ISSN 1831-0788
EVROPSKÝ  
ÚČETNÍ DVŮR
2013
CS
Zvláštní zpráva č. 17
FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI 
KLIMATU EVROPSKOU UNIÍ  
V KONTEXTU VNĚJŠÍ POMOCI 

FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI 
KLIMATU EVROPSKOU UNIÍ  
V KONTEXTU VNĚJŠÍ POMOCIZvláštní zpráva č. 17  2013
(podle čl. 287 odst. 4 druhého pododstavce Smlouvy o fungování EU)
EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR
EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR
12, rue Alcide  De Gasperi
1615 Lucemburk
LUCEMBURSKO
Tel. +352 4398-1
Fax +352 4398-46410
E-mail : eca-info@eca .europa .eu
Internet : http ://eca.europa .eu
Zvláštní zpráva č. 17  2013
Mnoho doplňujících informací o Evropské unii je k dispozici na internetu.  
Můžete se s nimi seznámit na portálu Europa (http://europa.eu).
Katalogové údaje jsou uvedeny na konci této publikace.
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie, 2014
ISBN 978-92-9241-585-3
doi:10.2865/16672
© Evropská unie, 2014
Reprodukce povolena pod podmínkou uvedení zdroje.
Printed  in Luxembourg
OBSAH
Body
 ZKRATKY A ZKRATKOVÁ SLOVA
I–VI SHRNUTÍ
1–14  ÚVOD
1–2  VÝZVY V OBLASTI ZMĚNY KLIMATU
3–6  MEZINÁRODNÍ AGENDA V OBLASTI ZMĚNY KLIMATU A FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU
7–9  POLITIKA EU TÝKAJÍCÍ SE FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU V KONTEXTU VNĚJŠÍ POMOCI
10–14   FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU PROVÁDĚNÉ EU A ČLENSKÝMI STÁTY V KONTEXTU 
VNĚJŠÍ  POMOCI
15–16  ROZSAH A KONCEPCE AUDITU
17–64  PŘIPOMÍNKY
17–25   KOMISE ŘÍDILA PODPORU SOUVISEJÍCÍ S KLIMATEM FINANCOVANOU Z ROZPOČTU EU A ERF DOBŘE
18–20  KOMISE ZVÝŠILA PRIORITU PŘISUZOVANOU FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU
21–25   KOMISE PŘIZPŮSOBILA SVÉ FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU KONKRÉTNÍM OKOLNOSTEM 
PARTNERSKÝCH ZEMÍ
26–64   KOORDINACE MEZI KOMISÍ A ČLENSKÝMI STÁTY V OBLASTI POMOCI ROZVOJOVÝM ZEMÍM PŘI REAKCI NA 
ZMĚNY KLIMATU JE NEDOSTATEČNÁ
28–39  KOORDINACI PROGRAMŮ EU A PROGRAMŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ PRO JEDNOTLIVÉ ZEMĚ JE TŘEBA ZLEPŠIT
40–41   KOMISE A ČLENSKÉ STÁTY SE NEDOHODLY , JAK ZVÝŠIT DLOUHODOBÉ FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ 
V OBLASTI  KLIMATU
42–51  DOSUD NENÍ ZAVEDEN ÚČINNÝ SYSTÉM MONITOROVÁNÍ, VYKAZOVÁNÍ A OVĚŘOVÁNÍ
52–55  ROZSAH SPLNĚNÍ ZÁVAZKU VŮČI FSF JE NEJASNÝ
56–64   KOMISE A ČLENSKÉ STÁTY NEPODNIKLY SPOLEČNÉ KROKY , ABY SNÍŽILY ROZTŘÍŠTĚNOST FONDŮ  
V OBLASTI KLIMATU3
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
65–69  ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ
 PŘÍLOHA I  — NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ, MALÉ OSTROVNÍ ROZVOJOVÉ STÁTY A AFRIKA
 PŘÍLOHA II  — FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU, KTERÉ POSKYTL EUROPEAID V LETECH 
2003–2012
 PŘÍLOHA III  — TOKY FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ V OBLASTI KLIMATU POSKYTOVANÝCH EU 
ROZVOJOVÝM ZEMÍM V LETECH 2007–2013
 PŘÍLOHA IV  — METODIKA AUDITU A SHROMAŽĎOVÁNÍ DŮKAZNÍCH INFORMACÍ
 PŘÍLOHA V  — HLAVNÍ MOŽNÉ ZDROJE PŘÍJMŮ, KTERÉ KOMISE IDENTIFIKOVALA PRO 
ZVÝŠENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ NA OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU
 PŘÍLOHA VI  — DEFINICE, KTERÉ PRO „NOVÉ A DODATEČNÉ ZDROJE“ POUŽÍVÁ KOMISE A ČTYŘI 
ČLENSKÉ STÁTY EU VYBRANÉ PRO AUDIT
ODPOVĚDI KOMISE A ESVČ4
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
AKT : Africké, karibské a tichomořské státy
DIPECHO : Program připravenosti na mimořádně vážné události ECHO ( Disaster Preparedness Programme of 
ECHO )
ECHO : Generální ředitelství pro humanitární pomoc a civilní ochranu
ENPI : Nástroj evropské politiky sousedství ( European Neighbourhood Policy Instrument )
ENRTP : Tematický program pro životní prostředí a udržitelné hospodaření s přírodními zdroji včetně energie 
(Thematic Programme for Environment and Sustainable Management of Natural Resources including Energy )
ERF : Evropský rozvojový fond
ESVČ : Evropská služba pro vnější činnost
ETS : Systém obchodování s emisemi ( Emissions Trading System )
FCPF : Nástroj pro partnerství za účelem snižování emisí z odlesňování a znehodnocování lesů ( Forest Carbon 
Partnership Facility )
FLEGT : Program prosazování práva, správy a obchodu v oblasti lesnictví ( Forest Law Enforcement, Governance 
and Trade Programme )
FSF : Financování rychlého startu ( Fast Start Finance )
FTI: Iniciativa pro urychlené provádění dělby práce ( Fast Track Initiative )
GCCA : Globální aliance pro boj proti změně klimatu ( Global Climate Change Alliance )
GCF : Zelený klimatický fond ( Green Climate Fund )
GEEREF : Globální fond pro energetickou účinnost a obnovitelnou energii ( Global Energy Efficiency and 
Renewable Energy Fund )ZKRATKY A  ZKRATKOVÁ SLOVA5
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
GEF : Globální fond pro životní prostředí ( Global Environment Facility )
GFDRR : Globální nástroj pro snižování rizika katastrof a obnovu ( Global Facility for Disaster Reduction and 
Recovery )
MMF : Mezinárodní měnový fond
NRS : Nástroj pro rozvojovou spolupráci
OECD : Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj 
REDD : Snižování emisí z odlesňování a znehodnocování lesů ( Reducing Emissions from Deforestation and forest 
Degradation )
UNDP : Rozvojový program OSN ( United Nations Development Programme )
UNEP : Program OSN pro životní prostředí ( United Nations Environment Programme )
UNFCCC : Rámcová úmluva Organizace spojených národů o změně klimatu ( United Nations Framework 
Convention on Climate Change )
USD : Americký dolar6
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
SHRNUTÍ
I.
Změna klimatu je jednou z největších environmentál -
ních, sociálních a hospodářských hrozeb, kterým naše 
planeta čelí. Změna klimatu, která zásadním způso -
bem ohrožuje hospodářský rozvoj a splnění rozvo -
jových cílů tisíciletí, by mohla miliony lidí v rozvojo -
vých zemích uvrhnout do chudoby. Rozvinuté země 
se zavázaly zvýšit svou podporu, aby tak rozvojovým 
zemím pomohly v jejich snaze přizpůsobit se změně 
klimatu a zmírnit její dopad. EU a její členské státy 
jsou společně největším přispěvatelem k financování 
opatření v oblasti klimatu pro rozvojové země.
II.
Účetní dvůr kontroloval, jak EU rozvojovým zemím 
poskytuje finanční prostředky určené na oblast kli -
matu. Zkoumal, zda Komise řídila výdaje související 
s klimatem z rozpočtu EU a z evropského rozvojo -
vého fondu (ERF) dobře. Účetní dvůr rovněž šetřil, zda 
Komise v souvislosti s financováním opatření v oblasti 
klimatu pro rozvojové země podnikla náležitá opatření 
podporující koordinaci s členskými státy EU a zda byla 
tato koordinace dostatečná.
III.
Pokud jde o řízení podpory z rozpočtu EU a ERF v sou -
vislosti s klimatem, vedla si Komise dobře. V souladu 
se závazky pro danou politiku zvyšovala pravidelně 
výdaje související s klimatem z rozpočtu EU a ERF. 
Zaměřila se na příslušné priority a uzpůsobila své pro -
gramy konkrétním okolnostem v jednotlivých part -
nerských zemích.7
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
IV.
Komise a členské státy nekoordinují financování opat -
ření v oblasti klimatu pro rozvojové země vhodným 
způsobem. Komise v některých oblastech nehrála 
dostatečně vůdčí úlohu a členské státy nedostatečně 
reagovaly na některé její iniciativy. Je třeba vyvinout 
nemalé další úsilí, aby se programy EU a programy 
členských států pro jednotlivé země vzájemně dopl -
ňovaly. Komise a členské státy se nedohodly, jak splnit 
závazek zvýšit financování opatření v oblasti klimatu 
do roku 2020. Dosud nebyl zřízen účinný systém výkaz -
nictví poskytující úplné a spolehlivé informace o výda -
jích Komise a členských států souvisejících s klimatem, 
který by monitoroval plnění přijatých závazků, a není 
zřejmé, nakolik byl splněn závazek vůči FSF. Nebyl 
učiněn žádný pokus snížit rozrůstání počtu fondů 
v oblasti klimatu. Je třeba, aby Komise a členské státy 
podstatně více koordinovaly své činnosti s cílem před -
cházet korupci a bojovat s ní.
V.
Účetní dvůr dospěl k závěru, že Komise řídila výdaje 
EU související s klimatem z rozpočtu EU a ERF dobře. 
Má-li však EU maximalizovat svůj mezinárodní dopad, 
koordinace mezi Komisí a členskými státy při financo -
vání opatření v oblasti klimatu pro rozvojové země by 
se měla podstatně zlepšit.SHRNUTÍ
VI.
Účetní dvůr předkládá tato doporučení: 
a) Komise by měla:
 — navrhnout plán zvyšování financování opatře -
ní v oblasti klimatu, aby bylo dosaženo cíle pro 
rok 2020 stanoveného v Kodaňské dohodě,
 — nechat vypracovat nezávislé hodnocení globální 
aliance pro boj proti změně klimatu.
b) Komise a ESVČ by měly:
 — podávat zprávy o tom, v jakém rozsahu je reali -
zován cíl použít 20 % rozpočtu EU a ERF v obdo -
bí 2014–2020 na opatření související s klimatem 
v rámci rozvojové pomoci.
c) Komise a členské státy by měly:
 — dohodnout se v rámci nařízení o mechanismu 
monitorování na společných standardech pro 
monitorování, vykazování a ověřování, pokud jde 
o financování opatření v oblasti klimatu pro roz -
vojové země,
 — ve vztahu k financování opatření v oblasti klima -
tu intenzivněji spolupracovat při realizaci Kode -
xu chování EU pro dělbu práce v rámci rozvojové 
politiky.8
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
VÝZVY V  OBLASTI ZMĚNY KLIMATU
1. Panuje všeobecná shoda, že lidská činnost má stále rostoucí negativní vliv 
na klima země v důsledku spalování fosilních paliv, odlesňování a chovu 
hospodářských zvířat. Průměrné globální teploty rostou a extrémní pově -
trnostní jevy jako hurikány, povodně a sucha se stávají stále běžnějšími. 
Změna klimatu má přímý dopad na lidské zdraví, životy a obživu a nepří -
mý dopad na zajištění potravin a udržitelnost hospodářství založeného 
na přírodních zdrojích.
2. Podle rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu 
(UNFCCC) může změna klimatu působit proti udržitelnému rozvoji, zvý -
šit chudobu a oddálit nebo zmařit realizaci rozvojových cílů tisíciletí1. 
Změnou klimatu je ohroženo mnoho rozvojových zemí: často nemají 
dostatečné zdroje na to, aby se dokázaly vypořádat se zvyšujícím se 
ohrožením vodních zdrojů, energetiky, půdy, lesů, mokřadů, volně žijících 
živočichů a rybích populací, na nichž přímo závisí jejich obživa.
MEZINÁRODNÍ AGENDA V  OBLASTI ZMĚNY KLIMATU 
A FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V  OBLASTI KLIMATU
3. Celosvětovým fórem pro soustředěné mezinárodní úsilí na zmírnění 
změny klimatu a přizpůsobování se jejím dopadům je UNFCCC. Klíčo -
vou zásadou UNFCCC je zásada „společné, ale rozlišené zodpovědnosti“: 
rozvinuté země by měly jít příkladem v boji proti změně klimatu a v pod -
poře rozvojových zemí v jejich úsilí o přizpůsobování se změně klimatu 
a zmírňování jejích následků, neboť rozvojové země se na akumulaci 
skleníkových plynů v atmosféře podílejí nejméně, avšak jsou jí nejvíce 
postiženy. Jinak řečeno, znečišťovatel by měl platit.
4. Smluvní strany UNFCCC se od roku 1995 každoročně scházejí, aby po -
soudily pokrok při provádění opatření proti změně klimatu. Tato jednání 
se nazývají konference smluvních stran. Poslední konference smluvních 
stran se konaly v Dohá v listopadu 2012 (konference smluvních stran 18) 
a ve Varšavě v listopadu 2013 (konference smluvních stran 19).ÚVOD
1 UNFCCC, Climate Change: 
Impacts, vulnerabilities and 
adaptation in developing 
countries  (Změna klimatu: 
dopady, zranitelné 
oblasti a přizpůsobování 
v rozvojových zemích), 2007, 
s. 42.9
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
5. Na konferenci smluvních stran 15 (Kodaň 2009) se rozvinuté země dob -
rovolně zavázaly (v Kodaňské dohodě) poskytnout „nové a dodatečné“ 
finanční prostředky s cílem podpořit rozvojové země, aby se tyto mohly 
vyrovnávat s důsledky změny klimatu zmírňováním následků, přizpů -
sobováním, rozvojem a přenosem technologií a rovněž opatřeními na 
budování kapacit. Součástí dohody byl:
a) krátkodobý závazek, nazývaný „financování rychlého startu“ (FSF), 
ve výši zhruba 30 miliard USD na období 2010 až 2012. Cílem FSF 
bylo pomoci rozvojovým zemím provést okamžitá naléhavá opat -
ření proti změně klimatu a umožnit jim v dlouhodobějším výhledu 
čerpat větší objem financování;
b) dlouhodobější závazek zvýšit do roku 2020 objem financování v ob -
lasti klimatu na 100 miliard USD ročně z mnoha různých zdrojů 
financování – veřejných i soukromých, dvoustranných i vícestran -
ných, včetně inovativních zdrojů financování. 
6. Konference smluvních stran 16 (Cancún 2010) na základě Kodaňské 
dohody schválila vytvoření Zeleného klimatického fondu (GCF), jehož 
prostřednictvím se toto financování poskytuje. Na konferenci smluvních 
stran 16 se znovu potvrdily předchozí závazky, že financování určené na 
přizpůsobování se změně klimatu je prioritou pro nejohroženější rozvo -
jové země, především nejméně rozvinuté země, malé ostrovní rozvojové 
státy a Afriku (viz příloha I ).
