Návrh rozhodnutí Rady o uzavření Protokolu EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek jménem Evropského společenství /* KOM/2004/0635 konecném znení - CNS 2004/0232 */





V Bruselu dne 6.10.2004 KOM(2004) 635 v konečném znění 2004/0232 (CNS) . Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Protokolu EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek jménem Evropského společenství (předložená Komisí) ODŮVODNĚNÍ 1. PROTOKOL O REGISTRECH ÚNIKů A PřENOSů ZNEčIšťUJÍCÍCH LÁTEK Protokol o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek byl podepsán dne 21. května 2003 na mimořádném zasedání stran Aarhuské úmluvy. Toto zasedání se uskutečnilo v rámci páté ministerské konference „Životní prostředí pro Evropu“ konané v Kyjevě od 21. do 23. května 2003. Uvedený protokol představuje první právně závaznou mnohostrannou dohodu o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek, která přesahuje hranice EU. Jeho cílem je „zlepšit přístup veřejnosti k informacím vytvořením ucelených, celostátních registrů úniků a přenosů znečišťujících látek (PRTR – pollution release and transfer registers) …“ Ačkoliv tento protokol spíše než přímo znečištění upravuje informace o znečišťujících látkách, předpokládá se, že bude vyvíjet značný tlak na omezování znečištění. Vytvoření ucelených inventur nebo registrů znečišťujících látek ve formě strukturované počítačové a veřejně dostupné databáze, naplňované na základě standardizovaných zpráv či hlášení je jedním ze závazků Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (viz čl. 5 odst. 9). Protokol byl vypracován pracovní skupinou zřízenou pod záštitou úmluvy, která měla v období od února 2001 do ledna 2003 osm zasedání. Task force ustavená na zasedání signatářů měla dvě zasedání, na kterých se mimo jiné shromažďovaly a projednávaly zkušenosti jednotlivých států s registry úniků a přenosů znečišťujících látek a doporučení pro další práci na registrech úniků a přenosů znečišťujících látek podle úmluvy, což vedlo ke zřízení pracovní skupiny. Protokol vyžaduje, aby každá strana vytvořila registr úniků a přenosů znečišťujících látek, který - bude veřejně dostupný prostřednictvím Internetu, bez poplatků; - bude umožňovat vyhledávání podle samostatných parametrů (závod, znečišťující látka, umístění, složka apod.); - bude svojí strukturou uživatelsky vstříčný a zajistí vazby na jiné příslušné registry; - bude obsahovat standardizované a včasné údaje ve formě strukturované počítačové databáze; - bude obsahovat informace o únicích a přenosech nejméně 86 znečišťujících látek obsažených v protokolu, jako jsou např. skleníkové plyny, znečišťující látky tvořící kyselý déšť, látky poškozující ozónovou vrstvu, těžké kovy a některé karcinogeny, např. dioxiny; - bude obsahovat informace o únicích a přenosech z určitých typů hlavních bodových zdrojů (např. tepelných elektráren, báňského a hutního průmyslu, chemických závodů, čistíren odpadů a odpadních vod, papírenského a dřevařského průmyslu); - bude obsahovat dostupné údaje o únicích z rozptýlených zdrojů (např. dopravy a zemědělství); - bude mít omezená ustanovení o důvěrnosti údajů; - bude umožňovat účast veřejnosti při jeho vývoji a úpravách. Registr úniků a přenosů znečišťujících látek by měl vycházet ze systému ohlašování, které bude - povinné - roční - vícesložkové (ovzduší, voda, půda) - zahrnovat údaje o specifických závodech - zahrnovat údaje o specifických znečišťujících látkách, pokud jde o úniky - zahrnovat údaje o specifických znečišťujících látkách nebo odpadech, pokud jde o přenosy Protokol mohou podepsat a ratifikovat všechny státy, včetně států, které neratifikovaly úmluvu, a států, které nejsou členy Evropské hospodářské komise, jedná se tedy o globální protokol. V článku 20 protokolu jsou stanoveny zvláštní postupy pro změny příloh tohoto protokolu. Tyto přílohy obsahují činnosti zahrnuté v protokolu, včetně prahových hodnot (příloha I), znečišťujících látek, které je nutné ohlašovat (příloha II), a formátu ohlašování (příloha III). Jakákoli změna, ať se týká vlastního protokolu nebo jeho příloh, podléhá rozhodnutí zasedání stran. Změny vlastního protokolu podléhají řádnému ratifikačnímu postupu. Pokud jde o změnu přílohy, čl. 20 odst. 8 a čl. 20 odst. 9 protokolu předpokládají, že pokud „… strana, která tuto změnu nepřijme, oznámí tuto skutečnost písemně depozitáři do dvanácti měsíců ode dne jejího sdělení depozitářem. Depozitář neprodleně informuje všechny strany o obdržení jakéhokoli takového oznámení. Strana může předchozí oznámení o nepřijetí kdykoli odvolat; daná změna přílohy poté vstoupí pro danou stranu v platnost. Po uplynutí dvanácti měsíců ode dne sdělení změny depozitářem … vstoupí změna přílohy v platnost pro strany, které nepředložily depozitáři oznámení …, pokud do tohoto okamžiku nepředloží takové oznámení více než jedna třetina stran, které byly stranami v okamžiku přijetí dané změny.“ To představuje „zrychlený přístup“, který by mohl vést k automatickému vstupu změny přílohy v platnost pro jakoukoli stranu, která nemůže z jakýchkoli důvodů vhodně reagovat v případě nepřijetí takové změny. Proto se jeví vhodné stanovit v rámci rozhodovacího proces Společenství příslušná opatření, která zajistí hladkou a včasnou reakci. Návrh proto obsahuje ustanovení, které uděluje Komisi všeobecný mandát, aby se jménem Společenství účastnila jednání o změnách příloh a také pro případ, že Společenství bude muset oznámit nepřijetí změny. 2. PRÁVNÍ PřEDPISY SPOLEčENSTVÍ Dne 17. července 2000 přijala Komise rozhodnutí o vytvoření Evropského registru emisí znečišťujících látek (EPER) podle článku 15 směrnice Rady 96/61/ES o integrované prevenci a omezování znečištění (IPPC)[1]. Tento registr byl zprovozněn v únoru 2004 a provádí již mnoho klíčových prvků protokolu: harmonizovaná pravidla ohlašování, veřejná dostupnost elektronickými prostředky, široké pokrytí zdrojů (průmyslové závody) a znečišťujících látek. Závazky protokolu jsou širší než rozsah EPER, zejména pokud jde o zahrnuté závody, látky, které je nutné ohlašovat, údaje o přenosech odpadů mimo místo závodu a periodicitu ohlašování. S cílem zajistit plný soulad s protokolem Komise předložila návrh nařízení o vytvoření Evropského registru úniků a přenosů znečišťujících látek (E-PRTR), KOM (2004) xxx v konečném znění. Tento právní akt Společenství má rovněž za cíl zajistit dosažení plného souladu s čl. 5 odst. 9 Aarhuské úmluvy. Je rovněž zapotřebí poznamenat, že Společenství podepsalo Aarhuskou úmluvu a nedávno přijalo návrh na její schválení (KOM (2003)625 v konečném znění ze dne 24. října 2003). Za účelem zajištění toho, aby Společenství splnilo ustanovení úmluvy[2], byla již přijata nebo alespoň navržena řada dalších legislativních aktů. 3. PůSOBNOST SPOLEčENSTVÍ V květnu 2003 byl protokol podepsán Společenstvím společně se všemi státy, které byly v té době členskými státy, a kandidátskými zeměmi (vyjma Malty a Slovenska). Evropské společenství je v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství, a zejména s čl. 175 odst. 1 této smlouvy, oprávněno uzavírat mezinárodní dohody a provádět závazky z nich vyplývající, které přispívají ke sledování cílů uvedených v čl. 174 odst. 1 Smlouvy o ES. Podle tohoto článku Smlouva stanoví cíle politiky Společenství v oblasti životního prostředí takto: udržování, ochrana a zlepšování kvality životního prostředí, ochrana lidského zdraví, obezřetné a racionální využívání přírodních zdrojů, podpora opatření na mezinárodní úrovni, čelícím regionálním a celosvětovým problémům životního prostředí. Zlepšování přístupu veřejnosti k informacím prostřednictvím registru úniků a přenosů znečišťujících látek je základním nástrojem pro zajištění environmentálního uvědomění veřejnosti a podpory lepšího provádění právních předpisů v oblasti životního prostředí. Registr úniků a přenosů znečišťujících látek je rovněž výkonným informačním nástrojem pro samotné tvůrce politik. Tím přispívá k posilování účinnosti politiky v oblasti životního prostředí stanovené s ohledem na výše uvedené cíle. Podpisem Aarhuské úmluvy a Protokolu EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek se Evropské společenství zavázalo zavést nezbytná opatření za účelem dodržování těchto dvou mnohostranných dohod týkajících se životního prostředí. Za tímto účelem Komise předložila příslušné právní návrhy. Navíc byla působnost Společenství v této oblasti již uplatněna vytvořením Evropského registru emisí znečišťujících látek pro celé Společenství. 