[pic] | EVROPSKÁ KOMISE | V Bruselu dne 26.1.2011 KOM(2011) 17 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADě, EVROPSKÉMU HOSPODÁřSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONů PŘÍNOS REGIONÁLNÍ POLITIKY K UDRŽITELNÉMU RŮSTU V RÁMCI STRATEGIE EVROPA 2020 SEK(2011) 92 v konečném znění ÚVOD Toto sdělení popisuje, jakou úlohu hraje regionální politika v realizaci strategie Evropa 2020[1], zejména stěžejní iniciativy „Evropa účinněji využívající zdroje“. Evropská rada na svém zasedání dne 17. června 2010 zdůraznila, že politika soudržnosti musí tuto strategii podporovat, aby napomohla ekonomice EU vydat se na cestu udržitelného růstu, jenž vytváří pracovní příležitosti. Dosažení cílů strategie Evropa 2020 bude z velké části záviset na rozhodnutích přijatých na místní a regionální úrovni[2]. Regionální politika hraje zásadní úlohu při přechodu na investice do inteligentního a udržitelného růstu prostřednictvím opatření, která může podporovat za účelem řešení klimatických, energetických a environmentálních otázek. Strategické obecné zásady Společenství týkající se politiky soudržnosti[3] byly přijaty v roce 2006. Toto sdělení zohledňuje vývoj politiky v nedávné minulosti a změny právních předpisů pro posílení udržitelného rozvoje v regionech. Doplňuje nedávno přijaté sdělení o regionální politice a inteligentním růstu[4] a posiluje přínos této politiky ke strukturálním změnám v ekonomice a k realizaci strategie Evropa 2020. Změny investičních priorit regionální politiky[5] musí probíhat v kontextu přesměrování obecné hospodářské politiky na priority uvedené ve strategii Evropa 2020. Jinými slovy, regionální fondy by měly být ve vhodných případech využívány k podpoře strukturálních reforem[6]. S ohledem na současnou finanční situaci v Unii a na skutečnost, že v rámci stávajícího programového období politiky soudržnosti 2007–2013 je k dispozici ještě značné množství finančních prostředků[7], vyzývá toto sdělení subjekty zapojené do regionální politiky, aby jednali bez odkladu, více investovali do udržitelného růstu a využívali prostředky efektivněji. Obsahuje praktická doporučení, jak by měly regiony tuto politiku využívat k rozvoji nízkouhlíkové konkurenceschopné ekonomiky účinně využívající zdroje a odolné vůči změnám klimatu, včetně příkladů správné praxe uvedených v průvodním pracovním dokumentu útvarů Komise[8]. Komise bude úzce spolupracovat s celostátními a regionálními orgány, aby usnadnila realizaci těchto doporučení. UDRžITELNÝ RůST A REGIONÁLNÍ POLITIKA Na činnosti mající významný dopad na udržitelný růst je k dispozici přibližně 30 % z celkového objemu prostředků regionální politiky, které na období 2007–2013 činí 344 miliard EUR. Do konce roku 2009 bylo 22 % těchto prostředků na udržitelný růst přiděleno na specifické projekty, přičemž z celkového objemu prostředků regionální politiky bylo přiděleno 27 %. Tabulka č. 1: Přidělené prostředky politiky soudržnosti na období 2007–2013 přispívající k udržitelnému růstu [pic] Zdroj: Strategické zprávy členských států, září 2009 – leden 2010. Zejména investice do programů souvisejících s energetikou a životním prostředím byly pod průměrem. Na rozdíl od současnosti nebyly na počátku tohoto programového období energetická účinnost a energie z obnovitelných zdrojů považovány za priority. K prodlevám přispěly finanční krize, omezené veřejné rozpočty, administrativní problémy a nedostatek odborných zkušeností v těchto oblastech činnosti, které jsou pro řídicí orgány poměrně nové. Graf č. 1: Procento přidělených prostředků politiky soudržnosti na období 2007–2013 přispívajících k udržitelnému růstu vyčerpaných členskými státy [pic] Zdroj: Strategické zprávy členských států, září 2009 – leden 2010. Stěžejní iniciativa „Evropa účinněji využívající zdroje“ zdůrazňuje význam mobilizace prostředků regionální politiky[9] v konzistentní strategii financování využívající vnitrostátní, veřejné a soukromé zdroje. Předpokladem budou jasné národní strategie. Následující graf ukazuje, jak