[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |

V Bruselu dne 1.2.2006

SEK(2006) 110 v konečném znění

Doporučení pro

STANOVISKO RADY

v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2005 – 2008

(předložená Komisí)

DŮVODOVÁ ZPRÁVA

Souvislosti

Pakt o stabilitě a růstu, který vstoupil v platnost dne 1. července 1998, je založen na cíli zdravých veřejných financí jakožto prostředku posílení podmínek pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst napomáhající rozvoji zaměstnanosti. Poprvé byl pakt pozměněn v roce 2005. Tato reforma na jedné straně potvrdila, že pakt je užitečný v upevňování fiskální disciplíny, ale na druhé straně usiluje o posílení jeho účinnosti a hospodářských základů a současně o zajištění dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.

Nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], které je součástí paktu, ukládá členským státům, aby předkládaly Radě a Komisi stabilizační nebo konvergenční programy jakož i jejich každoroční aktualizace (členské státy, které již přijaly jednotnou měnu, předkládají (aktualizované) stabilizační programy a členské státy, které jednotnou měnu dosud nepřijaly, předkládají (aktualizované) konvergenční programy). První konvergenční program Lotyšska byl předložen v květnu 2004. V souladu s nařízením vydala Rada na základě doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 5. července 2004 své stanovisko. Stejný postup použije Komise pro hodnocení aktualizovaných stabilizačních a konvergenčních programů, výše uvedený výbor pro jejich kontrolu a Rada pro jejich případné přezkoumání.

Členské státy musí v těchto programech upřesnit svůj střednědobý cíl ohledně stavu rozpočtu a stanovit politická opatření vedoucí k jeho dosažení a udržení, včetně hospodářských předpokladů. V návaznosti na reformu paktu je třeba rozlišovat střednědobý cíl jednotlivých členských států s ohledem na hospodářskou a rozpočtovou různorodost v Unii i s ohledem na fiskální riziko udržitelnosti. Reforma rovněž předpokládá symetričtější přístup k fiskální politice v průběhu hospodářského cyklu prostřednictvím přísnější rozpočtové kázně v hospodářsky příznivých obdobích, přičemž v případě dočasné odchylky od střednědobého cíle nebo v případě změny cesty vedoucí k tomuto cíli je zapotřebí zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost.

S přihlédnutím k prognóze útvarů Komise z podzimu roku 2005, ke kodexu chování[2], k všeobecně dohodnuté metodice odhadování potenciálního výstupu a cyklicky očištěných sald a k hlavním směrům hospodářské politiky obsaženým v integrovaných pokynech na období 2005–2008, Komise posoudila nedávno předloženou aktualizaci konvergenčního programu Švédska a na základě svého níže uvedeného hodnocení přijala doporučení ke stanovisku Rady k tomuto programu.

Hodnocení

1. Třetí aktualizovaný konvergenční program Lotyšska byl Komisi zaslán dne 30. listopadu a zahrnuje období let 2005 až 2008. Program zhruba dodržuje modelovou strukturu pro stabilizační a konvergenční programy uvedené v novém kodexu chování. Program vykazuje nedostatky u nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování (chybí zejména údaje ohledně pracovní výkonnosti a odpracovaných hodin).