4. ZÁVěR Společenství by proto mělo uzavřít Protokol EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek. Rada se vyzývá, aby protokol schválila přijetím připojeného návrhu rozhodnutí. 2004/0232 (CNS) Návrh ROZHODNUTÍ RADY o uzavření Protokolu EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek jménem Evropského společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 ve spojení s první větou prvního pododstavce čl. 300 odst. 2 a prvního pododstavce čl. 300 odst. 3 a rovněž čl. 300 odst. 4 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise[3], s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[4], vzhledem k těmto důvodům : (1) Cílem Protokolu EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek (dále jen „protokol“) je zlepšit přístup veřejnosti k informacím v souladu s Úmluvou EHK OSN o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (Aarhuská úmluva). (2) Dne 25. června 1998 podepsalo Evropské společenství Aarhuskou úmluvu a schválilo ji rozhodnutím Rady [xxx/xxx/ES[5]] ze dne []. (3) Dne 21. května 2003 podepsalo Evropské společenství protokol. (4) Protokol je otevřen k ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy a organizacemi regionální hospodářské integrace. (5) Podle podmínek protokolu musí organizace regionální hospodářské integrace ve své listině o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení uvést rozsah své působnosti ve vztahu k záležitostem upraveným v tomto protokolu (6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. [xxxx/20xx] o vytvoření Evropského registru úniků a přenosů znečišťujících látek[6] ze dne [] začlenilo ustanovení protokolu do právních předpisů Společenství. (7) Proto je vhodné protokol jménem Společenství schválit. (8) Protokol ve svém článku 20 stanoví pro změny svých příloh zjednodušený a zrychlený postup, ROZHODLA TAKTO: Článek 1 Protokol EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek se jménem Společenství schvaluje. Znění protokolu je uvedeno v příloze A tohoto rozhodnutí. Článek 2 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit listinu o schválení u generálního tajemníka Organizace spojených národů v souladu s článkem 25 protokolu. Článek 3 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné uložit jménem Evropského společenství prohlášení ohledně rozsahu pravomocí uvedené v příloze B tohoto rozhodnutí v souladu s čl. 26 odst. 4 protokolu. Článek 4 Komise je oprávněna účastnit se jménem Společenství jednání o přijetí změn příloh protokolu podle článku 20 protokolu a bude jí při tom nápomocen zvláštní výbor, který bude jmenován Radou. V případě, že do jedenácti měsíců od přijetí změny příloh protokolu nebudou přijata legislativní opatření nezbytná k provedení změn v rámci Společenství, jak je uvedeno v článku 18 nařízení (ES) č. [xxxx/20xx], oznámí Komise depozitáři v souladu s čl. 20 odst. 8 protokolu, že takovou změnu nepřijímá. Po provedení změny Komise oznámení o nepřijetí stáhne. Článek 5 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie . V Bruselu dne […]. Za Radu předseda/předsedkyně PŘÍLOHA A PROTOKOL O REGISTRECH ÚNIKŮ A PŘENOSŮ ZNEČIŠŤUJÍCÍCH LÁTEK Strany tohoto protokolu, připomínajíce ustanovení čl. 5 odst. 9 a čl. 10 odst. 2 Úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (Aarhuská úmluva), uznávajíce , že registry úniků a přenosů znečišťujících látek představují důležitý mechanismus pro zvyšování odpovědnosti podniků, snižování znečištění a podporu udržitelného rozvoje, jak stanoví Deklarace z Luccy přijatá na prvním zasedání stran Aarhuské úmluvy, s ohledem na zásadu 10 Deklarace z Rio de Janeira o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, s ohledem také na zásady a závazky přijaté na Konferenci OSN o životním prostředí a rozvoji v roce 1992, zejména na ustanovení kapitoly 19 Agendy 21, berouce v potaz Program dalšího provádění Agendy 21, přijatý Valným shromážděním Organizace spojených národů na jeho devatenáctém zvláštním zasedání v roce 1997, ve kterém se mimo jiné požaduje rozšíření národních kapacit a schopností pro shromažďování, zpracovávání a šíření informací s cílem umožnit veřejnosti, aby vhodnými prostředky získávala informace o globálních otázkách životního prostředí, s ohledem na Plán pro provádění výsledků Světového summitu o udržitelném rozvoji konaného v roce 2002, ve kterém se vyzývá k vývoji ucelených a integrovaných informací o chemických látkách, například prostřednictvím národních registrů úniků a přenosů znečišťujících látek, s ohledem na činnost Mezivládního fóra pro chemickou bezpečnost, zejména na Deklaraci z Bahie z roku 2000 o chemické bezpečnosti, Priority pro činnost po roce 2000 a Akční plán pro registry úniků a přenosů znečišťujících látek/emisní inventury, berouce také v úvahu činnost uskutečňovanou v rámci Meziorganizačního programu pro správné nakládání s chemickými látkami, berouce dále v úvahu činnost Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), zejména Doporučení Rady OECD týkající se vytvoření registrů úniků a přenosů znečišťujících látek, ve kterém Rada vyzývá členské státy, aby vytvořily registry úniků a přenosů znečišťujících látek a učinily tyto registry dostupnými veřejnosti, přejíce si vytvořit mechanismus, který přispěje k tomu, aby všichni příslušníci stávající generace i generací budoucích mohli žít v životním prostředí přiměřeném pro jejich zdraví a životní pohodu, a to zajištěním rozvoje veřejně dostupných informačních systémů o životním prostředí, přejíce si také zajistit, aby při rozvoji těchto systémů byly zohledněny zásady přispívající k udržitelnému rozvoji, jako je přístup založený na předběžné opatrnosti, který je obsažen v zásadě 15 Deklarace z Rio de Janeira o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, vědomy si vazby mezi vhodnými informačními systémy o životním prostředí a výkonem práv obsažených v Aarhuské úmluvě, uznávajíce potřebu spolupráce s ostatními mezinárodními iniciativami v oblasti znečišťujících látek a odpadů, včetně Stockholmské úmluvy o persistentních organických polutantech z roku 2001 a Basilejské úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování z roku 1989, vědomy si toho , že cílem integrovaného přístupu k omezování znečištění a množství odpadů pocházejících z provozu průmyslových zařízení a jiných zdrojů je dosáhnout vysoké úrovně ochrany životního prostředí jako celku, zajistit posun k udržitelnému a environmentálně šetrnému rozvoji a chránit zdraví stávající generace i generací budoucích, přesvědčeny o hodnotě registrů úniků a přenosů znečišťujících látek jako nákladově efektivního nástroje, který podporuje šetrnější chování k životnímu prostředí, zajišťuje přístup veřejnosti k informacím o znečišťujících látkách vypouštěných a přenášených v jednotlivých komunitách a prostřednictvím těchto komunit a slouží orgánům státní správy při sledování vývoje, prokazování