/* KOM/2011/0462 v konečném znění */ ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚUplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS)





ZPRÁVA KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU A RADĚ Uplatňování nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS) ÚVOD Článek 175 Smlouvy o fungování Evropské unie[1], a zejména jeho třetí odstavec[2], poskytl právní základ pro přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 ze dne 5. července 2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (dále jen „nařízení o ESÚS“)[3], které vstoupilo v platnost dne 1. srpna 2006 a nabylo plné použitelnosti dne 1. srpna 2007. Toto nařízení otevřelo v oblasti spolupráce nové perspektivy a umožnilo vytvořit nový evropský nástroj poskytující právní strukturu usnadňující spolupráci mezi celostátními, regionálními a místními orgány a dalšími veřejnoprávními subjekty v jednotlivých zemích, a to především v souvislosti s cílem „evropská územní spolupráce“ v rámci politiky soudržnosti. Účelem nástroje ESÚS je posílit soudržnost Unie usnadněním územní spolupráce a odstraněním některých praktických problémů prostřednictvím právního subjektu, který může posílit právní jistotu a stabilitu iniciativ spolupráce. Tento dokument splňuje požadavek, podle nějž předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 1. srpna 2011 zprávu o uplatňování tohoto nařízení a případně též návrhy na jeho změny (článek 17) (poznámka: není-li uvedeno jinak, jsou všechny citované články součástí nařízení o ESÚS). ÚčEL NÁSTROJE ESÚS Členské státy, a obzvláště pak jejich regionální a místní orgány, čelily při úsilí o uplatnění programů územní spolupráce značným obtížím způsobeným rozdílnými vnitrostátními právními předpisy a postupy a zvýšením počtu pozemních a námořních hranic ve Společenství následujícím po jeho rozšířeních v roce 2004 a 2007. Stávající nástroje spolupráce v rámci Evropské unie, např. evropské hospodářské zájmové sdružení (EHZS), si kladou za hlavní cíl spíše spolupráci mezi hospodářskými subjekty[4] než mezi veřejnými orgány. Kromě výše uvedeného nebyly struktury navržené Radou Evropy pro účely přeshraniční spolupráce regionálních a místních orgánů přijaty ve všech zemích Evropské unie. V tomto kontextu bylo na evropské úrovni vytvořeno ESÚS jakožto právní nástroj, který poskytnutím přímo použitelného a trvalého evropského základu pro tyto činnosti napomůže územní spolupráci přes hranice jednotlivých států. Všechny členské státy plně uplatňují nařízení o ESÚS. Zavádění ESÚS je volitelné a nařízení o ESÚS žádnému orgánu neznemožňuje svobodně si zvolit jinou formu či metodu územní spolupráce, ať už s právní subjektivitou, či nikoli. ESÚS bylo vytvořeno s cílem učinit územní spolupráci strategičtější, ale současně také pružnější a jednodušší. ESÚS by mělo odstranit některé obtíže, jimž čelí členské státy, a především pak regionální a místní orgány, při provádění a řízení činností v rámci spolupráce, ve spojitosti s rozdílnými právními předpisy a postupy. UPLATňOVÁNÍ NAřÍZENÍ O ESÚS Aby shromáždilo potřebné údaje o uplatňování nařízení o ESÚS v praxi, zorganizovalo Generální ředitelství Komise pro regionální politiku neformální schůzku s odborníky z jednotlivých členských států (skupina na vysoké úrovni pro budoucí koncepci politiky soudržnosti), setkalo se se zástupci Evropského parlamentu, a především úzce spolupracovalo s Výborem regionů. V roce 2010 vedly Evropská komise a Výbor regionů společně s předsednictvími Rady Evropské unie v letech 2010–2011 (Španělsko, Belgie, Maďarsko) a s programem INTERACT širokou konzultaci s členskými státy, regionálními a místními orgány a dalšími zúčastněnými stranami týkající se fungování a přínosu