Návrh nařízení Rady kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, kterým se ukončuje prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a kterým se ukončují prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a z Chorvatska a Ukrajiny /* KOM/2006/0268 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 6.6.2006 KOM(2006) 268 v konečném znění Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, kterým se ukončuje prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a kterým se ukončují prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a z Chorvatska a Ukrajiny (předložený Komisí) DŮVODOVÁ ZPRÁVA SOUVISLOSTI NÁVRHU | 110 | Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 („základní nařízení“) v řízení o dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. | 120 | Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. | 139 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Na oblast upravovanou návrhem se nevztahují žádné platné předpisy. | 141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. | KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů | Konzultace zúčastněných stran | 219 | Zúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. | Sběr a využití výsledků odborných konzultací | 229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. | 230 | Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. | PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU | 305 | Shrnutí navrhovaných opatření Zahájení tohoto šetření v březnu 2005 následovalo po podnětu podaném Výborem na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (Defence Committee of the Seamless Steel Tubes Industry of the European Union) (dále jen „žadatel“) ohledně dovozu některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny. Zmíněný výrobek je klasifikován pod 11 kódy KN (‘rozšířená definice výrobku). Ve stejné době zahájila Komise z moci úřední dva předběžné přezkumy platných opatření pokrývajících 5 z deseti kódů KN (dále jen „původní definice výrobku“) proti Rusku a Rumunsku a proti Chorvatsku a Ukrajině, neboť tato opatření by se musela změnit nebo zrušit, pokud by se na větší rozsah produktů nového šetření uplatnila nová opatření. Dumping byl zjištěn pro všechny zmíněné země, dumpingová rozpětí se pohybovala v rozmezí od 11,7 % do 17,8 % pro Rumunsko, od 24,1 % do 35,8 % pro Rusko, 29,8 % pro Chorvatsko a od 12,3 % do 25,7 % pro Ukrajinu. Bylo zjištěno, že tento dumping působí podstatnou újmu výrobcům ve Společenství (ve všech případech s rozpětím újmy vyšším než dumpingová rozpětí). Záměr Společenství uložit antidumpingové clo z dovozů bezešvých trubek a dutých profilů ze čtyř výše uvedených zemí byl prozkoumán a nebyl shledán žádný přesvědčivý důvod, proč by opatření neměla být uložena. Na základě výše uvedeného se navrhuje uložit konečná antidumpingová opatření na dovozy ocelových trubek a dutých profilů pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny a ukončit výše uvedené probíhající prozatímní přezkumy. Členské státy byly konzultovány a tento návrh podpořily. Navrhuje se, aby Rada přijala přiložený návrh nařízení, který by měl být zveřejněn v Úředním věstníku co nejdříve, nejpozději však do 30. června 2006. | 310 | Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. | 329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. | Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: | 331 | Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. | 332 | Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. | Volba nástrojů | 341 | Navrhované nástroje: nařízení. | 342 | Jiné prostředky by nebyly přiměření z tohoto důvodu/těchto důvodů: Výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. | ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY | 409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. | E-3244 | 1. Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, kterým se zrušují nařízení Rady (ES) č. 2320/97 a (ES) č. 348/2000, kterým se ukončuje prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a kterým se ukončují prozatímní přezkumy antidumpingových cel z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo nelegované oceli, pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a z Chorvatska a Ukrajiny RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na články 8, 9, čl. 11 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem, vzhledem k těmto důvodům: 1. ŘÍZENÍ 1.1 Zahájení řízení (1) Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie[2] dne 31. února 2005 (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) informovala Komise o zahájení antidumpingového řízení ohledně dovozu do Společenství některých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli (dále jen „rozšířená definice výrobku“) pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, a zahájení dvou prozatímních přezkumů antidumpingových cel z dovozu bezešvých trubek a dutých profilů ze železa a nelegované oceli (dále jen „původní definice výrobku“) pocházejících, mimo jiné, z Ruska a Rumunska a z Chorvatska a Ukrajiny do Společenství. (2) Antidumpingové řízení bylo zahájeno v návaznosti na podnět, který podal dne 14. února 2005 Výbor na obranu odvětví Evropské unie vyrábějícího bezešvé ocelové trubky (Defence Committee of the Seamless Steel Tubes Industry of the European Union) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby rozšířené definice výrobku ve Společenství. Podnět obsahoval důkazy o dumpingu zmíněného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení. (3) Prozatímní přezkum zahájila Komise z vlastní iniciativy, v souladu s čl. 11 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 384/96 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství („základní nařízení“)[3], aby bylo možné případně pozměnit nebo zrušit konečná antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 2320/97[4] a 348/2000[5] o dovozech původní definice výrobku z, mimo jiné, Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny („konečná opatření“). Tyto nezbytné změny nebo zrušení mohou, v případě že opatření budou uložena na rozšířenou definici výrobku, vyplývat ze skutečnosti, že výrobky, ohledně kterých byla opatření nařízeními Rady (ES) č. 2320/97 a č. 348/2000 uložena, patří mezi výrobky spadající do rozšířené definice výrobku. 1.2 Platná opatření týkající se původní definice výrobku (4) Nařízením (ES) č. 2320/97 byla uložena antidumpingová cla na dovozy původní definice výrobku pocházející, mimo jiné, z Rumunska a Ruska. Nařízeními 97/790/ES[6] a 2000/70/ES[7] byly přijaty závazky od vývozců z, mimo jiné, Rumunska a Ruska. Nařízením (ES) č. 1322/2004[8] bylo rozhodnuto dále nepoužívat platná opatření ohledně dovozu původní definice výrobku z Rumunska a Ruska jako prozíravost v souvislosti s chováním poškozujícím hospodářskou soutěž některých výrobců ve Společenství v minulosti[9]. Bod odůvodnění 20 stejného nařízení potvrdil, že prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti zahájené v listopadu 2002[10] stále platí, dokud nebudou dostupná nová zjištění, jež umožní posouzení do budoucna, která se budou opírat o údaje nepochybně neovlivněné jednáním v rozporu s pravidly hospodářské soutěže. (5) Po přezkumném šetření provedeném v souladu s čl. 11 odst.3 základního nařízení pozměnila Rada nařízením (ES) č. 258/2005[11] konečná opatření uložená nařízením (ES) č. 348/2000, zrušila možnost výjimek z cel podle článku 2 stejného nařízení a uložila antidumpingové clo z dovozu původní definice výrobku z Chorvatska ve výši 38,8 % a antidumpingové clo z dovozu původní definice výrobku z Ukrajiny ve výši 64,1 %, s výjimkou dovozů z Dnepropetrovsk Tube Works („DTW“), jež jsou předmětem antidumpingového cla ve výši 51,9 %. (6) Rozhodnutím 2005/133/ES[12] Komise částečně pozastavila konečná opatření na dobu devíti měsíců s účinností od 18. února 2005. Částečné pozastavení bylo nařízením Rady (ES) č. 1866/2005[13] dále prodlouženo o dobu jednoho roku. Proto jsou platná cla ustanovena nařízením Rady (ES) č. 348/2000, tj. 23 % pro Chorvatsko a 38,5 % pro Ukrajinu. 1.3 Prozatímní opatření (7) Vzhledem k potřebě dále prozkoumat některé aspekty šetření a také vzhledem ke vzájemnému vztahu s prozatímním přezkumem a přezkumem před pozbytím platnosti, uvedeném výše v oddílu 1.2. bylo rozhodnuto pokračovat v šeření bez uložení prozatímních opatření. 1.4 Strany dotčené tímto řízením (8) Komise úředně oznámila vyvážejícím výrobcům v Chorvatsku, Rumunsku, Rusku a na Ukrajině, dovozcům / obchodníkům, uživatelům, dodavatelům a známým dotčeným sdružením, zástupcům dotčených zemí vývozu a žadatelů z řad výrobců ve Společenství a dalších výrobců ve Společenství zahájení řízení. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby písemně oznámily svá stanoviska a aby požádaly o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení řízení. (9) Vzhledem k velkému počtu ruských a ukrajinských vyvážejících výrobců uvedených v žádosti, velkému počtu dovozců dotčeného výrobku ve Společenství a velkému počtu výrobců ve Společenství, kteří žádost podporují, bylo v oznámení o zahájení vyhlášeno, že se počítá s provedením výběru vzorku pro určení dumpingu a újmy v souladu s článkem 17 základního nařízení oznámení o zahájení řízení. (10) Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí provést výběr vzorku, a aby mohla popřípadě výběr vzorku provést, byli ruští a ukrajinští vyvážející výrobci, dovozci ve Společenství výrobci ve Společenství vyzváni, aby se přihlásili Komisi a poskytli během období šetření (od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004) základní informace o své činnosti týkající se dotyčného výrobku, stanovené v oznámení o zahájení řízení. 1.4.1 Výběr vzorků vývozců / výrobců (11) Po prozkoumání informací předložených ruskými a ukrajinskými vyvážejícími výrobci a vzhledem ke skutečnosti, že v obou zemích náleží většina společností k velkým seskupením výrobců, bylo rozhodnuto, že ohledně Ruska a Ukrajiny není výběr vzorků zapotřebí. 1.4.2 Výběr vzorku výrobního odvětví Společenství a dovozců ve Společenství (12) S ohledem na výrobce ve Společenství byl vzorek vybrán podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení na základě největšího reprezentativního objemu vývozů a prodeje výrobců ve Společenství, který přiměřeně vysledovat v dostupném čase. Na základě informací získaných od výrobců ve Společenství vybrala Komise pět společností umístěných ve čtyřech různých členských státech. Jeden z původně vybraných výrobců ve Společenství následně nespolupracoval a byl nahrazen jiným výrobcem ve Společenství. Co se týče objemu výroby, představovalo pět vybraných společností 49 % celkové výroby Společenství. V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byly zúčastněné strany konzultovány a nevznesly žádné námitky. Mimo to byli ostatní výrobci ve Společenství požádáni, aby poskytli některé všeobecné údaje pro analýzu újmy. S ohledem na malé množství odpovědí získaných od dovozců bylo rozhodnuto, že výběr vzorků dovozců není nutný. 1.5 Status tržního hospodářství / formuláře žádosti o individuální zacházení (13) Aby bylo vyvážejícím výrobcům na Ukrajině umožněno podat žádost o status tržního hospodářství nebo o individuální zacházení, pokud si to přejí, zaslala Komise formuláře žádosti dotčeným ukrajinským vyvážejícím výrobcům. Žádosti o status tržního hospodářství nebo pro individuální zacházení v případě, že šetření prokáže že nesplňují podmínky pro status tržního hospodářství, byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců a jejich společností ve spojení. 