Rezerva zřízená podle tohoto nařízení poskytne podporu členským státům, regionům a odvětvím, a to zejména těm nejvíce postiženým nepříznivými důsledky vystoupení Spojeného království z Unie, čímž se zmírní jeho dopad na hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Z rezervy budou poskytnuty finanční příspěvky na pokrytí všech nebo části dodatečných veřejných výdajů vzniklých členským státům, zejména těm, které nejvíce závisejí na obchodních a hospodářských vztazích se Spojeným královstvím, v souvislosti s opatřeními přímo spojenými s vystoupením. Rezerva doplňuje další stávající nástroje, které jsou k dispozici v rámci nástroje Next Generation EU a příštího dlouhodobého rozpočtu EU.

Od referenda ve Spojeném království v roce 2016 se EU i její členské státy na vystoupení Spojeného království aktivně připravují, a to jak z politického, tak z hospodářského hlediska. Zavádějí opatření v oblasti připravenosti s cílem zohlednit možné dopady vystoupení Spojeného království z Unie na všechny dotčené zúčastněné strany. Komise opakovaně vyzvala všechny příslušné aktéry, aby podnikli nezbytné kroky k vyloučení nebo snížení potenciálního dopadu. Navzdory již přijatým nebo plánovaným opatřením je vystoupení Spojeného království z Unie pro všechny členské státy bezprecedentní situací, která vyžaduje konkrétní, cílenou a rychlou akci. Lze předpokládat, že vzhledem k obzvláště úzkým hospodářským a obchodním vztahům, které Spojené království během svého 47letého členství v EU s členskými státy navázalo, bude dopad vystoupení na některé členské státy, regiony a odvětví významnější a očekává se, že budou čelit hospodářským a finančním ztrátám, které zatím nelze vyčíslit. Nutná dodatečná opatření se pravděpodobně významně projeví na veřejných výdajích, a to zejména v krátkodobém horizontu a především v obzvláště postižených členských státech a regionech, což povede zejména v prvních letech po vystoupení k naléhavé potřebě dalších veřejných prostředků, které by tyto důsledky kompenzovaly.

Vystoupení Spojeného království nepříznivě ovlivnilo také orgány veřejné správy členských států, protože musely zřídit další infrastrukturu a zařízení a najmout dodatečný personál. Například v oblasti cel a nepřímého zdanění musely některé vnitrostátní správní orgány především v členských státech, které jsou hlavními místy vstupu a výstupu pro obchodování EU se Spojeným královstvím, vynaložit značné investice do infrastruktury a lidských zdrojů. V oblasti sanitárních a fytosanitárních kontrol musely členské státy zřídit nová stanoviště hraniční kontroly nebo rozšířit stávající stanoviště na vstupních bodech dovozu ze Spojeného království do EU. Je možné, že členské státy budou nuceny posílit kontrolní opatření na moři a v přístavech za účelem dalšího sledování a kontroly. Správní orgány členských států musely upravit pravidla vydávání osvědčení a povolení pro výrobky, požadavky týkající se usazování a označování a rovněž připravit a aktualizovat zvláštní opatření ke zvyšování povědomí o důsledcích, které bude mít vystoupení Spojeného království z Unie pro občany a podniky.

Na základě desítek let úzkého partnerství v rámci EU existuje mezi Spojeným královstvím na straně jedné a členskými státy EU na straně druhé významná hospodářská, obchodní a sociální provázanost. I přes opatření v oblasti připravenosti zavedená Komisí i členskými státy bude tedy na konci přechodného období řada hospodářských odvětví a podniků, zejména společností se zvláště úzkou vazbou na Spojené království, čelit obtížím v důsledku ztráty snazšího přístupu na britský trh či jiným problémům souvisejícím se složitějšími obchodními a hospodářskými vztahy. To by mohlo vést k úbytku pracovních míst. Na základě těchto východisek se mohou členské státy rozhodnout vyvážit negativní dopady zavedením zvláštních režimů podpory, které pomohou postiženým regionům a podnikům změny zvládnout, nebo zavedením opatření na podporu zachování stávající úrovně zaměstnanosti. Jedním z nejvíce postižených odvětví bude odvětví rybolovu z důvodu omezení rybolovných činností.