POLITIKA EU TÝKAJÍCÍ SE FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ 
V OBLASTI KLIMATU V  KONTEXTU VNĚJŠÍ POMOCI
7. Politika EU v oblasti změny klimatu pro rozvojové země se datuje od 
roku 20032. Od té doby byla aktualizována, takže nyní zahrnuje a klade 
větší důraz na určité oblasti, především přizpůsobování se změně klimatu3 
(2004), snižování rizika katastrof4 (2009) a rozvoj kapacit a přenos techno -
logií v odvětvích udržitelného zemědělství a energetiky, včetně strategií 
přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích následků5 (2011).2 KOM(2003) 85 v konečném 
znění ze dne 11. března 2003.
3 Závěry Rady č. 15164/04 
ze dne 24. listopadu 2004 
o změně klimatu v kontextu 
rozvojové spolupráce  
(http://consilium.europa.eu).
4 KOM(2009) 84 v konečném 
znění ze dne 23. února 2009.
5 KOM(2011) 637 
v konečném znění ze dne 
13. října 2011.10
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
8. Změna klimatu představuje v rámci zahraniční politiky EU významnou 
prioritu. Ve společném dokumentu vypracovaném v roce 2011 varovaly 
ESVČ a Komise, že změna klimatu má významné důsledky v oblasti bez -
pečnosti. V dokumentu se uznává významná úloha, kterou mohou při 
spolupráci s členskými státy v oblasti klimatické diplomacie hrát vysoká 
představitelka, Komise a ESVČ, a vyzývá se ke společnému plánování 
pomoci, jehož cílem je maximalizovat synergické efekty a vyhnout se 
zdvojování činností6. V roce 2003 zřídila Rada síť ekologické diplomacie 
EU a vyzvala k  „proaktivnější a cílenější diplomatické agendě EU v oblas -
ti klimatu, jejímž cílem by byla maximalizace našeho kolektivního úsilí 
a další posílení hlasu EU v jednání o otázkách klimatu na mezinárodní 
úrovni“7.
9. Odpovědnost za koordinaci rozvojové pomoci sdílí EU s členskými státy. 
V článku 210 Smlouvy o fungování Evropské unie se stanoví, že důvodem 
je „prohloubení vzájemného doplňování a účinnosti“ a že Komise „může 
k tomuto účelu vyvinout jakoukoli užitečnou činnost“8. Aby byla tato 
koordinace zajištěna, připojila se Komise k Pařížské deklaraci o účinnosti 
pomoci (2005) a Rada přijala Evropský konsensus o rozvoji (2006): EU 
a její členské státy se zavazují podporovat lepší koordinaci a doplňkovost 
dárců a měly by převzít vedoucí roli při plnění závazků Pařížské deklarace. 
V roce 2008 zahájila Komise a členské státy iniciativu EU pro urychlené 
provádění dělby práce (FTI) s cílem zlepšit účinnost pomoci dodržováním 
Kodexu chování EU pro dělbu práce v rámci rozvojové politiky9.
FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V  OBLASTI KLIMATU 
PROVÁDĚNÉ EU A  ČLENSKÝMI STÁTY V  KONTEXTU 
VNĚJŠÍ POMOCI
10.  EU a její členské státy přislíbily přispět na iniciativu FSF (viz bod 5) část -
kou 7,2 miliardy EUR (10 miliard USD), rovnoměrně rozdělenou mezi 
opatření na přizpůsobování se změně klimatu a opatření na zmírňování 
jejích následků, jak to požaduje dohoda z Cancúnu. Podíl Komise na 
celkovém závazku na období 2010–2012 činil 150 milionů EUR.
11.  Podle dlouhodobějšího závazku stanoveného v Kodaňské dohodě by 
se mělo do roku 2020 ročně mobilizovat 100 miliard USD, avšak rozdě -
lení této částky mezi rozvojové země nebylo stanoveno. Komise ovšem 
odhaduje, že EU a členské státy by se na tomto globálním úsilí podílely   
29 až 38 % z celkové částky (tj. mezi 22 a 29 miliardami EUR)10.6 http://eeas.europa.eu/
environment/docs/2011_
joint_paper_euclimate_
diplomacy_en.pdf .
7 http://consilium.europa.
eu/uedocs/cms_data/docs/
pressdata/EN/foraff/137587.
pdf.
8 Čl. 210 odst. 1: 
„K prohloubení vzájemného 
doplňování a účinnosti svých 
činností Unie  
a členské státy koordinují své 
politiky v oblasti rozvojové 
spolupráce a vzájemně 
slaďují své programy pomoci, 
včetně svého vystupování 
v mezinárodních organizacích 
a na mezinárodních 
konferencích. Mohou přijímat 
společná opatření. Členské 
státy případně přispívají 
k uskutečňování programů 
pomoci přijatých Unií.“  
Čl. 210 odst. 2: „Komise může 
vyvinout jakoukoli užitečnou 
činnost potřebnou na 
podporu koordinace uvedené 
v odstavci 1.“
9 Rada ministrů dne 
15. května 2007, dokument 
č. 9558/07.
10 SEK(2011) 487 v konečném 
znění ze dne 8. dubna 2011, 
s. 18. ( http://ec.europa.eu/
economy_finance/articles/
financial_operations/pdf/
sec_2011_487_final_en.pdf ).11
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
12.  Komise financuje opatření v oblasti klimatu v rámci vnější pomoci z roz -
počtu EU a evropských rozvojových fondů (ERF). Během období 2003–
2012 přijal EuropeAid závazky k přibližně 4 650 milionům EUR urče -
ným na financování opatření v oblasti klimatu a ECHO přijalo závazky 
k 155 milionům EUR na financování připravenosti na katastrofy související 
s klimatem. Další podrobnosti naleznete v  příloze II .
13.  Financování opatření v oblasti klimatu se poskytuje jak v rámci tema -
tických11, tak geografických programů. Financování opatření v oblasti 
klimatu poskytované Komisí se realizuje hlavně prostřednictvím dvou -
stranných programů s partnerskými zeměmi a regionálními organizace -
mi. Přehled kanálů, jejichž prostřednictví se finanční prostředky poskytují, 
naleznete v  příloze III .
14.  Cílem podpory určené na přizpůsobování se změně klimatu je pomáhat 
partnerským zemím zvyšovat odolnost vůči negativním dopadům změ -
ny klimatu. Programy se zaměřují na ochranu infrastruktury, průmyslu 
a zemědělství před měnícími se povětrnostními podmínkami a stoupa -
jící hladinou moří a také na investice do vodního hospodářství a plodin 
odolných vůči suchu. Cílem podpory opatření na zmírňování následků 
změny klimatu je urychlit přechod na nízkouhlíkové globální hospodář -
ství. Programy se zaměřují na vývoj technologií pro výrobu čisté energie, 
energetickou účinnost a snižování emisí skleníkových plynů prostřednic -
tvím udržitelného obhospodařování a ochrany lesů a zásob uhlíku.11 Jedná se především 
o tematický program pro 
životní prostředí a udržitelné 
hospodaření s přírodními 
zdroji, včetně energie 
(ENRTP) a tematický program 
zajišťování potravin (FSTP).12
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
15.  Při tomto auditu se zkoumalo, jak EU rozvojovým zemím poskytuje finanč -
ní prostředky určené na opatření v oblasti klimatu. Audit se soustředil na 
tyto dvě otázky:
a) Řídila Komise podporu související s klimatem financovanou z roz -
počtu EU a ERF dobře?
b) Přijala Komise náležitá opatření podporující koordinaci s členskými 
státy EU v souvislosti s financováním opatření v oblasti klimatu pro 
rozvojové země a byla tato koordinace dostatečná?
16.  Audit se týkal iniciativ Komise, pokud jde o financování opatření v oblasti 
změny klimatu v období 2007–2013 s dopadem až do roku 2020. Jeho 
součástí byly prověrky dokumentace, dokumentární prověrky programů 
v šestnácti zemích a dvou regionech a pohovory a kontrolní návštěvy ve 
čtyřech zemích: Bangladéši, Indonésii, Tanzanii a Ugandě. Auditní kritéria 
a metody shromažďování důkazních informací jsou podrobněji popsány 
v příloze IV .ROZSAH A KONCEPCE AUDITU13
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
KOMISE ŘÍDILA PODPORU SOUVISEJÍCÍ S  KLIMATEM 
FINANCOVANOU Z  ROZPOČTU EU A  ERF DOBŘE
17.  V tomto oddíle se zkoumá, zda finanční zdroje přidělené Komisí na řešení 
problémů souvisejících se změnou klimatu
a) odpovídajícím způsobem odrážely závazky této odvětvové politiky a
b) byly přizpůsobeny konkrétním okolnostem partnerských zemí 
a regionů.
KOMISE ZVÝŠILA PRIORITU PŘISUZOVANOU FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ 
V OBLASTI KLIMATU
18.  Komise během desetiletého období končícího rokem 2012 stále zvyšo -
vala výdaje související s klimatem pro rozvojové země ze souhrnného 
rozpočtu EU a ERF (viz graf 1 ). Tyto výdaje zahrnovaly dodatečný příspě -
vek ve výši 155 milionů EUR v rámci iniciativy FSF. Během programového 
období 2007–2013 byly do konce roku 2012 na programy související se 
změnou klimatu přijaty závazky k přibližně 3,7 miliardy EUR, tj. asi 8 % 
z celkových finančních prostředků na rozvoj z rozpočtu EU a z ERF (viz 
příloha II , tabulka 1 ).
19.  Pro období 2014–2020 schválila Evropská rada12 záměr přidělit nejmé -
ně 20 % celkových výdajů EU na oblast klimatu, což odráží strategickou 
prioritu EU, kterou je řešit otázky související se změnou klimatu. Ten -
to 20% cíl je stanoven v předloze nařízení o nástroji pro rozvojovou 
spolupráci (NRS) na období 2014–202013 a v pokynech pro programování 
11. ERF14. Za předpokladu, že by se 20% cíl vztahoval na veškerou vnější 
pomoc, činila by výsledná částka odhadem 11,6 miliardy EUR na změnu 
klimatu v rámci vnější pomoci, tj. více než trojnásobný nárůst ve srovnání 
s částkou závazků na období 2007–2013.
20.  Realizace tohoto závazku v dané oblasti politiky bude od Komise, Evrop -
ské služby pro vnější činnost (ESVČ) a partnerských zemí vyžadovat znač -
né úsilí. Diskuse s delegacemi EU ve čtyřech navštívených zemích však 
ukázaly, že k potřebě zohlednit v budoucím programování cíle v oblasti 
změny klimatu se systematicky nepřihlíží: v Bangladéši delegace neplá -
novala zvětšit prostor věnovaný změně klimatu ve strategii a programech 
spolupráce, zatímco v Ugandě a Tanzanii tomu tak bylo15.PŘIPOMÍNKY
12 Závěry Evropské rady 
ze dne 7. a 8. února 2013 
o víceletém finančním rámci 
2014–2020 (EUCO 37/13) 
bod 10: „[…] Cíle opatření 
v oblasti klimatu budou 
v období 2014 až 2020 
představovat nejméně 20 % 
výdajů EU […]“.
13 KOM(2011) 840 
v konečném znění ze dne 
7. prosince 2011.
14 Instructions for the 
programming of the 11th 
ERF and the DCI 2014–2020  
(Pokyny pro programování 
11. ERF a NRS 2014–2020) 
vydané ESVČ a Evropskou 
komisí dne 15. května 2012 
(viz str. 3, pozn. pod čarou 2).
15 Indonésie je jednou 
z 19 rozvíjejících se ekonomik, 
které budou spadat pod nově 
vytvořený nástroj partnerství, 
a nebudou již tak mít od 
roku 2014 na dvoustranou 
pomoc z NRS nárok.14
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ZÁVAZKY , KTERÉ PŘIJAL EUROPEAID NA FINANCOVÁNÍ 
OPATŘENÍ V  OBLASTI KLIMATU NA OBDOBÍ  2003–2012
Zdroj:  Evropská komise.
KOMISE PŘIZPŮSOBILA SVÉ FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V  OBLASTI 
KLIMATU KONKRÉTNÍM OKOLNOSTEM PARTNERSKÝCH ZEMÍ
21.  Během let 2007–2013 vyžadovaly pokyny Komise pro programování, aby 
se pro každou partnerskou zemi vypracovala analýza rizik a příležitostí 
souvisejících se změnou klimatu16. V roce 2009 vydala pokyny pro dele -
gace EU, v nichž popisovala, jak by se měla změna klimatu zohledňovat 
v konkrétních odvětvích17.
22.  Jak již bylo uvedeno v bodě 6, Kodaňská dohoda a konference smluvních 
stran 16 v Cancúnu zdůraznily potřebu upřednostnit opatření na přizpů -
sobování se změně klimatu, zejména ve vztahu k nejméně rozvinutým 
zemím, malým ostrovním rozvojovým státům a africkým zemím18. Rada 
tyto priority schválila, avšak nestanovila řádné vyčíslené cílové hodnoty19. 
Nicméně závazky Komise, pokud jde o financování opatření v oblasti 
klimatu, tyto priority odrážejí.GRAF  1
900
800
700
600
500
400
300
200
 0100
2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012
v mil. EUR16 Profily zemí z pohledu 
životního prostředí a profily 
regionů z pohledu životního 
prostředí.
17 Byly přijaty pokyny 
pro začlenění životního 
prostředí a změny klimatu do 
rozvojové pomoci. Rovněž 
byly vydány pokyny pro 
osm odvětví intervence: 
zdravotnictví, infrastrukturu, 
rozvoj zemědělství a venkova, 
dodávky energie, vzdělávání, 
zásobování vodou a hygienu, 
obchod a investice  
a nakládání s pevnými 
odpady.
18 http://unfccc.int/
cooperation_support/
financial_mechanism/fast_
start_  finance/items/5646.
php.
19 Závěry Rady 
č. 15265/1/09 REV1 ze 
dne 1. prosince 2009, 
9437/1/10 REV1 ze dne 
12. května 2010, 14957/10 ze 
dne 14. října 2010 a 15353/11 
ze dne 10. října 2011  
(http://consilium.europa.eu).15
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
23.  V průběhu období 2003–2012 představovalo financování určené na při -
způsobování se změně klimatu o něco více než polovinu závazků Komise, 
pokud jde o financování opatření v oblasti klimatu (viz graf 2 ), a jeho 
podíl byl od roku 2010 vyšší. Během celého období byla polovina závazků 
určených na přizpůsobování se změně klimatu v rámci programů pro 
jednotlivé země20 vyčleněna na podporu přizpůsobování se v nejméně 
rozvinutých zemích, malých ostrovních rozvojových státech a afrických 
zemích (viz tabulka 4  v příloze II ).
ODHADOVANÉ ROZDĚLENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ 
EUROPEAID URČENÝCH NA OPATŘENÍ V  OBLASTI KLIMATU 
MEZI PŘIZPŮSOBOVÁNÍ SE A  ZMÍRŇOVÁNÍ NÁSLEDKŮ
Zdroj:  Evropská komise. Účetní dvůr rozdělení odhadl tak, že na celkovou částku přímo uplatnil 
příslušné procentní hodnoty (viz tabulka 3  v příloze II ).900
800700
600
500400300200100
0
2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012Zmírňování
Přizpůsobování sev mil. EURGRAF  220 Údaje Komise neumožňují 
stanovit podíl na regionálních 
programech připadající na 
nejméně rozvinuté země, 
malé ostrovní rozvojové státy 
a africké země.16
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
24.  U zkoumaného vzorku šestnácti zemí a dvou regionů Účetní dvůr zjistil, 
že Komise ve svých programech v období 2007–2013 dostatečně zohled -
nila priority v oblasti změny klimatu u většiny z nich21:
a) Komise věnovala zvláštní pozornost změně klimatu ve třinácti ze -
mích a regionu Asie, kde se jí zabývala buďto jako zvláštním prio -
ritním odvětvím ve své strategii spolupráce22, nebo v rámci jiného 
prioritního odvětví souvisejícího s životním prostředím, hospoda -
řením s přírodními zdroji, rozvojem venkova či dokonce obchodem 
a investicemi23;
b) u pěti zemí24 bylo na základě přezkumu programů na roky 2007–
2013 v polovině období rozhodnuto posílit podporu týkající se 
změny klimatu přidáním nových oblastí intervence nebo zvýšením 
částky přiděleného financování.
