ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.10

Komise strategii připravuje s tím, že se nejedná o zvláštní zacházení pro region, i když by to mohlo přinést pokrok v makroregionální politice EU. Tato strategie proto nesmí být strategií „tří ne“, a to přes následující úvahy: 1) Strategie nezakládá požadavek na nové finanční prostředky z EU. Ačkoliv je kladen důraz na lepší využívání stávajících finančních prostředků, mohlo by přicházet v úvahu využití dodatečných mezinárodních, státních, regionálních nebo soukromých finančních prostředků v tomto regionu. 2) EHSV spatřuje v koordinaci finančních zdrojů určených k dosažení stanovených cílů zlepšení, které díky průběžnému přezkumu umožní nalézt nové možnosti financování. Doporučuje, aby byl zřízen zvláštní fond. 3) Strategie nevyžaduje žádné změny právních předpisů EU, protože EU vydává právní předpisy pro EU-27, nikoliv pro jediný makroregion. V souladu se svými doporučeními uvedenými ve stanovisku k tématu Strategie pro region Baltského moře (1) však EHSV navrhuje, aby byly posíleny zdroje útvarů Komise s cílem zaručit řádnou podporu této strategie. 4) EHSV se domnívá, že za účelem věnování pozornosti určitým cílům, a v případě, že by to bylo odsouhlaseno, by subjekty zapojené do posílené územní spolupráce mohly provést změny na regionální, národní či jiné úrovni. 5) Strategie nevytváří žádné další struktury, jež by se zásadně lišily od struktur, jež jsou již známy ze současné praxe v EU. Bude prováděna pomocí struktur spolupráce, jež jsou pro tento region nové, a pomocí stávajících orgánů, jejichž doplňkovost musí být optimalizována. 6) EHSV je toho názoru, že je nutné co nejvíce omezit administrativní požadavky. Je třeba zřídit skupinu výzkumných pracovníků, kteří by vědecky analyzovali a zkoumali otázky související se strategií pro Podunají. Musí být zaveden systém stipendií, který bude napomáhat činnosti této skupiny.
1.15

EU a členské státy by si měly zamést před vlastním prahem, co se týče všech výzev udržitelného rozvoje a přechodu k zelené ekonomice. EHSV je přesvědčen, že EU může posílit svoji vyjednávací pozici na konferenci Rio+20, pokud bude věrná své historické odpovědnosti a stanoví si ambiciózní cíle v oblasti udržitelného rozvoje. V některých oblastech tak již učinila, v jiných je toho ještě třeba učinit hodně a v některých se ještě nezačalo. Výbor naléhavě vyzývá Radu, Komisi a Evropský parlament, aby do roku 2020 plně provedly všechny stávající cíle týkající se snížení emisí a přezkoumaly, zda cíl stanovený pro rok 2020 týkající se snížení emisí nelze zvýšit na 25 %, aby mohly být hospodárně dosaženy budoucí cíle a byla připravena cesta pro další globální dohody. Členské státy by měly urychleně zavést všechna nutná opatření za účelem dosažení cíle zvýšit do roku 2020 energetickou účinnost o 20 %. Obecně by EU měla zohlednit důsledky, které bude mít přechod k zelenější ekonomice podporující udržitelnější rozvoj pro jednotlivé politiky při určování nového víceletého finančního rámce, v návrhu svých hlavních politik, jako je zemědělská politika, politika soudržnosti, obchodní politika a rozvojová politika a v dalším provádění strategie Evropa 2020. Po konferenci Rio+20 by EU měla přepracovat svoji strategii udržitelnosti.
3.3.9

Praxe omezení financovaného kapitálu by měla dvojí výhodu. Na jedné straně by odradila osoby, jež nejsou solventní, nakupují a poté jsou nadměrně zadlužené. Na straně druhé by poskytla věřiteli záruku o serióznosti spotřebitelů, jelikož prokázali schopnost šetřit. EHSV by si rovněž přál, aby opatření vycházelo ze základní zásady – odpovědné poskytování úvěru pro odpovědné dlužníky.
3.1

