Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu „Průmyslové změny, územní rozvoj a sociální odpovědnost podniků“

(2009/C 175/11)

Dne 17. ledna 2008 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. 2 Jednacího řádu, rozhodl vypracovat stanovisko z vlastní iniciativy k tématu

Průmyslové změny, územní rozvoj a sociální odpovědnost podniků.

Poradní komise pro průmyslové změny, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 18. listopadu 2008. Zpravodajem byl pan PEZZINI a spoluzpravodajem pan GAY.

Na 449. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 3. a 4. prosince 2008 (jednání dne 3. prosince 2008), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 168 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 3 členové se zdrželi hlasování.

1. Závěry a doporučení

1.1 Výbor považuje v rámci Lisabonské a Göteborské strategie za nezbytné obnovit místní územní systémy zamýšlené jako vyvážené celky veřejných a soukromých struktur, infrastruktur a subjektů, jež jsou zaměřeny na spojení rozvinutých úrovní blahobytu a konkurenceschopnosti do společné vize rozvoje připoutané k území a jež mají rozsáhlou odpovědnost v sociální oblasti a oblasti životního prostředí. V podstatě jde o proces, který kdekoli určuje výsledek řady kroků vzájemné součinnosti.

1.2 EHSV důrazně požaduje iniciativu Společenství pro rozvoj„sociálně odpovědného území“. Sociálně odpovědné území lze definovat jako spojení cílů demokracie blízké občanům s cíli zvýšení odpovědnosti správních orgánů a všech veřejných i soukromých subjektů, jež by vedly k integrovanému strategickému přístupu ke zhodnocení územních zvláštností z hlediska konkurenceschopnosti.

1.3 Výbor požaduje, aby tuto iniciativu doplnilo zahájení evropského akčního programu zaměřeného na:

1.4 EHSV si přeje, aby při provádění iniciativy Společenství pro rozvoj „sociálně odpovědného území“ (1) a souvisejícího akčního programu:

1.5 Výbor důrazně podporuje rozvoj demokracie blízké občanům, která by dokázala zapojit osoby z daného území odpovídající za politiku, ekonomiku a sociální oblast do činností, které mají zlepšit kvalitu života a stimulovat konkurenceschopný a udržitelný hospodářský a sociální rozvoj území v Evropské unii.

1.6 Výbor má za to, že je třeba výrazně investovat do rozvoje sdílené inovační a participativní kultury, protože poptávka po demokratických hodnotách musí přicházet z celé zainteresované územní společnosti a od mnoha subjektů a institucí zastupujících zájmy různých odvětví činnosti. V tomto rámci podnik dostává význam komunity, jež na daném území vytváří bohatství pro rozvoj lepší společnosti.

1.7 V této souvislosti Výbor doufá, že se rychle uskuteční prohlášení Evropské rady ze zasedání ve dnech 13. a 14. března 2008 jednak o důležitosti úlohy místní a regionální úrovně při zajišťování růstu a zaměstnanosti a jednak o důležitosti rozvoje kapacity územních samospráv všemi místními a regionálními politickými, ekonomickými a sociálními složkami.

1.8 Výbor je rovněž přesvědčen, že z Evropy je třeba vytvořit centrum excelence v oblasti rozvoje sociálně odpovědného území (2) a přitom využít i pozitivní zkušenosti systému EMAS a sociální odpovědnosti podniků a rozšířit referenční rámec na územní rozměr, aby se zajistilo, že společný odkaz odpovědnosti bude pro podnikatele trvalým prvkem. Podnikatelé pak musí využít systémy sítí a odvětvových sdružení a aktivně se účastnit makroekonomického procesu strategického rozvoje území.

1.9 Výbor se zejména domnívá, že mikropodniky a malé podniky a rozsáhlá a významná zkušenost sociálního hospodářství by měly mít prospěch z pomoci a expertizy a lepšího přístupu k úvěru a mikroúvěru s cílem podpořit řízení podniku šetrné k životnímu prostředí, území a jeho obyvatelům.

1.10 EHSV se domnívá, že iniciativa Společenství v oblasti sociálně odpovědného území a související akční plán by měly zároveň podporovat strukturovaný územní sociální dialog a rovněž povzbuzovat partnerství a spolupráci mezi místními institucemi, zejména na přeshraniční úrovni. Účelem je dosáhnout, díky silnějším partnerstvím, celkového posílení budování kapacit, znalostí a výsledků územních celků s různou úrovní schopností, které si často navzájem konkurují.