Bez ohledu na druh jakékoli budoucí dohody vzniknou v důsledku toho, že se Spojené království ke konci přechodného období již nebude účastnit politik Unie, nové překážky v obchodu se zbožím a službami, přeshraniční mobilitě a výměnách. Ty budou bránit pohybu v obou směrech, tedy ze Spojeného království do Unie i z Unie do Spojeného království.

Zásada subsidiarity se rovněž odráží ve skutečnosti, že rezerva bude plněna ve sdíleném řízení. Opatření tak nejsou řízena přímo Evropskou komisí, nýbrž prováděna v partnerství s členskými státy. Činnost Unie se tedy omezuje na to, co je nezbytné k dosažení cílů Unie stanovených ve Smlouvách. V souladu se zásadou subsidiarity definuje jasná kritéria způsobilosti pro uvolnění rezervy a poskytuje flexibilitu při jejím používání, která je úměrná této jedinečné situaci.

Členské státy budou povinny do 30. září 2023 předložit žádost (formulář je uveden v příloze II nařízení) o příspěvek z rezervy, v níž budou podrobně uvedeny informace o celkových veřejných výdajích vzniklých a uhrazených členským státem v období od 1. července 2020 do 31. prosince 2022. V této žádosti bude rovněž popsáno, jak bylo předběžné financování využito. Zvláštní povaha nástroje a relativně krátká doba provádění odůvodňují stanovení individuálně přizpůsobeného referenčního období a požadavek podávat jedinou žádost, a to v roce 2023. Vzhledem k tomu, že rizika pro rozpočet Unie jsou zároveň zmírněna požadavkem, aby členské státy zavedly spolehlivý řídicí a kontrolní systém, je odůvodněné odchýlit se od povinnosti předkládat v únoru nebo březnu každého roku dokumenty uvedené v čl. 63 odst. 5, 6 a 7 finančního nařízení.

Období způsobilosti pro přímé veřejné výdaje bude trvat od 1. července 2020 do 31. prosince 2022. Nařízení obsahuje komplexní, avšak pouze demonstrativní výčet druhů způsobilých výdajů pro specificky stanovená opatření, a to i pro regiony, oblasti, podniky, odvětví a místní komunity negativně ovlivněné vystoupením. Nařízení rovněž definuje některé druhy výdajů, které způsobilé nejsou.

Na příspěvek z rezervy se použijí zvláštní ustanovení týkající se podávání zpráv. Všechny členské státy budou povinny do 30. září 2023 předložit zprávu o provádění, v níž budou podrobně popsány podporované akce a výdaje vzniklé a uhrazené během období způsobilosti, jakož i hodnoty souboru ukazatelů výstupů. Členské státy budou muset rovněž zajistit viditelnost a transparentnost opatření a příjemců. Komise provede u rezervy vyhodnocení účinnosti, efektivnosti, relevance, soudržnosti a přidané hodnoty EU. V návaznosti na své posouzení a rozhodnutí o konečném přídělu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 30. června 2027 souhrnnou zprávu o činnosti související s rezervou.

Odchylně od ustanovení čl. 12 odst. 4 finančního nařízení se vzhledem ke specifickým vlastnostem rezervy navrhují zvláštní ustanovení o automatickém přenosu prostředků. Ačkoli je pravděpodobné, že k většině nepříznivých důsledků vystoupení Spojeného království z Unie dojde v prvním roce (prvních letech) po faktickém vystoupení, k dopadům na některé regiony, odvětví nebo členské státy může dojít až v letech následujících. Pro maximalizaci účinku rezervy a v zájmu plné realizace závěrů Evropské rady, které stanoví celkovou disponibilní částku ve výši 5 miliard EUR v cenách roku 2018 bez časového omezení, je proto nezbytné zajistit, aby byla tato rezerva zahrnuta do rozpočtu jako příděl prostředků, a to s automatickým přenosem nevyužitých prostředků na závazky a na platby do roku 2025.