politika soudržnosti dosud posilovala vnitrostátní financování investic určených většinou na infrastrukturu a revitalizaci v oblasti životního prostředí. Graf č. 2: Celkové veřejné výdaje na ochranu životního prostředí jako podíl HDP (2008) [pic] COH MS: Cohesion Member State - NON COH MS: Non Cohesion Member State Zdroj: Eurostat, GŘ REGIO Následující mapy ukazují, že stávající přidělené prostředky regionální politiky pomohou řešit zjištěné nedostatky v udržitelném řízení zdrojů[10] v několika regionech a členských státech. Mapa č. 1: Situace členských států v oblasti udržitelného využívání zdrojů a plánované investice do udržitelného využívání zdrojů v období 2007–2013 v rámci politiky soudržnosti .[pic][pic] Výsledky v oblasti udržitelného využívání zdrojů Relativní postavení členského státu: čím vyšší číslo, tím lepší situace. Zdroj: Evropská komise, GŘ ECFIN . Zdroj: Evropská komise, GŘ REGIO V rámci regionální politiky se soustavně spolufinancuje budování environmentální infrastruktury v oblastech vodního hospodářství a nakládání s odpady, což pomáhá regionům plnit přísné požadavky stanovené ve směrnicích EU. Tyto investice jsou také příležitostí přispět ke zvýšení konkurenceschopnosti regionů a zároveň zachovat jejich životní prostředí a vytvářet pracovní místa. Komise se domnívá, že v rámci současného programového období mají řídicí orgány značný prostor k tomu, aby dostupné zdroje přidělily efektivněji. Ve stávajících operačních programech je možnost přehodnotit priority týkající se projektů a zahájit nové. Doporučení obsažená v tomto sdělení mají být vodítkem, jak nejlépe vybrat priority týkající se investic a jak nejlépe postupovat, aby se dosáhlo maximálních výsledků, pokud jde o udržitelný růst. Tyto rady jsou založeny na příkladech úspěšných projektů v některých regionech a městech. POSÍLENÍ PřÍNOSU REGIONÁLNÍ POLITIKY K UDRžITELNÉMU RůSTU V SOUčASNÉM PROGRAMOVÉM OBDOBÍ Aby se v současném programovém období zvýšil přínos regionální politiky k udržitelnému růstu, navrhuje toto sdělení dvoupilířový přístup: 1. Více investovat do udržitelného růstu : podpora většího strategického zaměření investic na udržitelný růst s důrazem na nízkouhlíkovou ekonomiku využívající účinně zdroje. 2. Lépe investovat do udržitelného růstu : zlepšení realizačních mechanismů posílením uplatňování zásad udržitelného rozvoje v operačních programech. První pilíř: Více investovat do udržitelného růstu: K plnění cílů udržitelného růstu v rámci strategie Evropa 2020 byly určeny tři priority: nízkouhlíková ekonomika, ekosystémové služby a biologická rozmanitost a ekologické inovace. Přechod k nízkouhlíkové ekonomice: zaměření na investice do energetické účinnosti, budov, obnovitelných zdrojů a ekologicky čisté dopravy V několika minulých letech byla na úrovni EU přijata řada významných nových opatření, včetně souboru opatření v oblasti klimatu a energetiky přijatého v roce 2008, souvisejícího technologického pilíře Strategický plán pro energetické technologie a přepracování směrnice o energetické náročnosti budov. - Regiony a města by měly využít nových příležitostí v oblasti investic do energetiky budov. Budovy představují 41 % spotřeby energie, a proto jsou klíčovou oblastí pro investice[11], aby bylo možné dosáhnout cílů strategie Evropa 2020. Investice tohoto druhu k jejich plnění mohou přispět tak, že podpoří účinnější využívání zdrojů a vytvoří místní pracovní místa. Změny nařízení o Evropském fondu pro regionální rozvoj (EFRR)[12] rozšířily jeho působnost na investice do energie z udržitelných zdrojů v budovách. V rámci regionální politiky se tradičně financovaly investice do energetické účinnosti pouze ve veřejných a komerčních budovách, nyní je však možné využít tyto prostředky také v sektoru bydlení, a to ve všech členských státech. Až 4 % prostředků z EFRR přidělených členským státům lze nyní využít na investice do energie v oblasti bydlení, které podporuje sociální soudržnost. Pokud se členské státy rozhodnou programy odpovídajícím způsobem