CS Úřední věstník Evropské unie C 308/1

SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ A ÚČETNÍMU DVORU

ROČNÍ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA EVROPSKÉ UNIE

ROZPOČTOVÝ ROK 2009

Konsolidovaná účetní závěrka a konsolidované zprávy o plnění rozpočtu

2010/C 308/01

OBSAH

Poznámka ke konsolidované účetní závěrce

Plnění a účtování rozpočtu EU

ČÁST I – Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie a vysvětlivky

A. Rozvaha

B. Výsledovka

C. Výkaz peněžních toků (cash flow)

D. Výkaz změn čistých aktiv

E. Příloha k účetní závěrce

ČÁST II – Konsolidované zprávy o plnění rozpočtu Evropské unie a vysvětlivky

ODDÍL A — Konsolidované zprávy o plnění rozpočtu

ODDÍL B — Vysvětlivky ke konsolidovaným zprávám o plnění rozpočtu

POZNÁMKA KE KONSOLIDOVANÉ ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie za rok 2009 byla sestavena na základě údajů předložených ostatními orgány a subjekty podle čl. 129 odst. 2 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropské unie. Tímto prohlašuji, že byla sestavena v souladu s hlavou VII tohoto finančního nařízení a účetními zásadami, pravidly a metodami stanovenými v příloze k účetní závěrce.

Účetní těchto orgánů a subjektů mi dodali všechny údaje potřebné pro sestavení účetní závěrky, jež poskytuje přehled o aktivech a pasivech Evropské unie a o plnění rozpočtu, a zároveň potvrdili spolehlivost těchto údajů.

Tímto potvrzuji, že na základě těchto údajů a provedených kontrol, jež jsem považoval ke schválení účetní závěrky Evropské komise za potřebné, jsem nabyl dostatečné jistoty, že účetní závěrka poskytuje ve všech podstatných aspektech věrný a poctivý obraz finanční pozice Evropské unie.

Philippe Taverne Účetní Komise

PLNĚNÍ A ÚČTOVÁNÍ ROZPOČTU EU

1. PŘÍPRAVA ROČNÍHO ROZPOČTU

Z rozpočtu Evropské unie (EU) je financována řada politik a programů v celé EU. V souladu s prioritami stanovenými členskými státy provádí Komise přímo konkrétní programy, činnosti a projekty. Ty se mohou zaměřovat na různé oblasti od projektů v oblasti školství na podporu mobility studentů a učitelů až po projekty, jejichž cílem je podpora lepšího pracovního prostředí pro pracovníky v EU nebo přísnější kontrola vnějších hranic.

Přes 90 % prostředků z rozpočtu EU se používá na financování politik a činností EU, jež schválily všechny členské státy. Přímou návaznost mezi ročním rozpočtem a politikami EU zajišťuje metoda sestavování rozpočtu podle činností (activity-based budgeting, ABB). Nomenklatura rozpočtu podle činností, která byla poprvé zavedena v rozpočtu na rok 2004, umožňuje jasné rozlišení oblastí politik Evropské unie a uvádí celkovou částku přidělenou každé z těchto oblastí.

Oblasti politiky se dále dělí na přibližně 200 činností, z nichž více než 110 zahrnuje provozní položky rozpočtu, a v rozpočtové nomenklatuře se tudíž objevují jako kapitoly rozpočtu. Jedná se převážně o operační oblasti politik, neboť jejich klíčové činnosti jsou zaměřeny na prospěšnost pro třetí strany, vždy v rámci daného okruhu působnosti. V ostatních případech se jedná o horizontální oblasti politik, jež zajišťují řádné fungování Komise, např. „Koordinace a právní poradenství“ a „Rozpočet“. Struktura činností zajišťuje společný koncepční rámec pro stanovení priorit, jejich plánování, zahrnování do rozpočtu, sledování a podávání zpráv o nich. Hlavním cílem je posílení účinného, hospodárného a efektivního využívání zdrojů.

Interní postup pro přijetí návrhu rozpočtu začíná jeho sestavováním, které zajišťuje Komise, a následně je rozpočet zaslán Radě, která může v případě potřeby provést úpravy. Upravený rozpočet je pak předložen Evropskému parlamentu, který také může navrhnout úpravy nebo přijmout či zamítnout stávající návrh. Jakmile dojde ke schválení změn a úprav (včetně případného zcela nového návrhu Komise, je-li to nutné), je rozpočet v polovině prosince schválen Parlamentem. Plnění rozpočtu může být zahájeno poté, co jej předseda Parlamentu prohlásí za schválený.

2. JAK JE EU FINANCOVÁNA?

EU má dvě hlavní kategorie příjmů: příjmy z vlastních zdrojů a ostatní příjmy.

2.1 Příjmy a pohledávky z vlastních zdrojů

Příjmy z vlastních zdrojů nabíhají automaticky do EU k financování rozpočtu, aniž by k tomu bylo nutné schválení na vnitrostátní úrovni. Celková částka vlastních zdrojů potřebná pro financování rozpočtu se určí jako rozdíl celkových výdajů a ostatních příjmů. Tato celková částka vlastních zdrojů nesmí překročit 1,24 % (od roku 2010 jen 1,23 %) hrubého národního důchodu (HND) EU. Vlastní zdroje lze rozdělit do těchto kategorií:

(1) Tradiční vlastní zdroje (TVZ), které se dále dělí na příjmy z cel a dávky z cukru. Tyto vlastní zdroje odvádějí hospodářské subjekty a jejich výběr provádí jménem EU členské státy. Členské státy si však jako náhradu za náklady spojené s výběrem ponechávají 25 % z vybrané částky. Cla jsou uvalena na dovoz ze třetích zemí a řídí se sazbami podle společného celního sazebníku. Dávky z cukru hradí výrobci cukru za účelem financování vývozních náhrad pro cukr. TVZ obvykle představují přibližně 13 % příjmů z vlastních zdrojů.

(2) Vlastní zdroj z daně z přidané hodnoty (DPH) je odváděn ze základů DPH v členských státech, které jsou pro tento účel harmonizovány podle pravidel EU. Na harmonizovaný základ každého členského státu je uplatňována stejná procentní sazba. Používaný základ DPH je však v případě každého členského státu omezen na maximálně 50 % jeho HND. Zdroj z DPH obvykle představuje přibližně 12 % příjmů z vlastních zdrojů.

(3) Zdroj z hrubého národního důchodu (HND) se používá k vyrovnání rozdílu mezi příjmy a výdaji rozpočtu, tedy k financování té části rozpočtu, na kterou neplynou příjmy ze žádného jiného zdroje. Na HND všech členských států je uplatňována stejná procentní sazba, která je stanovena podle pravidel EU. Zdroj z HND obvykle představuje přibližně 75 % příjmů z vlastních zdrojů.

Pokud jde o úhrady těchto částek, jsou na zvláštních účtech vedeny tradiční vlastní zdroje, které členské státy stanovily v souladu s čl. 6 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1150/2000, ale neposkytly EU, neboť ještě nebyly uhrazeny či na ně nebylo poskytnuto zajištění nebo proti nim byly vzneseny námitky. Každý členský stát zasílá Komisi čtvrtletní výkaz těchto účtů, v němž u každého typu zdrojů uvádí tyto údaje:

— neuhrazené prostředky za předchozí čtvrtletí,

— částky uhrazené během daného čtvrtletí,

— úpravy základu (opravy, zrušení) provedené během daného čtvrtletí,

— odepsané částky,

— částku zbývající k úhradě na konci daného čtvrtletí.

Jakmile jsou tradiční vlastní zdroje zapsané na zvláštním účtu uhrazeny, musejí být zpřístupněny Komisi nejpozději v první pracovní den po 19. dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl nárok uhrazen.

V situaci, kdy je nepravděpodobné, že k úhradě dojde, je třeba to zohlednit prostřednictvím opravné položky ke zvláštnímu účtu. Opravné položky jsou založeny na odhadech, které učinily samy členské státy podle čl. 6 odst. 4 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000, který stanoví, že „spolu s posledním čtvrtletním výkazem za daný rozpočtový rok předloží členské státy odhad celkové částky nároků vedených na zvláštním účtu k 31. prosinci daného rozpočtového roku, jejichž vybrání je nepravděpodobné“.

Na základě odhadů členských států je opravná položka odečtena od pohledávek za členskými státy na straně aktiv rozvahy. Neznamená to však, že by se Komise vzdala nároku na úhradu částek, k nimž se tato opravná položka vztahuje. I v případě, kdy se zdá, že je úhrada velice nepravděpodobná, ne-li nemožná, to nemusí znamenat, že jsou částky pro rozpočet EU jakožto tradiční vlastní zdroje zcela ztraceny. Neuhrazené nároky jsou totiž ztraceny pouze v případě, kdy členský stát vyčerpal všechny možnosti, které jsou k zajištění úhrady požadovány. Jestliže tak členský stát neučiní, nese finanční odpovědnost a musí částku odvést do rozpočtu EU v souladu s čl. 17 odst. 2 nařízení č. 1150/2000.

2.2 Ostatní příjmy

Ostatní příjmy plynoucí z činností Evropské unie představují obvykle méně než 10 % celkových příjmů. Jedná se například o pokuty udělované v souvislosti s politikou hospodářské soutěže a příkazy k úhradě vystavené soukromým a veřejnoprávním dlužníkům, pokud jde o správu projektů EU. Do této kategorie také spadají úhrady pokut vyměřených Soudním dvorem členským státům za neplnění konkrétních rozsudků. Komise každoročně řídí stovky tisíc projektů a musí každý rok vydat přibližně 13 000 příkazů k úhradě. Ke každému dluhu, který není uhrazen ke dni splatnosti, se připočítávají úroky z prodlení. V případě, že jiné třetí strany než členské státy neuhradí dluhy, jsou rozhodnutí Komise (a Rady) ukládající povinnost k úhradě přímo vymahatelná v souladu s občanským právem procesním platným na území, na němž k vymáhání dochází. Vymáhání od neplnících dlužníků probíhá v rámci postupů k vymáhání pohledávek, jež provádí právní služba za pomoci externích právních firem.

3. JAK JE ROZPOČET EU SPRAVOVÁN A ČERPÁN

3.1 Primární operační výdaje

Operační výdaje Evropské unie pokrývají různé okruhy finančního rámce a mají různou podobu podle toho, jak se peníze vyplácejí a jak se s nimi hospodaří. V souladu s finančním nařízením plní Komise souhrnný rozpočet za použití těchto metod:

Přímé centralizované řízení: rozpočet plní přímo útvary Komise.

Nepřímé centralizované řízení: týká se případů, kdy Komise svěřuje úkoly spojené s plněním rozpočtu subjektům práva EU nebo vnitrostátního práva, např. veřejnoprávním agenturám EU nebo agenturám plnícím úkoly veřejné služby.

Decentralizované řízení: jedná se o případy, kdy Komise pověřuje určitými úkoly spojenými s plněním rozpočtu třetí země.

Sdílené řízení: podle této metody řízení jsou úkoly spojenými s plněním rozpočtu pověřovány členské státy. Většina výdajů je vynakládána v režimu „sdíleného řízení“, v jehož rámci jsou členské státy pověřovány úkoly např. v oblasti zemědělství a strukturálních opatření.

Společné řízení: podle této metody svěřuje Komise určité úkoly spojené s plněním rozpočtu mezinárodním organizacím.

3.2 Různí účastníci finančních operací

Kolegium komisařů nese společnou politickou odpovědnost, ale v praxi své pravomoci v plnění rozpočtu nevykonává. Tyto úkoly každoročně deleguje na jednotlivé úředníky, kteří kolegiu odpovídají a kteří se řídí finančním nařízením a služebním řádem. Tito zaměstnanci – obecně se jedná o generální ředitele a vedoucí útvarů – jsou označováni za „pověřené schvalující osoby“. Ti pak mohou úkoly plnění rozpočtu dále delegovat na „dále pověřené schvalující osoby“.

Odpovědnost schvalujících osob zahrnuje celý proces řízení, od určení toho, co je třeba udělat k dosažení cílů stanovených daným orgánem, až po řízení prováděných činností z operativního i rozpočtového hlediska, včetně podepisování právních závazků, kontroly plnění, provádění plateb a, v případě potřeby, i zpětného získávání prostředků. Schvalující osoby musí rovněž zajistit, že budou prováděna hodnocení, která budou analyzovat proveditelnost návrhů (hodnocení ex ante) a posuzovat úspěšnost a hospodárnost již prováděných programů (průběžná hodnocení a hodnocení ex post). Výsledky těchto hodnocení slouží ke zlepšení rozhodovacích procesů a ke zvýšení transparentnosti, odpovědnosti a nákladové efektivnosti zásahů EU.

Řádné finanční řízení a odpovědnost jsou v každém GŘ zajištěny tím, že kontrola řízení (která je v rukou schvalujících osob) je oddělena od vnitřního auditu, že je kontrolováno dodržování pravidel za použití jasných standardů vnitřní kontroly (na základě mezinárodních norem COSO), že jsou prováděny kontroly ex ante a ex post a nezávislé interní audity na základě hodnocení rizik a že jsou jednotlivým komisařům pravidelně podávány zprávy o činnosti.

Účetní provádí platební příkazy a příkazy k úhradě připravené schvalujícími osobami a odpovídá za správu pokladny, stanoví účetní pravidla a metody, schvaluje účetní systémy, vede účetnictví a sestavuje účetní závěrku orgánu. Dále podepisuje účetní závěrku a prohlašuje, že poskytuje věrný a poctivý obraz finanční situace.

Interního auditora, který není v přísném smyslu slova účastníkem finančních operací, jmenuje orgán či subjekt, aby ověřoval řádné fungování systémů a postupů plnění rozpočtu a radil ve věcech řízení rizik. Interní auditor vydává nezávislá stanoviska o kvalitě systémů řízení a kontroly a doporučuje, jak zlepšit provozní postupy a podpořit řádné finanční řízení.

3.3 Závazky k uvolnění prostředků z rozpočtu EU

Jakmile je rozpočet schválen, generální ředitelství pro rozpočet zpřístupní prostřednictvím účetního systému Komise v rámci systému ABB prostředky jednotlivým organizačním složkám Komise, orgánům a ostatním subjektům podle toho, za které politiky odpovídají. Například odpovědnost za správu rozpočtových linií souvisejících se životním prostředím deleguje Komise na vedoucího pracovníka – neboli generálního ředitele – generálního ředitelství pro životní prostředí (který se v této souvislosti pro dané rozpočtové linie stává pověřenou schvalující osobou).

