Zpráva Komise - Výroční zpráva o činnosti Evropské unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje v roce 2007 [SEK(2008) 2380] /* KOM/2008/0519 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 18.8.2008 KOM(2008) 519 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE Výroční zpráva o činnosti Evropské unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje v roce 2007 [SEK(2008) 2380] ZPRÁVA KOMISE Výroční zpráva o činnosti Evropské unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje v roce 2007 (Text s významem pro EHP) 1. Úvod Tato výroční zpráva zahrnuje vývoj a činnosti za rok 2007. Byla vypracována podle článku 173 Smlouvy o založení Evropského společenství[1]. Zprávu doprovází pracovní dokument útvarů Komise s podrobnějšími údaji a statistikami. Hlavní kapitoly pojednávají o činnostech a výsledcích dosažených v roce 2007 a o vývoji činnosti v oblasti výzkumu a technologického rozvoje v členských státech Evropské unie. 2. VÝVOJ POLITIKY: EVROPSKÝ VÝZKUMNÝ PROSTOR (ERA) Výzkum a v širším smyslu znalostní trojúhelník (výzkum, vzdělání a inovace) tvoří stěžejní součást obnovené Lisabonské strategie. Evropská výzkumná politika dosáhla svých celkových cílů pro rok 2007 po novém impulsu k rozvoji Evropského výzkumného prostoru (ERA) a po prvním roce úspěšného provádění 7. rámcových programů (7. RP ES a Euratomu). Střednědobé a dlouhodobé cíle výzkumné politiky EU zahrnují postupné směřování k vysoké kvalitě výzkumu, zvyšování efektivnosti a účinnosti evropského výzkumného systému, větší otevřenost a atraktivnost Evropského výzkumného prostoru, jakož i rozvoj strategického partnerství s členskými státy v oblasti mezinárodní vědeckotechnické spolupráce a těsnější vztah s okolními zeměmi v oblasti výzkumu. V roce 2007 bylo hlavní iniciativou politiky Komise v oblasti výzkumu přijetí z elené knihy „Evropský výzkumný prostor: nové perspektivy “[2]. Kniha zahájila širokou institucionální i veřejnou debatu jak na úrovni EU, tak na širší úrovni ohledně možných opatření k rychlejšímu vytváření otevřeného, konkurenceschopného a atraktivního Evropského výzkumného prostoru[3]. V říjnu 2007 byla Evropskou komisí a portugalským předsednictvím EU v Lisabonu společně organizována klíčová akce zúčastněných stran, při níž se jednalo o různých rozměrech Evropského výzkumného prostoru. Jak zdůrazňuje zelená kniha, konzultace a veřejná diskuse poskytly silnou podporu pro rozvoj politických iniciativ ve všech rozměrech Evropského výzkumného prostoru. Výsledky byly plně zohledněny v koncepci a přípravě pěti klíčových iniciativ ERA plánovaných pro rok 2008: 1) evropské partnerství pro výzkumné pracovníky; 2) rámec, který by členským státům pomohl vymezit a rozvíjet společné výzkumné programy na dobrovolném základě při zásadě „variabilní geometrie“; 3) příslušný právní rámec pro snazší budování a provozování celoevropské výzkumné infrastruktury; 4) strategický evropský rámec pro mezinárodní vědeckotechnickou spolupráci a 5) doporučení Komise a „kodex zásad“ pro správu práv k duševnímu vlastnictví ve veřejných výzkumných institucích. Význam ERA lze rovněž odvodit z pozice Evropy v oblasti výzkumu, která je uvedena v publikaci EU S&T Key figures 2007 (Klíčová čísla v oblasti vědy a techniky pro EU za rok 2007)[4]. Tyto údaje podtrhují potřebu většího úsilí k překonání celkové stagnace výdajů na výzkum a vývoj (1,84 % HDP v letech 2005 a 2006) a nutnost přiblížit se k barcelonskému cíli, který stanoví výdaje na výzkum ve výši 3 % HDP do roku 2010. Udržitelnost lidských zdrojů v oblasti