CS Úřední věstník Evropské unie C 287/1

ROČNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ

ROZPOČTOVÝ ROK 2007

Svazek I

KONSOLIDOVANÁ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA A KONSOLIDOVANÉ ZPRÁVY O PLNĚNÍ ROZPOČTU

(2008/C 287/01)

OBSAH

Poznámka ke konsolidované účetní závěrce

Hlavní události a klíčové body

Plnění a účtování rozpočtu EU

ČÁST I: Konsolidované finanční výkazy Evropských společenství a vysvětlivky

A. Rozvaha

B. Výsledovka

C. Výkaz peněžních toků (cash flow)

D. Výkaz změn čistých aktiv

E. Příloha k finančním výkazům

ČÁST II: Konsolidované zprávy o plnění rozpočtu Evropských společenství a vysvětlivky

A. Konsolidované zprávy o plnění rozpočtu

B. Vysvětlivky ke konsolidovaným zprávám o plnění rozpočtu

POZNÁMKA KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

Konsolidovaná účetní závěrka Evropských společenství za rok 2007 byla sestavena na základě údajů předložených ostatními orgány a institucemi podle čl. 129 odst. 2 finančního nařízení. Tímto prohlašuji, že byla sestavena v souladu s hlavou VII finančního nařízení ES a účetními zásadami, pravidly a metodami popsanými v příloze k finančním výkazům.

Účetní těchto orgánů a institucí předložili všechny údaje potřebné pro sestavení účetní závěrky, jež poskytuje přehled o aktivech a pasivech Evropských společenství a o plnění rozpočtu, a zároveň potvrdili spolehlivost těchto údajů.

Tímto potvrzuji, že na základě těchto údajů a provedených kontrol, jež jsem považoval ke schválení účetní závěrky Evropských společenství za potřebné, jsem nabyl dostatečné jistoty, že účetní závěrka poskytuje ve všech podstatných aspektech věrný a poctivý obraz finanční pozice Evropských společenství.

Brian GRAY Účetní Evropské komise

HLAVNÍ UDÁLOSTI A KLÍČOVÉ BODY

Účetní závěrka Evropských společenství za rok 2007 je třetím souborem účtů zpracovávaným podle pravidel akruálního účetnictví, jež bylo v Evropských společenstvích zavedeno v roce 2005. V roce 2007 došlo k aktualizaci finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství a jeho nová verze vstoupila v platnost 1. května 2007.

Jako u každého souboru účtů Komise pracuje na zlepšení oproti dříve zveřejněným údajům s cílem poskytovat uživatelům především srozumitelnější a relevantnější informace.

V souvislosti s předložením závěrky za rok 2007 je třeba upozornit na tyto změny:

— Do textu byl zahrnut nový oddíl, který vysvětluje, jak probíhá plnění a účtování rozpočtu EU. Tento oddíl přináší vysvětlení, jak jsou Společenství financována a jak jsou prostředky vynakládány, kontrolovány a účtovány.

— Rovněž byl přidán oddíl, jehož cílem je lépe vysvětlit navracení neoprávněných plateb a který přináší údaje o konkrétních částkách (viz oddíl E.6).

— V tabulkách popisujících plnění rozpočtu jsou nyní částky uváděny v milionech EUR. Rovněž byla přidána souhrnná tabulka, která přináší lepší přehled o rozpočtových příjmech a výdajích.

— Také se poprvé předkládá porovnání hospodářského výsledku s výsledkem rozpočtového hospodaření, a to ve vysvětlivkách.

Rovněž je třeba poznamenat, že od roku 2006 byl rozšířen rozsah konsolidace – rozpočet nyní obsahuje tři společné podniky oproti pouze jednomu v roce 2006 a zároveň je předmětem konsolidace 26 agentur oproti 24 v roce 2006.

HLAVNÍ BODY PŘÍLOHY K ÚČETNÍ ZÁVĚRCE ZA ROK 2007

— Přebytek rozpočtu se dále snížil z 1 848 milionů EUR na 1 529 milionů EUR.

— Hospodářský výsledek za daný rok vzrostl z přebytku ve výši 197 milionů EUR v roce 2006 na přebytek ve výši 7 462 milionů EUR v roce 2007.

— Celková hodnota aktiv vzrostla z 67 332 milionů EUR v roce 2006 na 75 386 milionů EUR a celková hodnota pasiv se zvýšila ze 131 550 milionů EUR na 134 006 milionů EUR. Rozdíl mezi aktivy a pasivy bude financován v krátkodobém horizontu z již odsouhlasených rozpočtových prostředků nebo dlouhodobě garantován členskými státy.

PLNĚNÍ A ÚČTOVÁNÍ ROZPOČTU EU

1. SESTAVOVÁNÍ ROČNÍHO ROZPOČTU

Z rozpočtu EU je financována řada politik a programů v celé Unii. V souladu s prioritami stanovenými členskými státy provádí Komise přímo konkrétní programy, činnosti a projekty. Ty se mohou zaměřovat na různé oblasti od projektů pro mobilitu studentů a učitelů ve školství až po projekty, jejichž cílem je podpora lepšího pracovního prostředí pro pracovníky v EU nebo kontrola vnějších hranic.

Téměř 95 % prostředků z rozpočtu EU se používá na financování takovýchto politik a činností EU, které schválily všechny členské státy. Přímá vazba mezi ročním rozpočtem a politikami EU je zajištěna prostřednictvím metody sestavování rozpočtu podle činností (activity-based budgeting, ABB). Nomenklatura rozpočtu podle činností, která byla poprvé zavedena v rozpočtu na rok 2004, umožňuje jasné rozlišení oblastí politik Evropské unie a uvádí celkovou částku přidělenou každé z těchto oblastí.

Všech 32 oblastí politik je dále rozděleno do přibližně 200 činností, z nichž více než 110 zahrnuje provozní rozpočtové okruhy a v rozpočtové nomenklatuře se tudíž objevují jako kapitoly rozpočtu. Tyto oblasti politik jsou převážně provozní, neboť jejich klíčové činnosti jsou zaměřeny na prospěšnost pro třetí strany, vždy v rámci daného okruhu působnosti. Ostatní oblasti politik jsou však horizontální a zajišťují řádné fungování Komise, např. „Koordinace a právní poradenství“ a „Rozpočet“. Struktura aktivit zajišťuje společný koncepční rámec pro stanovení priorit, jejich plánování, zahrnování do rozpočtu, sledování a podávání zpráv o nich, přičemž hlavním cílem je posílení účinného, hospodárného a efektivního využívání zdrojů.

Interní postup pro přijetí návrhu rozpočtu začíná jeho sestavováním, které zajišťuje Komise, a následně je rozpočet zaslán Radě, která může v případě potřeby provést úpravy. Upravený rozpočet je pak předložen Evropskému parlamentu, který také může navrhnout úpravy nebo přijmout či zamítnout stávající návrh. Jakmile dojde ke schválení změn a úprav (včetně případného zcela nového návrhu Komise, je-li to nutné), je rozpočet v polovině prosince schválen Parlamentem. Předseda Parlamentu prohlásí rozpočet za schválený a je možné jej začít plnit.

2. JAK JE ES FINANCOVÁNO?

Evropské společenství využívá dvě kategorie příjmů: příjmy z vlastních zdrojů a ostatní příjmy.

2.1. Příjmy a pohledávky z vlastních zdrojů

Příjmy z vlastních zdrojů získává EU automaticky a umožňují jí financování jejího rozpočtu bez nutnosti následných rozhodnutí vnitrostátních orgánů (v roce 2007 činily příjmy z vlastních zdrojů 93 % celkových příjmů). Celková částka vlastních zdrojů potřebná k financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Tato celková částka vlastních zdrojů nesmí překročit 1,24 % hrubého národního důchodu (HND) EU. Vlastní zdroje lze rozdělit do těchto kategorií:

1. Tradiční vlastní zdroje (TVZ), které se pak dále dělí na příjmy z cel, zemědělských dávek a dávek z cukru. Povinnost odvádět prostředky na tyto zdroje je uvalena na hospodářské subjekty a vybírají je členské státy jménem EU. Členské státy si však jako náhradu za náklady spojené s výběrem ponechávají 25 % této částky. Cla a zemědělské dávky jsou uvaleny na dovoz ze třetích zemí a používají sazby podle společného celního sazebníku. Dávky z cukru hradí výrobci cukru na financování vývozních náhrad pro cukr. TVZ obvykle představují přibližně 15 % celkových zdrojů z vlastních příjmů.

2. Vlastní zdroje pocházející z daně z přidané hodnoty (DPH) jsou odváděny ze základů DPH v členských státech, které jsou pro tento účel harmonizovány podle pravidel Společenství. Na každý harmonizovaný základ každého státu je pak uplatňována stejná procentní sazba. Základ DPH, který se používá, je však v případě každého členského státu omezen na maximálně 50 % jeho HND. Zdroje z DPH obvykle představují přibližně 15 % zdrojů z vlastních příjmů.

3. Zdroje odváděné z hrubého národního důchodu (HND) se používají k vyrovnání rozdílu mezi příjmy a výdaji rozpočtu, tedy k financování té části rozpočtu, na kterou neplynou příjmy ze žádného jiného zdroje. Stejná procentní sazba je uplatňována na HND všech členských států, který je stanoven podle pravidel Společenství. Zdroje z HND obvykle představují přibližně 70 % zdrojů z vlastních příjmů.

Pokud jde o úhrady těchto částek, na zvláštních účtech jsou vedeny tradiční vlastní zdroje, které členské státy stanovily v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. b) nařízení (ES, Eratom) č. 1150/2000, ale neposkytly Společenstvím, neboť ještě nebyly uhrazeny, zaručeny nebo proti nim byly vzneseny námitky. Každý členský stát zasílá Komisi čtvrtletní výkaz těchto účtů, v němž u každého typu zdrojů uvádí tyto údaje:

— neuhrazené prostředky za předchozí čtvrtletí,

— částky uhrazené během daného čtvrtletí,

— úpravy základu (opravy, zrušení) provedené během daného čtvrtletí,

— odepsané částky,

— částku zbývající k úhradě na konci daného čtvrtletí.

Jakmile jsou tradiční vlastní zdroje zapsané na zvláštním účtu uhrazeny, musejí být zpřístupněny Komisi nejpozději v první pracovní den po 19. dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byla pohledávka uhrazena.

V situaci, kdy je nepravděpodobné, že k úhradě dojde, je třeba to zohlednit prostřednictvím opravné položky ke zvláštnímu účtu. Opravné položky jsou založeny na odhadech, které učinily samy členské státy podle čl. 6 odst. 4 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000, které stanoví, že „spolu se závěrečnými čtvrtletními výkazy za daný rok předávají členské státy odhad celkové výše nároků uvedených k 31. prosinci tohoto roku na zvláštním účtu, jejichž úhrada se stala nepravděpodobnou“.

Na základě odhadů členských států je opravná položka odečtena od pohledávek za členskými státy na straně aktiv rozvahy. Neznamená to však, že by se Komise vzdala nároku na úhradu částek, na něž se opravná položka vztahuje. I v případě, kdy se zdá, že je úhrada velice nepravděpodobná, ne-li nemožná, to nemusí znamenat, že jsou částky pro rozpočet Společenství jakožto tradiční vlastní zdroje zcela zrušeny. Neuhrazené pohledávky jsou totiž zrušeny, pouze pokud členský stát vyčerpal všechny možnosti, které jsou k uhrazení pohledávky požadovány. Jestliže tak členský stát neučiní, nese finanční odpovědnost a musí částku odvést do rozpočtu Společenství v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení (ES, Eratom) č. 1150/2000.

2.2. Ostatní příjmy

Ostatní příjmy vyplývající z aktivit Evropských společenství představují přibližně 7 % celkových příjmů. Jedná se například o pokuty udělované v souvislosti s politikou hospodářské soutěže a inkasní příkazy vystavené soukromým a veřejnoprávním dlužníkům, pokud jde o správu projektů Společenství (jak je uvedeno v příkladu výše). Do této kategorie také spadají úhrady pokut vyměřených Soudním dvorem členským státům za neplnění konkrétních rozsudků. Komise každoročně spravuje stovky tisíc projektů a musí každý rok vydat přibližně 12 000 inkasních příkazů. Ke každému dluhu, který není uhrazen ke dni splatnosti, se připočítávají úroky z prodlení. V případě, že nejsou Společenství uhrazeny dluhy třetími stranami jinými než členskými státy, jsou přímo vymáhána rozhodnutí Komise (a Rady) o povinnosti uhradit závazek v souladu s občanským právem procesním platným na území, na němž dochází k vymáhání. Vymáhání od zbývajících dlužníků zajišťuje právní služba za pomoci externích právních firem.

3. JAK JE ROZPOČET SPOLEČENSTVÍ SPRAVOVÁN A VYUŽÍVÁN

3.1. Primární provozní výdaje

Provozní výdaje Evropských společenství pokrývají různé okruhy finančního výhledu a mají různé podoby podle toho, jak se peníze vyplácejí a jak se s nimi hospodaří. V souladu s finančním nařízením Společenství plní souhrnný rozpočet za použití těchto metod:

Přímé centralizované řízení: při něm plní rozpočet přímo odpovědný orgán nebo instituce Společenství.

Nepřímé centralizované řízení: týká se případů, kdy Společenství svěřují řízení části rozpočtu orgánu Společenství nebo členského státu.

Decentralizované řízení: jedná se o případy, kdy Společenství delegují určité úkoly spojené s plněním rozpočtu třetím zemím.

Sdílené řízení: podle této metody řízení Společenství delegují určité úkoly spojené s plněním rozpočtu na členské státy.

Společné řízení: podle této metody Společenství svěřují určité úkoly spojené s plněním rozpočtu mezinárodním organizacím.

Většina výdajů, v tomto roce 90 miliard EUR (zatímco v roce 2006 to bylo 91 miliard EUR), spadá pod okruh „Sdílené řízení“, kam patří i delegování úkolů na členské státy v oblastech jako výdaje na zemědělství a strukturální opatření.

