Účelem dlouhodobé vize je nastavit kurz směřování politiky EU v oblasti klimatu a otevřít rozsáhlou diskuzi o tom, jak by se Evropa měla připravit na horizont roku 2050 s cílem předložit do roku 2020 ambiciózní dlouhodobou evropskou strategii k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu do roku 2020.

Očekává se, že mladí lidé budou v budoucnu nadále dosahovat vyššího vzdělání v důsledku strukturálních změn na trzích práce, demografických změn a politických reforem. Do roku 2030 bude pevně ustaven Evropský prostor vzdělávání a očekává se, že nebudou existovat hranice či překážky v oblasti inkluzivní mobility ve vzdělávání a akademické spolupráce. Lepší vzdělání a odbornou přípravu by měli dostat všichni mladí lidé bez ohledu na své socioekonomické zázemí, což povede k více dovednostem a dovednostem lepší kvality. Očekává se, že inkluzivní vzdělávání a celoživotní učení povedou k menšímu počtu osob předčasně odcházejících ze vzdělávání a většímu počtu studentů na všech úrovních. Rovněž se očekává, že proměny na trhu práce budou podnětem k vyšší účasti dospělých na vzdělávání a odborné přípravě. Lidem bude možné uznat dovednosti, které rozvíjeli mimo rámec formálního vzdělávání a odborné přípravy. Při poskytování veškerého vzdělávání a odborné přípravy bude přítomen silnější rozměr učení se prací a budou využívány výhody užší spolupráce s podniky a občanskou společností. Je třeba zintenzívnit úsilí o začlenění vzdělávání o udržitelném rozvoji do osnov všech úrovní vzdělávání.

Na regionální/místní úrovni: V roce 2011 zahájilo mezikomunální sdružení pro ochranu přírody v Lucembursku projekt „Savour nature - eating regional, organic and fair food“. Cílem tohoto projektu je podpořit udržitelné potraviny ve školních jídelnách 33 členských obcí a poskytnout zemědělcům v regionu, kteří jsou obzvláště odhodláni chránit životní prostředí, ekonomické příležitosti. Kromě kritéria zajištění obecné ochrany životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat musí zemědělci, kteří se chtějí zapojit do projektu, využívat 5 % své zemědělské půdy na ochranu biologické rozmanitosti. Ve školních jídelnách jsou pro zaměstnance k dispozici zvláštní školení na téma „Meet the producers“ (Setkejte se s producenty), zdravé potraviny, sezónní menu, dopad potravin na klima a rozvojové země.

Očekává se, že EU bude nepřetržitě pokračovat ve svém úsilí o odstranění hladu a podporu udržitelných postupů v budoucnu. Na základě výhledu zemědělství v EU na rok 2030 („EU Agricultural Outlook for 2030“) se v oblasti zajišťování potravin v EU bez závažných narušení trhu neočekávají žádné vážné nedostatky. Politiky v oblasti bezpečnosti potravin zajišťují vysokou úroveň bezpečnosti potravin a zdraví zvířat a rostlin v EU při současném zajištění efektivně fungujícího vnitřního trhu. Vždy budou přetrvávat nejistoty, a proto jsou sledována vybraná rizika. Dosažení tohoto cíle udržitelného rozvoje bude značně záviset na tom, jak si průmysl, nevládní organizace, orgány a občané budou více uvědomovat sociální, obchodní i individuální faktory nezdravého stravování a jejich dopady na lidské zdraví a veřejné rozpočty. V této souvislosti může při řešení nadváhy a obezity a jejich hospodářského dopadu hrát důležitou roli pokračující úsilí v oblasti úpravy složení potravin. Bude záviset rovněž na vzdělávání lidí, na způsobu používání nových technologií nebo řešení nových výzev. Silné zapojení společnosti na všech úrovních (sdružení, veřejná správa, soukromý sektor, vědečtí pracovníci a odborníci v oblasti zdraví) bude mít zásadní význam pro zlepšení dopadu potravinových systémů na životní prostředí a zdraví, určování osvědčených postupů, účinné řízení potravinových zdrojů, omezení plýtvání potravinami atd. Investování do udržitelnějšího zemědělství bude mít rovněž pozitivní účinky na zlepšení zabezpečení dodávek potravin, které je nezbytné pro řešení výzev, jako je růst světové populace nebo změna klimatu. Lidé by měli užitek z integrované ochrany rostlin nebo potravin s optimálními nutričními vlastnostmi, jelikož by to vedlo ke zlepšení jejich životních podmínek, a tím kvality života.

