Sdělení komise Evropskému parlamentu a Radě - Evropa může ušetřit více energie kombinovanou výrobou tepla a elektřiny /* KOM/2008/0771 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 13.11.2008 KOM(2008) 771 v konečném znění SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Evropa může ušetřit více energie kombinovanou výrobou tepla a elektřiny SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Evropa může ušetřit více energie kombinovanou výrobou tepla a elektřiny 1. ÚVOD Hlavním cílem tohoto sdělení je podat zprávu o současném stavu kombinované výroby tepla a elektřiny (kogenerace) a předložit možnosti jejího dalšího rozvoje. Tímto Komise zároveň plní svou povinnost podávat zprávy podle směrnice 2004/8/ES[1] o kombinované výrobě tepla a elektřiny, konkrétně o možnostech v oblasti kombinované výroby tepla a elektřiny a o pokroku dosaženém při využití těchto možností v členských státech. Avšak zpráva je pouze částečná, a to kvůli zdržení v provádění směrnice a malému počtu zpráv[2] předložených v této fázi jednotlivými státy. Sdělení představuje způsob, jak tento proces v budoucnu urychlit a jak zlepšit možnosti využití kombinované výroby tepla a elektřiny v Evropě. 2. CO JE KOMBINOVANÁ VÝROBA TEPLA A ENERGIE A JAKÁ JE JEJÍ ÚLOHA V ENERGETICKÉM PORTFOLIU EU? Mnoho technologií vyrábějících elektřinu produkuje zároveň teplo promarněné často v chladících věžích ke škodě životního prostředí. Současná průměrná účinnost výroby elektrické energie v konvenčních tepelných elektrárnách v Evropské unii je přibližně 40 %.[3] Pokud by bylo možno využít souběžně vyrobené teplo, celková účinnost zařízení s kombinovanou výrobou by se mohla téměř zdvojnásobit. Limitujícím faktorem může být existence paralelní poptávky po teple, tepelném výkonu. Dostatečně velký tepelný výkon může být obvykle nalezen v rozvodech dálkového vytápění nebo v průmyslových procesech. Kombinovaná výroba tepla a elektřiny je velmi účinná technologie, která může ve srovnání s jinými technologiemi, zajistit energetické úspory. Kromě toho, protože se kogenerační zařízení musí nacházet poměrně blízko koncových spotřebitelů, až již obyvatelstva nebo průmyslových podniků, zůstávají ztráty z přenosu a distribuce nízké. Pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny lze použít mnoho energetických zdrojů, od uhlí po zemní plyn, a také těch, které využívají obnovitelnou energii.[4] Kogenerace může být využita v širokém rozsahu výkonů, od mikrokogenerace o výkonu jednoho kilowattu v soukromých domech po stovky megawatt pro dálkové vytápění a průmyslové podniky. Z konečné spotřeby energie v EU (FEC)[5] v roce 2006 představovala kombinovaná výroba tepla a elektřiny 13,1 % a tato úroveň se příliš nezvýšila[6]. Rozdíl mezi zeměmi je značný, od téměř nuly po více než 40 % v Dánsku a Finsku (viz obrázek 1). [pic]Obrázek 1: Podíl energetického výkonu z kombinované výroby tepla a elektřiny ve vztahu k FEC v jednotlivých členských státech (Eurostat – 2006) Elektrický výkon pocházející kombinované výroby tepla a elektřiny v EU-27 činí přibližně 100 GW, což představuje 13,6 % celkového elektrického výkonu EU-27. V roce 2006[7] činila výroba elektřiny v kogeneračním režimu v EU-27 366 TWh, tj. 10,9 % z celkové výroby elektřiny. V jednotlivých státech se podíl této výroby velmi liší, od 0,3 % na Kypru po více než 40 % v Lotyšsku a Dánsku. Přínos z hlediska úspor energie při kombinované výrobě tepla a elektřiny se dnes v EU-27 odhaduje na 35 milionů tun ropného ekvivalentu (Mtoe) ročně, což se rovná hrubé domácí spotřebě Rakouska. Úspory CO2 činí asi 100 Mt ročně[8]. Kombinovaná výroba tepla a elektřiny je technologie zajišťující úspory energie, která dnes přispívá asi 2 % k cíli ušetřit do roku 2020 ročně 20 % primární energie. 