3.2. Různí účastníci finančních operací

Kolegium komisařů nese společnou politickou odpovědnost, ale nemá prakticky žádné pravomoci v plnění rozpočtu. Tyto úkoly každoročně deleguje na jednotlivé úředníky, kteří kolegiu odpovídají a na které se vztahuje služební řád. Tito zaměstnanci – obecně se jedná o generální ředitele nebo vedoucí útvarů – jsou označováni za „pověřené schvalující osoby“. Ti pak mohou úkoly plnění rozpočtu dále delegovat na „dále pověřené schvalující osob“.

Odpovědnost schvalujících osob zahrnuje celý proces řízení, od určení toho, co je třeba udělat k dosažení cílů stanovených institucí, až po řízení prováděných činností z provozního i rozpočtového hlediska, včetně podepisování právně závazných dokumentů, kontroly plnění, provádění plateb a, v případě potřeby, i zpětného vymáhání prostředků. Schvalující osoby musí rovněž zajistit, že budou prováděna hodnocení, která budou analyzovat proveditelnost návrhů (hodnocení ex ante) a posuzovat úspěšnost a hospodárnost již prováděných programů (průběžná hodnocení a hodnocení ex post). Výsledky těchto hodnocení se používají ke zlepšení rozhodovacích procesů a ke zvýšení transparentnosti, odpovědnosti a hospodárnosti zásahů Společenství.

Řádné finanční řízení a odpovědnost jsou v každém GŘ zajištěny oddělením kontroly řízení (která je v rukou schvalujících osob) od vnitřního auditu a kontroly plnění pravidel řadou jasných vnitřních norem kontroly (na základě mezinárodních norem COSO), kontrolami ex ante a ex post, nezávislými interními audity na základě hodnocení rizik a pravidelnými zprávami o činnosti jednotlivým komisařům.

Účetní provádí platby a vydává inkasní příkazy připravené schvalujícími osobami a odpovídá za správu pokladny; stanoví účetní pravidla a postupy, schvaluje účetní systémy, vede účetnictví a sestavuje účetní závěrku instituce a konsoliduje ji s účetními závěrkami jiných konsolidovaných účetních jednotek. Dále podepisuje účty a prohlašuje, že poskytují věrný a poctivý obraz finanční pozice.

Interní auditor, který není v úzkém smyslu slova účastníkem finančních operací, je jmenován institucí, aby ověřoval řádné fungování systémů a postupů plnění rozpočtu a poskytuje instituci poradenství ve věci řízení rizik. Interní auditor vydává nezávislá stanoviska o kvalitě systémů řízení a kontroly a poskytuje doporučení, jak zlepšit provozní postupy a podpořit zdravé finanční řízení.

3.3. Závazky k uvolnění prostředků z rozpočtu EU

Jakmile je rozpočet schválen, generální ředitelství pro rozpočet zpřístupní prostředky na základě ABB prostřednictvím účetního systému Komise jednotlivým organizačním složkám Komise a orgánům a jiným institucím v souladu s jejich úkoly. Například odpovědnost za správu rozpočtových linií souvisejících se životním prostředím je Komisí delegována na vedoucího – neboli generálního ředitele – generálního ředitelství pro životní prostředí (který se v této souvislosti pro dané rozpočtové linie stává pověřenou schvalující osobou).

Před uzavřením jakéhokoliv právního závazku (například smlouvy nebo dohody o grantech) se třetí stranou musí v ročním rozpočtu existovat rozpočtová linie povolující danou aktivitu. Rovněž musí být v dané rozpočtové linii k dispozici dostatek prostředků k pokrytí příslušných výdajů. Jsou-li tyto podmínky splněny, musí být požadované prostředky v rozpočtu vyhrazeny prostřednictvím rozpočtového závazku v účetním systému.

Jakmile je požádáno o rozpočtový závazek osobou odpovědnou za daný projekt (označovanou za iniciující subjekt), musí proběhnout předem stanovený proces, neboli tzv. finanční okruh, což je schvalovací proces prováděný elektronicky a zároveň prostřednictvím tištěných dokumentů, do něhož jsou zapojeni minimálně dva lidé, iniciátor a ověřovatel (je tedy uplatňována tzv. zásada čtyř očí). Finanční okruhy zajišťují finanční a provozní kontroly před schválením závazku odpovědnou schvalující osobou.

Z rozpočtu Společenství nelze uhradit žádnou částku, pokud Komise nebo jiný orgán ES a případný příjemce prostředků společenství neuzavřou písemný právní závazek. V rámci centralizovaného přímého řízení má tento závazek buď podobu smlouvy se smluvním partnerem nebo dohody o grantu s příjemcem.

Jakmile dojde ke schválení, je rozpočtový závazek zaznamenán v rozpočtovém účetním systému a prostředky jsou pak čerpány odpovídajícím způsobem. To se však nijak neprojevuje v souhrnných účtech (nebo hlavní účetní knize), neboť do té doby zatím nevznikly výlohy. To je způsobeno skutečností, že účetní systém Evropských společenství se skládá ze dvou oddělených, avšak provázaných prvků:

a) rozpočtové účty, které jsou podrobným záznamem plnění rozpočtu, a

b) souhrnné účty, které se používají k sestavování rozvahy a k určení hospodářského výsledku.

Rozpočtové účty zachycují na každodenní bázi závazky a platby provedené ve všech přibližně 1 150 rozpočtových liniích. Vycházejí z upravené zásady hotovostního účtování, což znamená, že položka výdajů nebo příjmů se zaznamenává v účtech pouze tehdy, je-li hotovost přislíbena, vyplacena nebo obdržena. Tento typ účtování je běžný pro veřejný sektor, který se i v historii více zaměřoval na rozpočet a jeho plnění. Evropský parlament, tedy orgán, kterému je Komise jakožto exekutiva odpovědná, má samozřejmě zájem ověřit si, že přání, která při schvalování rozpočtu vyjádřil, jsou exekutivou plněna. Komise každý měsíc zveřejňuje podrobnosti o stavu plnění rozpočtu (tedy využívání prostředků z něj) na internetové stránce Europa. Údaje jsou rozděleny podle okruhů finančního výhledu a podle jednotlivých oblastí politik.

Souhrnné účty (nebo hlavní účetní kniha) používají k vykázání veškerých výdajů a příjmů během rozpočtového roku (a tudíž i k vykázání hospodářského výsledku) a ke stanovení finanční situace ES v podobě rozvahy aktiv a pasiv ke 31. prosinci daného roku účetní metodu podvojného účetnictví.

3.4. Úhrada plateb

3.4.1. Obecná pravidla

Žádnou platbu nelze provést, pokud nedošlo ke schválení rozpočtového závazku schvalující osobou, která má danou operaci na starost. Při provádění platby je třeba dodržet povinný postup, který je obdobný jako v případě rozpočtového závazku. Tento postup se provádí v účetním systému a probíhá paralelně elektronicky i na papíře. Celý proces opět zahajuje iniciující subjekt a platbu nakonec schvaluje dále pověřená schvalující osoba. Jakmile je platba schválena, dojde automaticky k aktualizaci rozpočtových i souhrnných účtů.

Jakmile je platba v účetním systému schválena, dalším krokem je převod na účet příjemce. Komise (například prostřednictvím pokladního oddělení GŘ pro rozpočet) provádí téměř všechny své platby prostřednictvím bankovních převodů. Má účty u pokladen členských států, centrálních bank a komerčních bank.

Každoročně Komise provádí více než milion plateb. Je účastníkem systému SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication). Každý den jsou v rámci minimálně jednoho kola plateb, které je kontrolováno pokladním oddělením generálního ředitelství pro rozpočet, schválené pokyny k platbám převedeny na platební příkazy, které jsou automaticky odeslány bankám Komise, a na jejichž základě jsou prostředky převedeny určeným příjemcům.

3.4.2. Předběžné financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Může být rozdělena na řadu plateb během období vymezeného v konkrétní dohodě o předběžném financování. Počáteční hotovost nebo záloha se ve lhůtě vymezené v dohodě použije buď k tomu účelu, k němuž byla poskytnuta, nebo se vrátí. Pokud příjemci nevznikly způsobilé výdaje, je povinen vrátit zálohu předběžného financování Evropským společenstvím. Vyplacené částky předběžného financování tedy nejsou definitivním výdajem, dokud nejsou splněny příslušné smluvní podmínky, a proto se po provedení počáteční platby zaznamenají do rozvahy jako aktivum. Částka zálohového aktiva se sníží (úplně nebo částečně) po schválení výše způsobilých nákladů a vrácených příslušných částek. Pokud po analýze oprávněnosti přijaté žádosti o proplacení nákladů (viz níže) Společenství zcela nebo částečně schválí částku předběžného financování, pak se odsouhlasená výše způsobilých výdajů odepíše z rozvahy a zapíše se jako náklad ve výsledovce. Částka předběžného financování se tak může zcela nebo zčásti započíst.

Předběžné financování se oceňuje podle odhadované částky, kterou bude možno získat zpět, a zohledňuje se záruka související s předběžným financováním. Předběžné financování, o němž se přepokládá, že nebude získáno zpět, je ve výsledovce zaznamenáno jako náklad a jako snížení hodnoty u částky předběžného financování uvedené v rozvaze. Vyplacené zálohy jsou obvykle úročeny (mezi typické výjimky z tohoto pravidla patří částky vyplacené členským státům nebo v rámci předvstupní pomoci). Vlastnictví těchto úroků určuje dvě kategorie stávajícího předběžného financování – Evropská společenství a třetí strana. Rozdíl mezi těmito dvěma kategoriemi spočívá v tom, že úroky naběhlé z předběžného financování „Evropských společenství“ zůstávají majetkem Společenství, a proto se jim musí vrátit, zatímco úroky naběhlé z předběžného financování „třetí strany“ jsou majetkem příjemce.

3.4.3. Proplácení nákladů a přípustnost výdajů

Určitou dobu po úhradě zálohy nebo předběžného financování obdrží příslušný orgán ES žádost o úhradu nákladů, která má prokázat, že částka předběžného financování byla příjemcem využita v souladu se smlouvou. Objem a frekvence zasílání těchto žádostí o proplacení nákladů se v průběhu roku mění a závisí na druhu financované akce a smluvních podmínkách. Neznamená to nutně, že žádosti jsou zasílány ke konci roku.

Došlé výkazy nákladů se okamžitě registrují v účetnictví jako krátkodobé závazky s poznámkou „zkontrolovat způsobilost“ (strhávané částky) u protipoložky. Tento úkon se označuje jako „Step 1 invoice“ (první krok fakturace). Výdaj se zaznamenává do souhrnných účtů, pouze jakmile dojde k „rozhodné události“, tedy ke schválení žádosti o úhradu nákladů. Na úrovni tzv. prvního kroku proto zatím není žádný výdaj zaznamenán. Odpovědný zaměstnanec musí zkontrolovat přijatou žádost a může případně vyžadovat další vysvětlení, než v systému i na papíře potvrdí, že žádost je platná a že lze provést platbu. Jakmile dojde ke schválení platnosti žádosti, provede se účetní záznam, který převádí příslušné částky do výsledovky jako náklad (druhý krok fakturace). Otevřené zůstatky předběžného financování a vztahů s věřiteli se rovněž sníží o schválenou částku. Na rozpočtové účty nemá operace žádný vliv, neboť v nich již byla zaznamenána úvodní platba.

3.4.4. Vyplácení dalších částek

Je-li požadována částka, která převyšuje úvodní platbu, a je-li tato částka schválena, nebo je-li podle smlouvy vyžadováno uhrazení druhé nebo závěrečné platby, podá se žádost o platbu na základě stejných pravidel jako u předchozí žádosti. Předtím, než je možné platbu provést, uděluje konečný souhlas pověřený schvalující úředník. Kritéria způsobilosti jsou definována v základním aktu, ve výzvách k předkládání návrhů, v dalších informačních materiálech pro příjemce grantů, případně ve smluvních klauzulích grantových dohod. Po analýze se způsobilé výdaje zaúčtují do nákladů a příjemce je informován o případných nezpůsobilých částkách. Částky, u nichž se má „zkontrolovat způsobilost“, tedy představují došlé žádosti o proplacení nákladů, u nichž dosud nebyla prověřena způsobilost, a tedy u nich dosud nenastala rozhodná událost, která by vedla k realizaci nákladů.

3.4.5. Účetní postup na konci roku (uzávěrka)

Částky předběžného financování nevypořádané na konci roku se ocení jako původní vyplacené částky snížené o:vrácené částky, schválené způsobilé částky, odhadované způsobilé částky, které na konci roku ještě nebyly zúčtovány, a opravné položky. Přijaté záruky související s částkami předběžného financování se vykazují v podrozvaze jako podmíněná aktiva.

Žádosti o proplacení nákladů, které na konci roku ještě nebyly přijaty, se zúčtovávají v rámci roční účetní uzávěrky. Zejména je nutné zhodnotit způsobilé výdaje vzniklé příjemcům finančních prostředků Společenství, které zatím nebyly ES nahlášeny. K tomu, aby se dospělo k nejpřesnějšímu odhadu těchto částek, slouží různé metody v závislosti na druhu činnosti a dostupných informacích. Po těchto účetních zápisech prováděných za účelem účetní uzávěrky jsou odhadované způsobilé částky zaúčtovány jako výdaje příštích období, zatímco nezpůsobilé částky zůstávají otevřeny na účtech „zkontrolovat způsobilost“. Tyto částky se vykazují v krátkodobých závazcích, aby se nepřeceňovala výše aktiv a pasiv.

3.5. Navracení neoprávněných plateb

Způsobilost výdajů z rozpočtu ověřují příslušné útvary ES nebo, v případě sdíleného řízení, členské státy na základě podkladů stanovených v platných předpisech nebo v podmínkách každého grantu. S cílem optimalizovat vztah mezi náklady a přínosem systémů kontroly, bývají kontroly podkladů u závěrečných žádostí intenzivnější než u průběžných žádostí o platby, a mohou proto vést ke zjištění nedostatků v průběžných platbách, jež jsou opraveny úpravou závěrečné platby. Navíc má ES anebo členský stát právo v průběhu provádění financované akce nebo i zpětně (ex-post) zkontrolovat řádnost podkladů přímo v prostorách žadatele. Nedostatky zjištěné během prováděcího období mohou být opraveny tím, že se upraví částky následujících žádostí. Nedostatky zjištěné následně jsou předmětem inkasního příkazu. Pro další informace na toto téma viz rovněž oddíl E.6.