1.11 Výbor na závěr zdůrazňuje, že je důležité, aby systémy víceúrovňové správy zajistily rozvinutou úroveň koordinace, aby na místní úrovni nedocházelo k rozdělování toho, co jednotný trh spojil, a předešlo se územní roztříštěnosti a diskriminaci, jež by dále oslabila evropské hospodářství na globálních trzích.

2. Úvod

2.1 U příležitosti konference o územním dialogu, kterou dne 4. března 2008 uspořádalo předsednictví Rady EU, byla za prioritu v rámci politiky soudržnosti označena úloha místních a regionálních komunit při dosahování cílů revidované Lisabonské strategie.

2.2 Výbor chce v tomto stanovisku určit vzájemné vztahy mezi územím a politickými, hospodářskými a sociálními subjekty na vnitřním a celosvětovém trhu, a to z hlediska provádění Lisabonské strategie a rozvoje konkurenceschopné znalostní ekonomiky.

2.3 Úvod se zaměří na zlepšení anticipační vize hospodářských, sociálních a environmentálních změn a uspořádání subjektů účastnících se realizace „sociálně odpovědného území“ (3) a na stanovení odpovědnosti podniků, státní správy, sociálních partnerů a všech subjektů, které se účastní zhodnocování konkurenceschopnosti územního celku zaměřeného na dynamický, solidární a soudržný evropský sociální model (4).

Místní nebo regionální ekonomika může být v závislosti na svém složení více či méně vystavena mezinárodní konkurenci. Ostatně ukazatel HDP (nebo přidané hodnoty) už neodráží úroveň bohatství území, a to ze dvou důvodů. Výbor v této souvislosti vítá, že Komise nedávno zveřejnila Zelenou knihu o územní soudržnosti – Učinit z územní rozmanitosti přednost (5), jež bude předmětem jiného stanoviska.

2.4.1 Za prvé, rozdělený příjem z práce a kapitálu a daně zaplacené tržními výrobními silami nezůstávají v celém rozsahu na území, kde byly vytvořeny, ale některé zdroje jsou „vyváženy“.

2.4.2 Za druhé, což je důležitější, území jsou závislá i na dalších zdrojích než jen na výrobních silách (mzdy státních zaměstnanců, důchody, renty, výdaje turistů, příjmy osob pracujících jinde, dávky sociálního zabezpečení jiné než důchody atd.).

Škála nástrojů řízení, podpory politik a programů udržitelného rozvoje ze strany vládních orgánů a podniků je stále širší a podrobnější a je založena na:

2.5.1 normách

2.5.2 strukturách

2.5.3 dohodách

2.6 Výbor se domnívá, že je nezbytné posílit upevnění, sjednocení a koordinaci použití těchto normativních, regulativních a dobrovolných nástrojů za účelem koordinace rozmanitých cílů a různých úrovní účasti, aby se dosáhlo účinných a použitelných výsledků za účasti všech.

2.7 Územní soudržnost vzhledem k Lipské chartě (9) a Územní agendě Evropské unie z roku 2007, k níž se Výbor vyjádřil (10), získala dále na významu, s cílem:

2.8 Územní agenda představuje strategický rámec pro zaměření politik územního rozvoje prováděním Lisabonské a Göteborské strategie.

2.9 Výbor ve svém stanovisku k územnímu řízení průmyslových změn (12) poukázal na to, že „zhodnocení územní identity se zakládá na spojení sounáležitosti, akceptování a empatie k soustavě společných hodnot v rámci sdílené vize budoucnosti“. Požadoval rovněž integrovaný územní přístup (ITA) a strategii řízení ve prospěch rozvoje „sociálně odpovědného území“. Výbor má za to, že tato strategie musí fungovat především prostřednictvím:

Kromě vysoké úrovně koordinace nutné k zajištění součinnosti a zamezení duplicity a rozporů tyto iniciativy od místních, regionálních, celostátních a evropských orgánů vyžadují především následující:

2.10.1 Při takovém postupu jsou také posilovány kompetence a schopnosti osob, které přijímají politická a administrativní rozhodnutí, aby se zajistila celková jistota nezbytná k přilákání udržitelných investic na jejich území a k zakládání mikropodniků a malých podniků v rámci trvalého rozvoje.