3. POZICE KOMBINOVANÉ VÝROBY TEPLA A ELEKTřINY V SADě NÁSTROJů ENERGETICKÉ POLITIKY EU EU si ve své energetické a klimatické politice stanovila ambiciózní cíle, a to do roku 2020 snížit emise skleníkových plynů o 20 %, zvýšit podíl obnovitelných zdrojů na 20 % a ušetřit 20 % energie. Evropská energetická politika se zaměřuje na podporu zabezpečení dodávek, udržitelný rozvoj a konkurenceschopnost. Kombinovaná výroba tepla a elektřiny může při plnění těchto strategických cílů hrát důležitou roli tím, že přispěje k zabezpečení energie, k produkci udržitelné energie, k lepšímu životnímu prostředí a k boji proti změně klimatu. Kromě toho představuje kogenerace evropské technologické know-how s rostoucími možnostmi vývozu, podporuje evropskou konkurenceschopnost a nabízí příležitosti ekonomického rozvoje také na regionální a místní úrovni. Z těchto důvodů byl vytvořen specifický právní rámec na podporu vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny, směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny. Směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny uznává výhody této technologie a stanovuje zásady, jak by ji členské státy mohly podporovat. Podpůrnými programy, jako například finanční podporou, přístupem k elektrické síti, cenami ani správními postupy usnadňujícími kombinované výrobě tepla a elektřiny přístup na trh není dotčeno nezbytné dodržování pravidel pro státní podporu zahrnutých v této směrnici. Pro zajištění energetické účinnosti této podporované technologie definuje směrnice pojem „užitečné teplo”. V praxi byla tato definice vytvořena proto, aby zajistila úspory energie, a nikoli aby podporovala určitou technologii. Důležitým nástrojem směrnice je záruka původu. Stejně jako v sektoru obnovitelných zdrojů byla záruka původu vytvořena z toho důvodu, aby spotřebitelům elektřiny byly zajištěny transparentní informace o tom, odkud jejich elektřina pochází, a aby výrobci mohli prokázat, že elektřina, kterou prodávají, pochází z vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny. Tyto záruky původu budou vydávány příslušným orgánem každého členského státu. Měly by být v jednotlivých zemích vzájemně uznatelné. Na harmonizaci záruk původu se stále ještě pracuje; je ještě potřeba, aby byl definován jejich formát a odpovědnost za jejich vydávání. Záruky původu blíže určují množství elektřiny z vysoce účinné kombinované výroby tepla a elektřiny. Aby byla Komise schopna toto množství elektřiny určit, vytvořila podrobné pokyny[9] pro výpočet elektřiny vyrobené kogenerací. Směrnice také definuje povinnosti Komise a členských států podávat zprávy. Toto sdělení reaguje na některé z těchto úkolů, jak je uvedeno níže. 4. JAK SI VEDEME V PODPOřE KOMBINOVANÉ VÝROBY TEPLA A ELEKTřINY? Opatření EU Směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny byla přijata v roce 2004. Její provádění postupuje, ale mnohem pomaleji, než se původně očekávalo. Nejsložitějším úkolem je přijetí podrobných pokynů pro výpočet elektřiny z kombinované výroby tepla a elektřiny. Tyto pokyny byly po důkladné diskusi mezi členskými státy a Komisí v současnu vytvořeny. Nezbytným prvkem pokynů bylo rozhodnutí přijaté v roce 2006 o harmonizovaných referenčních hodnotách účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla[10]. K dnešnímu dni provedlo části směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny a související rozhodnutí Komise o referenčních hodnotách 22 členských států. Tam, kde se tak ještě nestalo, je to často způsobeno konkrétním právním systémem dané země, který vyžaduje úplné provedení směrnice a veškeré sekundární legislativy v rámci jednoho legislativního procesu. K tomuto procesu nemůže dojít před přijetím podrobných pokynů v listopadu 2008. Vliv na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny v EU bude