Sdělení Komise Radě o zahájení konzultací s Mauritánií podle článku 96 dohody z Cotonou /* KOM/2008/0537 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne KOM(2008) SDĚLENÍ KOMISE RADĚ o zahájení konzultací s Mauritániípodle článku 96 dohody z Cotonou SDĚLENÍ KOMISE RADĚ o zahájení konzultací s Mauritániípodle článku 96 dohody z Cotonou 1. Historické pozadí Historie Mauritánie[1] je od osmdesátých let poznamenána četnými pokusy o státní převrat. V roce 1984 se tak chopil moci plukovník Ould Taya, který vystřídal prezidenta Ould Haidallaha. Prezident Taya zůstal u moci téměř dvacet let. Režim prezidenta Tayay byl poznamenán řadou sporných voleb a zejména čistkami ve státní správě na etnickém základu na konci osmdesátých a začátku devadesátých let a rovněž dalšími akcemi etnické povahy, které způsobily odchod tisíce obyvatel Mauritánie do Senegalu a Mali. Za těchto okolností došlo ke státnímu převratu dne 3. srpna 2005, který provedli bez krveprolití příslušníci ozbrojených sil, kteří byli blízcí bývalému prezidentovi Ouldovi Tayaovi a kteří vytvořili vojenskou radu, jíž předsedal plukovník Ely Ould Mohamed Vall. Tato prozatímní vláda s podporou mezinárodního společenství a zejména Evropské unie řádně provedla příkladný přechod k demokracii. Řada demokratických ústavních, zákonodárných a prezidentských voleb se završila tím, že byl v březnu 2007 do úřadu uveden první demokraticky zvolený prezident v historii Mauritánie. Dne 6. srpna 2008 provedli generálové mauritánské armády, kteří byli bývalými členy vojenské rady a kteří řídili přechod k demokracii v Mauritánii v letech 2005 až 2007, nový nekrvavý státní převrat. Zvolený prezident Sidi Ould Cheikh Abdallahi a předseda vlády Yahya Ould Ahmed Waghf byli uvězněni (druhý jmenovaný byl propuštěn o několik dní později). Tentýž den odsoudily převrat předsednictví Evropské unie a Komise a vyzvaly k respektu demokracie a zákonného institucionálního rámce zavedeného od roku 2007, přičemž vyžadovaly propuštění prezidenta a předsedy vlády a jejich návrat do funkce. Jeden z generálů pučistů, Mohamed Ould Abdel Aziz, se vzápětí sám prohlásil za hlavu „Vysoké státní rady ozbrojených a bezpečnostních sil“ (junta), složené z 11 příslušníků ozbrojených sil, která podle něj „učiní opatření, jež je třeba učinit, aby zajistila kontinuitu státu a dohlížela v součinnosti se státními orgány, politickými silami a občanskou společností nad konáním prezidentských voleb“ . Státní převrat z velké většiny odsoudilo mezinárodní společenství včetně Spojených států amerických a Africké unie, která, stejně jako Arabská maghrebská unie, pověřila komisaře pro mír a bezpečnost, velvyslance Ramtane Lamamru, aby zjistil vývoj situace a pomohl podporovat mírové řešení této krize. Tato událost byla završením politické krize, která trvala již tři měsíce, ale která až do okamžiku převratu respektovala ústavní rámec. Dne 6. května 2008 nahradil mauritánský prezident předsedu vlády, Zeina Ouldu Zeidana, který byl v úřadu od přechodu k demokracii, politikem, který mu byl bližší, a sice předsedou vládnoucí strany Yahyaou Ahmeddem el Waghfem. Jeho vláda se rychle stala předmětem kritiky zejména proto, že v sobě spojovala prvky bývalé Tayaovy diktatury a „umírněných islamistů“. Pod pohrůžkou vyslovení nedůvěry, kterou navrhli poslanci-disidenti z prezidentské strany, Národního paktu pro demokracii a rozvoj (PNDD), podal předseda vlády dne 3. července 2008 demisi své vlády, tedy šest týdnů poté, co začala vládnout. Prezident znovu