4. ZVEŘEJŇOVÁNÍ ÚDAJŮ NA KONCI ROKU

4.1. Roční účetní uzávěrka

Za sestavení roční účetní závěrky odpovídá hlavní účetní, který také ručí za to, že tato účetní závěrka představuje věrný a poctivý obraz finanční pozice EU. Roční účetní závěrka se skládá z finančních výkazů a zpráv o plnění rozpočtu. Přijímá ji Komise a předkládá ji ke kontrole Účetnímu dvoru a následně Radě a Parlamentu k udělení absolutoria.

4.2. Výroční zprávy o činnosti

Každá schvalující osoba musí vypracovat Výroční zprávu o činnosti popisující oblasti, za něž nese odpovědnost. Ve výroční zprávě o činnosti referuje o výsledcích politiky a o přiměřené jistotě, že zdroje přidělené na činnosti popsané ve zprávě byly využity pro jejich zamýšlený účel a v souladu se zásadami řádného finančního řízení, a že zavedené kontrolní postupy poskytují dostatečné záruky, pokud jde o zákonnost a řádnost podkladových transakcí.

5. KONTROLA A ABSOLUTORIUM

5.1. Audit

Účetní závěrku EU a hospodaření se zdroji kontroluje externí auditor, Evropský účetní dvůr, který vypracovává výroční zprávu pro Radu a Evropský parlament. Hlavním úkolem Účetního dvora je externí nezávislá kontrola účetní závěrky Evropských společenství. V rámci své činnosti Účetní dvůr vypracovává:

1. výroční zprávu o činnostech financovaných ze souhrnného rozpočtu, ve které podrobně popisuje svá zjištění ohledně účetní závěrky a podkladových transakcí;

2. stanovisko vycházející z kontroly, které je ve výroční zprávě zveřejněno a má podobu prohlášení o i) spolehlivosti účetnictví a ii) zákonnosti a správnosti podkladových transakcí, mezi něž patří příjmy získávané od daňových subjektů i platby koncovým příjemcům;

3. zvláštní zprávy představující zjištění kontrol zaměřujících se na konkrétní oblasti správy.

Účetní dvůr má právo na přístup ke všem dokumentům, které v průběhu kontrol potřebuje. Provádí kontroly všech aspektů činností ES až na úroveň ověřování zákonnosti a správnosti jednotlivých transakcí a plateb. Kontroluje také samotnou účetní závěrku, v případě potřeby ověřuje jednotlivé rozvahové účty i účty hospodářského výsledku i celkovou prezentaci finančních výkazů. Účetní dvůr může předložit své stanovisko nejen k uvedeným číselným údajům, ale také k stávajícímu systému a kontrolním mechanismům.

5.2. Absolutorium

Konečnou kontrolou je pak tzv. udělení absolutoria rozpočtu za daný rozpočtový rok. Orgánem udělujícím absolutorium v rámci ES je Evropský parlament. To znamená, že po kontrole a finalizaci účetní závěrky je úkolem Rady, aby vydala doporučení, a Parlamentu, aby rozhodl, zda udělí Komisi a ostatním orgánům ES absolutorium za provádění rozpočtu v předcházejícím rozpočtovém roce. Toto rozhodnutí vychází z posouzení účetní závěrky a výroční zprávy Účetním dvorem (které obsahuje prohlášení o věrohodnosti) a odpovědi Komise a z následných otázek a dalších žádostí o informace předložených Komisi.

Absolutorium představuje politický rozměr vnější kontroly plnění rozpočtu a je rozhodnutím, jehož prostřednictvím Evropský parlament na základě doporučení Rady „ukončí“ odpovědnost Komise za správu daného rozpočtu tím, že stanoví konec existence daného rozpočtu. Proces absolutoria může skončit jedním ze tří výsledků: udělením, odložením nebo odmítnutím absolutoria. Při udělování absolutoria může Parlament zdůraznit připomínky, které považuje za důležité, a často Komisi doporučí opatření, která by v tomto ohledu měla přijmout. Komise následně vypracuje zprávu o přijatých opatřeních a akční plán a obojí zašle Parlamentu a Radě.

ČÁST I

KONSOLIDOVANÉ FINANČNÍ VÝKAZY EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ A VYSVĚTLIVKY

OBSAH

A. Rozvaha

B. Výsledovka

C. Výkaz peněžních toků (cash flow)

D. Výkaz změn čistých aktiv

E. Příloha k finančním výkazům:

1. Podstatná účetní pravidla

2. Vysvětlivky k rozvaze

3. Vysvětlivky k výsledovce

4. Vysvětlivky k výkazu peněžních toků

5. Podrozvahové účetnictví

6. Získávání neoprávněně vyplacených plateb

7. Řízení finančních rizik

8. Zveřejnění spřízněných stran

9. Události po rozvahovém dni

10. Konsolidované účetní jednotky

11. Nekonsolidované účetní jednotky

A. ROZVAHA

v milionech EUR Vysvět. 31.12.2007 31.12.2006 DLOUHODOBÁ AKTIVA: Nehmotný dlouhodobý majetek 2.1 44 37 Nemovitosti, stroje a zařízení 2.2 4 523 4 586 Dlouhodobé investice 2.3 1 973 2 157 Úvěry 2.4 1 806 2 023 Dlouhodobé předběžné financování 2.5 14 015 22 425 Dlouhodobé pohledávky 2.6 127 328 22 488 31 556 KRÁTKODOBÁ AKTIVA: Zásoby 2.7 88 115 Krátkodobé investice 2.8 1 420 1 426 Krátkodobé předběžné financování 2.9 20 583 8 055 Krátkodobé pohledávky 2.10 12 051 9 796 Peníze a peněžní ekvivalenty 2.11 18 756 16 384 52 898 35 776 Aktiva celkem 75 386 67 332 DLOUHODOBÉ ZÁVAZKY: Zaměstnanecké požitky 2.12 (33 480) (32 200) Dlouhodobé rezervy 2.13 (1 079) (989) Dlouhodobé finanční závazky 2.14 (1 574) (1 862) Ostatní dlouhodobé závazky 2.15 (1 989) (2 020) (38 122) (37 071) KRÁTKODOBÉ ZÁVAZKY: Krátkodobé rezervy 2.16 (369) (379) Krátkodobé finanční závazky 2.17 (135) (20) Splatné závazky 2.18 (95 380) (94 080) (95 884) (94 479) Pasiva celkem (134 006) (131 550) ČISTÁ AKTIVA (58 620) (64 218) Rezervní fondy 2.19 2 806 2 855 Částky k vyžádání od členských států: 2.20 Zaměstnanecké požitky (1) (33 480) (32 200) Ostatní částky (2) (27 946) (34 873) ČISTÁ AKTIVA (58 620) (64 218)

B. VÝSLEDOVKA

v milionech EUR Vysvět. 2007 2006 PROVOZNÍ VÝNOSY Výnosy z vlastních zdrojů a příspěvků 3.1 112 084 105 118 Ostatní provozní výnosy 3.2 9 080 8 368 121 164 113 486 PROVOZNÍ NÁKLADY Správní náklady 3.3 (7 120) (6 619) Provozní náklady 3.4 (104 682) (106 803) (111 802) (113 422) PŘEBYTEK Z PROVOZNÍ ČINNOSTI 9 362 64 Výnosy z finančních operací 3.5 674 621 Náklady na finanční operace 3.6 (354) (331) Změna závazků v souvislosti se zaměstnaneckými požitky 2.12 (2 207) 108 Podíl přidružených subjektů a společných podniků na čistém přebytku (schodku) 3.7 (13) (265) HOSPODÁŘSKÝ VÝSLEDEK ZA ROK 7 462 197

C. VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ (CASH FLOW)

v milionech EUR Vysvět. 2007 2006 Hospodářský výsledek za rok 7 462 197 Provozní činnosti 4.2 Amortizace 11 11 Odpisy 329 306 Ztráty ze znehodnocení investic (odúčtování) (3) (3) (Zvýšení)/snížení půjček 217 374 (Zvýšení)/snížení dlouhodobého předběžného financování 8 410 307 (Zvýšení)/snížení dlouhodobých pohledávek 201 (84) (Zvýšení)/snížení zásob 27 11 (Zvýšení)/snížení krátkodobého předběžného financování (12 528) (1 422) (Zvýšení)/snížení krátkodobých pohledávek (2 255) (2 558) Zvýšení/(snížení) dlouhodobých rezerv 90 (108) Zvýšení/(snížení) dlouhodobých finančních závazků (288) (58) Zvýšení/(snížení) ostatních dlouhodobých závazků (31) 167 Zvýšení/(snížení) krátkodobých rezerv (10) 104 Zvýšení/(snížení) krátkodobých finančních závazků 115 (2) Zvýšení/(snížení) splatných závazků 1 300 11 552 Přebytek rozpočtu za předchozí období vedený jako nepeněžní příjem (1 848) (2 410) Jiné nepeněžní pohyby (15) 140 Zvýšení/(snížení) závazků v souvislosti se zaměstnaneckými požitky 1 280 (956) Investiční činnosti 4.3 (Zvýšení)/snížení nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení (284) (772) (Zvýšení)/snížení dlouhodobých investic (5) (156) (Zvýšení)/snížení krátkodobých investic 6 14 ČISTÉ PENĚŽNÍ TOKY 2 181 4 654 ČISTÉ ZVÝŠENÍ PENĚZ A PENĚŽNÍCH EKVIVALENTŮ (3) 2 181 4 654 PENÍZE A PENĚŽNÍ EKVIVALENTY POČÁTKEM ROKU (3) 2.11 16 824 12 170 PENÍZE A PENĚŽNÍ EKVIVALENTY KONCEM ROKU (3) 2.11 19 005 16 824

D. VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV

v milionech EUR Rezervní fondy (A) Částky k vyžádání od členských států (B) Čistá aktiva = (A + B) Fond z přecenění na reálnou hodnotu Ostatní rezervní fondy Akumulovaný přebytek/(schodek) Hospodářský výsledek za rok ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2005 81 2 727 (57 141) (7 812) (62 145) Pohyb v rezervách Záručního fondu 22 (22) 0 Změny reálné hodnoty (77) (77) Ostatní 72 145 217 Rozdělení hospodářského výsledku za rok 2005 30 (7 842) 7 812 0 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2005 připsaný členským státům (2 410) (2 410) Hospodářský výsledek za rok 197 197 ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2006 4 2 851 (67 270) 197 (64 218) Pohyb v rezervách Záručního fondu (135) 135 0 Změny reálné hodnoty 3 (26) (23) Ostatní 60 (53) 7 Rozdělení hospodářského výsledku za rok 2006 23 174 (197) 0 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2006 připsaný členským státům (1 848) (1 848) Hospodářský výsledek za rok 7 462 7 462 ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2007 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620)

E. PŘÍLOHA K FINANČNÍM VÝKAZŮM

1. Podstatná účetní pravidla

2. Vysvětlivky k rozvaze

3. Vysvětlivky k výsledovce

4. Vysvětlivky k výkazu peněžních toků

5. Podrozvahové účetnictví

6. Získávání neoprávněně vyplacených plateb

7. Řízení finančních rizik

8. Zveřejnění spřízněných stran

9. Události po rozvahovém dni

10. Konsolidované účetní jednotky

11. Nekonsolidované účetní jednotky

1. PODSTATNÁ ÚČETNÍ PRAVIDLA

1.1. PRÁVNÍ USTANOVENÍ A FINANČNÍ NAŘÍZENÍ

Účetnictví se vede v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002 (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1, naposledy pozměněným nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1995/2006 ze dne 13. prosince 2006, Úř. věst. L 390, 30.12.2006), kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, a nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k tomuto finančnímu nařízení, naposledy pozměněným dne 28. března 2007.

Článek 133 finančního nařízení stanoví, že účetní Komise stanoví účetní pravidla a metody pro všechny orgány a instituce. Dne 28. prosince 2004 tedy přijal současná účetní pravidla Společenství. Tyto účetní zásady založené na akruálním účetnictví vycházejí z mezinárodních standardů pro veřejný sektor (International Public Sector Standards – IPSAS), které vydává Mezinárodní rada pro účetní standardy veřejného sektoru (IPSASB), nebo konkludentně z mezinárodních standardů účetního výkaznictví (International Financial Reporting Standards – IFRS), které vydává Mezinárodní rada pro účetní standardy (IASB). Účetní Komise je přijal poté, co obdržel stanovisko odborné poradní skupiny pro účetní standardy, která poskytla odborné poradenství. Účetní pravidla jsou pravidelně vyhodnocována a případně aktualizována.

Pravidla oceňování a účtování přijatá účetním Komise se používají ve všech evropských orgánech a institucích, které podléhají konsolidaci, aby se tak vytvořila jednotná pravidla účetnictví, oceňování a prezentace účetních závěrek a aby se sjednotilo sestavování finančních výkazů a konsolidace.

Účetní Komise musí předkládat konsolidované prozatímní účetní závěrky Účetnímu dvoru ke kontrole vždy do 31. března následujícího roku. Komise musí přijmout do 31. července konečnou konsolidovanou účetní závěrku, která je spolu s prohlášením Účetního dvora o věrohodnosti zveřejněna v Úředním věstníku do 15. listopadu. Jak prozatímní, tak konečná účetní závěrka je předkládána v této podobě: Svazek I obsahuje konsolidovanou účetní závěrku a svazek II obsahuje účetní závěrku Komise.