vědy zůstává klíčovou otázkou, zejména s ohledem na postupné stárnutí vědeckých pracovníků v mnoha členských státech. V zemích EU-27 bylo v roce 2006 zhruba 35 % vysoce kvalifikovaných vědecko-technických pracovníků ve věkové skupině 45–64 let oproti 31 % ve věkové skupině 25–34 let. Dalším významným rysem globální scény je schopnost Spojených států přitáhnout talentované výzkumné pracovníky z celého světa. V roce 2004 25 % ze 400 000 zahraničních pracovníků v oblasti vědy a techniky v USA pocházelo z EU. V roce 2007 byla aktivně realizována opatření přijatá v rámci strategie EU pro mobilitu a profesní rozvoj výzkumných pracovníků. To zahrnovalo další rozvoj iniciativy ERA-Link snažící se o propojení obcí evropských výzkumných pracovníků mimo Evropu (původně se v roce 2006 jednalo o USA, v roce 2007 už i o Japonsko), jakož i dobrovolný podpis evropské charty a etického kodexu pro nábor výzkumných pracovníků ze strany téměř 700 výzkumných organizací. Zároveň se Komise a členské státy zapojily do přípravy obnoveného a posíleného partnerství pro lepší odbornou přípravu, kariéru a větší mobilitu výzkumných pracovníků. Další prioritou je dosažení vynikající kvality ve výzkumu, ať soukromě či veřejně financovaného, neboť má zásadní význam pro konkurenceschopnost Evropy. V tomto ohledu přijala Komise v dubnu 2007 sdělení „Zlepšení předávání znalostí mezi výzkumnými institucemi a průmyslem v celé Evropě“[5]. Uvedené sdělení a doprovodné pokyny k němu poskytují operativní pokyny pro veřejné výzkumné instituce ke zlepšení správy a využívání duševního vlastnictví, zejména v kontextu spolupráce s odvětvími. Evropská rada v červnu 2007 uvítala iniciativu týkající se evropské charty využívání duševního vlastnictví pocházejícího od veřejných výzkumných institucí a vysokých škol (charta o duševním vlastnictví), jejímž cílem je zlepšit předávání znalostí mezi odvětvím výzkumu a průmyslem[6]. 3. Činnost Společenství v oblasti výzkumu a technologického rozvoje 3.1. Úspěchy politiky S cílem učinit pokrok při budování Evropského výzkumného prostoru, omezit roztříštěnost výzkumných činností v EU a podpořit inovace bylo v kontextu Evropského výzkumného prostoru a zvláštního 7. rámcového programu zavedeno několik průběžných iniciativ . Komise přijala sdělení „ Konkurenceschopnost evropských regionů na základě výzkumu a inovací “[7] s cílem posoudit prostor pro synergie zdrojů financování výzkumu a inovací ze strany EU a překážky, které by mohly vyvstat při jejich dosahování. Sdělení podpořilo zlepšenou spolupráci členských států a regionů při přípravě a využívání finančních prostředků a rozšiřování podrobnějších informací o dostupných finančních prostředcích a synergiích, zejména prostřednictvím přípravy praktické příručky k financování. Komise rovněž předložila sdělení o zadávání veřejných zakázek v předobchodní fázi[8] s cílem podpořit veřejné zakázky ve výzkumu a inovacích, zvýšit povědomí o možnosti zadávat veřejné zakázky na služby v oblasti výzkumu a vývoje způsobem, který je v souladu s pravidly veřejných zakázek a který nepředstavuje státní podporu. Bylo zřízeno Evropské fórum pro dobročinnost a financování výzkumu jako platforma k prozkoumání doplňkových zdrojů financování výzkumu a sdílení zkušeností v oblasti financování výzkumu ze strany dobročinných organizací[9]. Je rovněž možné zdůraznit příspěvek k Evropskému výzkumnému prostoru ve zvláštní oblasti energie z jaderné syntézy. Hlavní iniciativou politiky v této oblasti je Mezinárodní termonukleární experimentální reaktor (ITER)[10]. Klíčového