Ačkoliv EU ve většině oblastí zaměstnanosti a sociálních oblastech udává tempo, naše společnost stále čelí výzvám, které je třeba řešit. Chudoba brání lidem v příležitostech uplatnit svůj potenciál, v jejich aktivním zapojení do společnosti a jejich právech na přístup ke kvalitním službám. Chudoba je jev, který má mnoho rozměrů: znamená více než jen chybějící přiměřený příjem a zahrnuje i jiné aspekty, od materiální deprivace po diskriminaci a nedostatek účasti v rozhodování. Chudoba může mít trvalý charakter a přetrvávat po několik generací. EU učinila v oblasti boje proti chudobě opatření v mnoha oblastech, a to jak na vnitřní, tak na vnější úrovni, která zahrnují právní zásahy, vyčleněné finanční prostředky, koordinaci politik, podporu sociální odpovědnosti podniků a odpovědného podnikání a sociálního dialogu při respektování svých kompetencí a zásad subsidiarity a proporcionality. V roce 2017 v EU poprvé od počátku světové krize klesl počet lidí ohrožených chudobou a sociálním vyloučením pod referenční hodnotu roku 2008: v porovnání s rokem 2008 je o 3,1 milionu lidí méně ohroženo chudobou nebo sociálním vyloučením nebo o 10,8 milionu lidí méně ve srovnání s maximální úrovní v roce 2012. Avšak cíl EU vymanit do roku 2020 nejméně 20 milionů osob z chudoby či sociálního vyloučení oproti roku 2008 zůstává i nadále podstatnou výzvou. Osoby v obtížné situaci, například děti, mladí lidé, osoby se zdravotním postižením, lidé s nízkou úrovní vzdělání, nezaměstnaní, lidé narozeni mimo EU, lidé z marginalizovaných komunit a lidé žijící v domácnostech s velmi nízkou intenzitou práce nebo pracující v nejistých formách zaměstnání, jsou chudobou nebo sociálním vyloučením ohroženi nejvíce. Pokud jde o vnější úroveň, EU zaujímá vedoucí postavení v přispívání k vymýcení chudoby prostřednictvím soudržného souboru politik, včetně rozvojové spolupráce, různých nástrojů obchodní politiky a evropské politiky sousedství a rozšíření. Evropský konsensus o rozvoji – rámec pro rozvojovou spolupráci EU a jejích členských států – činí ústředním prvkem vymýcení chudoby, řešení různých druhů diskriminace a nerovnosti, jakož i úsilí o to, aby nikdo nebyl opomíjen. Snižování chudoby v rozvojových zemích podporují dohody o volném obchodu EU, jednostranné obchodní preference, jakož i aktualizovaná strategie EU pro pomoc v oblasti obchodu z roku 2017.

Cílem udržitelné spotřeby a výroby je snížit environmentální stopu Evropy změnou způsobu, jakým vyrábíme, distribuujeme a spotřebováváme zboží a využíváme zdroje. EU dosáhla za posledních několik let pokroku na cestě k vytvoření zeleného a konkurenceschopného nízkouhlíkového hospodářství účinně využívajícího zdroje, avšak udržitelná spotřeba a výroba stále zůstávají klíčovou výzvou pro dosažení cílů udržitelného rozvoje v EU a vyžadují pokračující úsilí na všech úrovních. Přístup EU má za cíl prosazovat účinné využívání zdrojů a zároveň snižovat dopady na životní prostředí prostřednictvím přechodu na oběhové hospodářství, v němž se hodnota výrobků, materiálů a zdrojů udržuje v ekonomice co možná nejdéle a v němž vznikají jen minimální odpady a i minimální znečištění. 54 opatření akčního plánu EU pro oběhové hospodářství z roku 2015 zasahuje ve všech fázích cyklů výrobků a materiálů (výroba, spotřeba, nakládání s odpady, trh s druhotnými surovinami, inovace a investice, monitorování) a pět prioritních oblastí (plasty, potravinový odpad, kritické suroviny, stavebnictví a demolice, biomasa a výrobky z biologických materiálů). Více než 85 % opatření bylo do roku 2018 splněno, zbývající z nich byla zahájena. Evropská platforma zainteresovaných stran pro oběhové hospodářství byla zahájena v roce 2017 s cílem podpořit podniky, veřejné orgány a jiné zúčastněné strany ve sdílení znalostí a prezentování osvědčených postupů, stejně tak byla v roce 2016 zahájena platforma EU věnovaná ztrátám potravin a plýtvání potravinami V rámci městské agendy EU bylo vytvořeno zvláštní partnerství, které se zabývá touto otázkou a navrhuje několik opatření k začlenění oběhového hospodářství ve městech. Dále je dlužno uvést, že evropská strategie pro biohospodářství, která byla v roce 2018 obnovena, podporuje modernizaci a posilování průmyslové základny EU prostřednictvím vytváření nových hodnotových řetězců a ekologičtějších a nákladově efektivnějších průmyslových postupů. Pokud jde o vnější úroveň, EU podporuje odpovědné řízení dodavatelských řetězců a systémy spravedlivého a etického obchodu jako součást své obchodní agendy založené na hodnotách. Rovněž politiky rozvoje, rozšíření a sousedství zdůrazňují ve svých opatřeních význam udržitelné spotřeby a výroby.

