konkrétní věc z 
jednoho úřadu státního zastupitelství na jiný úřad státního za stupitelství a vydávat obecné pokyny týkající se politik trestního 
stíhání (doporučení). SI: nejvyšší státní zástupce i  vedoucí vrchního státního zastupitelství mají pravomoc vydat obecné pokyny 
týkající se politiky trestního stíhání a odejmout konkrétní v ěc přidělenou státnímu zástupci.  
Obrázek 57 představuje přehled orgánů (Rada pro justici / Rada pro státní zastupitelství / soud, 
ministerstvo spravedlnosti, nejvyšší státní zástupce, úřad státního zastupitelství) zabývajících se 
jmenováním a odvoláváním státních zástupců a  neukazuje jmenování a odvolávání nejvyšších 
státních zástupců či jiných podobných vedoucích pozic. Obrázek ukazuje rozmanitost modelů 
organizace státního zastupitelství v členských státech podle toho, zda jsou spojeny s výkonnou 
mocí ne bo justicí. Obrázek rovněž ukazuje roli nejvyššího státního zástupce a Rad pro justici / 
BEBGCZDKDEEEIEELESFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEUK
Obecné pokyny týkající se politiky trestního stíhání Pokyny v konkrétních věcech
Individuální hodnocení Povyšování
Odejmutí konkrétní věci přidělené státnímu zástupci Rozhodnutí o disciplinárním opatření
Přeložení bez souhlasu
BEZ DAT
 
60 
 Rad pro státní zastupitelství coby významných aktérů jak při jmenování, tak při odvolávání 
státních zástupců.  
Obrázek 57: Jmenování a odvolává ní státních zástupců (*) (zdroj: Evropská komise spolu s 
odbornou skupinou pro praní peněz a financování terorismu)  
 
(*) BE: návrh na  jmenování: Rada pro justici. Rozhodnutí o jmenování: hlava státu na základě doporučení ministra 
spravedlnosti. Návrh na od volání: disciplinární soud. Rozhodnutí o odvolání: hlava státu na základě doporučení ministra 
spravedlnosti. BG: rozhodnutí o jmenování a odvolání: Komora státních zástupců Rady pro justici. CZ: návrh na  jmenování: 
nejvyšší státní zástupce. Návrh na odvolá ní: nejvyšší státní zástupce, vedoucí státní zástupci a ministr spravedlnosti. Rozhodnutí o 
odvolání: soud. DK: návrh na  jmenování: nejvyšší státní zástupce navrhuje konečné kandidáty na místa právních čekatelů (trvání 
přibližně tři roky) ministrovi sprave dlnosti, který kandidáty jmenuje. Pokud právní čekatel složí zkoušku a  následně vykoná 
odbornou přípravu, stane se z kandidáta státním zástupcem. EE: návrh na  jmenování: výbor pro náborový konkurz v případě 
specializovaných státních zástupců, okresních stá tních zástupců a asistentů státních zástupců; vedoucí státní zástupce v případě 
vyšších státních zástupců. Rozhodnutí o jmenování a odvolání: nejvyšší státní zástupce. IE: návrh na  jmenování: náborový 
konkurz podle povolení k náboru vydaného komisí pro jme nování ve  veřejné službě (CPSA) pořádá obyčejně úřad ředitele 
státního zastupitelství (případně služba pro jmenování ve  veřejné správě). Rozhodnutí o jmenování: ředitel státního zastupitelství. 
Návrh na odvolání: Úřad ředitele státního zastupitelství v  souladu s  podmínkami stanovenými ministrem financí a  veřejných 
výdajů a reforem. Rozhodnutí o odvolání: zástupce ředitele státního zastupitelství (ředitel státního zastupitelství pro státn í 
zástupce na pozicích hlavních úředníků a  vyšší). ES: návrh na  jmenová ní: národní státní zástupce po zprávě Fiskální rady, po 
vyslechnutí Vrchní fiskální rady pro příslušnou autonomní oblast v případě pracovních míst v  rámci úřadů státního zastupitelství 
místně příslušných na jejím území. Rozhodnutí o jmenování: vláda. Návrh  na odvolání: nejvyšší státní zástupce. Rozhodnutí o 
odvolání: ministr spravedlnosti po příznivé zprávě Fiskální rady. EL: návrh na  jmenování: Ministerstvo spravedlnosti vydává 
každoročně ministerské rozhodnutí ohledně přijímacích zkoušek na Národní školu soudců pro kandidáty na státní zástupce. 