milníku bylo dosaženo v říjnu 2007, kdy vstoupila v platnost dohoda o ITER v návaznosti na ratifikaci všemi sedmi stranami (Euratom, Čína, USA, Indie, Japonsko, Korea a Rusko). Euratom hrál významnou roli v založení Mezinárodní organizace ITER tím, že poskytl finanční, organizační a personální podporu. Společný evropský podnik pro ITER a rozvoj energie z jaderné syntézy („Fusion for Energy“) byl rovněž založen v roce 2007. Má sídlo v Barceloně a bude řídit činnost v rámci ITER ze strany EU. Jako součást 7. rámcového programu byla dne 2. února 2007 rozhodnutím Komise (2007/134/ES)[11] založena Evropská rada pro výzkum (ERV). Evropská rada pro výzkum je jednou z nejvýznamnějších novinek 7. rámcového programu, neboť poskytuje podporu vědě světové úrovně vytvářené jednotlivými vědci a týmy a stane se první celoevropskou agenturou financující hraniční výzkum ve všech oblastech znalostí, od humanitních a sociálních věd po biologické, fyzikální a technické vědy. Jednou z dalších iniciativ, které tvoří součást širší strategie výzkumné politiky, je koordinace evropských technologických platforem (ETP). V současnosti probíhá u 34 z nich. ETP zvýšily úsilí o realizaci svých strategických plánů výzkumu využíváním různých zdrojů financování včetně vnitrostátních zdrojů. Komise organizovala dva semináře pro lídry evropských technologických platforem, které zástupcům odvětví umožnily vyměnit si osvědčené postupy a získat aktualizované informace o iniciativách politiky EU, které mají pro jejich práci význam. Společné technologické iniciativy jsou další významnou inovací zahrnutou v 7. rámcovém programu. Umožňují vytvářet nová partnerství mezi organizacemi financovanými z veřejných a soukromých zdrojů zapojenými do výzkumu. Sedmý rámcový program vymezil první skupinu šesti výzkumných oblastí pro společné technologické iniciativy. Čtyři z legislativních návrhů byly přijaty Radou dne 20. prosince 2007 po konzultaci s Evropským parlamentem. Jsou to „Inovativní léčiva“, „ARTEMIS“ (pro vestavěné počítačové systémy), „Clean Sky“ a „ENIAC“ (pro nanoelektrické komponenty)[12]. V roce 2007 Komise rovněž předložila návrh společné technologické iniciativy pro palivové články a vodík, jejíž přijetí se předpokládá v roce 2008. Zatímco společné technologické iniciativy jsou svou povahou dlouhodobým partnerstvím veřejného a soukromého sektoru v průmyslovém výzkumu, takzvané iniciativy podle článku 169 jsou určeny na podporu integrace vnitrostátních výzkumných programů. V roce 2007 byly v 7. rámcovém programu vymezeny čtyři iniciativy, o dvou z nich – „AAL“ (pro asistované žití v domácím prostředí) a EUROSTARS (pro malé a střední podniky provádějící výzkum) – by Rada a Evropský parlament měly rozhodnout ve spolurozhodování do léta 2008. Finanční nástroj pro sdílení rizik je další zajímavou iniciativou 7. RP. Představuje nový nástroj společně vypracovaný Evropským společenstvím a Evropskou investiční bankou (EIB) s cílem poskytovat úvěry pro vysoce rizikový výzkum, technologický rozvoj, demonstrace a inovace. Finanční nástroj pro sdílení rizik byl zaveden dne 5. června 2007 a první smlouva byla podepsána dne 10. července 2007. Kromě toho se v 7. rámcovém programu otevřela mezinárodní spolupráce pro širokou účast třetích zemí v různých zvláštních programech, a to díky začlenění jak geografického, tak tématického zaměření. Organizace z více než 130 třetích zemí se v roce 2007 zúčastnily výzev k předkládání návrhů. Podpis dohod o přidružení se Švýcarskem, Izraelem, státy EHP/ESVO (Island, Lichtenštejnsko, Norsko), Tureckem, Srbskem, Chorvatskem, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie a Albánií během vykazovaného období navíc znamenal významné rozšíření ERA, v němž výzkumní pracovníci ze 37 států požívají v rámci své účasti na výzkumných projektech 7. RP stejných práv a povinností. Nadto obnovení dohody o vědeckotechnické spolupráci s Indií a zahájení jednání o dohodě o vědeckotechnické spolupráci s Novým Zélandem jsou jasnými signály záměru ES dále světu otevřít svůj výzkum. Významným úspěchem na evropské úrovni byla politická dohoda dosažená dne 23. listopadu 2007 o zřízení Evropského inovačního a technologického institutu (EIT)[13], jejímž cílem je lepší integrace všech prvků znalostního trojúhelníku – vzdělání, výzkumu a inovací. Otevřela cestu k dokončení postupu přijímání a k dalšímu pokroku ohledně výběru sídla, jmenování správní rady, podmínek financování a vymezení témat, jimiž se mají zabývat první znalostní a inovační společenství. Nejdůležitější je však skutečnost, že výzkum je nyní pevně zakotven v širší Lisabonské strategii. Ve své strategické zprávě z prosince 2007 došla Komise k závěru, že je zapotřebí vymezit úsilí nezbytné k dosažení 3% cíle investic a že musí být zohledněno ve vnitrostátních reformních programech. 3. 2. Provádění rámcových programů Sedmý rámcový program s celkovým rozpočtem více než 50 miliard EUR (7. RP Euratomu 2,7 miliardy EUR na období 5 let) představuje klíčový nástroj ke splnění potřeby Evropy v oblasti pracovních míst, konkurenceschopnosti, udržitelného rozvoje, požadavku dalších politik Společenství na výzkum a k udržení vedoucího postavení v globální znalostní ekonomice. U 7. RP došlo k významnému nárůstu ve srovnání s předchozím rámcovým programem (63 % v cenách roku 2007), což odráží značnou prioritu výzkumu na úrovni EU. Rok 2007 byl prvním rokem provádění 7. RP. Na 54 výzev přišlo více než 23 000 návrhů při velkém počtu účastníků (110 101). Z těchto návrhů jich bylo 2 854 (zahrnujících okolo 19 541 účastníků) vybráno pro finanční podporu. Deset témat určených v rámci programu Spolupráce odráží klíčové oblasti znalostí a technologie, kde je vysoká kvalita výzkumu obzvláště důležitá pro zlepšení schopnosti Evropy do budoucna řešit sociální a hospodářské problémy a problémy související s veřejným zdravím, životním prostředím a průmyslem. V roce 2007 bylo celkem předloženo 8 030 návrhů, z nichž více než 1 000 bylo vybráno pro finanční podporu. V rámci programu Myšlenky byl první rok formálního fungování Evropské rady pro výzkum charakterizován vytvořením řídících a organizačních struktur, jakož i organizací první výzvy k předkládání návrhů, tzv. „Starting Grants“ (zahajovací granty), určené na podporu výzkumných pracovníků v počáteční fázi jejich kariéry. V rámci této první výzvy bylo předloženo 9 167 návrhů, což ukazuje velký zájem o tuto novou iniciativu. Téměř 300 z nich bylo vybráno pro finanční podporu. Program Lidé podporuje řadu činností na posílení odborné přípravy a vytváření sítí výzkumných pracovníků, profesního rozvoje, celoživotního učení a partnerství mezi průmyslovými podniky a vysokými školami. V roce 2007 bylo předloženo 4 195 návrhů, z nichž více než 1 000 bylo vybráno pro finanční podporu. Cílem programu Kapacity je rozvíjení nejlepších možných zdrojů a podmínek pro evropskou výzkumnou obec. Celkem bylo předloženo 1 753 návrhů na různé činnosti programu, z nichž přibližně 300 bylo vybráno pro finanční podporu. Pokud jde o 7. RP Euratomu , bylo předloženo 57 návrhů v oblasti jaderného štěpení a radiační ochrany a 15 z nich bylo vybráno pro finanční podporu. Závěrem k provádění 6. RP : přes jeho uzavření na konci roku 2006 bylo v průběhu roku 2007 podepsáno 975 smluv. 