Komise oprávněně prohlašuje, že jednotný trh služeb není sám o sobě cílem, ale nástrojem ke zlepšení každodenního života a prosperity evropských podniků a občanů. Přínos jednotného trhu k těmto horizontálním cílům by zasluhoval větší pozornost. Směrnice o službách vznikla v době platnosti staré smlouvy, kde byl hospodářský význam považován za hlavní prioritu vnitřního trhu. V Lisabonské smlouvě již další otázky nejsou podřazeny ekonomickým zájmům, ale mají stejný stupeň důležitosti. Je zajímavé prozkoumat povahu vztahů existujících mezi právními předpisy a judikaturou, které vznikly během působení staré smlouvy, a novou smlouvou. Ve stanovisku k aktu o jednotném trhu EHSV doporučil přezkoumat směrnici o vysílání pracovníků ve světle nové Smlouvy. Bylo by zajímavé zjistit, zda by přezkum rozsudků ESD, které upřednostňují vnitřní trh (bývalý článek 49), mohl také přinést nové podněty.
1.5

Chceme-li, aby lidé mohli odcházet do důchodu později, musíme rovněž zajistit, aby mohli déle pracovat. To znamená vytvářet a koncipovat pracovní místa tak, aby bylo možné pracovat až do dosažení obvyklého věku odchodu do důchodu. K tomu je nezbytná důsledná změna směrem k pracovnímu prostředí odpovídajícímu věku. — Přitom nejde jen o to přizpůsobit pracovní místa cíleně starším osobám, ale i o to zorganizovat práci tak, aby bylo možné zohlednit proces stárnutí ve všech fázích profesní kariéry. — To vyžaduje balíček opatření, aby bylo možné zajistit, že osoby všech věkových skupin budou mít skutečně možnost najít práci a dlouhodobě ji vykonávat. — Pracovní podmínky i pracovní prostředí musí být uzpůsobeny pracovním silám všech věkových kategorií. Musí se bojovat proti diskriminaci a negativním klišé vůči starším zaměstnancům. — U všech opatření je důležitá odpovědnost veřejné správy a podniků, stejně jako ochota jednotlivců chtít déle pracovat – k tomu patří i ochota k celoživotnímu učení a ke zdravotní prevenci.
—

zřízení nezávislého monitorovacího střediska pro přeshraniční zdanění, které by se po raném počátečním období, kdy by působilo pod záštitou Evropské komise a mělo by specifické zdroje a jasně stanovené funkce, zároveň během tří let vyvinulo v instituci s plnou právní subjektivitou podle veřejného práva se statusem strategické agentury. Cílem monitorovacího střediska je neustále získávat podrobné a praktické znalosti o stávajících daňových překážkách a jejich vývoji a jeho funkce by měly zahrnovat: — zkoumání daňových překážek nahlášených občany EU; — provádění průzkumu za účelem odhalení dalších překážek; — zjišťování účinnosti úsilí neustále vyvíjeného za účelem odstranění překážek; — odhad dopadu záležitostí, které by byly v pravomoci tohoto střediska, na občany EU; — pravidelné přezkumy změn v daňových politikách a administrativních požadavcích členských států EU s cílem posoudit jejich rozsah a způsob vývoje daňových překážek a specificky na ně upozornit a informovat o případech, kdy by tyto překážky mohly narůstat; — průzkum zavedení mechanismů pro daňové vyrovnání, jejichž pomocí by pracovníci často měnící místo pracoviště mezi zeměmi EU měli možnost platit daně vždy v rámci té samé jurisdikce, nejlépe v zemi, v níž je daný pracovník registrovaný pro účely sociálního zabezpečení; — průzkum toho, nakolik je harmonizace účinná v kontextu specifických daňových režimů jako DPH, a jak její provádění či neexistence ovlivňuje daňovou nerovnováhu v rámci jednotného trhu; — zřízení pracovních skupin ad hoc za účelem shromažďování informací a navrhování řešení v kontextu výše uvedených problematik; — vydávání pravidelných zpráv či zpráv ad hoc podrobně prezentujících výsledky činnosti monitorovacího střediska a obsahujících doporučení pro odstranění daňových překážek v případě přeshraničních situací.
4.9