25.  Účetní dvůr z šestnácti zemí ve vzorku vyčlenil další dílčí vzorek osmi 
zemí a dvou regionů25, u nichž podrobně analyzoval, zda intervence Ko -
mise související s klimatem zohledňovaly priority stanovené samotný -
mi partnerskými zeměmi. Účetní dvůr zjistil, že programy byly vhodně 
zaměřeny.
KOORDINACE MEZI KOMISÍ A  ČLENSKÝMI STÁTY 
V OBLASTI POMOCI ROZVOJOVÝM ZEMÍM PŘI 
REAKCI NA ZMĚNY KLIMATU JE NEDOSTATEČNÁ
26.  Článek 210 Smlouvy o fungování Evropské unie přisuzuje Komisí roli při 
optimalizaci koordinace mezi Unií a členskými státy. Změna klimatu je 
významnou prioritou zahraniční politiky EU a Komise se přihlásila k Pa -
řížské deklaraci o účinnosti pomoci (viz body 8 a 9).
27.  V tomto oddíle se posuzuje, jakého pokroku bylo dosaženo v několika 
oblastech, pokud jde o to, aby opatření EU a členských států byla sku -
tečně komplementární a efektivní. Oddíl se zabývá především tím:
a) zda Komise koordinuje své programy pro jednotlivé země s progra -
my členských států;
b) zda Komise podporuje koordinaci s členskými státy, aby byly do -
drženy dlouhodobé mezinárodní závazky, pokud jde o financování 
opatření v oblasti klimatu, jak bylo ujednáno v Kodaňské dohodě 
z roku 2009;21 Viz příloha IV .
22 V Číně, na Ukrajině  
a v regionálních programech 
pro Asii.
23 V Bangladéši, Bolívii, Brazílii, 
Etiopii, Guyaně, Indonésii, 
Mali, Maroku a Ugandě.
24 Indonésie, Bolívie, Čína, 
Ukrajina a Maroko.
25 Bangladéš, Etiopie, 
Indonésie, Mauricius, 
Nikaragua, Tanzanie, Ukrajina 
a Uganda a regiony východní 
Afriky a Asie.17
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
c) čeho bylo dosaženo, pokud jde o monitorování, ověřování a vyka -
zování přislíbeného a poskytnutého financování v oblasti klimatu;
d) do jaké míry umožňuje pokrok dosažený v těchto oblastech ověřo -
vat a analyzovat příspěvky poskytnuté EU a členskými státy do FSF;
e) zda EU přispěla ke zjednodušení mechanismů pro poskytování fi -
nancování na opatření v oblasti klimatu („omezování roztříštěnosti“).
KOORDINACI PROGRAMŮ EU A  PROGRAMŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ PRO 
JEDNOTLIVÉ ZEMĚ JE TŘEBA ZLEPŠIT
28.  Potřeba koordinace vnější pomoci mezi EU a jejími členskými státy byla 
během let pravidelně zdůrazňována v závěrech Rady26. Podle Pařížské 
deklarace a Evropského konsensu o rozvoji by se pomoc měla soustředit 
do těch oblastí, v nichž má dárce komparativní výhodu.
29.  Komise a ESVČ se domnívají, že o dělbě práce a stanovení komparativních 
výhod lze rozhodnout jen na úrovni partnerských zemí a v daném kon -
textu. Delegace EU by měly možnosti dělby práce vyhledávat. Neprovádí 
se žádná specifická analýza: komparativní výhody se obvykle měří schop -
ností dárce začlenit změnu klimatu do určitého odvětví, přičemž lidské 
zdroje na regionální či ústřední úrovni se nezohledňují. Komise a členské 
státy si nevyměňují informace o prostředcích přidělovaných jednotlivým 
zemím v rámci jejich iniciativ na financování opatření v oblasti klimatu, 
především aby takto určily země, u nichž, pokud jde o činnost dárců 
anebo objem přidělené pomoci, existuje značné překrývání („oblíbenci“) 
nebo mezery („sirotci“). Doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové 
politiky doporučuje také Kodex chování EU27.
30.  Ve třetí monitorovací zprávě a hodnocení pokroku FTI (viz bod 9) se 
konstatovaly smíšené výsledky28. U několika vybraných zemí (včetně 
Bangladéše) byl zahájen pilotní program za účasti delegací EU a velvy -
slanectví členských států, avšak výsledky byly z důvodů souvisejících jak 
s dárcovskými, tak partnerskými zeměmi zklamáním29. Zjištění Účetního 
dvora se shodují se závěry Výboru pro rozvojovou pomoc OECD v jeho 
vzájemném hodnocení Evropské unie ( European Union Peer Review ) (2012) 
v tom smyslu, že kvůli kombinaci technických a politických překážek 
orgány EU ve společném programování nedosáhly takového pokroku, 
v jaký doufaly30.26 Viz například závěry Rady 
ze 14. 10. 2010 (příprava 
na šestnácté zasedání 
konference smluvních stran 
rámcové úmluvy Organizace 
spojených národů o změně 
klimatu (UNFCCC) a na šesté 
zasedání smluvních stran 
Kjótského protokolu  
(Cancún 29. listopadu až  
10. prosince 2010)).
27 Viz Kodex chování EU pro 
doplňkovost a dělbu práce 
v rámci rozvojové politiky 
http://register.consilium.
europa.eu/pdf/en/07/st09/
st09558.en07.pdf.  
Viz též závěry Rady  
z 3166. zasedání Rady pro 
zahraniční věci ze dne 
14. května 2012.
28 SEK(2011) 502 v konečném 
znění ze dne 19. dubna 2011, 
příloha 5.
29 Včetně nedostatečné 
kapacity či zájmu partnerské 
země, nedostatečných 
pravidel správy věcí 
veřejných, složitých okolností 
v zemi, existence jiných 
koordinačních mechanismů, 
nedostatečné synchronizace 
agendy či programových 
cyklů dárců, nedostatečné 
transparentnosti některých 
dárců, silných dvoustranných 
zájmů a v některých 
případech jasné převahy EU 
jako hlavního dárce.
30 http://www.oecd.org/dac/
peer-reviews/50155818.pdf  
(s. 22).18
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
31.  Účinná dělba práce a doplňkovost dárcovských opatření závisí na něko -
lika faktorech. Patří k nim:
 ο ochota dárců spolupracovat na účinnosti pomoci a boji proti korupci,
 ο ochota vnitrostátních orgánů ke spolupráci,
 ο existence národní klimatické strategie.
 Uvedené faktory se podrobněji rozebírají v bodech 33–39.
32.  Kvalita dárcovské koordinace v oblasti změny klimatu se ve čtyřech ze -
mích navštívených Účetním dvorem lišila. Byla lepší v Bangladéši, Tan -
zanii a Ugandě než v Indonésii, avšak Účetní dvůr zjistil, že delegace EU 
mohou svou činnost ještě zlepšit, a koordinaci dárců ve všech čtyřech 
zemích tak posílit. V  rámečku 1  je uveden příklad nedostatečné koordi -
nace zjištěné během inspekce Účetního dvora v terénu v Bangladéši.
BANGLADÉŠ: PŘÍKLAD NEKOORDINOVANÝCH PROGRAMŮ
V Bainpaře se realizovaly dva programy zásobování vodou téměř současně. První, který financoval UNICEF, Spoje -
né království a Oxfam, byl dokončen v roce 2011. Druhý, financovaný EU a Spojeným královstvím prostřednictvím 
komplexního programu pro zvládání katastrof ( Comprehensive Disaster Management Programme ) a německou 
rozvojovou agenturou31, byl dokončen v roce 2012. Nedostatečná koordinace znamenala, že možnost spojit 
podporu od různých dárců do jednoho programu, a dosáhnout tak větší nákladové účinnosti, nebyla zvážena.
31 Deutsche Gesellschaft für Technische Zusammenarbeit.RÁMEČEK  119
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
33.  Ochota dárců koordinovat své činnosti se ve čtyřech navštívených zemích 
značně různí:
a) v Bangladéši, Tanzanii a Ugandě se o financování opatření v oblasti 
klimatu diskutuje v tematických pracovních skupinách, ale provádě -
ní programů není vždy dobře koordinováno (viz bod 32)32. Vedoucí 
misí členských států EU v Bangladéši vyjádřili o společném progra -
mování, jak je navrženo v závěrech Rady, pochybnosti33;
b) v Indonésii existuje konkurence mezi dárci a role a působnost vlá -
dy v oblasti změny klimatu jsou nejasné. Situaci navíc ztěžují další 
činitele: velikost země, její značné přírodní zdroje a finanční kapa -
cita, která přitahuje mnoho dárců34 s různými národními agendami. 
Dominuje zde několik dárcovských zemí, které hrají „přirozenou ve -
doucí úlohu“, neboť poskytují velmi značné objemy financování35.
34.  Stejně jako jiné formy zahraniční pomoci i financování opatření v oblasti 
klimatu je náchylné ke korupci36. S tímto problémem se silně potýkají 
Bangladéš, Indonésie, Tanzanie i Uganda37. Koordinace dárců má pro 
minimalizaci rizika korupce zásadní význam.
35.  V Ugandě vytvořili mezinárodní dárci v roce 2009 program společné re -
akce na korupci ( Joint Response to Corruption ). Poté, co nejvyšší kontrolní 
úřad Ugandy v roce 2012 odhalil, že miliony USD od dárců zmizely, něko -
lik dárců, včetně Komise a členských států, pozastavilo Ugandě pomoc. 
V Tanzanii proběhl v rámci partnerství pro globální rozpočtovou podporu 
dialog na vysoké úrovni o korupci.
36.  V Bangladéši, jejíž korupci jeden významný dárce Účetnímu dvoru popsal 
jako „nehoráznou“, byly zřízeny dva svěřenecké fondy – jeden zřídila vláda 
(bangladéšský svěřenecký fond pro změnu klimatu – Bangladesh Climate 
Change Trust Fund ) a druhý mezinárodní dárci, včetně EU, s cílem snížit 
svěřenecká rizika (bangladéšský fond pro odolnost vůči změně klimatu – 
Bangladesh Climate Change Resilience Fund ). V Indonésii se většina dárců, 
včetně EU, kvůli nedostatečným mechanismům správy a řízení rozhodla, 
že se na indonéském svěřeneckém fondu pro změnu klimatu ( Indonesia 
Climate Change Trust Fund ) nebude podílet.32 Například v Ugandě 
hodlá Světová banka 
financovat nový program 
zásobování vodou a hygieny, 
ačkoli již existuje program 
spolufinancovaný jinými 
dárci, včetně EU, který 
funguje dobře.
33 Závěry Rady č. 16773/11  
ze dne 14. listopadu 2011.
34 Podle delegace EU je 
v zemi kolem 50 dárců.
35 Například zatímco 
oficiální rozvojová pomoc 
EU Indonésii v letech 
2009–2010 činila v průměru 
109 milionů USD, Japonsko 
poskytlo 1 505 milionů USD, 
Francie 326 milionů USD, 
USA 269 milionů USD 
a Německo 172 milionů USD. 
(Zdroj : http://www.oecd.org/
dac/stats/IDN.gif ).
36 Transparency International,  
Global Corruption Report : 
Climate Change (Globální 
zpráva o korupci: Změna 
klimatu) (2011). 
37 Podle indexu vnímání 
korupce organizace 
Transparency International se 
všechny čtyři umísťují mezi 
176 zeměmi a územími nízko: 
Tanzanie (102),  
Indonésie (118), Uganda (130) 
a Bangladéš (144)  
(Zdroj : http://cpi.transparency.
org/cpi2012/results/).20
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
37.  V Bangladéši a Indonésii však nebyl zahájen institucionalizovaný dialog 
podobný iniciativám v Ugandě a Tanzanii a Komise ani takový dialog ne -
navrhla. Dárci v těchto zemích musí svou koordinaci v boji proti korupci 
zintenzivnit38.
38.  Velký vliv na účinnost pomoci má ochota národních vlád hrát význam -
nou roli při podpoře dárcovské koordinace a dělby práce. Zjištění ze čtyř 
navštívených zemí byla různorodá:
a) vláda Bangladéše se aktivně podílí na vytváření partnerských skupin 
a jim podřízených pracovních skupin. Bangladéš byla první zemí na 
světě, která zveřejnila společnou strategii spolupráce podle Pařížské 
deklarace a akčního programu z Akkry, které pomohly zajistit větší 
doplňkovost dárcovských programů39;
b) vlády Ugandy a Tanzanie se účastní společných tematických pra -
covních skupin s rozvojovými partnery, i když některá ministerstva 
raději udržují dvoustranné vztahy, aby tak mohla využívat možných 
názorových rozdílů mezi rozvojovými partnery;
c) v Indonésii sdílí odpovědnost za koordinaci opatření v oblasti změ -
ny klimatu celá řada subjektů40 a odpovědnost za koordinaci není 
dárcům jasná.
39.  Posílit vlastní odpovědnost dané země a napomoci koordinaci dárců 
může jediná a jasná národní strategie pro oblast klimatu. Jako příklad 
dobré praxe slouží Bangladéš, zatímco Indonésie má několik údajných 
strategií a politik. Samotná strategie ovšem lepší výsledky nezajistí41. 
Účetní dvůr zjistil, že ve všech čtyřech navštívených zemích oslabuje 
strategie a akční plány v oblasti změny klimatu nedostatečné stanovení 
priorit na úrovni vlády.38 Účetní dvůr již dříve 
při několika příležitostech 
upozornil, že Komise musí 
rizikům korupce u zahraniční 
pomoci věnovat větší 
pozornost. Viz například 
zvláštní zpráva č. 11/2010 
„Jak Komise řídí obecnou 
rozpočtovou podporu 
v zemích AKT, Latinské 
Ameriky a Asie“ a zvláštní 
zpráva č. 4/2013 „Spolupráce 
EU s Egyptem v oblasti 
správy věcí veřejných“  
(http://eca.europa.eu).
39 Společná strategie 
spolupráce však byla 
v roce 2011 pozastavena, 
když se objevila obvinění 
z korupce týkající se 
významného programu 
financovaného Světovou 
bankou.
40 Například Bappenas 
(ministerstvo národního 
rozvojového plánování), 
Národní rada pro změnu 
klimatu nebo zvláštní 
skupina REDD.