mít také další legislativa Společenství. Mezi aktuálními nástroji této politiky by měly být uvedeny: - Směrnice o energetických službách[11] obsahuje ustanovení, která mohou podporovat rozvoj mikrokogenerace, například podporou lepšího měření spotřeby[12]. Vnitrostátní plány energetické účinnosti podle této směrnice by měly také zahrnovat kombinovanou výrobu tepla a elektřiny jako jedno z opatření na úsporu energie. - Směrnice o energetické náročnosti budov[13] vyžaduje – u nových budov s celkovou užitnou podlahovou plochou vyšší než 1000 m2 – posouzení technické, environmentální a ekonomické proveditelnosti kombinované výroby tepla a elektřiny nebo dálkového či blokového vytápění nebo chlazení („alternativní systémy“). Přepracování této směrnice navrhuje u nových budov zrušit stanovenou hranici 1000 m2. - Pokyny Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí[14] umožňují finanční podporu investic a provozních nákladů souvisejících se zavedením a provozem zařízení na vysoce účinnou kombinovanou výrobu tepla a elektrické energie, jakož i investiční podporu vysoce účinnému dálkovému vytápění. Základním principem je to, že by se mělo dosahovat úspor primární energie , které vyústí v menší množství emisí CO2. V současné době členské státy přizpůsobují své režimy podpory těmto novým ustanovením. - Navrhovaná směrnice o obnovitelných zdrojích se v rámci evropských právních předpisů poprvé zabývá vytápěním a chlazením z obnovitelných zdrojů. Vnitrostátní akční plány by podle této směrnice měly obsahovat cíle pro podíly energie z obnovitelných zdrojů ve vytápění a chlazení v roce 2020. Aby bylo těchto cílů dosaženo, měla by být do strategií členských států zahrnuta kombinovaná výroba tepla a elektřiny z obnovitelných zdrojů. Zprávy z členských států Směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny požaduje, aby členské státy podávaly zprávy možnostech kombinované výroby tepla a elektřiny a o zavedených správních postupech na podporu kombinované výroby tepla a elektřiny. Kromě toho musí každé čtyři roky podávat zprávy o pokroku v oblasti kombinované výroby tepla a elektřiny a předkládat odpovídající statistiky. Analýzu svých možností zatím předložilo pouze 11 členských států. Tyto zprávy jsou obecně zpracovávány podle pokynů pro analýzu schválených výborem směrnice. Stávající zprávy neposkytují mnoho jasných informací ani čísel, které by bylo možno smysluplně porovnat. Je proto složité získat celkový přehled o možnostech kombinované výroby tepla a elektřiny v celé EU. Nicméně je jasné, že by bylo možno kogenerační výkon významně zvýšit, což ovšem vyžaduje, aby některé členské státy věnovaly více pozornosti politice a splnily své závazky stanovené ve směrnici o kombinované výrobě tepla a elektřiny. V současné době mají země s relativně vysokými podíly kogeneračního výkonu relativně vysoký podíl dálkového vytápění. Protože dálkové vytápění v Evropě rychle neroste, může podpora kombinované výroby tepla a elektřiny pomoci v členských státech navýšit dálkové vytápění tam, kde ještě není rozvinuté. Průmyslové využití kombinované výroby tepla a elektřiny představuje další příležitost, jak rozvinout tuto technologii. Budoucí možnosti kogenerace v rámci skladby zdrojů energie v jednotlivých zemích do značné míry závisí na rozvoji dálkového vytápění a průmyslového využití. Co se týká podílu kombinované výroby tepla a elektřiny[15], v sektorech elektřiny a tepla se zdá, že členské státy mohou být rozděleny do čtyř skupin nebo kategorií na základě jejich relativní pozice s ohledem na celkový průměr v EU-27. Pro členské státy je v oblasti kombinované výroby tepla a elektřiny ideální mít jak vysokou úroveň výroby tepla, tak i elektřiny, což odpovídá oblasti I na obrázku 2. [pic] Obrázek 2: Podíl kogenerace v sektorech