dosadil předsedu vlády a 15. července 2008 byla jmenována nová vláda bez islamistů, která však nedosáhla podpory parlamentní většiny a příslušníků ozbrojených sil, kteří byli vždy podezřívání z podpory parlamentních roztržek. Několik dnů před převratem oznámilo 25 poslanců a 23 senátorů svůj odchod z prezidentské strany, Národního paktu pro demokracii a rozvoj (PNDD). Oficiálně protestovali proti údajnému rostoucímu autoritarismu hlavy státu, jeho „pletichaření“ a jeho neochotě svolat zvláštní zasedání parlamentu, na kterém by se zpovídal ze svých údajných zpronevěr a podvodů. Ráno po státním převratu podepsal mauritánský prezident dekret, kterým propustil ze služby velitele armády, četnictva a prezidentské stráže. Byl to právě velitel prezidentské stráže, generál Mohamed Ould Abdel Aziz, kdo inicioval tento převrat tím, že vytvořil Vysokou státní radu pod svým předsednictvím. Na druhý den po státním převratu generál Mohamed Ould Abdel Aziz pronesl řeč, ve které vyzval k tomu, aby země zůstala jednotná, přičemž potvrdil, že bude usilovat o to, aby „ vyřešil všechny problémy, kterým země čelí, a zavedl vládu spravedlnosti a rovnosti“ . Obklopen členy Vysoké státní rady poté generál Mohamed Ould Abdel Aziz prohlásil, že „ozbrojené síly stojí na straně lidu, aby společně zakotvily demokracii, kterou právě ony přinesly a kterou se zavazují strážit. Budeme se věnovat řádné správě státních záležitostí, reorganizujeme státní správu, posílíme státní pilíře a budeme zachovávat právní stát“ , přičemž zároveň navrhl uspořádat co nejrychleji nové prezidentské volby. Příslušníci ozbrojených sil a odpovědné osoby, které je podporují, ospravedlnili tento státní převrat jako jediné možné řešení vzhledem k zablokování institucí v posledních měsících a k pokračujícímu zhoršování situace v zemi. 2. Návrh Komise Komise považuje za naprosto nepřijatelné jakékoliv řešení, které porušuje v zemi platný ústavní rámec. Usuzuje, že řešení respektující tento ustavní rámec, i když by bylo obtížné, bylo možné a že by bylo mnohem příznivější než pouhé zastavení demokratického procesu, který byl zahájen s podstatnou politickou a finanční účastí ze strany mezinárodního společenství a zejména EU. Článek 9 odst. 2 dohody o partnerství AKT-ES podepsané dne 23. června 2000 v Cotonou a revidované dne 25. června 2005 v Lucemburku definuje podstatné prvky, na kterých se toto partnerství zakládá. Demokratické zásady a zásady právního státu jsou základem domácích a mezinárodních politik stran a představují podstatné prvky této dohody. Vzhledem k tomuto článku a k podmínkám, za jakých vojenská junta převzala v Mauritánii moc, Komise konstatuje, že došlo ke zvlášť závažnému a zjevnému porušení těchto podstatných prvků a považuje tuto situaci za zvláště naléhavý případ v souladu s čl. 96 odst. 2 písm. b) této dohody. Považuje proto za nezbytné zahájit konzultace s orgány, které jsou v Mauritánii u moci, aby se zjistila možná řešení této krize s cílem znovu obnovit ústavní pořádek. Tyto konzultace budou probíhat v souladu s článkem 96 revidované dohody z Cotonou. Vezmou v úvahu zejména výsledky vyjednávání a konzultací, které vede Evropská unie a rovněž další mezinárodní organizace, zvláště Africká unie. Takovýto dialog umožní vojenské juntě, které je v Mauritánii u moci, aby upřesnila své záměry a návrhy na vyřešení této krize, a Evropské unii, aby posoudila, jak by mohla na základě tohoto dialogu podporovat iniciativy směřující k dodržování zásad podle čl. 9 odst. 2 revidované dohody