41 Například v Indonésii 
vzniklo od roku 2007 několik 
národních akčních plánů 
a plánů pro změnu klimatu, 
které však neusnadňují 
koordinaci dárců.21
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
KOMISE A  ČLENSKÉ STÁTY SE NEDOHODLY , JAK ZVÝŠIT DLOUHODOBÉ 
FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V  OBLASTI KLIMATU
40.  Po Kodaňské dohodě začala Komise více usilovat o zvýšení celkového 
financování, které EU a členské státy věnují na oblast klimatu, tím, že 
hledala možné inovativní zdroje, aby splnila závazek pro rok 2020 (viz 
body 5 a 11)42:
 ο výnosy z dražeb v rámci systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS),
 ο stanovení cen za uhlík v rámci mezinárodní letecké a námořní dopravy,
 ο nový mechanismus trhu s uhlíkem,
 ο zdanění finančního sektoru,
 ο přístup k financování v oblasti klimatu prostřednictvím mezinárodních 
a dalších rozvojových bank.
41.  Komise s různou měrou úspěchu podnikla ve spolupráci s členskými státy 
několik iniciativ na využití těchto možných inovativních zdrojů financo -
vání (viz příloha V ), nicméně některé nevyřešené problémy zůstávají:
a) předpokládá se, že největším zdrojem financování opatření v oblasti 
klimatu v souvislosti s plněním závazků přijatých v Kodaňské doho -
dě, bude soukromé financování. Neexistuje ovšem žádná globální 
dohoda o tom, které typy výdajů budou považovány za soukromé 
financování43. Navzdory opakovaným závěrům Rady44 a několika 
iniciativám Komise45 Komise a členské státy zatím ke společnému 
stanovisku nedospěly;
b) přes závazek Rady, že bude „hledat způsob, jak posílit financování 
těchto opatření v letech 2013 až 2020“46, Komise zatím nenavrhla 
podrobný plán. Nebylo zatím rozhodnuto, jaký objem financování 
je možno použít pro rozvojové země a jaké budou příspěvky jed -
notlivých členských států.42 SEK(2010) 409 v konečném 
znění ze dne 1. dubna 2010 
a SEK(2011) 487 v konečném 
znění ze dne 8. dubna 2011.
43 OECD, Comparing 
Definitions and Methods 
to Estimate Mobilised 
Climate Finance (Srovnání 
definicí a metod pro odhad 
mobilizovaného financování 
opatření v oblasti klimatu), 
květen 2013.
44 Viz 3 167. závěry Rady 
pro hospodářské a finanční 
věci ze dne 15. května 2012 
nebo 3 198. závěry Rady pro 
hospodářské a finanční věci 
ze dne 13. listopadu 2012.
45 V srpnu 2011 zaslala 
Komise členským státům 
dotazník k definici a roli 
soukromého financování 
v oblasti klimatu, na který 
však odpověděla méně než 
polovina členských států 
(plus EIB). Diskuse pokračují 
na úrovni pracovní skupiny 
a expertních skupin Rady. 
Přestože bylo díky výměně 
zkušeností s mobilizací 
soukromého financování 
mezi členskými státy 
dosaženo určitého pokroku, 
k dohodě se zatím nedospělo.
46 Tisková zpráva  
z 3 088. zasedání Rady pro 
hospodářské a finanční 
věci ze dne 17. května 2011 
a závěry Rady o financování 
opatření v oblasti klimatu 
z 3 115. zasedání Rady pro 
hospodářské a finanční věci 
ze dne 4. října 2011.22
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
DOSUD NENÍ ZAVEDEN ÚČINNÝ SYSTÉM MONITOROVÁNÍ, 
VYKAZOVÁNÍ A  OVĚŘOVÁNÍ
42.  Účinný rámec monitorování, vykazování a ověřování může zlepšit účinné 
využívání veřejných a soukromých financí. Řádné podávání zpráv má 
zásadní význam pro budování důvěry mezi dárcovskými a přijímajícími 
zeměmi posilováním odpovědnosti, důvěryhodnosti a transparentnosti.
43.  Bezprostředně po rámci UNFCCC pro dvouleté podávání zpráv přijatém 
v únoru 201347 vstoupil v červnu 2013 v platnost mechanismus48 moni -
torování a vykazování emisí skleníkových plynů. Mechanismus monitoro -
vání a vykazování emisí skleníkových plynů jde nad rámec pro podávání 
zpráv stanovený v UNFCCC, neboť vyžaduje, aby členské státy podávaly 
zprávy o tom, jak využívají příjmy ze systému pro obchodování s emisemi 
pro financování opatření v oblasti klimatu, a také o veřejném (tj. nikoli 
soukromém) financování opatření v oblasti klimatu poskytovaném roz -
vojovým zemím.
44.  I když byly dohodnuty společné formáty výkazů, společné standardy 
a definice dohodnuty nebyly. Nový mechanismus tedy zatím nezajišťuje 
dostatečnou srovnatelnost údajů. Dosud nebyla vyřešena zejména otázka 
rozdílných vnitrostátních definicí „nových a dodatečných zdrojů“, uplat -
ňování tzv. ukazatelů z Ria a rozdílu mezi přísliby a platbami – všechny 
tyto záležitosti mohou ovlivnit to, do jaké míry se mezinárodní financo -
vání opatření v oblasti klimatu skutečně zvyšuje.
„NOVÉ A  DODATEČNÉ ZDROJE“
45.  V Kodaňské dohodě z roku 2009 byla zdůrazněna potřeba „nových a do -
datečných zdrojů“, avšak tento pojem nebyl vymezen. Evropský parla -
ment vyzval, aby zdroje EU určené na přizpůsobování se změně klimatu 
a zmírňování jejích důsledků byly zařazeny mezi priority 0,7% cíle ofici -
ální rozvojové pomoci49. Dodnes neexistuje společně schválená definice 
„nových a dodatečných zdrojů“ a dárci (včetně jednotlivých členských 
států) uplatňují svůj vlastní přístup50.47 http://unfccc.int/resource/
docs/2012/cop18/eng/08a03.
pdf.
48 Nařízení Evropského 
parlamentu a Rady 
(EU) č. 525/2013 ze 
dne 21. května 2013 
o mechanismu monitorování 
a vykazování emisí 
skleníkových plynů 
a podávání dalších informací 
na úrovni členských států 
a Unie vztahujících se ke 
změně klimatu a o zrušení 
rozhodnutí č. 280/2004/ES 
(Úř. věst. L 165, 18.6.2013, 
s. 13).
49 Usnesení Evropského 
parlamentu o konferenci 
o změně klimatu v Durbanu, 
P7_TA(2011)0504 
(16. 11. 2011).
50 Zpráva o odpovědnosti 
EU při financování rozvoje za 
rok 2012: přezkum pokroku 
EU a jejích členských států, 
s. 44 ( http://eur-lex.europa.
eu/LexUriServ/LexUriServ.
do?uri=SEC:2011:0500:  
FIN:EN:PDF ). Viz též např. 
zprávu OECD Development 
Perspectives for a Post-2012 
Climate Financing Architecture  
(Perspektivy vývoje struktury 
financování opatření v oblasti 
klimatu po roce 2012), s. 8.23
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
46.  V červnu 2010 navrhla Komise společný přístup k definici „dodatečné -
ho“ financování. Některé členské státy s tím však nesouhlasily. Průzkum 
Komise provedený u členských států v roce 2011 ukázal, kolik různých 
definicí se používá. Účetní dvůr může potvrdit, že ve čtyřech šetřených 
členských státech51 se použité vymezení „nových a dodatečných zdrojů“ 
velmi lišilo (viz příloha VI ).
47.  Některé významné příspěvky na FSF vykazované členskými státy obsa -
hují již dříve přijaté závazky52. Některé členské státy (například Belgie, 
Španělsko a Švédsko) považují financování Globálního fondu pro životní 
prostředí (GEF) za součást svých závazků vůči FSF, jiné (jako Francie, Fin -
sko a Spojené království) je započítávají jen částečně, zatímco Dánsko 
a Německo je nezapočítávají vůbec53.
UKAZATELE Z  RIA
48.  Změna klimatu je obvykle prvek začleněný do programů pomoci, které 
sledují i jiné rozvojové cíle54. Identifikování programů souvisejících se 
změnou klimatu tudíž vyžaduje i určitou míru úsudku: nejobecněji přijí -
manou metodou vyhledávání výdajů souvisejících se změnou klimatu je 
metodika „ukazatelů z Ria“ vypracovaná Výborem OECD pro rozvojovou 
pomoc55.
49.  Přestože téměř veškeré financování pro FSF EU poskytují členské státy, 
které jsou povinny ve svých zprávách pro Výbor OECD pro rozvojovou 
pomoc používat ukazatele z Ria56, Komise a členské státy se dosud ne -
dohodly na společném souboru parametrů, jejichž pomocí by se složka 
v programech posouzených pomocí ukazatelů z Ria připadající na fi -
nancování opatření v oblasti klimatu kvantifikovala. Takže Komise sice 
používá svou vlastní klasifikaci ukazatelů z Ria, má však nedostatečný 
přehled o tom, jak postupují členské státy, a nemůže tudíž vědět, zda 
jsou vykázané údaje srovnatelné a zda celkové částky souhlasí.51 Německo, Francie, Itálie 
a Spojené království. Účetní 
dvůr tyto čtyři členské státy 
vybral na základě vyšších 
částek poskytovaných na 
iniciativu FSF EU.
52 Seznam programů FSF EU 
například zahrnuje příspěvky 
od členských států pro fond 
pro čisté technologie, pilotní 
program pro odolnost vůči 
změně klimatu nebo Globální 
fond pro životní prostředí 
(GEF). Tato zvýšení se však 
neodráží ve zprávách správců 
těchto fondů.
53 J. Brown, M. Stadelmann,  
L. Hörnlein, Fast-start finance 
to address climate change: 
what we know at the mid-point  
(Financování rychlého startu 
při řešení změny klimatu: co 
víme v polovině období), 
Overseas Development 
Institute, 2011.
54 Jako zemědělství, 
energetika nebo vzdělávání.
55 Ukazatele z Ria jsou od 
roku 2007 pro členy Výboru 
OECD pro rozvojovou 
pomoc povinné, a jsou tudíž 
nejobecněji přijímanou 
metodikou.
56 Členy Výboru OECD pro 
rozvojovou pomoc není 
čtrnáct členských států: 
Bulharsko, Česká republika, 
Estonsko, Chorvatsko, Kypr, 
Lotyšsko, Litva, Lucembursko, 
Maďarsko, Malta, Polsko, 
Rumunsko, Slovinsko 
a Slovensko.24
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ZÁVAZKY , PŘÍSLIBY A  PLATBY
50.  Kodaňská dohoda nespecifikovala, co závazky dárců získat prostředky na 
financování opatření v oblasti klimatu skutečně znamenají. Dárci (včet -
ně členských států) tak své částky určené na FSF vykazují na základě 
příslibů (přidělených částek), a nikoli skutečných plateb v hotovosti (vy -
placených částek). Tento problém se netýká jen EU57. Mnoho specializo -
vaných vícestranných fondů, jejichž prostřednictvím Komise a členské 
státy opatření v oblasti klimatu financují, nevykazuje výplaty prostředků 
důsledně. V květnu 2013 OECD informovala o nejistotě ohledně toho, 
co znamená výraz „mobilizovat“ v kontextu mezinárodního financování 
opatření v oblasti klimatu, a o důsledcích, které to může mít pro důvěru 
a transparentnost58.
51.  U FSF Účetní dvůr na základě vlastního rozboru odhaduje, že v polovině 
roku 2013 Komise přijala závazky ke 155 milionům EUR a vyplatila 38 mi -
lionů EUR.
ROZSAH SPLNĚNÍ ZÁVAZKU VŮČI FSF JE NEJASNÝ
52.  EU a její členské státy každoročně zasílali UNFCCC údaje o svých pří -
spěvcích za každý rok ze tří let trvání iniciativy FSF. Údaje, které sestavila 
Komise, se týkaly příspěvků Komise a členských států. Každou zprávu 
pak přijala Rada, načež ji předsednictvo EU a Komise společně předložily 
UNFCCC.
53.  V závěrečné zprávě59 předložené 29. května 2013 UNFCCC se uvádí, že EU 
a její členské státy během období 2010 až 2012 mobilizovaly 7,34 miliar -
dy EUR. To přesahuje celkový závazek 7,2 miliardy EUR přijatý v roce 2009 
(viz graf 3 ). Rada konstatovala, že celkový závazek byl splněn.57 V letech 2003 až 2011  
činila celková hodnota 
závazků, částek schválených 
k vyplacení a vyplacených 
částek globálních 
klimatických fondů 
na celosvětové úrovni 
30,88 miliardy USD (závazky), 
9,34 miliardy USD (částky 
schválené k vyplacení) 
a 1,92 miliardy USD 
(vyplacené částky).  
Zdroj : The Atlas of Climate 
Change  (Atlas změny klimatu), 
Dow & Downing, 2011; číselné  
údaje získány z  www.
ClimateFundsUpdate.org .
58 „Nejasnost ohledně 
‚mobilizovaného‘ financování 
v oblasti klimatu a toho, 
co by mohlo představovat 
vhodné pokyny pro ocenění, 
vykazování a ověřování, 
má v kontextu UNFCCC 
významné politické důsledky, 
neboť tato jasnost se 
vyžaduje pro budování 
důvěry a transparentnosti 
a také pro zlepšování 
vzájemného vyvozování 
odpovědnosti“. OECD  
Climate Change Expert Group 
Paper No 2013(2)  (Studie 
odborné skupiny OECD pro 
změnu klimatu č. 2013(2)), 
květen 2013.
59 Každá zpráva vychází  
z úhrnných údajů a obsahuje 
přílohu s podrobným 
seznamem jednotlivých 
opatření („seznam intervencí“) 
podpořených Komisí  
a členskými státy. Seznam 
intervencí ovšem neobsahuje 
součet jednotlivých opatření.  
(http://ec.europa.eu/
clima/policies/finance/
international/faststart/
documentation_ en.htm ).25
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
54.  Účetní dvůr nebyl schopen sesouhlasit vykázanou částku 7,34 miliar -
dy EUR s údaji v „seznamu intervencí“59. Účetní dvůr odhadl, že součet 
intervencí činí přibližně 5,48 miliardy EUR, takže vzniká rozdíl 1,86 miliar -
dy EUR (25 % vykázané celkové částky). Komise správnost údajů předlože -
ných členskými státy nepřezkoumávala a rozdíly není schopna vysvětlit.
55.  Vzhledem k těmto rozdílům a chybějícím společným definicím a meto -
dám určování výdajů souvisejících s klimatem je nejasné, nakolik EU a její 
členské státy svůj závazek vůči FSF splnily.
ZÁVAZKY VŮČI FSF PODLE DÁRCŮ
(v mil. EUR1)
1 Závazky rozvinutých zemí činily 31,2 miliardy USD. Tato částka byla vypočtena na základě směnného kursu, který použila EU a její člen -
ské státy pro převod svého závazku ve výši 10 miliard USD na 7,2 miliardy EUR.
Zdroj:  http://climateanalytics.org/sites/default/files/attachments/news/20101005_FastStartFinance_update.pdf.GRAF  3
360
274
257
9410 800
7 200
3 4567 050
150Austrálie
Kanada
Norsko
Švýcarsko
USA
Japonsko
EU
Členské státy EU
Komise EU26
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
KOMISE A  ČLENSKÉ STÁTY NEPODNIKLY SPOLEČNÉ KROKY ,  
ABY SNÍŽILY ROZTŘÍŠTĚNOST FONDŮ V  OBLASTI KLIMATU
56.  V posledních letech se v celém světě objevila záplava fondů souvisejí -
cích se změnou klimatu. Toto rozrůstání počtu mechanismů financová -
ní vytváří velmi roztříštěný systém, který s sebou nese významné pro -
blémy, pokud jde o koordinaci, vlastnickou odpovědnost a vyvozování 
odpovědnosti.