2. V uplynulém desetiletí se v Lotyšsku reálný roční růst HDP pohyboval v průměru přes 6 % a zaznamenal působivé oživení narušeného hospodářství po přechodném období. Očekává se, že reálný HDP v roce 2005 konečně překročí míru z doby před rokem 1991. Tento růst výkonnosti se vyznačoval silným růstem produktivity a v poslední době i růstem zaměstnanosti. Vzrostly však případy přehřátí způsobeného vývojem vnější nerovnováhy, inflace a expanze úvěrů. Vysoké vnější nerovnováhy způsobily, že je Lotyšsko závislé na přílivu kapitálu a zvýšil se poměr zahraničního dluhu vůči HDP. Aktualizace programu předpokládá, že reálný růst HDP se z 8,4 % v roce 2005 sníží na 7,5 % v roce 2006 a bude následovat další mírné snížení na 7,0 % v roce 2007 i 2008. Očekává se, že soukromá spotřeba a investice budou nadále hlavní hnací silou růstu a výsledek vývoje čistého vývozu bude poměrně příznivý. Celkově se předpokládaný růst HDP jeví v porovnání s podzimní prognózou útvarů Komise (do roku 2007) a s výpočty potenciálního růstu jako přijatelný. Na základě výpočtů provedených podle společně dohodnuté metodiky na základě údajů v aktualizovaném programu by měl potenciální růst HDP zůstat poměrně vysoký, ve střednědobém horizontu však bude mít klesající tendenci a od roku 2007 bude vykazovat negativní mezeru výstupu. Výpočty potenciálního růstu (a tudíž i mezera výstupu) však musí být v případě zemí, které prochází procesem rychlého přiblížení se úrovním EU, vykládány opatrně. Předpoklad uvedený v programu ohledně inflace HISC (která se rychle snižuje z 6,9 % v roce 2005, což je v porovnání s ostatními členskými státy nejvyšší hodnota, na 3.5 % v roce 2008) a schodku běžného účtu (který se sníží z 13,0 % HDP v roce 2004 na 8,0 % v roce 2008) se jeví jako optimistický, a to především v porovnání s podzimní prognózou útvarů Komise. Makroekonomický scénář celkově uvádí nezanedbatelná rizika, jimž by měla být v souvislosti s konvergenčním procesem věnována pozornost.

3. Dne 2. května 2005 lotyšská měna lat přistoupila do ERM II (mechanismu směnných kurzů) a od té doby zůstává podle lotyšských orgánů ve standardním fluktuačním pásmu plus 1 % nebo mínus 1 % vůči centrálnímu kurzu. Rozpětí tříměsíčních kurzů mezi laty a eurem v průběhu roku významně klesla ze 100 bazických bodů na začátku ledna na přibližně 40 bazických bodů ke konci listopadu. Rozpětí finančního trhu se ke konci prosince výrazně zvýšila; pravděpodobně k tomu došlo v důsledku faktorů dočasné likvidity, které souvisely se zvýšením míry rezerv s účinností od 24. prosince 2005 z 6 na 8 %. Rozpětí vlastních dluhopisů vůči limitům eurozóny byla téměř po celý rok 2005 nízká, přibližně 50 bazických bodů.

4. Rada ve svém stanovisku ze dne 8. března 2005 podpořila rozpočtovou strategii předloženou v předcházející aktualizaci konvergenčního programu na období 2004 – 2007. Rada, přestože neformulovala žádné politické výzvy, byla toho názoru, že posouzení příslušné fiskální situace závisí na přispění k poptávkovému tlaku v ekonomice, které bude potřebné pro konsolidaci snižování inflace z její současné maximální hodnoty. Co se týče provádění rozpočtu v roce 2005, uváděla prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 celkový schodek veřejných financí ve výši 1,2 % HDP (což vycházelo z růstu HDP ve výši 9,1 %), zatímco cíl stanovený v předchozí aktualizaci konvergenčního programu představoval 1,6 % HDP (za předpokladu růstu HDP ve výši 6,7 %). Stávající údaje o čerpání prostředků z veřejných financí založené na peněžních transakcích dokládá, že výsledek bude dokonce lepší. Výsledný schodek za rok 2005 bude tedy velmi pravděpodobně nižší, než je předpoklad ve stávající aktualizaci, který uvádí celkový schodek veřejných financí za rok 2005 ve výši 1,5 % HDP (což vycházelo z růstu reálného HDP ve výši 8,4 %).