Výběrový proces, který pořádá pětičlenný výbor, se v současnosti skládá z písemný ch a ústních testů. Po nástupu na řeckou 
Národní školu soudců absolvují úspěšní kandidáti 16měsíční studijní kurz složený z teorie i praxe. Tento kurz je zakončen 
zkouškou určující jejich pořadí. V závislosti na pořadí budou jmenováni k příslušným soudům. Rozhodnutí o jmenování: kandidáti 
jsou na pozici státního zástupce jmenováni prezidentským výnosem. Návrh na odvolání: ministr spravedlnosti. Rozhodnutí o 
odvolání: soudní rozsudek disciplinární rady podle čl. 91 § 2 ústavy, kterou tvoří soudci z povolání.  FR: návrh na  jmenování: 
ministr spravedlnosti na základě nezávazného stanoviska Rady pro justici. Rozhodnutí o jmenování: prezident republiky. Návrh 
na odvolání: ministr spravedlnosti na základě nezávazného stanoviska Rady pro justici. Rozhodnutí o odvolá ní: prezident 
republiky. IT: rozhodnutí o jmenování: v návaznosti na návrh Rady vydá ministr spravedlnosti ministerskou vyhlášku, přičemž 
nemá žádný prostor pro uvážení, pokud jde o nejmenování či jmenování jiného kandidáta než kandidáta navrženého. CY: návrh 
na jmenování/odvolání: nejvyšší státní zástupce. Rozhodnutí o jmenování/odvolání: Komise pro veřejnou službu se stanoviskem 
nejvyššího státního zástupce. LT: návrh na  jmenování: Komise pro výběr státních zástupců (tvořená dvěma státními zástupci 
nomino vanými kolegiální radou, dvěma státními zástupci nominovanými nejvyšším státním zástupcem a  jedním členem 
nominovaným prezidentem republiky, předsedou parlamentu Seimasu a  předsedou vlády). Rozhodnutí o jmenování: nejvyšší státní 
zástupce. Návrh na odvolán í: Etická komise (stejné složení jako Komise pro výběr státních zástupců). LU: návrh na  jmenování: 
ministr spravedlnosti v návaznosti na kladné stanovisko nejvyššího státního zástupce navrhuje nominace velkovévodovi. 
Rozhodnutí o jmenování: Hlava státu. Ná vrh na odvolání: nejvyšší státní zástupce. Rozhodnutí o odvolání: soud. HU: 
Návrh/rozhodnutí o  jmenování: seniorní státní zástupce. Návrh na odvolání: seniorní státní zástupce. Rozhodnutí o odvolání: 
nejvyšší státní zástupce. MT: policie má výlučnou pravom oc zahájit a  vést trestní řízení a vystupovat na straně obžaloby před 
nižšími soudy; nejvyšší státní zástupce vystupuje na straně obžaloby před vyššími soudy, když je shromažďování důkazů před 
nižšími soudy již uzavřeno. NL: návrh na  jmenování: ministr spr avedlnosti. Rozhodnutí o  jmenování má formu královského 
výnosu (z ústavní praxe vyplývá pro jmenovací orgán povinnost řídit se návrhem na  jmenování kandidáta na  místo státního 
zástupce). Návrh na odvolání: ministr spravedlnosti na základě doporučení vedouc ího úřadu státního zastupitelství. Rozhodnutí o 
odvolání má formu královského výnosu. AT: návrh na  jmenování: nezávislý orgán (Personalkommission) tvořený čtyřmi členy, 
kteří musí být státními zástupci. Rozhodnutí o jmenování: spolkový prezident deleguje r ozhodnutí na ministra spravedlnosti. 