Členské státy by měly Komisi oznámit totožnost určených subjektů a dále subjektu, kterému má být vyplaceno předběžné financování, a potvrdit vypracování popisů příslušných systémů, a to do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.

(3)Za těchto výjimečných okolností je Unie odhodlána zmírnit hospodářský dopad vystoupení Spojeného království z Unie a projevit solidaritu se všemi členskými státy, zejména těmi nejvíce postiženými.

(4)Měla by být vytvořena rezerva na vyrovnání se s důsledky brexitu (dále jen „rezerva“), která poskytne podporu umožňující čelit nepříznivým důsledkům v členských státech, regionech a odvětvích, zejména v těch, které jsou vystoupením Spojeného království z Unie postiženy nejvíce, a zmírnit tak související dopad na hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Rezerva by měla zcela nebo částečně pokrývat dodatečné veřejné výdaje vzniklé členským státům v souvislosti s opatřeními přijatými specificky ke zmírnění těchto následků.

(5)Za účelem přispění k hospodářské, sociální a územní soudržnosti je vhodné, aby se členské státy při navrhování podpůrných opatření zaměřily zejména ty na regiony, oblasti a místní komunity, které budou pravděpodobně vystoupením Spojeného království postiženy nejvíce, a to včetně těch, které jsou závislé na rybolovných činnostech ve vodách Spojeného království. Členské státy mohou být nuceny přijmout zvláštní opatření zejména na podporu podniků a hospodářských odvětví nepříznivě ovlivněných vystoupením. Je proto vhodné poskytnout demonstrativní výčet druhů opatření, u nichž je nejpravděpodobnější, že tohoto cíle dosáhnou.

(6)Zároveň je důležité jasně stanovit případné výjimky z podpory poskytované z této rezervy. Z rezervy by neměla být podporována daň z přidané hodnoty, neboť představuje příjem členského státu, který kompenzuje související náklady pro rozpočet členského státu. Za účelem co nejefektivnějšího zaměření omezených zdrojů by pro podporu z rezervy neměla být způsobilá technická pomoc, kterou využívají subjekty odpovědné za provádění rezervy. V souladu s obecným přístupem k politice soudržnosti by neměly být podporovány výdaje spojené s přemístěním nebo odporující kterémukoli platnému právnímu předpisu Unie nebo vnitrostátnímu právnímu předpisu.

(7)Aby se zohlednil bezprostřední dopad nepříznivých důsledků vystoupení Spojeného království z Unie na členské státy a jejich ekonomiky a potřeba přijmout případná zmírňující opatření před uplynutím přechodného období, mělo by období způsobilosti pro provádění těchto opatření začít dne 1. července 2020 a mělo by se omezovat na období 30 měsíců.

(8)Je nezbytné upřesnit, že rozpočet přidělený na rezervu by měl být Komisí plněn ve sdíleném řízení s členskými státy ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 (dále jen „finanční nařízení“). Je proto vhodné stanovit zásady a konkrétní povinnosti, které by členské státy měly dodržovat, zejména zásady řádného finančního řízení, transparentnosti, zákazu diskriminace a neexistence střetu zájmů.

(9)Na toto nařízení se použijí horizontální finanční pravidla přijatá Evropským parlamentem a Radou na základě článku 322 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“). Tato pravidla jsou stanovena ve finančním nařízení a určují zejména postup pro sestavování a plnění rozpočtu a stanoví kontroly odpovědnosti účastníků finančních operací. Pravidla přijatá na základě článku 322 SFEU se rovněž týkají obecného režimu podmíněnosti na ochranu rozpočtu Unie.