nástroje ESÚS[5]. Úloha evropských orgánů a poradních subjektů Evropská komise Komise soustavně zdůrazňuje význam účinné správy pro zajištění územní soudržnosti[6]. Kromě toho se také aktivně účastnila konferencí a diskusí organizovaných předsednictvími Rady, Výborem regionů, ESÚS a dalšími zúčastněnými stranami. Komise poskytuje aktivní podporu jak přímo, prostřednictvím pořádání konferencí a akcí sloužících k rozvíjení sítí a bilaterálních kontaktů s některými členskými státy a zúčastněnými stranami, tak prostřednictvím INTERACTU, což je program určený k výměně zkušeností v oblasti evropské územní spolupráce. ESÚS jsou navíc v současnosti pravidelně tématem dnů otevřených dveří, jež každoročně pořádají Komise a Výbor regionů. Evropský parlament Evropský parlament se o ESÚS úzce zajímá. Zpráva z vlastního podnětu nazvaná „k cíli 3: výzva k územní spolupráci: budoucí program přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce“[7] byla přijata v roce 2011. Pokud jde o ESÚS, zpráva uvádí, že „tento nástroj funguje uspokojivě“ a že „pokud jde o regionální a místní orgány, vyhovuje potřebám strukturované spolupráce z finančního hlediska, z hlediska právního statusu a víceúrovňové správy (…)“. Konkrétní sektorální zprávy, např. o sportu[8] či zdravotní péči[9], navíc vybízejí k propagaci a využívání ESÚS pro účely přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce. Výbor regionů Výbor regionů je ve Smlouvě označen jako hlavní partner Komise, a to obzvláště u otázek týkajících se přeshraniční spolupráce. Výbor přijal v roce 2008[10] a 2011[11] stanoviska k ESÚS, v nichž potvrdil svůj závazek podporovat ESÚS, avšak současně vyzval k tomu, aby byly v předpisu učiněny změny usnadňující vytváření ESÚS a jejich fungování. Kromě toho také uvedl, že „ESÚS rovněž nabízejí zajímavé vyhlídky jakožto „laboratoře“ víceúrovňové správy“. Uplatňování nařízení o ESÚS ze strany členských států Členské státy musí přijmout veškerá vhodná opatření pro účinné uplatňování nařízení o ESÚS. Lhůta vypršela dne 1. srpna 2007 a pracovní dokument útvarů Komise, který se nachází v příloze této zprávy, obsahuje podrobné údaje o informacích, jež Komisi poskytly členské státy.[12] K dnešnímu dni sice všechny členské státy informovaly Komisi o opatřeních, která byla nebo budou přijata za účelem přizpůsobení vnitrostátních pravidel tomuto nařízení, ale několik z nich tak učinilo se značným zpožděním. Taková zpoždění často prohloubila obtíže při schvalování návrhů na specifická ESÚS. Počet a rozsah ESÚS Článek 5 nařízení stanoví, že „členové informují příslušné členské státy a Výbor regionů o úmluvě a o registraci nebo zveřejnění stanov“. Toto ustanovení umožňuje Výboru regionů vést si neformální registr ESÚS: Vytváření ESÚS (ke dni 31. března 2011) [13] Rok | Počet zřízených ESÚS | Celkový počet | 2008 | 4 | 4 | 2009 | 6 | 10 | 2010 | 6 | 16 | Připravuje se | 21 | Článek 7 nařízení stanoví, že „ESÚS jedná v rámci úkolů, kterými byl pověřen, které se omezují na usnadnění a podporu územní spolupráce za účelem posílení hospodářské a sociální soudržnosti“. „Úkoly ESÚS jsou konkrétně omezeny zejména na provádění programů územní spolupráce nebo projektů spolufinancovaných Společenstvím [politikou soudržnosti]. ESÚS může provádět další zvláštní činnosti územní spolupráce mezi svými členy (…), ať již s finančním příspěvkem Společenství, nebo bez něho.“ Kromě nařízení o ESÚS se uplatňuje také článek 18 nařízení (ES) č. 1080/2006 (nařízení o Evropském fondu pro regionální rozvoj)[14], který stanoví, že „členské státy, které se účastní operačního programu v rámci cíle „Evropská územní spolupráce“, mohou využít evropského seskupení pro územní spolupráci (…) s cílem přenést na toto seskupení odpovědnost za řízení operačního programu tím, že je pověří úkoly řídícího orgánu a společného technického sekretariátu.