4. Vývoj v členských státech a uplatnění otevřené metody koordinace 4.1. Otevřená metoda koordinace jako podpora dosažení barcelonských cílů V oblasti výzkumu a vývoje byla v souladu s 3% akčním plánem zavedena otevřená metoda koordinace (OMK)[14]. V návaznosti na kladné výsledky prvních dvou cyklů OMK (2003–2006) zahájil CREST v říjnu 2006 třetí cyklus. Byly zřízeny pracovní skupiny CREST pro koordinaci rámcového programu a strukturálních fondů, internacionalizaci výzkumu a vývoje, kombinace politik a výzkum a vývoj ve službách. Schůze CREST dne 6. července 2007 na úrovni generálního ředitele byla klíčovou událostí třetího cyklu OMK. Schůze byla věnována diskusi o posunu k 3% cíli a prioritních akcích pro rozvoj Evropského výzkumného prostoru. Čtvrtý cyklus následoval v prosinci 2007 se zaměřením na univerzity, střediska kompetencí iniciovaná sektorem průmyslu, internacionalizaci výzkumu a vývoje a pokračování provádění vzájemného hodnocení kombinace politik (ze strany Rakouska a Bulharska). Na doplnění práce pracovních skupin CREST pak CREST každoročně provádí proces vzájemného učení založený na vnitrostátních reformních programech v kontextu revidované Lisabonské strategie. Proces pro rok 2007 se zaměřil na pokrok učiněný u vnitrostátních cílů v oblasti veřejných a soukromých investic do výzkumu a vývoje, na překážky při reformování veřejného výzkumného sektoru a na strategie a výzvy při otevírání vnitrostátních výzkumných systémů Evropskému výzkumnému prostoru. Systém OMC-NET byl vytvořen na podporu vzájemného učení a koordinaci politik prováděných užšími skupinami členských států a/nebo jejich regiony ve věcech jejich konkrétního zájmu. V září 2007 byla zveřejněna nová výzva. 4.2. Trendy veřejných a soukromých investic do výzkumu Intenzita výzkumu a vývoje Stejně jako v roce 2005 činily v roce 2006 hrubé výdaje zemí EU-27 na výzkum a vývoj 1,84 % HDP. Od roku 2000 zůstává intenzita výzkumu a vývoje zemí EU-27 v intervalu desetiny: od 1,79 % v letech 1996–98 po 1,88 % v roce 2002. Za stagnací intenzity výzkumu a vývoje na úrovni zemí EU-27 se skrývá dynamičtější a odlišný obrázek na úrovni členských států. Členské státy s nižší intenzitou výzkumu a vývoje (nové členské státy, Řecko, Portugalsko, Itálie, Španělsko, Irsko) obecně vykazovaly významné nárůsty své intenzity výzkumu a vývoje (tyto nárůsty jsou u některých z těchto států značné, zejména po roce 2003) se zřetelnou výjimkou Polska, Bulharska, Slovenska a Řecka, kde se dále znepokojivě propadaly. Ačkoli významného nárůstu intenzity výzkumu a vývoje se snáze dosáhne z velmi nízkých výchozích hodnot typických pro nové členské státy, nebo z relativně nízkých hodnot zjištěných v Irsku a Španělsku, zmíněné nárůsty přesto dokazují, že intenzita výzkumu a vývoje může vzrůst, a to i za podmínek vysokého růstu HDP. Mezi členskými státy s vyšší intenzitou výzkumu a vývoje pouze Rakousko a v menší míře Dánsko dokázaly učinit pokrok. Intenzita výzkumu a vývoje ve Švédsku a Finsku je již nyní vyšší než 3 %, ale zůstává pod cílovou hodnotou, kterou si tyto státy samy stanovily na úrovni 4 %. Nárůst intenzity výzkumu a vývoje tak lze téměř výlučně konstatovat u členských států s nižší intenzitou výzkumu a vývoje. V zemích EU-27 se proto u pokroku směrem k vyšší míře intenzity výzkumu a vývoje jedná o dohánění zpoždění. Obrázek 4.2 naznačuje pokrok učiněný jednotlivými členskými státy v