Komise navrhla koncept jednotné smlouvy , jehož reálný efekt je v současné době hodně diskutovaný. EHSV se ve svém stanovisku k iniciativě Mládež v pohybu domnívá, že koncept jednotné smlouvy by mohl být jedním z opatření, jež by mohla přispět ke snížení rozdílů mezi „insidery“ a „outsidery“ na trhu práce. EHSV si je při tom vědom značných rozdílů mezi členskými státy, pokud jde o přístup na trh práce. Některé z těch nepružnějších systémů znemožňují lidem jakoukoliv práci, v jiných se vyskytují nabídky krátkodobých pracovních smluv, které jsou příliš flexibilní a neposkytují plnohodnotný přístup k sociálním dávkám. Podle EHSV je důležité upozornit na to, že opatření, jež budou přijata, by měla lidem zajistit stabilní pracovní smlouvy, které zamezují diskriminaci na základě věku, pohlaví či z jakýchkoliv jiných důvodů. Přijatá opatření by v žádném případě neměla vést k všeobecnému rozšíření nejistých a nestabilních pracovních míst ani k větší rigiditě v otázce podnikové organizace práce Podniky potřebují různorodost smluvních úvazků, aby mohly přizpůsobit pracovní sílu, pracovníci potřebují flexibilitu ke sladění svého pracovního a rodinného života.
2.6

To, co Komise nyní navrhuje učinit, je zjednodušit a objasnit právní požadavky týkající se jen omezeného počtu kategorií potravin a stanovit jednotný seznam látek, které je možno přidávat do potravin („seznam Unie“), na něž se vztahuje tento návrh. Návrh zejména: — zrušuje pojem dietetické potraviny, — stanoví nové obecné rámcové právní předpisy s jednoznačnou a vymezenou oblastí působnosti, vztahující se pouze na několik málo náležitě vymezených kategorií potravin, které byly určeny jako nezbytné pro určité náležitě vymezené skupiny spotřebitelů se zvláštními výživovými potřebami, — zachovává zvláštní opatření pro tyto nezbytné kategorie potravin, — stanoví obecná pravidla týkající se složení a označování, která se vztahují na tyto kategorie potravin, — odstraňuje rozdíly ve výkladu a problémy členských států a hospodářských subjektů při uplatňování různých právních předpisů v oblasti potravin zjednodušením právního prostředí, — odstraňuje zátěž spojenou s postupem oznamování, — zajišťuje, aby se s podobnými výrobky zacházelo v celé Unii stejně, — zrušuje pravidla, která jsou zbytečná, nejednotná a případně protichůdná, — stanoví jediné právní opatření pro látky, které je možno přidávat do potravin, na něž se vztahuje tento návrh.
3.2

Předpoklady Komise jsou založeny na optimistických očekáváních vkládaných do směrnice o energii z obnovitelných zdrojů a do akčních plánů jednotlivých členských států. Kromě toho se považuje za samozřejmé 20 % zvýšení energetické účinnosti, přestože informace z členských států ukazují v některých případech podstatně pomalejší pokrok. Pokud vezmeme v úvahu klíčový prvek energetické účinnosti při výrobě elektřiny a tepla – který může být označován jako „uhlíková náročnost“ –, stanou se zpoždění a odklady při obnově elektráren pravděpodobně vážným problémem, který by mohl vést k nedostatku energie. Kromě toho z analýz Mezinárodní energetické agentury vyplývá, že 80 % emisí z globálního odvětví energetiky se ve skutečnosti do roku 2020 nezmění. Pro budoucnost s nízkými emisemi uhlíku tak budou mít zásadní význam rovněž investice v nadcházejícím desetiletí, zejména do technologií zachycování a ukládání uhlíku.
4.31