Návrh a rozhodnutí o odvolání: disciplinární soud. PL: návrh a rozhodnutí o jmenování: nejvyšší státní zástupce – což je rovněž 
ministr spravedlnosti – na návrh národního státního zástupce. Rada příslušného úřadu státní ho zastupitelství vydává stanovisko 
ke kandidátovi na  pozici státního zástupce. Návrh na odvolání: národní státní zástupce. Rozhodnutí o odvolání: disciplinární 
soud; v omezených případech může odvolat státního zástupce rovněž nejvyšší státní zástupce na ž ádost národního státního 
BEBGCZDKEEIEESELFRHRITCYLVLTLUHUMTNLATPLPTROSISKFISEDEUK
Nejvyšší státní zástupce / úřad státního zastupitelství
Rada pro justici / státní zastupitelství / soud / jiný nezávislý orgán
Ministr spravedlnosti / vláda / hlava státu
Nejvyšší státní zástupce / seniorní státní zástupce / orgán v rámci státního zastupitelstvíJMENOVÁNÍ
NAVRHOVÁNÍ
KANDIDÁTŮODVOLÁVÁNÍ
NAVRHOVÁNÍ
ODVOLÁNÍB
E
Z
D
A
T
 
61 
 zástupce. Stanovisko k odvolání státního zástupce je podáváno na zasedání státních zástupců úřadu národního státního 
zastupitelství nebo příslušného krajského státního zastupitelství. RO: návrh na  jmenování: Vrchní soudní rada. Roz hodnutí o 
jmenování: prezident (ze zákona vyplývá pro jmenovací orgán povinnost řídit se návrhem na  jmenování kandidáta na  místo 
státního zástupce). SI: návrh na  jmenování: ministr spravedlnosti po stanovisku Rady pro státní zastupitelství. Rozhodnutí o 
jmenování: Rada pro státní zastupitelství (jmenovací orgán nemá povinnost řídit se návrhem na  jmenování kandidáta na  místo 
státního zástupce). Návrh na odvolání: Rada pro státní zastupitelství. Rozhodnutí o odvolání: vláda na základě návrhu ministr a 
spravedl nosti. SK: návrh na  jmenování: předseda výběrové komise úřadu nejvyššího státního zastupitelství. Jmenování 
a odvolání: nejvyšší státní zástupce. FI: jmenování a  odvolání: nejvyšší státní zástupce. SE: návrh a rozhodnutí o jmenování: 
ředitel pro lidské zdr oje švédského státního zastupitelství na základě stanoviska nejvyššího státního zástupce. Návrh na odvolání: 
ředitel pro lidské zdroje švédského státního zastupitelství. Rozhodnutí o odvolání: soud na základě stanoviska nejvyššího stá tního 
zástupce.  
 
3.3.3  Shrnutí týkající se nezávislosti soudnictví  
Nezávislost soudnictví představuje základní prvek účinného systému soudnictví. Má zásadní 
význam pro prosazování právního státu, spravedlivé soudní řízení a důvěru občanů a podniků 
v právní systém. Z tohoto důvo du by jakákoli reforma soudnictví měla podporovat právní stát 
a dodržovat evropské standardy nezávislosti soudnictví. Srovnávací přehled ukazuje tendence u 
vnímání nezávislosti soudnictví mezi veřejností a  podniky. Toto vydání rovněž obsahuje některé 
vybra né ukazatele pro právní záruky v  souvislosti s  orgány zapojenými do disciplinárních řízení 
týkajících se soudců a  řízení úřadů státního zastupitelství. Strukturální ukazatele samy o  sobě 
neumožňují učinit závěry o  nezávislosti soudnictví členských států, a le představují možné prvky, 
které lze použít jako výchozí bod při analýze.  
 Srovnávací přehled 2019 představuje vývoj vnímané nezávislosti  na základě průzkumu 
u občanů (Eurobarometr) a podniků (Eurobarometr a Světové ekonomické fórum):  
 Všechny průzkumy obecně ukazují podobné výsledky , zejména pokud jde o složení dvou 
skupin členských států s nejnižší a nejvyšší vnímanou nezávislostí soudnictví.  
 Z průzkumu Světového ekonomického fóra (obrázek 51), který byl předložen po sedmé, 
vyplývá, že ve zhruba dvou pětinách členských států se vnímání nezávislosti v porovnání 
s rokem 2010 zlepšilo  nebo nezměnilo . Mezi členskými státy čelícími zvláštním 
problém ům(138) se v osmiletém horizontu vnímání nezávislosti zlepšilo  nebo zůstalo 
stabilní  v téměř třech pětinách těchto zemí. Ve srovnání s  obdobím 2016 –17 se však 
vnímání nezávislosti u podniků zhoršilo  v zhruba třech pětinách všech členských států.  
 Z průzkumu E urobarometr mezi veřejností (obrázek 47), který byl předložen po čtvrté, 
vyplývá, že ve zhruba dvou třetinách členských států se vnímání nezávislosti v porovnání 
s rokem 2016 zlepšilo . Vnímání nezávislosti ze strany veřejnosti se zlepšilo  ve více než 
dvou třetinách členských států, které se v  průběhu čtyřletého období potýkají se 
zvláštními problémy. Ve srovnání s  minulým rokem se však vnímání nezávislosti ze 
strany veřejnosti zhoršilo  ve zhruba třech pětinách všech členských států (ve  více než 
dvou třetiná ch členských států, které čelí specifickým problémům, a zhruba v polovině 
ostatních členských států).  
