Shrnutí Lotyšský systém soudnictví neustále zlepšuje svou kvalitu a účinnost, zejména prostřednictvím řady opatření, mezi něž patří vzdělávání a následné reformy struktury soudnictví. Informační a komunikační systém soudů a státního zastupitelství je na pokročilé úrovni a je dále rozvíjen. Nezávislost soudního systému byla podpořena posílením úlohy justice při výběru kandidátů na soudce a nejvyššího státního zástupce, jakož i při jmenování předsedů soudů. Navzdory získání nových pravomocí však Rada pro justici čelí nedostatku lidských zdrojů, což by mohlo bránit výkonu těchto nových pravomocí. Probíhají diskuse o vhodných způsobech, jak zvýšit efektivitu řešení případů finanční trestné činnosti. Soudcovská obec vyslovila pochybnost o zřízení samostatného soudu pro hospodářské záležitosti a možném zlepšení kvality a účinnosti, které by v této oblasti přinesl, a Rada pro justici se touto otázkou zabývá. Odebrání imunity soudcům v souvislosti se správními delikty a jednotný rejstřík stížností týkajících se soudního systému přispěje k dalšímu zvýšení odpovědnosti. V posledních letech přijalo Lotyšsko několik legislativních reforem zaměřených na posílení účinnosti protikorupčního rámce. Trestněprávní předpisy byly pozměněny tak, aby trestné činy zneužívání pravomoci, podplácení a obchodování s vlivem byly v souladu s mezinárodními normami. Přijatý zákon o oznamování poprvé poskytuje ucelený základ pro ochranu oznamovatelů. Došlo ke zlepšení schopnosti vyšetřovat případy korupce. Nadále však přetrvávají problémy týkající se stíhání případů korupce a jejich rozsuzování u soudů, kde řízení často zůstávají zdlouhavá. Probíhají práce na právních předpisech, které mají zlepšit transparentnost lobbování a posílit systém, aby se zabránilo střetu zájmů. Lotyšská ústava zaručuje svobodu projevu a informací a zakazuje cenzuru. Zákon o tisku a jiných hromadných sdělovacích prostředcích zakazuje monopolizaci tisku a jiných hromadných sdělovacích prostředků. V posledních letech byly vzneseny otázky týkající se skutečné nezávislosti Národní rady pro elektronické hromadné sdělovací prostředky. Cílem návrhu zákona, kterým se provádí revidovaná směrnice o audiovizuálních mediálních službách ve vnitrostátním právu, je posílit nezávislost orgánu stanovením požadavku, že rada nesmí vyžadovat ani přijímat pokyny od žádného jiného orgánu. Hlavní riziko pro pluralitu sdělovacích prostředků tkví ve vysoké koncentraci mediálního trhu. Sice existuje komplexní rámec pro ochranu novinářů, ovšem novináři stále častěji čelí urážlivým a jiným verbálním útokům, zejména v online prostředí. Systém brzd a protivah je podporován mimo jiné Úřadem veřejného ochránce práv, který zároveň působí jako orgán pro rovné zacházení, a ústavním přezkumem před Ústavním soudem, mimo jiné na základě individuální ústavní stížnosti. Zasedání kabinetu ministrů jsou navíc otevřená, což zároveň umožňuje, aby se těchto zasedání účastnila média a nevládní organizace. Ústava navíc stanoví, že pouze dvoutřetinová většina parlamentu může rozhodnout, že zákon je „neodkladný“. V rámci konzultace se zúčastněnými stranami se připravují nové „Pokyny pro soudržnou a aktivní občanskou společnost na období 2021–2027“.