1.2. ÚČETNÍ ZÁSADY

Cílem účetní závěrky je poskytnout informace o finanční pozici, hospodaření a peněžních tocích subjektu, které jsou užitečné pro široký okruh uživatelů. V případě takového veřejnoprávního subjektu, jakým jsou Evropská společenství, má závěrka poskytnout zejména informace, které lze využít v rozhodovacím procesu a jimiž lze prokázat odpovědné nakládání subjektu se zdroji, které mu byly svěřeny.

K tomu, aby účetní závěrka podávala věrný a poctivý obraz, nestačí jen poskytnout příslušné informace, které popíší povahu a rozsah činností orgánů a agentur, vysvětlit jejich financování a poskytnout konečné informace o jejich operacích, ale je nutné podat tyto informace jasným a srozumitelným způsobem, který umožňuje provést srovnání jednotlivých rozpočtových roků. Právě v tomto duchu byl vypracován tento dokument.

Účetní systém evropských orgánů a agentur se skládá ze souhrnných účtů a rozpočtových účtů. Tyto účty jsou vedeny v eurech za kalendářní rok. Rozpočtové účty podávají podrobný obraz o plnění rozpočtu. Vycházejí z upravené zásady hotovostního účetnictví. Souhrnné účty umožňují přípravu finančních výkazů, protože zachycují všechny výdaje a příjmy za účetní období podle pravidel akruálního účetnictví a jsou určeny ke zjištění finanční situace v podobě rozvahy k 31. prosinci.

Článek 124 finančního nařízení stanoví, že při sestavování účetní závěrky se používají tyto účetní zásady:

— kontinuita činnosti,

— obezřetnost,

— stálost účetních metod,

— srovnatelnost informací,

— významnost,

— zákaz vzájemných zápočtů,

— přednost skutečnosti před vnějším zdáním,

— účetnictví na akruální bázi.

1.3. KONSOLIDACE

Konsolidace Evropských společenství zahrnuje 36 ovládaných účetních jednotek, jeden přidružený subjekt a tři společné podniky. Úplný seznam konsolidovaných subjektů lze nalézt ve vysvětlivce E.10. V porovnání s rokem 2006 se rozsah konsolidace rozšířil o dvě agentury a dva společné podniky. Vliv tohoto rozšíření na konsolidované finanční výkazy nebyl podstatný.

Ovládané účetní jednotky

Ovládané účetní jednotky jsou všechny subjekty, v nichž mají Evropská společenství pravomoc řídit finanční a provozní politiku, aby mohla těžit z činnosti těchto subjektů. Tato pravomoc musí být v dané době vykonatelná. Nejběžnější ukazatel ovládání, tj. většina hlasovacích práv, se většinou nevztahuje na Evropská společenství, neboť subjekty obvykle nejsou kapitálově propojeny.

Evropské orgány, které spadají do konsolidace, byly založeny formou zakládacích smluv. Tvoří základ organizační struktury Evropských společenství a nepopiratelně se podílejí na plnění jejich cílů. Lze tedy mít za to, že tyto orgány se nacházejí pod výlučnou kontrolou Evropských společenství.

Podle stejné logiky lze tedy na všechny instituce Společenství a výkonné agentury, které byly zřízeny formou sekundárních právních aktů, pohlížet jako na subjekty pod výlučnou kontrolou Evropských společenství, a jsou proto také zahrnuty do rozsahu konsolidace. Je třeba poznamenat, že Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (se sídlem v Alicante) a Odrůdový úřad Společenství (se sídlem v Angers) nepobírají žádné dotace ze souhrnného rozpočtu Společenství. Do konsolidace jsou rovněž zahrnuty dvě agentury ze třetího pilíře Evropské unie, které obdržely dotace ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství (viz také oddíl E.10). Za ovládanou účetní jednotku je navíc považováno Evropské společenství uhlí a oceli v likvidaci (ESUO).

Ovládané subjekty jsou konsolidovány metodou úplné konsolidace. Všechny transakce a salda mezi ovládanými účetními jednotkami Evropských společenství byly eliminovány. Nerealizované zisky a ztráty ze vzájemných transakcí mezi účetními jednotkami nejsou významné, a proto nebyly eliminovány.

Přidružené subjekty

Přidružené jsou všechny subjekty, v nichž mají Evropská společenství podstatný vliv, nikoli však kontrolu, obvykle v důsledku vlastnictví 20 % až 50 % hlasovacích práv. Investice do přidružených subjektů se účtují ekvivalenční metodou a poprvé se vykazují v pořizovací ceně.

Podíl Evropských společenství na zisku nebo ztrátě přidružených subjektů po jejich nabytí se vykazuje ve výsledovce a jejich podíl na pohybech v rezervních fondech po nabytí se vykazuje v rezervních fondech. Kumulované pohyby po nabytí se upravují vůči účetní hodnotě investice. Přijatý rozdělený zisk od přidruženého subjektu snižuje účetní hodnotu investice.

Nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi Evropskými společenstvími a jejich přidruženými subjekty nejsou významné, a proto nebyly eliminovány.

I v případě podobných transakcí a účetních případů za podobných okolností se účetní zásady přidružených subjektů mohou lišit od účetních zásad, které přijala Evropská společenství. Z praktických důvodů nebyly při uplatňování ekvivalenční metody provedeny žádné úpravy ve finančních výkazech přidružených subjektů.

V případech, kdy Evropská společenství vlastní 20 % nebo ještě větší podíl ve fondu rizikového kapitálu, neusilují o uplatnění podstatného vlivu. S těmito fondy se tedy zachází jako s realizovatelnými finančními aktivy a ekvivalenční metoda se nepoužije.

Společné podniky

Společný podnik je smluvní ujednání, podle něhož Evropská společenství a jedna či více dalších smluvních stran (dále jen „spoluvlastníci“) vyvíjejí hospodářskou činnost, která podléhá společné kontrole. Společná kontrola je smluvně sjednané sdílené řízení hospodářské činnosti. Majetkové účasti ve společně ovládaných subjektech se účtují ekvivalenční účetní metodou a poprvé se vykazují v pořizovací ceně.

Podíl Evropských společenství na ziscích či ztrátách jejich subjektů pod společnou kontrolou se vykazuje ve výsledovce a jejich podíl na pohybech v rezervních fondech se vykazuje v rezervních fondech. Kumulované pohyby se upravují vůči účetní hodnotě majetkové účasti.

Nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi Evropskými společenstvími a jejich subjekty pod společnou kontrolou nejsou významné, a proto nebyly eliminovány.

I v případě podobných transakcí a účetních případů za podobných okolností se účetní zásady společných podniků mohou lišit od účetních zásad, které přijala Evropská společenství. Z praktických důvodů nebyly při uplatňování ekvivalenční metody provedeny žádné úpravy ve finančních výkazech společných podniků.

Nekonsolidované účetní jednotky

Pod správu Evropských společenství nespadají a do jejich konsolidované účetní závěrky tudíž nejsou zahrnuty prostředky, které Společenství spravují jménem společného systému zdravotního pojištění zaměstnanců Evropských společenství a Evropského rozvojového fondu. Ke 31. prosinci 2007 činila celková aktiva systému zdravotního pojištění 287 milionů EUR a aktiva fondu 1 350 milionů EUR – viz vysvětlivka E.11.

1.4. ZÁKLAD SESTAVENÍ

1.4.1. Měna a základ pro přepočet

Pracovní a zúčtovací měna

Finanční výkazy se předkládají v milionech EUR, přičemž euro je funkční i zúčtovací měnou Evropských společenství.

Transakce a zůstatky

Transakce v cizích měnách se převádějí na eura na základě směnných kurzů platných k datu uskutečnění transakcí.

Kurzové zisky a ztráty vyplývající z vypořádání transakcí v cizí měně a z převádění směnných kursů peněžních aktiv a pasiv v cizích měnách na konci účetního období se vykazují ve výsledovce.

Zůstatky peněžních aktiv a závazků denominovaných v cizích měnách se na konci roku převádějí na eura na základě směnných kurzů platných dne 31. prosince:

Směnné kurzy vůči euru

Měna 31.12.2007 31.12.2006 BGN 1,9558 1,9558 CYP 0,5853 0,5782 CZK 26,6280 27,4850 DKK 7,4583 7,4560 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,73335 0,6715 HUF 253,7300 251,7700 LVL 0,6964 0,6972 LTL 3,4528 3,4528 MTL 0,4293 0,4293 PLN 3,5935 3,8310 RON 3,6077 3,3835 SKK 33,5830 34,4350 SEK 9,4415 9,0404 JPY 164,9300 156,9300 USD 1,4721 1,3170

Jiné metody přepočtu se použijí pro tyto okruhy:

— nemovitosti, stroje a zařízení a nehmotná aktiva, jež si zachovávají svou hodnotu v eurech získanou pomocí kurzu, který platil v den jejich nákupu, a

— předběžné financování vyplacené v rámci Evropského zemědělského záručního fondu, které se přepočítává směnným kurzem platným desátého dne měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo poskytnuto.

Změny reálné hodnoty peněžních cenných papírů denominovaných v cizí měně klasifikovaných jako realizovatelné, které se vztahují k přepočtovým rozdílům, se vykazují ve výsledovce. Přepočtové rozdíly z nepeněžních finančních aktiv a pasiv promítnutých v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty se vykazují ve výsledovce. Přepočtové rozdíly z nepeněžních finančních aktiv klasifikovaných jako realizovatelná finanční aktiva se zahrnují do fondu přecenění na reálnou hodnotu.

1.4.2. Používání odhadů

V souladu s mezinárodními standardy pro veřejný sektor (ISPAS) a obecně přijatými účetními zásadami zahrnují účetní závěrky nutně částky založené na odhadech a předpokladech vedoucích pracovníků učiněných na základě nejspolehlivějších dostupných informací. Mezi významné odhady patří mimo jiné částky závazků v souvislosti se zaměstnaneckými požitky, rezervy, finanční rizika vyplývající ze zásob a pohledávek, příjmy a výdaje příštích období, podmíněná aktiva a pasiva a rozsah snížení hodnoty nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení. Skutečné výše se mohou od těchto odhadů lišit. Změny odhadů se zaznamenávají v období, v němž jsou zjištěny.

1.5. ROZVAHA

1.5.1. Nehmotná aktiva

Nabyté licence na programové vybavení se vykazují v pořizovacích nákladech po odečtení odpisů a poklesu hodnoty. Tato aktiva se odepisují lineárně po dobu jejich odhadované životnosti, která činí čtyři roky. Interně vytvořený nehmotný majetek je v současnosti vykazován jako náklad ve výsledovce.

Náklady spojené s vývojem a údržbou programového vybavení počítačů se vykazují jako náklady v době, kdy vznikly, stejně jako náklady na vědecký výzkum a vývoj.

1.5.2. Nemovitosti, stroje a zařízení

Všechny nemovitosti, stroje a zařízení se účtují v historických cenách snížených o odpisy a pokles hodnoty. Historická cena zahrnuje výdaje přímo související se získáním daného majetku.

Dodatečné náklady jdou k tíži účetní hodnoty daného majetku, případně se účtují jako samostatné aktivum, avšak pouze tehdy, když je pravděpodobné, že budoucí ekonomické přínosy spojené s danou věcí poplynou Evropským společenstvím a že lze spolehlivě změřit cenu věci. Opravy a údržba během účetního období, v němž nastaly, představují náklad zachycený ve výsledovce. Jelikož si Evropská společenství nepůjčují prostředky na financování pořízení nemovitostí, strojů a zařízení, nesouvisí s těmito nákupy žádné náklady na půjčky.

Pozemky a umělecká díla se neodepisují, jelikož se u nich předpokládá nekonečná životnost. Aktiva ve výstavbě se neodepisují, jelikož tato aktiva ještě nejsou k dispozici pro jejich využití. Odpisy ostatního majetku se vypočítávají lineární metodou, při níž se jeho náklady odpovídající zůstatkové hodnotě rozloží po dobu očekávané životnosti takto:

Odpisové sazby

Druh majetku Sazba lineárního odpisu Budovy 4 % Zařízení, stroje a vybavení 10 % až 25 % Nábytek 10 % až 25 % Příslušenství budov a staveb 10 % až 33 % Vozidla 25 % Technické vybavení počítačů 25 % Jiná hmotná aktiva 10 % až 33 %

Zisky a ztráty z likvidace se určují porovnáním výnosů po odečtení nákladů na prodej s účetní hodnotou likvidovaného aktiva. Zachycují se ve výsledovce.

Pronájem

Pronájem hmotného majetku, při němž Evropská společenství nesou v podstatě všechna rizika a výhody vyplývající z vlastnictví, je klasifikován jako finanční leasing. Finanční leasing se kapitalizuje na počátku nájemního vztahu v reálné hodnotě pronajatého majetku nebo v současné hodnotě minimálních leasingových splátek, podle toho, která z nich je nižší. Každá leasingová splátka se dělí na závazky a finanční poplatky, aby se dosáhla konstantní míra nevyrovnaného finančního salda. Závazky (bez finančních poplatků) spojené s pronájmem jsou součástí ostatních závazků (dlouhodobých a krátkodobých). Úrokový prvek finančních nákladů jde na vrub výsledovky po celé období pronájmu, aby se pro každé období vytvořila konstantní periodická úroková míra na zbytkový zůstatek. Majetek nabytý na základě finančního leasingu se odepisuje po dobu jeho životnosti nebo po dobu leasingového vztahu, podle toho, které z těchto období je kratší.

Pronájmy, při nichž si pronajímatel ponechává značnou část rizik a výhod vyplývajících z vlastnictví, se klasifikují jako operační leasing. Splátky operačního leasingu se účtují lineárně na vrub výsledovky po celou dobu leasingu.

1.5.3. Snížení hodnoty nefinančních aktiv

Aktiva, která nemají definovanou životnost, se neodepisují a každoročně se zkoumá jejich znehodnocení. Snižování hodnoty aktiv, která se odepisují, se posuzuje vždy, když okolnosti nebo změna podmínek signalizují, že asi nebude možné získat zpět účetní hodnotu. Ztráta plynoucí ze snížení hodnoty se účtuje ve výši, o kterou účetní hodnota aktiva převyšuje jeho realizovatelnou hodnotu. Realizovatelná hodnota se rovná reálné hodnotě aktiva minus prodejní náklady nebo užitné hodnotě, podle toho, která z částek je vyšší.