Výbor přisoudil značnou důležitost procesu, který může dovést území k tomu, aby se označilo za „sociálně odpovědné území“ (15).

2.11.1 K tomu dojde, pokud území dokáže v souladu s participativní demokracií včlenit sociální úvahy a úvahy v oblasti životního prostředí do ekonomických rozhodnutí, modelů a hodnot pro obnovení konkurenceschopnosti, osvědčených postupů a stálé výměny názorů mezi zainteresovanými stranami s cílem zvýšit objem inovací a konkurenceschopnost.

3. Demokracie blízká občanům jako základ konkurenceschopného a udržitelného rozvoje

3.1 EHSV se domnívá, že pro zlepšení kvality života a konkurenceschopného a udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje území v Evropské unii je třeba rozvinout demokracii blízkou občanům, která by dokázala zapojit osoby z daného území odpovídající za politiku, ekonomiku a sociální oblast. Tuto demokracii je třeba budovat harmonickým způsobem se zapojením různých veřejných a soukromých subjektů na základě silných a slabých stránek území EU a výhledů růstu podniků a zaměstnanosti.

3.2 Demokracie blízká občanům jako základní pilíř evropské správy má formy a postupy, které se v různých státech velmi liší. Její základní prvky by však měly být tyto:

3.3 Územní rozvoj předpokládá plné uplatnění demokracie blízké občanům, ale také místní správu uspořádanou pro řízení rozvoje (21).

3.4 Řádná správa území se musí především věnovat podpoře a rozvoji všech forem spolupráce a všech procesů partnerství, které budou všeobecně prospěšné pro vztahy mezi podniky a pro vztahy mezi podniky a kolektivními subjekty.

3.5 Demokratické územní řízení je decentralizovaný rozhodovací proces za účasti všech, který musí být podle názoru EHSV založen na zásadách transparentnosti a odpovědnosti a na participativním přístupu zaměřeném na analýzu, vypracování, uplatnění a řízení společné strategické vize střednědobého a dlouhodobého rozvoje.

3.6 V systému víceúrovňového partnerství je podle Výboru nezbytné co nejlépe spojit provádění postupů zdola nahoru a shora dolů. Sladění těchto dvou postupů je totiž podmínkou nezbytnou pro úspěch.

3.7 Výbor má za to, že je třeba výrazně investovat do rozvoje inovační a participativní kultury, protože poptávka po demokratických hodnotách musí přicházet z celé zainteresované územní společnosti a od mnoha subjektů a institucí zastupujících zájmy různých odvětví.

Výbor je přesvědčen, že zhodnocování území Unie musí probíhat za pomoci co nejlepšího využití jejich zvláštních schopností, díky účinným a udržitelným strategiím pro rozvoj, které jsou založeny na pojetí „sociálně odpovědného území“.

3.8.1 Výbor znovu potvrzuje to, co již vyjádřil ve svém nedávném stanovisku k tomuto tématu (22).

4. Úsilí na úrovni Společenství při uskutečnění „sociálně odpovědného území“

EHSV důrazně požaduje iniciativu Společenství pro rozvoj„sociálně odpovědného území“, která by sjednotila cíle demokracie blízké občanům, posílení rozšířené participativní a inovační kultury, účinného územního řízení, které je v souladu s vnitrostátním rámcem a rámcem Společenství lisabonské agendy, partnerství více subjektů a více odvětví schopných posílit atraktivnost a konkurenceschopnost vlastního území na celosvětovém trhu a která by zároveň předvídala průmyslové změny a zhodnocovala místní sociální kapitál.

4.1.1 Hlavním úkolem iniciativy pro sociálně odpovědné území je zajistit koordinaci a soudržnost mezi činnostmi na jednotlivých úrovních: evropské, celostátní, regionální a místní.

4.2 Výbor se domnívá, že tuto iniciativu by mělo doplnit zahájení skutečného evropského akčního programu zaměřeného na:

4.3 V souvislosti s evropským úsilím v iniciativě sociálně odpovědného území, doplněné o akční program, se musí podle názoru EHSV sjednotit a koordinovat dobrovolné a regulativní nástroje zmíněné v odstavci 2.7 do souvislého systému, v němž je odpovědnost podniků ze všech odvětví, včetně finančního a místní veřejné složky, velmi důležitá k dosažení cílů místní strategie růstu a zaměstnanosti v rámci celostátních a evropských strategií.