57.  Podle odhadu Rozvojového programu OSN (UNDP) existuje více 
než 50 mezinárodních veřejných fondů, 45 trhů s uhlíkem a 6 000 fondů 
soukromého kapitálu, které financují opatření v oblasti změny klimatu60, 
přičemž každý z nich má svou řídicí strukturu. Jak konstatuje Světová 
banka, hrozí, že tato roztříštěnost sníží celkovou účinnost financování 
opatření v oblasti klimatu61. Pařížská deklarace uvádí62, že dárci by se 
měli snažit uplatňovat společné a zjednodušené postupy, aby zabránili 
zdvojování a snížili náklady na transakce, a Organizace pro hospodářskou 
spolupráci a rozvoj (OECD) upozornila, že by mohlo být vhodné jasnější 
vymezení rolí jednotlivých vícestranných fondů, jejich lepší koordinace, 
případně konsolidace některých fondů63.
58.  Komise a členské státy uvolňují financování v oblasti klimatu pomocí jak 
dvoustranných, tak vícestranných kanálů. V roce 2010 používaly až 22 ví -
cestranných kanálů64.
59.  Při koncipování vlastních programů Komise o tom, že sníží roztříštěnost 
fondů v oblasti klimatu, neuvažovala jako o prioritě, ani o této otázce 
nediskutovala s členskými státy.
60.  Komise navrhla vytvořit globální alianci pro boj proti změně klimatu 
(GCCA) jako „odpověď EU na rozvojový rozměr změny klimatu“65. Rada 
tento návrh v listopadu 2007 podpořila, avšak upozornila, že je třeba „co 
nejlépe využívat“ mechanismy, které již existují jak na úrovni EU, tak na 
globální úrovni, a zdůraznila, že GCCA „pouze doplňuje“ stávající proce -
sy a rámce66. Na GCCA přispělo (většinou nevelkou částkou) pouze pět 
členských států67 a přes několik pokusů povzbudit větší účast se Komisi 
podporu EU pro tuto její přední iniciativu nepodařilo rozšířit.60 UNDP , Blending Climate 
Finance through National Climate 
Funds  (Kombinování financování 
v oblasti klimatu prostřednictvím 
národních klimatických fondů), 
2011, s. 6. Analýza vícestranných 
mechanismů financování, viz 
OECD, Development Perspectives 
for a Post-2010 Climate Financing 
Architecture  (Perspektivy vývoje 
struktury financování opatření 
v oblasti klimatu po roce 2010) 
(http://www.oecd.org/datao -
ecd/47/52/47115936.pdf ).
61 Světová banka, World Develo -
pment Report 2010: Development 
and Climate Change (Zpráva 
o rozvoji ve světě za rok 2010: 
rozvoj a změna klimatu), 2009.  
62 OECD, Pařížská deklarace 
o účinnosti pomoci , 2005, s. 6.
63 OECD, Development 
Perspectives for a Post-2012 
Climate Financing Architecture 
(Perspektivy vývoje struktury 
financování opatření v oblasti 
klimatu po roce 2012), 2011, 
s. 23.
64 Financování rychlého startu 
EU pro Cancún, dokument Rady 
č. 15889/10.
65 Evropská komise (2008): Pra -
covní dokument útvarů Komise: 
Implementation Framework 
of the Global Climate Change 
Alliance  (Rámce provádění pro 
globální alianci pro boj proti 
změně klimatu), s. 4.
66 Viz závěry Rady ve složení 
pro obecné záležitosti a vnější 
vztahy ze dne 20. listopadu 2007 
(http://register.consilium.europa.
eu/pdf/en/07/st15/st15103.
en07.pdf ).
67 GCCA kombinuje 
příspěvky z rozpočtu EU 
(166 milionů EUR), ERF 
(40 milionů EUR) a členských 
států: Irsko (31 milionů EUR), 
Švédsko (5,1 milionu EUR), 
Estonsko (0,8 milionu EUR), 
Kypr (0,6 milionu EUR) a Česká 
republika (0,2 milionu EUR).27
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
61.  GCCA nebyla začleněna ani do činnosti členských států, ani do vlastního 
plánování Komise. Komise obtížně přesvědčovala členské státy o přidané 
hodnotě iniciativy. K výraznému nesouladu mezi původními ambicemi 
GCCA a skutečně dosaženými výsledky přispěla i skutečnost, že členské 
státy se za návrh Komise založit GCCA důsledně nepostavily a následně 
se zdráhaly iniciativu aktivně podporovat.
62.  Založení GCCA v letech 2007–2008 předcházelo jak závěrům Komise 
o změně klimatu a rozvoji v roce 2009, podle nichž by se již neměly zaklá -
dat žádné další vertikální fondy pro přizpůsobování se změně klimatu, tak 
dohodě z konference smluvních stran 16 v Cancúnu v roce 2010 o zřízení 
GCF. Komise však ve světle těchto změn nepřehodnotila, zda je nutné 
GCCA zachovat. Také členské státy se zdráhaly sloučit nebo ukončit své 
národní klimatické fondy nebo dosáhnout větších synergií mezi sebou, 
aby tak snížily transakční náklady a administrativní zátěž pro rozvojové 
země.
63.  Zelený klimatický fond (GCF) byl založen, aby napomáhal splnit cíle Ko -
daňské dohody zvýšením mezinárodního financování opatření v oblasti 
klimatu do roku 2020 na 100 miliard USD ročně. Zahájení činnosti GCF 
připravoval dočasný výbor. Některé členské státy poskytly společné pří -
spěvky (např. Dánsko a Nizozemsko), zatímco Komise a jiné členské státy 
přispěly samostatně (např. Německo a Spojené království). EU a členské 
státy nejednaly společně.
64.  Za rozhodnutí o financování, včetně mechanismů jeho poskytování, zod -
povídá správní rada GCF. Když bylo v květnu 2012 dohodnuto jmenování 
zástupců rozvinutých zemí do správní rady, bylo sedm z dvanácti křesel 
přiděleno členským státům. Ačkoli Rady vyjádřila podporu přidělení jed -
noho křesla Komisi jako zástupci EU68, členské státy s tím ve skutečnos -
ti nesouhlasily69. Komise je hlavním vyjednavačem EU na konferencích 
smluvních stran a v souladu se Smlouvou a Evropským konsensem o roz -
voji má podporovat koordinaci, avšak chybí u jednacího stolu největšího 
fondu, který se má změnou klimatu zabývat.68 3 167. zasedání Rady pro 
hospodářské a finanční věci, 
15. května 2012.
69 Proti křeslu pro EU se 
postavila Ruská federace 
a Spojené státy se 
zdůvodněním, že by to 
pro některé členské státy 
znamenalo dvojí zastoupení.28
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
65.  Účetní dvůr dospěl k závěru, že Komise řídila výdaje EU související s kli -
matem z rozpočtu EU a ERF dobře. Má-li však EU maximalizovat svůj mezi -
národní dopad, koordinace mezi Komisí a členskými státy při financování 
opatření v oblasti klimatu pro rozvojové země by se měla podstatně 
zlepšit.
66.  Pokud jde o řízení podpory související s klimatem z rozpočtu EU a ERF, 
vedla si Komise dobře. V souladu se závazky pro danou politiku zvyšovala 
od roku 2007 pravidelně výdaje související s klimatem a během obdo -
bí 2014–2020 hodlá toto financování výrazně zvýšit (viz body 18–20). 
Komise se zaměřila na příslušné globální priority a uzpůsobila své pro -
gramy konkrétním okolnostem v jednotlivých partnerských zemích (viz 
body 21–25). 
67.  Komise a členské státy koordinují financování opatření v oblasti klimatu 
pro rozvojové země neuspokojivě. Komise v některých oblastech ne -
hrála dostatečně vůdčí úlohu a členské státy nedostatečně reagovaly 
na některé její iniciativy. Přes určitá zlepšení v koordinaci mezi Komisí 
a členskými státy během zkoumaného období je třeba vyvinout nemalé 
další úsilí, aby se programy EU a programy členských států vzájemně do -
plňovaly a aby se předcházelo korupci a bojovalo se s ní (viz body 28–39). 
V řadě klíčových otázek nebyla přijata společná stanoviska a postupy. 
Komise a členské státy se nedohodly na tom, jak splnit závazek zvýšit do 
roku 2020 financování opatření v oblasti klimatu. Neexistuje společná 
definice „nového a dodatečného“ financování v oblasti klimatu a  „soukro -
mého financování“ a při identifikaci programů souvisejících s klimatem 
se ukazatele z Ria neuplatňují jednotným způsobem (viz body 40 a 41).
68.  Dosud nebyl zřízen účinný systém výkaznictví poskytující úplné a spo -
lehlivé informace o výdajích Komise a členských států souvisejících s kli -
matem, který by monitoroval plnění závazků v souvislosti s financováním 
opatření v oblasti klimatu (viz body 42–51), a není zřejmé, nakolik byl 
splněn závazek vůči FSF (viz body 52–55). Nebyl učiněn žádný pokus, jak 
snížit rozrůstání počtu fondů v oblasti klimatu, což s sebou přináší riziko 
neefektivnosti, nedostatečného vyvozování odpovědnosti a roztříštěnosti 
pomoci (viz body 56–64).ZÁVĚRY A DOPORUČENÍ29
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
69.  Účetní dvůr předkládá následující doporučení:
Komise by měla Radě navrhnout podrobný plán zvyšování finančních 
prostředků v oblasti klimatu, aby bylo dosaženo cíle pro rok 2020  stano -
veného v  Kodaňské dohodě, včetně definice soukromého financování.
Komise a ESVČ by měly podávat zprávy o tom, v jakém rozsahu je cíl EU 
použít 20 % rozpočtu EU a ERF v letech 2014–2020 na opatření souvise -
jící s klimatem realizován v rámci rozvojové pomoci, s uvedením částek, 
k nimž byl přijat závazek, a vyplacených částek.
Komise by si měla nechat vypracovat nezávislé hodnocení globální 
aliance pro boj proti změně klimatu, včetně analýzy, proč se ji většina 
členských států rozhodla nespolufinancovat.Aby se zlepšila transparentnost a vyvozování odpovědnosti ve vztahu 
k financování v oblasti klimatu, které EU poskytuje, měly by se Komise 
a členské státy v rámci nařízení o mechanismu monitorování dohodnout 
na společných standardech pro monitorování, vykazování a ověřování, 
zejména pokud jde o  definici „nových a  dodatečných zdrojů“, používání 
ukazatelů z Ria a vykazování vyplacených částek financování v oblasti 
klimatu.DOPORUČENÍ  1
DOPORUČENÍ  3
DOPORUČENÍ  4DOPORUČENÍ  230
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
Komise a členské státy by měly ve vztahu k financování opatření v ob -
lasti klimatu intenzivněji spolupracovat při realizaci Kodexu chování 
EU pro dělbu práce v rámci rozvojové politiky, zejména pokud se týká 
výměny informací o částkách vyčleněných pro jednotlivé země, spo -
lečném programování a o prevenci korupce při financování opatření 
v oblasti klimatu a boji s ní.DOPORUČENÍ  5
Tuto zprávu přijal senát III, jemuž předsedá Karel PINXTEN, člen Účetního 
dvora, v Lucemburku na svém zasedání dne 10. prosince 2013.
Za Účetní dvůr
předseda
Vítor  Manuel  da SILVA  CALDEIRA
31
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
1 Pouze členové OSN.
Zdroje:  http://www.un.org/special-rep/ohrlls/ohrlls/allcountries-regions.pdf  
a http://en.wikipedia.org/wiki/List_of_sovereign_states_and dependent_territories_in_Africa.NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ, MALÉ OSTROVNÍ ROZVOJOVÉ STÁTY A AFRIKAPŘÍLOHA I
Nejméně rozvinuté země
AFRIKAMalé ostrovní rozvojové státy1
Afghánistán
BangladéšBhútánKambodžaLaosMyanmarNepálJemenHaitiKiribatiMaledivySamoaŠalamounovy ostrovyVýchodní TimorTuvaluVanuatu
KapverdyKomoryGuinea-BissauSvatý Tomáš a Princův ostrov
MauriciusSeychelyAntigua a BarbudaBahamyBarbadosBelizeKubaDominikaDominikánská republikaFidžiGrenadaGuyanaJamajkaMarshallovy ostrovyMikronésieNauruPalauPapua-Nová GuineaSvatý Kryštof a NevisSvatá LucieSvatý Vincenc a GrenadinySingapurSurinamTongaTrinidad a Tobago 
Eritrea
EtiopieGambieGuineaLesothoLibérieMadagaskar
Malawi
MaliMauritánieMosambikNigerRwandaSenegal AngolaBeninBurkina FasoBurundiStředoafrická republika
Čad
Demokratická 
republika Kongo
DžibutskoRovníková GuineaSierra LeoneSomálskoSúdánTanzanieTogoUgandaZambie 
Alžírsko
BotswanaKamerunPobřeží slonovinyEgyptGabonGhanaKeňaLibyeMarokoNamibieNigérie
Konžská republika
Jižní AfrikaJižní SúdánSvazijskoTuniskoZimbabwe32
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU, KTERÉ POSKYTL EUROPEAID V LETECH 2003–2012
Komise financuje opatření v oblasti klimatu v kontextu vnější pomoci z těchto hlavních zdrojů:
a) evropský rozvojový fond (ERF), který je hlavním nástrojem rozvojové spolupráce s africkými, karib -
skými a tichomořskými státy (AKT) a zámořskými zeměmi a územími;
b) nástroj pro rozvojovou spolupráci (DCI), který pokrývá Latinskou Ameriku, Asii a Střední Asii, Blízký 
východ a Jihoafrickou republiku a také tematické programy;
c) evropský nástroj sousedství a partnerství1, pod nějž spadají země evropské politiky sousedství2 
a Rusko;
d) humanitární pomoc po přírodních katastrofách, jako například záplavy v Pákistánu nebo cunami 
v Indickém oceánu.
Během období 2003–2012 dosáhly přijaté závazky pro financování opatření v oblasti klimatu v rámci 
vnější pomoci, kterou řídí EuropeAid, odhadem 4 650 milionů EUR. Podrobnější členění je uvedeno 
v následujících tabulkách .
TABULKA 1 – ROZDĚLENÍ FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU, KTERÉ POSKYTL 
EUROPEAID ZA OBDOBÍ 2003–2012, PODLE NÁSTROJE FINANCOVÁNÍ
(v mil. EUR)
Rok DCI ENPI ERF Celkem
2003 82 5 33 120
2004 247 27 26 300
2005 118 5 74 196
2006 147 20 94 261
2007 125 162 205 492
2008 283 63 56 402
2009 269 39 436 745
2010 267 163 245 675
2011 337 123 166 626
2012 341 258 234 833
Celkem 2 216 864 1 570 4 650
Poznámka:  součet jednotlivých údajů se kvůli zaokrouhlení nemusí rovnat celkové částce.