pokroku při snižování znečištění, monitorování souladu s určitými mezinárodními dohodami, stanovování priorit a hodnocení pokroku dosaženého na základě politik a programů v oblasti životního prostředí, domnívajíce se, že registry úniků a přenosů znečišťujících látek mohou mít značný přínos pro průmyslové podniky v důsledku lepšího nakládání se znečišťujícími látkami, berouce v potaz možnosti využití údajů z registrů úniků a přenosů znečišťujících látek, ve spojení s informacemi o zdraví, životním prostředí, demografii, hospodářství a jiných aspektech, pro účely lepšího pochopení možných problémů, identifikace problematických otázek, přijetí preventivních a zmírňujících opatření a stanovení priorit pro péči o životní prostředí, vědomy si významu ochrany soukromí identifikovaných nebo identifikovatelných fyzických osob při zpracování informací ohlašovaných do registrů úniků a přenosů znečišťujících látek v souladu s platnými mezinárodními normami v oblasti ochrany údajů, vědomy si také významu vývoje mezinárodně slučitelných systémů registrace úniků a přenosů znečišťujících látek pro zlepšení porovnatelnosti údajů, poznamenávajíce, že řada členských států Evropské hospodářské komise OSN, Evropského společenství a stran Severoamerické dohody o volném obchodu shromažďuje údaje o únicích a přenosech znečišťujících látek z různých zdrojů a poskytuje tyto údaje veřejnosti, a vědomy si zejména dlouhodobých a cenných zkušeností některých zemí v této oblasti, berouce v úvahu různé povahy stávajících registrů emisí a nutnost zamezit duplicitě, a uznávajíce proto nutnost určité míry flexibility, vyzývajíce k postupnému rozvoji národních registrů úniků a přenosů znečišťujících látek, vyzývajíce také k vytvoření vazeb mezi národními registry úniků a přenosů znečišťujících látek a informačními systémy o jiných únicích veřejného významu, se dohodly takto: Článek 1 CÍL Cílem tohoto protokolu je zlepšit přístup veřejnosti k informacím vytvořením ucelených, integrovaných, celostátních registrů úniků a přenosů znečišťujících látek (PRTR – pollution release and transfer registers) v souladu s ustanoveními tohoto protokolu, což by mohlo usnadnit účast veřejnosti na rozhodování v záležitostech životního prostředí a přispět k prevenci a snižování znečištění životního prostředí. Článek 2 DEFINICE Pro účely tohoto protokolu se rozumí 1. „stranou“, nevyplývá-li ze znění protokolu něco jiného, stát nebo regionální organizace hospodářské integrace uvedená v článku 24, které souhlasily s tím, aby byly vázány tímto protokolem a pro něž protokol vstoupil v platnost; 2. „úmluvou“ Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí uzavřená v Aarhusu, Dánsko, dne 25. června 1998; 3. „veřejností“ jedna nebo více fyzických nebo právnických osob a jejich sdružení, organizace nebo skupiny v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi; 4. „závodem“ jedno nebo více zařízení na stejném místě nebo v přilehlých místech, které vlastní nebo provozuje stejná fyzická nebo právnická osoba; 5. „příslušným orgánem“ vnitrostátní orgán nebo orgány nebo jakýkoliv jiný příslušný úřad nebo úřady, které jsou určeny stranou, aby spravovaly národní systém registrace úniků a přenosů znečišťujících látek; 6. „znečišťující látkou“ látka nebo skupina látek, které mohou být škodlivé pro životní prostředí nebo lidské zdraví z důvodu svých vlastností a zavedení do životního prostředí; 7. „únikem“ jakékoli zavedení znečišťujících látek do životního prostředí v důsledku jakékoli lidské činnosti, ať už úmyslné nebo náhodné, rutinní nebo nerutinní, včetně rozlití, emitování, vypuštění, injektáže, odstraňování nebo skládkování, nebo prostřednictvím kanalizačních systémů bez konečného čištění odpadních vod; 8. „přenosem mimo místo závodu“ přesun znečišťujících látek nebo odpadů, určených k odstranění nebo využití, a znečišťujících látek v odpadních vodách, určených k vyčištění, mimo hranice závodu; 9. „rozptýlenými zdroji“ mnoho menších nebo roztroušených zdrojů, ze kterých mohou unikat znečišťující látky do půdy, ovzduší nebo vody, jejichž společný dopad na tyto složky může být významný a u kterých není praktické shromažďovat zprávy z každého jednotlivého zdroje zvlášť; 10. Výrazy „národní“ nebo „celostátní“ se s ohledem na závazky vyplývající z protokolu pro strany, které jsou regionálními organizacemi hospodářské integrace, vykládají tak, že platí pro dotyčný region, není-li uvedeno jinak; 11. „odpadem“ látky nebo předměty, které: jsou odstraňovány nebo využívány; jsou určené k odstranění nebo využití; nebo mají být podle ustanovení vnitrostátních právních předpisů odstraněny nebo využity; 12. „nebezpečným odpadem“ odpad, který je definován jako nebezpečný v ustanoveních vnitrostátních právních předpisů; 13. „jiným odpadem“ odpad, který není nebezpečným odpadem; 14. „odpadními vodami“ použitá voda obsahující látky nebo předměty podléhající regulaci na základě vnitrostátních právních předpisů. Článek 3 OBECNÁ USTANOVENÍ 1. Každá strana přijme nezbytná zákonodárná, regulační a jiná opatření a vhodná donucovací opatření k provedení ustanovení tohoto protokolu. 2. Ustanoveními tohoto protokolu není dotčeno právo strany ponechat v platnosti nebo zavést rozsáhlejší nebo veřejně dostupnější registr úniků a přenosů znečišťujících látek, než jaký vyžaduje tento protokol. 3. Každá strana přijme nezbytná opatření, aby zaměstnanci závodu a osoby z řad veřejnosti, které ohlásí orgánům veřejné správy, že určitý závod porušil vnitrostátní právní předpisy provádějící tento protokol, nebyli tímto závodem nebo orgány veřejné správy z důvodu ohlášení daného porušení sankcionováni, pronásledováni nebo obtěžováni. 4. Při provádění tohoto protokolu se každá strana řídí přístupem založeným na předběžné opatrnosti, stanoveným v zásadě 15 Deklarace z Rio de Janeira o životním prostředí a rozvoji z roku 1992. 5. Za účelem omezení duplicitního ohlašování mohou být systémy registrace úniků a přenosů znečišťujících látek v praktické míře integrovány se stávajícími zdroji informací, jako jsou ohlašovací mechanismy v rámci licencí nebo povolení k provozu. 6. Strany budou usilovat o sbližování mezi národními registry úniků a přenosů znečišťujících látek. Článek 4 ZÁKLADNÍ PRVKY SYSTÉMU REGISTRACE ÚNIKŮ A PŘENOSŮ ZNEČIŠŤUJÍCÍCH LÁTEK V souladu s tímto protokolem každá strana vytvoří a bude spravovat veřejně přístupný národní registr úniků a přenosů znečišťujících látek, který: bude obsahovat údaje o specifických závodech s ohledem na ohlašování týkající se bodových zdrojů; bude zahrnovat ohlašování týkající se rozptýlených zdrojů; bude obsahovat údaje o specifických znečišťujících látkách, případně odpadech; bude rozlišovat mezi úniky do jednotlivých složek životního prostředí – ovzduší, půdy a vody; bude obsahovat informace o přenosech; bude založen na povinném, pravidelném ohlašování; bude obsahovat standardizované a včasné údaje, omezený počet standardizovaných prahových hodnot pro ohlašování a případně omezená ustanovení o důvěrnosti údajů; bude ucelený a navržený tak, aby byl uživatelsky vstřícný a veřejně dostupný, a to rovněž v elektronické formě; bude umožňovat účast veřejnosti při jeho vývoji a úpravách; a bude představovat strukturovanou počítačovou databázi nebo několik provázaných databází spravovaných příslušným orgánem. Článek 5 FORMA A STRUKTURA 1. Každá strana zajistí, aby údaje obsažené v registru uvedeném v článku 4 byly uspořádány v agregované i neagregované podobě, aby bylo možné úniky a přenosy vyhledávat a identifikovat podle: závodu a jeho zeměpisného umístění; činnosti; vlastníka nebo provozovatele a případně společnosti; znečišťující látky, případně odpadu; každé ze složek životního prostředí, do které znečišťující látka uniká; a místa určení přenosu a případně místa odstranění nebo využití odpadu, jak je stanoveno v ustanovení čl. 7 odst. 5. 