pozměnit, mohlo by být v rámci stávajících programů přerozděleno 8 miliard EUR. Kromě toho, na podporu většího využívání tržních nástrojů, rozšířila další legislativní změna[13] využívání nástrojů finančního inženýrství na energetickou účinnost a energii z obnovitelných zdrojů v budovách, včetně stávajícího bydlení. Řídicí orgány by se měly těchto nových příležitostí rychle chopit a mít při tom na paměti úlohu, jakou v této investiční oblasti hrají místní orgány. - Regiony a města by měly podle svého místního energetického potenciálu urychlit investice do energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti. Dosažení cíle EU, aby v roce 2020 tvořila energie z obnovitelných zdrojů 20 % konečné spotřeby energie, by mohlo vytvořit další pracovní místa, přičemž mnoho z nich v blízkosti realizace těchto investic. Potenciál pracovních míst v oblasti energetické účinnosti je rovněž značný. Řídicí orgány by měly na energii z obnovitelných zdrojů a energetickou účinnost nahlížet jako na motor rozvoje, zejména ve venkovských a pobřežních oblastech, nejvzdálenějších regionech a na ostrovech, kde je možné využít potenciálu mořské energie. Regionální politika také může napomoci zvýšit podíl udržitelné energie v dálkovém vytápění a kogeneraci. Stejně důležité jsou investice do transevropské energetické sítě (TEN-E) a místních inteligentních distribučních sítí. - Řídicí orgány by měly dát prioritu projektům, které zvyšují účinné využívání zdrojů v dopravě. V odvětví dopravy je zapotřebí více úsilí o směřování investic do ekologicky čisté veřejné dopravy a snižování emisí uhlíku. V souladu s nedávnými doporučením EU[14] by měly regiony a města plně využít stávající přidělené prostředky EU na podporu přechodu na efektivnější způsoby dopravy. Mezi priority patří ekologicky čistá veřejná doprava ve městech, která v co největší míře využívá ekologicky čistá a energeticky účinná vozidla a nemotorizovanou dopravu, a dále železniční doprava, kde by měla být zvláštní pozornost věnována urychlení využití přidělených prostředků EU v orientační výši 19 miliard EUR na priority v oblasti transevropské dopravní sítě (TEN-T). V souvislosti s transevropskou dopravní sítí by se prostředky regionální politiky měly více zaměřit na realizaci základní sítě s vysokou přidanou hodnotou na úrovni EU s cílem odstranit problémová místa, zejména pokud jde o přeshraniční úseky, spojit intermodální uzly a podporovat interoperabilitu. Udržitelná evropská města Až 75 % emisí CO2 je vytvářeno ve městech[15], která proto mají zvláště důležitou úlohu při rozvoji nízkouhlíkové ekonomiky účinně využívající zdroje. Může se jednat o odvětvové projekty, jako jsou například ekologicky čistá veřejná doprava a energeticky účinné budovy, nebo holističtější přístupy, jako jsou opatření řešící živelný růst měst, ale vždy je nezbytné, aby subjekty odpovědné za plánování rozvoje měst zvážily, jak využít všechny dostupné nástroje na podporu udržitelného růstu. Příklady úspěšných projektů: - ucelený přístup k investicím do energie z udržitelných zdrojů v provincii Barcelona (Španělsko) prostřednictvím „Paktu primátorů“ a nástroje ELENA, - podpora investic v oblasti energetiky v obytných budovách v Litvě vytvořením fondu JESSICA o objemu 227 milionů EUR. Ekosystémové služby: zaměření na zachování a maximalizaci potenciálu přírodního prostředí EU nedosáhla v roce 2010 svého cíle zastavení poklesu biologické rozmanitosti. Aby se zintenzivnilo úsilí, dohodly se členské státy na novém cíli pro rok 2020[16], který podpoří nadcházející novou strategii EU týkající se biologické rozmanitosti. Na mezinárodní úrovni se EU zavázala jednat v duchu výsledků nedávné konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti[17], včetně zahájení práce na procesu mobilizace zdrojů za účelem realizace strategického plánu pro biologickou rozmanitost pro období 2011–2020. - Řídicí orgány by měly investovat do přírodního kapitálu jakožto zdroje hospodářského rozvoje. Ovzduší, voda, země, živočišné a rostlinné