EU a její členské státy budou v EU usilovat o zajištění udržitelného růstu podporujícího začlenění, který je nezbytnou podmínkou ke snížení nerovnosti. Budou kombinovat účinnou, efektivní a přiměřenou sociální ochranu a podporovat služby, kvalitní vzdělání umožňující rovné příležitosti pro všechny a dobře fungující trhy práce podporované účinnými politikami trhu práce. To nejenže umožní snížit nerovnosti mezi členskými státy EU, ale rovněž významně sníží nerovnosti v rámci členských států. Technologický pokrok, zejména zavedení umělé inteligence, bude muset být dobře řízen, aby se předešlo vytvoření digitální propasti. Pokud jde o migrační trendy, je zřejmé, že žádná země nemůže ani by neměla čelit těmto obrovským migračním tlakům sama. EU bude dále omezovat pobídky pro nelegální migraci, zachraňovat životy a zajišťovat vnější hranice, provádět silnou společnou azylovou politiku a politiky v oblasti legální migrace a současně pomůže začlenit účinně legální migranty a uprchlíky na trhy práce EU a do společností EU. Vnější činnost EU bude nadále řešit nerovnosti mimo Evropu.

Vysoce výkonná infrastruktura v dopravě, energetice a digitálním odvětví je zásadní pro dobře propojenou a integrovanou EU, v níž občané a podniky mohou plně využívat volný pohyb a jednotný trh, jakož i odpovídající sociální infrastruktury. Mimo jiné z tohoto důvodu transevropské sítě v odvětví dopravy, energetiky a digitálním odvětví řeší potřebu odolných, udržitelných, bezproblémových a inovativních infrastruktur integrovaným způsobem. Strategickým zájmem jsou rovněž investice do vesmírné infrastruktury. Evropský průmysl je silný a zachovává si na světových trzích v mnoha odvětvích vedoucí postavení. EU usnadňuje přechod na inteligentní, inovativní a udržitelný průmysl, který přináší výhody všem občanům. V EU roste HDP a současně klesá celkové množství emisí skleníkových plynů, což naznačuje oddělení emisí od růstu. Evropské politiky se zaměřují na posílení průmyslu, a to v zájmu odpovědného a udržitelného podnikání, tvorby pracovních míst a stimulace konkurenceschopnosti Evropy, zvýšení investic a inovací v oblasti čistých a digitálních technologií a za účelem ochrany evropských regionů a pracovníků, kteří jsou průmyslovou změnou nejvíce zasaženi. Důraz EU na investice do výzkumu a inovací, jakož i na digitální transformaci, nám pomáhá celosvětově konkurovat vytvářením více pracovních míst a podnikatelských příležitostí. EU je oblastí, která je v celosvětovém měřítku nejvíce orientovaná na výzkum a inovace, ale jsou potřebná zlepšení, pokud jde o rozšíření a šíření, přičemž inovace se ne vždy promítnou do nových tržních příležitostí nebo příležitostí k růstu. Investice podnikového sektoru do výzkumu a inovací musí být zvýšeny, neboť v současné době představují pouze 1,3% HDP a zaostávají za Čínou (1,6 %), Spojenými státy (2 %) nebo Japonskem (2,6 %). Digitální transformace je významným faktorem umožňujícím přechod na nízkouhlíkové oběhové hospodářství a nízkouhlíkovou společnost. Na mezinárodní úrovni Evropský konsensus o rozvoji podporuje projektování, výstavbu a provoz vysoce kvalitních, odolných infrastruktur šetrných ke klimatu s cílem podpořit rovný a cenově dostupný přístup pro všechny, růst, obchod a investice. Na této oblasti se podílejí i obchodní politika, politika rozšíření a politika sousedství.

EU bude muset zajistit vysoké celkové míry zaměstnanosti vytvořením kvalitních pracovních míst, která podporují přechod k udržitelnosti, a to zejména pro ženy, mladé lidi, starší osoby, osoby se zdravotním postižením, migranty a marginalizované komunity. To by pomohlo zajistit přiměřenost a udržitelnost evropského modelu sociálního zabezpečení v kontextu stárnutí populace a pomalého růstu produktivity. Ačkoli investice do evropského hospodářství dále porostou, je třeba je vytrvale podporovat, aby bylo možné překonat překážky. Úbytek obyvatelstva v EU a slábnoucí ekonomická síla budou mít vliv na postavení EU v celosvětovém ekonomickém řádu. Digitalizace a demografický vývoj budou mít důsledky jak pro budoucí růst, tak pro budoucí vývoj na trhu práce. Je nutné se více zaměřit na komparativní výhody EU spojené s kvalitním vzděláváním a dalšími investicemi do výzkumu a vývoje, které musí podporovat sociální začlenění a environmentální udržitelnost. Přechod na oběhové hospodářství bude pokračovat, stejně tak jako opatření k vymýcení nucené práce a obchodování s lidmi.