z Cotonou. Z těchto důvodů Komise navrhuje Radě, aby vyzvala Mauritánskou islámskou republiku ke konzultacím podle článku 96 revidované dohody z Cotonou v souladu s přiloženou předlohou dopisu. Komise navrhuje, aby se během konzultací probíhající činnosti spolupráce omezily na činnosti humanitární povahy nebo na činnosti, z nichž má přímý prospěch obyvatelstvo (včetně podpor z finančního balíčku B 9. ERF na odstranění následků záplav), a na provádění plateb souvisejících s již prováděnými smlouvami (včetně prací na silnicích a infrastruktuře), přičemž budou dodrženy zvláštní podmínky dohod o financování. Činnosti humanitární povahy mohou také zahrnovat případnou pomoc obětem obchodování s lidmi, žadatelům o azyl, uprchlíkům a migrantům, jejichž životy či zdraví jsou ohroženy . Do té míry, do jaké příprava nových programů v rámci nedávno schváleného 10. ERF vyžaduje opakované kontakty s vnitrostátními orgány, budou přípravné činnosti na projektech omezeny, vyjma případných činností humanitární povahy nebo činností, z kterých má přímý prospěch obyvatelstvo. Pokud jde o činnosti založené na nástrojích Společenství určených na vnější pomoc, Komise navrhuje obdobné zacházení jako u nástrojů založených na dohodě z Cotonou, přičemž budou dodržována ustanovení nařízení o těchto nástrojích a rovněž finančního nařízení. Komise v současné době ověřuje, zda jsou nadále splněny podmínky provádění dohody o partnerství v odvětví rybolovu a jejího nedávno revidovaného protokolu a vyhrazuje si na základě tohoto ověření možnost vyvodit důsledky, které z něj podle dohody o partnerství v odvětví rybolovu s Mauritánií vyplývají. PŘÍLOHA V Bruselu dne Dočasný předseda vládyMauritánské islámské republikyNouakchottMauritánie PŘEDLOHA Vážený pane předsedo vlády, ve svém prohlášení ze dne 6. srpna 2008 týkajícím se státního převratu, ke kterému v Mauritánii došlo, vyjádřilo předsednictví Evropské unie hluboké odsouzení tohoto násilného činu a vyzvalo k návratu k ústavnímu pořádku v co nejkratší lhůtě, přičemž připomnělo, že politické napjetí se má řešit v rámci institucionálního rámce vzešlého z procesu přechodu k demokracii. Tentýž den odsoudila ve svém prohlášení státní převrat Evropská komise, přičemž vyzvala k dodržování demokracie a zákonného institucionálního rámce ustanoveného v Mauretánii od roku 2007 a připomněla rizika, která tato situace představuje pro provádění spolupráce Společenství. V prohlášení Komise dále uvedla, že situace bude v daném okamžiku posouzena podle použitelných ustanovení dohody z Cotonou, již Mauritánie podepsala. Podle čl. 96 odst. 2 písm. b) dohody z Cotonou a vzhledem k tomu, že se jedná o závažné a zjevné porušení podstatných prvků uvedených v článku 9 této dohody, máme tu čest vyzvat jménem Společenství a členských států EU Vaši zemi ke konzultacím s cílem, jak je stanoveno v dohodě, důkladně situaci přezkoumat a pokud to bude možné, nalézt řešení. Navrhujeme, aby se tyto konzultace konaly v brzké době, v termínu stanoveném po společné dohodě, v budově Rady Evropské unie v Bruselu. S výrazem nejhlubší úcty, Za Radu Za Komisi Kopie: Předsednictví Rady ministrů AKT-EU Předsednictví Výboru velvyslanců AKT Generální sekretariát skupiny států AKT [1] Mauritánie není členem ani organizace ECOWAS (ze které vystoupila v roce 2000), ani ZAHMU, ale je členem Arabské ligy a Arabské maghrebské unie (AMU). Země se účastní barcelonského evropsko-středomořského procesu jakožto plnohodnotný člen od roku 2007. Je také čelnem Unie pro Středomoří.