1.6 Dotazníky (14) Komise rozeslala dotazníky všem stranám o kterých je známo, že jsou na věci zainteresované, a všem dalším společnostem, které se přihlásily ve lhůtách uvedených v oznámení o zahájení řízení. Byly obdrženy odpovědi od tří Rumunských výrobních vývozců spolu s dvěma jejich společnostmi ve spojení, od dvou skupin ruských výrobních vývozců spolu s pěti společnostmi ve spojení, z nichž tři jsou umístěny ve Společenství, a od tří skupin ukrajinských vyvážejících výrobců a jejich společností ve spojení. Byly také obdrženy odpovědi na dotazníky od pěti výrobců ve Společenství. Ačkoli šest dovozců odpovědělo na formuláři o výběru vzorků, pouze tři z nich spolupracovali a zaslali úplnou odpověď na dotazník. Další dovozce souhlasil s provedením inspekce na místě ve svém areálu, i když nezaslal odpověď na dotazník. (15) Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné, aby mohla stanovit dumping, následné újmy a zájmy Společenství. Inspekce na místě provedla u těchto společností: Výrobci ve Společenství -Dalmine S.p.A., Bergamo, Itálie -Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Německo -Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Španělsko -Vallourec & Mannesmann France S.A., Boulogne Billancourt, Francie -V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Německo Vyvážející výrobci v Rumunsku -S.C. Artrom S.A., Slatina -S.C. Silcotub S.A., Zalau -S.C. Mittal Steel Roman S.A., Roman Vyvážející výrobci v Rusku -Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company („Volzhsky“), Volzhsky -Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works („Tagmet“), Taganrog -Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works („Pervouralsky“), Pervouralsk -Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant („Chelyabinsk“), Chelyabinsk Společnosti ve spojení v Rusku -CJSC Trade House TMK, Moskva Vyvážející výrobci na Ukrajině -CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube, Nikopol -CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist (Yutist), Nikopol -OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (DTW), Dnepropetrovsk -OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), Dnepropetrovsk Obchodník ve spojení na Ukrajině -SPIG Interpipe, Dnepropetrovsk, ve spojení s NTRP a Niko Tube Obchodník ve spojení ve Švýcarsku -SEPCO S.A., Lugano, ve spojení s NTRP a Niko Tube Dovozce ve spojení -Sinara Handel GmbH, Köln, ve spojení s Artrom Dovozci, kteří nejsou ve spojení -Thyssen Krupp Energostal S.A., Torun, Polsko -Assotubi S.P.A., Cesena, Itálie -Bandini Sider S.R.L., Imola, Itálie 1.7 Období šetření (16) Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2004 do 31. prosince 2004 (dále jen „období šetření“). Kontrola trendů významných pro posouzení újmy se týkala období od 1. ledna 2001 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“). 2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK 2.1 Dotčený výrobek (17) Dotčeným výrobkem jsou některé bezešvé trubky a duté profily ze železa nebo oceli, kruhového průřezu, s vnějším průměrem nejvýše 406,4 mm s hodnotou uhlíkového ekvivalentu nejvýše 0,86 podle vzorce a chemického rozboru Světového svářečského institutu (IIW). Dotčený výrobek je v současnosti klasifikován pod kódy KN ex 7304 10 10, ex 7304 10 30, ex 7304 21 00, ex 7304 29 11, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 a ex 7304 59 93[14] (kódy TARIC 7304 10 10 20, 7304 10 30 20, 7304 21 00 20, 7304 29 11 20, 7304 31 80 30, 7304 39 58 30, 7304 39 92 30, 7304 39 93 20, 7304 51 89 30, 7304 59 92 30 a 7304 59 93 20). (18) Dotčený výrobek má široké použití, jako potrubní trubky pro přepravu tekutin, ve stavebnictví jako pilíře, pro mechanická použití, jako plynové potrubí, kotlové trubky a vrtné trubky („OCTG“) pro vrtání, lití a kladení trubek v ropném průmyslu. (19) V okamžiku doručení k uživateli mají ocelové trubky a duté profily velmi odlišné formy. Mohou být např. galvanizované, se závitem, doručené jako „zelené trubky“ (tj. bez jakéhokoli tepelného zpracování), se zvláštními koncovkami, různými příčnými průřezy, nařezané na míru či nikoli. Pro trubky neexistují všeobecné standardní rozměry, což vysvětluje, proč je většina ocelových trubek a dutých profilů vyráběna na zakázku. Obvykle se ocelové trubky a duté profily se obvykle spojují svařováním. V některých případech však mohou být spojeny závitem nebo použity samostatně, ačkoli zůstávají svařovatelné. Šetření prokázalo, že všechny ocelové trubky a duté profily sdílí stejné fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní použití. (20) Definice „definice výrobku“ v tomto řízení byla některými zúčastněnými stranami zpochybněna. Za prvé, některé strany uvedly, že některé definice výrobku zahnuté v popisu výrobku mají odlišné základní mechanické a chemické vlastnosti (viz body odůvodnění (21) až (26)). Za druhé, některá tvrzení odmítala použití kritéria svařovatelnosti a prahovou hodnotu uhlíkového ekvivalentu, které jsou propojeny (viz body odůvodnění (27) až (36)). Dále jedna strana požadovala, aby takzvané „certifikované ocelové trubky a duté profily“ byly vyňaty z definice výrobku (viz bod odůvodnění (37)). Další základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a koncové užití (21) Bylo uvedeno, že některé definice výrobku v rámci popisu výrobku, jmenovitě OCTG profily a plynová potrubí mají ve srovnání s ostatními ocelovými trubkami a dutými profily jiné základní mechanické a chemické vlastnosti i koncové užití a neměly by se vzájemně zaměňovat. (22) Výrobek, tak jak je definován, se skládá z různých definic výrobků. Avšak definice výrobků spadajících do různých segmentů (včetně dolního a horního konce) budou považovány za výrobky tvořící jediný výrobek, pokud mezi různými segmenty nejsou jasné hranice, tj. pokud mezi sousedními segmenty existují přesahy a konkurence. To je případ tohoto řízení, kdy byly předloženy důkazy, že legované i nelegované duté profily, které jsou předmětem šetření, lze použít pro stejné koncové užití a že v rámci kategorií legovaných i nelegovaných dutých profilů neexistují jasné hranice. (23) Co se týče profilů OCTG a plynových potrubí, šetření prokázalo, že mají mimo jiné srovnatelné chemické vlastnosti s ostatními typy ocelových trubek a dutých profilů, neboť spadají pod hodnotu 0,86 uhlíkového ekvivalentu. Dále mají s jinými definicemi výrobků společné i jiné vlastnosti, jako např. vnější průměr a tloušťku stěn. (24) Co se týče koncového užití profilů OCTG a plynových potrubí, argumentovali někteří vyvážející výrobci tím, že profily OCTG a plynové potrubí se použijí v jiných případech a nejsou zaměnitelné s ostatními typy ocelových trubek a dutých profilů. V tomto ohledu bylo zjištěno, že profily OCTG s hladkými konci uvedené v současnosti pod kódem KN 7304 21 00 a používané ve stavebnictví jsou zaměnitelné s jinými nelegovanými ocelovými dutými profily uvedenými v současnosti pod kódem KN 7304 39 58. Existuje tedy alespoň částečný přesah v oblasti koncového užití různých typů ocelových trubek a dutých profilů. (25) Na základě výše uvedených skutečností je tvrzení, že profily OCTG a plynové trubky na straně jedné a jiné ocelové trubky a duté profily na straně druhé nejsou zaměnitelné, se zamítá. Hodnota uhlíkového ekvivalentu je chemickou vlastností výrobku (26) Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že hodnota uhlíkového ekvivalentu není chemickou vlastností výrobku, protože není přímo spojena s chemickým složením ocelových trubek a dutých profilů, ale je jejich funkcí. Jelikož je pravdou, že hodnota uhlíkového ekvivalentu je výsledkem vzorce, je vzorec přímo spojen s chemickým složením výrobku a umožňuje srovnání různých tříd oceli podle svařitelnosti. Hodnota uhlíkového ekvivalentu není spojena s technickými nebo chemickými vlastnostmi oceli, závisí pouze na jejím chemickém složení. Na základě této skutečnosti se hodnota uhlíkového ekvivalentu považuje za chemickou vlastnost výrobku a toto tvrzení bylo zamítnuto. Svařitelnost jako nevhodné kritérium k určení definice výrobku (27) Některé strany argumentovaly, že kritérium svařitelnosti jako takové je vedlejší vlastností dotčeného výrobku, protože se uvádí, že významná část výrobků začleněných do definice výrobků (duté profily se závitem a profily OCTG) se nikdy nesvařuje. Proto bylo prohlášeno, že použitím kritéria svařovatelnosti byly různé výrobky uměle považovány za jediný výrobek. (28) Nejprve je třeba podotknout, že svařovatelnost je nepochybně chemickou a technickou vlastností (protože závisí na chemickém složení oceli) společnou všem ocelovým trubkám a dutým profilům. Vzhledem k tomu, že většina ocelových trubek a dutých profilů se spojuje svařováním, je základním rysem pro definici výrobku. Za druhé, s ohledem na duté profily se závitem a profilů OCTG, které se obvykle nesvařují, prokázalo šetření, že nicméně zůstávají svařovatelné a tím také mají tuto základní technickou a chemickou vlastnost. Navíc nelze vyloučit, že ocelové trubky a duté profily se závity nebo vhodné k řezání závitů a stejně tak profily OCTG budou přeměněny na svařovatelné ocelové trubky a duté profily jednoduchým odstraněním. Zvláště pokud se týká profilů OCTG, existuje důkaz, že stejný dutý profil může být klasifikován ve dvou různých kategoriích (a dokonce i kódy KN) čistě v závislosti na jeho koncovém užití, např., na použití ve stavebnictví nebo v průmyslu těžby ropy. Konečně, bylo zjištěno, že některé dovozy z dotčených zemí, které byly klasifikovány jako profil OCTG, nebyly použity v odvětví ropy / plynu. (29) Jeden dovozce uvedl, že podle evropských norem je pro duté profily vhodné k řezání závitů vhodná pouze jedna třída oceli a že by tudíž tyto výrobky měly být odlišeny od jiných ocelových trubek a dutých profilů. Analýza různých norem existujících konkrétně pro profily OCTG však prokázala, že neexistuje jediná třída oceli, kterou lze použít pro výrobu dutých profilů vhodných k řezání závitů. (30) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se kritérium svařovatelnosti považuje za vhodné kritérium k určení definice výrobku. Argument, že navrhovaná definice výrobku uměle seskupuje různé výrobky, se proto zamítá. Prahová hodnota uhlíkového ekvivalentu jako nevhodná pro určení svařovatelnosti ocelových trubek a dutých profilů (31) Bylo uvedeno, že použití prahové hodnoty uhlíkového ekvivalentu není kritériem, které by umožňovalo určit definici výrobku, stejně jako to není vhodné kritérium pro určení svařovatelnosti různých typů ocelových trubek a dutých profilů. (32) Šetření prokázalo, že hodnota uhlíkového ekvivalentu je skutečně ukazatelem, který je přímo spojen jak s chemickým složením oceli, tak s její svařitelností. Vysoká hodnota uhlíkového ekvivalentu znamená nejen že ocel obsahuje více uhlíku a / nebo slitin, ale také že se tato ocel bude obtížněji svařovat. Na druhou stranu nižší hodnota uhlíkového ekvivalentu znamená, že ocel je méně bohatá na uhlík a / nebo slitiny a také že se bude snadněji svařovat. Jinými slovy, různé rovně hodnoty uhlíkového ekvivalentu vyžadují různé podmínky pro svařování. Ocel s hodnotou uhlíkového ekvivalentu 0,86 již bude vyžadovat zvláštní podmínky svařování a tudíž se nebude svařovat běžným způsobem. Protože je hodnota uhlíkového ekvivalentu ukazatelem svařovatelnosti, byla jeho prahová hodnota uznána za důležité kritérium pro určení definice výrobku. (33) Vyvážející výrobce uvedl, že hodnota uhlíkového ekvivalentu je jen jednou z mnoha chemických, technických a mechanických charakteristik oceli a proto ji nelze použít samostatně k určení definice výrobku. V této souvislosti se poznamenává, že hodnota uhlíkového ekvivalentu se považuje za vhodné kritérium k určení definice výrobku. Mimo to, jak ukazuje definice výrobku, hodnota uhlíkového ekvivalentu není jediným používaným kritériem. V neposlední řadě byla srovnatelnost definic výrobků prováděna na detailnějším základě, s ohledem na různé vlastnosti výrobku (např. rozměry a tepelné zpracování). Hodnota uhlíkového ekvivalentu ve výši 0,86 byla stanovena svévolně (34) Mimo to některé zúčastněné strany tvrdily, že prahová hodnota uhlíkového ekvivalentu ve výši 0,86 byla stanovena svévolně, jelikož hranice pro snadnou svařovatelnost je nižší než 0,86. Avšak hodnota uhlíkového ekvivalentu ve výši 0,86 nesouvisí s konceptem snadné svařovatelnosti. Ve skutečnosti žadatel – průmyslové odvětví Společenství prokázalo a předložilo důkazy, že představuje maximální hodnotu uhlíkového ekvivalentu pro nelegovanou ocel, kterou lze podle evropských norem použít pro ocelové trubky a duté profily. (35) Proto se soudí, že jak používání hodnoty uhlíkového ekvivalentu, tak určená prahová hodnota 0,86 zachycují řadu výrobků, které lze považovat za jediný výrobek, třebaže se z definice vyloučí např. korozivzdorná ocel nebo duté profily s kuličkovými ložisky, které mají hodnotu uhlíkového ekvivalentu vyšší než 0,86. (36) Na základě výše uvedených skutečností zůstává žadatelem navrhovaná hodnota uhlíkového ekvivalentu v definici dotčeného výrobku. „Certifikované ocelové trubky a duté profily“ (37) Jeden z dovozců ve Společenství uvedl, že tzv. „certifikované“ ocelové trubky a duté profily by neměly spadat do definice výrobku. Tyto ocelové trubky a duté profily se vyrábí podle certifikovaných postupů schválených italským Ministerstvem pro veřejné práce a používají se při zpevňovacích pracích na italských stavebních projektech. Avšak bylo ustanoveno, že všechny typy dotřeného výrobku, včetně certifikovaných ocelových trubek a dutých profilů, mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a koncová užití. Nebyl nalezen žádný důkaz, který by umožnil shrnout, že tyto certifikované duté profily by byly jiným výrobkem a měly by proto být vyňaty z rozsahu opatření (rovněž společnost neposkytla žádný takový důkaz). Toto tvrzení bylo tudíž třeba zamítnout. (38) Na základě výše uvedených skutečností bylo shrnuto, že všechny ocelové trubky a duté profily, nehledě na různé možné typy výrobků, tvoří pro účely tohoto řízení jeden výrobek, protože mají stejné základní fyzikální, chemické a technické charakteristiky a stejná základní použití. 