Zotavení Evropy z hospodářské krize podpořilo stabilní růst zaměstnanosti. Investice se téměř vrátily na předkrizovou úroveň a veřejné finance se zlepšují, ačkoliv oživení je ohroženo riziky nepříznivého vývoje. Růst však stále neposkytuje stejný prospěch všem občanům a všem členským státům, přičemž v některých zemích zůstává nezaměstnanost stále vysoká. Trendy v oblasti investic a produktivity naznačují, že pro posílení oživení a přechodu na udržitelnější hospodářský růst při dlouhodobých globálních výzvách demografické změny a digitalizace lze učinit více. Kromě pokračujícího úsilí o dosažení dlouhodobě udržitelných veřejných financí EU nadále podporuje investice, zejména v oblasti vzdělávání, dovedností a výzkumu a vývoje, a strukturální reformy ke zvýšení účinnosti podnikatelského prostředí, výrobkového trhu a trhu práce. Investiční plán pro Evropu má zásadní význam pro přilákání soukromých investic do strategických odvětví evropského hospodářství. Strukturální reformy zaměřené na zlepšení trhů práce a sociálních politik by měly pomoci pracovní síle získat nezbytné dovednosti pro přechod na zelené hospodářství a prosazovat lepší přístup na trh práce a rovné příležitosti na tomto trhu, spravedlivé pracovní podmínky a udržitelné a přiměřené systémy sociální ochrany. Měly by rovněž přispívat ke zvyšování produktivity práce, a tím k růstu mezd. Zapojení sociálních partnerů do tvorby a provádění reforem může zvýšit odpovědnost, dopad a realizaci. Na mezinárodní úrovni EU usiluje o udržitelný růst podporující začlenění, vytváření důstojných pracovních míst a podporuje pracovní a lidská práva. Jako příklady vnějšího opatření v této souvislosti lze uvést Evropský konsensus o rozvoji, plán vnějších investic EU, akční plán EU pro lidská práva a demokracii na období let 2015–2019 a opatření EU prostřednictvím politiky sousedství a politiky rozšíření EU. Obchodní politika EU prosazuje dodržování základních mezinárodních pracovních norem a lidských práv. V několika politikách EU, včetně obchodní politiky, je zakotveno prosazování odpovědných podnikatelských postupů na základě mezinárodních pokynů.

EU bude nadále postupovat směrem k cenově dostupným, spolehlivým, udržitelným a moderním zdrojům energie pro všechny na základě ambiciózního regulačního rámce dohodnutého na úrovni EU. Do roku 2030 se hlavní cíle EU promítnou do alespoň 40% snížení emisí skleníkových plynů, alespoň 32 % energie EU z obnovitelných zdrojů a zvýšení energetické účinnosti o alespoň 32,5 %. Tvoří potřebný základ pro důkladnou společenskou transformaci vedoucí k čisté a udržitelné energetické budoucnosti. Rozvoj energetických infrastruktur bude nadále podporován prostřednictvím Nástroje pro propojení Evropy. V rámci nového rámcového programu Horizont Evropa byl navržen intenzivní program výzkumu a inovací, který má k dispozici rozpočet ve výši 15 miliard EUR na energetiku, mobilitu a klima. Pokud jde o víceletý finanční rámec na období 2021–2027, navržený cíl, aby míra začleňování problematiky klimatu dosáhla alespoň 25 %, by znamenal, že každé čtvrté euro bude vynaloženo na záležitosti týkající se životního prostředí, které mají rovněž význam pro energetiku. Aby bylo zajištěno vytvoření energetické unie, je zapotřebí trvalá angažovanost, včetně aktivního dialogu s občanskou společností a zúčastněnými stranami, jelikož jejich příspěvek a závazek představují klíčové prvky úspěchu transformace energetiky.

Na úrovni členských států: Iniciativa „The Finland We Want by 2050 – Society’s Commitment to Sustainable Development (Finsko jaké si přejeme do roku 2050 – závazek společnosti k udržitelnému rozvoji)“ představuje inovativní způsob, jak do provádění cílů udržitelného rozvoje zapojit celou společnost. Za účelem dosažení jejích osmi cílů směrem k naplnění vize pro rok 2050 jsou vytvářeny provozní závazky se správními odvětvími a dalšími společenskými aktéry, jako jsou např. podniky, obce, organizace, vzdělávací instituce a místní provozovatelé. Závazky musí být nové a měřitelné.