Před přijetím jakéhokoli právního závazku (například uzavřením smlouvy nebo dohody o grantu) vůči třetí straně musí být v ročním rozpočtu vyčleněna konkrétní rozpočtová linie, jíž je daná činnost schválena. Rovněž musí být v dané rozpočtové linii k dispozici dostatek prostředků k pokrytí příslušných výdajů. Jsou-li tyto podmínky splněny, musí být požadované prostředky v rozpočtu vyhrazeny prostřednictvím rozpočtového závazku v účetním systému.

Dokud a pokud Komise nebo jiný subjekt EU a případný příjemce prostředků EU nepřijmou písemný právní závazek, nelze z rozpočtu EU vynaložit žádné prostředky. V rámci centralizovaného přímého řízení má tento právní závazek buď podobu smlouvy o zakázce se zhotovitelem, dodavatelem nebo poskytovatelem, nebo podobu dohody o grantu s příjemcem.

Jakmile je rozpočtový závazek schválen, je zaznamenán v rozpočtovém účetním systému a poté dochází k odpovídajícímu čerpání prostředků. To se však nijak neprojevuje na obecných účtech (nebo hlavní účetní knize), neboť zatím nevznikají žádné výdaje. To je způsobeno skutečností, že účetní systém Evropské unie se skládá ze dvou oddělených, avšak provázaných prvků:

(a) rozpočtových účtů, které jsou podrobným záznamem o plnění rozpočtu;

(b) obecných účtů, které se používají k sestavování rozvahy a k určení hospodářského výsledku.

3.4 Provádění plateb

3.4.1 Obecná pravidla

Platbu nelze provést, pokud schvalující osoba, která má danou operaci na starosti, neschválí rozpočtový závazek.

Jakmile je platba v účetním systému schválena, dalším krokem je převod na účet příjemce.

Každoročně Komise provádí více než 1,7 milionů plateb. Je účastníkem systému SWIFT (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication).

3.4.2 Předběžné financování, výkazy nákladů a způsobilost výdajů

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Může být rozdělena na řadu plateb během období vymezeného v konkrétní dohodě o předběžném financování. Počáteční hotovost nebo záloha se ve lhůtě vymezené v dohodě použije buď k tomu účelu, k němuž byla poskytnuta, nebo se vrátí. Pokud příjemci nevznikly způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování Evropské unii vrátit. Vyplacené částky předběžného financování tedy nejsou konečným výdajem, dokud nejsou splněny příslušné smluvní podmínky, a proto se po provedení počáteční platby vykazují v rozvaze EU jako aktivum. Částka zálohového aktiva se sníží (úplně nebo částečně) po schválení výše způsobilých nákladů a vrácených příslušných částek.

Předběžné financování se oceňuje ve výši odhadu částky, kterou bude možno získat zpět; přitom se přihlíží k existenci související záruky za předběžné financování. Předběžné financování, o němž se přepokládá, že nebude získáno zpět, je ve výsledovce zaznamenáno jako náklad a jako snížení účetní hodnoty předběžného financování uvedené v rozvaze. Vyplacené předběžné financování je obvykle úročeno (mezi typické výjimky z tohoto pravidla patří částky vyplacené členským státům nebo v rámci předvstupní pomoci).

Určitou dobu po vyplacení předběžného financování obdrží příslušný subjekt EU žádost o úhradu nákladů, která má prokázat, že příjemce vynaložil danou částku předběžného financování v souladu se smlouvou. Frekvence zasílání těchto žádostí o proplacení nákladů se v průběhu roku mění a závisí na druhu financovaného opatření a smluvních podmínkách. Neznamená to nutně, že žádosti jsou zasílány ke konci roku.

Kritéria způsobilosti jsou definována v základním aktu, ve výzvách k předkládání návrhů, v dalších informačních materiálech pro příjemce grantů, případně v ustanoveních dohod o grantu. Po analýze se způsobilé výdaje zaúčtují do nákladů a příjemce je informován o případných nezpůsobilých částkách. Částky, u nichž se má „zkontrolovat způsobilost“, tedy představují došlé žádosti o proplacení nákladů, u nichž dosud nebyla prověřena způsobilost, a tedy u nich dosud nenastala rozhodná událost, která by vedla ke vzniku nákladů.

3.4.3 Účetní operace na konci roku (uzávěrka)

Částky předběžného financování nevypořádané ke konci roku se ocení jako původní vyplacené částky snížené o: vrácené částky, zúčtované způsobilé částky, odhadované způsobilé částky, které na konci roku ještě nebyly zúčtovány, a opravné položky.

Žádosti o proplacení nákladů, které nebyly doručeny do konce roku, se zohledňují v rámci uzávěrkových operací na konci roku. Zejména je nutné ohodnotit způsobilé výdaje vzniklé příjemcům finančních prostředků EU, které zatím nebyly EU nahlášeny. K tomu, aby se dospělo k nejpřesnějšímu odhadu těchto částek, slouží různé metody v závislosti na druhu činnosti a dostupných informacích. Po provedení těchto uzávěrkových operací jsou odhadované způsobilé částky zaúčtovány jako výdaje příštích období, zatímco nezpůsobilé částky zůstávají otevřeny na účtech „zkontrolovat způsobilost“. Tyto částky se vykazují v krátkodobých závazcích, aby nedocházelo k nadhodnocení výše aktiv a pasiv.

3.5 Částky získané zpět po odhalení nesrovnalostí

Finanční nařízení a další příslušné právní předpisy, zejména v oblasti zemědělství a politiky soudržnosti, opravňují k provádění kontrol výdajů mnoho let po jejich vzniku. Pokud jsou přitom odhaleny nesrovnalosti, přistupuje se ke zpětnému získávání prostředků nebo k účetním opravám. Odhalování nesrovnalostí a jejich náprava představují poslední fázi v působení kontrolních systémů a jsou nezbytné k prokázání řádného finančního řízení.

Způsobilost výdajů účtovaných k tíži rozpočtu ověřují příslušné útvary EU nebo, v případě sdíleného řízení, členské státy na základě podkladů, jež jsou stanoveny v platných předpisech nebo podmínkách jednotlivých grantů. V zájmu optimalizace vztahu mezi náklady a přínosy systémů kontroly bývají kontroly podkladů u závěrečných žádostí intenzivnější než u průběžných žádostí o platby, a mohou proto vést ke zjištění chyb v průběžných platbách, jež jsou opraveny úpravou konečné platby. Navíc jsou EU nebo členský stát oprávněny během provádění financované akce či zpětně (ex-post) kontrolovat řádnost podkladů přímo v prostorách žadatele. Platné právní předpisy upravují různé postupy nakládání s nesrovnalostmi, které odhalí Komise a členské státy – podrobnější informace jsou ve vysvětlivce č. 6.

4. ROČNÍ VÝKAZY

4.1 Roční účetní závěrka

Za sestavení roční účetní závěrky odpovídá hlavní účetní Komise, který také ručí za to, že tato účetní závěrka představuje věrný a poctivý obraz finanční situace EU. Roční účetní závěrka se skládá z účetních výkazů a zpráv o plnění rozpočtu. Přijímá ji Komise a předkládá ji Účetnímu dvoru za účelem provedení auditu a následně Radě a Parlamentu za účelem udělení absolutoria.

4.2 Výroční zprávy o činnosti

Každá schvalující osoba musí vypracovat výroční zprávu o činnostech, za něž nese odpovědnost. Ve výroční zprávě o činnosti informuje o výsledcích politiky a případně vyjadřuje přiměřenou jistotu o tom, že zdroje přidělené na činnosti popsané ve zprávě byly využity k jejich zamýšlenému účelu a v souladu se zásadami řádného finančního řízení a že zavedené kontrolní postupy poskytují dostatečné záruky legality a správnosti podkladových transakcí.

5. AUDIT A ABSOLUTORIUM

5.1 Audit

Roční účetní závěrku EU a hospodaření se zdroji kontroluje externí auditor – Evropský účetní dvůr, který vypracovává výroční zprávu pro Radu a Evropský parlament. Hlavním úkolem Účetního dvora je externí nezávislá kontrola účetní závěrky Evropské unie. V rámci své činnosti Účetní dvůr vydává:

(1) výroční zprávu o činnostech financovaných ze souhrnného rozpočtu, ve které podrobně popisuje svá zjištění ohledně roční účetní závěrky a podkladových transakcí;

(2) výrok o auditu, který je zveřejněn ve výroční zprávě v podobě prohlášení o věrohodnosti týkající se i) spolehlivosti účetní závěrky a ii) legality a správnosti podkladových transakcí, které zahrnují příjmy získávané od daňových subjektů i platby konečným příjemcům;

(3) zvláštní zprávy, v nichž jsou uvedena zjištění auditů zaměřujících se na konkrétní oblasti řízení.

Účetní dvůr má právo na přístup ke všem dokumentům, které v průběhu auditu potřebuje. Provádí kontroly všech oblastí činnosti EU až na úroveň ověřování legality a správnosti jednotlivých transakcí a plateb. Kontroluje také samotnou roční účetní závěrku, v případě potřeby ověřuje jednotlivé rozvahové účty i účty výsledovky i celkovou prezentaci účetní závěrky. Účetní dvůr může vydat výrok nejen k uvedeným číselným údajům, ale také k stávajícímu systému a kontrolním mechanismům.

5.2 Absolutorium

Závěrečná kontrola má podobu tzv. udělení absolutoria rozpočtu za daný rozpočtový rok. Orgánem udělujícím absolutorium v rámci EU je Evropský parlament. To znamená, že po kontrole a finalizaci účetní závěrky je úkolem Rady, aby vydala doporučení, a Parlamentu, aby rozhodl, zda udělí Komisi a ostatním orgánům ES absolutorium za provádění rozpočtu EU v předcházejícím rozpočtovém roce. Toto rozhodnutí vychází z posouzení účetní závěrky a výroční zprávy Účetním dvorem (která obsahuje prohlášení o věrohodnosti) a odpovědi Komise a z následných otázek a dalších žádostí o informace předložených Komisi.

Absolutorium představuje politický rozměr vnější kontroly plnění rozpočtu a je rozhodnutím, jehož prostřednictvím Evropský parlament na základě doporučení Rady „zprostí“ Komisi odpovědnosti za řízení daného rozpočtu tím, že stanoví konec existence daného rozpočtu. Proces absolutoria může skončit jedním ze dvou výsledků: udělením nebo odložením absolutoria. Při udělování absolutoria může Parlament zdůraznit připomínky, které považuje za důležité, a často Komisi doporučí opatření, která by v tomto ohledu měla přijmout. Komise následně vypracuje zprávu o přijatých opatřeních a akční plán a obojí zašle Parlamentu a Radě.

ČÁST I

KONSOLIDOVANÁ ÚČETNÍ ZÁVĚRKA EVROPSKÉ UNIE A VYSVĚTLIVKY

OBSAH

A. Rozvaha

B. Výsledovka

C. Výkaz peněžních toků (cash flow)

D. Výkaz změn čistých aktiv

E. Příloha k účetní závěrce

1. Zásadní účetní postupy

2. Vysvětlivky k rozvaze

3. Vysvětlivky k výsledovce

4. Vysvětlivky k výkazu peněžních toků

5. Podmíněné závazky a podmíněná aktiva a další požadované údaje

6. Finanční opravy a zpětně získané prostředky po odhalení nesrovnalostí

7. Řízení finančních rizik

8. Zveřejnění údajů o spřízených stranách

9. Události po rozvahovém dni

10. Konsolidované účetní jednotky

11. Nekonsolidované účetní jednotky

A. ROZVAHA

(v milionech EUR) vysvětlivka 31.12.2009 31.12.2008 DLOUHODOBÁ AKTIVA: Nehmotná aktiva 2.1 72 56 Nemovitosti, stroje a zařízení 2.2 4 859 4 881 Dlouhodobé investice 2.3 2 379 2 078 Úvěry 2.4 10 764 3 565 Dlouhodobé předběžné financování 2.5 39 750 29 023 Dlouhodobé pohledávky 2.6 55 45 57 879 39 648 KRÁTKODOBÁ AKTIVA: Zásoby 2.7 77 85 Krátkodobé investice 2.8 1 791 1 553 Krátkodobé předběžné financování 2.9 9 077 10 262 Krátkodobé pohledávky 2.10 8 663 11 920 Peníze a peněžní ekvivalenty 2.11 23 372 23 724 42 980 47 544 Aktiva celkem 100 859 87 192 DLOUHODOBÉ ZÁVAZKY: Zaměstnanecké požitky 2.12 (37 242) (37 556) Dlouhodobé rezervy 2.13 (1 469) (1 341) Dlouhodobé finanční závazky 2.14 (10 559) (3 349) Ostatní dlouhodobé závazky 2.15 (2 178) (2 226) (51 448) (44 472) KRÁTKODOBÉ ZÁVAZKY: Krátkodobé rezervy 2.16 (213) (348) Krátkodobé finanční závazky 2.17 (40) (119) Splatné závazky 2.18 (93 884) (89 677) (94 137) (90 144) Pasiva celkem (145 585) (134 616) ČISTÁ AKTIVA (44 726) (47 424) Rezervy 2.19 3 323 3 115 Částky k vyžádání od členských států: 2.20 Zaměstnanecké požitky (1) (37 242) (37 556) Ostatní částky (2) (10 807) (12 983) ČISTÁ AKTIVA (44 726) (47 424)

B. VÝSLEDOVKA

(v milionech EUR) vysvětlivka 2009 2008 PROVOZNÍ VÝNOSY Výnosy z vlastních zdrojů a příspěvků 3.1 110 537 112 713 Ostatní provozní výnosy 3.2 7 532 9 731 118 069 122 444 PROVOZNÍ NÁKLADY Správní výdaje 3.3 (8 133) (7 720) Provozní náklady 3.4 (104 934) (97 214) (113 067) (104 934) PŘEBYTEK Z PROVOZNÍ ČINNOSTI 5 002 17 510 Výnosy z finančních operací 3.5 835 698 Náklady na finanční operace 3.6 (594) (467) Změna závazků ze zaměstnaneckých požitků 2.12 (683) (5 009) Podíl přidružených subjektů a společných podniků na čistém schodku 3.7 (103) (46) HOSPODÁŘSKÝ VÝSLEDEK ZA ROK 4 457 12 686