“ Z 16 ESÚS zřízených ke dni 31. března 2011 bylo jedno ESÚS zřízeno specificky za účelem uplatňování a řízení programu evropské územní spolupráce, jedno především pro účely zavedení projektu financovaného v rámci politiky soudržnosti a ostatní společně s dalšími činnostmi územní spolupráce, které mohou zahrnovat projekty financované prostřednictvím evropské územní spolupráce.[15] ESÚS V PRAXI Důvody pro zavádění a další rozvíjení ESÚS ESÚS poskytuje místním, regionálním a celostátním orgánům a dalším veřejnoprávním subjektům soudržnější prostředí pro spolupráci. Nařízení o ESÚS dává existující spolupráci formální rámec, v němž je posílena právní jistota, oficiálně uznán základ spolupráce a upevněna institucionální struktura. ESÚS napomáhá kvalitnějšímu dialogu mezi členskými státy a dalšími veřejnými orgány a je vhodnou strukturou pro dlouhodobou územní spolupráci. Nařízení o ESÚS umožňuje zavádění širokých partnerství, poskytuje kapacitu pro dosažení skutečných přeshraničních dopadů a nabízí širokou škálu činností v rámci všech tří typů spolupráce: přeshraniční, nadnárodní a meziregionální. Zjednodušuje podmínky v rámci právních rámců uplatňujících se na přeshraniční spolupráci v EU, jež byly v minulosti velmi rozdílné, a poskytuje vhodný právní rámec pro nadnárodní a meziregionální spolupráci[16], ačkoli pro specifické problémy bylo třeba nalézt formální či neformální řešení ad hoc . Zřizování ESÚS je často motivováno vůlí vytvořit viditelnou a stálou strukturu přeshraniční či územní spolupráce, navrhnout společné strategie růstu, přinést úspory z rozsahu a řídit společné projekty, infrastrukturu či environmentální zdroje. Informace od členských států, regionálních a místních orgánů a ESÚS samotných ukazují, že rozhodnutí založit ESÚS často závisí na předchozích zkušenostech ze spolupráce mezi partnery. Partneři zdůrazňují, že ESÚS byla založena proto, aby bylo možné lépe čelit výzvám spolupráce, přičemž rozhodnutí o úloze a úkolech ESÚS je důležitou součástí celého procesu. Některé z existujících ESÚS také plánují zvýšit počet svých členů, což znamená, že založení určitého ESÚS nemusí být jen ojedinělou událostí, ale může být také krokem v kontinuálním procesu. Praktické problémy při uplatňování nařízení o ESÚS Na základě informací shromážděných při konzultacích se zúčastněnými stranami bylo vymezeno několik problémů při uplatňování nařízení o ESÚS, a to ve vztahu jak k zakládání ESÚS, tak k jejich fungování. Reakce stávajících ESÚS na tento nástroj jsou kladné, ale jeho využívání prozatím ani zdaleka nenaplnilo jeho potenciál. Jak již bylo uvedeno výše, zpoždění při přijímání vnitrostátních ustanovení znamenalo, že v okamžiku, kdy byla přijata, byly již programy evropské územní spolupráce připraveny a klíčová rozhodnutí o systémech jejich uplatňování již byla učiněna. Kromě toho je také možné, že skutečnost, že ESÚS je nový nástroj, odradila členské státy a řídící orgány od toho, aby se na něj příliš spoléhaly a svěřovaly mu formální úlohu při uplatňování programů spolupráce. Jako nejdůležitější záporné pobídky pro zavádění ESÚS byly uváděny časově náročné a komplikované postupy. Některá ESÚS se stěžovala na nedostatečnou informovanost vnitrostátních orgánů a úvarů Komise o tomto nástroji, která se projevovala při žádostech o poskytnutí praktických informací nebo podpory. Dodržování tříměsíční lhůty pro rozhodnutí členského státu o žádosti o zřízení ESÚS bylo zřejmě spíše výjimkou, než obecným pravidlem (jak stanoví článek 4). 