Zpráva z roku 2022 o plnění cílů v oblasti energetické účinnosti v roce 2020

1.Úvod a přehled

Směrnice o energetické účinnosti 2012/27/EU (směrnice EED) ve znění směrnic (EU) 2018/2002 a 2018/844 a směrnice o energetické náročnosti budov 2010/31/EU (směrnice EPBD) ve znění směrnice (EU) 2018/844 jsou hlavní částí právních předpisů Evropské unie (EU) v oblasti klimatu a energetiky, které stanovují cíle EU v oblasti energetické účinnosti a vytvářejí podmínky pro přijímání opatření k plnému využití potenciálu energetické účinnosti, kterým hospodářství EU disponuje.

Směrnice EED požaduje, aby všechny členské státy EU prováděly politická opatření ke zlepšení energetické účinnosti v různých fázích energetického řetězce, od výroby až po konečnou spotřebu. Toto úsilí je pro dosažení cílů EU v oblasti energetické účinnosti klíčové a zásadně přispívá k dekarbonizaci hospodářství EU do roku 2050. Cíl EU v oblasti energetické účinnosti pro rok 2020 (článek 3 směrnice EED) odpovídá 20% snížení spotřeby primární energie a konečné spotřeby energie v EU do roku 2020 ve srovnání se spotřebou energie předpokládanou pro rok 2020 ve scénáři PRIMES z roku 2007. Pokud jde o spotřebu primární energie, tento cíl vede k úrovni spotřeby 1 312 Mtoe a v případě konečné spotřeby energie činí 959 Mtoe.

Směrnice EPBD obsahuje širokou škálu politik a podpůrných opatření, jejichž cílem je zvýšit míru renovací stávajícího fondu budov, která je v současnosti nízká. Článek 2a směrnice EPBD zejména požaduje, aby členské státy pro oblast renovací vytvořily komplexní dlouhodobé strategie, které by umožnily nasměrovat investice k dosažení cíle vnitrostátních fondů budov bez emisí uhlíku do roku 2050 (s orientačními cíli pro roky 2030, 2040 a 2050) a aby podpořily transformaci na vysoce účinný fond budov bez emisí uhlíku do roku 2050. Článek 5 požaduje, aby členské státy stanovily nákladově optimální úrovně minimálních požadavků na energetickou náročnost nových budov a stávajících budov procházejících větší renovací. Článek 9 stanoví, že všechny nové budovy musí být do 31. prosince 2020 (a po dni 31. prosince 2018 všechny nové veřejné budovy) budovami s téměř nulovou spotřebou energie.

Článek 27 nařízení 2018/1999 o správě energetické unie a opatření v oblasti klimatu (nařízení o správě) požaduje, aby členské státy do 30. dubna 2022 podaly Komisi zprávu o informacích uvedených v části 2 přílohy IX uvedeného nařízení. Pokud jde o směrnici EED, zahrnuje to pokrok při plnění článku 3 o cílech v oblasti energetické účinnosti, článku 5 o příkladné úloze budov veřejných subjektů, článku 7 o povinných úsporách energie a článku 8 o energetických auditech. Pokud jde o směrnici EPBD, podle článku 9 se navíc požaduje podávání zpráv o nových a renovovaných budovách s téměř nulovou spotřebou energie. Kromě toho článek 21 nařízení 2018/1999 požaduje, aby zprávy o pokroku v oblasti integrovaných vnitrostátních plánů v oblasti energetiky a klimatu obsahovaly orientační dílčí cíle dlouhodobé strategie renovací a upřesňovaly, jak přispívají k dosažení cílů EU v oblasti energetické účinnosti, jakož i příslušné politiky a opatření uvedené v dlouhodobých strategiích renovací. Požadují se informace o nákladově optimálních úrovních minimálních standardů energetické náročnosti vyplývajících z vnitrostátních výpočtů v souladu s oddílem B přílohy I nařízení 2018/1999 a o počtu a podlahové ploše nových a renovovaných budov s téměř nulovou spotřebou energie v souladu s přílohou IX nařízení 2018/1999.