(10)Pro účely řádného finančního řízení by měla být stanovena zvláštní pravidla pro rozpočtové závazky, platby, přenosy a zpětné získání prostředků z rezervy. Při dodržení zásady, že rozpočet Unie je stanovován každoročně, by toto nařízení mělo umožnit přenos nevyužitých finančních prostředků nad rámec prostředků stanovených ve finančním nařízení, čímž by se maximalizovala schopnost rezervy řešit nepříznivé důsledky vystoupení Spojeného království z Unie pro členské státy a jejich ekonomiky.

(11)Aby mohly členské státy využít dodatečné zdroje a zajistit dostatečné finanční prostředky pro rychlé provádění opatření v rámci rezervy, měla by být v roce 2021 vyplacena významná část těchto prostředků ve formě předběžného financování. Způsob rozdělování by měl zohledňovat význam obchodu se Spojeným královstvím a význam rybolovu ve výlučné ekonomické zóně Spojeného království, a to na základě spolehlivých oficiálních statistik. Vzhledem k jedinečné povaze události, kterou vystoupení Spojeného království z Unie představuje, a vzhledem k tomu, že klíčové aspekty vztahu mezi Spojeným královstvím a Unií po uplynutí přechodného období jsou stále nejisté, je obtížné předvídat vhodná opatření, která budou muset členské státy rychle přijmout, aby se s účinky vystoupení vyrovnaly. Je proto nezbytné poskytnout členským státům flexibilitu a zejména umožnit Komisi přijmout rozhodnutí o financování, které povoluje předběžné financování bez povinnosti podle čl. 110 odst. 2 finančního nařízení poskytnout popis konkrétních akcí, které mají být financovány.

(12)Před poskytnutím předběžného financování by členské státy měly Komisi oznámit totožnost určených subjektů a dále subjektu, kterému má být předběžné financování vyplaceno, a potvrdit vypracování popisů příslušných systémů, a to do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost.

(13)Aby bylo zajištěno rovné zacházení se všemi členskými státy, měla by být pro podávání žádostí o finanční příspěvek z rezervy stanovena jediná lhůta platná pro všechny členské státy. Zvláštní povaha nástroje a relativně krátká doba provádění odůvodňují stanovení individuálně přizpůsobeného referenčního období; požadavek, aby členské státy každoročně předkládaly dokumenty požadované v čl. 63 odst. 5, 6 a 7 finančního nařízení, by byl nepřiměřený. Vzhledem k tomu, že rizika pro rozpočet Unie jsou zároveň zmírněna požadavkem, aby členské státy zavedly spolehlivý řídicí a kontrolní systém, je odůvodněné odchýlit se od povinnosti předkládat požadované dokumenty v únoru nebo březnu každého roku. Aby mohla Komise kontrolovat správnost použití finančního příspěvku z rezervy, měly by mít členské státy také povinnost předkládat v rámci žádosti zprávy o provádění obsahující podrobnější informace o financovaných akcích, prohlášení řídícího subjektu a stanovisko nezávislého auditního subjektu vypracované v souladu s mezinárodně uznávanými auditními standardy.

(14)Podle bodů 22 a 23 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů ze dne 13. dubna 2016 je třeba rezervu hodnotit na základě informací shromážděných prostřednictvím zvláštních požadavků na monitorování, zároveň je však třeba zamezit nadměrné regulaci a administrativní zátěži, zejména pro členské státy. Tyto požadavky by tam, kde je to vhodné, měly zahrnovat měřitelné ukazatele jako základ pro hodnocení rezervy.