I.Systém soudnictví

Lotyšský systém soudnictví má tři úrovně. V prvním stupni existuje devět okresních (městských) soudů zabývajících se občanskoprávními a trestněprávními věcmi a jeden okresní správní soud. Ve druhém stupni se občanskými a obchodními věcmi zabývá pět krajských soudů a existuje také jeden krajský správní soud. Nejvyšší soud ve třetím stupni projednává trestní, občanskoprávní a správní věci. Nezávislá Rada pro justici je pověřena účastí na tvorbě politik a strategií pro systém soudnictví a zlepšování jeho organizace. Rada se dále zabývá výběrem kandidátů na soudce, jmenováním a odvoláváním předsedů soudů, určováním struktury soudnictví a schvalováním obsahu odborné přípravy. Kandidáti na soudce jsou vybíráni prostřednictvím otevřeného výběrového řízení organizovaného Radou pro justici, jsou seřazeni podle výsledků a zařazeni na seznam, z něhož ministr spravedlnosti navrhuje parlamentu (Saeima) ke jmenování kandidáta s nejvyšším počtem bodů. Po třech letech a na základě hodnocení soudním orgánem jsou soudci na návrh ministra spravedlnosti parlamentem jmenováni na dobu neurčitou. Státní zastupitelství je nezávislou soudní institucí, která podléhá pravomoci nejvyššího státního zástupce. Lotyšská rada advokátů je nezávislou samosprávnou profesní organizací.

Nezávislost

Poté, co Rada pro justici získala další pravomoci s cílem posílit nezávislost soudnictví, přijala nový postup pro výběr kandidátů na soudce. V roce 2018 vstoupily v platnost změny zákona o soudní moci, které přenesly řadu pravomocí z výkonné a zákonodárné moci na Radu pro justici. To se týkalo zejména pravomocí jmenovat předsedy soudů (dříve jmenováni ministrem spravedlnosti), přeložit soudce (dříve parlament), schvalovat justiční vzdělávání (dříve Soudní správa, orgán Ministerstva spravedlnosti) a stanovit postup pro výběr kandidátů na soudce (dříve kabinet ministrů) . V dubnu 2020 rada vypracovala a schválila nový postup pro výběr kandidátů na soudce okresních (městských) a krajských soudů . Kandidáti na soudce jsou vybíráni prostřednictvím otevřené soutěže organizované komisí, kterou rada ustavila na tři roky a která se skládá ze tří senátorů (soudců Nejvyššího soudu), tří soudců krajských soudů a tří soudců okresních (městských) soudů. Výběr kandidátů na soudce je organizován v pěti kolech . Podle nového postupu zařadí Rada pro justici žadatele, který úspěšně prošel výběrem, na seznam s pořadím kandidátů na pozici soudce, a to na dobu tří let. V případě, že se pozice uvolní, je funkce soudce nabídnuta kandidátovi s nejvyšším počtem bodů. Je třeba poznamenat, že ministr spravedlnosti poté kandidáta na soudce představí parlamentu, který ho zvolí do úřadu. Poté, co byl soudce okresního (městského) soudu v úřadu tři roky, parlament jej na návrh ministra spravedlnosti a na základě posouzení jeho odborné práce Výborem pro kvalifikaci soudců ve funkci potvrdí na neomezenou dobu, nebo jej znovu jmenuje na další zkušební dobu až dvou let. V praxi se parlament řídí buď pozitivním, nebo negativním posudkem Výboru pro kvalifikaci soudců. Opětovné jmenování na další dvouleté období je vzácné, stejně jako jakékoli pochyby poslanců parlamentu týkající se kandidátů na soudce. Pokud je podle posudku Výboru pro kvalifikaci soudců práce soudce během tříletého období neuspokojivá, ministr spravedlnosti kandidáta na opětovné jmenování nenominuje. Nový postup zvyšuje úlohu soudců při výběru nových soudců, což je v souladu s doporučeními Rady Evropy . I když rozhodnutí parlamentu o nejmenování kandidáta na soudce na omezenou nebo neomezenou dobu nelze napadnout před soudem, mohou být všechna rozhodnutí Výboru pro kvalifikaci soudců týkající se soudní kariéry přezkoumána před disciplinárním soudem (komorou Nejvyššího soudu) . Je třeba rovněž poznamenat, že ačkoliv proti rozhodnutí parlamentu o odvolání soudců neexistuje možnost soudního přezkumu, disciplinární rozhodnutí Soudního disciplinárního výboru i rozhodnutí Rady pro justici soudnímu přezkumu před disciplinárním soudem podléhají.