4.2.1 Zřizování ESÚS Právní problémy spojené s procesem zřizování ESÚS a pocházející převážně z pociťované nekompatibility různých vnitrostátních předpisů a z nedostatečné koordinace mezi členskými státy jsou jednou z největších překážek odrazujících zúčastněné strany od zřizování ESÚS. Různorodost přeshraničních struktur a místních a regionálních orgánů a sdružení podtrhuje potřebu zavedení nástroje jako je ESÚS. Současně vytváří tato různorodost značné problémy při uplatňování jednotného modelu, který současně uspokojuje všechny tyto rozdílné nároky. Jedním z problémů, který omezuje zřizování ESÚS, je rozdílný status místních a regionálních orgánů v jednotlivých členských státech. Úkoly spadající do regionální či místní oblasti působnosti v jednom státě mohou být v sousedním státě považovány za otázku spadající do kompetence ústředních státních orgánů. Druhým problémem je skutečnost, že nařízení o ESÚS umožňuje členským státům přijímat v rámci procesu vnitrostátního provádění rozdílná rozhodnutí, což vede k rozdílům s ohledem na otázku omezené či neomezené odpovědnosti. Ve dvou sousedících státech se právní režim může lišit. Některé členské státy v průběhu jednání o nařízení o ESÚS uvedly, že jejich vnitrostátní právní úprava neumožňuje, aby byly jejich místní orgány členy právního subjektu s neomezenou odpovědností, a ustanovení článku 12 se tak stalo nezbytným. Třetím problémem týkajícím se jak již založených, tak teprve plánovaných ESÚS je členství třetích zemí a jejich regionálních a místních orgánů. Článek 3 stanoví, že členové ESÚS musí být členskými státy, regionálními či místními orgány nebo veřejnoprávními subjekty či jejich sdruženími pocházejícími z nejméně dvou členských států. Existuje však několik případů, kdy by pro členy či budoucí členy bylo výhodné, aby byli přijati také členové ze třetí země, nebo byla dokonce založena ESÚS mezi místními či regionálními orgány určitého členského státu a třetí země. Tato otázka je problematická na politické úrovni a ve druhém případě navíc vyvstává otázka, na jakém právním základě by mohlo být založeno ESÚS mezi členy pocházejícími jen z jednoho členského státu a ze třetí země. Některé překážky, o nichž byla Komise informována, zřejmě pocházejí spíše z nedokonalého pochopení nařízení o ESÚS. Vznikl například zmatek s ohledem na náležitosti, jež by měla obsahovat úmluva o založení ESÚS, a na to, co by měly obsahovat jeho stanovy. Podobně omezila některé činnosti také mylná představa, že se na ESÚS nemohou podílet soukromé subjekty. Ve skutečnosti se však mohou stát členy ESÚS také soukromé subjekty považované za zadavatele pro účely zadávání veřejných zakázek (viz čl. 3 odst. 1 písm. d)). Existuje nicméně požadavek ještě více tuto možnost rozšířit. Některé zúčastněné strany uvedly, že v rámci procesu zveřejňování ESÚS došlo k prodlevám, což znamená, že může být nezbytné vyjasnit a zdokonalit proces oznamování. 4.2.2 Fungování ESÚS Téměř všechna již zřízená ESÚS uvádějí, že jakmile jsou překonány překážky týkající se jejich zřizování, přínosy jsou zjevné. Vytvoření právního subjektu, který je kompetentní na obou stranách státní hranice, může výrazně zjednodušit poskytování veřejné dopravy či služeb nebo vypracovávání strategie pro rozvoj daného regionu v kontextu strategie Evropa 2020. Skutečnost, že existuje určité ESÚS, nicméně neřeší všechny problémy v oblasti přeshraničních činností. Jednotlivé členské státy, nebo dokonce jednotlivé orgány ve stejném členském státě si mohou určité právní ustanovení vykládat rozdílně a mohou uplatňovat rozdílné postupy. Jeden ze zásadních problémů zdůrazněných zúčastněnými stranami je spojen s pracovními smlouvami, ačkoli čl. 9 odst. 2 písm. d) požaduje, aby stanovy ESÚS obsahovaly ujednání o jeho fungování, zejména pokud jde o personální řízení, způsoby