2.2 Obdobný výrobek (39) U výrobku vyváženého do Společenství z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny, výrobku vyráběného a prodávaného na domácích trzích těchto zemí a rovněž u výrobku vyráběného a prodávaného ve Společenství výrobci ve Společenství byly shledány stejné základní fyzikální a technické a chemické vlastnosti stejně jako stejné použití a tyto výrobky jsou tedy považovány za obdobné výrobky ve významu čl. 1 odst. 4 základního nařízení. 3. DUMPING 3.1. Obecná metodika (40) Níže uvedená obecná metodika byla použita u všech spolupracujících vyvážejících výrobců v Chorvatsku, Rumunsku, Rusku a také u spolupracujících vyvážejících výrobců na Ukrajině, jimž byl přidělen status tržního hospodářství. Předložení zjištění ohledně dumpingu pro každou z dotčených zemí proto popisuje pouze to, co je pro každou vyvážející zemi specifické. 3.1.1. Běžná hodnota (41) V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení se pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce nejprve zkoumalo, zda byly jeho domácí prodeje dotčeného výrobku reprezentativní, tj. zda celkový objem těchto prodejů představoval alespoň 5 % celkového objemu vývozu tohoto vývozce do Společenství. Komise následně určila ty typy dotčeného výrobky, které jsou na domácím trhu prodávány společnostmi, jež mají celkově reprezentativní domácí prodeje, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Společenství. (42) Pro každý typ, který je prodáván vyvážejícími výrobci na jejich domácím trhu a který je shledán přímo srovnatelným s typem dotčeného výrobku prodávaného na vývoz do Společenství, bylo určeno, zda byly domácí prodeje dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodeje určitého typu dotčeného výrobku byly považovány za dostatečně reprezentativní, pokud během období šetření celkový objem domácího prodeje tohoto typu výrobku představoval 5 % nebo více z celkového objemu prodeje srovnatelného typu dotčeného výrobku vyváženého do Společenství. (43) Následně bylo stanovením poměru ziskových prodejů zmíněného typu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu prozkoumáno, zda každý typ dotčeného výrobku prodávaného doma v reprezentativních množstvích lze považovat za výrobek prodávaný v rámci běžného obchodního styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. (44) V případech, kdy objemy prodeje příslušného typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu, rovnou spočítaným nákladům nebo vyšší, představovaly více než 80 % celkového objemu prodeje onoho typu a kdy vážená průměrná cena onoho typu byla rovna výrobním nákladům nebo vyšší, byla běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně, vypočítaná jako vážený průměr cen všech domácích prodejů uskutečněných během období šetření, bez ohledu na to, zda tyto prodeje byly nebo nebyly ziskové. V případech, kdy objem ziskových prodejů typu výrobku představoval 80 % nebo méně z celkového objemu prodeje daného typu nebo kdy vážená průměrná cena tohoto typu byla nižší než výrobní náklady, je běžná hodnota založena na skutečné domácí ceně vypočítané jako vážený průměr ziskových prodejů pouze tohoto typu, za předpokladu, že tyto prodeje představovaly 10 % nebo více z celkového objemu prodeje tohoto typu. V případech, kde objem ziskových prodejů kteréhokoli typu výrobku představoval méně než 10 % celkového objemu prodeje, považoval se tento konkrétní typ výrobku za prodávaný za domácí cenu v nedostatečném množství na to, aby poskytl příslušný podklad pro stanovení běžné hodnoty. (45) Kdykoli nebylo možno použít domácí ceny konkrétního typu výrobku prodávaného vyvážejícím výrobcem ke stanovení běžné hodnoty, bylo třeba použít jinou metodu V důsledku toho použila Komise početně zjištěnou běžnou hodnotu. V souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení byla běžná hodnota vypočtena na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, v případě potřeby přizpůsobených, s připočtením přiměřeného procenta za prodejní, správní a režijní náklady (dále jen „dodatečné náklady“) a přiměřeného ziskového rozpětí. Podle čl. 2 odst. 6 základního nařízení byl procentní podíl pro dodatečné náklady a rozpětí zisků založen na průměrných dodatečných nákladech a ziskovém rozpětí z prodejů obdobného výrobku v běžném obchodním styku. 3.1.2. Vývozní cena (46) Ve všech případech, kdy byl dotčený výrobek vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, jmenovitě na základě vývozní ceny skutečně zaplacené nebo splatné. (47) Pokud byl vývozní prodej uskutečněn prostřednictvím dovozců ve spojení, byla podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení vývozní cena vypočítána na základě ceny, za jakou byly dovezené výrobky poprvé znovu prodány nezávislému kupujícímu, náležitě upravené vzhledem ke všem nákladům, které se objevily mezi dovozem a opětovným prodejem, a také k přiměřenému rozpětí pro dodatečné náklady a zisky. V důsledku toho byly použity vlastní dodatečné náklady dovozce ve spojení. Ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě informací dostupných od spolupracujících vývozců, kteří nejsou ve spojení. 3.1.3. Srovnání (48) Běžná hodnota a vývozní ceny byly srovnány na základě cen ze závodu. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedena náležitá úprava o rozdíly, které ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Pokud to bylo považováno za vhodné a existovaly pro to ověřené důkazy, byly provedeny odpovídající úpravy. 3.1.4. Dumpingové rozpětí pro prošetřované společnosti (49) Podle čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení byl pro každého vyvážejícího výrobce srovnán vážený průměr běžné hodnoty a vážený průměr vývozní ceny podle typu výrobku. (50) Pro ty vyvážející výrobce, kteří jsou shledáni být společnostmi ve spojení, bylo průměrné dumpingové rozpětí vypočítáno v souladu s běžnou praxí Komise pro vyvážející výrobce ve spojení. 3.1.5. Zbytkové dumpingové rozpětí (51) V souladu s článkem 18 základního nařízení bylo pro nespolupracující společnosti určeno zbytkové dumpingové rozpětí na základě dostupných faktů. 3.2. Chorvatsko 3.2.1. Nedostatečná spolupráce chorvatského vývozce (52) Jediný chorvatský výrobce, Mechel Željezara Ltd., se na podzim 2004 dostala do likvidace. Na jejím místě založil chorvatský privatizační fonde, státní instituce zabývající se privatizačním procesem v Chorvatsku, novou právnickou osobu s názvem Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o. (dále jen „VCS“). (53) VCS informovala Komisi, že není schopna spolupracovat v probíhajícím šetření, neboť její právní předchůdce přestal formálně existovat a výroba ocelových trubek a dutých profilů byla ukončena v červenci 2004. Podle svého vyjádření nemá společnost oprávnění zveřejnit jakékoli obchodní, účetní nebo výrobní údaje držené svými předchozími vlastníky. Proto, vzhledem k tomu, že nebylo možné stanovit dumpingové rozpětí na základě vlastních údajů společnosti, bylo v souladu s článkem 18 základního nařízení vypočítáno na základě dostupných faktů. (54) Z obdržených informací se zdá, že VCS obnovila výrobu ocelových trubek a dutých profilů v červnu 2005. Společnost může v souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení předložit žádost o prozatímní přezkum. 3.2.2. Běžná hodnota (55) Pro nedostatek jiných informací byla běžná hodnota vypočítána na základě dostupných faktů, tj. informací v podnětu. 3.2.3. Vývozní cena (56) Vývozní cena byla vypočítána na základě údajů Eurostatu pro období šetření. 3.2.4. Srovnání (57) Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byla podle informací v podnětu vývozní cena upravena s ohledem na náklady na dopravu a pojištění a provize. 3.2.5 Dumpingové rozpětí (58) Dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla je tato: Společnost | Dumpingové rozpětí | Valjaonica Cijevi Sisak d.o.o. | 29,8 % | (59) Vzhledem k tomu, že VCS je jediným výrobcem dotčeného výrobku v Chorvatsku, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno ve stejné výši. 3.3. Rumunsko (60) Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců, z nichž dva jsou ve spojení s dovozcem dotčeného výrobku ve Společenství. 3.3.1. Běžná hodnota (61) Pro všechny tři vyvážející výrobce byl celkový objem domácího prodeje reprezentativní, jak je uvedeno výše v bodu odůvodnění (41). Pro většinu typů výrobků byla běžná hodnota založena na cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli v Rumunsku v běžném obchodním styku. Avšak pro některé typy výrobků byly domácí prodeje nedostatečné k tomu, aby byly považovány za reprezentativní, nebo se neuskutečnily v běžném obchodním styku, a proto byla běžná hodnota vypočítána jak je uvedeno v bodu odůvodnění (45). 3.3.2. Vývozní cena (62) Během období šetření byla většina vývozních prodejů jednoho z vyvážejících výrobců do Společenství dvěma dovozcům ve spojení. Vývozní cena byla proto vypočítána jak je uvedeno v bodu odůvodnění (46). (63) Tento vývozce nesouhlasil s výpočtem provedeným Komisí a namítal, že použité ziskové rozpětí bylo nepřiměřené. Uvedl, že průměrné ziskové rozpětí vypočítané na základě čísel poskytnutých třemi spolupracujícími dovozci, kteří nejsou ve spojení, do Společenství nebylo reprezentativní, neboť těmto společnostem výrobky nikdy neprodával. Dále namítal, že tyto tři společnosti jsou větší než dovozci, kterým prodával své výrobky, že během posledního šetření bylo použito nižší ziskové rozpětí a že skutečný zisk oněch dvou dovozců ve spojení byl nižší, než průměrné procento zisku použité Komisí. (64) V tomto ohledu by mělo být poznamenáno, že je stálou praxí instituce používat pro úpravu uvedenou v čl. 2 odst. 9 základního nařízení vážený průměrný zisk dovozců, kteří nejsou ve spojení, pokud je zaručen. Zda vývozce skutečně prodal své výrobky těmto společnostem není pro určení přiměřeného ziskového rozpětí podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení důležité. Dále nebyl poskytnut žádný důkaz týkající se toho, jak by velikost dovozců ovlivnila jejich procento zisku. Konečně, vzhledem ke vztahu mezi vývozci a jejich dovozci ve spojení nelze v této souvislosti použít zisk dovozců ve spojení jako základ nebo reference, neboť úroveň zisku dovozce ve spojení bude záviset na vnitropodnikové ceně mezi stranami. Toto tvrzení bylo tedy zamítnuto. (65) Podstatnou část vývozních prodejů jiného vyvážejícího výrobce do Společenství tvořily prodeje dvěma společnostem, z nichž jedna byla ve spojení s výrobcem a druhá s ním byla ve spojení po část období šetření. Posledně uvedená společnost v šetření nespolupracovala a její ceny opětovného prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství proto nebyly Komisi zaslány. Jediné dostupné vývozní ceny pro tyto transakce s dovozcem ve spojení, jenž byl ve spojení s vývozcem po část období šetření, byly ceny odsouhlasené mezi vývozcem a jeho dovozcem ve spojení. Bylo stanoveno, že tyto ceny byly rovny obvyklým cenám. Cenové srovnání mezi obdobím, kdy byly tyto společnosti sdruženy a obdobím, kdy již sdruženy nebyly, skutečně