Plán se obecně zabývá potřebou přezkoumat pravidla týkající se hmotnosti a rozměrů s cílem optimalizovat účinnost využívání zdrojů. Jedním z bodu, který by se tedy měl prošetřit, je rozsah použití evropského modulárního systému pro sestavu silničních vozidel o maximální délce 25,25 m. Stoupající počet členských států již tento systém zavádí ve své vnitrostátní dopravě. Výbor si je dobře vědom toho, že probíhá vzrušená debata o užitečnosti takových sestav vozidel. Výbor lituje, že plán se touto otázkou jasně nezabývá. Domnívá se, že stávající zákaz dopravy těmito vozidly přes hranice členských států, které tato vozidla na svých územích povolují, je jasným problematickým místem způsobeným regulací, které způsobuje překážku volnému přeshraničnímu pohybu zboží a které není v souladu s cílem zvýšit účinnost a udržitelnost dopravy pomocí komodality. Výbor proto vyzývá Komisi, aby se chopila iniciativy a tento zákaz zrušila. Z dlouhodobějšího hlediska bude třeba posoudit, zda by se používání delších silničních vozidel využívajících nová paliva atp. mohlo propojit s rozvojem multimodálních koridorů navržených v plánu jako součást hlavní sítě TEN-T. To se týká rovněž zavedení delších a těžších vlaků v EU, které by umožnily zvýšit kapacitu železničních tahů v těchto multimodálních koridorech. Výbor si je vědom, že předpokladem pozitivního hodnocení jakékoli změny v hmotnostech nákladů přepravovaných po silnicích je to, že tato změna nebude mít žádné negativní dopady na multimodální využití přepravních jednotek, zejména na kombinovanou železniční a silniční dopravu. Jakékoli dodatečné náklady na infrastrukturu způsobené delšími či těžšími vozidly či vlaky musí být přirozeně přesně vyčísleny a odpovídajícím způsobem rozloženy mezi uživatele, kteří mají z této změny prospěch.
3.3

Co se týče ustanovení ohledně tarifů, Komise navrhuje prodloužit platnost nařízení (ES) č. 717/2007 o deset let, tedy až do 30. června 2022, dokud se neprojeví účinnost strukturálních reforem.
4.2

Cíl 1: 4.2.1 Pro ochranu přírody v Evropě mají zásadní význam směrnice o ptácích z roku 1979 a směrnice o stanovištích z roku 1992, bez jejichž úplného provedení by ochrana přírody v Evropě neměla šanci. Jako neblahé znamení by však mohla být vnímána skutečnost, že cíl 1 nové strategie v oblasti biologické rozmanitosti zní „ plné provedení směrnice o ptácích a stanovištích “. Největším problémem pro politiku v oblasti biologické rozmanitosti v Evropě je podle EHSV to, že tyto směrnice nejsou po uplynutí 32, resp. 19 let ještě stále plně provedeny. To jasně dokládá, že k zachování biologické rozmanitosti chybí politická vůle, a ne právní základ či strategie. To je bezesporu výzva i pro Soudní dvůr, protože ani sebelepší strategie nemůže nahradit zjevně chybějící politickou vůli! 4.2.2 Rozčarování EHSV nad vleklým prováděním těchto směrnic je o to větší, že většina úspěšných praktických opatření přímo či nepřímo souvisela s těmito směrnicemi o ochraně přírody. Občas se vynořuje politická otázka, zda jsou tyto směrnice a jejich cíle vlastně ještě aktuální. EHSV na tuto otázku odpovídá jednoznačně a srozumitelně ANO, nevidí totiž žádnou jinou možnost, jak by nových cílů bylo možné dosáhnout bez rychlého a úplného provedení současných směrnic. 4.2.3 Během přípravy tohoto stanoviska byly v souvislosti s tímto tématem vytvářeny paralely s dluhovou krizí a krizí eura. Jestliže členské státy EU samy neberou vážně své vlastní zásady a kritéria, ať již jde o předpisy na ochranu přírody či kritéria stability pro vstup do měnové unie stanovená v Maastrichtské smlouvě, pak se nelze divit, když a) v této politické oblasti dochází k problémům a b) občané ztrácejí důvěru v politiku. 4.2.4 U opatření k dosažení tohoto cíle je za prioritní označováno „zajistit přiměřené financování lokalit sítě Natura 2000“. EHSV je téhož názoru, z předloženého návrhu finančního výhledu na období 2014–2020 však nevyplývá, že v novém finančním období dojde k naléhavě potřebnému zlepšení. Jednotná platba za správu oblastí spadajících do sítě Natura 2000, např. v rámci zemědělství, by byla správným signálem, ale reforma SZP bohužel žádnou takovou platbu nepředpokládá. 4.2.5 V uspokojivém stavu je pouze 17 % stanovišť a druhů a 11 % klíčových ekosystémů chráněných podle právních předpisů EU. EHSV žádá Komisi o informaci, zda bude stanovený cíl, tj. docílit do roku 2020 toho, aby „o 100 % více posuzovaných stanovišť a o 50 % více posuzovaných druhů (…) vykázalo zlepšený stav z hlediska ochrany“, stačit ke skutečnému zastavení ubývání biologické rozmanitosti. Výbor tuto formulaci chápe tak, že Komise by se spokojila s tím, kdyby bylo v roce 2020 34 % právně chráněných stanovišť a druhů v uspokojivém stavu (2/3 by tedy nebyly v uspokojivém stavu).
1.8