C. VÝKAZ PENĚŽNÍCH TOKŮ (CASH FLOW)

(v milionech EUR) Poznámka 2009 2008 (3) Hospodářský výsledek za rok 4 457 12 686 Provozní činnosti 4.2 Amortizace 22 19 Odpisy 447 302 Ztráty ze znehodnocení investic (odúčtování) (16) 3 (Zvýšení)/snížení půjček (7 199) (1 759) (Zvýšení)/snížení dlouhodobého předběžného financování (10 727) (15 008) (Zvýšení)/snížení dlouhodobých pohledávek (10) 82 (Zvýšení)/snížení zásob 8 3 (Zvýšení)/snížení krátkodobého předběžného financování 1 185 10 321 (Zvýšení)/snížení krátkodobých pohledávek 3 257 131 Zvýšení/(snížení) dlouhodobých rezerv 128 262 Zvýšení/(snížení) dlouhodobých finančních závazků 7 210 1 775 Zvýšení/(snížení) ostatních dlouhodobých závazků (48) 237 Zvýšení/(snížení) krátkodobých rezerv (135) (21) Zvýšení/(snížení) krátkodobých finančních závazků (79) (16) Zvýšení/(snížení) splatných závazků 4 207 (5 703) Přebytek rozpočtu za předchozí období vedený jako nepeněžní příjem (1 796) (1 529) Jiné nepeněžní pohyby 37 37 Zvýšení/(snížení) závazků ze zaměstnaneckých požitků (314) 4 076 Investiční činnosti 4.3 (Zvýšení)/snížení nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení (463) (689) (Zvýšení)/snížení dlouhodobých investic (284) (108) (Zvýšení)/snížení krátkodobých investic (239) (133) ČISTÉ PENĚŽNÍ TOKY (352) 4 968 Čisté zvýšení peněžních prostředků a jejich ekvivalentů (352) 4 968 Peníze a peněžní ekvivalenty počátkem roku 2.11 23 724 18 756 Peníze a peněžní ekvivalenty koncem roku 2.11 23 372 23 724

D. VÝKAZ ZMĚN ČISTÝCH AKTIV

(v milionech EUR) Rezervní fondy (A) Částky k vyžádání od členských států Čistá aktiva = (A)+(B) Fond z přecenění na reálnou hodnotu Ostatní rezervní fondy Akumulovaný přebytek/(schodek) Hospodářský výsledek za rok ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2007 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Změna rezerv Záručního fondu 158 (158) 0 Změny reálné hodnoty 34 34 Ostatní 113 (108) 5 Rozdělení hospodářského výsledku za rok 2007 4 7 458 (7 462) 0 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2007 připsaný členským státům (1 529) (1 529) Hospodářský výsledek za rok 12 686 12 686 ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2008 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424) Změna rezervního fondu Záručního fondu 196 (196) 0 Změny reálné hodnoty 28 28 Ostatní (1) 10 9 Rozdělení hospodářského výsledku za rok 2008 (15) 12 701 (12 686) 0 Výsledek plnění rozpočtu za rok 2008 připsaný členským státům (1 796) (1 796) Hospodářský výsledek za rok 4 457 4 457 ZŮSTATEK K 31. PROSINCI 2009 69 3 254 (52 506) 4 457 (44 726)

E. PŘÍLOHA K ÚČETNÍ ZÁVĚRCE

1. ZÁSADNÍ ÚČETNÍ POSTUPY

1.1 PRÁVNÍ ZÁKLAD A ÚČETNÍ PRAVIDLA

Konsolidovaná účetní závěrka Evropské unie pokrývá účty Evropské unie, Evropského společenství pro atomovou energii a Evropského společenství uhlí a oceli (v likvidaci). Tyto účty se vedou v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002 (Úř. věst. L 248, 16.9.2002), kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, a nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k tomuto finančnímu nařízení.

V souladu s článkem 133 finančního nařízení zpracovala Evropská unie svou konsolidovanou účetní závěrku za rok 2009 podle pravidel akruálního účetnictví odvozených z mezinárodních účetních standardů pro veřejný sektor (IPSAS) nebo konkludentně z mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS). Účetní pravidla přijatá účetním Komise musí používat všechny orgány a instituce EU zahrnované do konsolidace, tak aby byla zajištěna jednotná pravidla vedení účetnictví, oceňování a prezentace účetních závěrek a aby se sjednotilo sestavování účetních závěrek a konsolidace. Tyto účty jsou vedeny v eurech za kalendářní rok.

1.2 ÚČETNÍ ZÁSADY

Cílem účetní závěrky je poskytnout informace o finanční situaci, hospodaření a peněžních tocích účetní jednotky, které jsou užitečné pro široký okruh uživatelů. V případě veřejných subjektů, k nimž patří Evropská společenství, musí závěrka poskytovat zejména informace, které lze využít v rozhodovacím procesu a jimiž lze prokázat odpovědné nakládání účetní jednotky se zdroji, které jí byly svěřeny. Právě v tomto duchu byl vypracován tento dokument. Článek 124 finančního nařízení stanoví, že při sestavování účetní závěrky se používají tyto účetní zásady:

— kontinuita činnosti,

— obezřetnost,

— stálost účetních metod,

— srovnatelnost informací,

— významnost,

— zákaz vzájemných zápočtů,

— přednost skutečnosti před vnějším zdáním,

— účetnictví na akruální bázi.

Sestavení konsolidované účetní závěrky podle výše uvedených pravidel a zásad vyžaduje, aby vedoucí pracovníci odhadli výši určitých položek vykazovaných v konsolidované rozvaze a konsolidované výsledovce, jakož i související zveřejnění podmíněných aktiv a pasiv.

1.3 KONSOLIDACE

Dopady Lisabonské smlouvy

Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost dne 1. prosince 2009 se roční závěrka nazývá „roční závěrka Evropské unie“. Pokud jde o rozsah konsolidace, tato změna na ni nemá žádný dopad. Agentury zřízené v rámci bývalého druhého pilíře EU nesplňují kritéria pro konsolidaci, stejně tak jako Evropská centrální banka (ECB), třebaže jsou v Lisabonské smlouvě považovány za evropské orgány. Všechny tyto subjekty tudíž, tak jako v předchozích letech, zůstávají mimo rámec konsolidace.

Co se týče agentur v rámci bývalého třetího pilíře Evropské unie, dvě z nich, které dostávají dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, jsou, tak jako v předchozích letech, konsolidovány (viz vysvětlivku č. 10). Zbývající agentura v tomto pilíři, Europol, se stane orgánem EU od roku 2010.

Rozsah konsolidace

Konsolidovaná účetní závěrka EU obsahuje všechny významné kontrolované subjekty (orgány a agentury), přidružené subjekty a společné podniky, tedy 40 kontrolovaných subjektů, 3 přidružené subjekty a 4 společné podniky. Úplný seznam konsolidovaných účetních jednotek uvádí vysvětlivka č. 10. Ve srovnání s rokem 2008 se rozsah konsolidace rozšířil o dvě výkonné agentury, dva přidružené subjekty a jeden společný podnik, zatímco jedna agentura byla zlikvidována k 31. prosinci 2008. Vliv tohoto rozšíření na konsolidovanou účetní závěrku není významný.

Ovládané účetní jednotky

Rozhodnutí začlenit účetní jednotku do konsolidace vychází z pojetí kontroly. Ovládané (kontrolované) účetní jednotky jsou všechny subjekty, v nichž má Evropská unie pravomoc přímo či nepřímo řídit finanční a provozní politiku s cílem mít z jejich činnosti užitek. Tato pravomoc musí být v dané době vykonatelná. Ovládané účetní jednotky jsou plně zahrnuty do konsolidace. Konsolidace počíná prvním dnem existence vztahu mezi ovládající a ovládanou účetní jednotkou a končí spolu s jeho zánikem.

Mezi nejobvyklejší ukazatele kontroly (ovládání) v rámci Evropské unie patří: zřízení formou zakládacích smluv nebo sekundárních právních předpisů, financování ze souhrnného rozpočtu, existence hlasovacích práv v řídících orgánech, audit ze strany Evropského účetního dvora a absolutorium udělované Evropským parlamentem. Je zřejmé, že o tom, zda k ovládání stačí jedno nebo všechna výše vyjmenovaná kritéria, je třeba rozhodnout podle hodnocení provedeného na úrovni účetní jednotky.

Podle tohoto přístupu jsou orgány EU (vyjma ECB) a agentury (vyjma agentur z bývalého druhého pilíře a Europolu) považovány za subjekty pod výlučnou kontrolou EU a jsou tudíž zahrnuty do konsolidace. Za ovládanou účetní jednotku je dále považováno Evropské společenství uhlí a oceli v likvidaci (ESUO).

Veškeré transakce mezi subjekty a všechna salda mezi účetními jednotkami ovládanými Evropskou unií se vyloučí a nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi těmito subjekty nejsou významné a proto nebyly vyloučeny.

Přidružené subjekty

Přidružené jsou všechny subjekty, v nichž má Evropská unie přímý či nepřímý podstatný vliv, nikoli však kontrolu nad rozhodnutími ve věcech finanční a provozní politiky. Podstatný vliv se přepokládá v případě, má-li Evropská komise přímo či nepřímo nejméně 20 % hlasovacích práv.

Podíly v přidružených subjektech se účtují ekvivalenční metodou a poprvé se vykazují v pořizovací ceně. Podíl Evropské unie na hospodářských výsledcích jejích přidružených subjektů je vykazován ve výsledovce EU a její podíl na změnách zásob se promítá do zásob EU. Součet počátečních nákladů a všech změn (další příspěvky, podíl na hospodářských výsledcích a změny zásob, znehodnocení a dividendy) dává účetní hodnotu přidruženého subjektu na účtech EU k rozvahovému dni. Výplata dividend přidruženým subjektem snižuje účetní hodnotu aktiva. Nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi Evropskou unií a jejími přidruženými subjekty nejsou významné, a proto nebyly vyloučeny.

I v případě podobných transakcí a účetních případů za podobných okolností se účetní postupy přidružených subjektů mohou lišit od účetních zásad, které přijala Evropská unie. V případech, kdy Evropská unie drží nejméně 20% podíl ve fondu rizikového kapitálu, neusiluje o uplatnění podstatného vlivu. S těmito fondy se tedy zachází jako s realizovatelnými finančními nástroji a ekvivalenční metoda se nepoužívá.

Společné podniky

Společný podnik spočívá na smluvním ujednání, podle nějž Evropská unie a jedna či více dalších smluvních stran (dále jen „spoluvlastníci“) vyvíjejí hospodářskou činnost, která podléhá společné kontrole. Společnou kontrolou se rozumí smluvně sjednaná sdílená, přímá či nepřímá kontrola hospodářské činnosti s potenciálem ekonomického užitku.

Podíly ve společných podnicích se účtují ekvivalenční metodou a poprvé se vykazují v pořizovací ceně. Podíl Evropské unie na hospodářských výsledcích jejích společně ovládaných subjektech je vykazován ve výsledovce EU a její podíl na změnách zásob se promítá do zásob EU. Součet počátečních nákladů a všech změn (další příspěvky, podíl na hospodářských výsledcích a změny zásob, znehodnocení a dividendy) dává účetní hodnotu společného podniku na účtech EU k rozvahovému dni.

Nerealizované zisky a ztráty z transakcí mezi Evropskou unií a jejími subjekty pod společnou kontrolou jsou nevýznamné, a proto nebyly vyloučeny. I v případě podobných transakcí a účetních případů za podobných okolností se účetní postupy společných podniků mohou lišit od účetních zásad, které přijala Evropská unie.

Nekonsolidované účetní jednotky, jejichž prostředky spravuje Komise.

Prostředky systému nemocenského pojištění pro zaměstnance Evropské unie, Evropského rozvojového fondu a účastnického garančního fondu spravuje Komise jejich jménem, avšak jelikož tyto subjekty nejsou ovládány Evropskou unií, nejsou konsolidovány ani do její závěrky – viz vysvětlivku č. 11, kde jsou uvedeny další podrobnosti o příslušných částkách.

1.4 ZÁKLAD SESTAVENÍ

1.4.1 Měna a základ pro přepočet

Pracovní a zúčtovací měna

Údaje v účetní závěrce jsou uváděny v milionech EUR, přičemž euro je funkční i zúčtovací měnou Evropské unie.

Transakce a zůstatky

Transakce v cizích měnách se převádějí na eura na základě směnných kurzů platných k datu uskutečnění transakcí. Kurzové zisky a ztráty vyplývající z vypořádání transakcí v cizí měně a z přepočtu cizoměnových peněžních aktiv a závazků za pomoci směnných kurzů ke konci účetního období se vykazují ve výsledovce.

Jiné metody přepočtu se použijí pro tyto položky:

— nemovitosti, stroje a zařízení a nehmotná aktiva, jež si zachovávají svou hodnotu v eurech vypočtenou pomocí kurzu platného v den jejich pořízení, a

— předběžné financování vyplacené v rámci Evropského zemědělského záručního fondu, které se přepočítává směnným kurzem platným desátého dne měsíce následujícího po měsíci, v němž bylo poskytnuto.

Zůstatky cizoměnových peněžních aktiv a závazků ke konci roku jsou přepočítávány na eura za pomoci směnných kurzů platných dne 31. prosince:

Směnné kurzy vůči euru

Měna 31.12.2009 31.12.2008 BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,4730 26,8750 DKK 7,4418 7,4506 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,8881 0,9525 HUF 270,4200 266,7000 LVL 0,7093 0,7083 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1045 4,1535 RON 4,2363 4,0225 SEK 10,2520 10,8700 CHF 1,4836 1,4850 JPY 133,1600 126,1400 USD 1,4406 1,3917

Změny reálné hodnoty peněžních cenných papírů denominovaných v cizí měně a klasifikovaných jako realizovatelné, které jsou dány rozdíly z přepočtu cizích měn, se vykazují ve výsledovce. Rozdíly z přepočtu cizích měn, na něž znějí nepeněžní finanční aktiva a závazky vykazované v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, se vykazují ve výsledovce. Rozdíly z přepočtu cizích měn, na něž znějí nepeněžní finančních aktiva klasifikovaná jako realizovatelná, se zahrnují do fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

1.4.2 Použití odhadů

V souladu s mezinárodními standardy pro veřejný sektor (IPSAS) a obecně přijatými účetními zásadami zahrnují účetní závěrky nezbytně také částky založené na předpokladech a odhadech, které provedli vedoucí pracovníci na základě nejspolehlivějších dostupných informací. Mezi významné odhady patří mimo jiné výše závazků ze zaměstnaneckých požitků, rezerv, finančních rizik vyplývajících ze zásob a pohledávek, příjmů a výdajů příštích období, podmíněných aktiv a podmíněných závazků a dále rozsah snížení hodnoty nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení. Skutečná hodnota se může od těchto odhadů lišit. Změny odhadů se zaznamenávají v období, v němž jsou zjištěny.