druhy, půda a moře představují přírodní zdroje, které jsou zásadní pro naše dobré životní podmínky a také pro naši ekonomickou budoucnost. Termín „ekosystémové služby“, který byl vytvořen u příležitosti hodnocení ekosystémů k miléniu v rámci Organizace spojených národů v roce 2004, označuje tyto přirozeně se vyskytující přínosy a ztráty, které mohou nastat, pokud nebudou zachovány. Zachovávání ekosystémů vede k udržitelné zaměstnanosti a socio-ekonomickému rozvoji. Přibližně 16,8 % pracovních míst v Evropě je nepřímo spojeno s přírodním bohatstvím[18]. Například odhadovaná hodnota opylování hmyzem činí pro evropské zemědělství 22 miliard EUR ročně[19]. - Řídicí orgány by měly prostředky regionální politiky využívat na předcházení přírodním rizikům jako prvku zachování přírodních zdrojů a přizpůsobení se změně klimatu. Předcházení rizikům může představovat účinnou investici, protože náklady na preventivní opatření jsou mnohem nižší než případné náklady na obnovu. Dobře vytvořené projekty předcházení rizikům mohou zachovávat ekosystémové služby, například kvalitu a množství vody, a být prospěšné pro biologickou rozmanitost, zemědělství a pobřežní oblasti. Posílením nárazníkové úlohy přírody se také zlepšuje schopnost přizpůsobovat se změně klimatu, která bude zapříčiňovat častější a závažnější přírodní katastrofy. - Řídicí orgány by měly dát prioritu „zelené infrastruktuře“. „Zelenou infrastrukturu“ tvoří lesy, řeky, pobřežní oblasti, parky, ekokoridory a další přírodní nebo polopřírodní prvky, které jsou klíčové pro poskytování ekosystémových služeb. Rozvoj zelené infrastruktury je zásadní pro zachování udržitelného životního prostředí, ve kterém bude naše ekonomika a společnost moci prosperovat. Zejména usnadňuje adaptaci na změnu klimatu a přispívá k tvorbě a řádné správě ekologických sítí. Řídicí orgány by proto měly zajistit, aby byl při hodnocení všech infrastrukturních projektů plně posouzen dopad na přírodní oblasti a využití půdy. Mělo by být posíleno využití příslušných nástrojů, jako je například integrovaná správa pobřeží a povodí, zejména pokud by mohly být dotčeny oblasti Natura 2000. Směrem k integrované správě ekosystémových služeb - Obnova záplavových oblastí za účelem adaptace na změnu klimatu a současně zachování dalších cenných ekosystémových služeb, jako je například dostupnost čisté vody (Maďarsko). - Rozvoj zelených infrastruktur, jako jsou například ekokoridory, aby bylo zajištěno fungování sítí Natura 2000 (Polsko). Ekologické inovace: důraz na mobilizaci inovačních partnerství a informační technologie Ekologické inovace jsou zásadním nástrojem v rámci úsilí o účinné využívání zdrojů, konkurenceschopnost a vytváření pracovních míst. - Řídicí orgány by měly ekologické inovace více podporovat. Ekologické inovace mohou vést k lepšímu využívání zdrojů a tvorbě nových pracovních míst ve všech hospodářských odvětvích. Například ekoprůmysl je v současnosti jedním z největších evropských průmyslových odvětví a zaměstnává zhruba 3,4 milionu lidí. V posledních letech rostl přibližně o 8 % ročně a v letech 2004–2008 bylo vytvořeno nových 600 000 pracovních míst[20]. - Řídicí orgány by měly podporovat klastry v oblasti ekologických technologií prostřednictvím partnerství s podniky. Geografická koncentrace vzájemně závislých skupin podniků, výzkumných institucí a dalších subjektů v oblasti inovací, která se často označuje jako „klastry“, představuje významné regionální bohatství. Řídicí orgány by měly podporovat environmentální a energetické klastry založené na partnerství veřejných a soukromých subjektů jako prostředek urychlení investic do ekologických inovací. - Řídicí orgány by měly prostředky regionální politiky používat na podporu informačních a komunikačních technologií (IKT) pro zelenou ekonomiku. Propojená infrastruktura IKT[21] a inovační služby a aplikace jsou klíčové pro zavádění zelených technologií a ekologických inovací. Proto by měly být tyto jednotlivé investice koordinovány a měly by se doplňovat, aby byly navzájem