prokázalo, že neexistovaly žádné významné změny v účtovaných cenách. Mimo to ceny účtované tomuto dovozci ve spojení byly srovnány s cenami odběratelů v ES, kteří nejsou ve spojení, a byly shledány shodnými. Vývozní cena byla proto pro tyto transakce založena na prodejních cenách Rumunského vyvážejícího výrobce vůči jeho obchodní společnosti ve spojení. (66) Co se týče transakcí s druhou společností ve spojení, která spolupracovala při šetření, bylo zjištěno, že dotčený výrobek byl společností ve spojení dále pozměněn, než byl znovu prodán do Společenství. V tom případě nelze určit cenu opětovného prodeje dotčeného výrobku nezávislému odběrateli ve Společenství. Byl však nalezen dostatečný důkaz, že vnitropodnikovou cenu mezi rumunským vyvážejícím výrobcem a jeho společností ve spojení ve Společenství lze považovat za rovnou běžné ceně za předpokladu, že se, podle čl. 2 odst. 10 písm.d bod i) základního nařízení, provede úprava týkající se obchodní úrovně týkající se výrobce původního zařízení (VPZ). Bylo provedeno srovnání cen účtovaných za všechny modely dovozci ve spojení a dovozcům, kteří nejsou ve spojení. Proto byla vývozní cena založena na vnitropodnikové ceně. (67) Šetření prokázalo, že vývozní prodej třetího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován přímo odběratelům ve Společenství, kteří nejsou ve spojení. Proto byla vývozní cena stanovena na základě vývozní ceny skutečně zaplacené nebo splatné za dotčený výrobek prodaný prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství jak je popsáno v bodu odůvodnění (46). (68) Tento vyvážející výrobce žádal, aby část prodeje dotčeného výrobku byla vyňata z výpočtu dumpingu na základě toho, že v určitém okamžiku během období šetření byla výroba některých modelů ocelových trubek a dutých profilů zastavena. Jak je však vysvětleno výše, je praxí instituce běžně brát v úvahu všechny prodeje dotčeného výrobku stranám, které nejsou ve spojení, ve vážené průměrné vývozní ceně. Je také třeba poznamenat, že prodeje těchto typů dotčeného výrobku se v období šetření objevily ve významných objemech a navíc bylo zjištěno, že výrobní zařízení pro tyto typy ocelových trubek a dutých profilů nebylo rozebráno a může v budoucnosti opět začít vyrábět. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl požadavek zamítnut. 3.3.3. Srovnání (69) Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly ve vhodných případech učiněny úpravy s ohledem slevy za rozdíly v množství, dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, úvěry, provize a rozdíly v úrovni obchodu. (70) Jeden vyvážející výrobce žádal úpravy pro rozdíly v úrovni obchodu, z důvodu zvláštních logistických nákladů, které mu údajně nastaly v domácím prodeji a ne v prodeji vývozním či v rozdílech v množství. Vývozce však svá tvrzení nepodložil a ani šetření jinak neprokázalo, že by jeho nároky byly oprávněné. Proto musely být zamítnuty. Žádost pro rozdíly v množství byla částečně zamítnuta, protože požadované množství nebylo opodstatněné důkazy shromážděnými na místě a informacemi poskytnutými vyvážejícím výrobcem v odpovědi na dotazník. (71) Další vyvážející výrobce požadoval úpravy pro rozdíly v inflaci, přepočet měn, úroveň obchodu a rozdíly v nepřímých prodejních výdajích. (72) S ohledem na žádost o úpravy pro inflaci je třeba poznamenat, že během období šetření byla míra inflace v Rumunsku na hodnotě 10,8 %, což je velmi vzdáleno od míry hyperinflace. Protože nebylo zjištěno, že by byla ovlivněna srovnatelnost cen, žádost byla zamítnuta. Vývozce s tímto závěrem nesouhlasil a opakoval svoji žádost o náhradu. Nebyl však předložen žádný nový důkaz vyvracející předchozí závěr, a je potvrzeno, že se tato žádost zamítá. Je třeba také poznamenat, že byla navržena možnost čtvrtletního hodnocení, ale byla vývozcem odmítnuta. (73) Co se týče přepočtu měn, žádal vyvážející výrobce podle ustanovení čl. 2 odst. 10 písm. j základního nařízení o poskytnutí období 60 dnů, aby se odrazily změny ve směnném kurzu. Bylo zjištěno, že toto ustanovení nelze v tomto případě použít, neboť byl nalezen důkaz, že během období šetření se neobjevil žádný trvalý pohyb v příslušném směnném kurzu, pouze fluktuace o malé amplitudě. Proto musela být tato žádost zamítnuta a přepočet měn byl ve všech případech založen na hodnotě v datum faktury, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 10 písm. j základního nařízení. (74) Co se týče žádosti pro rozdíly v úrovni obchodu, šetření prokázalo, že pro některé kategorie odběratelů, pro než byla žádost učiněna, existovaly důsledné a zřejmé rozdíly ve funkcích a cenách v míře uvedené vyvážejícím výrobcem. Žádost byla proto uznána co se týče kategorií odběratelů, pro něž lze rozdíly demonstrovat, a uznána jen částečně ohledně ostatních kategorií odběratelů, u nichž byl rozdíl shledán menším, než jak uvedl vyvážející výrobce. V druhém případě byl výpočet úpravy založen na důkazech shromážděných v areálu vyvážejícího výrobce. (75) Co se týče žádosti pro rozdíly v nepřímých prodejních výdajích, byla shledána nadbytečnou z důvodu úprav provedených na základě rozdílu v úrovni obchodu, a byla tedy zamítnuta. (76) Dále, po obdržení připomínek od vývozců byly napraveny některé administrativní chyby a podle toho bylo znovu přepočítáno dumpingové rozpětí. 3.3.4. Dumpingové rozpětí (77) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato: Společnost | Dumpingové rozpětí | S.C. Artrom S.A. | 17,8 % | S.C. Mittal Steel Roman S.A. | 17,7 % | S.C. Silcotub S.A. | 11,7 % | (78) Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla vysoká (více než 80 % vývozů dotčeného výrobku z Rumunska do Společenství) a nebyl důvod domnívat se, že se některý z vývozců úmyslně zdržel spolupráce, zbytkové dumpingové rozpětí použitelné pro všechny další vývozce v Rumunsku bylo stanoveno na stejné úrovni, jako to stanovené pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce S.C. Artrom S.A., jmenovitě 17,8 %. 3.4. Rusko (79) Odpovědi na dotazník byly obdrženy od dvou skupin vyvážejících výrobců, z nichž jednu tvoří čtyři výrobci a pět společností ve spojení („skupina TMK“) a druhou tvoří dva výrobci („Pervouralsky a Chelyabinsk“). 3.4.1. Nedostatečná spolupráce skupiny TMK (80) Odpovědi na dotazník od všech čtyř výrobců a pěti společností ve spojení byly výrazně neúplné a rozporné, a s výjimkou dvou společností ve spojení nebyly žádné odpovědi zaslány ve lhůtě pro vyplnění odpovědí na dotazník. (81) U dvou ze čtyř výrobců a u jedné společnosti ve spojení v Rusku byly provedeny inspekce na místě, ty však odhalily další slabá místa odpovědí na dotazník. Co se týče dvou navštívených výrobců, nebylo možno stanovit žádnou spolehlivou běžnou hodnotu a vývozní cenu, neboť přehledy jak domácího tak vývozního prodeje byly velice nedostačující; hodnoty a množství neodpovídaly fakturám a kontrolní čísla výrobků („KČV“) se ukázala jako nesprávná. Dále nebylo možné získat žádné spolehlivé daje o výrobních nákladech. (82) Vzhledem k této zcela neuspokojivé spolupráci dvou navštívených výrobců, velmi nedostačujícím odpovědím v dotazníku od dvou zbývajících výrobců ve skupině, zvláště pak vzhledem k tomu, že jeden z výrobců neposkytl žádné přehledy prodeje a v dané lhůtě nebyly poskytnuty žádné odpovědi na dopisy Komise ohledně nedostatečnosti, bylo rozhodnuto u dalších dvou členů skupiny inspekce na místě neprovádět. (83) Pouze dva ze tří dovozců ve spojení poskytli komplexnější odpovědi na dotazník, avšak ověřitelné byly odpovědi jen jednoho z nich, zatímco přehled opětovného prodeje u druhého z nich byl velmi nedostačující. Proto i dovozci ve spojení spolupracovali jen částečně a skutečně jen na velmi nízké úrovni. (84) Skupina TMK tvrdila, že nemohla patřičně spolupracovat kvůli výběru kontrolních čísel výrobků (KČV), která byla podle jejich mínění nepřiměřená vzhledem k velmi rozmanité řadě výrobků zmíněných čtyř výrobců. Je však třeba poznamenat, že klasifikace dotčeného výrobku v navrhované struktuře KČV nezpůsobila žádné problémy ani výrobcům ve Společenství ani jiným vyvážejícím výrobcům, z nichž někteří také vyrábějí širokou škálu ocelových trubek a dutých profilů. Tvrzení bylo proto zamítnuto. (85) Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se mělo za to, že dumpingové rozpětí pro skupinu TMK nelze stanovit na základě jejích vlastních údajů. Dumpingové rozpětí bylo proto v souladu s článkem 18 základního nařízení stanoveno na základě dostupných faktů. 3.4.1.1. Běžná hodnota (86) V tomto případě se zjistilo, že informace o běžné hodnotě stanovené pro Pervouralsky a Chelyabinsk budou podle článku 18 základního nařízení tvořit nejvhodnější dostupná fakta. Tato informace patrně skutečně nejlépe vystihovala situaci na Ruském trhu. (87) Podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení byla cena plynu použitá k výpočtu výrobních nákladů v podnětu upravena stejně, jako pro dva spolupracující výrobce, jak je uvedeno v bodech odůvodnění (94) až (99) aby odrážely tržní ceny plynu během období šetření. 3.4.1.2. Vývozní cena (88) Vývozní cena byla vypočtena na základě údajů Eurostatu pro dané období šetření snížená o množství a hodnoty získané od dvou spolupracujících výrobců uvedených níže v bodu odůvodnění (91). 3.4.1.3. Srovnání (89) Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly provedeny na základě informací v podnětu úpravy vývozní ceny s ohledem na dopravu, náklady na pojištění 3.4.1.4. Dumpingové rozpětí (90) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato: Společnost | Dumpingové rozpětí | Volzhsky Pipe Works Open Joint Stock Company, Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works, Sinarsky Pipe Works Open Joint Stock Company a Seversky Tube Works Open Joint Stock Company | 35,8 % | 3.4.2. Pervouralsky a Chelyabinsk (91) Chelyabinsk a Pervouralsky byly během období šetření dvě odlišné právnické osoby, ale od konce roku 2004 jsou sdružené, neboť Chelyabinsk vlastní největší podíl akcií společnosti Pervouralsky a tak ji přímo kontroluje. Proto by skupině mělo být uloženo pouze jediné clo. 3.4.2.1. Běžná hodnota (92) U obou vyvážejících výrobců byly domácí prodeje reprezentativní ve smyslu bodu odůvodnění (41). V souladu s metodami popsanými v bodech odůvodnění (42) až (45), byly stanoveny běžné hodnoty závisející na typu vyváženého výrobku, na základě prodejních cen všech prodejů, prodejních cen pouze ziskových obchodů nebo na základě početně zjištěných běžných hodnot. (93) Bylo zjištěno, že přidělování nákladů společnosti na některé jednotlivé typy výrobku neodráží velkou rozmanitost v cenách domácích obchodů ani důležité nákladové rozpětí. Proto je třeba považovat jej za nespolehlivé. Byla tudíž použita dostupná fakta, jak je uvedeno v článku 18 základního nařízení. V tomto případě je zisk celé skupiny třeba spočítat s ohledem na prodej dotčeného výrobku, protože budou následně určeny běžné hodnoty. (94) S ohledem na výrobní náklady a zvláště na náklady na energie bylo během šetření zjištěno, že cen za elektřinu placené oběma společnostmi přiměřeně odrážely skutečné výrobní náklady zakoupené elektřiny. To bylo v tomto případě dosvědčeno skutečností, že ceny elektřiny byly v souladu s mezinárodními tržními cenami, pokud je srovnáme se zeměmi jako Norsko nebo Kanada, které také závisí na hydroelektřině. To však nelze říci o cenách plynu. Ve skutečnosti bylo zjištěno, že obě společnosti platily za plyn ceny, které nepřiměřeně odrážely náklady na plyn. (95) Na základě údajů zveřejněných ve výroční zprávě ruského poskytovatele plynu OAO Gazprom za rok 2004 bylo stanoveno, že domácí cena plynu placená těmito dvěma ruskými výrobci byla mnohem nižší, než průměrné vývozní ceny z Ruska jak do západní, tak do východní části Evropy. Stejná zpráva uvádí: „Gazprom je žádán, aby dodával zemní plyn ruským spotřebitelům za ceny regulované Federální tarifní službou. Od nynějška jsou tyto ceny nižší než mezinárodní ceny zemního plynu.“ A dále: „OAO Gazprom spolu s Ruskou federací provádí mnoho práce na optimalizaci regulovaných velkoobchodních cen plynu.