tepla a elektřiny Zprávy z členských států upozorňují na některé podstatné problémy v rozvoji kogeneračního sektoru (související se slabou a/nebo snižující se poptávkou po kombinované výrobě tepla a elektřiny a nedostatkem ekonomické zajímavosti této technologie). Například: - Kombinovaná výroba tepla a elektřiny vyžaduje, aby v blízkosti byla vhodná poptávka po užitečném teple; - vysoké investice a pevné náklady na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny jsou příčinou nízké ziskovosti a dlouhé návratnosti investic; - snižující se tepelná náročnost budov ovlivňuje využití kombinované výroby tepla a elektřiny v dálkovém vytápění. Zprávy členských států o jejich možnostech také poukazují na překážky . Ty se nevyskytují ve všech zemích, které zatím zprávu předložily, ale zahrnují: - nejasné dlouhodobé výhledy v oblasti státní podpory; složitý právní rámec (federální/regionální úroveň); složité a časově náročné správní postupy; vlivy další legislativy; a - dostupnost připojení k síti za rozumnou cenu a v rozumném čase a náklady na modernizaci sítě, aby do ní mohla být dodávána elektřina vyráběná kogeneračním způsobem; nepříznivé podmínky pro zálohové dodávky elektřiny ze sítě. Směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny se zabývá několika z těchto překážek, a úplné provedení této směrnice by tedy mohlo pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny zajistit lepší možnosti, než uvedly členské státy. Ačkoli se projevuje větší zájem o dálkové chlazení, je použití tepla ze zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny zřídkakdy preferovanou možností. I když je to technicky možné, není to účinný postup. Proto se neočekává, že by dálkové chlazení přispělo k dalšímu rozvoji kombinované výroby tepla a elektřiny. Navzdory nedostatku komplexních údajů existují náznaky, že na trh proniká použití mikrokogeneračních jednotek a kogeneračních jednotek malého výkonu, například v sektoru bydlení. Většina zpráv členských států nicméně obsahovala pouze omezené množství informací o možnostech mikrokogenerace v následujících desetiletích. Komise vytvořila druhotnou legislativu pro zajištění úplného provedení směrnice. Členské státy pracují na provedení směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny, ale jsou pomalé v předkládání zpráv. Bylo by možné využít více možností, ale brání tomu správní a jiné překážky. | - 5. CESTA KUPřEDU Kombinovaná výroba tepla a elektřiny je důležitá pro zlepšení energetické účinnosti a pro plnění všech společných cílů v oblasti energetické a klimatické politiky EU. Z toho důvodu byl vytvořen právní rámec na podporu vysoké účinnosti kogenerace. Provádění tohoto právního rámce, zejména směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny, nepostupuje tak rychle, jak se plánovalo. Členské státy musí nyní přijmout nutná opatření k provedení příslušných právních předpisů, protože všechny základní podmínky jsou stanoveny dvěma výše uvedenými rozhodnutími Komise, konkrétně rozhodnutím o harmonizovaných referenčních hodnotách účinnosti pro oddělenou výrobu elektřiny a tepla[16] a rozhodnutím o podrobných pokynech pro výpočet elektřiny z kombinované výroby tepla a elektřiny.[17] Je také nanejvýše důležité, aby všechny země podaly zprávu o možnostech kombinované výroby tepla a elektřiny a přijatých správních postupech, jak je v této legislativě definováno. Následovat by měly další zprávy o pokroku a údaje. Komise bude nadále plnit svůj díl odpovědnosti ve sledování směrnice. Trvalé sledování jejího provádění pokračuje. Komise zahájí řízení pro porušení práva, pokud to bude nutné, za účelem zajištění řádného provádění této legislativy. Kromě toho lze očekávat další podpůrná opatření na pomoc členským státům. Model navzájem koordinovaného postupu se