Výzvy, jimž Evropa a svět čelí, budou komplexnější, vzájemně propojené a globálnější než kdykoli dříve. Nezbytnou podmínkou bude globální partnerství v oblasti vymýcení chudoby a všech ostatních cílů udržitelného rozvoje. Na mezinárodní úrovni bude proto EU nadále prosazovat zachování a posílení multilaterálního mezinárodního pořádku založeného na pravidlech, kde je ústředním aktérem Organizace spojených národů. To je nezbytnou podmínkou k zajištění prostředků provádění. EU bude nadále používat svoji obchodní politiku založenou na hodnotách za účelem podpory udržitelného rozvoje, včetně sociální odpovědnosti podniků / odpovědného chování podniků, a bude nadále silně podporovat Světovou obchodní organizaci. EU a její členské státy například za účelem zlepšení výsledků pomocí co nejúčinnější dělby práce využijí společné programování a společné provádění jakožto účinné prostředky pro realizaci partnerství pro rozvojovou spolupráci. To znamená, že společně definují, který dárce by měl pracovat v kterém odvětví. Orgány EU a členské státy navíc zintenzívní své úsilí o provedení akčního programu z Addis Abeby, který je globálním rámcem pro financování Agendy pro udržitelný rozvoj 2030 a který podtrhuje roli vědy, technologií a inovací. Horizont Evropa, příští program v oblasti výzkumu a inovací EU (2021–2027), vyzdvihuje ústřední roli mezinárodní vědecké spolupráce při dosahování cílů udržitelného rozvoje. EU má dobrou pozici, pokud jde o většinu financování rozvojových závazků do roku 2030. V rámci EU bude rovněž podporováno partnerství pro udržitelný rozvoj.

EU je jedním z nejúspěšnějších mírových projektů na světě. Díky evropským smlouvám, z nichž první byla podepsána v roce 1957, zažívá EU 60 let míru, demokracie a solidarity. V roce 2012 byla EU udělena Nobelova cena míru za prosazování míru, usmíření, demokracie a lidských práv v Evropě. Prosazování a dodržování zásad právního státu a základních hodnot EU je jednou z hlavních priorit EU, a to jak interně, tak v jejích vnějších vztazích. V této souvislosti mají zásadní význam účinné systémy soudnictví. Zajišťují, že občané mohou plně požívat svých práv a podniky mají právní jistotu a příznivé podmínky pro investice na jednotném trhu. EU vybízí členské státy, aby zlepšily nezávislost, úroveň a účinnost svých systémů soudnictví, a to i prostřednictvím účinného monitorování v podobě evropského semestru a srovnávacího přehledu EU o soudnictví. Obecněji Komise zajišťuje dodržování zásad právního státu a ostatních základních hodnot EU pomocí všech nástrojů a prostředků, které má k dispozici. Jedním z problémů evropských společností je korupce, která oslabuje důvěru v demokratické instituce a zpochybňuje odpovědnost politického vedení. Komise má politický mandát ke sledování boje proti korupci a provádění souhrnné protikorupční politiky EU. Pokud jde o vnější úroveň, EU prostřednictvím své zahraniční a bezpečnostní politiky přispívá k mezinárodnímu míru a pomáhá partnerským zemím při řešení nestabilních situací, zřízení odpovědných a transparentních institucí, posílení participativního rozhodování a zajištění inkluzivního a důvěryhodného procesu voleb. Lidská práva, rovnost žen a mužů, začleňování a nediskriminace jsou ústředními prvky Evropského konsensu o rozvoji. K míru a stabilitě dále přispívá prostřednictvím svých politik rozšíření a sousedství. EU zejména aktivně poskytuje podporu a pomoc kandidátským zemím EU při zajištění právního státu, v oblasti reformy soudnictví, boje proti korupci a organizované trestné činnosti, bezpečnosti, základních práv a demokratických institucí.

·Zpráva o stavu životního prostředí z roku 2015 (Evropská agentura pro životní prostředí) zdůraznila špatný stav půdy v Evropě. Úsilí zaměřené na řešení a zmírňování eroze půdy vodou přineslo některé pozitivní výsledky: při začleňování potenciálního dopadu opatření společné zemědělské politiky na erozi půdy se odhadovaný počet oblastí, které jsou ohroženy silnou erozí půdy způsobenou vodou, v EU mezi roky 2000 a 2012 snížil o 14 %. Avšak přes úsilí omezit zakrývání půdy se přeměna půdy na uměle vytvořené plochy v EU během let zrychlovala, přičemž nárůst od roku 2012 do roku 2015 byl přibližně o 6 % vyšší než od roku 2009 do roku 2012. Navíc 45 % zemědělské plochy EU tvoří půda chudá na organické látky (to má vliv na úrodnost a biologickou rozmanitost půdy).