náboru zaměstnanců a povahu pracovních smluv. Komise se tudíž domnívá, že stanovy by mohly uvádět právo, které se uplatní na pracovní smlouvy, tj. právo odpovídající umístění sídla nebo místu, kde se nacházejí a vykonávají činnost jiné statutární orgány ESÚS. V jiných případech, je-li nutné podle práva Společenství nebo mezinárodního práva soukromého určit právo, kterým se ESÚS řídí, se považuje ESÚS za subjekt členského státu, v němž má sídlo, v souladu s článkem 2 nařízení o ESÚS. Nařízení o ESÚS ani příslušná směrnice EU nenabízejí řešení pro případ, že určitý veřejnoprávní subjekt, jako je ESÚS, jakožto zadavatel vypíše veřejnou zakázku na provedení prací či služeb v jiném členském státě, než je stát, v němž je zaregistrován. Stávající ESÚS nicméně musí vypisovat veřejné zakázky ve více než jednom členském státě, neboť provádějí své činnosti ve více zemích. Byla předložena žádost o pokrytí tohoto aspektu v nařízení o ESÚS. Větší viditelnost by ESÚS umožnila podpořit vytváření sítí a zavést výměnu zkušeností. Útvary Komise ne vždy uznaly ESÚS za způsobilé např. pro účast na svých výzvách k předkládání návrhů. Obdobně vnitrostátní veřejné správy si nebyly ve všech případech vědomy existence ESÚS a jejich možností a právního statusu. Zdlouhavý postup zřizování ESÚS odrazuje od provádění následných změn v úmluvě či stanovách, a to i v případě, kdy je to potřebné kvůli změně okolností. Stávající nařízení o ESÚS však neumožňuje zjednodušený přístup při modifikaci úmluvy a stanov, zejména v případě přijímání nových členů do již zřízeného ESÚS. 4.3 Příklady stávajících ESÚS Škála činností, jež jsou v současnosti prováděny ESÚS, je velmi široká, a to v rozsahu od společné správy přírodních zdrojů až po zdokonalení přístupu k přeshraničním dopravním systémům, řízení služeb veřejného zájmu (např. ve zdravotnictví či vzdělávání) a další územní záležitosti. Mnoho ESÚS hodlá – v souladu se strategií Evropa 2020 – zavádět strategie zaměřené na růst a udržitelný rozvoj, a napomáhat tak k plnému rozvoji dotčených oblastí. Činnosti ESÚS v mnoha případech překračují samotné zavádění programů a projektů spolupráce v rámci politiky soudržnosti, které nařízení o ESÚS označuje za jejich hlavní úkol. Některá z těchto ESÚS navíc v současnosti předkládají žádosti o financování svých projektů z programu evropské územní spolupráce (EÚS) či jiných programů EU. Ačkoli stávající ESÚS vítají možnost fungovat pro účely evropských programů územní spolupráce jako řídící orgán a společný technický sekretariát, této možnosti doposud využilo pouze ESÚS nazvané „ Grande Région “. Může to být způsobeno časovými omezeními při přijímání nařízení o ESÚS a povinností členských států přijmout vlastní vnitrostátní právní ustanovení s cílem provést nařízení o ESÚS. ESÚS Grande Région Toto ESÚS se sídlem v Metz (Méty), bylo založeno v dubnu 2010 podle francouzského práva Lucemburským velkovévodstvím, oblastí Région Wallonne (Valonsko, Belgie), regionem Lorraine (Lotrinsko, Francie) a německými spolkovými zeměmi Porýní-Falc a Sársko. Jedná se o jediný případ, kdy ESÚS funguje jakožto řídící orgán pro účely programu přeshraniční spolupráce EÚS, přičemž toto ESÚS pokrývá většinu území dotčených oblastí. Společný technický sekretariát má podobu sdružení a nachází se v Lucembursku. Toto ESÚS je financováno z prostředků technické pomoci programu EÚS, která jedná jako řídící orgán stejnojmenného programu EÚS. ESÚS Hospital de la Cerdanya Toto ESÚS zřízené v dubnu 2010 je inovativním řešením s okamžitými dopady umožňujícím poskytnout nemocnici obyvatelstvu přeshraniční spádové oblasti ve Francii a Španělsku, v níž žije přibližně 30 000 obyvatel. Do projektu je zapojena vláda Katalánska, francouzské