Výbor vyzývá národní vlády, aby vystavily evropské osvědčení o odborné přípravě pro profese cestovního ruchu, které by bylo uznáváno ve všech zemích EU. Podle názoru Výboru je nezbytné, aby výuka v oblasti cestovního ruchu byla nejen uznávána v celé Unii, ale byla poskytována rovněž na vysoké úrovni, aby byli školeni skuteční profesionálové v tomto odvětví, a to v souladu s pokyny Evropské komise a Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (Cedefop), se zvláštním důrazem na výsledky učení a jejich potvrzení, ale také se zvýšením hodnoty studia v oblasti cestovního ruchu díky jeho začlenění do univerzitní úrovně vždy tehdy, kdy je tento pokrok možný. Strategie Evropa 2020 by měla pokrývat oblast cestovního ruchu a výslovněji zmiňovat nové dovednosti pro nová pracovní místa a další plánované iniciativy, k nimž patří uznání odborné zkušenosti a informálního a neformálního vzdělávání, jakož i dopady, které by na oblast cestovního ruchu mělo mít komuniké ze zasedání v Bruggách týkající se odborného vzdělávání a přípravy, jež přijali ministři školství EU a sociální partneři.
2.1

Podle návrhu Komise by v současné době bylo nutné, aby šest zemí spadajících pod mechanismy EFSM a BoP na projekty, které spolufinancují v rámci unijní politiky soudržnosti, přispívaly méně. Tím by nemusely v rámci spolufinancování hledat takové množství prostředků, což by v době, kdy jsou jejich domácí rozpočty pod značným tlakem, mohlo významně přispět k uklidnění situace v jejich tak zkoušených ekonomikách.
2.1

Tímto návrhem se do nařízení (ES) č. 1698/2005 zavádějí zvláštní ustanovení, jež umožní zvýšit sazbu příspěvků Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) použitelnou na programy rozvoje venkova v těchto členských státech až na maximální úroveň způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých podle konvergenčního cíle, nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři a na úroveň způsobilých veřejných výdajů v jiných regionech. Tato ustanovení, která zůstanou platná pouze po dobu, během níž se na tyto státy budou vztahovat výše uvedené mechanismy podpory, jim poskytnou dodatečné finanční zdroje, a tím usnadní další provádění programů na místě. Takto by nemusely získat tolik částečného financování ze strany státu, což by v době, kdy je jejich státní rozpočet pod značným tlakem, představovalo velké přispění k tomu, aby se tyto problémové ekonomiky mohly opět vzpamatovat.
1.3

EHSV nicméně lituje, že Komise, jež vycházela ze svého sdělení s názvem Příspěvek regionální politiky k inteligentnímu růstu v rámci strategie Evropa 2020 (KOM(2010) 553 v konečném znění), nešla o krok dále a nenavrhla nástroj pro projekty související s inovacemi, výzkumem a vývojem, který by byl 100 % financovaný ze strany EU, přinesl by prospěch především MSP a přispěl by k dosažení některých cílů stanovených ve strategii Evropa 2020.
2.3