Výbor se domnívá, že sociální odpovědnost podniků (26) musí být do tohoto rámce zařazena jako dobrovolný prvek otevřené koordinace, který je umožněn a povzbuzován za účasti všech a se společnou a sdílenou vizí, zejména v mikropodnicích a malých podnicích, jež jsou oporou místního rozvoje.

4.4.1 Iniciativa sociálně odpovědného území musí rozvinout rozšířené etické a osobní hodnoty participativní kultury podporující inovaci okolo společné identity, jež nesmí být výlučným vlastnictvím podnikatelů, ale musí být přítomná a aktivní ve všech veřejných a soukromých složkách územního systému a regionálních a meziregionálních referenčních sítí a odvětvových sdružení/zón.

4.5 Územní„učící se komunita“ musí být schopná využít interaktivní a vzájemně proveditelnou telematickou strukturu a infrastrukturu, počínaje elektronickou správou a platformou IDABC (27), jejímž cílem je poskytovat orgánům veřejné správy, podnikům a občanům celoevropské správní služby přes internet za účelem zlepšení výkonnosti evropských orgánů veřejné správy a spolupráce mezi nimi navzájem a s organizovanou občanskou společností.

Výbor je přesvědčen, že z Evropy je třeba vytvořit centrum excelence v oblasti rozvoje sociálně odpovědného území a přitom využít i pozitivní zkušenosti systému EMAS a sociální odpovědnosti podniků, avšak rozšířit referenční rámec na územní rozměr.

4.6.1 Aby byl strategický rozvoj území účinný, mělo by se odhlédnout od politických faktorů znovuzvolení územních celků, ale spolupůsobit se všemi politickými složkami vlády a opozice na daném území a vytvořit odkaz kontinuity společné odpovědnosti občana, který volí, nebo občana, který byl zvolen.

Mikropodniky a malé podniky by měly mít prospěch z pomoci v podobě expertizy, aby se díky jednoduchému jazyku a jednoduchým postupům, ale také díky lepšímu přístupu k úvěru a mikroúvěru, podpořilo řízení podniku šetrné k životnímu prostředí, území a jeho sociálnímu kapitálu.

4.7.1 Od podniků sociálního hospodářství se požaduje, aby rovněž přispěly k rozvoji sociálně odpovědného území, neboť podporují sociální soudržnost a udržitelnost, rozdělují výhody mezi své členy a inspirují se demokratickým řízením za účasti všech.

4.8 Místní systém vzdělávání, vysokých škol a výzkumu by měl být zahrnut do evropských regionálních a meziregionálních sítí excelence a dovedností, jak je stanoveno i v programu „Kapacity“ sedmého rámcového programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace a programu „Vzdělávání a odborná příprava 2010“, aby bylo možné pro místní systémy zajistit vhodné talenty a kvalifikace nezbytné pro úspěch strategie územního rozvoje, což jsou součásti těžko dosažitelné pro malé podniky.

4.9 EHSV se domnívá, že iniciativa Společenství v oblasti sociálně odpovědného území by měla rovněž podporovat strukturovaný územní sociální dialog a také partnerství a spolupráci mezi místními institucemi za účelem podpory silnějších partnerství pro budování kapacit mezi územními celky s různou úrovní výkonnosti. Dále by měla podporovat i realizaci nové charty sociálně odpovědného území 21 jako nástroje posílení harmonizace a efektivity sociálně odpovědného území.

4.10 Závěrem EHSV žádá, aby do iniciativy Společenství v oblasti sociálně odpovědného území bylo kromě vytvoření databáze příjmů na osobu na územní úrovni zahrnuto i hodnocení, benchmarking a monitorování a dále vypracování dvouleté zprávy, která by měla být předkládána Evropskému parlamentu, Radě a Výboru.

5. Úsilí celostátních veřejných orgánů

5.1 Členské státy by měly s pomocí podpůrných a odrazujících mechanismů uplatňovat předpisy stejným způsobem, aby byla zachována jedinečnost evropského vnitřního trhu. Celostátní veřejné orgány by mimo jiné měly:

5.2 Regionální veřejné orgány by měly:

5.3 Místní a regionální orgány by se měly prioritně zaměřit na výměnu osvědčených postupů a meziregionální sítě a také na provádění mechanismů předvídání vhodných k vymezení společné a sdílené vize.