5. Tato aktualizace na základě velmi opatrného dohadu výsledného schodku veřejných financí za rok 2005 směřuje k mírnému snížení schodku v dalším průběhu programového období. Aktualizace předpokládá, že schodek zůstane v roce 2006 na úrovni 1,5 %, v roce 2007 se sníží na 1,4 % a v posledním roce programu, tj. v roce 2008, na 1,3 %. Očekává se, že se míra příjmů i výdajů vůči HDP v průběhu programového období zvýší (o 2 procentní body). Očekává se, že nejvíce vzrostou veřejné investice a samostatně nespecifikované „jiné výdaje“ a nejvíce se sníží sociální transfery, s výjimkou naturálních sociálních transferů. Odhaduje se, že se během stejného období primární saldo sníží o 0,1 procentního bodu. Aktualizace z listopadu 2005 obecně potvrzuje úpravy předpokládané předchozí aktualizací, co se týče jejich skromného rozsahu i načasování, a to i přes podstatně odvážnější makroekonomický scénář uvedený ve stávající aktualizaci.

6. Na základě výpočtů základních ukazatelů programu provedených útvary Komise podle společně dohodnuté metodiky se během období, na které se program vztahuje, předpokládá pouze mírné zlepšení strukturálního salda, tj. cyklicky očištěného rozpočtového salda bez jednorázových a jiných prozatímních opatření (o 0,75 procentního bodu HDP). Plánované fiskální úsilí se koncentruje do závěru období a do let, kdy se předpokládá záporná mezera výstupu. Aktualizovaný program označuje střednědobý cíl stavu rozpočtu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu na úrovni strukturálního salda ve výši „kolem 1% HDP” a jeho dosažení předpokládá v posledním roce programového období. Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 2 % HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu lze považovat za odpovídající, protože přiměřeně odráží dlouhodobou zadluženost a průměrný potenciální růst produkce. Náročnější střednědobé cíle by však s ohledem na výše uvedená rizika hrozící udržitelné hospodářské konvergenci byly vhodnější.

7. Rozpočtový výsledek by mohl být mnohem horší, než předpokládá program. Dosavadní obezřetné plánování rozpočtu na druhou stranu naznačuje, že výsledky by mohly být lepší než plánované (jak tomu bylo v roce 2004 a jak útvary Komise předpokládají i pro rok 2005). Především očekávaný růst i předpokládaná daňová elasticita, na nichž je rozpočet založen, byly doposud nízké. Rozpočtové výdaje nebyly navíc vždy plně vyčerpány, zejména kvůli zpoždění při realizaci projektů spolufinancovaných z finančních prostředků EU. Na druhou stranu se zdá, že daňová elasticita uvedená ve stávající aktualizaci je vysoká. Program navíc odkazuje na několik (navrhovaných) opatření sociální politiky, která by mohla mít za následek zvýšení výdajů, i když program očekává, že míra těchto výdajů poklesne.

8. Vzhledem k tomuto hodnocení rizik se zdá, že rozpočtová strategie uvedená v programu je dostačující pro dosažení ze strukturálního hlediska téměř vyrovnaného stavu rozpočtu, které lze podle paktu považovat do konce programového období za přiměřené. Výsledek za rok 2005 bude rovněž na základě tohoto hodnocení podstatně lepší, než předpokládal program, a pravděpodobně se přiblíží střednědobým cílům; rozpočtový cíl pro rok 2006 by tedy mohl vycházet ze střednědobých cílů a předpokládat zvýšení HDP v roce 2006 i v roce 2007 o 0,5 %. Pokud se navíc potvrdí lepší výsledek za rok 2005 a cíl pro rok 2006 zůstane zachován, mohou nastat obavy, že přístup k rozpočtu by pak v roce 2006 byl expanzivní a nevyhovující, a to i za předpokladu, že období 2005 – 2006 by bylo možné označit za „hospodářsky příznivé“. Pokud jde o eurozónu a členské státy ERM II, Pakt o stabilitě a růstu vyžaduje roční zlepšení strukturálního salda minimálně o 0,5 % HDP (jako orientační cíl), které se v hospodářsky příznivém období upravuje směrem nahoru. Zdá se, že by byly vhodné zásadnější strukturální změny oproti plánu, které by zajistily proces stabilní makroekonomické konvergence.