ministerstvo zdravotnictví, národní systém zdravotního pojištění a regionální agentura pro nemocniční péči v regionu Languedoc-Roussillon . Vzhledem k rozsahu investic a výši ročních příspěvků se jedná o zdaleka největší projekt ze všech ESÚS. Tento projekt je navíc průkopníkem v mimořádně důležité oblasti pro celou EU, jíž je postupné posilování spolupráce v oblasti zdravotní péče a její postupná harmonizace napříč členskými státy. Ister Granum ESÚS Ister Granum ESÚS bylo založeno jako druhé ESÚS v EU v červnu 2008 v maďarsko-slovenské pohraniční oblasti. Jeho účelem je rozvoj spolupráce v oblasti okolo mostu Esztergom–Štúrovo (Parkany). Dnes je jeho členy 51 maďarských a 38 slovenských místních orgánů daného euroregionu. Díky silné politické podpoře a aktivnímu euroregionu bylo toto ESÚS zřízeno velmi rychle a vychází především ze schváleného programu rozvoje, který také v současnosti uplatňuje. Jedním z hlavních úkolů je rozvíjet žádosti o financování z programů EÚS pro Maďarsko, Slovensko a jihovýchodní Evropu. Společně s narůstajícím počtem ESÚS se stalo zřejmým, že ačkoli každé ESÚS odpovídá specifické situaci na místě, existuje současně všeobecná tendence zdůrazňovat strategické aspekty spolupráce. ESÚS Eurometropole Lille-Kortrijk-Tournai ESÚS Eurometropole Lille-Kortrijk-Tournai bylo zřízeno v lednu 2008 jakožto první ESÚS a zahrnuje 145 obcí, jakož i regionální a místní orgány. Tento region nasbíral od roku 1991 značné zkušenosti s přeshraničním fungováním. Pokrývá rozsáhlou městskou oblast, v níž žijí přibližně dva miliony osob. Hlavním cílem tohoto ESÚS je posílit vnitřní soudržnost této přeshraniční městské aglomerace podporou spolupráce a realizací projektů vycházejících ze společné strategie rozvoje. Přidanou hodnotou je zdokonalený proces koordinace založený na silné vůli všech zúčastněných stran a dlouhé historii spolupráce. NÁVRHY A ZLEPšENÍ Komise je přesvědčena, že nástroj ESÚS by měl zůstat co nejjednodušším a co nejméně omezujícím, což umožňuje, aby byla podoba a fungování jednotlivých ESÚS přizpůsobena úkolům, které jsou jim svěřeny, a prostředí, v němž fungují. Aby však bylo zajištěno, že tento pružný přístup nepovede při provádění k průtahům, existuje zde prostor ke značným zlepšením, pokud jde o postupy schvalování navrhovaných ESÚS. Komise proto zvažuje zavedení omezeného počtu konkrétních zlepšení nařízení a širšího kontextu. Změny nařízení o ESÚS ESÚS je cenným nástrojem, který je čím dál tím lépe přijímán. Pomalé zavádění tohoto nástroje a určité obtíže při jeho používání v praxi nicméně ukazují, že určitá zlepšení jsou možná a nezbytná. Komise tudíž zvažuje navržení určitého počtu změn v nařízení o ESÚS. Tyto změny by nevyžadovaly pozměnění činnosti stávajících ESÚS, ale na jedné straně by přizpůsobily znění nařízení Smlouvě o fungování Evropské unie a na straně druhé by se zaměřily na zjednodušení a urychlení postupu zřizování a provádění. Například ESÚS mezi veřejnoprávními subjekty určitého členského státu a státu, který není členem EU, by mohly být povoleny, pokud by byla oblast působnosti tohoto právního aktu rozšířena. Stávající obecný požadavek odpovědět do tří měsíců by mohl být nahrazen systémem tichého souhlasu, který by umožnil zřízení ESÚS, nepředloží-li vnitrostátní orgány v rozumné lhůtě odůvodněné námitky. Účel ESÚS by mohl být rozšířen a pokrývat strategii, plánování a správu regionálních a místních záležitostí odpovídajících politikám EU. V této oblasti by navíc mohl být vyřešen problém spojený se zřizováním ESÚS s omezenou odpovědností, jež jsou povolena v některých, nikoli však nezbytně ve všech členských státech, díky řešení vycházejícímu ze zásady pojištění, které již bylo v právu EU použito v případě jiného právního nástroje.