1.5 ROZVAHA

1.5.1 Nehmotná aktiva

Nabyté licence na programové vybavení se vykazují v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Tato aktiva se odepisují lineárně po dobu jejich odhadované životnosti, která činí čtyři roky. Nehmotný majetek vytvořený vlastní činností je v současnosti vykazován jako náklad ve výsledovce. Náklady spojené s vývojem a údržbou programového vybavení počítačů se vykazují jako náklady v okamžiku jejich vzniku; totéž platí pro náklady na vědecký výzkum a vývoj.

1.5.2 Nemovitosti, stroje a zařízení

Všechny nemovitosti, stroje a zařízení jsou vykazovány v historických cenách snížených o oprávky a ztráty ze snížení hodnoty. Historická cena zahrnuje výdaje přímo související s pořízením nebo výstavbou daného majetku.

Dodatečné náklady jsou zahrnovány do účetní hodnoty daného majetku, případně se účtují jako samostatné aktivum, avšak pouze tehdy, když je pravděpodobné, že budoucí ekonomické užitky či výkonnostní potenciál, jež jsou spojeny s danou věcí, poplynou Evropské unii a že lze spolehlivě zjistit cenu věci. Opravy a údržba jsou zachycovány jako náklad ve výsledovce za účetní období, v němž byly provedeny. Jelikož si Evropská unie nepůjčuje prostředky na financování pořízení nemovitostí, strojů a zařízení, nesouvisí s těmito nákupy žádné náklady na půjčky.

Pozemky a umělecká díla se neodepisují, jelikož se u nich předpokládá nekonečná životnost. Nedokončený majetek není odepisován, jelikož dosud není zařazen do užívání. Částka odpisů ostatního majetku je rozúčtována lineární metodou na předpokládanou délku odhadované životnosti takto:

Odpisové sazby

Druh majetku Sazba lineárního odpisu Budovy 4 % Zařízení, stroje a vybavení 10 % až 25 % Nábytek 10 % až 25 % Vybavení budov a staveb 10 % až 33 % Vozidla 25 % Technické vybavení počítačů 25 % Jiná hmotná aktiva 10 % to 33 %

Zisky a ztráty z vyřazení majetku se určují porovnáním výnosů snížených o náklady na prodej s účetní hodnotou vyřazeného majetku. Zachycují se ve výsledovce.

Nájem

Nájem hmotného majetku, při němž Evropská unie nese v podstatě všechna rizika a výhody vyplývající z vlastnictví, je klasifikován jako finanční leasing. Finanční leasing je aktivován na počátku nájemního vztahu v reálné hodnotě najatého majetku nebo v současné hodnotě minimálních leasingových splátek, podle toho, která z nich je nižší. Každá leasingová splátka je rozdělena na závazek a finanční poplatky tak, aby byly tyto položky vykazovány ve zbývajícím finančním závazku v konstantním poměru. Závazky (bez finančních poplatků) z nájemního vztahu jsou vykázány mezi ostatními závazky (dlouhodobými a krátkodobými). Úrokový prvek finančních nákladů je po celé období leasingového vztahu zachycován jako náklad ve výsledovce, aby bylo pro každé období dosaženo pro zbývající závazek stálé periodické úrokové míry. Majetek držený na základě finančního leasingu se odepisuje po dobu jeho životnosti nebo po dobu trvání leasingového vztahu, podle toho, které z těchto období je kratší.

Nájemní vztahy, v nichž si pronajímatel ponechává značnou část rizik a výhod vyplývajících z vlastnictví, se klasifikují jako operativní leasing. Splátky operativního leasingu jsou zachycovány lineárně jako náklad ve výsledovce po celou dobu leasingu.

1.5.3 Snížení hodnoty nefinančních aktiv

Aktiva, u nichž není určena jejich životnost, nejsou odepisována a každoročně je u nich prováděn test snížení hodnoty. U odpisovaných aktiv je prováděn test snížení hodnoty, kdykoli události nebo změna podmínek signalizují, že účetní hodnotu zřejmě nebude možno realizovat. Ztráta ze snížení hodnoty se účtuje ve výši, o kterou účetní hodnota aktiva převyšuje jeho realizovatelnou hodnotu. Realizovatelná hodnota se rovná reálné hodnotě aktiva snížené o prodejní náklady nebo užitné hodnotě, podle toho, která z částek je vyšší.

Nejméně jednou ročně se posuzuje zůstatková hodnota a životnost nehmotných aktiv a nemovitostí, strojů a zařízení, a případně jsou tvořeny opravné položky. Je-li účetní hodnota majetku vyšší než jeho odhadovaná realizovatelná hodnota, je k účetní hodnotě vytvořena opravná položka ve výši rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou. Pokud přestanou platit důvody pro snížení hodnoty uznané v předchozích letech, ztráty se snížení hodnoty se odpovídajícím způsobem odúčtují (zaúčtují opačně).

1.5.4 Investice

Podíly v přidružených subjektech a společných podnicích

Podíly v přidružených subjektech a ve společných podnicích se účtují ekvivalenční metodou. Náklady vlastního kapitálu se upraví tak, aby odrážely podíl na zvýšení či snížení čistých aktiv přidružených subjektů a společných podniků, který lze připsat Evropské unii po počátečním zaúčtování, a pokud okolnosti takové snížení signalizují, vytvoří se v případě potřeby opravná položka k zachycení nižší realizovatelné hodnoty. Tato realizovatelná hodnota se určí postupem popsaným ve vysvětlivce 1.5.3. Pokud důvody pro znehodnocení později přestanou platit, ztráta ze znehodnocení se zaúčtuje zpětně na pořizovací hodnotu, která by byla vykazována, kdyby se žádná ztráta ze znehodnocení neúčtovala.

Investice do fondů rizikového kapitálu

Klasifikace a oceňování

Investice do fondů rizikového kapitálu jsou klasifikovány jako realizovatelná aktiva (viz bod 1.5.5), a proto jsou vedeny v reálné hodnotě spolu se zisky a ztrátami ze změn reálné hodnoty (včetně rozdílů z přepočtu cizích měn), jež jsou zachyceny ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu.

Faktory ovlivňující reálnou hodnotu

Jelikož nemají kótovanou tržní cenu na aktivním trhu, jsou investice do fondů rizikového kapitálu oceňovány jednotlivě cenou nebo odpovídající čistou hodnotou aktiv, kterou vykazuje správce fondu k rozvahovému dni, cokoli z toho je nižší, a tím se vylučuje případný nerealizovaný zisk, který latentně existuje v podkladovém investičním portfoliu. Investice do fondů rizikového kapitálu, které jsou stále ještě v počáteční fázi, jsou oceňovány podle stejných zásad, vyjma nerealizovaných ztrát způsobenými pouze správními výdaji, pokud tyto nerealizované ztráty nejsou zohledněny.

Nerealizované zisky vyplývající z ocenění v reálné hodnotě se účtují do rezervních fondů a nerealizované ztráty se posuzují z hlediska snížení hodnoty aktiv, aby se určilo, zda mají být vykázány ve výsledovce jako ztráty vyplývající ze snížení hodnoty nebo jako změny ve fondu přecenění na reálnou hodnotu. Reálná hodnota odpovídající čisté hodnotě aktiv se určí buď pomocí procentního podílu majetkové účasti Evropské unie ve fondu na čisté hodnotě aktiv vykázané v nejnovější zprávě nebo, je-li to možné, pomocí přesné hodnoty podílu k témuž datu, kterou sdělí příslušný správce fondu.

1.5.5 Finanční aktiva

Klasifikace

Evropská unie dělí svá finanční aktiva na tyto kategorie: finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty; úvěry a jiné pohledávky; investice držené do splatnosti, a realizovatelná finanční aktiva. Klasifikace finančních nástrojů se určí v okamžiku jejich počátečního zaúčtování a poté se posuzuje ke každému rozvahovému dni.

i) Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty

Do této kategorie je finanční aktivum zařazeno, jestliže je nabyto v zásadě za účelem jeho prodeje v krátké době nebo pokud ho takto klasifikuje Evropská unie. Do této kategorie jsou řazeny rovněž deriváty. Aktiva v této kategorii jsou klasifikována jako krátkodobá aktiva, jestliže se jejich realizace předpokládá do 12 měsíců od rozvahového dne.

ii) Úvěry a pohledávky

Úvěry a pohledávky jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami, která nejsou kótována na žádném aktivním trhu. Vznikají, jestliže Evropská unie poskytuje peníze, zboží nebo služby přímo dlužníkovi bez úmyslu s touto pohledávkou obchodovat. Jsou součástí dlouhodobých aktiv, s výjimkou úvěrů a pohledávek se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne.

iii) Investice držené do splatnosti

Investice držené do splatnosti jsou nederivátová finanční aktiva s pevně určenými nebo vyčíslitelnými splátkami a s pevně určenou splatností, u nichž má Evropská unie pozitivní úmysl a schopnost držet je do splatnosti. V průběhu tohoto rozpočtového roku nedržela Evropská unie v této kategorii žádné investice.

iv) Realizovatelná finanční aktiva

Realizovatelná finanční aktiva jsou nederiváty, které jsou zařazeny do této kategorie nebo nejsou zařazeny do žádné jiné kategorie. Jsou klasifikována jako krátkodobá nebo dlouhodobá aktiva v závislosti na období, v němž je Evropská unie zamýšlí zcizit. Jako realizovatelná finanční aktiva jsou klasifikovány rovněž investice do nekonsolidovaných účetních jednotek a další kapitálové investice (např. operace s rizikovým kapitálem), o nichž se neúčtuje ekvivalenční metodou.

Počáteční vykázání a ocenění

Nákup a prodej finančních aktiv vykazovaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, držených do splatnosti a realizovatelných se vykazuje ke dni obchodu, tj. ke dni, k němuž se Evropská unie zaváže aktivum koupit nebo prodat.Úvěry se vykazují v okamžiku, kdy jsou peníze odeslány dlužníkům. V případě finančních aktiv nevykazovaných v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty jsou finanční nástroje prvotně vykázány v reálné hodnotě zvýšené o transakční náklady. Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty jsou prvotně vykázána v reálné hodnotě a transakční náklady jsou vykázány ve výsledovce jako náklad.

Reálná hodnota finančního aktiva v okamžiku prvotního vykázání se obvykle rovná transakční ceně (tj. reálné hodnotě obdrženého protiplnění). Při poskytnutí dlouhodobé bezúročné půjčky nebo úvěru s nižší než tržní úrokovou sazbou lze však reálnou hodnotu odhadnout jako současnou hodnotu všech budoucích peněžních plnění diskontovanou pomocí tržní úrokové sazby platné pro podobné nástroje s podobným úvěrovým ratingem.

V případě úvěrů poskytnutých z půjčených prostředků a vzájemných „back-to-back“ operací nejsou rozdíly mezi podmínkami půjček a výpůjček významné a náklady alternativních příležitostí nelze použít, neboť EU nesmí investovat peníze na kapitálových trzích. Z těchto důvodů jsou úvěry oceňovány v jejich nominální hodnotě. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výsledovce.

Finanční nástroje se odúčtují, když práva na příjem peněžních toků z investice zaniknou nebo jsou převedena, přičemž Evropská unie převedla v podstatě všechna rizika a všechny výhody vyplývající z vlastnictví.

Následné ocenění

Finanční aktiva vykazovaná v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty se následně účtují v reálné hodnotě. Zisky a ztráty, jež plynou ze změny reálné hodnoty finančních aktiv kategorie „finanční nástroje vykazované v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty“, se vykazují ve výsledovce za období, ve kterém vznikly.

Úvěry, pohledávky a investice držené do splatnosti jsou vykazovány v zůstatkové hodnotě určené pomocí metody efektivní úrokové sazby. V případě půjček poskytnutých za vypůjčené prostředky se používá stejná efektivní úroková sazba jak na půjčky, tak na výpůjčky, jelikož tyto půjčky mají charakter vzájemných „back-to-back“ operací a podmínky půjček a výpůjček ani částky se významně neliší. Transakční náklady vzniklé EU a poté přeúčtované příjemcům úvěrů jsou zachycovány přímo ve výsledovce.

Realizovatelná finanční aktiva jsou následně účtována v reálné hodnotě. Zisky a ztráty plynoucí ze změn reálné hodnoty realizovatelných aktiv jsou vykazovány ve fondu z přecenění na reálnou hodnotu. Jsou-li realizovatelná aktiva prodána nebo sníží-li se jejich hodnota, jsou kumulované úpravy reálné hodnoty zaúčtované dříve do fondu z přecenění na reálnou hodnotu vykázány ve výsledovce. Úroky z realizovatelných finančních aktiv vypočítané metodou efektivní úrokové sazby se zaúčtují ve výsledovce. Dividendy z realizovatelných kapitálových nástrojů se zaúčtují v okamžiku, kdy EU vznikne právo na jejich výplatu.

Reálná hodnota investic kótovaných na aktivních trzích vychází z aktuálních nabídkových cen. V případě, že trh finančního aktiva není aktivní, (a v případě nekótovaných cenných papírů) Evropská unie stanoví reálnou hodnotu za pomoci metod ocenění. Mezi tyto metody patří použití transakcí z nedávné doby mezi nespřízněnými osobami, odkaz na další v podstatě stejné nástroje, analýza diskontovaných peněžních toků, modely oceňování opcí a další metody ocenění, které běžně používají účastníci trhu.

V případech, kdy reálnou hodnotu investic do kapitálových nástrojů, které nemají kótovanou tržní cenu na aktivním trhu, nelze spolehlivě určit, ocení se tyto investice v pořizovací ceně snížené o ztráty ze snížení hodnoty.