“ Mimo to, cena za plyn, kterou platili tito dva ruští výrobci je významně nižší, než cena plynu zaplacená Rumunskem nebo výrobci ve Společenství. (96) Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že ceny plynu zaplacené dvěma ruskými výrobci ocelových trubek a dutých profilů v období šetření nemohly patřičně odrážet náklady spojené s výrobou a distribucí plynu. (97) Proto byly náklady na plyn těchto dvou ruských vyvážejících výrobců upraveny podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení tak, aby odrážely tržní ceny plynu v období šetření, na základě ceny plynu pro vývoz do západní Evropy, čistých přepravních nákladů a spotřební daně. (98) Oba výrobci namítali, že náklady na plyn se patřičně odrážely v jejich účetních záznamech a že úprava podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení nebyla zaručena. V tomto ohledu se nezpochybňuje, že společnosti správně účtovaly ceny, které platily svému poskytovateli plynu. Avšak úprava je odůvodněná skutečností, že zaplacená cena plynu neodráží přiměřeným způsobem náklady na výrobu a distribuci plynu. (99) Tito dva výrobci dále uvedli, že nebylo dokázáno, že ceny účtované průmyslovým uživatelům Gazpromem jsou pod úrovní náhrady nákladů. Několik veřejně přístupných zdrojů však potvrdilo přístup Komise, mezi jinými dokument „The Economic Survey of the Russian Federation, 2004“ (Ekonomický průzkum Ruské federace, 2004), zveřejněný OECD v červenci 2004. 3.4.2.2. Vývozní cena (100) Všechny vývozní prodeje do Společenství se uskutečnily přímo nezávislým odběratelům, a proto byla vývozní cena stanovena tak, jak je uvedeno v bodu odůvodnění (46). 3.4.2.3. Srovnání (101) Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly učiněny úpravy s ohledem na dopravu, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, balné a provize. 3.4.2.4. Dumpingové rozpětí (102) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato: Společnost | Dumpingové rozpětí | Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant a Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works | 24,1 % | 3.4.3. Závěry o dumpingu týkající se Ruska (103) Vzhledem k tomu, že společnosti uvedené v bodu odůvodnění (79) představují všechny vývozní prodeje Ruska do Společenství, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno jako to stanovené pro nespolupracující skupinu vyvážejících výrobců, jmenovitě 35,8 %. 3.5. Ukrajina 3.5.1. Status tržního hospodářství (104) V době zahájení tohoto šetření se na Ukrajinu vztahoval čl. 2 odst. 7 písm. b základního nařízení. Tento článek uvádí, že postup při antidumpingovém setření, týkající se dovozů pocházejících z Ukrajiny je takový, že se v souladu s odstavci 1 až 6 řečeného článku stanoví běžná hodnota podle kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c základního nařízení. (105) Stručně a pouze pro usnadnění reference, kritéria, jejichž splnění musí žadatelské společnosti prokázat, jsou níže uvedeny v souhrnné formě: - Obchodní rozhodnutí se činí v reakci na signály trhu, bez viditelného zasahování státu, a náklady odrážejí tržní hodnoty; - Firmy mají jeden soubor základních účetních záznamů, které procházejí nezávislým auditem v souladu s mezinárodními účetními standardy a které se použijí pro všechny účely; - Neexistují žádná významná zkreslení přenesená z původního systému netržního hospodářství; - Právní jistota a stabilita jsou zaručeny zákony o bankrotu a vlastnickém právu; - Převody směnného kurzu jsou prováděny na základě tržní úrovně. (106) Tři skupiny ukrajinských vyvážejících výrobců požadovalo status tržního hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení a odpověděly na formuláři žádosti o status tržního hospodářství pro vyvážející výrobce. (107) Komise na půdě těchto společností získala a ověřila veškeré informace zaslané v jejich žádostech o status tržního hospodářství. (108) Šetření prokázalo, že tyto výše uvedené tři skupiny ukrajinských vyvážejících výrobců splnily požadovaná kritéria a tudíž jim byl přidělen status tržního hospodářství. (109) Výrobní odvětví Společenství dostalo možnost poznámkovat a namítlo, že několik z pěti kritérií uvedených v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení nebylo splněno všemi vyvážejícími výrobci. Konkrétněji výrobní odvětví Společenství namítlo že (i) stát může opět převzít některé z privatizovaných vyvážejících výrobců; (ii) stát zasahuje do jejich každodenních rozhodnutí; (iii) nařízení a zákony platné v období šetření na Ukrajině týkající se práce, bankrotu a vlastnictví nezaručovaly patřičné podmínky tržního hospodářství a (iv) došlo k intervenci státu ohledně vývozní prodejní ceny a nákladů na vstupy. Připomínky výrobního odvětví Společenství byly náležitě vzaty v potaz. (110) Tyto připomínky však neposkytly dostatečný důkaz, že kterékoli z pěti kritérií, jimiž ukrajinští vyvážející výrobci žádají o status tržního hospodářství, bylo analyzováno podle čl. 2 odst. 7 písm. c základního nařízení a nebylo splněno, jak je uvedeno výše. Ve skutečnosti šetření prokázalo, že při obchodních rozhodnutích společností nehrálo vměšování státu žádnou významnou úlohu. (111) V tomto ohledu lze připomenout, že částečný vlastnický podíl státu není jako takový podle praxe Komise dostatečným důvodem pro to, aby bylo kritérium 1 podle čl. 2 odst. 7 písm. c základního nařízení považováno za nesplněné. (112) Bylo také zjištěno, že náklady na hlavní vstupy odrážely tržní hodnoty. (113) Co se týče cen elektřiny a plynu, bylo zjištěno, že byly shodné s průměrnými cenami na Ukrajině, i když byly nižší, než v Evropě a na jiných trzích. Tato skutečnost nebyla považována za dostatečný důvod pro to, aby bylo kritérium 1 považováno za nesplněné, neboť elektřina a plyn tvoří poměrně malou část výrobních nákladů ocelových trubek a dutých profilů a protože tyto ceny, pokud by byly zkreslené, by byly upraveny na tržní ceny pro účely výpočtu dumpingu (viz body odůvodnění (119) až (127)). (114) Šetření dále prokázalo, že ukrajinské platné zákony týkající s zaměstnanosti a pracovních podmínek jsou v souladu s zásadami tržního hospodářství. Konkrétně bylo zjištěno, že tři skupiny vyvážejících výrobců mohou svobodně najímat a propouštět své zaměstnance. (115) Podobně žádný argument přednesený výrobním odvětvím Společenství nemohl vyvrátit závěr Komise, že zákony a bankrotu a vlastnická práva zaručují třem skupinám vývozců řádné podmínky tržního hospodářství. (116) Proto nebyl důvod nezaručit třem skupinám vyvážejících výrobců status tržního hospodářství. Poradní výbor byl konzultován a neměl proti závěrům Komise námitky. 3.5.2. Výpočet dumpingu (117) Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří skupin vyvážejících výrobců. Jedna skupina byla tvořena dvěma výrobci a dvěma obchodníky ve spojení, zatímco další skupinu tvoří jeden výrobce a dva obchodníci ve spojení a třetí vyvážející výrobce nemá žádnou společnost ve spojení zapojenou do výroby nebo prodeje dotčeného výrobku. 3.5.3. Běžná hodnota (118) Po všechny tři skupiny vyvážejících výrobců byl celkový objem domácích prodejů obdobného výrobku dostatečný, jak je uvedeno v bodu odůvodnění (41). Pro část typů výrobku byla běžná hodnota založena na cenách zaplacených nebo splatných nezávislými odběrateli na Ukrajině v běžném obchodním styku, a pro typy výrobku, u nichž byl domácí prodej nedostatečný k tomu, aby se považoval za reprezentativní, nebo nebyl uskutečněn v rámci běžného obchodního styku, byla běžná hodnota vypočtena jak je uvedeno v bodu odůvodnění (45). (119) S ohledem na výrobní náklady a zvláště pak na energetické náklady bylo během šetření zjištěno, že ceny energií, které platily tři skupiny společností, byly regulovány státem a byly výrazně nižší, než mezinárodní ceny. (120) Ceny účtované ukrajinskými státem vlastněnými a / nebo státem regulovanými dodavateli elektřiny třem skupinám vyvážejících výrobců byly srovnány s cenami pro stejnou obecnou kategorii spotřebitelů elektřiny v Rumunsku i ve Společenství. Ve všech případech byly tyto ceny shledány výrazně nižšími než ceny v Rumunsku a ve Společenství a bylo učiněn závěr, že ceny elektřiny zaplacené ukrajinskými vývozci neodrážely přiměřeně skutečné výrobní a prodejní náklady zaplacené elektřiny. (121) Tři spolupracující ukrajinští výrobci proti tomuto závěru protestovali a uvedli, že náklady uvedené v jejich účetních záznamech odrážely cenu skutečně zaplacenou jejich dodavatelům elektřiny. Avšak žádný z předložených argumentů nemohl vysvětlit rozdíly v cenách v Rumunsku a průměrné ceny ve Společenství, a tudíž byl výše uvedený závěr potvrzen. (122) Obdobný přístup byl dodržen ohledně cen plynu. Srovnání ukázalo, že ceny plynu účtované ukrajinskými státem vlastněnými a / nebo státem regulovanými dodavateli svým ukrajinským vývozcům se pohybovaly okolo poloviny ceny účtované v Rumunsku a také podstatně níže, než průměrné ceny účtované ve Společenství za stejnou obecnou zákazníků. (123) Během období šetření získala Ukrajina velkou část dodávek svého plynu z Ruska. OAO Gazprom ve své výroční zprávě za rok 2004 uvádí, že: „Při dodávce plynu do států CIS sledoval OAO «Gazprom» svůj hlavní strategický cíl zajistit prostředí pro nepřerušenou dodávku ruského plynu do Evropy přes jejich území“, a dále že: „v uvedeném roce 84,9 % celkového množství plynu dodaného na Ukrajinu […] bylo použito jako platba za tranzitní služby“. Vývozní cena plynu z Ruska na Ukrajinu tedy může sloužit jako řádný základ pro srovnání za účelem určení, zda ceny plynu zaplacené ukrajinskými vývozci odrážejí náklady spojené s výrobou a prodejem nakoupeného plynu, neboť vývozní cena může být ovlivněna dohodou o výměnném obchodu. (124) Mimo to byly ceny zaplacené ukrajinskými vyvážejícími výrobci srovnány s průměrnou vývozní cenou z Ruska do západní a východní Evropy, jak je určeno výše, a s průměrnými cenami plynu v severní Americe, které jsou určeny s použitím Nymex Henry Hub indexu pro plyn. V obou případech byly ukrajinské ceny shledány výrazně nižšími. (125) Vzhledem k výše uvedenému bylo shrnuto, že ceny plynu zaplacené ukrajinskými vyvážejícími výrobci, které byly v přímém spojení s vývozní cenou deklarovanou OAO Gazprom pro vývoz na Ukrajinu a u nichž bylo zjištěno, že jsou velmi pravděpodobně ovlivněny existující dohodou o výměnném obchodu, neodráží přiměřeným způsobem náklady spojené s výrobou a prodejem nakoupeného plynu (126) Tři spolupracující ukrajinští výrobci proti tomuto závěru opět protestovali a uvedli, že náklady uvedené v jejich účetních záznamech odrážely cenu skutečně zaplacenou jejich dodavatelům plynu, i když byla cena plynu dodaného Ruskem na Ukrajinu během období šetření výrazně ovlivněna platnou dohodou týkající se tranzitu plynu přes Ukrajinu, jak je uvedeno ve výroční zprávě „OAO Gazprom“ za rok 2004. (127) Proto podle čl. 2 odst. 5 základního nařízení budou náklady ukrajinských vyvážejících výrobců na elektřinu a plyn upraveny tak, aby přiměřeně odrážely náklady spojené s výrobou a prodejem elektřiny a plynu během období šetření. Úprava se zakládá na průměrných cenách zjištěných během období šetření v Rumunsku, zemi s tržním hospodářstvím, která také dováží plyn z Ruska a je přibližně stejně vzdálena od ruských nalezišť plynu. Průměrná cena pro Rumunsko byla založena na ověřených údajích shromážděných u rumunských vyvážejících výrobců dotčeného výrobku. Je třeba též poznamenat, že tato průměrná cena není výrazně odlišná od průměrné vývozní ceny plynu výše uvedené pro Rusko. (128) Jeden z vývozců tvrdil, že ziskové rozpětí použité pro výpočet běžné hodnoty bylo jiné, než průměrný zisk vytvořený tímto vývozcem na domácím trhu a že bylo příliš vysoké. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, neboť zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty byl vypočítán v souladu s platným ustanovením, tj. první větou čl. 2 odst. 6 základního nařízení. Jinými slovy použité ziskové rozpětí se rovnalo ziskovému rozpětí příslušnému pro výrobu a prodej obdobného výrobku na ukrajinském domácím trhu v běžném obchodním styku. Bylo vypočítáno na základě informací poskytnutých společností v odpovědi na dotazník a lze jej ověřit. 