(15)Aby bylo zajištěno rovné zacházení se všemi členskými státy a konzistentní hodnocení žádostí, měla by Komise žádosti posuzovat najednou. Zaměřit by se měla zejména na způsobilost a přesnost vykázaných výdajů, na přímou souvislost výdajů s opatřeními přijatými k řešení důsledků vystoupení a na opatření zavedená dotčeným členským státem s cílem zamezit dvojímu financování. Po posouzení žádostí o finanční příspěvek z rezervy by Komise měla vyúčtovat vyplacené předběžné financování a získat zpět nevyužité částky. Aby se podpora soustředila na členské státy nejvíce postižené vystoupením, mělo by být v případě disponibilních finančních zdrojů možné povolit dodatečný příděl z rezervy tomu členskému státu, jehož výdaje, které Komise přijme jako způsobilé, přesáhnou částku vyplacenou jako předběžné financování a 0,06 % nominálního hrubého národního důchodu (HND) dotčeného členského státu pro rok 2021. Vzhledem k rozsahu očekávaného hospodářského otřesu by měla být stanovena možnost použít částky získané zpět z předběžného financování na úhradu dodatečných výdajů ze strany členských států.

(16)Aby bylo zajištěno řádné fungování sdíleného řízení, měly by členské státy zavést řídicí a kontrolní systém, určit a oznámit Komisi subjekty odpovědné za řízení rezervy a samostatný nezávislý auditní subjekt. Pro zjednodušení mohou členské státy využívat stávající subjekty a systémy určené, resp. zřízené pro účely řízení a kontroly financování z prostředků politiky soudržnosti nebo Fondu solidarity Evropské unie. Kromě toho je nutno upřesnit povinnosti členských států a stanovit zvláštní požadavky pro určené subjekty.

(17)V souladu s finančním nařízením, nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 , nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 a nařízením Rady (EU) 2017/1939 mají být finanční zájmy Unie chráněny prostřednictvím přiměřených opatření, včetně prevence, odhalování, nápravy a vyšetřování nesrovnalostí a podvodů, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených či nesprávně použitých finančních prostředků a v příslušných případech ukládání správních sankcí. Zejména Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 a nařízením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 provádět správní vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci či jiné protiprávní činnosti ovlivňující finanční zájmy Unie. Úřad evropského veřejného žalobce (EPPO) může v souladu s nařízením (EU) 2017/1939 vyšetřovat a stíhat podvody a jiné trestné činy poškozující finanční zájmy Unie, jak je stanoveno ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1371 . V souladu s finančním nařízením musí zároveň všechny osoby nebo subjekty, které přijímají finanční prostředky Unie, při ochraně finančních zájmů Unie plně spolupracovat, udělit Komisi, úřadu OLAF, Úřadu evropského veřejného žalobce a Evropskému účetnímu dvoru nezbytná práva a potřebný přístup a zajistit, aby třetí osoby podílející se na vynakládání finančních prostředků Unie udělily rovnocenná práva.

(18)Členské státy by měly zvyšovat povědomí o příspěvku Unie z rezervy a odpovídajícím způsobem informovat veřejnost, neboť aktivity v oblasti transparentnosti, komunikace a viditelnosti mají zásadní význam pro zviditelnění činnosti Unie v praxi. Tyto aktivity by měly být založeny na přesných a aktualizovaných informacích.

(19)V zájmu zvýšení transparentnosti využívání příspěvku Unie by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit závěrečnou zprávu o provádění rezervy.

(20)Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci za účelem zajištění jednotných podmínek pro stanovení finančních zdrojů, které budou mít jednotlivé členské státy k dispozici.

(21)V souladu s článkem 42 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1725 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který vydal stanovisko dne [...].

(22)Cílem tohoto nařízení je zachovat hospodářskou, sociální a územní soudržnost a poskytnout členským státům nástroj solidarity při řešení dopadů vystoupení Spojeného království z Unie, které ovlivňuje Unii jako celek, i když závažnost dopadů se v jednotlivých regionech a odvětvích může lišit. Těchto cílů nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale z důvodu rozsahu a účinků akce jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie. Unie proto může přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.