Usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. května 2007 o globální Evropě v souvislosti s vnějšími aspekty konkurenceschopnosti (2006/2292(INI))



Úřední věstník 102 E , 24/04/2008 S. 0128 - 0138



P6_TA(2007)0196 Globální Evropa — Vnější aspekty konkurenceschopnosti Usnesení Evropského parlamentu ze dne 22. května 2007 o globální Evropě v souvislosti s vnějšími aspekty konkurenceschopnosti (2006/2292(INI)) Evropský parlament, - s ohledem na sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané "Globální Evropa — Konkurenceschopnost na světovém trhu — Příspěvek ke strategii EU pro růst a zaměstnanost" (KOM(2006)0567), - s ohledem na sdělení Komise nazvané "Globální Evropa — Nástroje Evropy na ochranu obchodu v měnícím se světovém hospodářství — Zelená kniha k veřejné konzultaci" (KOM(2006)0763), - s ohledem na své usnesení ze dne 28. září 2006 o hospodářských a obchodních vztazích EU s Indií [1], - s ohledem na své usnesení ze dne 25. října 2006 o výroční zprávě Komise Evropskému Parlamentu o antidumpingových, antisubvenčních a ochranných opatřeních uplatňovaných třetími zeměmi vůči Společenství (2004) [2], - s ohledem na své usnesení ze dne 4. dubna 2006 o hodnocení jednacího kola z Dohá po konání ministerské konference WTO v Hongkongu [3], - s ohledem na své usnesení ze dne 12. října 2006 o hospodářských a obchodních vztazích mezi EU a unií Mercosur za účelem uzavření meziregionální dohody o partnerství [4], - s ohledem na své usnesení ze dne 1. června 2006 o transatlantických hospodářských vztazích mezi EU a USA [5], - s ohledem na své usnesení ze dne 13. října 2005 o perspektivách obchodních vztahů mezi EU a Čínou [6], - s ohledem na své usnesení ze dne 6. září 2005 o textiliích a oděvech po roce 2005 [7], - s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise, který je průvodním dokumentem ke sdělení Komise "Hospodářské reformy a konkurenceschopnost: hlavní myšlenky ze zprávy o konkurenceschopnosti Evropy v roce 2006" (SEK(2006)1467), - s ohledem na závěry předsednictví Evropské rady, která zasedala v Bruselu ve dnech 23. a 24. března 2006 [8], - s ohledem na své usnesení ze dne 15. března 2006 o příspěvku pro jarní zasedání Evropské rady 2006 ohledně Lisabonské strategie [9], - s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu nazvané "EU — Čína: užší partnerství, rostoucí odpovědnost" a na doprovodný pracovní dokument Komise nazvaný "Bližší partneři, větší odpovědnost. Politika pro obchod a investice mezi EU a Čínou: Hospodářská soutěž a partnerství" (KOM(2006)0631 a 0632), - s ohledem na prohlášení přijaté konsensem dne 2. prosince 2006 v souvislosti s výročním zasedáním parlamentní konference o WTO, - s ohledem na článek 45 jednacího řádu, - s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod a stanovisko Hospodářského a měnového výboru (A6-0149/2007), A. vzhledem k tomu, že obchodní politika může rozhodujícím způsobem přispívat ke stimulaci růstu a tvorbě pracovních míst v souladu s cíli obnovené Lisabonské strategie, B. vzhledem k tomu, že EU musí přijmout vhodnou strategii, aby reagovala na výzvy globalizace a postavila se rostoucí hospodářské soutěži ze strany hlavních nově se rozvíjejících ekonomik a přitom současně zachovala evropský model hospodářské, regionální a sociální soudržnosti, C. vzhledem k tomu, že pro úspěch této iniciativy je nezbytná soudržnost mezi vnitřními a vnějšími aspekty obnovené Lisabonské strategie, D. vzhledem k tomu, že pro zlepšení vnitřní i vnější konkurenceschopnosti podniků EU jsou významné vnitrostátní strukturální reformy, E. vzhledem k tomu, že přerušení jednání o rozvojové agendě z Dohá dne 24. července 2006 po téměř pěti letech jednání způsobilo novou situaci, která vyžaduje, aby EU dočasně upravila své priority a nástroje obchodní politiky a současně zachovala multilateralismus jako hlavní prioritu své obchodní politiky, F. vzhledem k tomu, že obchodní politika není samoúčelná, ale je nástrojem, a měla by proto být koncipována tak, aby přispívala ke společnému blahu lidí žijících v EU i mimo EU; G. vzhledem k tomu, že EU již je ve většině odvětví jednou z nejotevřenějších ekonomik světa; H. vzhledem k tomu, že pro EU je důležitou výhodou integrovaný charakter společné obchodní politiky a že díky němu může hrát v mezinárodním obchodním systému významnou úlohu, I. vzhledem k tomu, že protekcionismus uměle chrání neefektivní odvětví hospodářství před mezinárodní hospodářskou soutěží, odvádí zdroje od produktivnějších odvětví, zvyšuje ceny a v konečném důsledku vede k nezaměstnanosti, J. vzhledem k tomu, že často dochází k protestům veřejnosti vůči rušivému dopadu, který má otevírající se obchod na určité regiony a hospodářská odvětví, zatímco jeho pozitivní účinky na inovaci, konkurenceschopnost