Úloha soudnictví při výběru kandidáta na nejvyššího státního zástupce byla posílena. V březnu 2020 vstoupily v platnost změny zákona o soudní moci a zákona o Úřadu státního zástupce, jimiž byl změněn postup výběru kandidáta na nejvyššího státního zástupce. Nejvyšší státní zástupce je nyní jmenován parlamentem na návrh Rady pro justici, která rovněž stanoví postup a kritéria hodnocení kandidátů, kteří se přihlásili do otevřeného výběrového řízení . Rada své nové pravomoci k hodnocení a výběru kandidáta na nejvyššího státního zástupce, jenž byl později jmenován parlamentem, poprvé využila v červnu 2020 .

Míra vnímané nezávislosti soudnictví je průměrná. Míra vnímané nezávislosti soudnictví ze strany široké veřejností je průměrná (45 % ji hodnotí jako poměrně či velmi dobrou) a na této úrovni se udržuje. Rovněž v případě podniků byla tato míra shledána průměrnou (47 %), nicméně oproti předchozím pozitivním trendům se snížila .

Soudcům a státním zástupcům byla odebrána imunita v souvislosti se správními delikty. V červnu 2020 byla změnami zákona o disciplinární odpovědnosti soudců, zákona o soudní moci a zákona o státním zastupitelství odebrána imunita soudcům a státním zástupcům v případě správních deliktů (porušení správních předpisů), což bylo v souladu s doporučením skupiny GRECO . Rada pro justici odebrání tohoto typu imunity soudcům podpořila za předpokladu, že změny zákona o správní odpovědnosti vylučují z forem trestu správní vazbu . Současně se změnami zákona o disciplinární odpovědnosti soudců je stanoveno, že soudce lze pohnat k disciplinární odpovědnosti, pokud se dopustí správního deliktu, který hrubě porušuje normy kodexu soudcovské etiky, nebo pokud nerespektuje postavení soudce. Tato změna umožnila, aby správní delikt vedl za určitých podmínek k disciplinárnímu řízení před Soudním disciplinárním výborem.

Kvalita

Cílem zavedení jednotného rejstříku stížností je seskupit všechny stížnosti týkající se soudního systému. Tento portál spravovaný Soudní správou ukládá informace o stížnostech bez ohledu na to, která instituce stížnost obdržela a přezkoumala – zda Ministerstvo spravedlnosti, okresní (městský) soud, krajský soud nebo Nejvyšší soud. Rejstřík obsahuje informace o stížnosti a odpověď, která na ni byla poskytnuta, jakož i výsledné shrnutí stížnosti (odůvodněná, či neodůvodněná). Informace jsou rovněž sdíleny s Výborem pro kvalifikaci soudců jako jeden z několika zdrojů, jež tento soudní orgán používá při pravidelném hodnocení soudců.

Rada pro justici získala nové pravomoci v oblasti kariéry soudců a správy soudnictví, ale funguje jen s omezenými zdroji. Rada pro justici čelí v úsilí o zlepšení kvality soudního systému kapacitním omezením z důvodu nedostatku zaměstnanců (má asi jen čtyři zaměstnance) a patří k nejhůře vybaveným radám v EU . To ještě zhoršuje skutečnost, že Rada získala řadu nových pravomocí, pokud jde o kariéru soudců a organizační aspekty soudního systému, aniž by obdržela dostatek dalších lidských zdrojů. Soudní správa, orgán s téměř stovkou zaměstnanců pověřených správou soudů, zůstává pod pravomocí a kontrolou Ministerstva spravedlnosti. Soudní správa odpovídá na žádosti Rady pro justici týkající se kariéry soudců, ale není povinna reagovat na jiné žádosti rady, např. pokud jde o údaje o účincích reformy struktury soudnictví.