Snížení hodnoty finančních aktiv

Ke každému rozvahovému dni Evropská unie posuzuje, zda existují objektivní důkazy o snížení hodnoty finančního aktiva. Hodnota finančního aktiva je snížena a ze snížení hodnoty plynou ztráty pouze v případě, že existují objektivní důkazy o snížení hodnoty v důsledku jedné nebo více událostí, jež nastaly po okamžiku prvotního vykázání aktiva, a taková ztrátu generující událost (či události) má dopad na odhadované budoucí peněžní toky z finančního aktiva, jež lze spolehlivě odhadnout.

i) Aktiva vykazovaná v zůstatkové hodnotě

Existují-li objektivní důkazy, že vznikla ztráta v důsledku snížení hodnoty úvěrů či pohledávek nebo investic držených do splatnosti a vedených v zůstatkové hodnotě, rovná se výše ztráty rozdílu mezi účetní hodnotou aktiva a současnou hodnotou odhadovaných budoucích peněžních toků (s vyloučením budoucích úvěrových ztrát, které nevznikly) diskontovaných původní efektivní úrokovou sazbou finančního aktiva. Účetní hodnota aktiva se sníží a výše ztráty se zaúčtuje ve výsledovce. Mají-li úvěr nebo investice držená do splatnosti proměnlivou úrokovou sazbu, použije se k ocenění ztráty ze snížení hodnoty diskontní sazba ve výši aktuální efektivní úrokové sazby stanovené ve smlouvě. Ve výpočtu současné hodnoty odhadovaných budoucích peněžních toků zajištěného finančního aktiva se odráží peněžní toky, které mohou plynout ze zabavení kolaterálu, snížené o náklady vynaložené na získání a prodej kolaterálu, ať již je zabavení pravděpodobné či nikoli. Pokud se v následujícím období ztráta ze snížení hodnoty sníží a tento pokles lze dát objektivně do souvislosti s událostí, k níž došlo po zaúčtování snížení hodnoty, předchozí zaúčtovaná ztráta ze snížení hodnoty se prostřednictvím zápisu ve výsledovce zruší.

ii) Aktiva vykazovaná v reálné hodnotě

V případě realizovatelných kapitálových investic se při určování toho, zda došlo ke snížení hodnoty cenných papírů, bere ohled na významný nebo trvalý (dlouhotrvající) pokles reálné hodnoty cenného papíru pod jeho pořizovací cenu. Pokud takové důkazy existují v případě realizovatelných finančních aktiv, kumulovaná ztráta (rovnající se rozdílu mezi pořizovací cenou a současnou reálnou hodnotou sníženou o ztráty ze snížení hodnoty daného finančního aktiva, která již byla v minulosti vykázána ve výsledovce) se odúčtuje z rezervního fondu a vykáže ve výsledovce. Ztráty plynoucí ze snížení hodnoty kapitálových nástrojů zaúčtované ve výsledovce se na tomto účtu neruší. Pokud v následujícím období vzroste reálná hodnota realizovatelného dluhového nástroje a tento nárůst lze objektivně dát do souvislosti s událostí, k níž došlo po vykázání ztráty ze snížení hodnoty, zruší se tato ztráta ze snížení hodnoty prostřednictvím výsledovky.

1.5.6 Zásoby

Zásoby se vykazují v pořizovací ceně nebo v čisté realizovatelné hodnotě, podle toho, která z nich je nižší. Pořizovací cena se určuje metodou first-in, first-out (FIFO). Pořizovací cena výrobků a nedokončené výroby zahrnuje suroviny, přímé mzdové náklady, ostatní přímo přiřaditelné náklady a související výrobní režii (na základě běžné provozní kapacity). Čistá realizovatelná hodnota se rovná odhadované prodejní ceně v rámci běžného podnikání snížené o náklady na dokončení a prodej. Pokud jsou zásoby určeny k rozdělení bez poplatku nebo jen za nominální poplatek, ocení se ve výši pořizovací ceny nebo reprodukční pořizovací ceny, podle toho, která z částek je nižší. Reprodukční pořizovací cena se rovná nákladům, které by Evropská unie vynaložila na pořízení aktiva k datu vykázání.

1.5.7 Částky předběžného financování

Předběžné financování je platba, jejímž účelem je poskytnout příjemci peněžní zálohu, tedy počáteční hotovost. Může být rozdělena na řadu plateb během období vymezeného v konkrétní dohodě o předběžném financování. Zálohu nebo počáteční hotovost je nutno v období stanoveném v dohodě využít na účel, pro který byla poskytnuta, nebo ji vrátit. Příjemce, jemuž nevzniknou způsobilé výdaje, je povinen zálohu předběžného financování vrátit Evropské unii. Částka předběžného financování se sníží (úplně nebo částečně) po vyjádření souhlasu s výší způsobilých nákladů a vrácených částek, a tato částka se zaúčtuje jako výdaj.

Nevypořádané částky předběžného financování se na konci roku ocení ve výši původně vyplacených částek snížených o: vrácené částky, vyplacené způsobilé částky, odhadované způsobilé částky, které na konci roku ještě nebyly zúčtovány, a opravné položky.

Úroky z předběžného financování se zaúčtovávají tak, jak nabíhají v souladu s ustanoveními příslušné dohody. Na konci roku se na základě nejspolehlivějších informací odhadnou příjmy z naběhlých úroků a tento odhad se zahrne do rozvahy.

1.5.8 Pohledávky

Pohledávky jsou vykazovány v původní výši snížené o opravné položky. Opravná položka k pohledávce se vytvoří v případě, existují-li objektivní důkazy, že Evropská unie nebude schopna vybrat všechny dlužné částky podle původních podmínek pohledávky. Výše této opravné položky se rovná rozdílu mezi účetní a realizovatelnou hodnotou aktiva, která odpovídá současné hodnotě očekávaných budoucích peněžních toků diskontovaných tržní úrokovou sazbou pro podobné dlužníky. Opravná položka se vykazuje ve výsledovce. Zúčtovává se také obecná opravná položka za nevypořádané příkazy k úhradě, na které se zatím nevztahuje zvláštní opravná položka. K vykazování příjmů příštích období ke konci roku viz vysvětlivka 1.5.14 níže.

1.5.9 Peníze a peněžní ekvivalenty

Peníze a peněžní ekvivalenty jsou finanční nástroje a jsou definovány jako krátkodobá aktiva. Zahrnují pokladní hotovost, netermínované vklady u bank, ostatní krátkodobé vysoce likvidní investice s původní splatností do tří měsíců a bankovní kontokorent.

1.5.10 Zaměstnanecké požitky

Penzijní závazky

Evropská unie má dávkově definované penzijní plány. Jelikož zaměstnanci odvádějí ze svých platů třetinu očekávaných nákladů na tyto požitky, není tento závazek financován. Závazek z dávkově definovaných penzijních plánů vykazovaný v rozvaze se rovná současné hodnotě vymezené dávkové povinnosti k rozvahovému dni. Vymezenou dávkovou povinnost vypočítávají pojistní matematici přírůstkovou metodou (projected unit credit method). Současná hodnota vymezené dávkové povinnosti se určí diskontováním odhadovaných odlivů peněžních prostředků s použitím úrokové míry vládních obligací vydaných v té měně, v níž budou vypláceny dávky, a jejichž splatnost se blíží splatnosti příslušných penzijních závazků.

Pojistněmatematické zisky a ztráty vyplývající z empirických korekcí a změn pojistněmatematických předpokladů se okamžitě vykazují ve výsledovce. Náklady týkající se odpracované doby v minulosti se okamžitě vykazují ve výsledovce, pokud změny penzijního plánu nejsou podmíněny tím, že zaměstnanci setrvají ve služebním poměru po určenou dobu (rozhodné období). V tom případě se náklady týkající se odpracované doby v minulosti odepisují lineárně po celé rozhodné období.

Zdravotní dávky po odchodu do důchodu

Evropská unie poskytuje nemocenské dávky svým zaměstnancům formou úhrady nákladů za zdravotní péči. Byl vytvořen zvláštní fond (RCAM) pro běžnou správu těchto dávek. Tohoto systému využívají aktuální zaměstnanci i důchodci, vdovy a vdovci a osoby na nich závislé. Dávky poskytované osobám, které nejsou v pracovním poměru (důchodci, sirotci atd.), jsou klasifikovány jako „zaměstnanecké požitky po skončení pracovního poměru“. Vzhledem k povaze těchto dávek je nutné provést pojistněmatematický výpočet. Závazek v rozvaze se stanoví na obdobném základě jako penzijní závazky (viz výše).

1.5.11 Rezervy

Rezervy jsou tvořeny v okamžiku, kdy má Evropská unie aktuální právní nebo implicitní závazek vůči třetím stranám v důsledku minulých událostí, kdy je spíše pravděpodobné než nepravděpodobné, že si splnění tohoto závazku vyžádá odliv zdrojů, a lze-li částku spolehlivě odhadnout. Rezervy ke krytí budoucích provozních ztrát tvořeny nejsou. Výše rezerv se rovná nejlepšímu odhadu předpokládaných výdajů nutných ke splnění aktuálního závazku k datu vykázání. Pokud se rezerva týká velkého počtu položek, závazek se odhadne vážením všech možných výsledků jejich pravděpodobnosti (tzv. „metoda očekávané hodnoty“).

1.5.12 Finanční závazky

Finanční závazky jsou klasifikovány jako finanční závazky vykazované v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty nebo jako finanční závazky vykazované v zůstatkové hodnotě (výpůjčky). Výpůjčky sestávají z výpůjček od úvěrových institucí a závazků z dluhových cenných papírů. Jsou prvotně vykazovány v reálné hodnotě, což jsou výnosy z jejich poskytnutí (reálná hodnota obdrženého protiplnění) po odečtení vzniklých transakčních nákladů, a poté se vedou v zůstatkové hodnotě za pomoci metody efektivní úrokové sazby; případný rozdíl mezi výnosy sníženými o transakční náklady a odkupní hodnotou se zachycuje ve výsledovce po celou dobu trvání výpůjčky za pomoci metody efektivní úrokové míry.

Jsou klasifikovány jako dlouhodobé závazky, kromě finančních závazků se splatností do 12 měsíců od rozvahového dne. V případě úvěrů poskytnutých z vypůjčených prostředků nelze na základě zohlednění významnosti použít metodu efektivní úrokové sazby na úvěry a výpůjčky. Transakční náklady vzniklé Evropské unii a poté přeúčtované příjemcům úvěrů se zaúčtují přímo na účet hospodářského výsledku.

Finanční závazky, jež jsou vykazovány v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, zahrnují deriváty, je-li jejich reálná hodnota záporná. Účetně se s nimi nakládá stejně jako s finančními aktivy vykazovanými v reálné hodnotě do zisku nebo ztráty, viz vysvětlivka 1.5.5.

1.5.13 Splatné závazky

Významná část splatných závazků EU nesouvisí s nákupem zboží či služeb, ale s neuhrazenými žádostmi o proplacení nákladů příjemců grantů a jiné finanční podpory EU. Jako splatné závazky jsou zachyceny po obdržení žádosti o proplacení nákladů a poté, co je příslušní účastníci finanční operace ověří a schválí jako způsobilé. V této fázi se oceňují v jejich schválené a způsobilé výši.

Závazky z pořízení zboží a služeb se zaúčtovávají po obdržení faktury v původní výši; odpovídající výdaje se zaúčtují po dodání zboží či služeb a jejich schválení Evropskou unií.

1.5.14 Náklady, výnosy, příjmy a výdaje příštích období

Podle účetních pravidel Evropské unie se transakce a účetní případy zachycují ve finančních výkazech za období, s nímž souvisí. Na konci účetního období se výdaje příštích období účtují na základě odhadované výše převáděného závazku za dané období. Výdaje příštích období jsou počítány v souladu s podrobnými provozními a praktickými zásadami Komise, jejichž cílem je zajistit, aby finanční výkazy přinášely věrný a poctivý obraz skutečnosti.

Výnosy se rovněž účetně zachycují v období, s nímž souvisí. Není-li ke konci roku vystavena faktura, ale EU poskytla službu nebo dodala zboží nebo existuje smluvní dohoda (např. smlouva), je ve finančních výkazech zachycen příjem příštích období.

Pokud byla před koncem roku vystavena faktura, avšak služby ještě nebyly poskytnuty nebo zboží zatím nebylo dodáno, bude výnos odložen a zaúčtuje se v následujícím účetním období.

1.6 VÝSLEDOVKA

1.6.1 Příjmy

Výnosy neplynoucí ze směny

Tyto výnosy tvoří převážnou většinu příjmů EU a patří sem hlavně přímé a nepřímé daně a příjmy z vlastních zdrojů. Kromě daní může Evropská unie dostávat platby od dalších stran, například cla, pokuty a dary.

Zdroj z HND a zdroj z DPH

Pohledávky a s nimi spojené výnosy se zaúčtují do období, v němž Evropská unie odešle členským státům výzvu s žádostí o jejich příspěvky. Jsou oceňovány v „požadované výši“. Jelikož zdroje plynoucí z DPH a HND vycházejí z odhadů údajů pro daný rozpočtový rok, je možné je měnit až do okamžiku, kdy členské státy zveřejní konečné údaje. Vliv změny odhadu se zohlední při určování čistého přebytku či schodku za období, v němž ke změně došlo.

Tradiční vlastní zdroje

Pohledávky a související výnosy se zaúčtovávají v okamžiku doručení příslušných měsíčních výkazů A (včetně vybraných cel a dlužných částek, na něž byla poskytnuta jistota a jež nebyly zpochybněny) od členských států. K datu vykázání se provádí odhad příjmů, které členské státy za dané období vybraly, avšak dosud Evropské unii neuhradily; tyto příjmy jsou zaúčtovány jako příjmy příštích období. Doručené čtvrtletní výkazy B (včetně odvodů, jež nebyly vybrány ani na ně nebyla poskytnuta jistota, a včetně částek, na něž byla poskytnuta jistota, ale které dlužníci zpochybnili) členských států se zaúčtují jako výnosy snížené o náklady na výběr (25%). Dále se ve výsledovce zaúčtuje snížení hodnoty ve výši odhadované neuhrazené částky.