9. Podle Paktu o stabilitě a růstu by se při definování úprav střednědobých cílů programu nebo při umožnění dočasné odchylky od těchto cílů měly zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Program uvádí, že probíhající důchodová reforma a především zavádění druhého pilíře v porovnání s úrovní v roce 2004 postupně sníží příspěvky na sociální zabezpečení v rámci celkového salda veřejných financí. Program odhaduje čisté náklady na důchodovou reformu v roce 2005 ve výši 0,25 % HDP, které se postupně zvýší až na 1,25 % HDP v roce 2008. To by mohlo umožnit dočasnou odchylku od roční nápravy schodku veřejných financí ve výši 0,5 % HDP uvedenou v rámci střednědobých cílů programu, protože strukturální reforma, z níž tato odchylka vychází, je v programu detailně popsána a má významný přínos pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Navíc se zdá, že je soulad s rozpočtovými požadavky Smlouvy a Paktu o stabilitě a růstu zajištěn, pokud jde o stanovení bezpečného rozpětí pro překročení referenční hodnoty schodku ve výši 3% HDP v průběhu všech let programu. Výše uvedený návrh ohledně vyššího tempa úprav střednědobých cílů programu oproti těm, které jsou v něm uvedeny, se však zdá být proveditelný za předpokladu, že odhadované náklady na důchodovou reformu jsou v prvních letech programového období skromné.

10. Míra zadlužení se odhaduje v roce 2005 na 14,9% HDP, což je značně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Předpokládá se, že se během programového období míra zadlužení mírně sníží na 14,7 % HDP v roce 2008, přičemž účinky schodku značně ztlumí vysoký nominální růst HDP.

11. Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Lotyšsku hrozí jen malé riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnutí obyvatelstva. Odhaduje se, že stávající velmi nízká úroveň hrubé zadluženosti bude nadále pod 60 % referenční hodnotou a že tak zůstane po celé programové období 2005 – 2050. Lotyšská důchodová reforma zahájená v roce 1996 významně připívá k omezení důsledků stárnutí populace na rozpočet.

12. Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou ve velké míře v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005 – 2008. Konvergenční program uvádí zejména opatření, která mají podpořit tvorbu pracovních míst a růst prostřednictvím změn ve struktuře příjmů a výdajů (zejména přenesením daňové zátěže z přímých do nepřímých daní a snížením transferů) a dále označením veřejných investic za prioritní položku výdajů. Zatím však nebyla dostatečně zvážena potenciální úloha přístupu k rozpočtu při dosahování klíčových cílů, zejména při snižování inflace a boji proti vnější nerovnováze.

13. Vnitrostátní program reforem Lotyšska předložený dne 21. října 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost jako hlavní úkol uvádí zajištění makroekonomické stability, což bude mít na veřejné finance, a v tomto směru přisuzuje hlavní úlohu posílení fiskální disciplíny a procesu plánování rozpočtu. Dopady v programu reforem uvedeného omezeného počtu konkrétních reformních opatření na rozpočet se promítají do rozpočtových prognóz konvergenčního programu. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá konvergenční program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Jak bylo výše uvedeno, konvergenční program stanoví opatření, která směřují k podpoře růstu a zaměstnanosti prostřednictvím změn ve struktuře příjmů a výdajů (zejména přenesením daňové zátěže z přímých do nepřímých daní a snížením transferů) a prostřednictvím označení veřejných investic za prioritní položku výdajů.

S ohledem na toto hodnocení a s ohledem na potřebu zajistit udržitelnou konvergenci, včetně snížení vnější nerovnováhy a boje proti inflaci, by bylo žádoucí, aby Lotyšsko zvážilo dosažení stavu rozpočtu, který je v porovnání se současným plánem ambicióznější; jedná se zejména o dosažení střednědobých cílů stanovených v programu, jejich plnění během programového období a vyvarování se procyklické fiskální politiky v „hospodářsky příznivém období“.