2. Každá strana také zajistí, aby údaje bylo možné vyhledávat a identifikovat podle rozptýlených zdrojů, které byly do registru zařazeny. 3. Každá strana sestaví svůj registr s ohledem na možnost jeho budoucího rozšiřování a zajistí, aby byly veřejně přístupné alespoň údaje ohlášené za deset předchozích ohlašovacích let. 4. Registr je třeba navrhnout tak, aby umožňoval co nejsnazší přístup veřejnosti elektronickými prostředky, jako je například Internet. Forma registru by měla umožňovat, aby za běžných provozních podmínek byly informace v registru nepřetržitě a okamžitě dostupné elektronickými prostředky. 5. Každá strana zajistí ve svém registru vazby na své stávající příslušné, veřejně přístupné databáze údajů souvisejících s ochranou životního prostředí. 6. Každá strana zajistí ve svém registru vazby na registry úniků a přenosů znečišťujících látek jiných stran protokolu a, pokud to bude proveditelné, na registry jiných zemí. Článek 6 ROZSAH REGISTRU 1. Každá strana zajistí, aby její registr obsahoval informace o: únicích znečišťujících látek, které musí být ohlášeny podle čl. 7 odst. 2; přenosech mimo místo závodu, které musí být ohlášeny podle čl. 7 odst. 2; a únicích znečišťujících látek z rozptýlených zdrojů, které musí být ohlášeny podle čl. 7 odst. 4. 2. Po vyhodnocení zkušeností získaných při vývoji národních registrů úniků a přenosů znečišťujících látek a provádění tohoto protokolu a s ohledem na příslušné mezinárodní procesy přezkoumá zasedání stran požadavky na ohlašování podle tohoto protokolu a posoudí následující aspekty jeho dalšího rozvoje: revize činností uvedených v příloze I; revize znečišťujících látek uvedených v příloze II; revize prahových hodnot v přílohách I a II; a zařazení jiných relevantních aspektů, jako jsou informace o přenosech v rámci místa závodu, skladování, specifikace požadavků na ohlašování pro rozptýlené zdroje nebo vypracování kritérií pro zařazení znečišťujících látek na základě tohoto protokolu. Článek 7 POŽADAVKY NA OHLAŠOVÁNÍ 1. Každá strana buď: uloží vlastníkovi nebo provozovateli každého jednotlivého závodu v její působnosti, kteří vykonávají jednu nebo více činností uvedených v příloze I nad příslušnou prahovou hodnotou pro kapacitu uvedenou v příloze I, sloupci 1, a: i) vypouštějí jakoukoli znečišťující látku uvedenou v příloze II v množství přesahujícím příslušné prahové hodnoty uvedené v příloze II, sloupci 1; ii) přenášejí mimo místo závodu jakoukoli znečišťující látku uvedenou v příloze II v množství přesahujícím příslušnou prahovou hodnotu uvedenou příloze II, sloupci 2, pokud daná strana zvolila variantu ohlašování přenosů specifických znečišťujících látek podle odst. 5 písm. d); iii) přenášejí mimo místo závodu nebezpečný odpad v množství přesahujícím 2 tuny ročně nebo jiný odpad v množství přesahujícím 2 000 tun ročně, pokud daná strana zvolila variantu ohlašování přenosů specifických odpadů podle odst. 5 písm. d); nebo iv) přenášejí mimo místo závodu jakoukoli znečišťující látku uvedenou v příloze II v odpadních vodách určených k čištění v množství přesahujícím příslušnou prahovou hodnotu uvedenou v příloze II, sloupci 1b; aby splnili povinnost jim uloženou podle odst. 2; nebo uloží vlastníkovi nebo provozovateli každého jednotlivého závodu v její působnosti, kteří vykonávají jednu nebo více činností uvedených v příloze I na prahové hodnotě pro počet zaměstnanců uvedené v příloze I, sloupci 2, nebo nad touto hodnotou, a vyrábějí, zpracovávají nebo používají jakoukoli znečišťující látku uvedenou v příloze II v množství přesahujícím příslušnou prahovou hodnotu uvedenou v příloze II, sloupci 3, aby splnili povinnost jim uloženou podle odstavce 2. 2. Každá strana bude požadovat, aby vlastník nebo provozovatel závodu uvedeného v odstavci 1 předložil informace uvedené v ustanoveních odstavců 5 a 6 v souladu s požadavky uvedenými v daných ustanoveních, pokud jde o znečišťující látky a odpady, u kterých došlo k překročení prahových hodnot. 3. Ke splnění cíle tohoto protokolu může strana s ohledem na určitou znečišťující látku rozhodnout, že uplatní buď prahovou hodnotu pro únik nebo prahovou hodnotu pro výrobu, zpracování nebo použití, pokud se tím rozšíří příslušné informace o únicích nebo přesunech, které jsou k dispozici v jejím registru. 4. Každá strana zajistí, aby její příslušný orgán shromažďoval informace o únicích znečišťujících látek z rozptýlených zdrojů uvedených v ustanoveních odstavců 7 a 8 za účelem jejich zařazení do registru, nebo pověří shromažďováním takových informací jeden nebo více orgánů veřejné správy nebo příslušných úřadů. 5. Každá strana si vyžádá, aby vlastníci nebo provozovatelé závodů, které je nutné hlásit podle odstavce 2, shromažďovali a předkládali příslušnému orgánu následující informace o specifických závodech: název, adresu, zeměpisné umístění a činnost nebo činnosti ohlašujícího závodu a jméno vlastníka nebo provozovatele a případně název společnosti; název a číselné označení každé znečišťující látky, kterou je nutné hlásit podle odstavce 2; množství každé znečišťující látky, které je nutné hlásit podle odstavce 2, které uniklo ze zařízení do životního prostředí v daném ohlašovacím roce, a to jak v agregované formě, tak s rozlišením toho, zda se jednalo o únik do ovzduší, do vody nebo do půdy, včetně prostřednictvím podpovrchové injektáže; buď: i) množství každé znečišťující látky, které je nutné hlásit podle odstavce 2, která je přenášena mimo místo závodu v daném ohlašovacím roce, s rozlišením mezi množstvím přenášeným za účelem odstranění a množstvím přenášeným za účelem využití, a název a adresu závodu, který přenášenou látku přijme; nebo ii) množství odpadu, které je nutno hlásit podle odstavce 2, které je přenášeno mimo místo závodu v daném ohlašovacím roce, s rozlišením mezi nebezpečným odpadem a jiným odpadem, v případě jakéhokoliv využití nebo odstranění, a s uvedením buď „R“ (recovery – využití) nebo „D“ (disposal – odstranění) podle toho, zda je odpad určen k odstranění nebo využití podle ustanovení přílohy III a, v případě pohybu nebezpečného odpadu přes hranice států, s uvedením názvu a adresy subjektu provádějícího odstranění nebo využití tohoto odpadu a místa odstranění nebo využití, které odpad přijme; množství každé znečišťující látky v odpadních vodách, které je nutno hlásit podle odstavce 2, která je přenášena mimo místo závodu v daném ohlašovacím roce; a typ metodiky používané k získání informací uvedených v písmenech c) až e), v souladu s ustanovením čl. 9 odst. 2, s uvedením, zda jsou informace založené na měření, výpočtu nebo odhadu. 6. Informace uvedené v odst. 5 písm. c) až e) zahrnují informace o únicích a přenosech, ke kterým došlo při běžných činnostech a v důsledku mimořádných událostí. 7. Každá strana ve svém registru poskytne k dispozici, v přiměřeném územním rozlišení, informace o únicích znečišťujících látek z rozptýlených zdrojů, zjistí-li, že tyto údaje jsou shromažďovány příslušnými orgány a je možné je do registru zařadit. Pokud strana zjistí, že takové údaje neexistují, přijme opatření k zahájení ohlašování úniků příslušných znečišťujících látek z jednoho nebo více rozptýlených zdrojů v souladu se svými vnitrostátními prioritami. 