[17] Možná vyjasnění Zkušenost ukazuje, že nařízení o ESÚS nebylo v některých případech plně pochopeno. Komise bude usilovat o to, aby bylo jasné, že úmluva ustavující ESÚS musí jednoznačně uvádět, jaké právo bude pro její provádění rozhodné, včetně případných ustanovení o výjimkách, že soukromé subjekty podléhající pravidlům pro zadávání veřejných zakázek mohou být členy ESÚS a že stanovy upravující činnost ESÚS musí jednoznačně stanovit pravidla platná pro jeho činnost, jako je např. vnitrostátní právo, které se uplatní na zaměstnance. Zlepšení spojená s dalšími předpisy a politikami EU - Aby nástroj ESÚS naplnil svůj potenciál, měl by být součástí integrovaného přístupu zaměřeného na dosahování politických priorit EU. Komise hodlá ve svých návrzích na revizi předpisů upravujících politiku soudržnosti zajistit, aby využívání ESÚS nebyly kladeny do cesty žádné překážky. To by ESÚS mohlo umožnit, aby se významněji zapojila do aktivit vyžadujících spolupráci regionů různých zemí. ESÚS by kromě toho mohla hrát významnou úlohu při posilování účinnosti makroregionálních strategií a projektů a sítí meziregionální spolupráce (mimo rámec EÚS). - Široké využívání ESÚS při provádění dalších politik Unie by mělo být také podporováno. V oblasti zlepšování stavu životního prostředí, ve spolupráci ve výzkumu, ve vzdělávání, v kultuře a v dalších oblastech mohou ESÚS přinést politikám Unie přidanou hodnotu, neboť nabízejí strukturovanější a lépe přizpůsobitelné způsoby provádění. - V nadcházející revizi směrnic o veřejných zakázkách Komise zváží, jak vyřešit problémy spojené s přeshraničními veřejnými zakázkami, s nimiž se potýkají mj. právě tyto subjekty. Zlepšení v oblasti sběru a šíření informací Určitý počet změn by napomohl posílení účinnosti tohoto nástroje. Komise proto hodlá: - sbírat a šířit informace o provádění nařízení o ESÚS v členských státech; - aktivně spolupracovat s Výborem regionů, pokud jde o platformu ESÚS;[18] - podporovat sdílení know-how, zavádění sítí a pravidelnou výměnu názorů mezi všemi zúčastněnými stranami (celostátními, regionálními a místními správními orgány, existujícími a připravovanými ESÚS), např. prostřednictvím programů jako je INTERACT. ZÁVěR ESÚS bylo navrženo jakožto nástroj určený k překonání překážek omezujících územní spolupráci v Evropské unii a dalších oblastech, který nabídne především způsob, jak fungovat přeshraničně a vyhnout se případnému zablokování daných projektů způsobenému nekompatibilními právními a správními systémy. Ačkoli načasování nového nástroje omezilo jeho využití pro tyto účely, zkušenosti shromážděné od roku 2007 ukazují, že ESÚS je reakcí na jednoznačnou potřebu. Tento nástroj byl využit mj. pro: - řízení konkrétních projektů, z nichž část obdržela dotace Společenství a část nikoli; - plánování strategií rozvoje pro přeshraniční a mnohonárodní zóny; - správu zařízení obecného zájmu; - poskytnutí místa umožňujícího mnohostrannou a víceúrovňovou komunikaci a spolupráci; - zaručení viditelnosti a trvalosti spolupráce nad rámec programů EÚS. Ve zkratce lze říci, že tento nástroj se stal prostředkem umožňujícím pokročit od přání spolupracovat ke konkrétním projevům spolupráce. Postupné zrychlování zakládání ESÚS ukazuje, že místní a regionální entity nalézají stále více možností, jak jim mohou ESÚS pomoci při dosahování jejich cílů. Tyto příležitosti by nicméně mohly být využívány ve větším rozsahu. Obtíže při zřizování ESÚS odradily mnoho skupin, které se potenciálně mohly podílet na plnění výše uvedených úkolů. Existence jednotného, přeshraničně činného subjektu s právní subjektivitou navíc neodstraňuje přetrvávající problémy, např. vymezení předpisů upravujících veřejné