ukázal být užitečným u mnoha směrnic. Dává členským státům možnost řešit problémy se prováděním legislativy spolu s dalšími členskými státy a s Komisí. V daném případě by rovněž mohl být uplatněn za účelem podpory členských států. Vývoj dalších souvisejících energetických opatření bude mít také vliv na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny. V případě mikrokogenerace jde o energetické označování a prováděcí opatření pro kotle v roce 2009 podle směrnice o ekodesignu. V případě kombinované výroby tepla a elektřiny ve velkém měřítku jde o návrh na změny směrnice o systému EU pro obchodování s emisemi[18] a návrh směrnice o obnovitelných zdrojích[19], která bude regulovat upřednostňovaný výpočet úspor emisí ze zařízení na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, která používají paliva z obnovitelných zdrojů. Akční plán energetické účinnosti (EEAP) z roku 2006 obsahoval některá opatření na podporu kogenerace. Evropská komise zahájila v roce 2008 několik studií. Výstupy z těchto studií – rozvoj systému pro harmonizované elektronické záruky původu pro kogeneraci, příprava minimálních požadavků na účinnost pro systémy dálkového vytápění a chlazení a definice požadavků na minimální účinnost u mikrokogenerace – by mohly pomoci určit politická opatření tam, kde je zapotřebí dalšího úsilí. V roce 2009 Komise vyhodnotí akční plán energetické účinnosti se zřetelem na jeho aktualizaci. V této souvislosti by bylo možné zhodnotit nové návrhy a nápady vztahující se ke kombinované výrobě tepla a elektřiny. Zároveň bude zvážena klíčová úloha měst v rámci evropské a světové energetické politiky. V městských oblastech bude do roku 2030 žít a pracovat zhruba 80 % evropských občanů. Velké městské oblasti – které mají vysokou spotřebu energie – poskytují nejlepší možnosti pro začínající investice do evropské energetické účinnosti. Přítomnost rozsáhlých systémů dálkového vytápění a existence vysoké poptávky po elektřině v těchto městských oblastech, spolu s blízkostí četných koncových uživatelů, zvyšují životaschopnost a proveditelnost kogeneračních projektů. Kromě legislativy je také nutno dále podporovat činnosti, jako je například iniciativa Pakt primátorů, která pomůže rozvoji kombinované výroby tepla a elektřiny v městských oblastech. Kromě toho kombinovaná výroba tepla a elektřiny podporuje jako decentralizovaná technologie místní a regionální rozvoj, jakož i místní zaměstnanost. V zemědělských a izolovaných oblastech nabízí kogenerace, zejména pokud využívá obnovitelné zdroje, možnosti ekonomického rozvoje a tvorby pracovních míst. Aktualizovaný akční plán energetické účinnosti může také zvážit další úlohu vnitrostátních akčních plánů energetické účinnosti. Tyto plány by měly být hlavním politickým nástrojem zahrnujícím veškeré činnosti v oblasti energetické účinnosti, včetně kogenerace. Měly by také zajišťovat obecný politický rámec v zemi a být jediným nástrojem pro podávání zpráv Komisi. Toto by mělo snížit administrativní zátěž vlád členských států. Zprávy členských států o kogeneraci odhalily některé trvalé překážky bránící většímu rozšíření kombinované výroby tepla a elektřiny. Členské státy by mohly řadu z nich neprodleně řešit. Například plynulé správní postupy a průhledné režimy podpor, pokud se používají, jsou nezbytně nutné pro povzbuzení energetické účinnosti a též kogenerace. Společný rámec pravidel pro přístup k síti by měl pomoci všem zúčastněným stranám. Veřejné orgány mají přirozeně pravomoci v oblasti územního plánování, což je výchozí bod pro sítě dálkového topení. Nevyhovující přístup k síti a propojení omezují rozvoj technologií pro kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, zejména v těch členských státech, kde byla nedávno přijata přísnější provozní pravidla kvůli zajištění