1 Od roku 2014 se z něj stane evropský nástroj sousedství .
2 Alžírsko, Arménie, Ázerbájdžán, Bělorusko, Egypt, Gruzie, Izrael, Jordánsko, Libanon, Libye, Moldavsko, Maroko, okupovaná palestinská 
území, Sýrie, Tunisko a Ukrajina.PŘÍLOHA II33
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
TABULKA 2 – ROZDĚLENÍ FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU, KTERÉ POSKYTL 
EUROPEAID, PODLE ZEMĚPISNÉ OBLASTI
(v mil. EUR)
Rok  Afrika  Asie  Latinská 
Amerika  Karibik  Východní 
Evropa 
a Rusko  Středomoří 
a Blízký východ  Oceánie 
a Tichomoří  Více 
regionů  Celkem 
2003 22 22 31 17 5 — 4 19 120
2004 24 82 152 3 4 22 7 6 300
2005 88 41 27 1 5 — 15 20 196
2006 103 25 67 10 15 7 6 28 261
2007 118 18 14 62 101 86 19 74 492
2008 98 85 13 0 114 41 3 47 402
2009 117 55 45 32 1 48 27 419 745
2010 204 104 32 9 45 126 32 123 675
2011 186 101 28 28 72 47 4 160 626
2012 236 100 96 26 98 160 27 90 833
Celkem 1 197 633 504 189 460 537 145 986 4 650
TABULKA 3 – ODHADOVANÉ ROZDĚLENÍ PROSTŘEDKŮ, KTERÉ EUROPEAID PŘIDĚLIL 
NA FINANCOVÁNÍ OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATU PRO ROZVOJOVÉ ZEMĚ, MEZI 
PŘIZPŮSOBOVÁNÍ SE ZMĚNĚ KLIMATU A ZMÍRŇOVÁNÍ JEJÍCH NÁSLEDKŮ
(v mil. EUR)
RokPřizpůsobování se  Zmírňování Celkem1
částka % částka % částka
2003 68 41 % 100 59 % 120
2004 205 41 % 289 59 % 300
2005 117 42 % 160 58 % 196
2006 117 33 % 233 67 % 261
2007 279 39 % 433 61 % 492
2008 103 21 % 388 79 % 402
2009 269 31 % 588 69 % 745
2010 424 54 % 366 46 % 675
2011 401 45 % 490 55 % 626
2012 621 50 % 618 50 % 833
Celkem 2 603 42 % 3 664 58 % 4 650
1  Některé intervence splňují podmínky jak pro zmírňování, tak pro přizpůsobování se. Z tohoto důvodu není celková částka součtem obou 
sloupců.
Poznámka : součet jednotlivých údajů se kvůli zaokrouhlení nemusí rovnat celkové částce .
Zdroj:  databáze EuropeAid.PŘÍLOHA II34
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
PŘÍLOHA II
TABULKA 4 – VÁHA NEJMÉNĚ ROZVINUTÝCH ZEMÍ, MALÝCH OSTROVNÍCH 
ROZVOJOVÝCH STÁTŮ A AFRICKÝCH ZEMÍ VE FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU, KTERÉ 
EUROPEAID POSKYTL V RÁMCI PROGRAMŮ PRO JEDNOTLIVÉ ZEMĚ
(v mil. EUR)
RokPřizpůsobování se celkem Financování opatření v oblasti klimatu celkem
Nejméně rozvinuté 
země, malé ostrovní 
rozvojové státy, africké 
zeměOstatní země Celkem Nejméně rozvinuté 
země, malé ostrovní 
rozvojové státy, africké 
zeměOstatní země Celkem1
částka % částka % částka částka % částka % částka
2003 15 38 % 24 62 % 39 24 32 % 51 68 % 75
2004 13 7 % 175 93 % 188 27 10 % 235 90 % 262
2005 50 78 % 14 22 % 64 64 71 % 26 29 % 90
2006 40 56 % 32 44 % 72 66 52 % 62 48 % 128
2007 69 67 % 34 33 % 104 160 65 % 87 35 % 247
2008 41 60 % 28 40 % 69 97 33 % 195 67 % 291
2009 93 93 % 6 7 % 99 179 87 % 26 13 % 206
2010 142 58 % 105 42 % 248 148 40 % 225 60 % 373
2011 87 67 % 42 33 % 129 127 57 % 94 43 % 221
2012 149 69 % 68 31 % 217 162 56 % 125 44 % 287
Celkem 701 57 % 529 43 % 1 230 1 054 48 % 1 125 52 % 2 179
1 Některé intervence splňují podmínky jak pro zmírňování, tak pro přizpůsobování se. Z tohoto důvodu není celková částka součtem obou 
sloupců.
Poznámka : součet jednotlivých údajů se kvůli zaokrouhlení nemusí rovnat celkové částce.
Zdroj:  databáze EuropeAid.35
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
PŘÍLOHA III
TOKY FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ V OBLASTI KLIMATU POSKYTOVANÝCH EU ROZVOJOVÝM ZEMÍM V LETECH 2007–2013
Evropský rozvojový fondPoložky souhrnného rozpočtu 
(položka 4)
Humanitární 
pomocNRS ENPI Nástroje politikHumanitární ProgramyGeograﬁcké 
programy (5)
Programy 
jednotlivých zemíRegionální 
programyENRTP
(1 miliarda EUR – 
2007–2013)Tematické 
programy (8)Tematické 
programyGeograﬁcké 
programy
Programy 
jednotlivých zemíRegionální 
programySpolupráce 
v rámci AKT
Priorita 1 
(změna klimatu 
a udržitelná energie)Priorita 2 
(životní prostředí 
pro rozvoj)Priorita 3 
(posilování životního 
prostředí a správy 
v oblasti klimatu)
Zřizované facility:
karibská 
investiční facilita
tichomořská 
investiční facilitaInvestiční 
facilita AKT
Svěřenecký fond 
EU-Afrika 
pro infrastrukturuFacility 
pro vodu
Facility 
pro energetiku
Facilita EU-AKT 
pro přírodní 
katastrofy
Program snižování 
rizika katastrof
GFDRRGCCAInvestiční 
facilita 
pro střední Asii
Asijská 
investiční 
facilita
Latinskoamerická 
investiční 
facilitaFINANCOVÁNÍ 
RYCHLÉHO STARTUNástroj pro evropsko-
středomořské 
investice 
a partnerství
Investiční 
facilita 
sousedství
Metody poskytování:
REDD, FLEGT,fond pro 
čisté technologie,
partnerství pro 
připravenost 
trhu atd.GEEREF
Regionální 
fondyv rozvojových 
zemíchMetody poskytování:
společné řízení s OSN 
(UNEP, FCPF), OECD, 
MMF atd. nebo 
centralizované 
řízeníMetody poskytování:
operační ﬁnancování 
UNFCCC, rozvoj kapacit, 
mezinárodní jednání, 
ocenění, vykazování 
a ověřováníVelký africký roh 
(snižování rizika 
katastrof)
Program 
DIPECHOFacility  Úroveň projektů
Kombinované 
facility 
řízené EKKombinované 
facility 
řízené EIBProgram 
řízený 
GŘ ECHO36
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
PŘÍLOHA IV
METODIKA AUDITU A SHROMAŽĎOVÁNÍ DŮKAZNÍCH INFORMACÍ
Níže je uveden schematický přehled koncepce auditu.
PŘEDBĚŽNÁ STUDIE
1. Než byl realizován audit, byla provedena předběžná studie s cílem určit hlavní rizika souvi -
sející s financováním v oblasti klimatu, které poskytuje EU. Tato průzkumná práce spočívala 
v sekundárním výzkumu a pohovorech s pracovníky činnými v hlavních oblastech financo -
vání opatření v oblasti klimatu pro rozvojové země z Komise, ESVČ, nevládních organizací 
a sekretariátu Rady.
POHOVORY
2. Auditoři vedli pohovory s vedoucími pracovníky administrativních anebo finančních oddě -
lení a se zaměstnanci z týmů pro jednotlivé země ze 17 odborů a s vedoucími pracovníky ze 
šesti nevládních organizací. Odbory Komise byly vybrány s ohledem na konkrétní pravomoci 
v jednotlivých oblastech spadajících do rozsahu auditu, zatímco nevládní organizace byly 
zvoleny s cílem získat externí stanoviska od jiných subjektů podílejících se na financování 
v oblasti klimatu.
 ο Z Komise:
Generální ředitelství pro rozvoj a spolupráci (DEVCO1) 
ředitelství C – udržitelný růst a rozvoj
Generální ředitelství pro oblast klimatu (CLIMA)
ředitelství A – mezinárodní a klimatická strategie
ředitelství B – evropské a mezinárodní trhy s uhlíkem
ředitelství C – začlenění přizpůsobení do politik a nízkouhlíkové technologie
Generální ředitelství pro humanitární pomoc a civilní ochranu (ECHO )
ředitelství A, oddělení 4 – specifické tematické politiky
ředitelství B, oddělení 5 – Asie, Latinská Amerika, karibské a tichomořské státy
ředitelství C, oddělení 2 – rozpočet, externí audit, informatika
Generální ředitelství pro hospodářské a finanční záležitosti (ECFIN)
DG ECFIN, ředitelství D, oddělení 4 – globalizace - obchod - rozvoj
1 Také označované jako EuropeAid.37
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
 ο Z Evropské služby pro vnější činnost (ESVČ):
výkonné ředitelství I – horizontální otázky – Asie a Tichomoří
výkonné ředitelství I.B.1 – Čína, Hongkong, Macao, Tchaj-wan, Mongolsko
výkonné ředitelství V.A.4 – země Mercosuru
výkonné ředitelství VI.B1 – globální otázky a boj proti terorismu
výkonné ředitelství pro zdroje A – finance a podpora podniků
 ο Z Evropské investiční banky (EIB):
ředitelství pro projekty – kancelář pro environmentální, klimatické a sociální záležitosti
ředitelství pro operace mimo Evropskou unii a kandidátské země
ředitelství pro finanční kontrolu
 ο Ze sekretariátu Rady:
ředitelství E, oddělení 1B – změna klimatu, koordinace a horizontální otázky
 ο Z nevládních organizací:
Oxfam International  (Brusel) a kanceláře Oxfamu v Bangladéši a Ugandě
CAN Europe a CAN Tanzania  (Tanzania Civil Society Forum on Climate Change a Climate 
Action Network )
WWF (bruselské kanceláře)
Concern Worldwide  (Bangladéš)
Shushilan  (Bangladéš)
World Agroforestry Centre  (Indonésie)
DOTAZNÍK
3. Čtyřem členským státům EU byl zaslán písemný dotazník s cílem získat informace a jejich 
stanoviska.PŘÍLOHA IV38
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
VÝBĚR ZEMÍ A REGIONŮ
4. K dokumentárnímu přezkumu bylo vybráno 16 zemí a dva regiony. Výběr se prováděl podle 
následujících kritérií:
 ο koordinace: země, v nichž existuje dostatek dárců, aby bylo možno posoudit dělbu práce mezi nimi,
 ο rozsah financování opatření v oblasti klimatu: země, které od roku 2002 od Komise obdržely  
významný objem finančních prostředků na opatření v oblasti klimatu,
 ο rozvojové charakteristiky a citlivost na změnu klimatu: země v různých situacích, jako jsou  
nejméně rozvinuté země, malé ostrovní rozvojové státy, země BRICS2 a jedna země, která  
dostává významný objem financování v oblasti klimatu přesto, že má poměrně vysoké  
postavení na indexu lidského rozvoje,
 ο zeměpisné rozdělení: země z různých zeměpisných oblastí: Afrika, Asie a Tichomoří, Latinská  
Amerika a země evropského sousedství.
5. Byly vybrány tyto země: Bangladéš, Bolívie, Brazílie, Středoafrická republika, Čína, Etiopie, 
Guyana, Indonésie, Mali, Maroko, Mauricius, Nikaragua, Tanzanie, Uganda, Ukrajina a Vanuatu. 
6. Jako regiony k analýze byly vybrány východní Afrika a Asie, neboť od Komise dostávají nejvyšší 
objem finančních prostředků na opatření v oblasti klimatu.
VÝBĚR VZORKŮ
7. Testovalo se uplatňování ukazatelů z Ria v souladu se závazkem Komise vůči FSF a za tímto 
účelem byl analyzován náhodný vzorek deseti programů (z celkového počtu 19).
8. Bylo zkoumáno, jaké kanály pro poskytování financování Komise vybrala, a to na základě 
vzorku 20 programů souvisejících s klimatem (obsahujícího dvoustranné i vícestranné kanály).
 2 Brazílie, Rusko, Indie, Čína, Jižní Afrika.PŘÍLOHA IV39
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
NÁVŠTĚVY VE ČTYŘECH PARTNERSKÝCH ZEMÍCH
9. Z 16 zemí byly k návštěvám vybrány čtyři (Bangladéš, Indonésie, Tanzanie a Uganda) na 
základě vysokých částek financování a různých typů dopadů změny klimatu a různých typů 
potřeb.
10.  Během návštěv konaných od 13. do 25. ledna 2013 provedl auditní tým pohovory se zaměst -
nanci delegací EU, zástupci příslušných vnitrostátních orgánů, hlavními rozvojovými partnery 
(z EU i mimo EU) a zástupci nevládních organizací a občanské společnosti. Na místě byly 
navštíveny vybrané programy.PŘÍLOHA IV
Při auditu se zkoumalo, jak EU rozvojovým zemím poskytuje ﬁnancování určené na opatření v oblasti klimatu.
Audit vycházel z těchto otázek:
Řídila Komise podporu související s klimatem 
ﬁnancovanou z rozpočtu EU a ERF dobře?Podnikla Komise náležitá opatření podporující koordinaci 
s členskými státy EU v souvislosti s ﬁnancováním opatření 
v oblasti klimatu pro rozvojové země a byla tato 
koordinace dostatečná?
– Komise zvýšila své ﬁnancování v oblasti klimatu, včetně FSF
– Komise identiﬁkovala globální výzvy, zranitelné oblasti 
    a příležitosti v souvislosti se změnou klimatu     v rozvojových zemích– Komise přidělovala své ﬁnancování     v oblasti klimatu podle nich a podle priorit dané politiky     a v koordinaci s členskými státy EU– Komise koordinovala svou činnost s členskými státy EU     a ostatními dárci, aby zajistila doplňkovost a dělbu práce     v partnerských zemích– Komise a členské státy EU identiﬁkovaly inovativní zdroje– Komise a členské státy EU jsou připraveny výrazně zvýšit     ﬁnancování v oblasti klimatu v letech 2014–2020– Údaje vykazované Komisí a členskými státy EU pro FSF jsou     správné a srovnatelné– Přislíbené částky EU pro FSF byly poskytnuty– Komise a členské státy jednaly společně s cílem     racionalizovat  strukturu ﬁnancování v oblasti klimatu
– Pohovory s útvary Komise
    (EuropeAid, CLlMA, ECFIN) a ESVČ– Dokumentární přezkum
– Analytický přezkum
– Dotazník  určený vybraným členským státům EU – Pohovory s útvary Komise (EuropeAid, CLlMA, ECFIN) a ESVČ
– Návštěvy v terénu– Pohovory se zástupci delegací EU (ESVČ, EuropeAid, ECHO),     členských států EU, dalších dárců, vnitrostátních orgánů     a organizací občanské společnosti ze čtyř navštívených zemí – Inspekce programů v oblasti změny klimatu a pohovory 
    s navrhovateli a příjemci
– Dokumentární přezkum– Analytický přezkum– Testování (vzorek)– Internetové rešeršeCíle 
auditu
Auditní 
kritéria
Metody 
shromažďování 
důkazních 
informací40
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
HLAVNÍ MOŽNÉ ZDROJE PŘÍJMŮ, KTERÉ KOMISE IDENTIFIKOVALA PRO ZVÝŠENÍ 
FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ NA OPATŘENÍ V OBLASTI KLIMATUPŘÍLOHA V
Zdroj příjmů Popis PokrokOdhadovaný 
roční příjem
Výnosy 
z dražeb 
v rámci 
systému EU pro 
obchodování 
s emisemi—  EU ETS je jedním z nejvyspělejších tržně orientovaných 
systémů, které byly dosud vytvořeny1, a největší snadno 
vyčíslitelný zdroj odvozený ze stanovení cen za uhlík.