Pokuty

Příjmy plynoucí z pokut se zaúčtovávají v okamžiku, kdy EU přijme rozhodnutí o uložení pokuty, a poté co bylo toto rozhodnutí úředně oznámeno pokutovanému subjektu. Pokud existují pochybnosti ohledně platební schopnosti podniku, je k nároku vytvořena opravná položka. Po rozhodnutí o uložení pokuty mají dlužníci ode dne oznámení dva měsíce na to, aby:

— buď rozhodnutí přijali, a v takovém případě musejí zaplatit pokutu ve stanovené lhůtě, takže ji EU inkasuje s konečnou platností;

— nebo rozhodnutí odmítli a odvolali se podle práva EU.

Avšak i když se odvolají, musí být jistina pokuty zaplacena ve lhůtě tří měsíců, neboť odvolání nemá odkladný účinek (článek 278 Smlouvy o EU), anebo, za jistých okolností a s výhradou souhlasu hlavního účetního Komise, pokutovaný subjekt může místo toho předložit bankovní záruku na dlužnou částku.

Jestliže se podnik proti rozhodnutí odvolá a pokutu prozatímně uhradí, je tato částka vykázána jako podmíněný závazek. Jelikož však odvolání pokutovaného subjektu proti rozhodnutí EU nemá odkladný účinek, použijí se došlé peníze k vyrovnání pohledávky. Je-li namísto úhrady pokuty poskytnuta záruka, je pokuta nadále vykazována jako pohledávka. Pokud se zdá pravděpodobné, že by Tribunál nemusel vydat rozhodnutí ve prospěch EU, zaúčtuje se ke krytí tohoto rizika rezerva. Jestliže byla místo úhrady pokuty poskytnuta záruka, je k neuhrazené pohledávce vytvořena opravná položka v potřebné výši. Kumulované úroky, které Evropské unii plynou z bankovních účtů, na které byly uloženy došlé platby, se účtují jako výnosy a o stejnou částku se zvýší podmíněné závazky.

Výnosy ze směny

Výnosy z prodeje zboží a služeb se zaúčtovávají v okamžiku, kdy podstatná rizika a výhody plynoucí z vlastnictví zboží přejdou na kupujícího. Výnosy spojené s transakcí, jejíž součástí je poskytnutí služeb, se zaúčtují s ohledem na stupeň dokončení transakce k datu vykázání.

Výnosový a nákladový úrok

Výnosový a nákladový úrok se vykazuje ve výsledovce pomocí metody efektivní úrokové sazby. Jde o způsob výpočtu zůstatkové hodnoty finančních aktiv nebo finančních závazků a rozložení výnosového a nákladového úroku do příslušného období. Při výpočtu efektivní úrokové sazby Evropská unie odhadne peněžní toky s ohledem na všechny smluvní podmínky finančního nástroje (například možnosti předčasného splacení), ale bez ohledu na budoucí úvěrové ztráty. Do výpočtu jsou zahrnuty veškeré poplatky a body, které si zaplatí smluvní strany a které jsou nedílnou součástí efektivní úrokové sazby, transakčních nákladů a všech ostatních prémií nebo slev.

Po vytvoření opravné položky k finančnímu aktivu nebo skupině podobných finančních aktiv v důsledku ztráty ze snížení hodnoty se zaúčtuje výnosový úrok pomocí úrokové sazby používané k diskontování budoucích peněžních toků za účelem ocenění ztráty ze snížení hodnoty.

Výnosy z dividend

Výnosy z dividend se vykazují v okamžiku, kdy vzniká právo přijmout jejich úhradu.

1.6.2 Náklady

Náklady plynoucí z nákupu zboží a služeb se zachycují po dodání a jejich akceptaci Evropskou unií. Oceňují se v původní fakturované ceně. Náklady neplynoucí ze směny jsou zvláštností Evropské unie a připadá na ně většina jejích celkových výdajů. Souvisejí s převody na příjemce a tvoří je tři typy: nárokové částky, převody podle dohod a granty, příspěvky a dary závislé na volném uvážení.

Převody se zaúčtovávají jako náklady vynaložené v tom období, během něhož došlo k událostem zakládajícím převod, pokud je charakter převodu povolen předpisem (finančním nařízením, služebním řádem či jiným právním předpisem) nebo kdy byla podepsána smlouva, která převod povoluje; pokud příjemce splnil případná kritéria způsobilosti; a pokud lze přiměřeným způsobem odhadnout danou částku.

Došlá žádost o platbu nebo proplacení nákladů, která splňuje kritéria pro vykázání, se zaúčtuje jako náklad ve způsobilé výši. Vzniklé způsobilé náklady, které jsou ke konci účetního období již závazkem vůči příjemcům, avšak dosud nebyly nahlášeny, se odhadnou a zaúčtují jako výdaje příštích období.

1.7 PODMÍNĚNÁ AKTIVA A PODMÍNĚNÉ ZÁVAZKY

1.7.1 Podmíněná aktiva

Podmíněné aktivum je možné aktivum, které vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že se v budoucnosti vyskytne nebo nevyskytne jedna či více nejistých událostí, které nejsou plně pod kontrolou Evropské unie. Podmíněné aktivum je vykázáno, je-li pravděpodobný příliv ekonomických užitků nebo výkonnostního potenciálu.

1.7.2 Podmíněné závazky

Podmíněný závazek je možný závazek, který vyplývá z minulých událostí a jehož existence se potvrdí pouze tak, že se v budoucnosti vyskytne nebo nevyskytne jedna či více nejistých událostí, které nejsou plně pod kontrolou Evropské unie; anebo jde o současný závazek, který vyplývá z minulých událostí, ale který nebyl zaúčtován, protože: není pravděpodobné, že ke splnění závazku bude nutný odliv zdrojů představujících ekonomický prospěch nebo možný užitek, anebo za málo pravděpodobných okolností, pokud výši závazku není možné dostatečně spolehlivě stanovit.

2. VYSVĚTLIVKY K ROZVAZE

DLOUHODOBÁ AKTIVA

2.1 NEHMOTNÝ MAJETEK

(v milionech EUR) Částka Účetní hodnota brutto k 31. prosinci 2008 134 Přírůstky 39 Úbytky (3) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 0 Ostatní změny 1 Hrubá účetní hodnota k 31. prosinci 2009 171 Oprávky k 31. prosinci 2008 78 Odpisy za rok 22 Úbytky (1) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 0 Ostatní změny 0 Oprávky k 31. prosinci 2009 99 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. PROSINCI 2009 72 Účetní hodnota netto k 31. prosinci 2008 56

Tyto částky představují především programové vybavení počítačů.

2.2 NEMOVITOSTI, STROJE A ZAŘÍZENÍ

V některých zemích nelze hodnotu pozemku odlišit od hodnoty budovy, neboť oba druhy majetku byly pořízeny jako jeden celek. U neodepisovaného pozemku se neprovádí zvláštní ocenění, není-li toto ocenění nutné například pro následné výdaje, např. v případě nové výstavby nebo částečného prodeje.

Poté, co byl v roce 2009 převeden na Komisi, je majetek vztahující se k Evropské službě pro pokrytí geostacionární navigací (EGNOS) veden pod nemovitostmi, stroji a zařízeními k 31. prosinci 2009. Tento majetek má v k tomuto datu čistou účetní hodnotu 11 milionů EUR (hrubá hodnota činí 40 milionů EUR mínus oprávky ve výši 29 milionů EUR).

NEMOVITOSTI, STROJE A ZAŘÍZENÍ

(v milionech EUR) Pozemky a budovy Stroje a zařízení Nábytek a vozový park Technické vybavení počítačů Jiná hmotná aktiva Finanční leasing Nedokončená aktiva CELKEM Účetní hodnota brutto k 31. prosinci 2008 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Přírůstky 39 89 20 57 17 29 141 392 Úbytky (1) (15) (20) (56) (6) 0 0 (98) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 31 (2) 0 0 3 0 (32) 0 Ostatní změny 1 20 10 8 17 5 0 61 Hrubá účetní hodnota k 31. prosinci 2009 3 972 460 215 475 182 2 655 231 8 190 Oprávky k 31. prosinci 2008 1 616 300 149 349 92 448 2 954 Tvorba odpisů za rok 127 66 16 60 17 163 449 Zrušení odpisů 0 0 0 (2) 0 0 (2) Úbytky (1) (13) (14) (52) (5) 0 (85) Přeúčtování mezi kategoriemi aktiv 0 (1) 0 0 1 0 0 Ostatní změny 0 3 4 4 3 1 15 Oprávky k 31. prosinci 2009 1 742 355 155 359 108 612 3 331 ÚČETNÍ HODNOTA NETTO K 31. PROSINCI 2009 2 230 105 60 116 74 2 043 231 4 859 Účetní hodnota netto k 31. prosinci 2008 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881

Budoucí splátky finančních leasingů a obdobných nároků jsou v rozvaze vykázány jako dlouhodobé a krátkodobé závazky (viz také vysvětlivky 2.15 a 2.18.1). Dělí se takto:

FINANČNÍ LEASING

(v milionech EUR) Popis Kumulované náklady (A) Budoucí splátky Celková hodnota Následné výdaje na majetek Hodnota majetku Odpisy Účetní hodnota netto < 1 roku > 1 roku > 5 roku Závazky celkem (B) A + B (C) A + B + C (E) = A + B + C + E Pozemky a stavby 785 51 257 1 465 1 773 2 558 61 2 619 (598) 2 021 Jiná hmotná aktiva 14 8 13 1 22 36 0 36 (14) 22 Celkem k 31.12.2009 799 59 270 1 466 1 795 2 594 61 2 655 (612) 2 043 Celkem k 31.12.2008 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173

2.3 DLOUHODOBÉ INVESTICE

(v milionech EUR) vysvětlivka 31.12.2009 31.12.2008 Podíly v přidružených subjektech 2.3.1 382 278 Majetkové podíly ve společných podnicích 2.3.2 196 145 Záruční fond 2.3.3 1 240 1 091 Realizovatelná aktiva 2.3.4 561 564 Investice celkem 2 379 2 078

Pod touto položkou se vedou investice uskutečněné za účelem podpory činností EU. Patří sem i čistá aktiva Záručního fondu.

2.3.1 Podíly v přidružených subjektech

(v milionech EUR) EIF ARTEMIS Clean Sky Celkem Částka k 31. prosinci 2008 278 0 0 278 Akvizice 26 10 75 111 Podíl na čistém přebytku/(schodku) (2) (3) (1) (6) Jiné pohyby ve vlastním kapitálu (1) 0 0 (1) Částka k 31. prosinci 2009 301 7 74 382

Podíly v přidružených subjektech se účtují ekvivalenční metodou – další podrobnosti ve vysvětlivce 1.3. Na základě jejích procentuálních podílů v přidružených subjektech lze EU přiřadit tyto účetní hodnoty:

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Aktiva 420 295 Pasiva (38) (17) Příjmy 17 23 Přebytek/(schodek) (6) 10

Evropský investiční fond (EIF)

Evropský investiční fond (EIF) je finanční institucí Evropské unie, která se specializuje na poskytování rizikového kapitálu a záruk malým a středním podnikům. Ke 31. prosinci 2009 Komise upsala ze základního kapitálu EIF 861 milionů EUR (z celkové výše 2 940 milionů EUR). Tato částka představuje 29,29 % základního kapitálu EIF. Komise splatila 20 %, zbývající, zatím nevyžádaná částka představuje celkem 689 milionů EUR – viz také vysvětlivka 5.13.2. Podle dohody mezi Komisí a Evropskou investiční bankou (EIB) podepsanou v roce 2005 má Komise právo kdykoli prodat své akcie Evropské investiční bance za cenu odpovídající ocenění EIF děleno celkovým počtem emitovaných akcií. Hodnota prodejní opce se blíží nule, jelikož vzorec použitý k určení prodejní ceny akcií se podobá vzorci použitému při určování čistého jmění EIF. Podíl EU je oceněn na 29,29 % čistých aktiv EIF, která k 31. prosinci 2009 dosahovala výše 301 milionů EUR (2008: 278 milionů EUR), z toho 2 miliony EUR se vztahují k výsledku za rok 2009 (ztráta). V roce 2009 EU obdržela dividendu za rozpočtový rok 2008 ve výši 4 miliony EUR.

Společné technologické iniciativy

S cílem uvést do života cíle lisabonské agendy pro růst a zaměstnanost byla vytvořena partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem ve formě společných technologických iniciativ, které byly realizovány prostřednictvím společných podniků ve smyslu článku 171 Smlouvy. Společné technologické iniciativy jsou partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem zřízená na evropské úrovni za účelem řešení těch strategických oblastí, kde výzkum a inovace mají zásadní význam pro konkurenceschopnost Evropy. Společné technologické iniciativy jako nový prvek 7. rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace podporují rozsáhlé nadnárodní výzkumné činnosti. Partneři ze soukromého a veřejného sektoru v jejich rámci definují společné cíle širšího společenského významu a za účelem plnění těchto cílů spojují finance a znalosti. Společné technologické iniciativy představují nový způsob spolupráce zaměřené na dosahování cílů, které stanovili vedoucí činitelé EU v lisabonské strategii pro růst a zaměstnanost. V roce 2009 začaly pracovat první tři společné technologické iniciativy, a to společný podnik ARTEMIS, společný podnik Clean Sky (oba popsané níže) a společný podnik IMI, který je popsán ve vysvětlivce 2.3.2. I když jsou ARTEMIS a Clean Sky z právního hlediska považovány za společné podniky, z účetního hlediska je nutno na ně pohlížet jako na přidružené subjekty, protože Komise má v těchto subjektech významný vliv.

Společný podnik ARTEMIS

Tento subjekt byl zřízen za účelem realizace společné technologické iniciativy se soukromým sektorem v problematice vestavěných počítačových systémů. K 31. prosinci 2009 činí 100% vlastnický podíl Evropské unie (zastoupené Komisí) 7 milionů EUR. Maximální orientační příspěvek EU dosáhne 420 milionů EUR.

Společný podnik Clean Sky

Cílem tohoto subjektu je urychlit vývoj, validaci a demonstraci čistých technologií letecké dopravy v EU a zvláště vytvořit radikálně novátorský systém za účelem snížení dopadu letecké dopravy na životní prostředí. 99,41% vlastnický podíl Evropské unie (zastoupené Komisí) činí 74 milionů EUR k 31. prosinci 2009. Maximální orientační příspěvek EU do tohoto podniku dosáhne 800 milionů EUR.