a zaměstnanost jsou příliš často přehlíženy, K. vzhledem k tomu, že přístupu na trh rostoucí měrou brání různé typy necelních překážek, L. vzhledem k tomu, že vysoká cla stále představují významnou překážku pro obchod, zejména ve vztazích s hlavními rozvíjejícími se zeměmi, M. vzhledem k tomu, že mnohostranný obchodní systém, zakotvený ve WTO, zůstává nejúčinnějším rámcem k dosažení spravedlivého a nestranného obchodu v celosvětovém měřítku rozvíjením vhodných pravidel a zajišťováním jejich dodržování, N. vzhledem k tomu, že EU je i nadále odhodlána usilovat o dosažení úspěchu rozvojové agendy z Dohá a ukázala již svou dobrou vůli řadou smysluplných nabídek ve všech oblastech jednání, O. vzhledem k tomu, že za určitých podmínek by se pozornost měla znovu věnovat závěrům vyplývajícím z dvoustranných a regionálních dohod o volném obchodu, přičemž by se však mělo vést v patrnosti, že příliš mnoho takovýchto smluv by mohlo působit proti posilování mnohostranného systému, který EU prosazuje, P. vzhledem k tomu, že je nezbytné stanovit správnou rovnováhu mezi mnohostrannými, dvoustrannými a vícestrannými dohodami, Q. vzhledem k tomu, že EU by měla být připravena bránit se sama, kdykoli to bude nutné, proti porušování dohodnutých pravidel pomocí mechanismů urovnávání sporů a proti nepoctivé obchodní praxi uplatňováním efektivních a zákonných obchodních obranných opatření, která poskytnou okamžitou úlevu postiženým odvětvím, R. vzhledem k tomu, že žádnou důvěryhodnou a legitimní obchodní politiku nelze provádět bez smysluplné účasti Parlamentu, S. vzhledem k tomu, že je důležité, aby měl Parlament včasný přístup k textům různých mandátů pro vyjednávání udělovaných Komisi, EU v celosvětové hospodářské soutěži 1. domnívá se, že obchodní politika je neodmyslitelnou složkou jakékoli strategie zaměřené na podporu růstu a vytváření pracovních míst pomocí zlepšování konkurenceschopnosti Evropy; vítá tudíž výše uvedené sdělení Komise — Globální Evropa — Konkurenceschopnost na světovém trhu jako důležitý přínos pro obnovenou Lisabonskou strategii; 2. domnívá se, že rozvoj obchodu není cíl sám o sobě, ale že musí být hodnocen podle svého dopadu na hospodářský růst, na zaměstnanost a na udržitelný rozvoj; poukazuje na to, že analýza konkurenceschopnosti evropského hospodářství by se neměla omezovat pouze na obchodní výsledky, ale měla by se zaměřovat i na poměr, jímž se evropští výrobci podílejí na celosvětových výkonech, a na trendy zaměstnanosti; 3. připomíná závazek EU zajistit soudržnost svých politik a domnívá se, že tento závazek vyžaduje, aby cíle EU v obchodních jednáních byly konzistentní s rozvojovou politikou Unie, přičemž zvláštní pozornost musí být věnována nejméně rozvinutým zemím a rozvojových zemím; 4. domnívá se, že větší vnější konkurenceschopnost je nezbytná, má-li být dosaženo lisabonských cílů v oblasti růstu a zaměstnanosti; je přesvědčen, že při podnikání vnějších kroků musí EU podporovat reformy a mezinárodní spolupráci v hospodářské oblasti s cílem vytvořit příznivé obchodní prostředí a na podporu udržitelného rozvoje v celosvětovém měřítku; má proto v úmyslu usilovat o větší konzistentnost a kompatibilitu svých makroekonomických politik, o vyšší měnovou i finanční bezpečnost, o spolupráci v daňových otázkách a o odstraňování nekalé konkurence v daňové oblasti; 5. považuje za nezbytné za prvé provádět měnovou politiku založenou na cenové stabilitě, aby bylo možné financovat technologický pokrok a podporovat malé a střední podniky tím, že jim bude umožněn vstup na trhy mimo eurozónu; za druhé zavést daňové systémy příznivé pro podnikání, čímž se s vysokou pravděpodobností zvýší počet nově zakládaných podniků, a za tím účelem snížit daně, které poškozují efektivitu a brání vytváření pracovních míst, zejména pro konkrétní sociální skupiny, jako jsou ženy, dlouhodobě nezaměstnaní a starší osoby; a za třetí zvyšovat konkurenci na vnitřním trhu, neboť čím větší bude konkurence v rámci EU, tím konkurenceschopnější budou evropské společnosti na trzích mimo EU; 6. je přesvědčen, že sociální model, který zůstává základem evropských průmyslových vztahů, umožnil EU udržet si vysokou míru globální konkurenceschopnosti vůči svým hlavním konkurentům; zastává názor, že největším úkolem EU je udržet fungování tohoto sociálního modelu navzdory tomu, že na stále konkurenčnějších globálních trzích existují tlaky na další snižování sociálních a environmentálních nákladů ve výrobě; 7. je přesvědčen, že přínos otevřeného obchodního systému vyvažuje jeho potenciálně rušivý dopad; domnívá se tudíž, že EU by měla i nadále usilovat o dokončení jednotného trhu, podporovat rozvoj celosvětové liberalizace a volný a spravedlivý obchod a postavit se proti protekcionismu; je však zároveň