V listopadu 2013 zasáhl Filipíny tajfun Haiyan, který způsobil jednu z nejhorších přírodních katastrof posledních let. Obyvatelé Filipín se nadále potýkají s jejími důsledky. Několik měsíců poté, co zemi zasáhla tato bouře, jež způsobila smrt více než 6 200 lidí a více než čtyři miliony lidí vyhnala z jejich domovů, se lidé stále snaží obnovit své domovy a existenční podmínky. EU se podílela na poskytování přístřeší, potravin, čisté vody a hygienické infrastruktury, a pomohla tak více než 1,2 milionu lidí prostřednictvím humanitární pomoci ve výši přesahující 180 milionů EUR. Podpořila místní obyvatelstvo v jeho úsilí o obnovu a lepší připravenost na případné budoucí přírodní katastrofy. Vedoucí úlohu v oblasti koordinace, výměny informací, vyhodnocování potřeb, nasazení odborníků a poskytování humanitární pomoci a civilní ochrany sehrálo středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události.

V Jižním Súdánu, který je nejmladším a jedním z nejchudších států na světě, došlo k nárůstu vnitřního napětí a k bojům. Od konce roku 2013, kdy politický konflikt v zemi přerostl do násilné podoby, bylo zabito nejméně 10 000 lidí. Téměř dva miliony mužů, žen a dětí uprchly ze svých domovů a přibližně 470 000 lidí vyhledalo přístřeší v sousedních zemích. Konflikt umocnil humanitární potřeby. Do konce roku 2014 byla humanitární pomoc poskytnuta 3,8 milionu obyvatel Jižního Súdánu, včetně více než 245 000 uprchlíků. V roce 2014 poskytla Komise v rámci reakce na tuto krizi humanitární pomoc ve výši nad 110 milionů EUR. Celková výše pomoci EU (včetně pomoci poskytnuté členskými státy) činila více než 267 milionů EUR. V regionu trvale působí humanitární odborníci EU, kteří úzce spolupracují s humanitárními organizacemi a monitorují účinné využívání prostředků EU s ohledem na humanitární potřeby.

Program zvyšování odolnosti vůči katastrofám podporuje nové přístupy ke kombinování humanitární a rozvojové pomoci za účelem dosažení lepších účinků. Díky spolupráci mezi nástroji řízení humanitární pomoci a dalšími nástroji EU v oblasti analýzy rizik a zranitelných míst a stanovení strategických priorit se v řadě situací podařilo stanovit specifické oblasti součinnosti a soudržnosti:

Etiopie – GŘ ECHO a delegace EU zahájily program RESET, který kombinuje humanitární a rozvojový přístup k odolnosti vůči katastrofám,

Středoafrická republika – nově zřízený svěřenský fond EU (EUTF) se zaměřuje na propojení okamžité pomoci, obnovy a rozvoje (LRRD) a odolnosti vůči katastrofám s příspěvky z Evropského rozvojového fondu (ERF), z nástroje pro rozvojovou spolupráci, od GŘ ECHO a od členských států. Činnost EUTF je doplněním zásahu v rámci nástroje stability,

akční program PROACT pro odolnost vůči katastrofám, který financuje GŘ DEVCO na základě finančního nástroje pro rozvojovou spolupráci, se soustředí na předcházení krizím a na strategii reakce v období po krizi a přispívá k programům záchranné sítě v součinnosti s pomocí GŘ ECHO v dotčených zemích a

Nástroje EU pro výzkum a vývoj přispěly k prohloubení znalostí o snižování rizika katastrof, civilní ochraně a řešení krizí prostřednictvím široké škály projektů zahrnujících různé zúčastněné strany činné ve výzkumu, vytváření politik a operacích v terénu (průmysl / MSP, záchranáři, jednotky civilní ochrany, subjekty s rozhodovací pravomocí atd.). Zejména ze sedmého rámcového program pro výzkum a vývoj, včetně programu pro životní prostředí (na který dohlíží GŘ RTD) a programu zabezpečených společností (na který dohlíží GŘ HOME), byly financovány činnosti, které podporují politiky humanitární pomoci a civilní ochrany a které jsou nyní vyvíjeny v rámci programu Horizont 2020 v úzké spolupráci s GŘ ECHO.

Operace v oblasti civilní ochrany

K hlavním nástrojům pomoci při mimořádných událostech patří mechanismus civilní ochrany Unie. Komise (GŘ ECHO) podporuje a usnadňuje spolupráci mezi 34 státy, které se tohoto mechanismu účastní, s cílem zlepšit předcházení přírodním a technologickým katastrofám a katastrofám způsobeným člověkem a připravenost na ně, a to jak na území Evropy, tak mimo něj.

Mechanismus civilní ochrany Unie byl v roce 2014 aktivován 30krát, a to na základě žádostí o pomoc, předběžného varování a monitorování. Většina těchto aktivací se týkala přírodních katastrof, včetně následujících:

záplavy v Bosně a Hercegovině, Srbsku a Chorvatsku,

lesní požáry ve Švédsku a v Řecku,

extrémní počasí ve Slovinsku a

tropické cyklóny, zemětřesení a tsunami.