3.5.4. Vývozní cena (129) Dvě skupiny vyvážejících výrobců realizovaly velkou většinu svých vývozních prodejů prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení umístěné ve třetí zemi. Vývozní cena pro tyto dvě skupiny vyvážejících výrobců byla založena na základě cen obchodních společností ve spojení pro opětovný prodej výrobku prvnímu nezávislému odběrateli ve Společenství, s výjimkou několika transakcí které odpovídaly přímým prodejům oněch vyvážejících výrobců nezávislým odběratelům ve Společenství. V tomto případě byla vývozní cena určena jako cena výrobku skutečně zaplacená nebo splatná při vývozu z Ukrajiny do Společenství. (130) Další vyvážející výrobce uskutečnil všechny své prodeje nezávislým odběratelům ve Společenství a vývozní cena byla proto ustanovena, jak se uvádí v bodu odůvodnění (46), z ceny výrobku skutečně zaplacené nebo splatné při vývozu z Ukrajiny do Společenství. 3.5.5. Srovnání (131) Podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení byly učiněny úpravy s ohledem na slevy za dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, úvěry a provize. (132) Pro dvě skupiny vyvážejících výrobců, kteří prováděli většinu prodejů prostřednictvím obchodníků ve spojení, byla provedena úprava vývozní ceny o provizi v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i základního nařízení v případech, kdy se prodej uskutečnil prostřednictvím těchto obchodníků ve spojení, neboť tito obchodníci ve spojení mají stejnou funkci jako agent pracující na základě provize. Úroveň provize byla vypočtena na základě přímého důkazu vedoucího k existenci takových funkcí. V této souvislosti, při výpočtu provize vznikly obchodníkům ve spojení, kteří prodávají dotčený výrobek vyrobený na Ukrajině, dodatečné prodejní, správní a režijní náklady , jež byly vzaty v potaz stejně jako přiměřené ziskové rozpětí. To je založeno na váženém průměru ziskových rozpětí z prodejů obdobných výrobků odběratelům, kteří nejsou ve spojení, ve Společenství zjištěných pro tři dovozce, kteří nejsou ve spojení, ve Společenství, kteří spolupracovali při šetření a zaslali informace, které byly ověřeny. (133) Tyto dvě skupiny vývozců napadly výpočet Komise a namítaly, že ziskové rozpětí použité při této úpravě bylo přemrštěné. Jedna skupina vývozců tvrdila, že jeden z dovozců, který není ve spojení, dovážel a opětovně prodával pouze jeden typ dutých profilů, který nebyl v ES prodáván ukrajinským vývozcem. Mimo to obě skupiny vývozců uvedly, že průměrné ziskové rozpětí vypočítané na základě hodnot uvedených třemi spolupracujícími výrobci, kteří nejsou ve spojení, ve Společenství nebylo přiměřené, protože zjištěné vážené průměrné ziskové rozpětí bylo vyšší než cílový zisk výrobního odvětví Společenství. (134) V tomto ohledu je třeba poznamenat, že tvrzení, že ziskové rozpětí použité jako základ úpravy bylo vyšší než cílový zisk výrobního odvětví Společenství, není podstatné. Obě zisková rozpětí jsou stanovena v jiných souvislostech a slouží jiným účelům. Kromě toho to nedokazuje, že použité ziskové rozpětí není přiměřené. V tomto případě je třeba poznamenat, že použité ziskové rozpětí bylo založeno na ověřených informacích zaslaných spolupracujícími společnostmi a majících vztah k období šetření. Dále nebyl předložen žádný důkaz ohledně toho, jak by typy stejného výrobku prodávané těmito spolupracujícími společnostmi ovlivnily výpočet ziskového rozpětí. Za těchto okolností je úprava pro prodeje prostřednictvím obchodních společností ve spojení podle čl. 2 odst. 10 písm. i zachována. (135) Dále, po obdržení připomínek od vývozců byly napraveny některé administrativní chyby a podle toho byla znovu přepočítána dumpingová rozpětí. 3.5.6. Dumpingové rozpětí (136) Srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou prokázalo existenci dumpingu. Dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Společenství před zaplacením cla jsou tato: Společnost | Dumpingové rozpětí | OJSC Dnepropetrovsk Tube Works | 12,3 % | CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube a OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant | 25,1 % | CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist | 25,7 % | (137) Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla vysoká (více než 80 % vývozů dotčeného výrobku z Ukrajiny do Společenství) a nebyl důvod domnívat se, že se některý z vyvážejících výrobců úmyslně zdržel spolupráce, zbytkové dumpingové rozpětí použitelné pro všechny další vývozce na Ukrajině bylo stanoveno na stejné úrovni, jako to stanovené pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist, jmenovitě 25,7 %. 4. Újma 4.1 Výroba ve Společenství (138) Dotčený výrobek ve Společenství vyrábí osm registrovaných výrobců, jejichž jménem byl podán podnět. Sídlí v Německu, Itálii, Španělsku, Francii a Rakousku a představují 62 % výroby Společenství, která v období šetření dosáhla 2 618 771 tun. (139) Dále je v počáteční fázi dvanáct registrovaných výrobců ve Společenství, kteří nebyli žadateli a kteří sídlí ve Spojeném království, v Polsku, České republice, Švédsku, Itálii a na Slovensku. Byli kontaktováni i další výrobci ve Společenství sídlící převážně v nových členských státech, kteří nejsou registrováni v počáteční fázi. Pouze dva z těchto výrobců zaslali základní informace týkající se výroby a prodeje obdobného výrobku v zmíněném období. Na tomto základě dosáhla výroba obdobného výrobku ve Společenství za období šetření 2 618 771 tun. 4.2 Výrobní odvětví Společenství (140) Podnět podpořili tito výrobci ve Společenství: -Benteler Stahl/Rohr, Paderborn, Německo -Dalmine S.p.A., Bergamo, Itálie -Rohrwerk Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Německo -Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Španělsko -Vallourec & Mannesmann France S.A, Boulogne Billancourt, Francie -V&M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Německo -Voest Alpine Tubulars GmbH, Kinderberg-Aumuehl, Rakousko (141) Vzhledem k tomu, že těchto osm žadatelů – spolupracujících výrobců ve Společenství představuje 61 % výroby dotčeného výrobku ve Společenství, tvoří průmyslové odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení. (142) Uvádí se, že jeden z žadatelských výrobců (Dalmine) je ve spojení s jedním ze spolupracujících rumunských vyvážejících výrobců (Silcotub) a dováží dotčený výrobek od druhého jmenovaného. Bylo ověřeno, že tyto dovozy byly omezené ve srovnání s objemem výroby Dalmine a zejména k doplnění jeho řady výrobků. Proto bylo rozhodnuto, že tento vztah není takové povahy, aby vyloučil tohoto výrobce ve Společenství z definice výrobního odvětví Společenství. 4.3 Spotřeba Společenství (143) Spotřeba Společenství byla stanovena na základě objemu prodeje pěti vybraných výrobců ve Společenství a všech ostatních výrobců ve Společenství, kteří zaslali takové informace plus dovozy ze všech třetích zemí pod příslušnými kódy KN podle Eurostatu na trhu Společenství. (144) Na základě těchto údajů bylo zjištěno, že za dotčené období se spotřeba snížila o 8 % z 2 149 024 tun v roce 2001 na 1 985 361 tun v roce 2004. Nejprve se spotřeba významně snížila o 14 % v roce 2002 ve srovnání s rokem 2001 a zůstala stálá v roce 2003, aby pak opět v roce 2004 vzrostla, kdy dosáhla 1 985 361 tun. Spotřeba ocelových trubek a dutých profilů je spojena s celkovým hospodářským cyklem a zvláště s vývoji v odvětví ropy a plynu. Nárůst spotřeby v období šetření by se dal vysvětlit skutečností, že vysoké ceny ropy a plynu v roce 2004 podpořily investice v těchto odvětvích a tudíž zvýšily poptávku po určitých ocelových trubkách a dutých profilech. Tabulka 1 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (období šetření) | Spotřeba Společenství (tuny) | 2 149 024 | 1 855 723 | 1 851 502 | 1 985 361 | Index | 100 | 86 | 86 | 92 | 4.4 Dovozy ocelových trubek a dutých profilů z dotčených zemí Souhrnné hodnocení (145) Komise zvažovala, zda by měly být účinky dovozu ocelových trubek a dutých profilů pocházejících z Chorvatska, Ukrajiny, Rumunska a Ruska hodnoceny souhrnně v souladu čl. 3 odst. 4 základního nařízení. Rozpětí dumpingu a objem dovozů (146) Jak je uvedeno výše, toto šetření prokázalo, že průměrná dumpingová rozpětí stanovená pro čtyři dotčené země nejsou zanedbatelná, jak je uvedeno v čl. 9 odst. 3 základního nařízení, a že objem dovozů z každé z těchto zemí nelze považovat za zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení (jejich podíly na trhu dosahovaly v období šetření 1,3 % pro Chorvatsko, 4,3 % pro Rumunsko, 4,6 % pro Ukrajinu a 11,3 % pro Rusko). Podmínky hospodářské soutěže (147) Objemy dovozu ze všech dotčených zemí během sledovaného období vzrostly, kromě Ukrajiny, která své dovozy udržela na vysoké úrovni po celé dotčené období. Vývoj cen dovozů je pro všechny dotčené země obdobný, výrazně snižuje ceny výrobního odvětví Společenství. Průměrné cenové hladiny dovozů z dotřených zemí byly všechny výrazně pod cenovou hladinou výrobního odvětví Společenství. Dovozní ceny z Chorvatska, Ukrajina, Rumunska byly přibližně na stejné úrovni. Rusko mělo výrazně nižší cenové hladiny, což však může být výsledkem jiné skladby výrobků vyvážených do Společenství. Jak bylo uvedeno výše, bylo stanoveno, že dotčený výrobek dovážený do Společenství ze čtyř dotčených zemí a obdobný výrobek vyráběný a prodávaný výrobním odvětvím Společenství mají stejné základní technické, fyzikální a chemické vlastnosti a koncová užití. Kromě toho byly všechny výrobky prodávány stejnými obchodními kanály stejným zákazníkům a zjistilo se, že si konkurují. (148) Na základě výše uvedeného bylo rozhodnuto, že všechny podmínky ospravedlňující kumulaci dovozu ocelových trubek a dutých profilů pocházejících z čtyř dotčených zemí byly splněny. (149) Někteří vyvážející výrobci z Ukrajiny a Rumunska namítali, že dovozy z jejich zemí by neměly být kumulovány s dovozy z jiných zemí prošetřovaných z důvodu újmy a analýzy příčinných souvislostí, protože trendy v objemech dovozu byly odlišné. Z tohoto důvodu se uvádí, že trendy v objemech dovozu jsou pouze jedním z mnoha parametrů, které se v této souvislosti zkoumají. Skutečnost, že úrovně dovozů z různých zemí nejsou totožné, není důvodem pro dekumulaci. V bodu odůvodnění (147) byly popsány podobnosti mezi dovozy ze čtyř zemí, které jsou předmětem šetření. Na tomto základě, a z nedostatku jakýchkoli dalších ukazatelů týkajících se nedostatku konkurence, není možné rozlišit vliv dovozu z těchto čtyř zemí pouze na základě příslušných objemových trendů. Naopak, výše popsané podobnosti opravňují k souhrnnému hodnocení. (150) V tomto případě bylo u všech čtyř zemí včetně Ukrajiny a Rumunska zjištěno, že dovážené výrobky na straně jedné a výrobky vyráběné ve Společenství na straně druhé mají společné fyzikální a / nebo chemické vlastnosti (viz bod odůvodnění (39) týkající se obdobného výrobku). Mimo to dovozy z každé z těchto čtyř zemí byly významné, tj. nad hranicí nezanedbatelnosti definovanou v čl. 5 odst. 7 základního nařízení. V tomto ohledu je třeba si všimnout, že dovozy z Ukrajiny a Rumunska představovaly podíl na trhu větší než 4,5 %, respektive 4,3 %. Konečně kromě argumentů uvedených výše dovozy ze všech čtyř zemí významně snižovaly ceny výrobního odvětví Společenství (z 22 na 43 %), ukrajinské a rumunské dovozy snižovaly ceny výrobního odvětví Společenství o 36 % a 22 % (viz níže). Na základě výše uvedených skutečností se soudí, že jsou splněny všechny podmínky pro kumulaci dovozů ze čtyř zemí prošetřovaných pro újmu a analýzu příčinných souvislostí. Žádost o dekumulaci se proto zamítá. Kumulovaný objem a podíl na trhu (151) Dovozy ze čtyř dotčených zemí se zvýšily z 304 268 tun v roce 2001 na 426 186 tun v období šetření. Kombinovaný podíl na trhu se zvýšil ze 14,2 % v roce 2001 na 21,5 % během období šetření. To je třeba vidět na pozadí klesající spotřeby. Tabulka 2 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (období šetření) | Import (tuny) | 304 268 | 307 441 | 342 626 | 426 186 | Index | 100 | 101 | 113 | 140 | Podíl na trhu | 14,2 % | 16,6 % | 18,5 % | 21,5 % | Ceny (152) Vážená průměrná cena dovozů ocelových trubek a dutých profilů pocházejících z těchto čtyř zemí vzrostla o 16 %, tj. ze 433 EUR za tunu na 501 EUR za tunu mezi rokem 2001 a obdobím šetření. Mezi lety 2001 a 2002 se ceny nejprve lehce snižovaly o 3 % z 433 EUR na 418 EUR a dále v roce 2003 klesly na 397 EUR, pak prudce vzrostly na 501 EUR, tj. na významně vyšší úroveň než v roce 2001. Nárůst cen v období šetření může být způsoben nárůstem ceny surovin v období šetření. Tabulka 3 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (období šetření) | Vážená průměrná cena CIF (€/tuna) | 433 | 418 | 397 | 501 | Index | 100 | 97 | 92 | 116 | Cenové podbízení (153) Pro určení cenového podbízení Komise analyzovala údaje týkající se období šetření. Příslušné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství byly ceny pro nezávislé odběratele, v případě potřeby upravené na úroveň ze závodu, tj. bez přepravních nákladů ve Společenství a po odečtu slev a rabatů. Ceny různých typů ocelových trubek a dutých profilů definované v dotazníku byly porovnány s prodejními cenami účtovanými vývozci, čistými beze slev, a v případě potřeby upravených o dovozní ceny CIF s příslušnou úpravou o antidumpingové clo a přepravní náklady. (154) Pro výpočet váženého průměrného rozpětí cenového podbízení se braly v úvahu vývozní ceny spolupracujících výrobců a údaje Eurostatu. Během období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení 43 % pro Rusko, 36 % pro Ukrajinu, 22 % pro Rumunsko 26 % pro Chorvatsko. 