Při přijetí současných pravidel pro identifikaci skotu v roce 1997 však nebyla EID z technického hlediska dostatečně vyvinuta, aby mohla být v té době používána pro skot. EID založená na radiofrekvenční identifikaci (RFID) se během posledních 10 let značně vyvinula a umožňuje rychlejší a přesnější načítání kódů jednotlivých zvířat přímo do systémů pro zpracování údajů. Používání elektronických identifikátorů by mohlo pomoci snížit administrativní zátěž a papírování, pokud je například evidence zemědělského podniku vedena v počítačové podobě, jak tomu je ve stále větším počtu zemědělských podniků. Rychlejší a spolehlivější systém navíc mimo jiné umožní rychlejší a přesnější čtení než u tradičních ušních značek, což usnadní postup hlášení přesunů zvířat do ústřední databáze, a proto umožní lepší a rychlejší sledovatelnost infikovaných zvířat a/nebo infikovaných potravin.
4.12

Co se týče spolufinancování, vyjadřuje EHSV uspokojení nad tím, že zde na rozdíl od předchozího pozměněného návrhu zůstává zachováno stoprocentní financování programu PEAD z rozpočtu EU. Odpovídá to jednomu z doporučení uvedených v předchozím stanovisku EHSV. Tento prvek je o to důležitější, že za současné hospodářské a finanční krize hrozí, že by některé členské státy s omezenými finančními možnostmi nebyly schopny spolufinancovat tento program, pokud by byla potvrzena procentuální míra spolufinancování navrhovaná v předchozí verzi.
1.4

EHSV poukazuje na skromnost a omezenost cílů tohoto sdělení. Evropská unie dosud neratifikovala Úmluvu Organizace spojených národů o právech dítěte, jako to udělala v případě Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením (2). EU by měla najít cestu, jak se k této úmluvě jednostranně připojit. (3) Členské státy by měly každé dva roky připravit komplexní zprávu o monitorování postavení dětí, která by se zabývala nejen jejich ekonomickými poměry, ale i jinými faktory podílejícími se na jejich dobrých životních podmínkách, a která by vycházela ze systematického sběru údajů, výzkumu a analýz. To by usnadnilo vytvoření unijní databáze a hodnotícího nástroje, které by doplnily stávající dostupné informace.
4.7

EHSV se domnívá, že určité tradiční produkty, značky nebo označení původu by mohly otevřít trhy dalším evropským produktům, zvláště na vnějších trzích. Evropskou povahu produktů v rámci propagačních programů předkládaných profesními a/nebo meziprofesními organizacemi by bylo možné zdůrazňovat, aniž by byly nuceny odstranit označení původu nebo určitou značku, a zároveň zaručit, že oproti značce je evropské sdělení jasně v popředí. Aby byla informace úplná a transparentní, mělo by být povoleno uvádět původ produktu, a to i tam, kde se nejedná o chráněné označení původu či zeměpisné označení.
1.1.6

Vyzývá členské státy a evropské instituce k propagaci osvědčených postupů a praktických opatření zaměřených na začleňování osob se zdravotním postižením do systémů vzdělávání a zaměstnanosti. Měly by zařadit investice do sociálního podnikání, malých a středních podniků a finanční pobídky pro zaměstnavatele, aby zaměstnávali mladé lidi se zdravotním postižením.
2.4

Komise zejména doufá v dosažení těchto cílů prostřednictvím podpory „modelu osvědčených postupů EU“, tedy prováděním balíčku reforem, které jsou do velké míry založené na dlouholeté a vysoce hodnocené praxi v oblasti Severního moře. To by vedlo k širší spolupráci, co se týče posuzování rizik, nouzového plánování, reakce na mimořádné události, sdílení informací, odborných znalostí a zdrojů. V rámci tohoto modelu (označeného v posouzení dopadu jako možnost 2) se uvažuje o zřízení „příslušného orgánu“ v každém členském státě, který by měl obecnou zodpovědnost za záležitosti týkající se odvětví, a, pro všechny členské státy, skupiny orgánů dohledu nad pobřežními vodami EU, která by stanovila nové bezpečnostní normy, usnadnila by regulační programy EU a zajistila standardní podávání zpráv napříč vnitrostátními hranicemi.