8. Informace uvedené v odstavci 7 zahrnují informace o typu metodiky použité k získání informací. Článek 8 CYKLUS OHLAŠOVÁNÍ 1. Každá strana zajistí, aby informace, které mají být zařazeny do jejího registru, byly přístupné veřejnosti a aby byly v registru shromážděny a uspořádány podle kalendářního roku. Ohlašovacím rokem je kalendářní rok, kterého se dané informace týkají. Pro každou stranu je prvním ohlašovacím rokem kalendářní rok následující po vstupu protokolu v platnost pro danou stranu. Ohlašování požadované podle článku 7 se provádí jednou ročně. Druhým ohlašovacím rokem však může být druhý kalendářní rok následující po prvním ohlašovacím roce. 2. Každá strana, která není organizací regionální hospodářské integrace, zajistí, aby informace byly zařazeny do jejího registru do patnácti měsíců po skončení každého ohlašovacího roku. Informace za první ohlašovací rok se však zařadí do registru do dvou let po skončení tohoto ohlašovacího roku. 3. Každá strana, která je organizací regionální hospodářské integrace, zajistí, aby informace za určitý ohlašovací rok byly zařazeny do jejího registru šest měsíců poté, co vznikne tato povinnost stranám, které nejsou organizacemi regionální hospodářské integrace. Článek 9 SHROMAŽĎOVÁNÍ ÚDAJŮ A VEDENÍ EVIDENCE 1. Každá strana bude vyžadovat, aby vlastníci nebo provozovatelé závodů, které podléhají požadavkům na ohlašování stanoveným v článku 7, shromažďovali, v souladu s ustanovením níže uvedeného odstavce 2 a s odpovídající četností, údaje nezbytné ke zjištění úniků ze závodů a přenosů mimo místo závodu, které podléhají ohlášení podle článku 7, a aby vedli pro účely příslušných orgánů evidenci údajů, ze kterých byly ohlášené informace získány, a to po dobu pěti let počínaje skončením daného ohlašovacího roku. Tato evidence musí také obsahovat popis metodiky použité ke shromáždění údajů. 2. Každá strana bude vyžadovat, aby vlastníci nebo provozovatelé závodů, které podléhají ohlašování podle článku 7, používali nejlepší dostupné informace, včetně případných údajů získaných na základě monitorování, emisních faktorů, rovnic hmotnostní bilance, nepřímého monitorování nebo jiných výpočtů, inženýrských úsudků a jiných metod. Pokud je to vhodné, mělo by být výše uvedené činěno v souladu s mezinárodně schválenými metodikami. Článek 10 HODNOCENÍ KVALITY 1. Každá strana bude vyžadovat, aby vlastníci nebo provozovatelé závodů, které podléhají požadavkům na ohlašování stanoveným v čl. 7 odst. 1, zajistili kvalitu informací, které ohlašují. 2. Každá strana zajistí, aby údaje obsažené v jejím registru podléhaly hodnocení kvality ze strany příslušného orgánu, zejména s ohledem na jejich úplnost, konzistentnost a věrohodnost, s přihlédnutím k jakýmkoli pokynům, které budou případně vypracovány zasedáním stran. Článek 11 PŘÍSTUP VEŘEJNOSTI K INFORMACÍM 1. Každá strana zajistí přístup veřejnosti k informacím obsaženým v jejím registru úniků a přenosů znečišťujících látek, aniž by musel být uveden určitý zájem, a v souladu s ustanoveními tohoto protokolu, a to zejména tak, že zajistí, aby její registr poskytoval přímý elektronický přístup prostřednictvím veřejných telekomunikačních sítí. 2. Nejsou-li informace obsažené v jejím registru snadno veřejně přístupné přímými elektronickými prostředky, zajistí každá strana, aby její příslušný orgán na požádání poskytl dané informace jakýmkoli jiným efektivním způsobem, a to co možná nejdříve, nejpozději však do jednoho měsíce po předložení žádosti. 3. S výhradou ustanovení odstavce 4 každá strana zajistí, aby přístup k informacím obsaženým v jejím registru byl bezplatný. 4. Každá strana může svému příslušnému orgánu povolit, aby si účtoval poplatek za reprodukci a zaslání konkrétních informací uvedených v odstavci 2, avšak tento poplatek nesmí překročit rozumnou výši. 5. Nejsou-li informace obsažené v jejím registru snadno veřejně přístupné přímými elektronickými prostředky, usnadní každá strana elektronický přístup ke svému registru na veřejně dostupných místech, například ve veřejných knihovnách, v kancelářích místních úřadů nebo na jiných vhodných místech. Článek 12 UTAJENÍ 1. Každá strana může příslušnému orgánu povolit, aby informace obsažené v registru utajil, pokud by zveřejnění těchto informací nepříznivě ovlivnilo: mezinárodní vztahy, národní obranu nebo veřejnou bezpečnost; výkon spravedlnosti, možnost spravedlivého procesu pro určitou osobu nebo schopnost orgánu veřejné správy vést vyšetřování trestní nebo disciplinární povahy; důvěrnost obchodních a průmyslových informací, pokud je tato důvěrnost chráněna zákonem za účelem ochrany legitimního hospodářského zájmu; práva k duševnímu vlastnictví; nebo důvěrnost osobních údajů a/nebo složek týkajících se určité fyzické osoby, nedala-li daná osoba ke zveřejnění informací svolení, pokud tuto důvěrnost upravují vnitrostátní právní předpisy. Výše uvedené důvody utajení je třeba vykládat restriktivně, s ohledem na veřejný zájem, jemuž zveřejnění informací slouží, a na to, zda se dané informace týkají úniků do životního prostředí. 2. V rámci ustanovení odst. 1 písm. c) je třeba v souladu s vnitrostátními právními předpisy posoudit možnost zveřejnění jakýchkoli informací o únicích, které jsou relevantní pro ochranu životního prostředí. 3. Jsou-li informace utajeny v souladu s ustanovením odstavce 1, uvede se v registru druh informací, jejichž poskytnutí bylo zamítnuto, například uvedením druhové chemické informace, pokud je to možné, a důvodu, proč bylo poskytnutí informací zamítnuto. Článek 13 ÚČAST VEŘEJNOSTI NA VÝVOJI NÁRODNÍCH REGISTRŮ ÚNIKŮ A PŘENOSŮ ZNEČIŠŤUJÍCÍCH LÁTEK 1. Každá strana poskytne veřejnosti v rámci svých vnitrostátních právních předpisů vhodné možnosti účastnit se vývoje jejího národního registru úniků a přenosů znečišťujících látek. 2. Pro účely odstavce 1 každá strana zajistí možnost volného veřejného přístupu k informacím o navrhovaných opatřeních týkajících se vývoje jejího národního registru úniků a přenosů znečišťujících látek a dále možnost předložit jakékoli připomínky, informace, analýzy nebo stanoviska relevantní pro rozhodovací proces, a příslušný orgán k těmto vyjádřením veřejnosti náležitě přihlédne. 3. Každá strana zajistí, aby po přijetí rozhodnutí o vytvoření nebo podstatné změně jejího registru byly včas zveřejněny informace o příslušném rozhodnutí a aspektech, na kterých je založeno. Článek 14 PŘÍSTUP K PRÁVNÍ OCHRANĚ 1. Každá strana v rámci svých vnitrostátních právních předpisů zajistí, aby jakákoli osoba, která má za to, že její žádost o informace podle čl. 11 odst. 2 byla ignorována, neprávem zcela nebo zčásti zamítnuta, nedostatečně zodpovězena nebo jinak řešena v rozporu s ustanoveními uvedeného odstavce, měla přístup k přezkumnému řízení před soudem nebo jiným nezávislým a nestranným orgánem ustaveným ze zákona. 2. Požadavky odstavce 1 nejsou dotčena příslušná práva a povinnosti stran na základě stávajících smluv platných mezi nimi, které se týkají předmětu tohoto článku. Článek 15 BUDOVÁNÍ KAPACIT 1. Každá strana bude podporovat informovanost veřejnosti o svém registru úniků a přenosů znečišťujících látek a zajistí, aby byla pro přístup k jejímu registru a pro pochopení a využití informací v něm obsažených poskytnuta pomoc a instrukce. 2. Každá strana by měla odpovědným orgánům a úřadům poskytnout dostatečné kapacity a instrukce s cílem pomoci jim při plnění jejich povinností podle tohoto protokolu. Článek 16 MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE 1. Strany navzájem spolupracují a pomáhají si, je-li to třeba: při mezinárodních opatřeních na podporu cílů tohoto protokolu; na základě vzájemné dohody mezi dotčenými stranami, při zřizování národních systémů podle tohoto protokolu; při sdílení informací podle tohoto protokolu týkajících se úniků a přenosů v pohraničních oblastech; a při sdílení informací podle tohoto protokolu týkajících se přenosů mezi stranami. 