4.5 Situace výrobního odvětví Společenství (155) V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnuje prozkoumání dopadu dumpingových dovozů na výrobní odvětví Společenství vyhodnocení všech ekonomických faktorů, které mají vliv na stav výrobního odvětví Společenství během dotčeného období. Výroba (156) Objem výroby vykázal stejný trend jako objem spotřeby, ačkoli pokles během let 2002 a 2003 a obnova během období šetření byly relativně výraznější než pokles a obnova spotřeby ve stejném období. Výroba prudce klesla o 21 %, z 1 495 278 tun v roce 2001 na 1 174 414 tun v roce 2002. V roce 2003 dosáhl objem výroby pouze tří čtvrtin objemu výroby z roku 2001. Avšak v souladu se zlepšením situace v oblasti poptávky, jež vedla k investičním akcím v průmyslu ropy a plynu během období šetření, se objem výroby opět zvedl a dosáhl v období šetření 1 290 258 tun. Tabulka 4 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (období šetření) | Výroba (tuny) | 1 495 278 | 1 174 414 | 1 126 188 | 1 290 258 | Index | 100 | 79 | 75 | 86 | Kapacita výroby a míra využití kapacity (157) Výrobní kapacita byla stanovena na základě nominální kapacity výrobních jednotek v majetku výrobního odvětví Společenství s ohledem na přerušení výroby a na skutečnost, že v některých případech se část kapacity využívala pro jiné výrobky vyráběné na stejných výrobních linkách. (158) Výrobní kapacita ocelových trubek a dutých profilů zůstala během dotčeného období stálá. Avšak míra využití kapacity se o 12 procentních bodů snížila z 87 % na 75 % , jako následek snížení objemu výroby. Zvýšení využití kapacity během období šetření je výsledkem zvýšeného objemu výroby v období šetření na pozadí stálé výrobní kapacity. Tabulka 5 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (období šetření) | Výrobní kapacita (tuny) | 1 722 350 | 1 717 919 | 1 709 605 | 1 709 078 | Index | 100 | 100 | 99 | 99 | Využití kapacity | 87 % | 68 % | 66 % | 75 % | Zásoby (159) Co se týče zásob, většina výroby se vyrábí v návaznosti na objednávku. Proto zatímco byl v dotčeném období pozorován nárůst zásob o 13 %, má se za to, že v tomto případě nebyly zásoby podstatným ukazatelem újmy. Tabulka 6 2001 | 2002 | 2003 | 2004 (období šetření) | Zásoby (tuny) | 95 032 | 100 471 | 90 979 | 107 521 | Index | 100 | 106 | 96 | 113 | Investice (160) Mezi rokem 2001 a obdobím šetření se investice do výroby obdobného výrobku zmenšily z 66 852 644 EUR na 26 101 700 EUR a byly vynakládány pouze na udržení výrobní kapacity na její současné úrovni, nikoli s cílem zvýšit objem výroby. Tabulka 7 2001 | 2002 | 2003 | období šetření | Investice (EUR) | 66 852 644 | 56 581 829 | 45 518 515 | 26 101 700 | Index | 100 | 85 | 68 | 39 | Podej a podíl na trhu (161) Bylo zjištěno, že prodeje výrobního odvětví Společenství příslušným odběratelům byly realizovány za tržní ceny a tudíž se tyto prodeje braly v úvahu pro analýzu prodeje a podílu na trhu výrobního odvětví Společenství. (162) Objem prodeje ocelových trubek a dutých profilů klesl na trhu Společenství z 862 054 tun roce 2001 na 725 145 tun v roce 2002, tj. o 16 %, a dále na 683 985 tun v roce 2003, kdy byla podle výrobního odvětví Společenství poptávka neobvykle malá. Během období šetření se prodeje opět zvýšily a dosáhly 729 555 tun, což je stále podstatně méně než úroveň v roce 2001. (163) Zatímco celkový objem prodeje ocelových trubek a dutých profilů na trhu Společenství klesal od roku 2001 do období šetření o 15 %, zároveň klesala spotřeba Společenství o pouhých 8 %, a tudíž výrobní odvětví Společenství prodělalo ztrátu podílu na trhu ve výši 3 procentních bodů. Podíl na trhu klesl z 40,1 % v roce 2001 na 36,7 % v období šetření. Tabulka 8 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Prodej v ES (tuny) | 862 054 | 725 145 | 683 985 | 729 555 | Index | 100 | 84 | 79 | 85 | Podíl na trhu | 40,1 % | 39,1 % | 36,9 % | 36,7 % | Ceny (164) Průměrná prodejní cena jednotky výrobního odvětví Společenství vzrostla během dotčeného období o 10 % v důsledku zvýšených nákladů na suroviny, což ovlivnilo celé odvětví. (165) Po 4% nárůstu průměrných cen z 672 EUR v roce 2001 na 701 EUR v roce 2002, klesly ceny na nejnižší úroveň 651 EUR v roce 2003, pak ovšem zase podstatně stouply během období šetření, kdy dosáhly 736 EUR. (166) V závislosti na výrobním postupu používalo výrobní odvětví Společenství jako suroviny pro výrobu ocelových trubek a dutých profilů buď šrot nebo sochory či ingoty. Surovina je hlavní složkou ovlivňující cenu výrobních nákladů ocelových trubek a dutých profilů a má přímý vliv na vývoj prodejních cen. Zatímco v letech 2001 a 2002 tvořila surovina 35 % celkových výrobních nákladů ocelových trubek a dutých profilů výrobního odvětví Společenství a 38 % v roce 2003, během období šetření již cena suroviny představovala 47 % celkových nákladů. (167) Byl zjištěno, že průměrné ceny surovin během roku 2004 prudce stouply, což se odrazilo na vyšších prodejních cenách výrobního odvětví Společenství a také na vyšších dovozních cenách. Tabulka 9 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Vážená průměrná cena (€/tuna) | 672 | 701 | 651 | 736 | Index | 100 | 104 | 97 | 110 | Ziskovost a peněžní tok (168) Během dotčeného období klesla vážená průměrná ziskovost čistého obratu výrobního odvětví prudce z 3 % v roce 2001 na -10 % v období šetření. Trend v ziskovosti se nevyvíjí v souladu s trendem prodejní hodnoty. Ziskovost dotčeného výrobku byla jistě během období šetření mnohem negativnější než ve třech předchozích letech, kdy se prodeje ve skutečnosti v období šetření zvyšovaly v porovnání s úrovní z let 2002 a 2003. Důvodem tohoto vývoje je to, že vzestup cen surovin nebylo možno plně odrazit v prodejních cenách. Vyšší ceny surovin nebylo možné přesunout na koncového zákazníka vzhledem k nízkým cenovým úrovním dovozů z dotčených zemí. Tabulka 10 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Rozpětí ziskovosti před zdaněním | 3 % | -9 % | -5 % | -10 % | (169) Výrobní odvětví Společenství vytvořilo během období šetření negativní peněžní tok -16 735 140 EUR. Likvidita výrobního odvětví Společenství se v roce 2003 stala velmi zápornou, pak se však situace peněžního toku poněkud zlepšila, ale stále byla vzdálená tomu získat zpět pozitivní hodnoty. Peněžní tok musel být vypočítán na základě čistého zisku před zdaněním pro výrobek prodávaný ve Společenství i mimo něj, v roce 2002 byl pozitivní( 26 milionů EUR), ale v roce 2003 se změnil na velkou čistou ztrátu (minus 86 milionů), což vysvětluje obrovský pokles peněžního toku mezi lety 2002 a 2003. Trend v peněžním toku se nevyvíjel v souladu s trendem ziskovosti jako devalvace, která je pro tento kapitálově náročný průmysl typicky vysoká, ale klesl mezi lety 2002 a 2003 z 51 795 853 EUR na 48 276 850 EUR, ale opět vzrostl v období šetření na 58 820 712EUR. Během období šetření však zůstala situace peněžního toku negativní. Tabulka 11 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Peněžní tok (EUR) | 68 221 405 | 83 464 355 | -35 612 924 | -16 735 140 | Index | 100 | 122 | -52 | -25 | Návratnost čistých aktiv (170) Návratnost čistých aktiv se vypočítala vyjádřením čistého zisku před zdaněním obdobného výrobku prodávaného ve Společenství i mimo něj jako procentní podíl čisté účetní hodnoty fixního majetku přiděleného obdobnému výroku prodávaného v ES i mimo něj. Negativní vývoj tohoto ukazatele po roce 2001 je na jedné straně způsoben klesajícími investicemi do obdobného výrobku od roku 2001 do období šetření, a, na straně druhé, ziskem obdobného výrobku prodávaného ve Společenství i mimo něj, který byl v letech 2001 a 2002 ještě pozitivní, ale v roce 2003 se stal negativním. Návratnost aktiv, ačkoli se v období šetření zlepšuje ve srovnání s rokem 2003, stále dosahuje pouhých -11 % během období šetření. Hodnota zisku použitá pro určení tohoto faktoru byla ziskem získaným jak z domácích, tak z vývozních prodejů výrobního odvětví Společenství. Bylo to nezbytné z toho důvodu, že aktiva se používala pro oba prodejní kanály a přidělení aktiv nebylo možné. Tabulka 12 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Návratnost čistých aktiv | 10 % | 6 % | -18 % | -11 % | Schopnost opatřit si investice (171) S výjimkou jedné společnosti nebyla zaznamenána žádost výrobního odvětví Společenství ani známka toho, že by výrobní odvětví Společenství mělo problém opatřit si investice pro své aktivity a proto se má za to, že výrobní odvětví Společenství jako celek bylo v dotčeném období schopno si kapitál obstarat. Zaměstnanost a mzdy (172) Zaměstnanost ve výrobním odvětví Společenství klesla o 13 % a náklady práce klesly během dotčeného období o 9 %. Tabulka 13 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Zaměstnanci | 6 058 | 5 424 | 5 276 | 5 245 | Index | 100 | 90 | 87 | 87 | Náklady práce (EUR/rok) | 275 296 896 | 251 059 144 | 244 153 692 | 249 190 971 | Index | 100 | 91 | 89 | 91 | Produktivita (173) Produktivita měřená ve výstupu (výrobě) na jednoho zaměstnance za rok dosáhla v období šetření stejné úrovně jako v roce 2001, po snížení v letech 2002 a 2003. Tabulka 14 2001 | 2002 | 2003 | Období šetření | Produktivita (tun/zaměstnanec) | 247 | 217 | 213 | 246 | Index | 100 | 88 | 86 | 100 | Růst (174) Zatímco spotřeba Společenství klesla mezi rokem 2001 a obdobím šetření o 8 %, Objem prodeje výrobního odvětví Společenství odběratelům ve spojení i těm, kteří ve spojení nejsou, klesl o 15 %. Na druhou stranu podíl na trhu dovozů ze čtyř dotčených zemí stoupl o 7,3 procentního bodu. Proto prodeje výrobního odvětví Společenství klesaly v dotčeném období mnohem prudčeji, než poptávka. Rozsah dumpingu a překonání účinků dřívějšího dumpingu (175) Co se týče vlivu rozsahu skutečných dumpingových rozpětí na výrobní odvětví Společenství, vzhledem k objemu a cenám dovozů ze čtyř dotčených zemí, jejich vliv nelze považovat za zanedbatelný. (176) Jak je prokázáno v analýze indikátorů újmy výše, hospodářská a finanční situace výrobního odvětví Společenství se od uložení antidumpingových opatření na dovoz částí dotčeného výrobku z Ruska a Rumunska v roce 1997 a z Chorvatska a Ukrajiny v únoru 2000 příliš nezlepšila. Jsou také důkazem toho, že Společenství je stále v křehké a zranitelné situaci. 