—  EU ETS byl spuštěn v roce 2005 a od 1. ledna 2013 vstoupil 
do fáze III, přičemž standardní metodou přidělování 
povolenek na emise CO2 se staly jejich dražby.
—  Vychází z myšlenky, že do roku 2020 by se měla každý rok 
prodávat téměř jedna miliarda emisních povolenek EU, 
které budou pro členské státy vytvářet příjem.
—  Od 1. ledna 2012 byla do EU ETS zařazena také dražba 
povolenek pro letectví (viz níže).Třetí fáze ETS byla zahájena 1. ledna 2013. Je stanoveno, 
že členské státy musí vyčlenit nejméně 50 % příjmů z dražeb 
emisí na plnění cílů v oblasti změny klimatu, včetně cílů 
v rozvojových zemích. 
Podle odhadů Komise by tento zdroj mohl přinášet 
20 miliard EUR ročně. Avšak vzhledem k teprve 
nedávnému vzniku iniciativy, nedávnému poklesu cen 
uhlíku a skutečnosti, že Evropský parlament odmítl návrh 
Komise stabilizovat cenovou hladinu, není možné provést 
odůvodněný a spolehlivý odhad. Jelikož použití těchto příjmů 
závisí na členských státech, podíl, který by byl vyčleněn na 
dlouhodobé financování v oblasti klimatu v rozvojových 
zemích, není znám.20 až  
30 miliard EUR
Stanovení 
cen za uhlík 
v rámci 
mezinárodní 
námořní 
a letecké 
dopravy—  Stanovení ceny (daně) za emise v rámci mezinárodní 
letecké a námořní dopravy s cílem efektivně dosáhnout 
většího snížení emisí. 
—  Vychází z myšlenky, že stanovení ceny za negativní dopad 
emisí umožňuje napravit selhání trhu a vytváří vhodné 
a nákladově účinné pobídky k dalšímu snížení těchto 
emisí.Pokuty za emise uhlíku byly do legislativy EU začleněny 
v roce 20082 s účinností od roku 2013. Proti tomu se 
důrazně postavily země mimo EU jako USA a Čína, které 
zpochybňovaly legálnost tohoto kroku. V listopadu 2012, poté 
co Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) vyhlásila 
záměr začít pracovat na společném řešení, se EU rozhodla 
zavedení systému EU ETS pro mezinárodní leteckou dopravu 
o jeden rok odložit, zatímco se bude hledat všeobecná 
dohoda pod záštitou Mezinárodní organizace pro civilní 
letectví (ICAO). Pokud se s globální dohodou uspokojivě 
nepokročí, EU pokuty zavede znovu. O tom, jak s příjmy 
ze systému pro letectví naloží, si bude každý členský stát 
rozhodovat sám.
Pokud jde o stanovení cen za uhlík v námořní dopravě, postup 
je pomalejší. V červnu 2013 navrhla Komise opatření, jak do 
ETS od roku 2018 zahrnout i emise z námořní dopravy, pokud 
možno pod záštitou Mezinárodní námořní organizace (IMO). 
O použití příjmů ze systému pro námořní dopravu nebylo 
dosud rozhodnuto. Není tedy jisté, jaké částky by mohly 
být pro financování v oblasti klimatu pro rozvojové země 
vyčleněny. až  
24 miliard USD3
Nový 
mechanismus 
trhu s uhlíkem —  Snížení skleníkových plynů s cílem kompenzovat emise 
vytvářené jinde.
—  Trh s uhlíkem již funguje a prostřednictvím mechanismu 
čistého rozvoje vytváří významné finanční toky pro 
rozvojové země.
—  Cílem je vytvořit nový a ambicióznější mechanismus trhu 
s uhlíkem založený na explicitním stanovení cen za uhlík, 
který by tak poskytoval nový zdroj veřejných příjmů, 
zejména v hospodářsky rozvinutějších rozvojových zemích 
a mezinárodně konkurenčních odvětvích.V listopadu 2012 zveřejnila Komise studii o možnostech 
koncepce nového mechanismu trhu s uhlíkem dohodnutého 
v rámci UNFCCC jako základ pro jednání na konferenci 
v Dohá (konference smluvních stran 18 v listopadu 2012) 
a dále diskusní dokument o zvyšování financování REDD+ 
založeného na výsledcích. není k dispozici 
1 Viz studie OECD (http://www.oecd.org/environment/cc/39725657.pdf ) a nevládních organizací ( http://www.mcc-berlin.net/fileadmin/data/pdf/Publikationen/
Tuerk_Sterk_Haites_Mehling_Flachsland_Kimura_Betz_Jotzo_2009_Linking_Emissions_Trading_Schemes.pdf ).
2 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/101/EC ze dne 19. listopadu 2008, kterou se mění směrnice 2003/87/ES za účelem začlenění činností v oblasti 
letectví do systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Úř. věst. L 8, 13.1.2009, s. 3).
3 Údaj vychází ze zprávy poradní skupiny na vysoké úrovni generálního tajemníka OSN pro financování změny klimatu, 5. listopadu 2010.41
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
Zdroj příjmů Popis PokrokOdhadovaný 
roční příjem
Zdanění 
finančního 
sektoru—  Uvažuje se o různých možnostech zdanění finančního 
sektoru (např. daně z transakcí se zaměřením na 
obchodování s cizími měnami nebo bez něj), přičemž 
v určitých členských státech se již některé používají.28. září 2011 navrhla Evropská komise směrnici Rady 
o harmonizované dani z finančních transakcí pro EU. Rada 
návrh nepřijala a 22. ledna 2013 jedenáct členských států 
požádalo Komisi, aby v rámci postupu posílené spolupráce 
předložila nový návrh zdanění akcií, obligací a derivátů. 
Komise nový návrh předložila 14. února 2013. 
Daň by měla každoročně přinést 30 až 35 miliard EUR, avšak 
nikde není uvedeno, zda bude část příjmů z této daně určena 
na řešení potřeb rozvojových zemí4.30 až  
35 miliard EUR
Další zvyšování 
soukromého 
financování—  Stimulace soukromého financování z rozvinutých zemí, 
které by doplňovalo domácí soukromé financování 
v rozvojových zemích.
—  Stimulace soukromého financování by mohla nastat, 
pokud by bylo obecné podnikatelské prostředí 
atraktivnější pro domácí a zahraniční investice.
—  Poměr rizika a výnosů u investic by také mohly zlepšit 
subvence úrokových sazeb.
—  Partnerství veřejného a soukromého sektoru napomáhající 
rozložení nákladů a rizik financování.
—  Poskytování záruk na podporu vydávání dluhopisů na 
projekty v oblasti klimatu.
—  Technická pomoc s cílem zajistit projektové informace 
a přípravu, které jsou potřeba pro získání zájmu 
soukromých investorů.V současnosti neexistuje mezinárodně uznávaná metoda 
monitorování čistých přínosů mezinárodních finančních 
toků ze soukromého sektoru do opatření v oblasti klimatu 
v rozvojových zemích a vykazování těchto přínosů. V květnu 
a listopadu 2012 požádala Rada Komisi a členské státy, aby 
se dohodly na definici soukromého financování v oblasti 
klimatu. Podle zaměstnanců Výboru pro hospodářskou 
politiku a Hospodářského a finančního výboru se práce 
na konceptu „soukromého financování“ ujala podskupina 
pracovní skupiny pro klima (pracovní skupina pro 
mezinárodní otázky životního prostředí), avšak práce je zatím 
ve velmi rané fázi. Neexistuje tedy zatím odhad možných 
příjmů z tohoto zdroje a části, který by mohla být vyčleněna 
na financování v oblasti klimatu pro rozvojové země. není k dispozici 
Přístup  
k financování 
v oblasti 
klimatu pro -
střednictvím 
mezinárodních 
a dalších 
rozvojových 
bank—  Katalyzátor poskytování financí z veřejných a soukromých 
zdrojů na významné investiční projekty.
—  Mezinárodní a další rozvojové banky zahrnují Evropskou 
investiční banku (EIB) a větší dvoustranné finanční 
instituce, jako je francouzská Agence Française de 
Développement (AFD), německá Kreditanstalt für 
Wiederaufbau (KfW) nebo Nordic Environment Finance 
Corporation (NEFCO).Komise a členské státy EU zřídily sedm regionálních 
investičních facilit EU5, které zahrnují všechny země 
spadající do oblasti regionální spolupráce EU a všechna 
odvětví činnosti. Cílem je kombinovat granty z rozpočtu 
EU, ERF a příspěvky členských států s dalšími negrantovými 
zdroji (kapitálové fondy, záruky, úvěry atd.) převážně od 
EIB a dalších rozvojových bank. V listopadu 2010 oznámila 
Komise vytvoření položek pro oblast změny klimatu v rámci 
sedmi regionálních investičních facilit EU, které mají posílit 
programy rozvojových zemí s cílem přizpůsobit se následkům 
změny klimatu a investovat do budoucnosti s nízkými 
emisemi uhlíku6.
U investičních facilit spravovaných EIB nejsou stanoveny 
žádné cíle či cílové hodnoty pro zvýšení financování určeného 
na opatření v oblasti klimatu pro rozvojové země. Navíc je 
ještě příliš brzo, aby byl ve financování opatření v oblasti 
klimatu v rámci investičních facilit stanoven trend, neboť 
položky pro oblast změny klimatu byly vytvořeny teprve na 
konci roku 2010 a řada investičních facilit vznikla před velmi 
krátkou dobou.není k dispozici 
4 http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/other_taxes/financial_sector/.
5 Svěřenecký fond EU–Afrika pro infrastrukturu (ITF) 2007, investiční facilita sousedství (NIF) v roce 2008, investiční rámec pro západní Balkán (WBIF) v roce 2010, 
latinskoamerická investiční facilita (LAIF) v roce 2010, investiční facilita pro střední Asii (IFCA) v roce 2010, karibská investiční facilita (CIF) v roce 2012, asijská investiční 
facilita (AIF) v roce 2012, investiční facilita pro Tichomoří (IFP) v roce 2012.
6 Viz tisková zpráva Komise z 29. 11. 2010. (http://europa.eu/rapid/press-release_IP-10-1621_en.htm), v níž se uvádí: „Tato […] inovativní iniciativa rovněž zlepší 
podávání zpráv o financování EU v oblasti klimatu a zvýší jeho transparentnost.“
Zdroj:  SEK(2011) 487 v konečném znění a SEK(2010) 409 v konečném znění.PŘÍLOHA V42
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
DEFINICE, KTERÉ PRO „NOVÉ A DODATEČNÉ ZDROJE“ POUŽÍVÁ KOMISE A ČTYŘI 
ČLENSKÉ STÁTY EU VYBRANÉ PRO AUDIT
Definice používané pro podávání zpráv o FSF
Evropská komise— nový: navíc k již odsouhlasené podpoře pro opatření související s klimatem (1, 2, 4)
—  dodatečný: pochází z nepřidělené rezervy v rámci stropu pro vnější výdaje z rozpočtu EU, takže 
nesnižuje ani nenahrazuje jiné plánované rozvojové financování (doplňuje financování původně 
naplánované pro rozvojovou spolupráci a opatření v oblasti klimatu v letech 2010–2012) (1, 4)
Německo—  nový: prostředky z inovativních zdrojů financování (např. dražba emisních povolenek v systému 
EU pro obchodování s emisemi (ETS)) (1)
—  dodatečný: prostředky, které jsou navíc k financování souvisejícímu s klimatem ve srovnání 
s referenčním rokem 2009 (1, 2, 4)
Francie—  integrace rozvojového financování a financování v oblasti změny klimatu, nejsou uvedeny cílové 
hodnoty ani adicionalita (4)
—  část zvýšeného závazku pro financování v oblasti klimatu ve Francii; částečně se započítává do 
vnitrostátní oficiální rozvojové pomoci (2, 4)
Itálie—  nejsou uvedeny žádné konkrétní informace (kombinace několika definicí, např. doplňuje 
financování související s klimatem v daném referenčním roce anebo doplňuje průměrné roční 
financování související s klimatem za dané referenční období) (1, 4)
Spojené království —  závazek se čerpá z rostoucího rozpočtu Spojeného království na oficiální rozvojovou pomoc, do 
roku 2013 by měl dosáhnout 0,7 % hrubého národního důchodu (1, 4)
Zdroje:
(1)   Dotazník pro členské státy EU ke zprávě o odpovědnosti za rok 2011.  
(http: //ec.europa.eu/europeaid/how/accountability/eu-annual-accountability-reports/country_answers_en.htm).
(2)  Zpráva Has the EU kept its Fast-start Climate Finance promises?  (Dodržela EU své sliby, pokud jde o financování rychlého startu v oblasti 
klimatu?), květen 2010, CAN Europe a jiní.
(3)  Informace z internetových stránek, které uvedl do provozu nizozemský ministr životního prostředí a územního plánování  
(www.faststartfinance.org/home).
(4)  Studie Evropského parlamentu vypracovaná generálním ředitelstvím pro vnější politiky Unie – Climate Change Financing:  The concept 
of additionality in the light of the Commission proposal for a development cooperation instrument (DCI) for 2014-2020  (Financování 
v oblasti změny klimatu: pojem adicionality ve světle návrhu Komise ohledně nástroje rozvojové spolupráce na období 2014–2020), 
červen 2012. PŘÍLOHA VI43
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ODPOVĚDI  
KOMISE A ESVČ
SHRNUTÍ
IV.
V září 2013 předložily Komise a členské státy v souvis -
losti s Rámcovou úmluvou Organizace spojených národů 
o změně klimatu (UNFCCC) své názory na strategie 
a postupy k získání většího množství prostředků na finan -
cování opatření v oblasti klimatu na podporu závazků 
všech rozvinutých zemí do roku 2020. V tomto kontextu se 
Komise v rámci činnosti pracovní skupiny pro energetiku 
a změnu klimatu Výboru pro hospodářskou politiku něko -
likrát pokusila zahrnout do květnových a říjnových závěrů 
Rady definici soukromého financování v oblasti klimatu.
Závazek týkající se financování rychlého startu byl podle 
názoru Komise splněn v mezích parametrů stanovených 
v příslušných dokumentech UNFCCC. Souhlasíme však, že 
má-li být systém odolnější, je nutné propracovat některé 
metodické koncepty a dosáhnout shody na mezinárodní 
úrovni i na úrovni EU.
Komise se pokusila omezit množství kanálů, jimiž plynou 
prostředky na financování v oblasti klimatu, například svou 
aktivní úlohou při zřizování Zeleného klimatického fondu, 
a společně s členskými státy podpořila názor, že tento fond 
by měl být v rámci UNFCCC hlavním kanálem pro poskyto -
vání prostředků.
V. 
Komise a ESVČ souhlasí a podniknou níže uvedené kroky ke 
zlepšení koordinace.
VI. a) – První odrážka
Komise souhlasí s tím, že s členskými státy zahájí diskusi 
o spuštění plánu, avšak konečné rozhodnutí bude záviset 
na členských státech. 
VI. a) – Druhá odrážka 
Komise souhlasí s tím, aby nezávislé hodnocení glo -
bální aliance pro boj proti změně klimatu bylo zahájeno 
v prosinci 2013.44
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ODPOVĚDI  
KOMISE A ESVČVI. b)
Komise a ESVČ s doporučením souhlasí. Již je zaveden 
základní systém pro oznamování závazků ve vztahu k 20% 
cíli. 
Dále bude Komise uvádět informace o závazcích souvisejí -
cích s klimatem ve výročních zprávách. 