Vzhledem k tomu, že se přibližně 60 % moří a oceánů nachází mimo hranice vnitrostátních jurisdikcí, bude se EU nadále aktivně podílet na utváření mezinárodní správy oceánů na všech příslušných mezinárodních fórech a při bilaterální spolupráci s klíčovými globálními partnery. Další úsilí je třeba v oblasti meziodvětvové a přeshraniční spolupráce, zejména na regionální úrovni, s cílem řešit stávající a nově se objevující výzvy. Účast bude zintenzívněna zavedením iniciativy OSN týkající se desetiletí vědy o oceánech na období 2021–2030, do níž je EU aktivně zapojena. EU bude nadále podporovat vytváření chráněných oblastí, jakož i jejich účinnou správu založenou na vědeckých poznatcích. Další úsilí je třeba vynaložit k dosažení udržitelného rybolovu, zejména ve Středozemním moři a v Černém moři. Znečištění moří, mimo jiné plasty, hlukem a živnými látkami ze zemědělství zůstane problémem. Do oceánů se postupem času může dostávat méně nových úlomků plastů, avšak plasty, které se již v oceánu nacházejí, budou mít i nadále negativní dopady. Je třeba posílit opatření ke snížení vypouštění lodního odpadu a jiných forem znečištění, zejména živin a hluku. Modrá ekonomika bude v Evropě nadále vzkvétat. Očekává se, že do roku 2030 by se globální modrá ekonomika mohla zdvojnásobit. Pro Evropu by to znamenalo 10,8 milionu pracovních míst a obrat převyšující 1 bilion EUR. Na všechny vody EU se budou do roku 2021 vztahovat územní plány námořních prostor zohledňující ekosystém.

EU zůstává odhodlána jít příkladem v boji proti změně klimatu a dosáhne svého cíle snížit do roku 2030 emise skleníkových plynů ve srovnání s úrovněmi z 90. let o alespoň 40 %. Komise na podzim roku 2018 předložila návrh dlouhodobé strategické vize EU v souladu s Pařížskou dohodou, která uvádí cesty k dosažení nulových emisí skleníkových plynů v EU do roku 2050. Komise nabídla ucelenou vizi pro modernější, konkurenceschopnější a odolnější evropské hospodářství, které je rovněž sociálně spravedlivější pro všechny Evropany a v němž není nikdo opomíjen. EU bude nadále zastávat vedoucí postavení v oblasti změny klimatu a prosazovat vyšší globální ambici po roce 2030 ze všech nejvíce znečišťujících zemí po celém světě. V této souvislosti zůstane prioritou další posílení ambiciózní globální reakce na dopady změny klimatu. Dalšími důležitými prioritami zůstane snižování rizik katastrof, přizpůsobení se změně klimatu a zmírnění jejích dopadů. EU bude pokračovat ve spolupráci na mezinárodních fórech, jako je např. Mezinárodní organizace pro civilní letectví a Mezinárodní námořní organizace.

Změna klimatu je jednou z největších globálních výzev naší generace. Boj proti změně klimatu vyžaduje globální opatření ke snížení celosvětových emisí skleníkových plynů. EU stojí v čele mezinárodního úsilí k dosažení celosvětové dohody o klimatu. Mezinárodní společenství, včetně EU, se zavázalo k zastavení nárůstu průměrné globální teploty výrazně pod hranicí 2 °C ve srovnání s úrovněmi před průmyslovou revolucí a k úsilí o omezení tohoto nárůstu na 1,5 °C. Tyto cíle, které se opírají o vědecký výzkum jako součást Mezivládního panelu pro změnu klimatu, jsou zakotveny v Pařížské dohodě. EU se zavázala snížit své emise skleníkových plynů do roku 2020 o 20 % a do roku 2030 nejméně o 40 % (oproti úrovním z roku 1990). EU je na cestě ke splnění svého cíle snižování emisí pro rok 2020 a zavedla právní předpisy k dosažení svého cíle na rok 2030, včetně ambiciózních právních předpisů v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů. Od roku 2013 strategie EU pro přizpůsobení se změně klimatu podporuje opatření, aby Evropa byla vůči změně klimatu odolnější. Avšak EU musí učinit více, aby dostála znění Pařížské dohody a značně snížila svoji závislost na fosilních palivech, která jsou stále významně dotována. Komise předložila v listopadu 2018 svoji strategickou, dlouhodobou vizi prosperující, moderní, konkurenceschopné a klimaticky neutrální ekonomiky do roku 2050. Zdůrazňuje, jakým způsobem by všechna odvětví a všechny politiky měly přispívat k dosažení tohoto přechodu. Na mezinárodní úrovni zahraniční a bezpečnostní politika EU a politiky EU v oblasti rozvoje, rozšíření a sousedství aktivně začleňují cíle v oblasti klimatu. Boj proti změně klimatu je rovněž zahnut v kapitolách o obchodu a udržitelném rozvoji v obchodních a investičních dohodách EU nové generace a je rovněž nedílnou součástí postojů EU ve skupině G20, která je hlavním fórem největších světových ekonomik.