přesvědčen, že potenciálně rušivý dopad otevřeného obchodního systému na určitá odvětví, regiony a státy, jako např. následky vysídlování a přemísťování, se nedají přehlížet; 8. věří, že výhody liberalizace budou pociťovat především země, které odstraní celní a necelní překážky a otevřou své trhy; domnívá se proto, že schopnost EU zvýšit svou konkurenceschopnost závisí mimo jiné na tom, zda odstraní překážky obchodu v celosvětovém měřítku, zajistí dokončení vnitřního trhu a otevře své trhy třetím zemím; 9. souhlasí se strategií Komise, která spočívá v příznivém ovlivňování procesu globalizace a řízení rizik; 10. vyjadřuje politování nad tím, že občané EU si spojují globalizaci s poklesem evropské produkce a ztrátou pracovních míst; upozorňuje, že je třeba, aby EU přijala vhodnou strategii pro provádění reforem nezbytných k tomu, aby EU byla schopna využít výhod globalizace, a podpořit tak svou výrobu i zaměstnanost; 11. vyzývá Komisi a členské státy, aby lépe informovaly evropské občany o všech aspektech globalizace a konkrétním prospěchu plynoucím z účasti EU v mezinárodním obchodním systému; 12. domnívá se, že myšlenky, na nichž je založeno celoživotní vzdělávání, jsou užitečnými nástroji, nejsou však odpovídající reakcí na předpokládané změny v celosvětové struktuře výroby; požaduje, aby zavádění nové strategie celosvětové konkurenceschopnosti EU bylo závislé na pokroku v realizaci Lisabonské strategie, která se musí změnit tak, aby lépe řešila oprávněné obavy evropských občanů, že nebudou schopni přizpůsobit se změnám; 13. věří, že větší hospodářská soutěž přiměje EU k posílení jejího úsilí ve vzdělávání a ve výzkumu a vývoji, aby si udržela svou pozici na světových trzích inovativních produktů a vysoce kvalifikovaných služeb a zlepšila své postavení vytvořením nových komparativních výhod; 14. věří, že je nezbytné podpořit hladkou integraci vysoce inovativních evropských společností zabývajících se vyspělými technologiemi do celosvětového obchodního prostředí; 15. zdůrazňuje strategickou potřebu toho, aby Evropa navzdory vnějším konkurenčním tlakům udržovala dostatečně širokou a rozmanitou průmyslovou základnu; domnívá se proto, že by otevírání obchodu mělo být doprovázeno stabilními průmyslovými politikami na evropské i vnitrostátní úrovni a že by s nimi mělo být v souladu; 16. trvá na tom, že páteří hospodářského úspěchu EU je činnost malých a středních podniků (MSP), kterým musí být prostřednictvím zlepšeného přístupu k příležitostem v oblasti výzkumu a vývoje nabídnuta možnost zajistit výrobu vysoce kvalitního zboží v horní části hodnotového řetězce; 17. připomíná, že EU je již jednou z nejvíce otevřených ekonomik světa a v průběhu posledních padesáti let významně přispěla ke značnému rozvoji celosvětového obchodu, který pro ni byl přínosem; 18. domnívá se však, že výkon EU ve vztahu k vyspělým a rozvíjejícím se ekonomikám je negativně ovlivněn nedostatkem reciprocity, pokud jde o podmínky přístupu na trh, a rovněž nedodržováním dohodnutých pravidel obchodování a šířením nekalých obchodních praktik; 19. konstatuje, že mnoho zemí světa, včetně hlavních rozvíjejících se ekonomik, zachovává překážky vývozům z EU ve formě vysokých cel a rovněž necelních překážek; domnívá se, že jednou z hlavních priorit obchodní politiky EU by mělo být omezení těchto překážek, přičemž je třeba odpovídajícím způsobem brát v úvahu otázky rozvoje; 20. souhlasí s Komisí, že světový obchodní systém již není výhradně záležitostí zemí OECD; doporučuje však, aby země jako Mexiko byly zařazeny na seznam zemí, které Komise považuje za rozvíjející se ekonomiky; připomíná, že rozvíjející se země jako Čína, Brazílie, Rusko, Indie a Mexiko již mají 18 % podíl na celosvětových obchodních tocích; 21. požaduje, aby vnější politiky EU zajistily spravedlivý hospodářský rozvoj partnerských zemí, bojovaly proti sociálnímu dumpingu a podporovaly dodržování sociálních právních předpisů a předpisů stanovujících standardy důstojné práce, které — jak navrhuje Mezinárodní organizace práce — zajistí slušný příjem pracovníkům a jejich rodinám, právo na bezpečnost a zdraví při práci a právo na sociální zabezpečení a svobodu sdružování v odborech; 22. zdůrazňuje potřebu prosadit kodexy chování, které by obsahovaly cíle vycházející z norem důstojné práce a další aspekty sociální odpovědnosti evropských podniků, v dceřinných společnostech a v podnicích, které jsou subdodavateli nebo dodavateli společností sídlících v EU; 23. bere na vědomí zájem EU o pokračování a zintenzivnění dvoustranných jednání s jejími hlavními vyspělými obchodními partnery za podmínky, že to neohrozí normy EU v oblasti ochrany životního prostředí a zdraví a že bude dodržena Úmluva UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů ze dne 