2. Strany podporují vzájemnou spolupráci a případně spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi za účelem podpory: uvědomělosti veřejnosti na mezinárodní úrovni; transferu technologií; a poskytování technické pomoci v otázkách souvisejících s tímto protokolem stranám, které jsou rozvojovými zeměmi, a stranám s transformační ekonomikou. Článek 17 ZASEDÁNÍ STRAN 1. Tímto se ustavuje zasedání stran. Jeho první schůze bude svolána nejpozději dva roky po vstupu tohoto protokolu v platnost. Řádné schůze zasedání stran se poté konají následně po řádných zasedáních stran úmluvy nebo souběžně s nimi, nerozhodnou-li strany tohoto protokolu jinak. Mimořádná schůze zasedání stran se koná, rozhodne-li o tom zasedání stran v průběhu řádné schůze nebo na písemnou žádost kterékoli strany, pokud do šesti měsíců poté, co ji výkonný tajemník Evropské hospodářské komise oznámí všem stranám, podpoří tuto žádost alespoň jedna třetina těchto stran. 2. Zasedání stran neustále dohlíží na provádění a vývoj tohoto protokolu na základě pravidelných zpráv stran a, za tímto účelem: vyhodnocuje rozvoj registrů úniků a přenosů znečišťujících látek a podporuje jejich pokračující posilování a sbližování; vytváří pokyny usnadňující podávání zpráv stranami zasedání stran, s přihlédnutím k nutnosti zamezit duplicitě úsilí v tomto ohledu; vytváří program činnosti; zvažuje a případně přijímá opatření k posílení mezinárodní spolupráce v souladu s ustanoveními článku 16; ustavuje pomocné orgány, které považuje za nezbytné; zvažuje a přijímá návrhy na změny tohoto protokolu a jeho příloh, které jsou považovány za nezbytné pro účely tohoto protokolu, v souladu s ustanovenímičlánku 20; na své první schůzi projedná a formou konsensu přijme jednací řád svých schůzí a jednací řád schůzí svých pomocných orgánů, s přihlédnutím k jakémukoli jednacímu řádu přijatému zasedáním stran úmluvy; zváží uzavření finančních dohod formou konsensu a vytvoření mechanismů technické pomoci pro účely usnadnění provádění tohoto protokolu; využije při plnění cílů tohoto protokolu ve vhodných případech služeb jiných příslušných mezinárodních orgánů; a zváží a učiní jakékoli další kroky nezbytné k plnění cílů tohoto protokolu, jako je přijetí pokynů a doporučení, které podpoří jeho provádění. 3. Zasedání stran podporuje výměnu informací o zkušenostech získaných při ohlašování přenosů specifických znečišťujících látek a specifických odpadů a vyhodnotí tyto zkušenosti za účelem posouzení možností sblížení těchto dvou přístupů, s přihlédnutím k veřejnému zájmu o informace v souladu s ustanovením článku 1 a k celkové efektivitě národních registrů úniků a přenosů znečišťujících látek. 4. Organizace spojených národů, její specializované agentury a Mezinárodní agentura pro atomovou energii, jakož i kterýkoli stát nebo regionální organizace hospodářské integrace, které jsou podle článku 24 oprávněny podepsat tento protokol, avšak nejsou stranou tohoto protokolu, a jakákoli mezivládní organizace kvalifikovaná v oblastech, na něž se tento protokol vztahuje, jsou oprávněny účastnit se schůzí zasedání stran jako pozorovatelé. Jejich přijetí a účast podléhá jednacímu řádu přijatému zasedáním stran. 5. Jakákoli nevládní organizace kvalifikovaná v oblastech, na něž se vztahuje tento protokol, která oznámila výkonnému tajemníkovi Evropské hospodářské komise, že si přeje být zastoupena na schůzi zasedání stran, je oprávněna účastnit se zasedání jako pozorovatel, nevznese-li proti tomu námitky alespoň jedna třetina stran přítomných na dané schůzi. Jejich přijetí a účast podléhá jednacímu řádu přijatému zasedáním stran. Článek 18 HLASOVACÍ PRÁVO 1. S výjimkou ustanovení odstavce 2 má každá strana tohoto protokolu jeden hlas. 2. Organizace regionální hospodářské integrace vykonávají své hlasovací právo v otázkách své působnosti počtem hlasů odpovídajícím počtu jejich členských států, které jsou stranami. Tyto organizace nevykonávají své hlasovací právo, pokud toto právo vykonávají jejich členské státy a naopak. Článek 19 PŘÍLOHY Přílohy k tomuto protokolu tvoří jeho nedílnou součást a, není-li výslovně uvedeno jinak, odkaz na tento protokol představuje současně odkaz na kteroukoli jeho přílohu. Článek 20 ZMĚNY 1. Kterákoli strana může navrhnout změnu tohoto protokolu. 2. Návrhy změn tohoto protokolu budou posouzeny na schůzi zasedání stran. 3. Jakýkoli návrh změny tohoto protokolu musí být předložen písemně sekretariátu, který jej oznámí alespoň šest měsíců před schůzí, na které bude navržen k přijetí, všem stranám, ostatním státům a organizacím regionální hospodářské integrace, které souhlasily s tím, že budou vázány tímto protokolem, a pro které dosud nevstoupil v platnost, a signatářům. 4. Strany budou všemožně usilovat o dosažení shody týkající se jakékoli navrhované změny tohoto protokolu formou konsensu. Pokud bylo veškeré úsilí o dosažení konsensu vyčerpáno a shody se nepodařilo dosáhnout, přijme se změna jako poslední možnost tříčtvrtinovou většinou hlasů stran přítomných a hlasujících na daném schůzi. 5. Pro účely tohoto článku se „přítomnými a hlasujícími stranami“ rozumí strany, které jsou přítomny a odevzdají hlas pro nebo proti. 6. Jakoukoli změnu tohoto protokolu přijatou v souladu s ustanovením odstavce 4 oznámí sekretariát depozitáři, který ji zašle všem stranám, ostatním státům a organizacím regionální hospodářské integrace, které souhlasily s tím, že budou vázány tímto protokolem, a pro které dosud nevstoupil v platnost, a signatářům. 7. Změna protokolu, s výjimkou změny přílohy, vstoupí v platnost pro strany, které ji ratifikovaly, přijaly nebo schválily, devadesátý den po dni, kdy depozitář obdrží listinu o ratifikaci, přijetí nebo schválení od alespoň tří čtvrtin stran, které byly stranami v době jejího přijetí. Poté vstoupí v platnost pro jakoukoli jinou stranu devadesátý den po dni, kdy daná strana uloží svou listinu o ratifikaci, přijetí nebo schválení změny. 8. V případě změny přílohy strana, která tuto změnu nepřijme, oznámí tuto skutečnost písemně depozitáři do dvanácti měsíců ode dne jejího sdělení depozitářem. Depozitář neprodleně informuje všechny strany o obdržení jakéhokoli takového oznámení. Strana může předchozí oznámení o nepřijetí kdykoli odvolat; daná změna přílohy poté vstoupí pro danou stranu v platnost. 9. Po uplynutí dvanácti měsíců ode dne sdělení změny depozitářem podle ustanovení odstavce 6 vstoupí změna přílohy v platnost pro strany, které nepředložily depozitáři oznámení v souladu s ustanovením odstavce 8, pokud do tohoto okamžiku nepředloží takové oznámení více než jedna třetina stran, které byly stranami v okamžiku přijetí dané změny. 10. Pokud změna přílohy přímo souvisí se změnou tohoto protokolu, nevstoupí v platnost, dokud nevstoupí v platnost daná změna tohoto protokolu. Článek 21 SEKRETARIÁT Výkonný tajemník Evropské hospodářské komise vykonává pro tento protokol následující funkce sekretariátu: příprava a podpůrné služby pro schůze zasedání stran; předávání zpráv a jiných informací obdržených v souladu s ustanoveními tohoto protokolu stranám; informování zasedání stran o činnosti sekretariátu; a jiné funkce určené zasedáním stran na základě dostupných zdrojů. Článek 22 KONTROLA PLNĚNÍ Na své první schůzi stanoví zasedání stran formou konsensu kooperativní postupy a institucionální struktury mimosoudní, nekontradiktorní a konzultativní povahy pro hodnocení a podporu plnění ustanovení tohoto protokolu a řešení případného porušování těchto ustanovení. Při vytváření těchto postupů a struktur zváží zasedání stran mimo jiné skutečnost, zda bude umožněno přijímání informací od veřejnosti ohledně záležitostí souvisejících s tímto protokolem. Článek 23 UROVNÁVÁNÍ SPORŮ 1. Vznikne-li spor mezi dvěma nebo více stranami ohledně výkladu nebo uplatňování tohoto protokolu, budou tyto strany usilovat o řešení sporu jednáním nebo jakýmkoli jiným smírným způsobem řešení sporů přijatelným pro strany daného sporu. 