Prostřednictvím silných společných hodnot jsme jakožto zástupci veřejného sektoru, občanské společnosti a soukromého sektoru důsledně pracovali na tom, abychom učinili dobře promyšlená doporučení o tom, jak převést cíle udržitelného rozvoje do praktických řešení pro dobré životní podmínky našich současných a budoucích generací v EU a mimo ni. Cílem našich doporučení je poskytnout diskusnímu dokumentu Komise pod názvem „Směřování k udržitelné Evropě do roku 2030“ inspiraci a vodítko.

Vzhledem k ambiciózní agendě a universální a neoddělitelné povaze cílů udržitelného rozvoje neexistuje jediný recept, který bychom měli prosazovat. Dosažení cílů vyžaduje komplexní přezkum, vymezení oblastí vyžadujících změny a rozvoj soudržných politik, které budou mít trvalé vedlejší přínosy v sociální a ekonomické oblasti a v oblasti správy a životního prostředí, přičemž se zohlední provázanost mezi všemi cíli a úkoly a bude na ni reagovat. Naše doporučení poskytují ambiciózní příspěvek k tomuto cíli založený na konsensu.

Pokud jde o prioritní opatření, doporučujeme, aby EU vypracovala a prováděla zastřešující vizionářskou a transformativní strategii pro udržitelnou Evropu do roku 2030, která bude řídit všechny politiky a programy EU. Aby byla účinná, měla by taková strategie zahrnovat jak průběžné, tak dlouhodobé cíle, a stanovit vizi Evropy pro udržitelnou Evropu nad rámec Agendy 2030.

Při provádění Agendy 2030 musí Evropská komise a všechny ostatní zúčastněné strany dodržovat hlavní zásady za účelem splnění stávajících závazků v rámci mezinárodních dohod, závazku k provedení transformace našeho sociálního a hospodářského modelu, upřednostnění a rychlého provedení opatření pro nejchudší a nejvíce marginalizované osoby ve společnosti („nikdo nesmí být opomenut“), uznání planetárních mezí, respektování lidských práv a právního státu a zajištění soudržnosti politik pro udržitelný rozvoj.

Rovněž představujeme několik průřezových doporučení. Doporučujeme EU, aby přetvořila svůj systém správy za účelem zajištění soudržného přístupu k udržitelnému rozvoji. Předseda Komise, jemuž je nápomocen specializovaný projektový tým, by měl být odpovědný za Agendu 2030, zajišťovat účinnou koordinaci a podávat zprávy o jejím provádění ve výročním projevu o stavu Evropské unie. K provedení cílů udržitelného rozvoje a Pařížské dohody budeme rovněž potřebovat opatření regionů, měst, občanů, společenství, podniků a občanské společnosti v její rozmanitosti. EU by měla prosazovat územní přístup pro realizaci cílů udržitelného rozvoje a umožnit obousměrný dialog, při němž evropské a vnitrostátní strategie zapojují regionální a místní orgány, jakož i občanskou společnost a profesní organizace do přístupu, jenž je založen na víceúrovňové správě za účasti mnoha stran. Nabízíme rovněž posouzení přínosů této platformy – jak jejího složení, tak poslání – a diskuzi o tom, jak může v budoucnu nejlépe přispět k našemu návrhu inkluzivní, participativní a transparentní strategie pro udržitelnou Evropu do roku 2030. Dále by mělo být vyvinuto další úsilí za účelem zajištění soudržnosti politik pro udržitelný rozvoj, což znamená, že k udržitelnému rozvoji v Evropě a mimo ni by měly přispívat všechny politiky EU.