VI. c) – První odrážka
Komise s tímto doporučením souhlasí a bude spolupraco -
vat s členskými státy na tom, aby byl včas před podáváním 
zpráv za rok 2014 podle nařízení o mechanismu monitoro -
vání přijat společný standard EU pro monitorování, vykazo -
vání a ověřování použití veřejných prostředků na financo -
vání v oblasti klimatu.
Komise bude také spolupracovat s členskými státy na reali -
zaci nedávných rozhodnutí 19. konference smluvních stran 
UNFCCC (listopad 2013) o vykazování financování opatření 
v oblasti klimatu a rovněž v rámci Výboru pro rozvojovou 
pomoc OECD.
VI. c) – Druhá odrážka
Komise souhlasí. Komise se bude snažit zařadit výměnu 
informací na úrovni EU o podpoře a posílené koordinaci na 
program jednání skupiny odborníků pro prostředky prová -
dění a sítě zelené diplomacie.
Komise rovněž navrhne zahájit diskusi ve skupině odbor -
níků pro mnohostranné dohody o životním prostředí, pod -
skupině pro změnu klimatu.PŘIPOMÍNKY
29.
Komise a ESVČ souhlasí, že koordinace přidělování pomoci 
na celosvětové úrovni je nedostatečná. Komise a ESVČ 
budou usilovat o zlepšení koordinace financování v oblasti 
klimatu na úrovni EU v příslušných odborných skupinách 
tak, aby se vynaložené úsilí vzájemně lépe doplňovalo. 
30.
Komise a ESVČ souhlasí, že v oblasti společného plánování 
nedosáhla EU do konce roku 2011 takového pokroku, jaký 
se předpokládal. Od té doby přijalo závazek ke společnému 
plánování zhruba 40 zemí.
32.
Komise by ráda upřesnila, že ačkoli koordinace může být 
zcela jistě zlepšena, byly v Indonésii zahájeny iniciativy 
jako koordinační schůzky s EU o změně klimatu, které pro -
bíhají každé dva měsíce, takže ve skutečnosti již je koordi -
naci věnováno velké úsilí.
Rámeček 1  
Původně navržené a realizované řešení (financované Spoje -
ným královstvím a OXFAM) nedostačovalo k pokrytí veškeré 
poptávky po pitné vodě v Bainpara a okolí. Tato okolnost 
donutila všechny zúčastněné strany, včetně konečných pří -
jemců, vlády a dárcovských organizací, hledat komplexnější 
řešení (spolufinancované EU). Po této zkušenosti byla koor -
dinace zúčastněných stran rozhodně posílena.
33. a) 
Od poloviny roku 2015 bude pomoc EU synchronizována 
s bangladéšským 7. pětiletým plánem na roky 2015–2020 
a EU se zavázala zahájit společné plánování ve vybraných 
oblastech se zúčastněnými členskými státy EU. To si vyžádá 
revizi orientačního víceletého programu 2014–2020 na 
zbývajících pět let, včetně případných změn.45
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ODPOVĚDI  
KOMISE A ESVČ34.
Komise a ESVČ zdůrazňují, že vedle hlavního problému, 
kterým je nedostatečná koordinace ze strany vlád, ztěžuje 
koordinaci počet dárců, nikoli jejich vzájemná konkurence.
35.
Právě z tohoto důvodu probíhá financování v oblasti kli -
matu v Bangladéši většinou odděleně (tedy buď prostřed -
nictvím projektů řízených dárcovskými organizacemi, nebo 
prostřednictvím svěřeneckých fondů spravovaných Světo -
vou bankou, viz níže).
37.
V Indonésii spojili rozvojoví partneři své úsilí v boji proti 
korupci prostřednictvím nástroje podpory PNPM, více -
zdrojového svěřeneckého fondu spravovaného Světovou 
bankou.
39.
Komise podporuje vlády v tom, aby řešily problém sta -
novení priorit a koordinace například prostřednictvím 
globální aliance pro boj proti změně klimatu (GCCA). Lze 
uvést příklady zemí, v nichž tato aliance podporuje usta -
vení vládního koordinačního mechanismu: Nepál, Kambod-
 ža, Guyana, Seychely a Šalamounovy ostrovy, Bhútán, Čad, 
Lesotho, Gambie.
41.
Závěry Rady ECOFIN ze dne 15. 10. 2013 uvádějí, že „EU 
a její členské státy se zavázaly k uvolňování většího množ -
ství prostředků na opatření v oblasti klimatu v souvislosti 
s účelnými zmírňujícími opatřeními a transparentností 
provádění, aby přispěly svým dílem k cíli rozvinutých 
zemí, jímž je uvolňovat společně do roku 2020 ročně  
100 miliard USD, a to z široké škály zdrojů...“. Komise již 
zpracovává představu EU o navýšení prostředků na finan -
cování v oblasti klimatu do roku 2020. EU a členské státy 
předložily v souvislosti s UNFCCC v září 2013 své názory na 
strategie a postupy k získání většího množství prostředků 
na financování opatření v oblasti klimatu. Příslušný doku -
ment je k dispozici zde: http://unfccc.int/files/documenta -
tion/submissions_from_parties/application/pdf/cop_suf_
eu_02092013.pdf41. a)
Pokud jde o definici financování opatření v oblasti klimatu 
ze soukromých prostředků, v rámci Výboru pro hospodář -
skou politiku probíhaly diskuse, jež budou pokračovat na 
základě výsledků konference smluvních stran UNFCCC, 
která se konala ve dnech 11. až 22. listopadu 2013 ve 
Varšavě.
41. b)
Každý rozvinutý členský stát EU se zavázal navýšit objem 
prostředků pro oblast klimatu. Kromě toho se zmíněný 
závazek 100 miliard USD ročně týká všech rozvinutých zemí 
světa. Plán EU tedy není ani podmínkou pro navýšení pro -
středků jednotlivými členskými státy, ani ho nelze chápat 
odděleně od příspěvků dalších rozvinutých zemí. 
Konečné rozhodnutí ohledně tohoto plánu bude záviset na 
členských státech. 
44.
Existuje rozdíl mezi „přísliby“ a „závazky“. Komise aplikuje 
tzv. ukazatele z Ria na prostředky přidělené na závazky, 
tedy po přijetí finančního rozhodnutí. V tomto případě 
je zaručeno, že prostředky budou vyplaceny. Kromě toho 
umožňuje Společný informační systém pro oblast vnějších 
vztahů Komisi provést výplaty také v případě žádosti ze 
systému pro podávání zpráv.
49.
Komise uznává, že členské státy používají různé postupy 
kvantifikace výdajů v oblasti klimatu založené na ukaza -
telích z Ria. Výbor pro rozvojovou pomoc OECD i EU se 
dlouhodobě snaží tyto různé postupy analyzovat s cílem 
budoucí harmonizace.
54.
Na základě ročních souhrnných údajů oznámených každým 
členským státem dospěla Komise k celkové sumě 7,34 mili -
ardy EUR, což je plně v souladu s mandátem Komise 
v rámci sdílené pravomoci. 
Jelikož seznam příkladů intervence použitý Účetním dvo -
rem neměl být vyčerpávající, očividně nemůže být v sou -
ladu s celkovou oznámenou částkou. 
Seznam příkladů intervence sestavuje Komise na základě 
údajů členských států a obsahuje řadu příkladů pro -
jektů , jak Komise jasně uvádí na své internetové stránce 
a v názvu tabulky. 46
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ODPOVĚDI  
KOMISE A ESVČ55.
Závazek týkající se financování rychlého startu byl splněn 
v mezích parametrů stanovených v příslušných dokumen -
tech UNFCCC.
59.
Komise se pokusila omezit množství kanálů, jimiž plynou 
prostředky na financování v oblasti klimatu, například svou 
aktivní úlohou při zřizování Zeleného klimatického fondu, 
a společně s členskými státy podpořila názor, že tento fond 
by měl být v rámci UNFCCC hlavním kanálem pro posky -
tování prostředků. V řadě stálých pracovních skupin EU 
průběžně pokračuje dialog a spolupráce mezi odborníky 
Komise a členských států týkající se financování v oblasti 
klimatu. 
61.
Komise začlenila globální alianci pro boj proti změně kli -
matu do přípravy plánů. Intervence v rámci této aliance 
včetně podpory pro globální iniciativu jsou prováděny, 
schvalovány a oznamovány v rámci tematického programu 
pro životní prostředí a udržitelné hospodaření s přírodními 
zdroji včetně energie a 10. Evropského rozvojového fondu. 
Globální alianci pro boj proti změně klimatu, kterou inicio -
vala Komise, spolufinancovalo pět členských států EU. Ali -
ance se stala účinným kanálem pro poskytnutí prostředků 
na rychlý start pro několik členských států EU (31 mili -
onů EUR z Irska, 1,2 milionu EUR z Kypru a 0,8 milionu EUR 
z Estonska). 
Aliance dále spolufinancuje se sedmi členskými státy EU 
samostatné intervence. 62.
Komise udržovala činnost globální aliance pro boj proti 
změně klimatu z těchto důvodů: 
1. Kromě finanční podpory poskytuje aliance technickou pod -
poru a platformu pro dialog a výměnu zkušeností. 
2. Aliance rovněž slouží jako katalyzátor pro budoucí začleňo -
vání otázky klimatických změn do běžné rozvojové pomoci 
EU. Svou povahou se proto liší od jiných vertikálních fondů.
3. Zelený klimatický fond ještě není funkční.
Za účelem omezení administrativní zátěže pro rozvojové 
země byla aliance upravena. Například byly její programy 
přizpůsobeny národním strategiím a programům a pozor -
nost byla věnována začleňování otázek změny klimatu do 
národních rozvojových procesů.47
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
ODPOVĚDI  
KOMISE A ESVČZÁVĚRY A  DOPORUČENÍ
65.
Komise a ESVČ souhlasí a podniknou níže uvedené kroky ke 
zlepšení koordinace.
67.
Komise a ESVČ ještě zvýší úsilí o zlepšení koordinace finan -
cování opatření v oblasti klimatu s členskými státy v rámci 
stávajících odborných skupin (např. Výboru pro hospodář -
skou politiku, skupiny odborníků pro prostředky provádění 
a skupiny odborníků pro přizpůsobení).
68.
Komise se pokusila omezit množství kanálů, jimiž plynou 
prostředky na financování v oblasti klimatu, například svou 
aktivní úlohou při zřizování Zeleného klimatického fondu, 
a společně s členskými státy podpořila názor, že tento fond 
by měl být v rámci UNFCCC hlavním kanálem pro poskyto -
vání prostředků.
Doporučení 1
Komise souhlasí s tím, že s členskými státy zahájí diskusi 
o spuštění plánu, avšak konečné rozhodnutí bude záviset 
na členských státech.
Doporučení 2
Komise s tímto doporučením souhlasí a bude spolupraco -
vat s členskými státy na tom, aby byl včas před podáváním 
zpráv za rok 2014 podle nařízení o mechanismu monitoro -
vání přijat společný standard EU pro monitorování, vykazo -
vání a ověřování použití veřejných prostředků na financo -
vání v oblasti klimatu.
Komise bude také spolupracovat s členskými státy na reali -
zaci nedávných rozhodnutí 19. konference smluvních stran 
UNFCCC (listopad 2013) o vykazování financování opatření 
v oblasti klimatu a rovněž v rámci Výboru pro rozvojovou 
pomoc OECD.Doporučení 3
Komise a ESVČ s tímto doporučením souhlasí. Již je zave -
den základní systém pro oznamování závazků ve vztahu 
k 20% cíli. Komise během následujících dvanácti měsíců 
přezkoumá systém ukazatelů z Ria, aby zjistila nedostatky 
a navrhla kroky ke zlepšení jeho použití. 
Dále bude Komise uvádět informace o závazcích souvisejí -
cích s klimatem ve výročních zprávách.
Doporučení 4
Komise s tímto doporučením souhlasí. Nezávislé hodno -
cení globální aliance pro boj proti změně klimatu má být 
zahájeno v prosinci 2013. 
Doporučení 5
Komise s doporučením souhlasí a bude se snažit uvést 
výměnu informací na úrovni EU o podpoře a posílené 
koordinaci na program jednání skupiny odborníků pro pro -
středky provádění a sítě zelené diplomacie.
Komise rovněž navrhne zahájit diskusi ve skupině odbor -
níků pro mnohostranné dohody o životním prostředí, pod -
skupině pro změnu klimatu.48
Zvláštní zpráva č. 17/2013 – Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
Evropský účetní dvůr
Zvláštní zpráva č. 17/2013
Financování opatření v oblasti klimatu Evropskou unií v kontextu vnější pomoci
Lucemburk: Úřad pro publikace Evropské unie
2014 – 48 s . – 21 × 29 ,7 cm
ISBN 978-92-9241-585-3
doi:10.2865/16672

JAK ZÍSKAT PUBLIKACE EU
Bezplatné publikace :
•		jeden výtisk : 
prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu);
•		více výtisků, plakáty či pohlednice : 
v zastoupeních Evropské unie (http://ec.europa.eu/represent_cs.htm);   
a v delegacích Evropské unie v zemích mimo EU (http://eeas.europa.eu/delegations/index_cs.htm);   
můžete se také obrátit na síť Europe Direct na adrese http://europa.eu/europedirect/index_cs.htm  
nebo na telefonní lince 00 800 6 7 8 9 10 11 (zdarma v rámci EU) (*).
(*) Informace jsou poskytovány zdarma, stejně jako většina telefonních hovorů (někteří operátoři, telefonní automaty nebo hotely však mohou  
 telefonické spojení zpoplatnit).
Placené publikace :
•	 prostřednictvím stránek EU Bookshop (http://bookshop.europa.eu).
Předplatné:
•		u některého z prodejců Úřadu pro publikace Evropské unie  
(http://publications.europa.eu/others/agents/index_cs.htm).
QJ-AB-13-018-CS-C
EVROPSKÝ ÚČETNÍ DVŮR
ZMĚNA KLIMATU ZÁSADNÍM ZPŮSOBEM OHROŽUJE HOSPODÁŘSKÝ ROZVOJ 
ROZVOJOVÝCH ZEMÍ A SPLNĚNÍ ROZVOJOVÝCH CÍLŮ TISÍCILETÍ. EU A JEJÍ ČLENSKÉ 
STÁTY PATŘÍ K HLAVNÍM POSKYTOVATELŮM FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU. 
ZÁVĚR TÉTO ZPRÁVY ZNÍ, ŽE KOMISE ŘÍDILA PODPORU SOUVISEJÍCÍ S KLIMATEM 
FINANCOVANOU Z ROZPOČTU EU A ERF A URČENOU ROZVOJOVÝM ZEMÍM DOBŘE. 
MÁ-LI VŠAK EU DOPAD SVÉHO FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU MAXIMALIZOVAT, 
MĚLA BY SE PODSTATNĚ ZLEPŠIT KOORDINACE MEZI KOMISÍ A ČLENSKÝMI STÁTY 
EU. PROTO JE TŘEBA ZVÝŠIT MÍRU, V NÍŽ SE PROGRAMY VZÁJEMNĚ DOPLŇUJÍ, 
DOHODNOUT SE, JAK ZVÝŠIT FINANCOVÁNÍ V OBLASTI KLIMATU DO ROKU 
2020, POSÍLIT SYSTÉMY MONITOROVÁNÍ, OVĚŘOVÁNÍ A VYKAZOVÁNÍ A SNÍŽIT 
ROZTŘÍŠTĚNOST FONDŮ V OBLASTI KLIMATU.