Zbytková hodnota a životnost nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení se posuzuje, a případně upravuje, ke každému rozvahovému dni. Účetní hodnota majetku se opraví okamžitě na jeho realizovatelnou hodnotu, pokud je účetní hodnota majetku vyšší než jeho odhadovaná realizovatelná hodnota.

1.5.4. Investice

Investice do přidružených subjektů a majetkových účastí ve společných podnicích

Investice do přidružených subjektů a majetkových účastí ve společných podnicích se účtují ekvivalenční metodou.

Investice do fondů rizikového kapitálu

Klasifikace a oceňování

Investice do fondů rizikového kapitálu jsou klasifikovány jako realizovatelná aktiva, a proto jsou vedeny v reálné hodnotě spolu se zisky a ztrátami plynoucími ze změn reálné hodnoty (včetně přepočtových rozdílů) vykázanými ve fondu přecenění na reálnou hodnotu.

Faktory ovlivňující reálnou hodnotu

Jelikož nemají kótovanou tržní cenu na aktivním trhu a protože není k dispozici žádná spolehlivá metoda oceňování, jsou investice do fondů rizikového kapitálu oceňovány jednotlivě cenou nebo odpovídající čistou hodnotou aktiv, kterou vykazuje správce fondu k rozvahovému dni, podle toho, která z částek je nižší, a tím se vylučuje případný nerealizovaný zisk, který latentně existuje v podkladovém investičním portfoliu. Investice do fondů rizikového kapitálu existujících méně než dva roky ke dni účetní závěrky jsou oceňovány podle týchž zásad, až na případ nerealizované ztráty utrpěné pouze v důsledku správní režie, kdy se vzhledem k počáteční fázi podkladového investičního portfolia na tyto ztráty nebere ohled.

Podle této metody lze reálnou hodnotu investic do fondů rizikového kapitálu získat pomocí agregovaného ukazatele „čistá hodnota aktiv“ (net asset value), kdy se implicitně předpokládá, že pokud lze čistou hodnotu aktiv fondů považovat za vyhovující standardu IAS 39, pak i agregovaná čistá hodnota aktiv všech fondů musí jako taková vyhovovat standardu IAS 39.

Podle této metody se fondy dělí na tři kategorie:

— Kategorie I – fondy, které přijaly požadavky standardu IAS 39 na ocenění reálnou hodnotou.

— Kategorie II – fondy, které přijaly jiné pokyny k oceňování (tj. pokyny k oceňování AFIC, BVCA a EVCA) nebo standardy, na které lze pohlížet jako na vyhovující IAS 39.

— Kategorie III – fondy, které nepřijaly požadavky standardu IAS 39 na ocenění reálnou hodnotou ani jiné pokyny k oceňování v souladu s IAS 39.

Co se týče kategorií I a II, nerealizované zisky vyplývající z ocenění reálnou hodnotou se účtují do rezervních fondů a nerealizované ztráty se posuzují z hlediska snížení hodnoty aktiv, aby se určilo, zda mají být zapsány ve výsledovce jako ztráty vyplývající ze snížení hodnoty nebo jako změny ve fondu přecenění na reálnou hodnotu.

Změna čisté hodnoty aktiv v důsledku ocenění reálnou hodnotou se určí buď pomocí procentního podílu majetkové účasti Evropských společenství ve fondu na čisté hodnotě aktiv vykázané v nejnovější zprávě nebo, je-li to možné, pomocí přesné hodnoty podílu k témuž datu, kterou sdělí příslušný správce fondu.

Investice patřící do kategorie III se oceňují v pořizovací ceně po odečtení ztráty ze snížení hodnoty (ES však v současnosti nemá investice tohoto typu).

Finanční nástroje

Klasifikace

Evropská společenství dělí své investice na tyto kategorie: finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty; úvěry a pohledávky; investice držené do splatnosti a realizovatelná finanční aktiva. Rozdělení investic je určeno v okamžiku počátečního zaúčtování a poté se přehodnocuje ke každému rozvahovému dni.

i) Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty

Tato kategorie se dále dělí na dvě podskupiny: finanční aktiva držená k obchodování a finanční aktiva zachycená už na počátku v reálné hodnotě v zisku nebo ztrátě. Do této kategorie je finanční aktivum zařazeno, jestliže je nabyto v zásadě za účelem jeho prodeje v krátké době nebo pokud ho takto klasifikují Evropská společenství. Deriváty jsou rovněž klasifikovány jako finanční aktiva držená k obchodování, pokud nesplňují podmínky pro zajišťovací účetnictví. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá aktiva, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od data rozvahy.

ii) Úvěry a pohledávky

Úvěry a pohledávky jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami, která nejsou kótovaná na žádném aktivním trhu. Vznikají, když Společenství poskytují peníze, zboží nebo služby přímo dlužníkovi bez úmyslu s touto pohledávkou obchodovat. Jsou součástí dlouhodobých aktiv, kromě úvěrů a pohledávek se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne.

iii) Investice držené do splatnosti

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž mají Evropská společenství pozitivní úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu tohoto rozpočtového roku nedržela Evropská společenství v této kategorii žádné investice.

iv) Realizovatelná finanční aktiva

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou určeny do této kategorie nebo nejsou určeny do žádné jiné kategorie. Jsou součástí dlouhodobých aktiv, ledaže Společenství zamýšlejí zbavit se této investice do 12 měsíců od rozvahového dne.

Počáteční zaúčtování a ocenění

Nákup a prodej finančních aktiv vykázaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, držených do splatnosti a realizovatelných se zaúčtuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se Evropská společenství zaváží aktivum koupit nebo prodat. Úvěry se zaúčtují, když jsou peníze odeslány dlužníkům. V případě finančních aktiv neúčtovaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty se investice nejdříve zaúčtují v reálné hodnotě s připočtením nákladů transakce. Finanční aktiva účtovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty se zaúčtují v reálné hodnotě a náklady transakce se zapíší do výsledovky.

Reálná hodnota finančního aktiva v okamžiku zaúčtování se obvykle rovná transakční ceně (tj. reálné hodnotě obdrženého protiplnění). Při poskytnutí dlouhodobé bezúročné půjčky nebo úvěru s nižší než tržní úrokovou sazbou je však možno odhadnout její reálnou hodnotu jako současnou hodnotu všech budoucích peněžních plnění diskontovanou pomocí tržní úrokové sazby platné pro podobné nástroje s podobným úvěrovým ratingem.

Z praktických důvodů a na základě zohlednění významnosti se v případě půjček, které poskytlo ESUO v likvidaci úředníkům, za reálnou hodnotu považuje transakční cena při uzavření půjčky bez ohledu na případnou poskytnutou preferenční úrokovou míru.

Finanční nástroje se odúčtují, když práva na příjem peněžních toků z investice zaniknou nebo jsou převedena, přičemž Evropská společenství převedla v podstatě všechna rizika a všechny výhody vyplývající z vlastnictví.

Následné ocenění

Realizovatelná finanční aktiva a finanční aktiva vykázaná v reálné hodnotě jako zisk nebo ztráta se následně vedou v reálné hodnotě. Zisky a ztráty vyplývající ze změny reálné hodnoty kategorie „finančních aktiv vykazovaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty“ se zaúčtují ve výsledovce v období, ve kterém vznikly.

Změny reálné hodnoty peněžních finančních aktiv denominovaných v cizí měně, která jsou klasifikována jako realizovatelná, které souvisejí s přepočtovými rozdíly, se zaúčtují ve výsledovce. Změny reálné hodnoty nepeněžních finančních aktiv klasifikovaných jako realizovatelná aktiva se zaúčtují do fondu přecenění na reálnou hodnotu. Jsou-li realizovatelná finanční aktiva prodána nebo sníží-li se jejich hodnota, jsou kumulované úpravy reálné hodnoty zaúčtované dříve do fondu přecenění na reálnou hodnotu vykázány ve výsledovce.

Úroky z realizovatelných finančních aktiv vypočítané metodou efektivní úrokové sazby se zaúčtují ve výsledovce. Dividendy z realizovatelných kapitálových nástrojů se zaúčtují v okamžiku, kdy vznikne právo Evropských společenství na obdržení jejich výplaty.

Reálné hodnoty investic kótovaných na aktivních trzích vycházejí z aktuálních nabídkových cen. Není-li trh finančního aktiva aktivní (a v případě nekótovaných cenných papírů), Evropská společenství stanoví reálnou hodnotu pomocí oceňovacích technik. Mezi tyto techniky patří použití transakcí z nedávné doby mezi nespřízněnými osobami, odkaz na další v podstatě stejné nástroje, analýza diskontovaných peněžních toků, modely oceňování opcí a další techniky oceňování, které běžně používají účastníci trhu.

V případech, kdy reálnou hodnotu investic do kapitálových nástrojů, které nemají kótovanou tržní cenu na aktivním trhu, nelze spolehlivě změřit, se tyto investice ocení v pořizovací ceně po odečtení ztrát ze snížení hodnoty.

Úvěry, pohledávky a investice držené do splatnosti se vedou v jejich zůstatkové hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků nelze na základě zohlednění významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby samostatně na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady vzniklé Evropským společenstvím a poté přeúčtované příjemcům úvěrů se zaúčtují přímo ve výsledovce.

Snížení hodnoty finančních aktiv

Ke každému rozvahovému dni Evropská společenství posuzují, zda existují objektivní důkazy o snížení hodnoty finančního aktiva. Hodnota finančního aktiva je snížena a ztráty plynoucí ze snížení hodnoty vznikají, jestliže a pouze pokud existují objektivní důkazy o snížení hodnoty v důsledku jedné nebo více událostí, jež nastaly po okamžiku zaúčtování aktiva, a taková ztrátu generující událost (či události) má dopad na odhadované budoucí peněžní toky finančního aktiva, jež lze spolehlivě odhadnout.

i) Aktiva vedená v zůstatkové hodnotě

Existují-li objektivní důkazy, že vznikla ztráta v důsledku snížení hodnoty úvěrů, pohledávek nebo investic držených do splatnosti a vedených v zůstatkové hodnotě, rovná se výše ztráty rozdílu mezi účetní hodnotou aktiva a současnou hodnotou odhadovaných budoucích peněžních toků (s vyloučením budoucích úvěrových ztrát, které nevznikly) diskontovaných původní efektivní úrokovou sazbou finančního aktiva. Účetní hodnota aktiva se sníží a výše ztráty se zaúčtuje ve výsledovce. Mají-li úvěr nebo investice držená do splatnosti proměnlivou úrokovou sazbu, použije se ke změření ztráty plynoucí ze snížení hodnoty diskontní sazba, která je stejná jako aktuální efektivní úroková sazba podle smlouvy.

Ve výpočtu současné hodnoty odhadovaných budoucích peněžních toků zajištěného finančního aktiva se odráží peněžní toky, které mohou plynout ze zabavení kolaterálu, po odečtení nákladů vynaložených na získání a prodej kolaterálu, ať již je zabavení pravděpodobné či nikoli.

Pokud se v následujícím období ztráta plynoucí ze snížení hodnoty sníží a tento pokles lze objektivně dát do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, předchozí zaúčtovaná ztráta plynoucí ze snížení hodnoty se prostřednictvím zápisu ve výsledovce zruší.

ii) Aktiva vedená v reálné hodnotě

V případě realizovatelných kapitálových cenných papírů se při určování toho, zda došlo ke snížení hodnoty cenných papírů, bere ohled na významný a dlouhotrvající pokles reálné hodnoty cenného papíru pod jeho pořizovací cenu. Pokud takové důkazy v případě realizovatelných finančních aktiv existují, kumulovaná ztráta (rovnající se rozdílu mezi pořizovací cenou a současnou reálnou hodnotou minus ztráta ze znehodnocení daného finančního aktiva již v minulosti zapsaná ve výsledovce) se odúčtuje z rezervního fondu a zaúčtuje se ve výsledovce. Ztráty plynoucí ze snížení hodnoty kapitálových nástrojů zaúčtované ve výsledovce se na tomto účtu neruší. Pokud v následujícím období vzroste reálná hodnota realizovatelného dluhového nástroje a tento nárůst lze objektivně dát do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, zruší se ztráta vyplývající ze snížení hodnoty prostřednictvím výsledovky.

1.5.5. Zásoby

Zásoby se vykazují v pořizovacích nákladech nebo v čisté realizovatelné hodnotě, podle toho, která z částek je nižší. Cena se určuje metodou first-in, first-out (FIFO). Cena dokončených a nedokončených výrobků se skládá ze surovin, přímé práce, ostatních přímých nákladů a související výrobní režie (na základě běžné provozní kapacity). Čistá realizovatelná hodnota se rovná odhadované prodejní ceně v rámci běžného podnikání minus náklady na kompletaci a prodejní výlohy.

Pokud jsou zásoby určeny k bezplatnému rozdělení nebo jen za nominální poplatek, ocení se v pořizovacích cenách nebo aktuálních reprodukčních nákladech, podle toho, která z částek je nižší. Aktuální reprodukční náklady se rovnají nákladům, které by Evropská společenství vynaložila na pořízení aktiva k datu rozvahy.

1.5.6. Částky předběžného financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Může být rozdělena na řadu plateb během období vymezeného v konkrétní dohodě o předběžném financování. Zálohu je nutno v období stanoveném v dohodě využít na účel, pro který byla poskytnuta, nebo ji vrátit. Pokud příjemci nevzniknou způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování vrátit Evropským společenstvím. Částka předběžného financování se sníží (úplně nebo částečně) po vyjádření souhlasu s výší způsobilých nákladů a vrácených částek.

Částky předběžného financování nevypořádané na konci roku se ocení jako původní vyplacené částky snížené o: vrácené částky, schválené způsobilé částky, odhadované způsobilé částky, které na konci roku ještě nebyly zúčtovány, a opravné položky.