přínosné. Inteligentní rozvodné elektrické sítě, obnovitelné zdroje energie a inteligentní dopravní systémy jsou příklady oblastí, kde informační a komunikační technologie přinášejí značnou přidanou hodnotu, podporují snižování emisí a zároveň poskytují nové příležitosti na trhu pro ekologické inovace. Regiony využívající potenciál ekologických technologií a ekologických inovací - Rozvoj průřezové strategie podpory ekologických inovací v regionálních klastrech (Rakousko). - Investice do komplexního programu podpory podniků, který pomáhá malým a středním podnikům účinněji využívat zdroje (Spojené království). Investice do lidského kapitálu a zajištění toho, aby lidé disponovali potřebnými dovednostmi, budou klíčové pro budování společnosti využívající účinně zdroje. V souladu se stěžejní iniciativou „Agenda pro nové dovednosti a pracovní místa“ v rámci strategie Evropa 2020 může v oblastech rozvoje dovedností, tvořivosti, podnikavosti a inovačních schopností pracovní síly pomoci Evropský sociální fond. Je nezbytné, aby opatření regionální politiky byla vytvářena v součinnosti s dalšími politikami EU ve všech výše uvedených oblastech. Bylo by velmi vhodné, aby řídicí orgány využily doplňkové podpory v rámci politiky rozvoje venkova, programu LIFE+, 7. rámcového programu pro výzkum a vývoj a programu pro konkurenceschopnost a inovace. Druhý pilíř: Lépe investovat Začlenění zásad udržitelného rozvoje[22] do realizace programů financování v rámci regionální politiky zvýší jejich dopad na udržitelný rozvoj regionů, aniž by bylo zapotřebí dalších zmírňujících opatření nebo nástrojů. Integrace udržitelnosti do celého životního cyklu projektu - Zohlednění udržitelného rozvoje musí být nedílnou součástí každého plánu od jeho vytvoření přes realizaci až po jeho monitorování. Většina tvůrců politik a programových manažerů je sice s konceptem udržitelného rozvoje dobře obeznámena, ale není dostatečně zapojován do koncepce, realizace a hodnocení všech opatření. Aby se zvýšila účinnost využívání prostředků regionální politiky, je nezbytné věnovat této záležitosti pozornost v průběhu celého životního cyklu projektu[23]. Řídicí orgány by také měly při srovnávání různých metod investic z hlediska jejich nákladů na „životní cyklus“ posoudit dlouhodobější perspektivu, například tak, že do svých propočtů zahrnou zachování ekosystémů a biologické rozmanitosti. - Regiony a města by měly mnohem více využívat environmentálně šetrné veřejné zakázky. Environmentálně šetrné veřejné zakázky mohou zvýšit konkurenceschopnost evropských dodavatelů zboží a služeb. Směrnice týkající se ekologických veřejných zakázek umožňují, aby veřejné orgány vzaly v rámci zadávacího řízení v úvahu klimatické, environmentální a sociální aspekty. Na podporu využívání ekologických veřejných zakázek je již k dispozici řada postupů a metod[24]. V rámci regionální politiky může být také podporováno školení a informování úředníků odpovědných za veřejné zakázky na všech úrovních místních a regionálních orgánů. - Stanovení vhodných ukazatelů pro monitorování a hodnocení. Eurostat vytvořil soubor ukazatelů udržitelného rozvoje, které mohou celostátním a regionálním orgánům pomoci vyvinout vlastní ukazatele udržitelného rozvoje. Regionální politika může prostřednictvím technické pomoci podporovat tvorbu nástrojů hodnocení a monitorování[25], které tvůrcům politik pomáhají při rozhodování o tom, které typy investic by mohly nejvíce přispět ke snížení emisí CO2 v rámci programů. Příklady správné tvorby životního cyklu projektu Vytvoření speciálního environmentálního průvodce, který má zadavatelům projektů pomoci při jejich přípravě a výběru (Švédsko). Podpora environmentálně šetrných veřejných zakázek v Královehradeckém kraji prostřednictvím soutěže měst a dalších subjektů ve správné praxi. Vymezení konkrétních ukazatelů změny klimatu, biologické rozmanitosti a desertifikace pro monitorování pokroku (Bulharsko). | - Kontrola investic z hlediska odolnosti vůči změnám klimatu a účinného využívání