4.6 Závěr o újmě (177) Analýza indikátorů újmy odhalila, že situace výrobního odvětví Společenství se po roce 2001 výrazně zhoršila a v roce 2003 dosáhla nejhoršího stavu. Během období šetření ukázaly indikátory újmy ve srovnání s nesmírně špatnou situací v roce 2003 zlepšen. Zlepšení situace v období šetření lze spojit s celkově lepší situací trhu a zvláště po zvýšené poptávce po ocelových trubkách a dutých profilech průmyslem ropy a plynu. Výrobní odvětví Společenství se však ani zdaleka nemůže vrátit na úroveň roku 2001, tj. před nárůstem dumpingových dovozů. V tomto ohledu je řečeno, že nárůst prodejní ceny pozorovaný v období šetření nebyl ani dostačující k tomu, aby plně odrazil zvýšené náklady na suroviny, o zlepšení situace ve výrobním odvětví Společenství ani nemluvě. (178) Je pravdou, že na první pohled některé indikátory újmy vykazují stálý (schopnost opatřit si investice, zaměstnanost) nebo dokonce pozitivní vývoj (průměrné prodejní ceny). Většina indikátorů újmy (např. ziskovost, investice, výroba a objemy prodeje) však vykazují v dotčeném období jasný negativní vývoj, ačkoli ve srovnání s předchozím rokem se slabě zlepšují během období šetření. Toto zlepšení však nezmění nic na tom, že nejpodstatnější indikátory újmy zůstávají negativní. (179) Co se týče pozitivního vývoje cen, růst cen během období šetření nelze přičítat zlepšení situace výrobního odvětví Společenství, ale byl spíše náhodným důsledkem zvýšených cen surovin. Mimo to, výše uvedené faktory vykazující stálý vývoj neurčují celková stav výrobního odvětví Společenství. Vzhledem k velmi negativnímu vývoji indikátorů souvisejících se ziskem, je životnost odvětví v sázce, pokud se – ve střednědobém horizontu nebo i dříve – situace nenapraví. (180) Po zveřejnění konečných zjištění někteří vyvážející výrobci namítali, že výrobní odvětví Společenství netrpělo během období šetření podstatnou újmou. Bylo uvedeno, že veřejně přístupné údaje naznačovaly, že výrobní odvětví Společenství bylo v dobré finanční situaci a že prodeje a ziskovost výrobního odvětví Společenství vykazovaly během období šetření pozitivní trend. (181) Poznamenává se, že roční finanční výsledky některých výrobců ve Společenství byly v období šetření zajisté pozitivní, objemy prodejů rostly a bylo dosaženo ziskových výsledků. Zatímco však celková finanční situace některých výrobců ve Společenství byla v období šetření skutečně příznivá, příslušná analýza musí být založena na finančním výkonu výrobního odvětví Společenství s ohledem na výrobu a prodej obdobného výrobku na trhu Společenství. Jelikož obdobný výrobek netvoří celý objem výroby výrobního odvětví Společenství, ani jeho celkový prodej ve Společenství, bylo zjištěno, že i přes celkově dobrý výkon některých výrobců ocelových trubek a dutých profilů ve Společenství existuje podstatná újma pokud jde o prodej obdobného výrobku ve Společenství. (182) Ve světle předcházejících informací se má za to, že výrobní odvětví Společenství utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení. 5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI 5.1 Úvod (183) Podle čl. 3 odst. 6 a čl. 3 odst. 7 základního nařízení Komise přezkoumala, zda dumpingové dovozy dotčeného výrobku pocházející z dotčených zemí způsobily výrobnímu odvětví Společenství podstatnou újmu. Přezkoumány byly i známé činitele jiné než dumpingové dovozy, které mohly ve stejnou dobu poškodit výrobní odvětví Společenství, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito dalšími činiteli nebude připisována dumpingovým dovozům 5.2 Účinky dumpingových dovozů (184) Dovozy ze čtyř dotčených zemí se v dotčeném období podstatně zvýšily, tj. o 40 % co se týče objemu a o 7,3 procentního bodu co se týče podílu na trhu. Zároveň průměrné ceny dovozů pocházejících z dotčených zemí snížily v období šetření průměrné ceny výrobního odvětví Společenství o 32 %. Nárůst cen zaznamenaných dumpingových dovozů pouze odrážel zvýšení nákladů na suroviny. Tento podstatný růst objemu dovozů ze čtyř dotčených zemí a získávání podílu na trhu v dotčeném období, za ceny, které zůstávaly pod úrovní cen výrobního odvětví Společenství splynuly se zřejmým zhoršením celkové finanční situace výrobního odvětví Společenství během stejného období. (185) Jednotkové ceny výrobního odvětví Společenství se během dotčeného období rovněž zvýšily o 10 %. Tyto ceny však byly stlačeny a nemohly ani pokrýt obrovský nárůst nákladů na suroviny, jak je patrné z významné úrovně ztrát, jež se objevila ve výrobním odvětví Společenství. (186) Na základě výše uvedených úvah by se zdálo, že levné dovozy z dotčených čtyř zemí měly na zhoršení situace výrobního odvětví Společenství určující vliv, což se odráží zvláště na nedostatečném vývoji prodejních cen a rovněž na snížení výroby, objemů prodeje, podílů na trhu a na prudkém poklesu ziskovosti a zmenšení investic. 5.3 Účinek ostatních faktorů Snížení spotřeby ES (187) Během dotčeného období se spotřeba Společenství snížila o 8 %. Snížení samotné však nelze považovat za určující příčinu nastalé újmy výrobního odvětví Společenství, neboť prodeje výrobního odvětví Společenství v dotčeném období relativně klesaly rychleji než spotřeba (respektive -16 % a -14 % mezi lety 2001 a koncem období šetření). Mimo to se ukázalo, že dovozy z dotčených zemí se v dotčeném období zvýšily a přebíraly tak podíly na trhu ztracené výrobním odvětvím Společenství. Z těchto důvodů bylo zjištěno, že snížení spotřeby nemohlo být skutečnou příčinou újmy, již utrpělo výrobní odvětví Společenství. Dovozy pocházející ze třetích zemí jiných než čtyři dotčené země (188) Podle Eurostatu a informací shromážděných během šetření jsou hlavními třetími zeměmi, odkud se dovážejí ocelové trubky a duté profily, Japonsko, Argentina a USA. (189) Dovozy z Japonska dosáhly v roce 2001 52 960 tun a během dotčeného období se snížily o 34 % na 34 857. Japonský dovoz dotčeného výrobku dosáhl podílu na trhu ve výši 2,5 % v roce 2001, během období šetření pak klesl na 1,8 %. Japonské dovozy se realizovaly za ceny, které byly nejméně dvojnásobkem cen výrobního odvětví Společenství. Proto se dovozy z Japonska nepovažovaly za dovozy se špatným vlivem na situaci výrobního odvětví Společenství. (190) Dovozy z Argentiny vzrostly o 52 %, z 30 962 tun v roce 2001 na 46 918 tun v období šetření. To odpovídá podílu na trhu, který se zvýšil o jeden procentní bod z 1,4 % v roce 2001 na 2,4 % v období šetření. Úroveň cen dovozů z Argentiny se během dotčeného období držela nad cenami čtyř dotčených zemí, např. v období šetření dosahovala průměrná dovozní cena CIF na dovoz z Argentiny 660 EUR, zatímco vážená průměrná dovozní cena CIF čtyř dotčených zemí byla 501 EUR za tunu. V průběhu analýzy byla brána v úvahu skutečnost, že jeden výrobce ve Společenství je ve spojení s vyvážejícím výrobcem. Bylo však dokázáno, že ocelové trubky a duté profily dovezené tímto výrobcem ve Společenství ze společnosti ve spojení v Argentině, nebyly vzhledem k množství či ceně určujícím důvodem stavu újmy tohoto konkrétního výrobce ve Společenství i celého výrobního odvětví Společenství. (191) Co se týče USA, statistiky Eurostatu ukazují, že podíl na trhu dovozu ocelových trubek a dutých profilů z USA vzrostl z 0,6 % v roce 2001 na 1,8 % v období šetření. Průměrné prodejní ceny amerických dovozů na počátku dotčeného období byly 2 414 EUR za tunu, tj. téměř čtyřikrát více než ceny výrobního odvětví Společenství a následně během období šetření nesmírně klesly o 77 % na 797 EUR za tunu, stále však převyšují ceny výrobního odvětví Společenství o 8 %. Proto i přes zvýšený dovoz z USA nemohou být kvůli své cenové úrovni považovány za skutečnou příčinu újmy, již utrpělo výrobní odvětví Společenství. (192) Bylo uvedeno, že dovozy z Argentiny a Spojených států od roku 2001 stále rostou a že jejich spojený podíl na trhu překročil v období šetření 4 % a že americké ceny zůstaly pod cenami účtovanými vyvážejícími výrobci ve třech ze čtyř dotčených zemí. (193) Tvrzení, že americké ceny byly nižší než ceny účtované třemi ze čtyř dotčených zemí, se nezakládá na pravdě. Obecněji se má za to, že zvláště vzhledem k vysokým cenám nemohou být tyto dovozy považovány za určující příčinu újmy. (194) Jeden z vyvážejících výrobců uvedl, že výrobní odvětví Společenství bylo aktivní zejména ve výrobě a prodeji výrobků vyšší kategorie (profily OCTG) , které by konkurovaly dovozům z Japonska, Argentiny a Spojených států. Bylo namítnuto, že dovozy z těchto tří zemí spolu zvýšily podíl na trhu o 1,5 procentního bodu mezi lety 2001 a obdobím šetření a že dovozy z těchto tří zemí nahrazovaly ocelové trubky a duté profily vyráběné výrobním odvětvím Společenství spíše než ocelové trubky a duté profily dovážené z Ruska a Ukrajiny. (195) Je zdůrazněno, že výrobní odvětví Společenství i přes prosazování výroby výrobků vyšší kategorie a s přidanou hodnotou stále vyrábí podstatná množství různých ocelových trubek a dutých profilů, včetně výrobků nižší kategorie. Ve skutečnosti profily OCTG představují jen malý podíl aktivit výrobního odvětví Společenství, jmenovitě 5 % celkového objemu prodeje a 7 % celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku prodávaného během období šetření na trhu Společenství. Nárůst společného podílu na trhu Japonska, Argentiny a Spojených států o 1,5 procentního bodu z 4,5 % v roce 2001 na 6,0 % v období šetření může, pokud vůbec, být do jisté míry spojeno s výraznější ztrátou podílu na trhu výrobního odvětví Společenství během stejného období, tj. z 40,1 % na 36,7 %. Proto musí být tvrzení, že dovozy z těchto tří zemí způsobily podstatnou újmu výrobnímu odvětví Společenství, musí být zamítnuto. (196) Jeden z vyvážejících výrobců uvedl, že služby Komise opomněly vzít v úvahu vliv dovozu ocelových trubek a dutých profilů z nových členských států. Zejména Slovensko, dokazoval, dříve vyváželo do ES za dumpingové ceny způsobující újmu. Tyto dovozy byly předmětem antidumpingových cel, která přestala platit v souvislosti s rozšířením uprostřed období šetření. Také se tvrdilo, že tyto dovozy jsou příčinou ztráty podílu na trhu výrobního odvětví Společenství. (197) Je však poznamenáno, že objemy prodeje z výrobního odvětví Společenství a od jiných evropských výrobců (včetně Slovenska) postupně klesaly o přibližně 133 000 tun a o 112 000 tun mezi lety 2001 a 2004, zatímco ve stejné době stoupaly dovozy ze čtyř dotčených států o přibližně 120 000 tun[15]. (198) Co se týče dovozů ze Slovenska před rozšířením, nelze tvrdit, že by takové dovozy mohly výrobnímu odvětví Společenství způsobit nebezpečný dumping za období od roku 2001 do rozšíření (tj. 1. květen 2004), kdy přestaly být předmětem antidumpingových cel a dostaly se na stejnou úroveň s výrobním odvětvím Společenství. Za možný účinek těchto prodejů v EU 25 počínaje 1. květnem nelze považovat zrušení zjištění o újmě nebo porušení příčinných souvislostí mezi dumpingovými dovozy ze čtyř prošetřovaných zemí a újmu, již utrpělo výrobní odvětví Společenství. Ve skutečnosti analýza dovozu dotčeného výrobku ze Slovenska do Společenství před a po rozšíření založená na údajích Eurostatu ukazuje, že v roce přistoupení tyto dovozy dotčeného výrobku na ostatní trh Společenství (EU-24) vzrostly o 7 % neboli o 5 911 tun ve srovnání s rokem předcházejícím přistoupení. Toto zvýšení objemu je ve srovnání s vývoji dovozu ze čtyř dotčených zemí velmi malé. (199) Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že podíl na trhu výrobního odvětví Společenství se nezmenšil v důsledku konkurence uvnitř Společenství. (200) Proto se tvrzení, že by konkurence uvnitř Společenství mohla stát za snížením nebo ztrátou podílu na trhu výrobního odvětví Společenství, tímto zamítá. Tržní kruhový efekt a směnné kurzy (201) V reakci na zveřejnění konečných zjištění uvedl jeden vyvážející výrobce, že faktor kruhového efektu trhu s ocelí nebyl brán v úvahu, jak požaduje čl. 3 odst. 7 základního nařízení. (202) V této souvislosti se poznamenává, že vyvážející výrobce nepředložil žádný důkaz, kterým by podložil své tvrzení, že kruhový efekt trhu s ocelí způsobil poškozující situaci výrobního odvětví Společenství. Mimo to se poznamenává, že kruhový efekt trhu s ocelí by mělo dopad na výrobní odvětví Společenství i na vyvážející výrobce stejnou měrou. Z toho důvodu by měl mít klesající cyklus trhu s ocelovými trubkami a dutými profily, který měl údajně negativní vliv na stav výrobního odvětví Společenství, negativní vliv i na objem dovozu ocelových trubek a dutých profilů, tj. objem dovozu ze čtyř dotčených zemí by se měl snížit. Jak však bylo uvedeno v bodu odůvodnění (151), společný objem dovozu čtyř dotčených zemí se od roku 2001 do roku 2004 každoročně zvyšoval. Proto se má za to, že kruhový efekt trhu s ocelí nelze považovat za příčinu újmy, již utrpělo výrobní odvětví Společenství. (203) Jedna společnost uvedla, že pokles hodnoty USD vůči EUR od roku 2001 do období šetření měl vliv na situaci výrobního odvětví Společenství, aniž by poskytla jakýkoli důkaz, že tyto pohyby směnných kurzů mají skutečně nějaký negativní vliv na výkon výrobního odvětví Společenství. Bez jakékoli podložené informace ukazující, že škodlivá situace výrobního odvětví Společenství byla ovli