Doporučení pro

STANOVISKO RADY

v souladu s čl. 9 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 k aktualizovanému konvergenčnímu programu Lotyšska na období 2005 – 2008

RADA EVROPSKÉ UNIE,

s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,

s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[3], a zejména na čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení,

s ohledem na doporučení Komise,

po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,

VYDALA TOTO STANOVISKO:

14. [Dne 14. února 2006] Rada přezkoumala aktualizovaný konvergenční program Lotyšska, který zahrnuje období 2005 až 2008.

15. V posledním desetiletí Lotyšsko vykazovalo roční reálný růst HDP v průměru 6 %. Tento růst výkonnosti se vyznačoval silným růstem produktivity a v poslední době i růstem zaměstnanosti. Vysoké vnější nerovnováhy však způsobily, že je Lotyšsko závislé na přílivu kapitálu a zvýšil se poměr zahraničního dluhu vůči HDP. Inflace se od poloviny roku 2003 zvýšila a od té doby zůstává nad 6 %, což oslabuje vnější konkurenceschopnost hospodářství a představuje hrozbu pro růst. Makroekonomický scénář, z něhož tento program vychází, předpokládá, že reálný růst HDP klesne z úrovně 8,4% v roce 2005 na průměrně 7,2% do konce programového období. Na základě posouzení údajů, které jsou v současné době k dispozici, se scénář zdá být založen na přijatelných předpokladech růstu. V programu odhadovaná inflace a schodek běžného účtu se jeví jako poměrně nízké.

16. Program do značné míry dodržuje modelovou strukturu pro stabilizační a konvergenční programy uvedenou v novém kodexu chování[4].

17. Tato aktualizace odhaduje, že celkový schodek veřejných financí v roce 2005 dosáhne 1,5 % HDP, za předpokladu růstu HDP ve výši 8,4 %. Představuje to jen o něco nižší schodek a podstatně lepší růst výkonnosti, než předpokládal předcházející program (schodek ve výši 1,6 % HDP a růst ve výši 6,7 %). Podzimní prognóza útvarů Komise předpokládala schodek ve výši 1,2 % HDP při růstu HDP ve výši 9,1 %. Stávající údaje ohledně čerpání rozpočtu na základě peněžních transakcí dokládají, že bude výsledek dokonce lepší, než uváděla aktualizace a podzimní prognóza útvarů Komise.

18. Stanovisko Rady týkající se předchozí aktualizace přijaté dne 8. března 2005 neobsahovalo žádné politické výzvy. Uvádělo však, že hodnocení konsolidace a přiměřenosti stavu veřejných financí je podmíněno příznivým vývojem vnějšího salda, poptávkovým tlakem v ekonomice a snižováním inflace z její současné maximální hodnoty.

19. Aktualizace programu směřuje ke skromnému snížení celkového schodku veřejných financí. Aktualizace předpokládá celkový schodek veřejných financí v roce 2005 a 2006 ve výši 1,5 %, v roce 2007 ve výši 1,4 % a v roce 2008, tj. v posledním roce programového období, ve výši 1,3%. Primární saldo se během stejného období pravděpodobně sníží o 0,1 procentního bodu. Očekává se, že se míra příjmů i výdajů vůči HDP v průběhu programového období zvýší (o 2,1 procentního bodu u příjmů a o 1,9 procentního bodu u výdajů). Nejvíce vzrostou veřejné investice a samostatně nespecifikované „jiné výdaje“ (z 2,3 % HDP v roce 2005 na 3,3 % HDP v roce 2008 v případě veřejných investice a z 12,3 % HDP na 13,8 % HDP v roce 2008 u jiných výdajů) a nejvíce se sníží sociální transfery, s výjimkou naturálních sociálních transferů (z 9,3 % HDP v roce 2005 na 8,9 % HDP v roce 2008). Ve srovnání s předchozí aktualizací potvrzuje aktualizace z listopadu 2005 zhruba plánované změny, třebaže předpoklad růstu je mnohem odvážnější.