zakázky, které se v daném případě uplatní přeshraničně, nebo postavení samotných zaměstnanců ESÚS. Komise tudíž hodlá navrhnout omezený počet změn nařízení s cílem usnadnit zřizování a fungování ESÚS a vyjasnit některé ze stávajících ustanovení. Vybízí také k zavedení dalších změn určených k posílení účinnosti a efektivity ESÚS při podpoře spolupráce v rámci uplatňování evropských politik. Přístup, který hodlá Komise zaujmout, bude usilovat o odstranění překážek bránících zřizování ESÚS a současně zachová kontinuitu fungování stávajících ESÚS a toto fungování dále usnadní. Komise je přesvědčena, že tyto adaptace umožní širší využívání ESÚS s cílem podpořit kvalitnější spolupráci a posílit politickou soudržnost panující mezi různými veřejnými orgány, aniž by vzrostla zátěž, jíž musí čelit vnitrostátní či evropská správa. [1] Bývalý článek 159 Smlouvy o založení Evropského společenství. [2] „Ukáží-li se specifické činnosti mimo fondy jako nezbytné, aniž jsou dotčena opatření, o nichž bylo rozhodnuto v rámci jiných politik Unie, mohou být takové činnosti přijaty Evropským parlamentem a Radou řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů.“ [3] Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 19. [4] Členy sdružení mohou být také „další právní subjekty veřejného nebo soukromého práva vytvořené v souladu s právem členského státu“ (článek 4 nařízení (EHS) č. 2137/85), včetně mj. orgánů místní samosprávy a obchodních komor. To však pouze za předpokladu, že lze jejich aktivity považovat za činnost hospodářské povahy. [5] Výsledky byly zveřejněny v Závěrech Výboru regionů ohledně společné konzultace – Přezkum nařízení (ES) č. 1082/2006 o evropském seskupení pro územní spolupráci (ESÚS) , Výbor regionů, 2010, viz http://www.cor.europa.eu/COR_cms/ui/ViewDocument.aspx?contentid=366960dd-3c03-4efa-9230-665455fa6bb5 (české shrnutí: http://portal.cor.europa.eu/egtc/SiteCollectionDocuments/executive/CS.pdf). [6] Druhá zpráva o pokroku v oblasti hospodářské a sociální soudržnosti (KOM(2003)31 v konečném znění, 31.1.2003, s. 5. [7] Návrh zprávy Výboru pro regionální rozvoj (2010/2155(INI)), zpravodajka Marie Thérèse Sanchez-Schmidová, červen 2011. [8] „Bílá kniha o sportu“, usnesení EP ze dne 8. května 2008 (2007/2261/INI), bod 83, Úř. věst. C 271E, 12.11.2009, s. 51. [9] Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. dubna 2009 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči (KOM(2008)0414 – C6-0257/2008-2008/0142 (COD)), pozměňovací návrh 102. [10] Stanovisko Výboru regionů na téma „evropské seskupení pro územní spolupráci: nový impuls pro spolupráci v Evropě“ (CdR 308/2007fin), zpravodajka Mercedes Bressová. [11] Stanovisko z vlastní iniciativy Výboru regionů na téma „nové perspektivy pro přezkum nařízení o ESÚS“ (CdR 100/2010fin), zpravodaj Alberto Núnez Feijóo. [12] Viz oddíl 2 pracovního dokumentu útvarů Komise. [13] Zdroj: Výbor regionů. Viz úplný seznam v oddílu 3 pracovního dokumentu útvarů Komise. [14] Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 1. [15] Zdroj: zpráva Výboru regionů. [16] Následné hodnocení iniciativy Společenství INTERREG III v období 2000–2006. Zpráva v konečném znění. (INTERREG III Community Initiative (2000-2006) – Ex-Post Evaluation. Final Report) (č. 2008.CE.16.0.AT.016) , Panteia and Partners, květen 2010, s. 165. [17] Čl. 14 odst. 3 nařízení Rady (ES) o právním rámci Společenství pro konsorcium evropské výzkumné infrastruktury (ERIC) (Úř. věst. L 206, 8.8.2009, s.1): „ Pokud není finanční odpovědnost členů konsorcia neomezená, uzavře konsorcium odpovídající pojištění proti rizikům spojeným s vytvářením a činností infrastruktury.“ [18] http://portal.cor.europa.eu/egtc/en-US/Platform/Pages/welcome.aspx.