20. října 2005; Světová obchodní organizace (WTO) 24. domnívá se, že mnohostranný obchodní systém, zakotvený ve WTO, zůstává zdaleka nejúčinnějším rámcem k dosažení liberalizace obchodu v celosvětovém měřítku; domnívá se však, že systém WTO by měl být do určité míry reformován, aby se zvýšila jeho transparentnost a účinnost; vítá obnovení oficiálních jednání o rozvojové agendě z Dohá a znovu opakuje svou silnou podporu úspěšnému dokončení těchto jednání; 25. domnívá se, že pro evropské společnosti má dosažení ambiciózního a vyrovnaného výsledku jednání o rozvojové agendě z Dohá zásadní význam a že by ho vyjednavači EU měli pokládat za prioritu; 26. upozorňuje, že jednací kolo z Dohá je kolem rozvojovým, a proto musí nová obchodní agenda EU odrážet rozvojové cíle; dále konstatuje, že nová obchodní agenda také předpokládá zvláštní odpovědnost v souvislosti s efektivitou rozvojové politiky EU, zejména pokud jde o nejchudší země světa; 27. považuje smysluplnou reformu institucionální struktury a rozhodovacího procesu WTO za nezbytnou, má-li se zlepšit fungování WTO a má-li se tato organizace vyrovnat s výzvami plynoucími ze stále se zvyšujícího počtu jejích členů; žádá Komisi, aby aktivně přispěla ke všeobecným úvahám o této skutečnosti a předložila konstruktivní návrhy; 28. je přesvědčen, že pokud by EU prosazovala základní mnohostranná pravidla politiky hospodářské soutěže a pokud by byla posílena mezinárodní spolupráce v této oblasti, trhy by se mohly stát otevřenějšími a vyrovnanějšími a mohly by fungovat efektivněji; Dvoustranné a regionální dohody o volném obchodu 29. zdůrazňuje, že WTO je nejvhodnějším fórem pro zajištění spravedlivého rozdělení příjmů plynoucích z rostoucí globalizace; domnívá se tedy, že prioritou EU musí být dosažení ambiciózního a rozvojově orientovaného výsledku jednání o rozvojové agendě z Dohá; nepokládá dvoustranné a regionální dohody o volném obchodu za příliš optimální řešení; připomíná, že takové dohody vedou k rozptýlení obchodu, jsou často nevyrovnané, přispívají k zavádění diskriminace v mezinárodních obchodních vztazích a mají tendenci snižovat míru angažovanosti zúčastněných zemí ve WTO; 30. domnívá se, že nové dvoustranné nebo regionální iniciativy volného obchodu by měly být zahájeny pouze tehdy, když jsou nutné pro zlepšení konkurenceschopného postavení vývozců EU na klíčových zahraničních trzích, zejména v případech, kdy takové smlouvy s dotyčnými zeměmi či regiony uzavřely nebo vyjednávají jiné významné obchodní síly; ze strany Komise požaduje plnou transparentnost v oblasti kritérií výběru nových partnerů pro dohody o volném obchodu a trvá na tom, aby bylo provedeno komplexní hodnocení dopadu na hospodářství a udržitelný rozvoj se zapojením všech zúčastněných subjektů a aby výsledky tohoto hodnocení byly zveřejněny; 31. domnívá se, že všechny nové dohody o volném obchodu, které EU uzavře, by měly být slučitelné s WTO, komplexní, ambiciózní, měly by vést ke skutečně vzájemnému přístupu na trh a kromě toho by měly zajišťovat dalekosáhlou liberalizaci služeb a investic, která jde nad rámec stávajících mnohostranných závazků a závazků, které podle očekávání vyplynou z úspěšného uzavření rozvojové agendy z Dohá; 32. domnívá se, že při jednáních musí dohody o volném obchodu zohlednit riziko vyloučení nejmenších a nejslabších obchodních partnerů z přínosů mezinárodního obchodu, a proto trvá na tom, že v průběhu celého vyjednávacího procesu musí být brány v úvahu jejich zájmy; 33. vyzývá Radu, aby při stanovování mandátu k vyjednávání dohod o volném ochodu a dohod o přidružení rozlišovala mezi rozvíjejícími se ekonomikami a rozvojovými zeměmi a aby zajistila, že při jednáních s rozvojovými zeměmi bude převládat orientace na jejich rozvojové potřeby; 34. je přesvědčen, že veškeré budoucí dohody o volném obchodu musí být moderní svou podstatou a musí zahrnovat standardy uvedené v základních úmluvách Mezinárodní organizace práce; 35. požaduje, aby všechny nové dohody o volném obchodu, které EU uzavře, obsahovaly mechanismy, díky nimž bude možné pozastavit, zcela nebo částečně, jejich uplatňování, pokud budou existovat důkazy o neplnění závazků ostatními stranami; domnívá se, že Komise by měla s aktivací takových mechanismů souhlasit, kdykoli k tomu bude vyzvána usnesením Parlamentu; 36. vyzývá Komisi k jednání s podobně smýšlejícími členy WTO o společných základních ustanoveních pro dohody o volném obchodu týkajících se například preferenčních pravidel původu s cílem dosáhnout větší konzistence mezi takovými dohodami a zjednodušení jejich používání ve prospěch hospodářských subjektů; Vícestranná/odvětvová jednání 37. vyzývá Komisi a Radu, aby v určitých případech rovněž zvážily výhodu vícestranných/odvětvových jednání, jak tomu bylo například