období 2000–2006 (šedá barva) ve srovnání s pokrokem, který je stále třeba učinit k dosažení vlastního cíle (modrá barva). [pic] Zdroj: GŘ pro výzkum | Údaje: Eurostat, členské státy | Pozn.: (*) IT, PT, UK: 2005, AT, FI: 2007. | (1) IT, PT, UK: 2000–2005, AT, FI: 2000–2007; EL, SE: 2001–2006; HU, MT: 2004–2006. | (2) IT, PT : 2005–2010; UK: 2005–2013; FR: 2006–2012; EL: 2006–2015; AT: 2007–2010; FI 2007–2011. | (3) EU-27 nezahrnuje BG. | (4) IE: Cíl intenzity výzkumu a vývoje pro rok 2010 byl odhadnut GŘ pro výzkum. | (5) BG nestanovilo cíl intenzity výzkumu a vývoje. | Toto dohánění zpoždění ze strany členských států s nižší intenzitou výzkumu a vývoje spolu s pokrokem Rakouska a Dánska nemají vzhledem k nevelkému podílu jejich HDP na celkovém HDP zemí EU-27 velký vliv na souhrnnou intenzitu výzkumu a vývoje zemí EU-27. Naproti tomu blok starých členských států zahrnující Francii, Spojené království, Německo a Itálii, které dohromady tvoří významný podíl na HDP EU, nebyl schopen navýšit své hodnoty intenzity výzkumu a vývoje[15]. V důsledku toho byl posun k 3% cíli pro země EU-27 velmi omezený. Je třeba poznamenat, že i kdyby všechny členské státy dosáhly v roce 2010 svých cílů, intenzita výzkumu a vývoje zemí EU-27 v roce 2010 by pak byla 2,51 %, což je méně než cílová hodnota 3 % stanovená na evropské úrovni. Jinými slovy: cíle stanovené členskými státy nejsou dostačující k dosažení celkového cíle EU ve výši 3 % v roce 2010. Zdroje financování V roce 2005[16] financování hrubých výdajů na výzkum a vývoj ze strany vlád činilo 0,63 % HDP, ze strany podnikatelského sektoru 1 % HDP, ze zahraničí 0,16 % HDP a z jiných vnitrostátních zdrojů (soukromé neziskové zdroje a zdroje vyššího vzdělávání) 0,04 % HDP. Shromážděné statistické údaje nejsou rozděleny na veřejné/soukromé zdroje „zahraničního“ financování výzkumu a vývoje, takže není možné přesně sledovat podíl veřejných/soukromých zdrojů financování. Od roku 2000 většina členských států (17 členských států) navýšila intenzitu své vládní přímé podpory výzkumu a vývoje (financování výzkumu a vývoje ze strany vlád jako procento HDP). To dokládá jejich závazek k vyšším hodnotám intenzity výzkumu a vývoje. Toto navýšení je zejména patrné ve většině členských států, které dohánějí své zpoždění. Pokrok ve vládním přímém financování výzkumu a vývoje je však rovněž zřejmý v členských státek se středními a stagnujícími hodnotami intenzity výzkumu a vývoje (Francie, Belgie, Spojené království a Nizozemsko), zejména ve Francii. Pokrok je nicméně lehce překompenzován sníženou intenzitou financování výzkumu a vývoje podnikatelským sektorem v těchto zemích. Intenzita podpory výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru (financování výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru jako procento HDP) se zvýšila téměř výlučně v členských státech, kde tato intenzita byla nízká nebo velmi nízká (Estonsko, Lotyšsko, Kypr, Portugalsko, Maďarsko, Česká republika, Španělsko, Slovinsko, Litva, Bulharsko). V zemích s vysokými hodnotami podpory výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru, jako jsou Švédsko, Finsko, Německo a Dánsko, intenzita podpory výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru buď poklesla (Švédsko), nebo stagnovala. Jedinou výjimkou je Rakousko. To samé platí pro země s průměrnými hodnotami podpory výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru (Spojené království, Nizozemsko, Belgie, Lucembursko a Francie). Žádný z těchto členských států nebyl schopen navýšit svou intenzitu financování výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru. Intenzifikace financování výzkumu a vývoje ze strany podnikatelského sektoru v EU je především doháněním zpoždění. Investice ze strukturálních fondů jsou obsaženy v příslušných statistikách Eurostatu a je důležité zmínit příspěvek politiky soudržnosti k intenzitě investic do výzkumu a vývoje v nových členských státech. Průměrný příspěvek ze strukturálních fondů za období 2004–2006 činil 157,4 milionu EUR, čímž se dosáhlo průměrných ročních vnitrostátních investic ve výši 69,6 milionu EUR. V období let 2007–2013 se u těchto investic v deseti nových členských státech očekává nárůst na průměrnou roční výši 2,7 miliardy EUR (2,9 miliardy včetně Rumunska a Bulharska). 4.3. Trendy v politikách výzkumu V roce 2007 se vnitrostátní politiky výzkumu a vývoje nadále vyvíjely do komplexní podoby kombinace politik. S cílem mobilizovat klíčové faktory hospodářského růstu vytvářely členské státy kombinace politik tím, že rozvíjely nové strategie, které se rozdělily mezi různá ministerstva, nebo měnily institucionální rámec politiky výzkumu a vývoje způsobem, jako je slučování ministerstev zodpovědných za výzkum, vzdělávání, zaměstnanost, obchod a průmysl. Reformy politik výzkumu a vývoje byly dosud koncipovány téměř výlučně na vnitrostátním základě. Avšak vzhledem ke stále větší provázanosti výzkumných a vývojových systémů je důležité, aby tvůrci vnitrostátních politik měli ve svých politikách na zřeteli evropskou perspektivu, a maximalizovali tak užitek ze synergií a přelévání znalostí. To zvýší efektivnost vnitrostátních systémů a v rámci iniciativy Evropského výzkumného prostoru významně přispěje k rozvoji výzkumného systému EU jako celku a k jeho postavení coby konkurenceschopného aktéra na globální scéně. Strategická zpráva Komise za rok 2007 klade zvláštní důraz na evropskou dimenzi výzkumné činnosti prováděné na vnitrostátní úrovni. Členské státy mají ve svých vnitrostátních reformních programech sdělit, jak jejich strategie přispějí k Evropskému výzkumnému prostoru. Členské státy nadále věnují zvláštní pozornost zvyšování kvality veřejného výzkumu. V tomto ohledu probíhá v několika členských státech proces institucionální restrukturalizace subjektů výzkumu, což je většinou dáno potřebou zajistit, aby veřejný výzkum prováděný v daných zemích dosahoval v celosvětovém měřítku nejvyšší úrovně. Hlavním nástrojem vlád k podnícení soukromých investic do výzkumu a vývoje zůstávají daňové pobídky. V posledních letech byly fiskální pobídky zavedeny velkým počtem zemí EU, zatímco jiné země posílily stávající režimy. Členské státy, které v současné době takové režimy nemají, jako jsou Německo, Finsko a Švédsko, mají o jejich použití rostoucí zájem, aby mohly stimulovat výzkum a vývoj v malých a středních podnicích a posílit spolupráci veřejného výzkumu a průmyslu. Fiskální pobídky k výzkumu a vývoji vztahující se k příspěvkům na sociální zabezpečení jsou zavedeny ve Francii, Belgii, Nizozemsku a Španělsku. V tomtéž kontextu lze jasně vidět rostoucí roli politiky soudržnosti ve financování výzkumu a vývoje, zejména v některých nových členských státech. Efektivní využití strukturálních fondů vyčleněných pro výzkum a inovace je významnou příležitostí pro mnoho zemí, kde je úroveň finančních zdrojů stále nízká. 