2. Při podpisu, ratifikaci, přijetí nebo schválení tohoto protokolu nebo při přistoupení k němu, nebo kdykoli poté, může stát písemně oznámit depozitáři, že pro řešení sporů nevyřešených v souladu s ustanovením odstavce 1 přijímá jeden nebo oba následující způsoby urovnávání sporů jako povinné ve vztahu k jakékoli straně, která přijme stejný závazek: předložení sporu Mezinárodnímu soudnímu dvoru; rozhodčí řízení v souladu s postupem stanoveným v příloze IV. Organizace regionální hospodářské integrace může učinit prohlášení se stejným účinkem ve vztahu k rozhodčímu řízení v souladu s postupy uvedenými v písmenu b). 3. Pokud strany sporu přijaly oba způsoby urovnávání sporů uvedené v odstavci 2, lze spor předložit pouze Mezinárodnímu soudnímu dvoru, nedohodnou-li se strany sporu jinak. Článek 24 PODPIS Tento protokol bude otevřen k podpisu v Kyjevě (Ukrajina) od 21. do 23. května 2003 při příležitosti páté ministerské konference „Životní prostředí pro Evropu“ a poté v sídle Organizace spojených národů v New Yorku do 31. prosince 2003 všem státům, které jsou členy Organizace spojených národů, a organizacím regionální hospodářské integrace sestávajícím ze svrchovaných členských států Organizace spojených národů, na které jejich členské státy přenesly pravomoci v záležitostech upravených tímto protokolem, včetně pravomoci uzavírat v souvislosti s těmito záležitostmi smlouvy. Článek 25 DEPOZITÁŘ Jako depozitář tohoto protokolu bude působit generální tajemník Organizace spojených národů. Článek 26 RATIFIKACE, PŘIJETÍ, SCHVÁLENÍ A PŘÍSTOUPENÍ 1. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy a organizacemi regionální hospodářské integrace uvedenými v článku 24. 2. Tento protokol bude otevřen k přistoupení od 1. ledna 2004 státům a organizacím regionální hospodářské integrace uvedeným v článku 24. 3. Jakákoli organizace regionální hospodářské integrace uvedená v článku 24, která se stane stranou, aniž by byl kterýkoli její členský stát stranou, je vázána všemi závazky vyplývajícími z tohoto protokolu. Je-li jeden nebo více členských států dané organizace stranou, organizace a její členské státy rozhodnou o své odpovědnosti za plnění závazků vyplývajících z tohoto protokolu. V takovém případě nejsou daná organizace a členské státy oprávněny vykonávat souběžně práva vyplývající tohoto protokolu. 4. Ve své listině o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení uvede organizace regionální hospodářské integrace uvedená v článku 24 prohlášení ohledně rozsahu své působnosti ve vztahu k záležitostem upraveným v tomto protokolu. Tyto organizace také informují depozitáře o jakýchkoli podstatných změnách v rozsahu své působnosti. Článek 27 VSTUP V PLATNOST 1. Tento protokol vstupuje v platnost devadesátým dnem ode dne uložení šestnácté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení. 2. Pro účely odstavce 1 se jakákoli listina uložená organizací regionální hospodářské integrace nepočítá jako dodatečná k listinám, které uložily členské státy takové organizace. 3. Pro každý stát nebo organizaci regionální hospodářské integrace, které ratifikují, přijmou nebo schválí tento protokol nebo k němu přistoupí po uložení šestnácté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu, vstupuje protokol v platnost devadesátým dnem ode dne, kdy tento stát nebo organizace uložily listinu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení. Článek 28 VÝHRADY K tomuto protokolu nelze vznést žádné výhrady. Článek 29 ODSTOUPENÍ Kdykoli po uplynutí tří let ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost pro určitou stranu může tato strana od protokolu odstoupit písemným oznámením depozitáři. Jakákoli takováto výpověď nabývá účinku devadesátý den ode dne obdržení výpovědi depozitářem. Článek 30 PLATNÁ ZNĚNÍ Originál tohoto protokolu, jehož anglické, francouzské a ruské znění jsou stejně platná, bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů. NA DŮKAZ ČEHOŽ níže podepsaní, řádně k tomu zmocnění, podepsali tento protokol. V Kyjevě, dvacátého prvního května roku dva tisíce tři. PŘÍLOHA I čINNOSTI +++++ TABLE +++++ Vysvětlivky: Sloupec 1 obsahuje prahové hodnoty pro kapacitu uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. a). Hvězdička (*) označuje, že neplatí žádná prahová hodnota pro kapacitu (všechny závody podléhají ohlašování). Sloupec 2 obsahuje prahovou hodnotu pro zaměstnance uvedenou v článku 7 odst. 1 písm. b). „10 zaměstnanci“ se rozumí ekvivalent 10 zaměstnanců na plný úvazek. PŘÍLOHA II ZNEČIŠŤUJÍCÍ LÁTKY +++++ TABLE +++++ Vysvětlivky: Číslem CAS znečišťující látky se rozumí přesný identifikátor v Chemical Abstracts Service. Sloupec 1 obsahuje prahové hodnoty uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. a) bodě i) a iv). Je-li prahová hodnota uvedená v daném podsloupci (ovzduší, voda nebo půda) překročena, požaduje se ohlášení úniků nebo, u znečišťujících látek v odpadních vodách určených k čištění, přenosů do složky životního prostředí uvedené v daném podsloupci s ohledem na dotyčný závod, a to v případě stran, které zvolily systém ohlašování podle čl. 7 odst. 1 písm. a). Sloupec 2 obsahuje prahové hodnoty uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. a) bodě ii). Je-li překročena prahová hodnota uvedená v tomto sloupci pro danou znečišťující látku, požaduje se ohlášení přenosu této znečišťující látky mimo místo závodu s ohledem na dotyčný závod, a to v případě stran, které zvolily systém ohlašování podle čl. 7 odst. 1 písm. a) bodu ii). Sloupec 3 obsahuje prahové hodnoty uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. b). Je-li překročena prahová hodnota uvedená v tomto sloupci pro danou znečišťující látku, požaduje se ohlášení úniků a přenosů této znečišťující látky mimo závod s ohledem na dotyčný závod, a to v případě stran, které zvolily systém ohlašování podle čl. 7 odst. 1 písm. b). Pomlčka (-) označuje, že dotyčný parametr nezpůsobuje vznik požadavku na ohlášení. Hvězdička (*) označuje, že pro tuto znečišťující látku se použije prahová hodnota pro únik uvedená v sloupci 1a) namísto prahové hodnoty pro výrobu, zpracování nebo použití. Dvojitá hvězdička (**) označuje, že pro tuto znečišťující látku se použije prahová hodnota pro únik uvedená v sloupci 1b) namísto prahové hodnoty pro výrobu, zpracování nebo použití. Poznámky pod čarou: a/ Jednotlivé znečišťující látky se ohlašují v případě, že dojde k překročení prahové hodnoty pro BTEX (souhrnný parametr pro benzen, toluen, ethyl benzen, xylen). b/ Polycyklické aromatické uhlovodíky (PAU) se měří jako benzo(a)pyren (50-32-8), benzo(b)fluoranthen (205-99-2), benzo(k)fluoranthen (207-08-9), indeno(1,2,3-cd)pyren (193-39-5) (odvozeno z Protokolu o persistentních organických polutantech k Úmluvě o dálkovém znečištění ovzduší přesahujícím hranice států). c/ Jako anorganické sloučeniny. PŘÍLOHA III ČÁST A ZPŮSOBY ODSTRAŇOVÁNÍ ODPADŮ („D“ – DISPOSAL) - Uložení do půdy nebo na povrch (např. skládkování) - Úprava půdními procesy (např. biologický rozklad kapalných odpadů nebo kalů v půdě) - Hlubinná injektáž (např. injektáž čerpatelných odpadů do vrtů, solných komor nebo jiných přírodních úložišť) - Ukládání do povrchových nádrží (např. vypouštění kapalných odpadů nebo kalů do prohlubní, nádrží nebo lagun) - Ukládání do speciálně technicky provedených skládek (např. ukládání do utěsněných oddělených prostor, které jsou uzavřeny a izolovány navzájem i od vnějšího prostředí) - Vypouštění do vodních těles s výjimkou moří a oceánů - Vypuštění do moří a oceánů