Tato zpráva analyzuje informace, které členské státy uvedly ve svých zprávách a doplňuje je o údaje Eurostatu. Kromě toho analyzuje posouzení vnitrostátních dlouhodobých strategií renovací a zpráv o nákladově optimálních úrovních, které členské státy předkládají Komisi. Za rok 2022 splnilo svou povinnost a předložilo zprávu všech 27 členských států. Zpráva Maďarska však neobsahuje žádné informace o energetické účinnosti a zprávy Rumunska a Chorvatska jsou považovány za velmi neúplné.

2.Pokrok při plnění cílů v oblasti energetické účinnosti pro rok 2020 – článek 3 směrnice EED

V období od roku 2005 do roku 2020 měla spotřeba energie v EU obecně klesající tendenci, jak je znázorněno na obrázku 1. Tento pokles spotřeby energie byl doprovázen celkovým poklesem energetické náročnosti a spotřeby energie na obyvatele. V roce 2020 byly cíle EU pro spotřebu primární energie překročeny a dosáhly 1 236 Mtoe a pro konečnou spotřebu energie byly překročeny a dosáhly 907 Mtoe. Je třeba poznamenat, že hodnoty spotřeby primární energie a konečné spotřeby energie pro rok 2020 byly významně ovlivněny krizí COVID-19 a opatřeními na omezení volného pohybu osob nařízenými vnitrostátními orgány, která výrazně omezila celkovou činnost a v důsledku toho snížila poptávku po energii. Hodnoty z roku 2019 (tj. před dopadem pandemie COVID-19 v EU) však již naznačovaly klesající trend spotřeby energie, a to i přesto, že hodnota spotřeby primární energie za rok 2019 byla vyšší než cíl pro rok 2020, a to 1 354 Mtoe, a hodnota konečné spotřeby energie činila 986 Mtoe.

Obrázek 1: Trendy konečné spotřeby energie a spotřeby primární energie v EU-27 (přímka představuje trajektorii mezi spotřebou v roce 2005 a spotřebou v roce 2020 a tečky představují cíle spotřeby primární energie a konečné spotřeby energie pro rok 2020)

Zdroj: Společné výzkumné středisko (JRC) na základě údajů Eurostatu, soubor údajů z dubna 2022.

Obrázek 2 identifikuje faktory, které umožnily splnění cíle spotřeby primární energie pro rok 2020 prostřednictvím aditivního rozkladu změn v EU-27 v období 2014–2020. Po období mírného zvýšení spotřeby energie v letech 2014–2017 začala primární energetická náročnost v roce 2018 kompenzovat hospodářský růst. Spotřeba se však pod hodnoty z roku 2013 snížila teprve v roce 2020 v důsledku kombinovaného efektu poklesu hospodářství (6 %) způsobeného pandemickou krizí a neustálého zlepšování primární energetické náročnosti (3 %), které je výsledkem politik v oblasti energetiky a klimatu a právních předpisů EU.

Obrázek 2: Příspěvek různých vlivů ke změnám spotřeby primární energie v EU-27 v období 2014–2020

Zdroj: JRC na základě údajů Eurostatu, soubor údajů z dubna 2022.

Pandemická krize vyvolala v roce 2020 pokles spotřeby primární energie a konečné spotřeby energie v každém členském státě. Poklesy spotřeby primární energie se pohybovaly od 15 % (Malta) do 1 % (Litva). Obrázek 3 ukazuje podíl různých efektů na kolísání spotřeby primární energie v EU-27 a členských státech v letech 2019 až 2020. V tomto období byl mimořádný pokles hospodářství určujícím faktorem pro snížení spotřeby energie ve všech členských státech s výjimkou dvou, Irska a Litvy.