5. Vyhlídky do budoucnosti Všechny tyto úspěchy připravily cestu pro rok 2008, který je druhým rokem provádění 7. rámcového programu a rokem dalšího velkého vývoje Evropského výzkumného prostoru. Zelená kniha o Evropském výzkumném prostoru vytvořila základ pro přípravu pěti iniciativ ERA, které se předkládají v průběhu roku 2008. V rámci slovinského předsednictví EU bude navíc zahájen „lublaňský proces“. Jeho cílem bude vytvořit dlouhodobou společnou vizi ERA založenou na partnerství členských států a Komise za široké podpory zúčastněných stran a občanů. 6. Zdroje dalších informací Více podrobností je uvedeno v pracovním dokumentu Komise, který je k této zprávě připojen. Další informace je možno nalézt v těchto veřejně přístupných zdrojích: - výroční monitorovací zprávy rámcového programu a zvláštních programů, které poskytují stručná a nezávislá shrnutí pokroku a kvality opatření přijatých za účelem provádění programů; - pětileté zprávy o hodnocení, které zkoumají provádění a výsledky výzkumné činnosti Společenství za pět předchozích let; - každoročně zveřejňované zprávy o klíčových číslech, poskytující soubor ukazatelů, které umožní zhodnotit postavení Evropy ve vědě, technice a inovacích; - statistika vědy a techniky v Evropě (Eurostat): statistické údaje o rozpočtech pro výzkum a vývoj, výdajích na výzkum a vývoj, pracovnících a patentech v oblasti výzkumu a vývoje v členských státech v rozčlenění podle regionů; - studie a analýzy zveřejněné v souvislosti s programy výzkumu a technologického rozvoje Společenství a zabývající se specifickými otázkami výzkumu a technologického rozvoje, na něž se vztahují. Většinu těchto dokumentů lze nalézt nebo si objednat na internetových stránkách Komise: - portál Evropské unie, stránky EUROPA: http://europa.eu/index_en.htm - stránky služby CORDIS obsahující souborné informace o rámcovém programu pro výzkum a technologický rozvoj: http://cordis.europa.eu - stránky služby CORDIS obsahující informace o systému ERAwatch: http://cordis.europa.eu/erawatch/ - stránky generálního ředitelství Komise pro výzkum:http://ec.europa.eu/dgs/research/index_en.html - stránky generálního ředitelství Komise pro informační společnost:http://ec.europa.eu/dgs/information_society/index_en.htm - stránky generálního ředitelství Komise pro podniky:http://ec.europa.eu/enterprise/index_en.htm - stránky generálního ředitelství Komise pro energetiku a dopravu: http://ec.europa.eu/dgs/energy_transport/index_en.html - stránky Společného výzkumného střediska (SVS): http://www.jrc.ec.europa.eu - stránky Eurostatu: http://epp.eurostat.ec.europa.eu/ [1] „Na počátku každého roku předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě. Zpráva pojedná zejména o činnostech v oblasti výzkumu a technického rozvoje a v oblasti šíření výsledků za uplynulý rok a o pracovním programu pro běžný rok“. [2] KOM(2007) 161 ze dne 4.4.2007. [3] http://ec.europa.eu/research/era/index_en.html [4] http://ec.europa.eu/invest-in-research/pdf/download_en/keyfigures_071030_web.pdf [5] KOM(2007) 182 ze dne 4.4.2007. [6] http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/94932.pdfKOM(2007) 182 ze dne 4.4.2007. [7] KOM(2007) 474 ze dne 16.8.2007. [8] KOM(2007) 799 ze dne 14.12.2007. [9] http://ec.europa.eu/invest-in-research/policy/philanthropy_en.htm [10] KOM(2006) 458 ze dne 14.8.2006. [11] Úř. věst. L 57, 24.2.2007. [12] Úř. věst. L 30, 4.2.2008. [13] Úř. věst. L 97, 9.4.2008. [14] KOM(2003) 226 ze dne 4.6.2003. [15] 11 členských států s vysokým nebo velmi vysokým růstem intenzity výzkumu a vývoje představuje pouze 16 % HDP zemí EU-27, zatímco 16 členských států s omezeným a záporným růstem intenzity výzkumu a vývoje představuje 84 % HDP zemí EU-27. [16] Poslední rok, pro nějž je k dispozici rozdělení podle zdrojů financování.