6. Úsilí podniků: za podniky odpovědné ke svému území

6.1 EHSV se domnívá, že podniky by měly tím, že se vyhnou dalšímu byrokratickému a procedurálnímu zatížení, přispět k obnovení územního systému, jehož jsou hnací silou a nedílnou součástí:

7. Praktická realizace: nejlepší příklady

7.1 Byly zavedeny různé evropské iniciativy a politiky s cílem čelit výzvě rozvoje sociálně odpovědného území v Evropské unii a zvýšit viditelnost územního rozměru v politice Společenství. Několik příkladů těchto iniciativ lze nalézt na internetové stránce CCMI (http://www.eesc.europa.eu/sections/ccmi/index_en.asp), jež obsahuje i informace týkající se slyšení konaného 25. září 2008 v Lille v rámci přípravy tohoto stanoviska (viz odpovídající část v tomto stanovisku).

(1) Viz odstavec 1.2.

(2) Tamtéž.

(3) Viz odstavec 1.2.

(4) „Evropský sociální model by měl prezentovat myšlenku demokratické, ekologické, konkurenceschopné a solidární oblasti blahobytu a zdroje sociálního začlenění pro všechny občany Evropy.“ (stanovisko EHSV k tématu Sociální soudržnost – naplnit evropský sociální model, Úř. věst. C 309, 16.12.2006, s. 119).

(5) KOM(2008) 616 v konečném znění.

(6) Seznam členských států, jež upravily své právní předpisy, aby umožnily realizovat ESÚS, je k dispozici na internetových stránkách Výboru regionů (v části „Činnost/Události“).

(7) Za účelem určení a uskutečnění nového potenciálu zaměstnanosti za podpory sociálních partnerů.

(8) Viz Úřední věstník EU L 145 ze dne 4. června 2008, nařízení (ES) č. 450/2008 ze dne 23. dubna 2008.

(9) Viz Lipská charta o udržitelných evropských městech ze dne 25. května 2007.

(10) Stanovisko EHSV k tématu Územní agenda, Úř. věst. C 168, 20.7.2007, s. 16–21.

(11) Stanovisko EHSV k tématu Územní řízení průmyslových změn – úloha sociálních partnerů a příspěvek rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovaci, Úř. věst. C 318, 23.12.2006, s. 12–19.

(12) Viz předchozí poznámka pod čarou.

(13) Viz stanovisko EHSV ke sdělení Komise Restrukturalizace a zaměstnanost – Předvídání restrukturalizací a doprovodná opatření pro rozvoj zaměstnanosti: úloha Evropské unie, KOM(2005) 120 v konečném znění, Úř. věst. C 65, 17.3.2006, s. 58–62.

(14) Viz stanovisko EHSV ke sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o Tematické strategii pro městské životní prostředí, KOM(2005) 718 v konečném znění – SEK(2006) 16, Úř. věst. C 318, 23.12.2006, s. 86–92.

(15) Viz obnovená strategie Rady (dokument 10117/06 ze dne 9. června 2006, body 29 a 30). Viz také odstavec 1.2 tohoto stanoviska.

(16) Viz například regionální komise pro sociální dialog v Polsku.

(17) SWOT = Strengths, Weaknesses, Opportunities and Threats Analysis (analýza silných a slabých stránek, příležitostí a hrozeb).

(18) „Foresight is a systematic, participatory, future-intelligence-gathering and medium-to-long-term vision-building process.“ (Prognózování je systematický a participativní proces, který zahrnuje shromažďování budoucích informací a vytváření střednědobých a dlouhodobých vizí.) (Viz Foren: Foresight for regional development).

(19) EMAS = Eco-Management and Audit Scheme (systém řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí).

(20) Viz stanovisko EHSV k tématu Evropské průmyslové distrikty a nové znalostní sítě, Úř. věst. C 255, 14.10.2005, s. 1–13.

(21) Viz OECD Territorial Outlook – vydání z roku 2001.

(22) Viz stanovisko EHSV k tématu Územní řízení průmyslových změn (…) (viz poznámka pod čarou č. 11).

(23) ESÚS: nástroj pro spolupráci na úrovni Společenství, který umožní spolupracujícím seskupením provádět projekty územní spolupráce spolufinancované Společenstvím nebo provádět opatření územní spolupráce vycházející z podnětu členských států – nařízení (ES) č. 1082/2006. (Úř. věst. L 210, 31.7.2006).