Máme rovněž některá konkrétní doporučení, jak posílit stávající soubor nástrojů EU. Program zlepšování právní úpravy by se mohl stát účinnějším úplným začleněním cílů a zásad udržitelného rozvoje do procesu tvorby politik. Tvůrci politik EU by měli lépe využívat a dále zlepšit pokyny pro posouzení dopadů za účelem zohlednění udržitelného rozvoje. Měl by být vytvořen cyklus koordinace udržitelné Evropy s akčními plány udržitelného rozvoje EU, zprávami a doporučeními členských států a Evropské komise o udržitelném rozvoji. Proces evropského semestru by se měl řídit strategií pro udržitelnou Evropu do roku 2030 a jeho součástí by měla být kontrola udržitelnosti. Veřejné finance EU, včetně víceletého finančního rámce, by měly být plně udržitelné a definice environmentálních a sociálních rizik i rizik týkajících se správy a by měla být zakotvena ve finančních přepisech. Na úrovni členských států by měly být provedeny udržitelné fiskální reformy, mělo by se řešit vyhýbání se daňovým povinnostem a fiskální dumping a měl by být plně proveden akční program z Addis Abeby. Za účelem poskytování informací budoucím subjektům s rozhodovací pravomocí by EU měla dále rozvíjet integrovaný a participativní rámec pro monitorování, odpovědnost a přezkum, včetně souhrnného souboru ukazatelů EU v oblasti cílů udržitelného rozvoje a kvalitativní analýzy.

Rovněž činíme konkrétní odvětvová doporučení. Udržitelnost by měla být zohledněna soudržným způsobem ve všech politikách a iniciativách EU. Pro oblast působnosti tohoto dokumentu jsme však určili pět oblastí politiky EU se zásadní úlohou při dosahování cílů udržitelného rozvoje:

1) Měla by být dále podporována, podněcována a regulována udržitelná spotřeba a výroba, přičemž zvláštní pozornost je třeba věnovat globálním dodavatelským řetězcům. Rovněž potřebujeme právní, politická a finanční opatření, která by měla tento přechod řídit. Je třeba snížit vliv EU, zavést úmluvu o řízení zdrojů a vytvořit ukazatele založené na spotřebě. Udržitelnost by měla být součástí strategie evropského průmyslu do roku 2030.

2) EU by měla investovat do výzkumu a inovací, do lidí a lidského talentu, zaměstnatelnosti a sociálního začleňování. Měl by být plně proveden evropský pilíř sociálních práv. Měla by být podporována sociální a solidární ekonomika; navyšování investic do zdraví a dobrých životních podmínek a udržitelnost by se měly stát interdisciplinárním vědním oborem. Mělo by být zaručeno kvalitní vzdělávání; prioritou by měla být podpora dětí a mladých lidí a měl by být zaveden regulační rámec za účelem zajištění bezpečných cest pro žadatele o azyl a migranty, přičemž současně by měla být posílena politika integrace a začleňování.

3) Politika v oblasti klimatu a energetiky EU by měla sladit své cíle v oblasti klimatu a energetiky s dohodnutým cílem omezit nárůst globální teploty na 1,5 stupňů ve srovnání s úrovněmi před průmyslovou revolucí a současně zvýšit odolnost. Postupně by se měla přestat používat fosilní paliva; měly by být zvýšeny investice do energetické účinnosti a čisté energie; mělo by být podporováno rozšiřování řešení založených na přírodě. Měla by být snížena dopravní zátěž a měla by být podporována udržitelná infrastruktura a komplexní plány mobility. EU by měla rovněž podporovat rozvojové země při přizpůsobení se změnám klimatu a v jejich odolnosti vůči těmto změnám.

4) Další oblastí jsou potraviny, zemědělství a využívání půdy, včetně společné zemědělské politiky. EU by měla zajistit, aby všechny investice EU do zemědělství byly v souladu se Smlouvou o EU s cílem zajistit vysokou úroveň ochrany lidského zdraví, zabezpečení potravin, jakož i ochranu životního prostředí a zvýšení jeho kvality. Podpora příjmů z veřejných prostředků by měla podporovat produkci potravin, poskytování veřejných statků a ekosystémových služeb a současně zajišťovat spravedlivou životní úroveň pro zemědělské komunity a umožnit přechod na udržitelné zemědělské a potravinové systémy. Prioritou by měly být investice a výzkum v oblasti hospodářsky životaschopných postupů šetrných k životnímu prostředí a globální hodnotové řetězce by měly být udržitelné.

5) Politika soudržnosti je hlavním investičním nástrojem EU na podporu provádění cílů udržitelného rozvoje. Měla by posílit lokalizaci cílů přímou podporou orgánů veřejné správy na nižší než celostátní úrovni, podporovat městskou agendu EU a dále podporovat sociální cíle a lépe stimulovat investice do zelenější, udržitelnější infrastruktury, mimo jiné i ve venkovských oblastech.

Vzhledem k naléhavosti opatření důrazně vyzýváme Komisi, aby rychle a včas navázala na naše doporučení, aby Evropa mohla v plné míře a rychle využít příležitost, kterou představuje pro naše společnosti udržitelný růst. Provádění našich požadavků bude vyžadovat inkluzivní a participativní přístup; plně se zavazujeme k poskytnutí podpory. Naším konečným cílem je zajistit, aby se udržitelný rozvoj stal trvalou součástí tvorby evropských politik.