v případě dohody o civilním letectví, dohody o zadávání veřejných zakázek a dohody o informačních technologiích; Obecný přístup k obchodním jednáním 38. trvá na tom, aby jakékoli ústupky EU jejím partnerům v jednáních — kromě případů, kdy je to zcela zřejmě odůvodněno vývojem - byly vyváženy ústupky příslušných zemí; 39. upozorňuje na strategický význam multifunkční povahy zemědělství v EU; zdůrazňuje, že odvětví zemědělství by nemělo být pouze oblastí, v níž EU dělá ústupky při obchodních jednáních, a že obchodní politika by i nadále měla být v souladu se základními postoji stanovenými během několika po sobě jdoucích reforem společné zemědělské politiky; 40. připomíná, že EU jako největší jednotný trh se zbožím a službami na světě je v očích vývozců z celého světa velmi atraktivní; poukazuje na značný vliv, který díky tomu vyjednávači EU získávají jak v mnohostranném rámci, tak i ve dvoustranném a regionálním rámci; 41. domnívá se, že zavedení politik spravedlivého obchodu Evropskou unií a veškerými jejími obchodními partnery bude postupně vyžadovat kladení většího důrazu na mezinárodní uznání minimálních norem pro životní prostředí, které vytváří rovné podmínky pro všechny partnery; 42. domnívá se, že obchodní jednání na mnohostranné, dvoustranné nebo regionální úrovni musí usilovat o to, aby mezinárodní obchod byl v souladu s globálními závazky v sociální oblasti, v oblasti životního prostředí a lidských práv, tak aby přispíval k příslušným krokům, které již byly podniknuty v jiných rámcích; trvá na tom, že pokrok v těchto záležitostech by měl být posuzován výhradně v kontextu obchodních zájmů EU, neboť mezinárodní obchod je jen jedním, ač důležitým, aspektem udržitelného hospodářského rozvoje Unie; 43. vyzývá Komisi, aby upřesnila svoji definici charakteru sociálních a environmentálních pravidel a norem v politice mezinárodního obchodu, aby stanovila principy a obsah navrhované sociální a environmentální kapitoly nových dohod o volném obchodu a o přidružení a aby navrhla přesvědčivou strategii, jak podpořit přijetí takovýchto kapitol obchodními partnery EU; Transatlantické vztahy 44. je toho názoru, že EU potřebuje rozšířit své hospodářské vztahy, zachovat své politiky v oblastech jako veřejné zdraví a životní prostředí a posílit své hospodářské vztahy s dalšími světovými regiony na základě míru a zásad svrchovanosti, dodržování občanských svobod, ohledu na životní prostředí, dodržování sociálních standardů, lidských práv a rozvoje; 45. posílení transatlantických hospodářských vztahů musí pokračovat na základě souladu s pravidly EU o veřejném zdraví a o životním prostředí a nesmí ohrozit nezávislost její politiky hospodářské soutěže a jejích pravidel ochrany veřejných služeb a kulturní rozmanitosti; 46. doporučuje, aby byly shromážděny spolehlivé údaje, která umožní analyzovat význam propojení hospodářských trhů EU a USA pro hospodářství a společnost v Mexiku a v Kanadě; upozorňuje na skutečnost, že k přílivu čistých zahraničních investic v Mexiku dochází velmi často prostřednictvím poboček evropských společností provozujících svou činnost z USA, což vysvětluje skutečnost, proč tyto operace nejsou zachyceny v údajích o vztazích mezi EU a Mexikem; Čína 47. poukazuje na výše uvedené usnesení o perspektivách obchodních vztahů mezi Evropskou unií a Čínou; považuje Čínu za jasný příklad příznivého dopadu liberalizace obchodu a aktivní účasti na celosvětových a konkurenčních trzích, pokud jde o hospodářský růst a sociální péči; je si vědom značných společenských a environmentálních výzev, kterým tato země čelí; trvá na tom, že by Čína měla dodržovat veškeré závazky členství ve WTO, jako je například posílení mezinárodních pracovních norem a ochrana práv duševního vlastnictví; vítá výše uvedené sdělení Komise a pracovní dokument o EU a Číně a podporuje úsilí Komise o vymezení vhodné strategie týkající se postupu ve všech ohledech vztahů mezi EU a Čínou; 48. má za to, že vývoj hospodářských a obchodních vztahů mezi EU a Čínou musí být nadále provázen politickým dialogem zahrnujícím odpovědnosti partnerů v environmentální a sociální oblasti; zdůrazňuje, že hospodářské a obchodní vztahy mezi EU a Čínou musí být založeny na dodržování pravidel spravedlivého a nestranného obchodu a na používání pravidel WTO; 49. má za to, že nedostatečná ochrana práv duševního vlastnictví je jednou z největších výzev, které čelí EU ve svých dvoustranných vztazích s čínskými úřady; vyzývá proto Komisi, aby se více snažila přesvědčit Čínu, aby plně dodržovala dohody o ochraně práv duševního vlastnictví a aby zlepšila vymahatelnost soudních rozhodnutí; Regulativní otázky 50. zdůrazňuje rostoucí význam regulativních otázek v mezinárodním obchodu; vyslovuje se pro větší konzistenci mezi pravidly