Úroky z předběžného financování se zaúčtovávají tak, jak nabíhají v souladu s ustanoveními příslušné dohody. Na konci roku se na základě nejspolehlivějších informací odhadnou příjmy z naběhlých úroků a tento odhad se zahrne do rozvahy. Záruky za částky předběžného financování se vykazují v podrozvaze jako podmíněná aktiva.

1.5.7. Pohledávky

Pohledávky se vedou v původní výši po odečtení opravné položky zohledňující snížení hodnoty. Snížení hodnoty pohledávky se stanoví, existují-li objektivní důkazy, že Evropská společenství nebudou schopna zinkasovat všechny dlužné částky podle původních podmínek pohledávky. Výše této opravné položky se rovná rozdílu mezi účetní hodnotou aktiva a jeho zpětně získatelnou cenou, což je současná hodnota očekávaných budoucích peněžních toků diskontovaná tržní úrokovou sazbou pro podobné dlužníky. Částka opravné položky se vykazuje ve výsledovce. Zaúčtovává se také obecná 20 % opravná položka za rok za nevypořádané inkasní příkazy, na které se zatím nevztahuje zvláštní opravná položka.

Pokud jde o příjmy příštích období zaúčtované ke konci roku, viz také bod 1.5.13 níže.

1.5.8. Peníze a peněžní ekvivalenty

Peníze a peněžní ekvivalenty jsou definovány jako krátkodobá aktiva. Zahrnují pokladní hotovost, netermínované vklady u bank, ostatní krátkodobé vysoce likvidní investice s původní splatností maximálně tři měsíce a bankovní kontokorent. Bankovní kontokorenty se vykazují v rozvaze v rámci finančních závazků pod krátkodobými závazky.

1.5.9. Zaměstnanecké požitky

Penzijní závazky

Evropská společenství provozují dávkově definované penzijní plány. Dávkově definovaný plán je penzijní plán, který obecně vymezuje výši penzijní dávky, kterou zaměstnanec dostane po odchodu do důchodu, a která obvykle závisí na jednom či více faktorech, například na věku, odpracované době a odměně. Jelikož zaměstnanci odvádějí ze svých platů třetinu očekávaných nákladů na tyto požitky, není tento závazek financován.

Závazek vůči dávkově definovaným penzijním plánům vykazovaný v rozvaze se rovná současné hodnotě vymezené dávkové povinnosti ke dni rozvahy po odečtení reálné hodnoty aktiv plánu. Vymezenou dávkovou povinnost vypočítávají nezávislí pojistní matematici příruůstkovou metodou (projected unit credit method). Současná hodnota vymezené dávkové povinnosti se určí diskontováním odhadovaných odlivů peněžních prostředků s použitím úrokové míry kvalitních podnikových obligací vydaných v té měně, v níž budou vypláceny dávky, a jejichž splatnost se blíží splatnosti příslušných penzijních závazků.

Pojistněmatematické zisky a ztráty vyplývající z empirických korekcí a změn pojistněmatematických předpokladů se okamžitě zaúčtují ve výsledovce. Náklady týkající se odpracované doby v minulosti se okamžitě zaúčtují ve výsledovce, pokud změny penzijního plánu nejsou podmíněny tím, že zaměstnanci zůstanou v pracovním poměru po určenou dobu (rozhodné období). V tom případě se náklady týkající se odpracované doby v minulosti odepisují lineárně po celé rozhodné období.

Zdravotní dávky po odchodu do důchodu

Evropská společenství poskytují svým zaměstnancům zdravotní dávky formou úhrady nákladů za zdravotní péči. Byl vytvořen zvláštní fond (RCAM) pro běžnou správu těchto dávek. Tento systém využívají stálí zaměstnanci i důchodci, vdovy a vdovci a osoby na nich závislé.

Dávky poskytované osobám, které nejsou v pracovním poměru (důchodci, sirotci atd.) jsou klasifikovány jako „zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru“. Vzhledem k povaze těchto dávek je nutné použít pojistněmatematické výpočty. Závazek v rozvaze se stanoví na obdobném základě jako penzijní závazky (viz výše).

1.5.10. Rezervy

Rezervy se zaúčtují v okamžiku, kdy mají Evropská společenství aktuální právní nebo implicitní závazek v důsledku minulých událostí, a kdy je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že ke splnění povinnosti bude nutný odliv zdrojů, a částku lze spolehlivě odhadnout. Rezervy ke krytí budoucích provozních ztrát se nezaúčtovávají. Výše rezerv se rovná nejlepšímu odhadu předpokládaných výdajů nutných ke splnění aktuálního závazku k datu rozvahy. Pokud se rezerva týká velkého počtu položek, závazek se odhadne vážením všech možných výsledků jejich pravděpodobností (tzv. „metoda očekávané hodnoty“).

Pokud je účinek časové hodnoty peněz významný, výše rezervy se rovná současné hodnotě předpokládaných výdajů nutných ke splnění závazku. Použitá diskontní sazba je sazba, která odráží současné tržní hodnocení časové hodnoty peněz a rizika specifická pro daný závazek, nikoli však rizika, kvůli nimž už byly upraveny odhady budoucích peněžních toků.

1.5.11. Finanční závazky

Finanční závazky zahrnují výpůjčky a závazky držené k obchodování. Výpůjčky sestávají z výpůjček od úvěrových institucí a závazků z dluhových cenných papírů. Nejdříve se zaúčtovávají v reálné hodnotě, což jsou výnosy z jejich poskytnutí (reálná hodnota obdrženého protiplnění) po odečtení vzniklých transakčních nákladů, a poté se vedou v zůstatkové hodnotě s pomocí metody efektivní úrokové sazby; případný rozdíl mezi výnosy očištěný o transakční náklady a odkupní hodnota se zaúčtují ve výsledovce po celou výpůjční dobu s pomocí metody efektivní úrokové míry. Jsou klasifikovány jako dlouhodobé závazky, kromě finančních závazků se splatností do 12 měsíců od data rozvahy. V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků nelze na základě zohlednění významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby samostatně na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady vzniklé Evropským společenstvím a poté přeúčtované příjemcům úvěrů se zaúčtují přímo ve výsledovce.

Závazky držené k obchodování zahrnují deriváty, jež nesplňují podmínky pro zajišťovací účetnictví, je-li jejich reálná hodnota záporná. Účetně se s nimi nakládá stejně jako s aktivy určenými k obchodním účelům, viz bod 1.5.4.

1.5.12. Splatné závazky

Významná část splatných závazků Společenství nesouvisí s nákupem zboží či služeb; spíše se jedná o neproplacené náklady příjemců grantů nebo jiné finanční podpory Společenství. Po obdržení žádosti o proplacení nákladů, se závazky vykáží jako závazky v požadované výši a příslušní pracovníci je po kontrole žádostí schválí jako způsobilé. V této fázi se oceňují v jejich přijaté a způsobilé výši.

Závazky vzniklé nákupem zboží a poskytnutím služeb se zaúčtovávají po obdržení faktury v původní výši a odpovídající výdaje se zaúčtují po dodání (zboží či služeb) a jejich schválení Evropskými společenstvími.

1.5.13. Náklady, výnosy, příjmy a výdaje příštích období

Důležitým prvkem akruálního účetnictví je zajistit, aby byly transakce zaúčtovány v tom rozpočtovém roce, k němuž se vztahují. Tyto úpravy probíhají při účetní uzávěrce. Zejména je nutno posoudit způsobilé výdaje vzniklé příjemcům finančních prostředků Společenství, které ještě nebyly Společenstvím oznámeny (výdaje příštích období). K tomu, aby se dospělo k nejpřesnějšímu odhadu těchto částek, slouží různé metody v závislosti na druhu činnosti a dostupných informacích. Naopak některé platby provedené v aktuálním rozpočtovém roce se vztahují k následujícím obdobím (náklady příštích období) a tyto náklady je nutné označit a začlenit do příslušného období.

Podle účetních pravidel Evropských společenství se transakce a účetní případy zachycují ve finančních výkazech za období, k němuž se vztahují. Na konci účetního období se výdaje příštích období účtují na základě odhadované výše převáděného závazku za dané období. Výpočet výdajů příštích období se provádí na základě podrobných provozních a praktických zásad stanovených Komisí, jejichž cílem je zajistit, aby finanční výkazy přinášely pravdivý a věrný obraz skutečnosti.

Výnosy se rovněž účtují v tom období, k němuž se vztahují. Není-li ke konci účetního roku odeslána faktura, ale služby byly poskytnuty nebo zboží bylo dodáno Komisí nebo existuje-li smluvní dohoda (např. odkazem na smlouvu), měla by se částka vykázat ve finančních výkazech jako příjem příštích období.

Pokud byla před koncem účetního roku vystavena faktura, avšak služby ještě nebyly poskytnuty nebo zboží zatím nebylo dodáno, bude výnos odložen a zaúčtuje se v následujícím účetním období.

1.6. VÝSLEDOVKA

1.6.1. Výnosy

Výnosy neplynoucí ze směny

Tyto výnosy tvoří převážnou většinu příjmů Společenství a patří sem hlavně přímé a nepřímé daně a příjmy z vlastních zdrojů. Kromě daní mohou Evropská společenství dostávat platby od dalších stran, například cla, pokuty a dary.

Zdroje založené na HND a zdroje založené na DPH

Pohledávky a s nimi spojené výnosy se zaúčtují poté, co Evropská společenství odešlou členským státům výzvu s žádostí o jejich příspěvky. Jsou oceňovány v „požadované výši“. Jelikož zdroje plynoucí z DPH a HND vycházejí z odhadů údajů pro daný rozpočtový rok, je možné je měnit až do okamžiku, kdy členské státy zveřejní konečné údaje. Vliv změny odhadu se zohlední při určování čistého přebytku či schodku za období, v němž ke změně došlo.

Tradiční vlastní zdroje

Pohledávky a s tím spojené výnosy se zaúčtovávají v okamžiku doručení příslušných měsíčních výkazů A (včetně vybraných cel a dlužných částek, které jsou zaručeny a nezpochybněny) od členských států. Ke dni výsledovky se příjmy, které členské státy za dané období vybraly, avšak dosud Evropským společenstvím neuhradily, odhadnou a zaúčtují se jako příjmy příštích období. Čtvrtletní výkazy B (včetně nevybraných ani nezaručených odvodů a včetně zaručených částek, které dlužníci zpochybnili) doručené členskými státy se zaúčtují jako výnosy po odečtení způsobilých nákladů na jejich výběr (25 %). Kromě toho se ve výsledovce zaúčtuje snížení hodnoty ve výši odhadované nevymožené částky.

Pokuty

Pohledávky a s tím spojené výnosy se zaúčtovávají v okamžiku, kdy bylo přijato rozhodnutí Společenství, kterým se pokuta ukládá, a kdy bylo toto rozhodnutí úředně oznámeno pokutovanému subjektu. Pokud existují pochybnosti ohledně platební schopnosti podniku, je zaúčtováno snížení hodnoty nároku. Po rozhodnutí o uložení pokuty mají dlužníci ode dne oznámení dva měsíce na to, aby:

— buď rozhodnutí přijali, a v takovém případě musejí zaplatit pokutu ve stanovené lhůtě, takže ji Společenství definitivně získá,

— nebo rozhodnutí odmítli a odvolali se podle práva Společenství.

Vzhledem k tomu, že odvolání nemá odkladný účinek (článek 242 Smlouvy o ES), musí být jistina pokuty i v tomto případě zaplacena ve stanovené lhůtě tří měsíců. Dlužníci mají dvě možnosti: buď pokutu prozatímně zaplatí, nebo poskytnou bankovní záruku na částku pokuty.

Jestliže se podnik proti rozhodnutí odvolá a pokutu prozatímně zaplatí, částka se vykáže jako podmíněný závazek. Jelikož však odvolání pokutovaného subjektu proti rozhodnutí Společenství nemá odkladný účinek, použijí se došlé peníze k vyrovnání pohledávky. V případě záruky namísto platby je pokuta i nadále pohledávkou a záruka se vykáže jako podmíněné aktivum.

Pokud se zdá pravděpodobné, že by Soud prvního stupně nemusel vydat rozhodnutí ve prospěch Společenství, zaúčtuje se ke krytí tohoto rizika rezerva. Jestliže byla místo toho poskytnuta záruka, účetní hodnota neuhrazené pohledávky se odepíše podle potřeby. Kumulované úroky, které Evropská společenství získají z bankovních účtů, na které byly uloženy došlé platby, se zaúčtovávají jako výnosy a o stejnou částku se zvýší podmíněné závazky.

Vrácené výdaje

U operací, kdy vzniká nárok na vrácení výdajů dříve uhrazených z evropského rozpočtu konečnému příjemci, třetí zemi nebo členskému státu, jsou vydány inkasní příkazy, které se zaúčtovávají tímto způsobem:

— Vrácení výdajů: U tohoto typu navracení prostředků účetní pravidla vyžadují, že pokud je inkasní příkaz vydán ve stejném roce, jako došlo k původní platbě, měl by se vykázat jako pohledávka za příjemcem s odpovídajícím snížením výdajů za daný rok. Jestliže je však inkasní příkaz vystaven v jiném roce, vznikne pohledávka za příjemcem s odpovídajícím zaúčtováním výnosu do výsledovky za daný rok (v okruhu „vrácené výdaje“).

— Vracení částek předběžného financování: V tomto případě je částka zahrnuta do okruhu předběžného financování.

Výnosy ze směny

Výnosy z prodeje zboží se zaúčtovávají v okamžiku, kdy podstatná rizika a výhody plynoucí z vlastnictví zboží přejdou na kupujícího.

Výnosy spojené s transakcí, v níž jde o poskytnutí služeb, se zaúčtují s ohledem na stupeň dokončení transakce k datu výsledovky.