sítě. Členské státy musí dokončit provádění směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny. Komise sleduje provádění a poskytuje podporu. Aktualizovaný akční plán energetické účinnosti zváží možnost nových opatření. | - 6. ZÁVěR Komise vnímá směrnici o kombinované výrobě tepla a elektřiny jako důležitý nástroj, který může částečně pomoci řešit evropské energetické problémy. Díky pokračujícímu sledování jejího provádění, navzdory chybějícím nebo pozdě dodaným zprávám od členských států, Komise připouští administrativní i neadministrativní překážky, jež rušivě působí na rozvoj kombinované výroby tepla a elektřiny. Některé z těchto překážek již Komise řešila, jako například nastavení harmonizovaných referenčních hodnot účinnosti a přijetí podrobných pokynů Společenství pro výpočet elektřiny vyprodukované kombinovanou výrobou tepla a elektřiny, jak již bylo zmíněno výše. Nicméně členské státy by mohly zvýšit své úsilí o zajištění rozvoje kogenerace. Komise bude tento proces nadále sledovat a bude předkládat další návrhy na podporu kombinované výroby tepla a elektřiny, pokud to bude vhodné. Jako první krok Komise zhodnotí v roce 2009 akční plán energetické účinnosti a aktualizuje jej. Kombinovaná výroba tepla a elektřiny pomáhá Evropské unii dosáhnout jejích cílů v oblasti energií. Jedná se o osvědčený nástroj pro zvýšení energetické účinnosti a dosažení úspor. Zároveň díky snižování emisí CO2 a snižováním ztrát v síti posiluje úsilí v boji proti změně klimatu. Kromě toho může kombinovaná výroba tepla a elektřiny zvýšit konkurenceschopnost, díky rozvoji vysoce účinných kogeneračních technologií s exportním potenciálem, přispět k ekonomickému rozvoji a vytvořit nová pracovní místa. Zajištění a využití plného potenciálu kombinované výroby tepla a elektřiny ve všech členských státech je proto pro Evropskou unii důležité. [1] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/8/ES ze dne 11. února 2004 o podpoře kombinované výroby tepla a elektřiny založené na poptávce po užitečném teplu na vnitřním trhu s energií; nazývaná také směrnice o kombinované výrobě tepla a elektřiny. [2] Pouze 8 členských států předložilo zprávu, která se týkala všech požadovaných údajů (zpráva o pokroku, možnosti daného státu, záruky původu a překážky): BE, DK, DE, EE, PL, SI, SK a UK. [3] Pokud není uvedeno jinak, jsou údaje použité v tomto dokumentu získány z Eurostatu. [4] Energetické zdroje v EU-27 (2006): 38 % plyn, 34 % pevná paliva, 12 % obnovitelné zdroje, 6 % ropa a 10 % jiné zdroje. [5] Kromě energie spotřebované v dopravě. [6] Podíl energie vyrobené kogenerací byl 12,0 % (EU-25) v roce 2004 a 13,2 % (EU-15) v roce 2002. [7] Podíl elektřiny vyrobené kogenerací byl 10,2 % (EU-25) v roce 2004 a 14,1 % (EU-15) v roce 2002. [8] Spotřeba 1 milionu tun ropného ekvivalentu paliva generuje přibližně 3 Mt emisí CO2. [9] Rozhodnutí Komise [bude přijato v listopadu 2008]. [10] Rozhodnutí Komise 2007/74/ES. [11] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/32/ES ze dne 5. dubna 2006 o energetické účinnostiu konečného uživatele a o energetických službách a o zrušení směrnice Rady 93/76/EHS. [12] Článek 13 směrnice 2006/32/ES. [13] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/91/ES ze 16. prosince 2002 o energetické náročnosti budov. [14] Úř. věst. C 82, 1.4.2008, s.1. [15] ESTAT – údaje z roku 2006. [16] Rozhodnutí Komise 2007/74/ES. [17] Rozhodnutí Komise [bude přijato v listopadu 2008]. [18] Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 2003/87/ES tak, aby se zlepšil a rozšířil systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, KOM(2008) 16 v konečném znění. [19] Návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o podpoře užívání energie z obnovitelných zdrojů, KOM(2008) 19 v konečném znění.