zdrojů - Řídicí orgány by měly posuzovat operační programy a projekty z hlediska odolnosti vůči změnám klimatu. Posuzování programů a projektů nejen z hlediska jejich dopadu na životní prostředí, ale i jejich potenciálních slabých míst v případě změny klimatu je důležitou součástí zvyšování adaptability regionů. Bílá kniha o přizpůsobení se změně klimatu vyzývá regiony, aby do roku 2012 vytvořily „regionální strategie pro přizpůsobení“. Členské státy a regiony by měly stávající prostředky regionální politiky využívat na financování těchto nových strategií a jejich realizaci. - Řídicí orgány by měly směřovat investice do projektů s nejúčinnějším využitím zdrojů. Při investicích do velkých environmentálních infrastruktur by se měly plně zohlednit možnosti podle takzvané hierarchie způsobů nakládání s odpady a vodou zakotvené v právních předpisech EU[26]. To znamená, že by se nejdříve měla dát priorita předcházení vzniku odpadu, potom opětovnému použití a dále recyklaci a využití, například energetickému využití. Odstraňování je až poslední možností. Plány nakládání s odpady musí jasně upřednostňovat předcházení vzniku odpadů a recyklaci před jinými možnostmi. Pokud jde o vodu, řídicí orgány by měly dát prioritu projektům týkajících se šetření vodou, účinnějšího využívání vody, politiky v oblasti cen vody nebo nákladově efektivních opatření řízení poptávky. Mezi konkrétní příklady patří snižování úniků z potrubí, instalace kolektorů dešťové vody nebo opětovné použití recyklované vody. Tyto metodické přístupy mohou být rozšířeny na další oblasti s posouzením investičních možností z hlediska účinného využívání zdrojů. Příklady posuzování operačních programů z hlediska odolnosti vůči změnám klimatu a účinného využívání zdrojů Posouzení projektu regenerace pobřežní oblasti z hlediska klimatu vedoucí k rozhodnutí přemístit pobřežní silnici (Francie). Integrace recyklace, kompostování a bioplynové elektrárny do městské stanice zpracování odpadů v Sant'Antnin (Malta). | - . Lepší správa Regionální politika má výjimečné předpoklady pro to, aby přispívala k plnění cílů EU týkajících se udržitelného růstu, protože se jedná o „místní“ politiku, která podporuje víceúrovňovou správu a partnerství veřejného a soukromého sektoru v rámci integrovaných strategií. - Je zapotřebí, aby veřejná správa a tvůrci politik v členských státech začleňovali cíle udržitelného růstu do obecného rámce tvorby politik. Cílů strategie Evropa 2020 bude dosaženo účinněji, pokud bude využívání prostředků regionální politiky součástí širšího strategického rámce poskytujícího potřebnou právní jistotu a vhodné pobídky. V praxi to znamená, že programy a projekty by měly být doprovázeny změnami právního a správního rámce. - Řídicí orgány musí rozšiřovat partnerství a posilovat strategický obsah práce monitorovacího výboru programů. Lepší správa je zásadní pro dosažení udržitelnosti, jak potvrdila nedávná ex post hodnocení politiky soudržnosti v letech 2000–2006. Je to klíčový stavební prvek pro vytváření vlastní odpovědnosti a konsenzu o společné vizi mezi zúčastněnými subjekty, které jsou motorem realizace strategie a programů. K zapojení socio-ekonomických partnerských subjektů a občanské společnosti musí dojít už na samém počátku a musí přetrvat v průběhu celého programového cyklu. Monitorovací výbory musí pravidelně přezkoumávat pokrok v plnění dohodnutých cílů strategie a programů a rovněž případnou potřebu významné změny směřování. Udržitelnost programů může být posílena také rozvíjením celostátních tematických sítí s příslušnými orgány. Příklady správy posilující udržitelnost Sítě celostátních a regionálních orgánů v oblasti životního prostředí (Španělsko, Itálie, Polsko, Spojené království, Německo, Řecko) ve spojení s řídicími orgány strukturálních fondů a Fondu soudržnosti. Rozvoj kapacit nevládních organizací spolupracovat na tvorbě politik (Slovinsko). | - Podpora většího vzájemného přínosu při využívání finančních prostředků EU a průzkum inovačních přístupů k