Úrokové výnosy a náklady

Úrokové výnosy a náklady se zaúčtovávají ve výsledovce pomocí metody efektivní úrokové sazby. Jde o způsob výpočtu zůstatkové hodnoty finančních aktiv nebo finančních závazků a rozložení úrokových výnosů a nákladů za příslušné účetní období. Efektivní úroková sazba je sazba, kterou se přesně diskontují odhadované budoucí hotovostní platby nebo tržby za celou dobu odhadované životnosti finančního nástroje (případně za kratší období) na čistou účetní hodnotu finančního aktiva nebo finančního závazku. Při výpočtu efektivní úrokové sazby Evropská společenství odhadnou peněžní toky s ohledem na všechny smluvní podmínky finančního nástroje (například možnosti předčasného splacení), ale bez ohledu na budoucí úvěrové ztráty. Do výpočtu jsou zahrnuty veškeré poplatky a body, které si zaplatí smluvní strany a které jsou nedílnou součástí efektivní úrokové sazby, transakčních nákladů a všech ostatních prémií nebo slev.

V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků nelze na základě zohlednění významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby samostatně na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady vzniklé Evropským společenstvím a poté přeúčtované příjemcům úvěrů se zaúčtují přímo ve výsledovce.

Po odepsání finančního aktiva nebo skupiny podobných finančních aktiv v důsledku ztráty vyplývající ze snížení hodnoty se úrokové výnosy zaúčtovávají pomocí úrokové sazby sloužící k diskontování budoucích peněžních toků za účelem ocenění ztráty vyplývající ze snížení hodnoty.

Výnosy z dividend

Výnosy z dividend se zaúčtovávají v okamžiku, kdy vzniká právo přijmout jejich úhradu.

1.6.2. Náklady

Náklady vyplývající z nákupu zboží a služeb se zachycují po dodání a jejich akceptaci Evropskými společenstvími. Oceňují se v původní fakturované ceně.

Náklady neplynoucí ze směny jsou zvláštností Evropských společenství a připadá na ně většina jejich celkových nákladů. Souvisejí s převody na příjemce a tvoří je tři typy: nárokové částky, převody na jednostranné granty a granty podle dohod, příspěvky a dary závislé na volném uvážení.

Převody se zaúčtovávají jako náklady vynaložené v tom období, během něhož došlo k událostem zakládajícím převod, pokud je charakter převodu povolen předpisem (finančním nařízením, služebním řádem či jiným právním předpisem) nebo pokud byla podepsána smlouva, která převod povoluje; a pokud příjemce splnil kritéria způsobilosti, byla-li stanovena; a pokud lze přiměřeným způsobem odhadnout částku.

Obdržená žádost o platbu nebo proplacení nákladů, která splňuje kritéria pro uznání, se zaúčtuje jako náklad ve způsobilé výši. Vzniklé způsobilé náklady, které jsou ke konci účetního období již dlužné příjemcům, avšak dosud nebyly nahlášeny, se odhadnou a zaúčtují jako výdaje příštích období.

1.7. PODMÍNĚNÉ POHLEDÁVKY A ZÁVAZKY

Podmíněná pohledávky

Podmíněná pohledávka je možné aktivum, které vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že se v budoucnosti vyskytne nebo nevyskytne jedna či více nejistých událostí, které nejsou plně pod kontrolou Evropských společenství. Podmíněná pohledávka se zveřejní, když je pravděpodobný příliv hospodářských výhod nebo možný užitek.

Podmíněné pohledávky se posuzují ke každému rozvahovému dni, aby se zajistilo, že finanční výkazy vhodně odrážejí skutečný vývoj. Pokud je v podstatě jisté, že dojde k přílivu hospodářských výhod nebo možnému užitku a pokud lze hodnotu pohledávky spolehlivě ocenit, zaúčtuje se pohledávka a související výnosy ve finančních výkazech za období, v němž ke změně došlo.

Podmíněné závazky

Podmíněný závazek je možný závazek, který vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že se v budoucnosti vyskytne nebo nevyskytne jedna či více nejistých událostí, které nejsou plně pod kontrolou Evropských společenství; anebo jde o současný závazek, který vyplývá z minulých událostí, ale který nebyl zaúčtován, protože: není pravděpodobné, že ke splnění závazku bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo možný užitek, anebo za málo pravděpodobných okolností, pokud výši závazku není možné dostatečně spolehlivě stanovit.

Podmíněný závazek se zveřejní, pokud není nepravděpodobná možnost odlivu zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo možný užitek. ES je sice vzhledem k povaze své každodenní činnosti (např. provádění a vymáhání legislativy a norem EU) vystaveno některým rizikům, a stejně jako u mnoha veřejných orgánů jsou tato rizika automaticky pojištěna, nevykazuje se však žádný podmíněný závazek až do konkrétní události, neboť až to té doby je možnost odlivu prostředků malá.

Podmíněné závazky se hodnotí ke každému rozvahovému dni, aby se určilo, zda se stal pravděpodobným odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo možný užitek. Nastane-li pravděpodobnost, že pro položku, s níž se nakládá jako s podmíněným závazkem, bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo možný užitek, zaúčtuje se rezerva ve finančních výkazech toho období, v němž došlo ke změně pravděpodobnosti.

Závazky k budoucímu financování

Závazek k budoucímu financování představuje právní nebo implicitní závazek, obvykle smluvní, k němuž se zavázala Evropská společenství, a který si může vyžádat budoucí odliv zdrojů.

Záruky

Záruky jsou možné pohledávky nebo závazky, které vyplývají z minulých skutečností, a jejichž existenci potvrdí výskyt nebo nevyskytnutí předmětu záruky. Záruky tudíž splňují podmínky k tomu, aby byly vedeny jako podmíněné pohledávky nebo podmíněné závazky. Záruka je vypořádána, když již neexistuje předmět záruky. Záruka se realizuje, když jsou splněny podmínky pro výzvu, aby ručitel platil.

2. VYSVĚTLIVKY K ROZVAZE

DLOUHODOBÁ AKTIVA

2.1. NEHMOTNÝ MAJETEK

v milionech EUR Částka Hrubá účetní hodnota k 31. prosinci 2006 82 Přírůstky 22 Vyřazený majetek (2) Převody mezi kategoriemi aktiv 13 Ostatní změny (10) Hrubá účetní hodnota k 31. prosinci 2007 105 Oprávky k 31. prosinci 2006 45 Odpisy za rok 11 Vyřazený majetek (2) Převody mezi kategoriemi aktiv 8 Ostatní změny (1) Oprávky k 31. prosinci 2007 61 ČISTÁ ÚČETNÍ HODNOTA K 31. PROSINCI 2007 44 Čistá účetní hodnota k 31. prosinci 2006 37

Nehmotným majetkem se rozumí nepeněžní majetek bez fyzické podstaty, který lze identifikovat. Aby bylo možné jej kvalifikovat jako aktivum, musí být pod kontrolou účetní jednotky a musí Evropským společenstvím přinášet budoucí ekonomický prospěch. Tyto částky představují především programové vybavení počítačů.

2.2. NEMOVITOSTI, STROJE A ZAŘÍZENÍ

2.2.1. Pozemky a budovy

V některých zemích nelze hodnotu pozemku odlišit od hodnoty budovy, neboť obojí bylo koupeno jako jeden celek. Hodnota pozemku, která se neodepisuje, nebude zvlášť určována, pokud to není nutné, například pro následné výdaje jako nová výstavba nebo částečný prodej.

2.2.2. Nedokončený majetek

Dne 1. února 2007 podepsala Rada akviziční smlouvu na budovu LEX za konečnou cenu 260 milionů EUR. Související hodnota ke 31. prosinci 2006 vykázaná v tomto okruhu ve výši 224 milionů EUR byla v roce 2007 převedena do položky „Pozemky a budovy“. V říjnu 2004 podepsal Parlament smlouvu o finančním leasingu s možností odkoupení komplexu budov v Bruselu, jehož stavba byla zahájena v roce 2004. V listopadu 2004 byla vyplacena první záloha ve výši 40 milionů EUR. Až do podpisu prozatímního kolaudačního protokolu má Parlament právo vyplácet další zálohy, přičemž k 31. prosinci 2007 bylo vyplaceno 318 milionů EUR, což odpovídá práci odvedené k tomuto datu (k 31. prosinci 2006 bylo vyplaceno 253 milionů EUR).

NEMOVITOSTI, STROJE A ZAŘÍZENÍ

v milionech EUR Pozemky a budovy Stroje a zařízení Nábytek a vozidla Technické vybavení počítačů Ostatní dlouhodobý majetek Finanční pronájem (leasing) Nedokončený majetek Celkem Hrubá účetní hodnota k 31. prosinci 2006 3 580 331 181 427 110 1 926 483 7 038 Přírůstky 54 34 10 64 15 16 76 269 Vyřazený majetek (2) (8) (6) (38) (10) 0 (1) (65) Převody mezi kategoriemi aktiv 227 (10) 3 (9) 3 0 (227) (13) Ostatní změny 1 3 6 2 (3) 1 1 11 Hrubá účetní hodnota k 31. prosinci 2007 3 860 350 194 446 115 1 943 332 7 240 Oprávky k 31. prosinci 2006 1 354 265 130 314 77 312 2 452 Odpisy za rok 154 28 14 61 9 63 329 Vyřazený majetek (2) (8) (5) (36) (9) 0 (60) Převody mezi kategoriemi aktiv (7) 2 (7) 4 0 (8) Ostatní změny 3 1 1 0 (1) 4 Oprávky k 31. prosinci 2007 1 506 281 142 333 81 374 2 717 ČISTÁ ÚČETNÍ HODNOTA K 31. PROSINCI 2007 2 354 69 52 113 34 1 569 332 4 523 Čistá účetní hodnota k 31. prosinci 2006 2 226 66 51 113 33 1 614 483 4 586

Budoucí splátky finančních leasingů a obdobných nároků jsou v rozvaze vykázány jako dlouhodobé a krátkodobé závazky (viz také vysvětlivky E.2.15 a E.2.18.1). Dělí se takto:

FINANČNÍ LEASING

v milionech EUR Popis Kumulované náklady (A) Budoucí splátky Celková hodnota Následné výdaje na majetek Hodnota majetku Odpisy Čistá účetní hodnota Do 1 roku > 1 rok > 5 let Závazky celkem (B) A + B (C) A + B + C (E) A + B + C + E Pozemky a budovy 328 28 159 1 349 1 536 1 864 61 1 925 (372) 1 553 Jiná hmotná aktiva 3 4 11 0 15 18 0 18 (2) 16 Celkem k 31.12.2007 331 32 170 1 349 1 551 1 882 61 1 943 (374) 1 569 Celkem k 31.12.2006 304 28 143 1 391 1 562 1 866 60 1 926 (312) 1 614

2.3. DLOUHODOBÉ INVESTICE

v milionech EUR Vysvět. Zůstatek k 31.12.2007 Zůstatek k 31.12.2006 Investice do přidružených subjektů 2.3.1 246 208 Majetkové podíly ve společných podnicích 2.3.2 32 62 Záruční fond 2.3.3 1 149 1 371 Realizovatelná aktiva 2.3.4 533 495 Aktiva určená k obchodování 2.3.4 13 21 Investice celkem 1 973 2 157

Tento okruh se vztahuje na investice, jejichž cílem je vytvořit stálé vazby a podpořit činnost Evropských společenství. Patří sem i čistá aktiva Záručního fondu.

2.3.1. Investice do přidružených subjektů: EIF

v milionech EUR Částka Částka k 31. prosinci 2006 208 Akvizice 31 Podíl na čistém přebytku/(schodku) 13 Jiné pohyby ve vlastním kapitálu (dividendy) (6) Částka k 31. prosinci 2007 246

Evropský investiční fond (EIF) je finanční institucí Evropské unie, která se specializuje na poskytování rizikového kapitálu a záruk malým a středním podnikům. Podle rozhodnutí Rady ze dne 6. června 1994 Evropská společenství, zastoupená Komisí, upsala 600 milionů ECU v EIF, to znamená 600 akcií neboli 30 % jeho základního kapitálu. K 31. prosinci 2006 Komise uhradila veškeré splátky upsaného kapitálu, ke kterým byla vyzvána, což představovalo 20 % tehdejšího celkového kapitálu, a její podíl na kapitálu, který ještě zbývalo uhradit (80 %), představoval 480 milionů EUR.

V rozhodnutí Rady 2007/247/ES ze dne 19. dubna 2007 se rozhodlo o účasti Společenství na navýšení kapitálu EIF. Po tomto rozhodnutí proto během roku 2007 Komise upsala 91 akcií z celkového množství 770 vydaných akcií. ES upsalo celkovou nominální částku ve výši 91 milionů EUR, z čehož bylo uhrazeno 20 % nominální částky (18 milionů EUR) a celkové emisní ážio ve výši 12 milionů EUR. Emisní ážio bylo stanoveno určením nového kurzu akcií pomocí ukazatele čisté hodnoty aktiv na akcii ke 31. prosinci 2006. Ke 31. prosinci 2007 Komise na základním kapitálu EIF upsala 691 milionů EUR (z celkové výše 2 770 milionů EUR). Tato částka představuje 24,95 % kapitálu EIF. Komise splatila 20 %, zbývající, zatím nevyžádaná částka představuje ke 31. prosinci 2007 celkem 553 milionů EUR.

Podle dohody mezi Komisí a Evropskou investiční bankou (EIB) podepsanou v roce 2005 má Komise právo kdykoli prodat své akcie Evropské investiční bance za cenu odpovídající ocenění EIF děleno celkovým počtem emitovaných akcií. Hodnota prodejní opce se blíží nule, jelikož vzorec použitý k určení prodejní ceny akcií se podobá vzorci použitému při určování čistého jmění EIF.

Pro ocenění hodnoty podílu Společenství v EIF se v souladu s účetními pravidly ES používá ekvivalenční metoda. Podíl je tak oceněn na 24,95 % čistých aktiv EIF, která k 31. prosinci 2007 dosahovala výše 246 milionů EUR (2006: 208 milionů EUR), z toho 13 milionů EUR se vztahuje k výsledku za rok 2007. V roce 2007 Společenství obdržela dividendu za rozpočtový rok 2006 ve výši 6 milionů EUR.