Devět případů se týkalo katastrof způsobených člověkem, včetně občanských nepokojů nebo konfliktů a námořního znečištění a nehod (např. v Norsku a na Kypru).

Pomoc může být poskytována v podobě věcné pomoci, vybavení a příslušných týmů, ale může spočívat rovněž ve vyslání odborníků, kteří provedou vyhodnocení a usnadní koordinaci. Pokud o pomoc požádá třetí země, mechanismus civilní ochrany Unie se opírá o vládní zdroje a obvykle působí souběžně s humanitárními pracovníky nebo jim úkoly předává. Operačním střediskem mechanismu civilní ochrany Unie je středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (ERCC), jež funguje 24 hodin denně 7 dní v týdnu a na něž se může s žádostí o pomoc obrátit jakákoli země v EU nebo mimo ni, která je postižena katastrofou a nezvládá její dopady.

V roce 2014 potvrdila Evropská rada koordinační mandát střediska ERCC. Komise na podporu operací v terénu poskytla členským státům EU a přidruženým uživatelům referenční mapy, mapy s rozsahem škod a mapy, na nichž jsou podle stupnice zobrazeny oblasti zájmu, vytvořené pomocí služby Copernicus (služba počáteční provozní činnosti GMES – zvládání mimořádných situací, GMES Initial Operations – Emergency Management Service), pro niž je jediným místem k aktivaci středisko ERCC. Služba byla aktivována 50krát (z toho 26 aktivací se týkalo záplav, 3 lesních požárů 4 aktivace se týkaly krizí souvisejících s uprchlíky a vnitřně vysídlenými osobami) a byly vytvořeny mapy na základě informací z družic pro různé druhy katastrof nebo krizí. Středisko ERCC rovněž využívalo analytickou a technickou podporu Společného výzkumného střediska, interního vědeckého útvaru Komise (např. prostřednictvím GDACS).

Nové právní předpisy týkající se mechanismu civilní ochrany Unie kladou větší důraz na řízení rizik a na předcházení katastrofám a připravenost na ně. Ve spolupráci s UNOCHA/UNEP proběhly mise v oblasti připravenosti na katastrofy / environmentální mise v Mosambiku, na Šalamounových ostrovech a v Bangladéši. Mnoho zemí, které se účastní mechanismu civilní ochrany Unie, nabídlo pomoc Jižnímu Súdánu, Ukrajině a Iráku s cílem podpořit úsilí národních vlád a/nebo mezinárodních organizací v oblasti řešení zhoršující se humanitární situace. Ve všech případech byla zajištěna doplňkovost mezi humanitární pomocí a civilní ochranou.

Země mechanismu civilní ochrany Unie a GŘ ECHO a jeho partneři vyvinuli značné úsilí s cílem reagovat na epidemii eboly v západní Africe. Středisko ERCC od samého počátku hrálo klíčovou úlohu v oblasti koordinace reakce EU a pořádalo koordinační schůze již od začátku léta 2014, tedy dlouho předtím, než Světová zdravotnická organizace tuto epidemii prohlásila za „ohrožení veřejného zdraví mezinárodního významu“. Byla zřízena pracovní skupina EU pro ebolu, která sdružovala všechny relevantní útvary Komise (ústředí a terénní pracovníky), Evropskou službu pro vnější činnost (ESVČ), včetně delegací EU v postižených zemích, různé orgány OSN a humanitární partnery Komise, přičemž jejím cílem bylo zajišťovat nepřetržitou výměnu informací mezi všemi zúčastněnými stranami. Za účelem posílení evropské reakce Evropská rada v říjnu jmenovala komisaře Stylianidese koordinátorem EU pro boj proti viru Ebola.

Kromě toho, že zajišťovalo koordinaci odezvy, působilo středisko ERCC také jako provozní uzel zajišťující propojení žádostí o pomoc s nabídkami pomoci a sehrálo významnou úlohu v oblasti usnadňování logistiky a přepravy. Mechanismus civilní ochrany Unie byl na žádost WHO aktivován v srpnu a čtrnáct zemí, které jsou jeho součástí, poté jeho prostřednictvím poskytlo věcnou pomoc a odborné znalosti a devět zemí dvoustrannou pomoc. EU koordinovala a spolufinancovala dopravní operace, například dvě cesty tam a zpět nizozemské námořní lodě s 10 000 tunami pomoci pocházející z celé Evropy. Středisko ERCC podpořilo více než 100 nákladních letů do postižených zemí. Do konce roku podaly země mechanismu civilní ochrany Unie více než 100 žádostí o spolufinancování přepravy v celkové hodnotě více než 8 milionů EUR. V rámci mechanismu civilní ochrany Unie byli rovněž nasazeni čtyři odborníci podporující mise útvaru pro hodnocení katastrof a koordinaci při OSN (UNDAC) v Libérii, Ghaně a Mali. A konečně, neméně důležitým krokem Komise bylo zřízení unijního systému lékařské evakuace pro mezinárodní zdravotnické pracovníky, který řídilo středisko ERCC. Tento systém byl při mnoha příležitostech úspěšně aktivován a zajistil lékařskou evakuaci mezinárodních humanitárních pracovníků do dobře vybavených nemocnic v Evropě.