financování. V důsledku ekonomické krize již členské státy nemohou spoléhat pouze na financování z veřejného sektoru. Více by se mohly a měly zapojit soukromé společnosti, například v oblasti návrhů, stavby a provozu infrastruktur. Uplatňování zásady „znečišťovatel platí“ musí být posíleno a chápáno jako zásadní prvek udržitelnosti projektů.Jako další krok by měly být zváženy nástroje finančního inženýrství, aby bylo dosaženo větší komplementarity a vzájemného posílení omezených zdrojů, které jsou k dispozici. V regionální politice by se měly mnohem více využívat nástroje JEREMIE a JESSICA a měly by se uplatnit zkušenosti s dalšími nástroji, jako je například finanční nástroj pro sdílení rizik používaný v rámcových výzkumných programech EU. - Plné využití výhod přeshraničních opatření Regiony by měly investovat do udržitelného růstu prostřednictvím integrace politik týkajících se území a moří EU, zejména pobřežních oblastí, lesů a povodí s vysokým potenciálem biologické rozmanitosti. Spolupráce mezi členskými státy a regiony na ucelených souborech opatření a v rámci specifických územních nebo mořských oblastí, jako jsou přímořské oblasti, by přinesla další přidanou hodnotu.Zejména by řídicí orgány měly plně využít příležitostí, které nabízí přeshraniční, meziregionální a nadnárodní spolupráce, v souladu s novým cílem územní soudržnosti zavedeným Lisabonskou smlouvou. Strategie týkající se Baltského moře a Dunaje jsou příkladem přínosu opatření na makroregionální úrovni. ZÁVěRY Významné změny fungování regionální politiky mohou být sice plánovány až v příštím víceletém finančním rámci, ale toto sdělení ukazuje, jak mohou řídicí orgány sladit stávající programy regionální politiky s cíli strategie Evropa 2020 v oblasti udržitelného růstu. Celostátní, regionální a místní orgány se vyzývají, aby nyní jednaly a lépe využily dostupných finančních prostředků na podporu udržitelného růstu ve všech evropských regionech. Tato opatření by měla být vnímána ve spojitosti se stěžejní iniciativou „Evropa účinněji využívající zdroje“ a cíli strategie Evropa 2020 v oblasti klimatu a energetiky a doplňovat je[27]. Příloha 1 – Opatření k dosažení cílů strategie Evropa 2020 týkajících se udržitelného růstu prostřednictvím regionální politiky a jejím financováním Členské státy a regiony se vyzývají, aby: - přesměrovaly výdaje v rámci stávajících programových priorit na podporu přechodu na nízkouhlíkovou ekonomiku účinně využívající zdroje a posoudily potřebu změny programů s využitím doplňkové podpory v rámci politiky rozvoje venkova, programu LIFE+, 7. rámcového programu pro výzkum a vývoj a programu pro konkurenceschopnost a inovace, pokud jde o: - energetickou účinnost, energii z obnovitelných zdrojů a dekarbonizaci dopravy, - ekosystémové služby, zejména ochranu biologické rozmanitosti, přizpůsobování se změně klimatu a prevenci přírodních katastrof, - podporu ekologických inovací jak prostřednictvím klastrů, tak služeb a aplikací informačních a komunikačních technologií; - zajistily systematické zohledňování zásad udržitelnosti v každém kroku životního cyklu projektu, přičemž zvláštní pozornost by měla být věnována účinnějšímu využívání zdrojů; - se zabývaly změnou klimatu v rámci územního plánování, včetně místních, regionálních a makroregionálních strategií týkajících se zejména nadnárodních oblastí spojených s mořem nebo povodími; - prováděly specifická hodnocení a zařadily do výročních zpráv o provádění operačních programů speciální část věnovanou posouzení, do jaké míry jsou programy podporované v rámci regionální politiky v souladu s pokyny v tomto sdělení; - posoudily v kontextu národních programů reforem flexibilitu poskytovanou v operačních programech pro přesměrování prostředků regionální politiky na priority strategie Evropa 2020; - začaly s přípravou další generace programů, pokud jde o: - větší tematické zaměření na investice do ekologických projektů a přechod na nízkouhlíkovou ekonomiku odolnou proti změnám klimatu a zároveň zajištění integrovaného