a praxí EU a pravidly a praxí našich hlavních obchodních partnerů; zdůrazňuje, že by to nemělo vést k negativní nivelizaci norem a předpisů, jež by narušovala důvěru občanů, pokud jde o zdraví, bezpečnost a životní prostředí; zdůrazňuje, že by se spíše mělo více usilovat o jejich uznání a prosazení hlavními obchodními partnery EU; 51. žádá Komisi o systematické hodnocení dopadu vnitřních politik a předpisů EU na celosvětovou konkurenceschopnost a o to, aby v rámci svých rozhodovacích postupů týkajících se regulační politiky řádně zohlednila konkurenceschopné postavení podniků EU v Evropě i mimo ni; 52. zdůrazňuje v souvislosti s WTO a s dvoustrannými dohodami o volném obchodu, že je důležité urychlit odstranění necelních překážek a harmonizovat technická pravidla, zvláště uplatněním zásady vzájemného uznávání; 53. zastává názor, že nejefektivnější způsob, jak předcházet regulativním odlišnostem, jejichž následkem je vytváření překážek pro obchod, spočívá v rozvoji celosvětových pravidel a norem; pobízí Komisi, aby se aktivně podílela na práci všech relevantních mezinárodních agentur a normalizačních orgánů; 54. podporuje vícestrannou a dvoustrannou regulativní spolupráci s klíčovými partnerskými zeměmi, pokud nepovede k nemístné diskriminaci ostatních a ani neumožní, aby příslušní partneři nevhodným způsobem zasahovali do vnitřního procesu rozhodování EU; Ochrana práv duševního vlastnictví 55. vyzývá Komisi, aby pokračovala ve svém úsilí v oblastech výzkumu, vývoje a inovací; upozorňuje, že dodržování patentů a ochrana práv duševního vlastnictví jsou v samém středu vnější konkurenceschopnosti EU, a je přesvědčen, že EU by měla v tomto ohledu zaujmout rozhodnější postoj ke třetím zemím; 56. zdůrazňuje, že výroba padělků a pirátství mají za následek ztrátu pracovních míst, omezují inovace a poškozují státy, pokud jde o příjmy z daní; zdůrazňuje, že přiměřená ochrana duševního vlastnictví a její účinné prosazování jsou základními kameny celosvětového hospodářství; 57. považuje vhodnou ochranu práv duševního vlastnictví hlavními obchodními partnery EU za nezbytný požadavek pro zachování a posílení vnější konkurenceschopnosti EU; 58. vítá závazek Komise posílit ustanovení o ochraně práv duševního vlastnictví v mezinárodních obchodních dohodách a prosazování existujících závazků; 59. trvá na tom, aby hlavní obchodní partneři EU, jako jsou Čína a Rusko, prosazovali ochranu práv duševního vlastnictví v souladu s povinnostmi stanovenými v dohodě WTO o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví; 60. zdůrazňuje, že politika ochrany práv duševního vlastnictví EU vůči rozvojovým zemím by neměla jít nad rámec povinností daných dohodou WTO o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví, ale měla by místo toho podporovat využívání možností poskytovaných dohodou WTO o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví; 61. domnívá se, že ochrana práv duševního vlastnictví a prokazování jejich účinného prosazování prostřednictvím vhodných právních a správních prostředků by mělo být nezbytnou podmínkou pro vstup do WTO; 62. vyzývá Radu, aby schválila návrh Komise na nařízení Rady o označování země původu u určitých výrobků dovážených ze třetích zemí (KOM(2005)0661), který podpořil Parlament ve svém usnesení ze dne 6. července 2006 o označování původu zboží [10]; Strategie přístupu na trh 63. vítá rozhodnutí Komise přezkoumat svou strategii přístupu na trh a očekává přijetí sdělení Komise v této věci v průběhu roku 2007; vyzývá Komisi, aby Parlament do této iniciativy úzce zapojila; 64. trvá na potřebě zaměřit se zvláště na necelní překážky, které se vzhledem k tomu, že cla jsou postupně snižována nebo odstraňována, stanou hlavní překážkou mezinárodního obchodu; upozorňuje na značné množství, technickou složitost a politickou citlivost necelních překážek, což činí jejich řešení složitějším, a vyzývá Komisi, aby vyčlenila dostatečné zdroje na tento náročný úkol; 65. upozorňuje na vážné nebezpečí, že se bezpečnostní opatření stanou hlavní necelní překážkou 21. století; vyzývá všechny státy, aby řešily své legitimní bezpečnostní zájmy prostřednictvím opatření, která co nejméně omezí obchod, a aby spolu navzájem mnohostranně, vícestranně nebo dvoustranně spolupracovaly na dosažení tohoto cíle; 66. vyzývá delegace Komise, zastupitelské úřady členských států a agentury na podporu obchodu, obchodní komory a další veřejné a soukromé organizace zastupující evropské hospodářské zájmy v zahraničí, aby lépe koordinovaly svou činnost směřující k podpoře zboží a služeb EU, otevření trhů a zvýšení přílivu investic; Služby 67. připomíná rostoucí podíl služeb na celosvětovém hospodářském výsledku a na HDP EU; poukazuje na vysokou úroveň vnější konkurenceschopnosti evropských