Přestože byly přijaty právní předpisy k vytvoření nového specializovaného soudu, probíhají diskuse o vhodných způsobech, jak zvýšit kvalitu a účinnost řešení případů hospodářské a finanční trestné činnosti. V červnu 2020 přijal parlament změny zákona o soudní moci, kterými byl v Rize vytvořen zvláštní soud pro hospodářské a finanční trestné činy, mimo jiné aby řešil často zdlouhavé soudní věci . Tento soud by měl být obsazen až deseti soudci , kteří by měli pravomoc rozhodovat v omezeném počtu oblastí (např. v trestních věcech týkajících se trestných činů praní peněz a korupce spáchaných veřejnými činiteli a v některých obchodních věcech). Ukázalo se však, že tato reforma je kontroverzní, neboť Rada pro justici vydala dvě stanoviska proti vytvoření samostatného „hospodářského soudu“, v nichž se uvádí, že neexistují žádné důkazy o tom, že by reforma vedla ke zlepšení kvality a účinnosti. Podle jejího názoru by vhodnějším řešením byla reforma trestního řízení, jakož i specializace soudců v rámci stávajících soudů (zejména v případech hospodářské a finanční trestné činnosti) . Rada pro justici rovněž provádí vlastní analýzu situace týkající se řešení soudních případů hospodářské a finanční trestné činnosti, včetně zdlouhavých řízení. Státní kontrolní úřad zahájil audit faktorů, které ovlivňují efektivní vyšetřování a rozhodování v trestních věcech v případě hospodářské a finanční trestné činnosti; tento audit se vztahuje na dvouleté období.

Byla zvýšena právní pomoc v občanskoprávních věcech. Změny zákona o státem zajišťované právní pomoci, které vstoupily v platnost v lednu 2019, stanoví, že osoby mají nárok na bezplatnou právní pomoc v určitých případech uvedených v občanském právu procesním, pokud příjmy těchto osob nepřesahují minimální měsíční mzdu stanovenou v Lotyšsku. Tyto změny zvýšily dostupnost právní pomoci .

Informační a komunikační systém soudů a státního zastupitelství je na pokročilé úrovni a je dále rozvíjen zavedením elektronického systému správy případů. Lotyšský systém soudnictví patří mezi nejpokročilejší v EU, pokud jde o informační a komunikační technologie pro statistiku správy případů a soudní činnosti, komunikaci s účastníky řízení a zveřejňování rozsudků online. Kromě toho jsou zveřejněné rozsudky v rámci EU v největším měřítku strojově čitelné . Za účelem vyhodnocení a měření práce soudů používá Soudní správa platformu obchodních informací (business intelligence) a zpracovává údaje mimo jiné ze soudního informačního systému, státního jednotného elektronického katastru nemovitostí a systému řízení zdrojů (finanční a personální údaje). Soudní informační systém se používá jako systém evidence práce soudů, který strukturovaným způsobem uchovává širokou škálu informací souvisejících se stavem vyřízení věci. V roce 2019 byl zahájen vývoj srovnávacího modelu pracovního vytížení. Tento model je založen na údajích o rozpočtu soudu, aby jej bylo možné propojit s ukazateli charakterizujícími práci soudu. Probíhá projekt na zavedení elektronického systému správy případů, přičemž první fáze zahrnuje vyšetřování a soudní proces a úplné zavedení je plánováno na rok 2023. Cílem projektu je modernizovat evidenci procesních úkonů a digitalizaci vedení záznamů. To usnadní práci donucovacích orgánů, státního zastupitelství a soudů a rovněž usnadní přístup účastníků řízení ke spisu.