přístupu k udržitelnému rozvoji měst a/nebo venkova, přičemž je třeba plně zohlednit územní souvislosti a možnosti, - budování kapacit s využitím rozpočtů na technickou pomoc za účelem zapojení místních a regionálních subjektů a nevládních organizací do regionálních strategií přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů. Příloha 2 – Opatření k dosažení cílů strategie Evropa 2020 týkajících se udržitelného růstu prostřednictvím regionální politiky a jejím financováním Komise se zavazuje urychleně posoudit a podpořit žádosti o přesměrování prostředků na priority strategie Evropa 2020 a bude: - spolupracovat s mezinárodními a vnitrostátními finančními institucemi za účelem posílení a větší vzájemné přínosnosti zdrojů a v příslušných případech za účelem maximalizace využití finančních nástrojů, včetně intenzivnějšího využívání nástrojů JEREMIE a JESSICA. Zvláštní pozornost bude věnována energii z udržitelných zdrojů v obytných budovách na základě nedávných změn nařízení o strukturálních fondech; - spolupracovat s příslušnými orgány v členských státech a regionech za účelem vývoje cílených pilotních iniciativ a seminářů pro konkretizaci návrhů uvedených v tomto sdělení; - pomáhat celostátním a regionálním orgánům sdílením tematických odborných poznatků při provádění a monitorování programů; - mobilizovat dostupné zdroje ve stávajících operačních programech pro vybudování institucionální kapacity, aby se zajistilo uplatňování zásad udržitelného rozvoje a odstranily se překážky, zejména pomocí nástroje JASPERS; - dále pomáhat členským státům při mobilizaci dostupné technické pomoci pro jejich programy za účelem podpory regionálního udržitelného růstu a usnadnění přípravy životního cyklu projektů na všech správních úrovních; - identifikovat osvědčené postupy a podporovat pokračování jejich výměny mezi členskými státy v oblastech souvisejících s udržitelným růstem prostřednictvím iniciativ, jako jsou Regiony pro hospodářskou změnu nebo ESPON. - [1] KOM(2010) 2020. [2] Evropský parlament, 2009/2235(INI), 30. dubna 2010. [3] Úř. věst. L 291, 21.10.2006, s. 11. [4] KOM(2010) 553. [5] KOM(2010) 642 v konečném znění: Závěry páté zprávy o hospodářské, sociální a územní soudržnosti: budoucnost politiky soudržnosti. [6] KOM(2010) 700 v konečném znění: Přezkum rozpočtu EU. [7] KOM(2010) 110. [8] Podrobnosti v SEK(2011) 92 [9] Viz také Výbor regionů 223/2010. [10] Podrobnosti v SEK(2011) 92 [11] SEK(2008) 2865. [12] Nařízení (ES) č. 397/2009. [13] Nařízení (EU) č. 832/2010. [14] KOM(2009) 279 v konečném znění. [15] http://www.worldenergyoutlook.org/index.asp [16] „Zastavit v EU do roku 2020 úbytek biologické rozmanitosti a degradaci ekosystémových služeb, v maximálním proveditelném rozsahu je obnovit a současně zvýšit přínos EU k odvrácení úbytku biologické rozmanitosti v celosvětovém měřítku.“ [17] Desáté zasedání konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti (CBD COP10), Nagoja, říjen 2010. [18] TEEB: „The Economics of Ecosystems and Biodiversity“ (Ekonomika ekosystémů a biologické rozmanitosti): „TEEB for Local and Regional Policy Makers“ (TEEB pro místní a regionální tvůrce politik). [19] Gallai et al. 2009. [20] „ Nejkonkurenceschopnější průmyslová odvětví využívají nejúčinněji zdroje a naopak “, viz studie financovaná Evropskou komisí, projekt ENV.G.1/ETU/2007/0041. [21] KOM(2010) 245 v konečném znění/2, „Digitální agenda pro Evropu“ uvádí řadu opatření v této oblasti. [22] Komise pod předsednictvím Gro Harlem Brundtlandové (1987) tento koncept definovala jako uspokojení potřeb současných generací, aniž by byla ohrožena schopnost budoucích generací uspokojit své vlastní potřeby. [23] Evropský účetní dvůr, zvláštní zpráva č. 3/2009. [24] http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm [25] Příkladem je nástroj na výpočet emisí uhlíku „NECATER“ (Francie), viz SEK(2011) 92 [26] Rámcová směrnice 2000/60/ES o vodě a rámcová směrnice 2008/98/ES o odpadech. [27] Závěry ze zasedání Evropské rady ze dne 17. června 2010.