poskytovatelů služeb; vyzývá Komisi, aby ve všech obchodních jednáních usilovala o postupnou a vzájemnou liberalizaci služeb a o politiku větší standardizace, transparentnosti a předvídatelnosti pravidel a předpisů týkajících se tohoto odvětví, aby vysoce konkurenceschopné evropské odvětví služeb mohlo volněji působit ve třetích zemích; upozorňuje však, že by to nemělo vést k nabídkám, ani k požadavkům v oblasti veřejných služeb; 68. domnívá se, že je třeba rozlišovat mezi komerčními a veřejnými službami; zdůrazňuje potřebu vyčlenit veřejné služby ze všech jednání, zvláště pokud jde o takové veřejné služby, které řeší základní potřeby občanů a zajišťují přístup k základnímu "veřejnému zboží", jakým je zdraví, vzdělávání, pitná voda a energie, a dále k takovým službám, jež mají významnou úlohu v ochraně kulturní rozmanitosti, jako jsou audiovizuální služby; 69. trvá na nutnosti zajistit, aby si partneři z nejméně rozvinutých zemí zachovávali politický prostor, který jim umožní regulovat služby, jež jsou významné pro rozvoj v těchto zemích; 70. zastává názor, že EU musí prosazovat šíření a uznávání mezinárodních účetních a auditorských standardů a postupů, a zajistit tak, aby trhy byly stabilnější a transparentnější a aby subjekty mohly požívat větší jistoty a byly lépe informovány, pokud jde o jejich aktivity mimo EU; 71. zastává především názor, že ke zvýšení své vnější konkurenceschopnosti musí EU v rámci své obchodní politiky přijmout opatření na posílení bezpečnosti elektronických transakcí a obchodu a zlepšit ochranu údajů; 72. je přesvědčen, že otevření trhu v oblasti finančních služeb a umožnění pohybu kapitálu musí být provázeno vyšší transparentností a zlepšením opatření zaměřených na boj proti praní peněz, proti finanční podpoře terorismu a daňovým podvodům zejména tam, kde jsou zapojena zahraniční finanční centra; Suroviny a energie 73. domnívá se, že suroviny, v první řadě energetické zdroje, si zaslouží v nové obchodní agendě EU zvláštní úpravu; 74. domnívá se, že s ohledem na potřebu bojovat proti změnám klimatu rovněž pomocí udržitelnějších modelů obchodování je přístup k energiím a zdrojům a jejich využívání věcí mnohostranného určování pravidel, jež nesmí být narušováno dvoustrannými obchodními dohodami usilujícími o výhodnější podmínky přístupu; Zadávání veřejných zakázek 75. domnívá se, že vysokému stupni otevřenosti trhů zadávání veřejných zakázek v EU na všech vládních úrovních neodpovídá srovnatelný přístup pro dodavatele z EU, zejména MSP, na zahraniční trhy zadávání veřejných zakázek na zboží, služby a stavební práce, a že by měla Komise vyvinout úsilí směřující ke srovnatelnému přístupu ve vztahu s vyspělými a rozvíjejícími se ekonomikami v tomto důležitém hospodářském odvětví; souhlasí s tím, že výjimečně lze uvažovat o zavedení cílených omezení přístupu k částem trhu zadávání veřejných zakázek v EU s cílem dosáhnout rovnováhy, silně však protestuje proti jakýmkoli pokusům o uzavření tohoto trhu za účelem protekcionismu; 76. vyzývá Komisi k zajištění smysluplných závazků ze strany ostatních účastníků Mezivládní dohody o zadávání veřejných zakázek v rámci WTO (GPA) v rámci probíhajících jednání o změně této dohody; 77. zdůrazňuje však potřebu vyšší úrovně transparentnosti a požaduje, aby se Komise zdržela nadměrných požadavků v oblasti zadávání veřejných zakázek, zvláště pokud jde o veřejné služby, budou-li tyto požadavky působit potíže nejméně rozvinutým partnerům; 78. bere na vědomí iniciativu některých členských států usilující o obnovení rovnováhy v rámci Mezivládní dohody o zadávání veřejných zakázek ve prospěch malých a středních podniků; doporučuje proto Komisi a Radě, aby při jednáních o Mezivládní dohodě o zadávání veřejných zakázek v rámci WTO trvaly na vložení ustanovení, jež EU umožní upřednostnit malé a střední podniky při uzavírání smluv o veřejných zakázkách a bude podobné těm, která již uplatnily ostatní velké státy účastnící se dohody, jako jsou USA a Japonsko; 79. zastává názor, že zadávání veřejných zakázek by mělo být i součástí veškerých dvoustranných a regionálních obchodních jednání iniciovaných EU, aby k otevírání trhů zadávání veřejných zakázek docházelo na vyrovnaném základě; Respektování pravidel 80. zdůrazňuje potřebu zajistit, aby obchodní partneři EU plně dodržovali pravidla a povinnosti vyplývající buď z jejich členství ve WTO, nebo z dvoustranných či regionálních dohod s EU; zdůrazňuje zásadní důležitost mechanismu WTO pro urovnání sporů pro důvěryhodnost a efektivnost mnohostranného obchodního systému; naléhá na Komisi, aby tento mechanismus aktivovala pokaždé, když neplnění ze strany ostatních členů negativně ovlivní obchodní zájmy EU a v přiměřené době se nepodaří dohodnout na řešení; Nástroje na ochranu obchodu 