včetně ukládání do mořského dna - Biologická úprava jinde v této příloze nespecifikovaná, jejímž konečným produktem jsou sloučeniny nebo směsi, které se odstraňují některým ze způsobů uvedených v této části - Fyzikálně-chemická úprava jinde v této příloze nespecifikovaná, jejímž konečným produktem jsou sloučeniny nebo směsi, které se odstraňují některým ze způsobů uvedených v této příloze (např. odpařování, sušení, kalcinace, neutralizace, srážení) - Spalování na pevnině - Spalování na moři - Trvalé uložení (např. uložení kontejnerů v dole) - Míšení nebo směšování před odstraněním některým ze způsobů uvedených v této části - Předúprava před odstraněním některým ze způsobů uvedených v této části - Skladování před odstraněním některým ze způsobů uvedených v této části ČÁST B ZPŮSOBY VYUŽITÍ ODPADŮ („R“ – RECOVERY) - Použití jako paliva (kromě přímého spalování) nebo jiným způsobem k výrobě energie - Zpětné získávání/regenerace rozpouštědel - Recyklace/zpětné získávání organických látek, které se nepoužívají jako rozpouštědla - Recyklace/zpětné získávání kovů a sloučenin kovů - Recyklace/zpětné získávání ostatních anorganických materiálů - Regenerace kyselin nebo zásad - Využití složek používaných ke snižování znečištění - Využití složek katalyzátorů - Rafinace použitých olejů nebo jiné opětné použití použitých olejů - Úprava půdními procesy, která je přínosem pro zemědělství nebo životní prostředí - Použití zbytkových materiálů získaných z kteréhokoli způsobu využití uvedeného v této části výše - Předúprava odpadů pro využití některým ze způsobů uvedených v této části výše - Sběr materiálů určených ke kterémukoli způsobu využití uvedenému v této části PŘÍLOHA IV ROZHODčÍ řÍZENÍ 1. V případě, že je spor předložen rozhodčímu soudu podle čl. 23 odst. 2 tohoto protokolu, strana nebo strany oznámí diplomatickou cestou druhé stranu nebo stranám sporu a také sekretariátu předmět rozhodčího řízení a uvedou zejména ty články tohoto protokolu, o jejichž výklad nebo uplatňování se jedná. Sekretariát zašle obdržené informace všem stranám tohoto protokolu. 2. Rozhodčí soud se bude skládat ze tří členů. Navrhující strana či strany i druhá strana či strany sporu ustanoví po jednom rozhodci a tito dva rozhodci určí po společné dohodě třetího rozhodce, který bude předsedou rozhodčího soudu. Posledně jmenovaný nesmí být státním příslušníkem některé ze stran sporu, mít své obvyklé místo pobytu na území některé ze stran sporu, být některou z nich zaměstnán ani jednat v dané věci v jakékoliv jiné funkci. 3. Není-li předseda rozhodčího soudu ustanoven do dvou měsíců od ustanovení druhého rozhodce, ustanoví předsedu na žádost kterékoliv strany sporu během dalšího období dvou měsíců výkonný tajemník Evropské hospodářské komise. 4. Pokud jedna ze stran sporu neustanoví rozhodce do dvou měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 1, druhá strana o tom může informovat výkonného tajemníka Evropské hospodářské komise, který ustanoví předsedu rozhodčího soudu během dalšího období dvou měsíců. Při svém ustanovení požádá předseda rozhodčího soudu tu stranu, která neustanovila rozhodce, aby tak učinila do dvou měsíců. Neučiní-li tak během daného období, předseda uvědomí výkonného tajemníka Evropské hospodářské komise, který ustanoví daného rozhodce během dalšího období dvou měsíců. 5. Rozhodčí soud vydá své rozhodnutí v souladu s mezinárodním právem a s ustanoveními tohoto protokolu. 6. Rozhodčí soud ustavený podle ustanovení této přílohy si stanoví svůj vlastní jednací řád. 7. Rozhodnutí rozhodčího soudu v procedurálních otázkách i o věci samé se přijímají většinou hlasů jeho členů. 8. Soud může přijmout všechna vhodná opatření ke zjištění skutečnosti. 9. Strany sporu budou práci rozhodčího soudu usnadňovat s využitím všech prostředků, které mají k dispozici, zejména: poskytnou soudu všechny podstatné dokumenty, vybavení a informace; v případě potřeby mu umožní předvolat svědky nebo odborníky a získat jejich svědecké výpovědi. 10. Strany a rozhodci budou chránit důvěrnost jakýchkoli informací, které obdrží jako důvěrné během řízení rozhodčího soudu. 11. Rozhodčí soud může na žádost jedné ze stran doporučit dočasná ochranná opatření. 12. Pokud se jedna ze stran sporu nedostaví před rozhodčí soud nebo nehájí své stanovisko, může druhá strana požádat soud, aby pokračoval v řízení a vynesl konečné rozhodnutí. Nepřítomnost strany nebo skutečnost, že nehájí své stanovisko, nepředstavuje překážku v řízení. Před vynesením konečného rozhodnutí se musí rozhodčí soud přesvědčit, že je daný nárok dostatečně věcně i právně podložen. 13. Rozhodčí soud může vyslechnout protinávrhy podané v přímé souvislosti s předmětem sporu a rozhodnout o nich. 14. Nerozhodne-li rozhodčí soud vzhledem ke konkrétním okolnostem případu jinak, ponesou výdaje soudu, včetně odměn jeho členům, strany sporu rovným dílem. Soud vede o všech svých výdajích evidenci a předloží stranám jejich konečné vyúčtování. 15. Každá strana tohoto protokolu, která má zájem právní povahy na předmětu sporu a která může být rozhodnutím v daném případě dotčena, může do řízení se souhlasem soudu zasahovat. 16. Rozhodčí soud vydá svůj nález do pěti měsíců ode dne, kdy byl ustaven, neshledá-li, že je třeba tuto lhůtu prodloužit o dobu, která by neměla nepřesáhnout pět měsíců. 17. K nálezu rozhodčího soudu se přikládá odůvodnění. Nález je konečný a závazný pro všechny strany sporu. Rozhodčí soud předá nález stranám sporu a sekretariátu. Sekretariát zašle obdržené informace všem stranám tohoto protokolu. 18. Jakékoli spory, které mohou vzniknout mezi dotčenými stranami ohledně výkladu nebo výkonu nálezu, může jakákoli strana předložit rozhodčímu soudu, který nález vydal, nebo, pokud se tento soud nemůže sejít, jinému soudu zřízenému k tomuto účelu stejným způsobem jako první soud. PŘÍLOHA B Prohlášení Evropského společenství podle čl. 26 odst. 4 Protokolu EHK OSN o registrech úniků a přenosů znečišťujících látek Evropské společenství prohlašuje, že je v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství, a zejména s čl. 175 odst. 1 této smlouvy, oprávněno uzavírat mezinárodní dohody a provádět závazky z nich vyplývající, které přispívají ke sledování těchto cílů: - udržování, ochrana a zlepšování kvality životního prostředí, - ochrana lidského zdraví, - obezřetné a racionální využívání přírodních zdrojů, - podpora opatření na mezinárodní úrovni, čelících regionálním a celosvětovým problémům životního prostředí. Registry úniků a přenosů znečišťujících látek jsou vhodným nástrojem, který podporuje šetrnější chování k životnímu prostředí, zajišťuje přístup veřejnosti k informacím o vypouštěných znečišťujících látkách a slouží příslušným orgánům při sledování vývoje, prokazování pokroku při snižování znečištění, na podporu monitorování souladu a hodnocení pokroku, čímž přispívají k dosažení výše uvedených cílů. Evropské společenství navíc prohlašuje, že již přijalo právní nástroje závazné pro jeho členské státy, které se týkají záležitostí upravených v tomto protokolu. Výkon působnosti Společenství svou povahou podléhá stálému vývoji. [1] Úř. věst. L 192, 28.7.2000, s. 36. [2] Směrnice 2003/4/ES o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí, Úř. věst.L 41, 14.2.2003, s. 26, směrnice 2003/35/ES o účasti veřejnosti, Úř. věst. L 156, 25.6.2003, s. 17, návrh směrnice o přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí, KOM(2003) 624 v konečném znění, návrh nařízení o uplatňování ustanovení Aarhuské úmluvy na orgány a instituce ES,KOM(2003) 622 v konečném znění. [3] Úř. věst. C […], […], s. […]. [4] Úř. věst. C […], […], s. […]. [5] Úř. věst. C […], […], s. […]. [6] Úř. věst. C […], […], s. […].