2.3.2 Majetkové podíly ve společných podnicích

(v milionech EUR) GJU SESAR projekt ITER IMI CELKEM Částka k 31. prosinci 2008 0 103 42 0 145 Akvizice 0 28 39 81 148 Podíl na čistém výsledku 0 (51) (46) 0 (97) Částka k 31. prosinci 2009 0 80 35 81 196

Podíly v přidružených subjektech se účtují ekvivalenční metodou – další podrobnosti ve vysvětlivce 1.3. Na základě jejích procentuálních podílů v přidružených subjektech lze EU přiřadit tyto účetní hodnoty:

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Dlouhodobá aktiva 48 0 Krátkodobá aktiva 192 154 Dlouhodobé závazky 0 0 Krátkodobé závazky (44) (9) Příjmy 72 37 Výdaje (169) (93)

Společný podnik Galileo (GJU) v likvidaci

Společný podnik Galileo vstoupil koncem roku 2006 do likvidace, jež nadále pokračuje. Čisté obchodní jmění společného podniku Galileo v likvidaci činilo koncem roku 0 EUR. Jelikož tato účetní jednotka nevyvíjela v roce 2009 žádnou činnost a nadále se nachází v likvidaci, nevznikly jí žádné příjmy ani výdaje. K 31. prosinci 2009 (a k 31. prosinci 2008) činila hodnota této investice 0 EUR. Tato částka odpovídá investici ve výši 585 milionů EUR snížené o kumulovaný podíl na ztrátě ve výši 585 milionů EUR.

Evropský úřad pro dohled nad GNSS (GSA), který je agenturou EU vytvořenou v roce 2004 a zahrnovanou do konsolidované závěrky EU, převzal původně odpovědnost od společného podniku Galileo dne 1. ledna 2007. Poté, co vstoupilo v platnost nařízení (ES) č. 683/2008, převzala Komise od GSA úlohu manažera evropských programů GNSS. Tyto činnosti a úkoly přešly z GSA na Komisi s účinností od 1. ledna 2009.

Společný podnik SESAR

Cílem tohoto společného podniku je zajistit modernizaci systému uspořádání letového provozu v Evropě a rychlé provedení evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu cestou koordinace a soustředění veškerého příslušného výzkumu a vývoje v EU. K 31. prosinci 2009 má Komise v podniku SESAR 87,4 % majetkový podíl v hodnotě 80 milionů EUR (2008: 103 milionů EUR). Celkový (orientační) příspěvek EU, s nímž se pro SESAR (v období 2007 až 2013) počítá, činí 700 milionů EUR.

Mezinárodní organizace energie z jaderné syntézy (ITER International)

Členy ITER International jsou EU, Čína, Indie, Rusko, Korea, Japonsko a USA. ITER byla zřízena k tomu účelu, aby spravovala zařízení ITER, podporovala laboratoře, další instituce a zaměstnance, kteří se účastní výzkumu energie z jaderné syntézy a vývojových programů členů, ve využívání zařízení ITER, aby šířila povědomí o energii z jaderné syntézy a působila k tomu, aby k tomuto druhu energie měla veřejnost příznivý postoj, a vyvíjela další činnosti nezbytné k dosažení tohoto účelu.

EU (Euratom) poskytuje svůj příspěvek do ITER International prostřednictvím agentury „Fusion for Energy“, včetně příspěvků od členských států a od Švýcarska. Z právního hlediska se na celkový příspěvek pohlíží jako na příspěvek Euratomu do ITER, přičemž ani členské státy ani Švýcarsko nemají v ITER žádný vlastnický podíl. Jelikož EU právně vlastní podíl ve společném podniku ITER International, musí EU vykazovat tento podíl ve své konsolidované účetní závěrce.

K 31. prosinci 2009 má Euratom v podniku ITER 47 % majetkový podíl v hodnotě 35 milionů EUR (2008: 42 milionů EUR). Celkový (orientační) příspěvek Euratomu, s nímž se počítá pro ITER (v období 2007 až 2041), činí 7 649 milionů EUR.

Společná technologická iniciativa pro inovativní léčiva (ILL)

Společný podnik ILL, třetí společná technologická iniciativa zahájená v roce 2009, podporuje předkonkurenční farmaceutický výzkum a vývoj v členských státech a přidružených zemích a jejím cílem je posílit investice do výzkumu v biofarmaceutickém odvětví a podpořit zapojení malých a středních podniků do jeho činnosti. K 31. prosinci 2009 činí 99,1% vlastnický podíl Evropské unie (zastoupené Komisí) 81 milionů EUR. Maximální orientační příspěvek EU dosáhne 1 miliardu EUR do 31.12.2017.

2.3.3 Záruční fond

Čistá aktiva Záručního fondu

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Realizovatelná aktiva 1 050 887 Peníze a peněžní ekvivalenty 191 205 Aktiva celkem 1 241 1 092 Pasiva celkem (1) (1) Čistá aktiva 1 240 1 091

Ze Záručního fondu pro vnější vztahy jsou kryty úvěry, za něž EU poskytla záruku na základě rozhodnutí Rady. Předmětem krytí jsou zejména úvěrové operace Evropské investiční banky (EIB) mimo území Evropské unie, úvěry poskytnuté v rámci makrofinanční pomoci a úvěry poskytnuté Euratomem mimo území Evropské unie. Jedná se o dlouhodobý nástroj ke krytí nesplácených úvěrů, na něž poskytla záruku EU, a lze jej tedy pokládat za dlouhodobou investici. Dokladem toho je skutečnost, že téměř 76 % všech realizovatelných aktiv má splatnost v rozmezí 1 až 10 let. Fond je financován platbami ze souhrnného rozpočtu EU, které odpovídají 9 % kapitálové hodnoty operací, dále výnosy z úroků, který plynou z investic realizovaných z aktiv fondu, a částkami, jež byly získány od nesplácejících dlužníků, kvůli nimž musel fond aktivovat své záruky. Případný roční přebytek je převáděn zpět do zvláštní položky ve výkazu příjmů v souhrnném rozpočtu EU.

EU má za povinnost vytvořit rezervní fond na záruky za úvěry třetím zemím. Rezervní fond je určen na krytí požadavků Záručního fondu a, v nutných případech, aktivovaných záruk, které převyšují disponibilní prostředky fondu, aby bylo možné tyto částky uhradit z rozpočtu. Rezervní fond ve výši 1 472 milionů EUR odpovídá cílové částce představující 9 % úvěrů neuhrazených k 31. prosinci 2009. Čistá aktiva fondu činí 1 240 milionů EUR k 31. prosinci 2009. Rozdíl mezi čistými aktivy a výší rezervního fondu odpovídá částce, jež má být uhrazena do fondu z rozpočtu EU, tj. 232 milionů EUR. Změny v reálné hodnotě portfolia realizovatelných dluhových cenných papírů byly zaúčtovány v roce 2009 do vlastního kapitálu v celkové výši 16 milionů EUR (2008: 15 milionů EUR).

2.3.4 Realizovatelná aktiva

Tato položka zahrnuje investice a podíly pořízené s cílem pomoci příjemcům rozvíjet jejich podnikatelskou činnost.

Dlouhodobá realizovatelná aktiva

(v milionech EUR) EBRD RCO Nástroj na rozběh ETF EFSE Ostatní Celkem Částkas k 31.12.2008 157 204 133 67 3 564 Akvizice 0 11 52 26 19 108 Zcizení/vyřazení 0 (26) (4) 0 0 (30) Přenos přebytku/(schodku) z přecenění do vlastního kapitálu 0 (14) (14) 3 0 (25) Kurzová ztráta 0 (42) 0 0 0 (42) Ztráta ze snížení hodnoty 0 (1) (13) 0 0 (14) Částky k 31.12.2009 157 132 154 96 22 561

Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD)

Komise upsala 3 % základního kapitálu EBRD, který činí 20 mld. EUR. K rozvahovému dni dosahovala vyžádaná částka výše 157 milionů EUR, která byla plně uhrazena. Nevypořádané platby nevyžádaného kapitálu činí 443 milionů EUR (viz též vysvětlivka 5.13.1.). Vzhledem k tomu, že EBRD není kótována na burze, a vzhledem k omezením v její společenské smlouvě, jež se týkají mimo jiné prodeje majetkových podílů maximálně do výše pořizovacích nákladů a pouze stávajícím akcionářům, je akciový podíl Komise v EBRD oceněn v pořizovací ceně snížené o případné opravné položky.

Operace rizikového kapitálu (RCO)

V rámci operací rizikového kapitálu jsou finančním zprostředkovatelům poskytovány prostředky k financování kapitálových investic. Spravuje je Evropská investiční banka a jsou financovány z prostředků na evropskou politiku sousedství.

Další investice

Nejvýznamnější částky se týkají programu Růst a zaměstnanost, víceletého programu a programu pro konkurenceschopnost a inovace, které spravuje EIF a které podporují zakládání a financování rozběhu malých a středních podniků prostřednictvím investic do vhodných specializovaných fondů rizikového kapitálu (154 milionů EUR). Rovněž sem spadá 96 milionů EUR určených na Evropský fond pro jihovýchodní Evropu (EFSE), který je investiční společností s proměnlivou výší akciového kapitálu (SICAV). Obecným cílem EFSE je podporovat hospodářský rozvoj a prosperitu v jihovýchodní Evropě cestou udržitelného zajišťování dodatečného rozvojového financování prostřednictvím místních finančních zprostředkovatelů. V roce 2009 byla zaznamenána nová investice do Fondu energetické účinnosti v Jihovýchodní Evropě (SE4F) ve výši 19 milionů EUR.

2.4 ÚVĚRY

V této položce jsou vedeny úvěrové závazky vůči Evropské unii se splatností nad jeden rok:

(v milionech EUR) vysvětlivka 31.12.2009 31.12.2008 Úvěry poskytnuté z rozpočtu EU a ESUO 2.4.1 169 179 Úvěry poskytnuté z vypůjčených prostředků 2.4.2 10 595 3 386 Úvěry celkem 10 764 3 565

2.4.1 Úvěry poskytnuté z rozpočtu Evropské unie a ESUO v likvidaci

(v milionech EUR) Úvěry se zvláštními podmínkami ESUO v likvidaci Celkem Celkem k 31.12.2008 150 29 179 Splátky (19) (5) (24) Změny účetní hodnoty 12 2 14 Celkem k 31.12.2009 143 26 169

Úvěry se zvláštními podmínkami

V této položce je účtováno o úvěrech s preferenčními sazbami, jež jsou poskytovány v rámci spolupráce s nečlenskými státy. Všechny částky jsou splatné za déle než 12 měsíců od konce roku. Efektivní úrokové sazby na těchto úvěrech kolísají od 7,73 % do 12,36 %.

Úvěry na bydlení od ESUO v likvidaci (ESUO)

Jedná se o úvěry na bydlení z vlastních prostředků ESUO poskytnuté v souladu s článkem 54 a čl. 54 odst. 2 Smlouvy o ESUO. Tyto úvěry se poskytují s 1% fixní sazbou, a tudíž se s nimi nakládá jako s úvěry s preferenčními sazbami. Efektivní úrokové sazby se pohybují mezi 2,806 % a 22,643 %. Z praktických důvodů a v souladu se zásadou významnosti se za reálnou hodnotu těchto úvěrů považuje transakční cena při sjednání úvěru bez ohledu na případnou poskytnutou preferenční úrokovou sazbu.

2.4.2 Úvěry poskytnuté z vypůjčených prostředků

(v milionech EUR) MFA Euratom Úvěry BOP ESUO v likvidaci Celkem Celkem k 31.12.2008 663 494 2 004 338 3 499 Nové úvěry 25 7 7 200 0 7 232 Splátky (95) (11) 0 (88) (194) Kurzové rozdíly 0 (1) 0 16 15 Změna účetní hodnoty (6) (5) 99 (5) 83 Celkem k 31.12.2009 587 484 9 303 261 10 635 Částka splatná do 1 roku 40 0 0 0 40 Částka se splatností nad 1 rok 547 484 9 303 261 10 595

Úvěry v rámci makrofinanční pomoci (MFA)

MFA je politický finanční nástroj účelově nevázané všeobecné podpory platební bilance a případně rozpočtů partnerských třetích zemí nacházejících se poblíž území EU. Má podobu střednědobých nebo dlouhodobých úvěrů nebo grantů nebo kombinuje obě uvedené formy a obecně doplňuje financování poskytované v souvislosti s programem změn a reforem, který podporuje MMF. Komise neobdržela za tyto úvěry záruky od třetích stran, záruky za úvěry však poskytl Záruční fond (viz vysvětlivka 2.3.3).

Úvěry poskytované Euratomem

Euratom je právní subjekt Evropské unie, který zastupuje Evropská komise. Poskytuje úvěry členským státům za účelem financování investičních projektů v členských státech. Tyto projekty jsou realizovány v oblasti průmyslové výroby elektrické energie v jaderných elektrárnách a v oblasti průmyslových zařízení palivového cyklu. Poskytuje také úvěry nečlenským státům, jejichž cílem je zvyšování úrovně bezpečnosti a účinnosti jaderných elektráren a zařízení jaderného palivového cyklu, které jsou v provozu nebo ve výstavbě.

Za tyto úvěry poskytly třetí strany Komisi záruky ve výši 481 milionů EUR (2008: 486 milionů EUR).

Úvěry na podporu platební bilance (BOP)

Úvěr na podporu platební bilance je politický finanční nástroj, jenž začal být opětovně používán v rámci střednědobé finanční pomoci členským státům Evropské unie během stávající hospodářské a finanční krize. Umožňuje poskytování úvěrů členským státům, které zažívají obtíže ve svých platebních bilancích či kapitálových pohybech nebo jim takové obtíže vážně hrozí. Tohoto nástroje mohou využít pouze členské státy, jež dosud nepřijaly euro. Maximální celková povolená částka úvěrů činí 50 miliard EUR a ručí za ně souhrnný rozpočet EU.

Mezi listopadem 2008 a koncem roku 2009 byly poskytnuty úvěry ve výši 14,6 miliard EUR. Na podporu platební bilance Maďarska bylo uvolněno 6,5 miliardy EUR, z toho byly 2 miliardy EUR vyplaceny v roce 2008; termínem splatnosti je prosinec 2011. Dalších 3,5 miliardy EUR bylo čerpáno v roce 2009 (splatnost v listopadu 2014 a dubnu 2016). Na podporu platební bilance Lotyšska bylo uvolněno 3,1 miliardy EUR, z čehož 2,2 mld. EUR bylo čerpáno v roce 2009 se splatností v dubnu 2014 a lednu 2015 a 0,5 mld. EUR bylo čerpáno v březnu 2010 (termín splatnosti v květnu 2019). Pro Rumunsko bylo uvolněno 5 miliard EUR, z nichž 1,5 mld. EUR bylo čerpáno v roce 2009 se splatností v lednu 2015 a další 1 miliarda EUR byla čerpána v březnu 2010 (termín splatnosti v květnu 2019).