2.3.2. Majetkové podíly ve společných podnicích

v milionech EUR Galileo SESAR ITER Celkem Částka k 31. prosinci 2006 62 0 0 62 Akvizice 0 10 39 49 Likvidace a vyřazení (53) 0 0 (53) Podíl na čistém přebytku/(schodku) (9) 0 (17) (26) Částka k 31. prosinci 2007 0 10 22 32

Galileo

Za účelem provádění rozvojové fáze programu Galileo byl nařízením Rady (ES) č. 876/2002 zřízen na 4 roky (2002 až 2006) společný podnik ve smyslu článku 171 Smlouvy. Posláním této právnické osoby je zajišťovat jednotnost správy a finanční kontroly programu Galileo pro jeho rozvoj a mobilizovat za tímto účelem finanční prostředky, které byly na program vyčleněny. Zakladateli podniku byla Evropská společenství, zastoupená Komisí, a Evropská kosmická agentura (ESA). Komise poskytla společnému podniku Galileo prostřednictvím grantů z rozpočtu na transevropské sítě (TEN) finanční prostředky, které byly požadovány ke spolufinancování činností souvisejících s fází rozvoje tohoto projektu.

Evropský úřad pro dohled nad GNSS (GSA), který je agenturou Společenství vytvořenou v roce 2004, oficiálně převzal odpovědnost od společného podniku Galileo (GJU) dne 1. ledna 2007, a GJU vstoupil do likvidace. Přestože tento nový subjekt měl původně provozovat projekt Galileo jakožto partnerství veřejného a soukromého sektoru, po rozhodnutí Rady z listopadu 2007 bude program Galileo nyní financován z rozpočtu EU. I přes podpis dohod mezi zainteresovanými stranami (GJU, ESA, GSA) nebylo ke konci roku 2007 plně převedeno vlastnictví majetku projektu z ESA na ES. Jelikož panuje určitá nejistota a dochází ke zpoždění v převodu majetku, nezachytila ES z důvodu obezřetnosti aktiva programu ve své rozvaze. Jakmile budou problémy spojené s převodem vyřešeny, budou tato aktiva do rozvahy zahrnuta.

Čistá aktiva společného podniku Galileo dosahovala na konci roku výše 0 milionů EUR. V účetnictví se používá ekvivalenční metoda. V roce 2007 činil podíl Společenství na ztrátě společného podniku 9 milionů EUR. Hodnota této investice k 31. prosinci 2007 dosahovala 0 milionů EUR, tj. investice ve výši 585 milionů EUR minus kumulovaný podíl na ztrátě 585 milionů EUR. Celkem 53 milionů EUR splaceného kapitálu bylo Evropským společenstvím navráceno v roce 2007.

SESAR

Cílem tohoto společného podniku je zajistit modernizaci systému uspořádání letového provozu v Evropě koordinací a soustředěním veškerého příslušného výzkumu a vývoje v EU. Společný podnik SESAR byl zřízen ode dne zveřejnění příslušného nařízení v Úředním věstníku Evropské unie a přestane existovat osm let poté, kdy Rada schválí hlavní plán evropské letecké dopravy.

Zakládajícími členy společného podniku SESAR jsou:

— Evropská společenství zastoupená Evropskou komisí, a

— Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu (Eurocontrol), zastoupená svou agenturou.

Hlasovací práva členů odpovídají jejich podílům. Oba zakládající členové vnesli stejné rozpočtové příspěvky, a tudíž hodlají mít stejný počet hlasů, což zabrání ovládnutí jednou ze stran.

Program byl zahájen na konci roku 2007 a k 31. prosinci 2007 vynaložila Komise prvotní investici ve výši 10 milionů EUR. Vzhledem k tomu, že neexistuji dostupné finanční výkazy za rok 2007, byla investice oceněna vstupními náklady.

ITER

Mezinárodní organizace energie z jaderné syntézy (ITER) zahrnuje Evropská společenství a další subjekty z Číny, Indie, Ruska, Koreje, Japonska a Spojených států amerických. ITER byla zřízena, aby:

a) konstruovala, provozovala, využívala a deaktivovala zařízení ITER v souladu s technickými cíli a obecným konstrukčním návrhem představeným v dokumentu Final Report of the ITER Engineering Design Activities;

b) podporovala laboratoře, další instituce a zaměstnance, kteří se účastní výzkumu energie z jaderné syntézy a vývojových programů členů, ve využívání zařízení ITER;

c) propagovala energii z jaderné syntézy tak, aby o ní veřejnost měla povědomí a zaujímala k ní příznivý postoj; a

d) vyvíjela jakékoli další činnosti, které jsou pro dosažení jejího účelu nezbytné.

Hlavním orgánem organizace ITER je její Rada, v níž zasedají zástupci členů organizace. Každý člen do Rady jmenuje až čtyři zástupce. Hlavní strategická rozhodnutí jsou přijímána jednomyslně. Hlasy členů mají příslušnou váhu podle výše jejich příspěvků v organizaci ITER. Společenství do ITER ke 31. prosinci 2007 přímo investovala 39 milionů EUR.

2.3.3. Záruční fond

ČISTÁ AKTIVA ZÁRUČNÍHO FONDU (4)

v milionech EUR Zůstatek k 31.12.2006 Zůstatek k 31.12.2006 Krátkodobé investice: realizovatelná aktiva 901 932 Peníze a peněžní ekvivalenty 249 440 Krátkodobá aktiva 1 150 1 372 Krátkodobé závazky (1) (1) Čistá aktiva 1 149 1 371

Záruční fond pro vnější vztahy se používá na úvěry, které Společenství zaručila na základě rozhodnutí Rady, zejména na úvěrové operace Evropské investiční banky (EIB) mimo území Evropské unie, půjčky poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci a půjčky Euratomu mimo území Evropské unie. Fond je financován platbami ze souhrnného rozpočtu Společenství, které odpovídají 9 % kapitálové hodnoty operací, výnosy z úroků, který nesou investice aktiv fondu, a částkami, které byly získány zpět od nesplácejících dlužníků, kvůli nimž musel fond aktivovat své záruky. Jakýkoliv vzniklý roční přebytek by měl být uhrazen zpět do zvláštního okruhu ve výkazu příjmů v souhrnném rozpočtu Evropských společenství.

Evropská společenství mají za povinnost vytvořit rezervní fond na záruky k pokrytí úvěrů třetím zemím. Rezervní fond je určen na krytí požadavků Záručního fondu a, v nutných případech, aktivovaných záruk, které převyšují disponibilní prostředky fondu, aby bylo možné tyto částky uhradit z rozpočtu.

Rezervní fond ve výši 1 118 milionů EUR odpovídá cílové částce představující 9 % úvěrů neuhrazených k 31. prosinci 2007. Čistá aktiva fondu dosahují k 31. prosinci 2007 výše 1 152 milionů EUR (před vyloučením dluhopisů makrofinanční pomoci). Rozdíl mezi čistými aktivy a částkou rezervního fondu se rovná přebytku, který je nutno vrátit do rozpočtu, tj. 34 milionů EUR.

Záruční fond drží jeden cenný papír s proměnlivou sazbou vydaný Evropskými společenstvími (makrofinanční pomoc) na částku 3 miliony EUR, a proto je z účetního hlediska třeba tuto částku eliminovat jak v aktivech (Záruční fond), tak i v pasivech (makrofinanční pomoc) v účetnictví Společenství. Změny reálné hodnoty portfolia realizovatelných dluhových cenných papírů byly v roce 2007 zaúčtovány do vlastního kapitálu ve výši (19) milionů EUR (přičemž v roce 2006 to bylo (32) milionů EUR).

Zásady řízení rizik Záručního fondu jsou popsány v oddíle E.7.

2.3.4. Další investice

2.3.4.1. Realizovatelná aktiva

Tento okruh zahrnuje investice a podíly zakoupené s cílem pomoci příjemcům rozvíjet jejich podnikatelskou činnost.

Dlouhodobá realizovatelná aktiva

v milionech EUR EBRD RCO Nástroj na rozběh ETF EFSE Ostatní Celkem Částky k 31.12.2006 157 211 74 49 4 495 Akvizice 0 27 38 3 1 69 Likvidace/vyřazení 0 (16) (13) 0 0 (29) Přenos přebytku/(schodku) z přecenění do vlastního kapitálu 0 (2) 12 3 0 13 Ztráta vyplývající ze snížení hodnoty 0 (2) (13) 0 0 (15) Částky k 31.12.2007 157 218 98 55 5 533

Investice do Evropské banky pro obnovu a rozvoj (EBRD)

Komise upsala 3 % základního kapitálu EBRD, který činí 20 mld. EUR. K rozvahovému dni dosahovala vyžádaná částka výše 157 milionů EUR, z čehož 154 milionů EUR bylo splaceno. Nesplacená část vyžádaného kapitálu (3 miliony EUR) je vedena v zůstatkové hodnotě pod dlouhodobými závazky. Neuhrazené splátky nevyžádaného kapitálu ve výši 443 milionů EUR jsou zahrnuty v podrozvaze jako podmíněné závazky. Jelikož Evropská banka pro obnovu a rozvoj není kótovaná na burze a vzhledem k omezením ve společenské smlouvě EBRD týkajícím se mimo jiné prodeje majetkových podílů maximálně do výše pořizovacích nákladů a pouze stávajícím akcionářům, je akciový podíl Komise v EBRD oceněn v pořizovací ceně po odečtení případného snížení hodnoty.

Operace rizikového kapitálu (RCO)

V rámci operací rizikového kapitálu jsou finančním zprostředkovatelům poskytovány prostředky k financování kapitálových investic. Některé z těchto smluv sice mají znaky úvěru, naprostá většina z nich však základní a podstatné znaky úvěru nemá (není sjednán pevný splátkový kalendář ani úroková sazba pro splácení jistiny), a celé portfolio je tudíž považováno za nepřímou kapitálovou investici. Tyto finanční smlouvy se vedou v historických cenách po odečtení případných rezerv na snížení hodnoty, jelikož neexistují kótované tržní ceny dostupné na aktivních trzích a jejich reálnou hodnotu není možné v současnosti spolehlivě ocenit.

Další investice

Nejvýznamnější částky se týkají programu Růst a zaměstnanost a víceletého programu, které spravuje EIF a které podporují zakládání a financování rozběhu malých a středních podniků prostřednictvím investic do vhodných specializovaných fondů rizikového kapitálu (98 milionů EUR). Rovněž sem spadá 55 milionů EUR souvisejících s Evropským fondem pro jihovýchodní Evropu (EFSE), což je investiční společnost s proměnlivou výší akciového kapitálu (SICAV). Obecným cílem EFSE je podpora hospodářského rozvoje a prosperity v jihovýchodní Evropě udržitelným zajišťováním dodatečného rozvojového financování prostřednictvím místních finančních zprostředkovatelů. Stávající hlasovací právo Společenství dosahuje 16 %.

2.3.4.2. Aktiva určená k obchodování

ESUO v likvidaci uzavřelo dohodu o úrokovém swapu a kombinaci dohod o úrokovém i meziměnovém úrokovém swapu. Reálnou hodnotu těchto úrokových swapů dostaneme, když v rozvahový den diskontujeme čisté fixní peněžní toky pomocí swapových sazeb cenných papírů s nulovým kuponem. Reálná hodnota těchto swapů (včetně naběhlých úroků) s konečnou splatností delší než jeden rok po rozvahovém dni je 13 milionů EUR (za rok 2006 to bylo 21 milionů EUR).

2.4. ÚVĚRY

Tento okruh zahrnuje dluhy vůči Evropským společenstvím, které budou splatné později než za jeden rok.

2.4.1. Úvěry poskytnuté z rozpočtu Evropských společenství a ESUO v likvidaci

v milionech EUR Úvěry se zvláštními podmínkami ESUO v likvidaci Celkem Celkem k 31.12.2006 161 39 200 Splátky (18) (8) (26) Změny účetní hodnoty 12 3 15 Celkem k 31.12.2007 155 34 189

Úvěry se zvláštními podmínkami

Jedná se o úvěry s preferenčními sazbami, které jsou součástí spolupráce s nečlenskými státy. Efektivní úrokové sazby se u nich pohybují mezi 7,39 % a 12,36 %.

Úvěry na bydlení od ESUO v likvidaci (ESUO)

Jedná se o úvěry z vlastních prostředků ESUO poskytnuté v souladu s článkem 54 a čl. 54 odst. 2 Smlouvy o ESUO. Tyto úvěry se poskytují s 1 % fixní sazbou, a tudíž se s nimi nakládá jako s úvěry s preferenčními sazbami. Efektivní úrokové sazby se pohybují mezi 2,806 % a 22,643 %.

2.4.2. Úvěry poskytnuté z vypůjčených prostředků

v milionech EUR Makrofinanční pomoc (MFA) Půjčky Euratom ESUO v likvidaci Celkem Celkem k 31.12.2006 977 442 499 1 918 Nové úvěry 0 39 88 127 Splátky (183) (1) (71) (255) Kurzové rozdíly 0 0 (34) (34) Změny účetní hodnoty 1 2 (4) (1) Celkem k 31.12.2007 795 482 478 1 755 Částka splatná do 1 roku 63 0 75 138 Částka se splatností nad 1 rok 732 482 403 1 617

Úvěry v rámci makrofinanční pomoci (MFA)

MFA je politicky motivovaný finanční nástroj účelově nevázané všeobecné podpory platební bilance a případně rozpočtu partnerských třetích zemí nacházejících se poblíž území EU. Má podobu střednědobých nebo dlouhodobých úvěrů nebo grantů nebo kombinuje obě uvedené formy a celkově doplňuje financování poskytované v souvislosti s programem změn a reforem, který podporuje MMF.

Na základě zohlednění závažnosti se metoda efektivní úrokové míry nepoužije samostatně na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady se zaúčtují ve výsledovce.

Půjčky poskytované Euratomem

Euratom je samostatný právní subjekt Evropské unie, který zastupuje Evropská komise. Cílem tohoto subjektu je poskytovat úvěry členským a nečlenským státům takto:

— úvěry Euratomu jsou členským státům poskytovány za účelem financování investičních projektů v členských státech vztahujících se k průmyslové výrobě elektrické energie v jaderných elektrárnách a k průmyslovým zařízením