81. domnívá se, že provádění další liberalizace obchodu je o to více nezbytné pro to, aby si EU zachovala svou schopnost bránit se proti nekalým obchodním praktikám; nástroje na ochranu obchodu pokládá tudíž za nepostradatelnou součást strategie EU pro vnější konkurenceschopnost; 82. pozorně bere na vědomí iniciativu Komise zapojit se do komplexního přezkumu nástrojů na ochranu obchodu a zahájení procesu veřejných konzultací na základě výše uvedeného sdělení Komise o zelené knize k veřejné konzultaci; 83. připomíná, že jak je uvedeno ve shrnutí Komise nazvaném "Vyhodnocení nástrojů na ochranu obchodu ES", které připravila skupina autorů Mayer, Brown, Row a Maw (LLP), předloženém v prosinci 2005, vyplývá z příslušné studie, že "současný stav je přiměřený a odpovídající tomu, aby byly řešeny zájmy všech skupin stran", a proto podporuje názor, že neexistuje ani výrazná, ani naléhavá potřeba navrhnout přezkum nebo změnu platných nástrojů na ochranu obchodu Společenství; 84. připomíná, že v současné době probíhají jednání o mnohostranných disciplínách týkajících se nástrojů na ochranu obchodu v rámci rozvojové agendy z Dohá; vítá tato jednání, avšak lituje odporu USA k reformám rámce WTO, pokud jde o nástroje na ochranu obchodu; je přesvědčen, že celosvětová vzrůstající tendence používání nástrojů na ochranu obchodu, zvláště vyspělými průmyslovými zeměmi, vytváří požadavky na přísnější pravidla na úrovni WTO s cílem zajistit trvání volného a spravedlivého obchodu ve světě; 85. schvaluje myšlenku přizpůsobit tyto nástroje novým skutečnostem celosvětového hospodářství, ale upozorňuje na nebezpečí jednostranného odzbrojení EU do takové míry, že nebude schopna čelit nekalým obchodním praktikám v mezinárodním kontextu, které se vyznačují bujením takových praktik a intenzivním a často nezákonným využíváním opatření na ochranu obchodu ze strany třetích zemí proti dovozům z EU; 86. podporuje úsilí Komise sledovat uplatňování opatření na ochranu obchodu ze strany třetích zemí proti dovozům z EU, aby bylo možné reagovat na možné zneužití a poskytnout vhodnou pomoc postiženým společnostem; Cla 87. zdůrazňuje význam celních pravidel a postupů pro řádné zavádění opatření obchodní politiky; je přesvědčen, že při stanovování a uplatňování těchto pravidel a postupů musí být nalezena odpovídající rovnováha mezi účinným řízením a usnadněním obchodních toků; 88. připomíná, že přílišná složitost a administrativní zátěž dovozních postupů uplatňovaná v mnoha zemích světa často vyvolává značné náklady na transakce na straně vývozců z EU a představuje značnou překážku obchodu; podporuje proto úsilí Komise o řešení této otázky jak v mnohostranném rámci jednání o rozvojové agendě z Dohá o usnadnění obchodu, tak prostřednictvím dvoustranných a regionálních jednání; 89. vyzývá Komisi a členské státy, aby se vážně zabývaly myšlenkou vytvoření jednotné evropské celní služby s cílem účinně uplatňovat celní předpisy a postupy na celním území EU; Směnné kurzy 90. bere na vědomí, že směnné kursy představují významný faktor vývoje mezinárodního obchodu; vyzývá Komisi, aby předložila konkrétní návrhy týkající se opatření, která mají být přijata v případě, že směnné kursy ohrozí konkurenceschopnost EU, a aby zvážila možnost zahrnout tato opatření do příští revize nástrojů na ochranu obchodu EU; Institucionální otázky 91. je přesvědčen, že věrohodnost a účinnost společné obchodní politiky jako nástroje konkurenceschopnosti EU je negativně ovlivněna nedostatečnou legitimitou této politiky vyplývající z nedostatečného zapojení Parlamentu; 92. hluboce lituje skutečnosti, že se na tak významný právní předpis, jakým je dokument týkající se dosažení liberalizace obchodu, stále nevztahuje postup spolurozhodování a že přetrvává nejistota, pokud jde o použitelnost postupu souhlasu, pokud jde o dohody o volném obchodu; vyzývá členské státy, aby urychleně napravily tento neuspokojivý stav provedením nezbytných institucionálních reforem a především účinným prosazením ustanovení Smlouvy o Ústavě pro Evropu týkajících se mezinárodního obchodu; 93. vyzývá Komisi a Radu, aby informovaly Parlament v souvislosti s jakýmikoli novými iniciativami v návaznosti na sdělení o globální Evropě a zajistily jeho účast; * * * 94. pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a kandidátských zemí. [1] Přijaté texty, P6_TA(2006)0388. [2] Přijaté texty, P6_TA(2006)0450. [3] Úř. věst. C 293 E, 2. 12. 2006, s. 155. [4] Přijaté texty, P6_TA(2006)0419. [5] Úř. věst. C 298 E, 8. 12. 2006, s. 235. [6] Úř. věst. C 233 E, 28. 9. 2006, s. 103. [7] Úř. věst. C 193 E, 17. 8. 2006, s. 110. [8] Dokument Rady 7775/1/06. [9] Úř. věst. č. C 291 E, 30. 11. 2006, s. 321. [10] Přijaté texty, P6_TA(2006)0325. --------------------------------------------------