Úvěry poskytované ESUO v likvidaci

V této položce jsou vykázány zejména úvěry, které ESUO v likvidaci poskytlo z vypůjčených prostředků v souladu s články 54 a 56 Smlouvy o ESUO, jakož i tři nekótované dluhové cenné papíry vydané Evropskou investiční bankou (EIB) v rámci plnění za neplnícího dlužníka. Tyto dluhové cenné papíry budou drženy do jejich konečné splatnosti (v roce 2017 a 2019), aby se pokryla obsluha souvisejících výpůjček. Změny účetní hodnoty odpovídají změně naběhlých úroků s připočtením ročního snížení o uhrazené prémie a počáteční transakční náklady. Tento výpočet je proveden za pomoci metody efektivní úrokové míry.

Efektivní úrokové sazby (vyjádřené ve formě intervalu) měly tyto hodnoty:

Úvěry 31.12.2009 31.12.2008 Makrofinanční pomoc (MFA) 0,9625 %–4,54 % 3,022 %–5,29 % Euratom 1,071 %–5,76 % 3,428 %–5,76 % BOP 3,125 %–3,625 % 3,25 % ESUO v likvidaci 0,346%–5,8103% 3,072%–5,8103% (4)

2.5 DLOUHODOBÉ PŘEDBĚŽNÉ FINANCOVÁNÍ

Pro to, je-li předběžné financování vykázáno jako krátkodobé, nebo dlouhodobé zálohové aktivum, je určující termín možnosti jeho zpětného získání či využití. Využití je určeno smlouvou o daném projektu. Všechny splátky či čerpání splatné do dvanácti měsíců ode dne vykázání se vykazují jako krátkodobé předběžné financování, a tedy jako krátkodobá aktiva, přičemž saldo je dlouhodobé aktivum.

Předběžné financování celkem

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Dlouhodobé předběžné financování (viz níže) 39 750 29 023 Krátkodobé předběžné financování (viz vysvětlivku 2.9) 9 077 10 262 Předběžné financování celkem 48 827 39 285

Získané záruky za předběžné financování:

Jedná se o záruky, které v určitých případech vyžaduje Evropská unie od příjemců při výplatě záloh (předběžného financování). U tohoto typu záruk se vykazují dvě hodnoty: „nominální“ a „průběžná“. U „nominální hodnoty“ se rozhodná událost váže na existenci záruky. U „průběžné hodnoty“ je rozhodnou událostí platba předběžného financování anebo následné zúčtování. K 31. prosinci 2009 činila „nominální“ hodnota obdržených záruk za předběžné financování 936 milionů EUR. „Průběžná“ hodnota těchto záruk činila 724 milionů EUR. K 31. prosinci 2008 to bylo 968 milionů EUR a 769 milionů EUR. Rozdíl účinně působí jako krytí předběžného financování, které bylo zúčtováno a vykázáno ve výdajích, ale které bude možná muset být v budoucnosti vráceno.

Účinné krytí určitých částek předběžného financování, jež jsou vypláceny v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum a technologický rozvoj (7. RP), zajišťuje Účastnický záruční fond (PGF) – k 31. prosinci 2009 činila celková částka vyplaceného předběžného financování 2,7 mld. EUR. Jedná se o nástroj vzájemného zajištění, jenž byl zřízen ke krytí finančních rizik, jimž jsou EU a účastníci vystaveni v důsledku provádění nepřímých opatření v rámci 7. RP. Jistotu za plnění představuje kapitál tohoto fondu a plynoucí úroky. Všichni účastníci nepřímých opatření, která mají podobu grantu (a tedy předběžného financování v účetnictví Komise), přispívají do kapitálu PGF po celou dobu trvání tohoto opatření 5 % z celkového příspěvku EU do PGF. Účastníci jsou tedy vlastníky PGF a EU (zastoupená Komisí) plní roli jejich výkonného orgánu. Při ukončení nepřímého opatření jsou účastníkům jejich kapitálové příspěvky v plné výši vráceny. Výjimkou jsou případy, kdy PGF utrpí ztrátu z důvodu platební neschopnosti příjemců. V takovém případě je účastníkům navráceno nejméně 80 % jejich příspěvků. Účastnický záruční fond tedy zajišťuje finanční zájmy EU i jednotlivých účastníků. K 31. prosinci 2009 dosahovaly příspěvky účastníků do PGF celkové výše 561 milionů EUR (2008: 274 milionů EUR) – viz také vysvětlivka 11.

Dlouhodobé předběžné financování

(v milionech EUR) Druh řízení 31.12.2009 31.12.2008 Přímé centralizované řízení 1 148 1 351 Nepřímé centralizované řízení 486 275 Decentralizované řízení 347 90 Sdílené řízení 37 199 26 764 Společné řízení 568 543 Prováděné jinými institucemi a agenturami 2 0 Dlouhodobé předběžné financování celkem 39 750 29 023

Nejvýznamnější podíl dlouhodobého předběžného financování tvoří strukturálních akce na programové období 2007–2013: Fond regionálního rozvoje (ERDF), Sociální fond (ESF), Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EAFRD), Fond soudržnosti (CF) a Rybářský fond. Mnoho z takto financovaných projektů má dlouhodobý charakter, a proto je nutné, aby byly příslušné zálohy k dispozici po dobu delší než jeden rok. Tyto částky předběžného financování se proto vykazují jako dlouhodobá aktiva. Výše uvedeného dlouhodobého předběžného financování, z nějž mají EU vůči příjemcům nárok na úroky, činí 1 607 milionů EUR.

Zvýšení v roce 2009 bylo způsobeno hlavně úhradou třetí tranše předběžného financování členským státům v celkové výši 5 miliard EUR: 2,6 mld. EUR pro CF, 1,8 mld. EUR pro ERDF a 0,6 mld. EUR pro ESF. V důsledku hospodářské krize byl navíc uhrazen pro každý program balíček na obnovu v celkové výši 6,2 mld. EUR: 3,9 mld. EUR pro CF a ERDF a 2,3 mld. EUR pro ESF. Vzestup částek týkajících se decentralizovaného řízení je výsledkem zejména předběžného financování vyplaceného kandidátským zemím v rámci programů IPA.

2.6 DLOUHODOBÉ POHLEDÁVKY

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Pohledávky za členskými státy 26 24 Úvěry zaměstnancům ESUO 10 13 Ostatní 2 2 Záruky a vklady 17 6 Celkem 55 45

Pohledávky za členskými státy představují částky, jež bývalé přistupující země dluží ESUO v likvidaci.

KRÁTKODOBÁ AKTIVA

2.7 ZÁSOBY

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Vědecký materiál 62 73 Ostatní 15 12 Celkem 77 85

Zásoby vědeckého vybavení skladuje a spravuje společné výzkumné středisko. Většinu z nich tvoří zásoby referenčních materiálů, jaderných i nejaderných, jež jsou skladovány v Geelu. Tyto zásoby mají strategický charakter a jsou uchovávány kvůli schopnosti vypořádat se v budoucnosti s nepředvídatelnými požadavky v krizových situacích. Mezi ostatní zásoby patří zásoby projektu EGNOS, zásoby publikací, které skladuje a spravuje Úřad pro publikace, a zásoby vakcín.

2.8 KRÁTKODOBÉ INVESTICE

Krátkodobé investice sestávají z realizovatelných finančních aktiv, která se nakupují pro jejich investiční návratnost nebo výnos anebo která zůstávají v držení proto, aby se vytvořila určitá skladba aktiv nebo aby působila jako druhotný zdroj likvidity, a proto mohou být prodána v reakci na potřebu likvidity nebo na změny úrokových sazeb. V roce 2008 byla pod touto položkou vykazována také aktiva držená k obchodování v hodnotě 7 milionů EUR.

Realizovatelná aktiva

(v milionech EUR) ESUO v likvidaci Ostatní Celkem Částkas k 31.12.2008 1 464 82 1 546 Akvizice 560 255 815 Zcizení a vyřazení (573) (32) (605) Úprava zůstatkové hodnoty (1) 0 (1) Změna účetní hodnoty 8 3 11 Přenos přebytku z přecenění do vlastního kapitálu 25 0 25 Částky k 31.12.2009 1 483 308 1 791

Pokud jde o částky vztahující se k ESUO v likvidaci, všechny investice do realizovatelných aktiv jsou dluhové cenné papíry denominované v eurech a kótované na aktivních trzích. K 31. prosinci 2009 dosahovala hodnota dluhových cenných papírů (v jejich reálné hodnotě) s konečnou splatností v roce 2010 výše 242 milionu EUR (2008: 126 milionů EUR).

Zvýšení ostatních částek bylo způsobeno novými akvizicemi ze strany finančního nástroje pro sdílení rizik (RSFF, 195 milionů EUR) a nástroje záruk za úvěry pro projekty TEN-T (LGTT, 60 milionů EUR).

2.9 KRÁTKODOBÉ PŘEDBĚŽNÉ FINANCOVÁNÍ

(v milionech EUR) Druh řízení 31.12.2009 31.12.2008 Přímé centralizované řízení 2 924 3 055 Nepřímé centralizované řízení 1 990 930 Decentralizované řízení 700 326 Sdílené řízení 2 550 5 304 Společné řízení 832 608 Prováděné jinými institucemi a agenturami 81 39 Krátkodobé předběžné financování celkem 9 077 10 262

Výrazné snížení krátkodobého předběžného financování je dáno tím, že u strukturálních opatření v rámci sdíleného řízení jsou některé financované projekty ukončovány (programy za období 2000–2006), zatímco u nových projektů (programy za období 2007–2013) byla v roce 2009 vyplacena třetí splátka předběžného financování, která však byla vykázána v dlouhodobých aktivech, jak je uvedeno ve vysvětlivce 2.5. Vyšší krátkodobé předběžné financování v rámci nepřímého centralizovaného řízení bylo způsobeno převedením činností z Komise na nové výkonné agentury, především v oblasti výzkumu a vývoje. Výše krátkodobého předběžného financování, z nějž má Evropská unie vůči příjemcům nárok na úroky, činí 4 629 milionů EUR.

2.10 KRÁTKODOBÉ POHLEDÁVKY

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Krátkodobé úvěry 216 114 Krátkodobé pohledávky 4 519 6 128 Ostatní pohledávky 16 23 Příjmy a náklady příštích období 3 912 5 655 Celkem 8 663 11 920

2.10.1 Krátkodobé úvěry

Tyto částky (41 milionů EUR) představují úvěry se zbytkovou konečnou splatností do 12 měsíců po rozvahovém dni (40 milionů EUR použito na makrofinanční pomoc, viz vysvětlivka 2.4 výše). Pod touto položkou jsou vedeny také termínované vklady ESUO v likvidaci:

Termínované vklady

(v milionech EUR) Celkem Částka k 31.12.2008 0 Zvýšení 174 Přírůstky 1 Částky k 31.12.2009 175

2.10.2 Krátkodobé pohledávky

(v milionech EUR) Účtová skupina 31.12.2009 31.12.2008 Hodnota brutto Opravná položka Hodnota netto Hrubá částka Opravná položka Hodnota netto Zákazníci 277 (76) 201 243 (79) 164 Pokuty 3 370 (133) 3 237 4 590 (96) 4 494 Členské státy 2 198 (1 191) 1 007 2 576 (1 204) 1 372 Jiné 76 (2) 74 111 (13) 98 Celkem 5 921 (1 402) 4 519 7 520 (1 392) 6 128

Zákazníci

Tato položka obsahuje příkazy k úhradě, které byly k 31. prosinci 2009 zaúčtovány jako zjištěné pohledávky, které mají být uhrazeny a které nejsou dosud vykázány v rozvaze v jiných položkách na straně aktiv.

Pokuty

Částky pokut, které uložila Komise, dosahují 3 370 milionů EUR. Na tuto sumu byla uplatněna opravná položka 133 milionů EUR. Vyšší opravnou položku lze vysvětlit tím, že některé nové uložené pokuty nemohly být za hospodářské a finanční krize pokryty prozatímními platbami ani bankovními zárukami. Kromě toho některé pokuty dosud čekají na projednání ve zkráceném řízení u Evropského soudního dvora. Do 31. prosince 2009 byly v souvislosti s těmito pohledávkami získány záruky v celkové výši 2 952 milionů EUR (2008: 2 403 milionů EUR). Poskytnutí těchto záruk implikuje záměr pokutovaných subjektů proti pokutám se odvolat. Třeba poznamenat, že z výše uvedených částek nebylo k 31. prosinci 2009 splatných 290 milionů EUR.

Pohledávky za členskými státy

(v milionech EUR) 31.12.2009 31.12.2008 Pohledávky EZZF Pohledávky EZZF 627 684 Opravná položka (350) (392) Celkem 277 292 Zaplacená DPH, která má být vybrána od členských států 38 36 Vlastní zdroje Na účtu A 89 97 Na samostatném účtu 1 254 1 260 Opravná položka (841) (812) Ostatní 25 16 Celkem 527 561 Ostatní pohledávky za členskými státy 165 483 Celkem 1 007 1 372

Pohledávky EZZF

Tato položka představuje částky, které k 31. prosinci 2009 dlužili příjemci prostředků z EZZF, tak jak to uvedly a ověřily členské státy k 15. říjnu 2009, a po odečtení 20 %, které si členské státy mohou ponechat na krytí správních nákladů. Byl proveden odhad pohledávek vzniklých v době od uvedeného nahlášení do 31. prosince 2009. Komise dále odhaduje výši opravné položky zohledňující výši dlužných částek, jejichž výběr od příjemců je nepravděpodobný. Vytvoření této opravné položky však neznamená, že by se Komise vzdávala svého práva částky v budoucnu vymáhat.

Vlastní zdroje

Je třeba poznamenat, že členské státy mají nárok ponechat si 25 % tradičních vlastních zdrojů jako úhradu nákladů na výběr. Výše jsou proto uváděny částky netto po