(24) Euroregiony: struktury nadnárodní spolupráce mezi dvěma nebo více územními celky z různých zemích Evropské unie nebo sousedícími územními celky za účelem prosazování společných zájmů, jež překračují hranice, a za účelem spolupráce v zájmu společného blaha obyvatel této oblasti.

(25) Viz stanovisko CESE ze k tématu Evropské průmyslové distrikty a nové znalostní sítě, Úř. věst. C 255, 14.10.2005.

(26) Viz stanovisko EHSV ke sdělení Komise Provádění partnerství pro růst a zaměstnanost: učinit z Evropy centrum excelence v oblasti sociální odpovědnosti podniků, KOM(2006) 136 v konečném znění, Úř. věst. C 325, 30.12.2006, s. 53–60, a stanovisko EHSV k zelené knize o podpoře evropského rámce pro sociální odpovědnost podniků, KOM(2001) 366 v konečném znění, Úř. věst. C 125, 27.5.2002, s. 44–55 [není k dispozici v češtině].

(27) IDABC – Interoperable Delivery of Pan-European e-Government Services to Public Administrations, Business and Citizens (interoperabilní poskytování celoevropských služeb elektronické správy (eGovernment) orgánům veřejné správy, podnikům a občanům); viz stanovisko EHSV v Úř. věst. C 80, 30.3.2004, s. 83.

(28) Stanovisko EHSV k tématu Dopad teritoriality daňových právních předpisů na průmyslové změny, Úř. věst. C 120, 16.5.2008, s. 51–57.

(29) Směrnice 85/337/ES pozměněná směrnicí Rady 97/11/ES ze dne 3. března 1997 a směrnicí 2003/35/ES ze dne 26. května 2003.

(30) Směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí 2001/42/ES. Účelem směrnice o strategickém posuzování vlivů na životní prostředí je zajistit, aby byly určeny a posouzeny důsledky jistých plánů a programů pro životní prostředí, zejména pokud jde o jejich územní rozměr, a to již při jejich přípravě a dříve, než budou přijaty.

APPENDIX I

to the opinion on „Industrial change, territorial development and responsibility of companies“

(CCMI/055)

Report on the hearing held in Lille on 25 September 2008, at the headquarters of the Nord-Pas de Calais Regional Council

Under the French presidency of the European Union, the European Economic and Social Committee's Consultative Commission on Industrial Change (CCMI) and the Nord-Pas de Calais (NPdC) Regional Council organised a hearing on Industrial change, territorial development and responsibility of companies (subject of the opinion for which this is the appendix), which took place in the regional council's hemicycle. The hearing was attended by over 90 key guests from 12 European countries and high-level local and regional bodies, both public and private, together with representatives from three of the European Commission's directorates-general.

With the participation of the regional council president, Daniel Percheron, the CCMI president, Joost van Iersel, the study group president, Martin Siecker, the rapporteur, Antonello Pezzini, and the co-rapporteur, Bernard Gay, promoter of this important initiative, a wide-ranging and animated debate was held on regional and local development, governance, the revitalisation of production, the need for shared views of future trends, sectoral and inter-sectoral prospects for the growth of competitive employment, and mechanisms for active democracy through the development of a participatory culture in an area successfully combining an adequate level of wellbeing with the duties which are an integral part of social responsibility.

In our globalised economy, territorial development and industrial change are closely connected and interdependent. The opinion aims to take a territorial approach to assessing the prospects for socio-economic change, focusing primarily on the development strategies designed by local and regional bodies and on the centres of competence set up by private and public stakeholders. The analysis thus focuses on the regions' capacity to cope with and adapt to irreversible changes through collective responsibility-sharing systems, taking into account the concept of corporate societal responsibility.

NPdC is considered a region with a rich fund of experience in these fields and the CCMI therefore asked it to cooperate in organising a hearing in Lille. The two organisations pooled their resources with a view to taking stock of the experiences of regional development stakeholders and noting their proposals for harmonious regional development.

Listening to the problems, solutions and experiences outlined by the most qualified representatives of the „real world“ in the NPdC region (businessmen, presidents of business clubs and hubs of competitiveness, trade unions and representatives of the social economy, universities, the professions and public administration at various levels) and the wide-ranging exchange of ideas which ensued led to the identification of innovative strategies and key priorities which, alongside the generous hospitality of the NPdC regional council and the friendly relations established during the hearing, forged strong contacts with a profound impact on the CCMI's work.