 Z průzkumu Eurobarometr mezi podniky (obrázek 49), který byl předložen po čtvrté, 
vyplývá, že ve zhruba dvou třetinách členských států se vnímání nezávis losti v porovnání 
s rokem 2016 a uplynulým rokem zlepšilo  (ve srovnání s  minulým rokem tomu tak bylo 
ve více než dvou třetinách členských států, které čelí specifickým problémům, a zhruba 
ve třech pětinách ostatních členských států).  
 Mezi důvody, proč je n ezávislost soudů a soudců vnímána jako nedostatečná, bylo 
nejčastěji uváděno zasahování nebo tlak ze strany vlády a politiků, načež následoval tlak 
ze strany ekonomických či jiných konkrétních zájmů. Oba důvody jsou dosud patrné u 
řady členských států, v n ichž je vnímaná nezávislost velmi nízká (obrázky  48 a 50). 
 Mezi důvody, proč nezávislost soudů a soudců vnímají jako dobrou, uvedly téměř čtyři 
                                                           
138  Viz poznámka pod čarou 70. 
 
62 
 pětiny podniků a občanů (což odpovídá 40  % resp. 44  % všech respondentů) záruky, 
které poskytuje status a postav ení soudců . 
 Srovnávací přehled EU o soudnictví 2019 podává přehledy o disciplinárních orgánech 
projednávajících řízení týkající se soudců, jakož i o pravomocích soudní moci, výkonné moci a 
parlamentu při jmenování a odvolávání soudců -členů Rad pro justici,  a o některých řídících a 
organizačních aspektech úřadů státního zastupitelství:  
 Obrázek 52 podává přehled, který orgán odpovídá za disciplinární řízení týkající se 
soudců . Ve většině členských států je orgán rozhodující o disciplinárních sankcích 
nezávisl ý, například soud (Nejvyšší soud, Správní soud nebo předseda soudu) nebo Rada 
pro justici, zatímco v  některých členských státech jde o zvláštní soud, jehož členové jsou 
specificky vybíráni nebo jmenováni (Radou pro justici, soudci, případně v jednom 
člensk ém státě ministrem spravedlnosti), aby konali v disciplinárních řízeních.  
 Obrázek 53 podává přehled, kdo je vyšetřovatelem provádějícím disciplinární 
vyšetřování týkající se soudců . Ve většině členských států je vyšetřovatelem předseda 
soudu nebo Rada pro justici. V některých členských státech vyšetřovatele specificky 
vybírají buď soudci, nebo Rady pro justici, přičemž v jednom členském státě ministr 
spravedlnosti.  
 Obrázek  54 ukazuje zapojení soudní moci při jmenování soudců, kteří jsou členy rady 
pro justi ci. Je na členských státech, aby stanovily strukturu svých systémů soudnictví, 
včetně rozhodnutí ohledně toho, zda bude, či nebude zřízena rada pro justici. Pokud však 
členský stát zřídil radu pro justici, musí být nezávislost rady zaručena v souladu 
s evropskými standardy. Téměř ve všech členských státech navrhují a volí nebo vybírají 
soudce, kteří jsou členy rad, soudci.  
 Obrázek 55 podává přehled o  rozdělení hlavních řídících pravomocí vůči státním 
zástupcům  mezi různými orgány. Obrázek 56 podává přehled o rozdělení hlavních 
řídících pravomocí nejvyššího státního zástupce vůči státním zástupcům. Tyto obrázky 
ukazují, že v některých členských státech existuje určitá míra koncentrace hlavních řídících 
pravomocí ohledně státního zastupitelství v  jednom orgánu . Obrázek 57 představuje 
přehled orgánů zapojených do postupů pro jmenování a odvolávání státních zástupců . 
Přestože se situace se v  jednotlivých členských státech značně liší, ve většině zemí jsou 
Rada pro justici / státní zastupitelství nebo státní zastu pitelství do těchto postupů zapojeny.  
 4. ZÁVĚRY  
Toto sedmé vydání srovnávacího přehledu EU o  soudnictví dokládá, že pokračoval vysoký počet 
členských států v úsilí o další zvýšení účinnosti svého systému soudnictví. Stále však přetrvávají 
problémy, pokud jde o  zajištění plné důvěry občanů v  právní systémy těch členských států, kde 
by mohly být ohroženy záruky statusu a  postavení soudců, a tím i jejich nezávislost. Komise 
přijímá nezbytná opatření a  situaci v  členských státech nadále sleduje. Je odhod lána zajistit, aby 
jakákoli reforma soudnictví respektovala právo EU a evropské standardy v oblasti právního státu.