20. Na základě výpočtů základních ukazatelů programu provedených útvary Komise podle společně dohodnuté metodiky se během období, na které se program vztahuje, předpokládá pouze mírné zlepšení strukturálního salda, tj. cyklicky očištěného rozpočtového salda bez jednorázových a jiných prozatímních opatření (o 0,75 procentního bodu HDP). Plánované fiskální úsilí se koncentruje do závěru období a do let, kdy se předpokládá záporná mezera výstupu. Aktualizovaný program označuje střednědobý cíl stavu rozpočtu ve smyslu Paktu o stabilitě a růstu na úrovni strukturálního salda ve výši „kolem 1% HDP” a jeho dosažení předpokládá v posledním roce programového období. Jelikož je střednědobý cíl programu náročnější než minimální orientační cíl (odhadovaný schodek kolem 2% HDP), jeho dosažením by měl být splněn cíl v podobě zajištění bezpečné rezervy proti výskytu nadměrného schodku. Střednědobý cíl programu by mohl být považován za odpovídající, protože přiměřeně odráží dlouhodobou zadluženost a průměrný potenciální růst produkce. Náročnější střednědobé cíle by však s ohledem na výše uvedená rizika hrozící udržitelné hospodářské konvergenci byly vhodnější.

21. Rozpočtový výsledek by mohl být horší, než předpokládá program. Ačkoli se předpoklady růstu a očekávaná daňová elasticita vyplývající z předchozích rozpočtů většinou ukázaly jako opatrné, není to již případ daňové elasticity v rámci tohoto programu, protože ta se jeví jako příznivá. Program navíc uvádí několik (navrhovaných) opatření v oblasti sociální politiky, která by v souladu s předpoklady tyto výdaje zvýšila, nikoli snížila.

22. Vzhledem k tomuto hodnocení rizik se zdá, že přístup k rozpočtu uvedený v programu je dostačující pro dosažení ze strukturálního hlediska téměř vyrovnaného stavu rozpočtu, které lze podle paktu považovat do konce programového období za přiměřené. Jak bylo uvedeno výše, byla by rovněž žádoucí strategie, která je oproti programu ambicióznější. Způsob nápravy, pokud jde o střednědobý cíl stanovený programem, neodpovídá Paktu o stabilitě a růstu, který stanoví limit ročního zlepšení strukturálního salda v eurozóně a v členských státech ERM II (mechanismus směnných kursů) na 0,5 % HDP a zároveň stanoví, že by náprava měla být větší v hospodářsky příznivém období. Možné zhoršení strukturálního salda v roce 2006, které by vyplynulo z plnění cíle stanoveného pro rok 2006 v případě, že výsledek roku 2005 je výrazně lepší, než se očekávalo, by především odpovídalo značnému fiskálnímu uvolňování v souvislosti v pokračujícím vysokým poptávkovým tlakem a příslušnými riziky stability.

23. Podle Paktu o stabilitě a růstu by se při definování úprav střednědobých cílů programu nebo při umožnění dočasné odchylky od těchto cílů měly zohlednit „významné strukturální reformy“ s ověřitelným dopadem na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Program uvádí, že probíhající důchodová reforma a především zavádění druhého pilíře v porovnání s úrovní v roce 2004 postupně sníží příspěvky na sociální zabezpečení v rámci celkového salda veřejných financí. Program odhaduje čisté náklady na důchodovou reformu v roce 2005 ve výši 0,25 % HDP, které se postupně zvýší až na 1,25 % HDP v roce 2008. To by mohlo umožnit dočasnou odchylku od roční nápravy schodku veřejných financí ve výši 0,5 % HDP uvedenou v rámci střednědobých cílů programu, protože strukturální reforma, z níž tato odchylka vychází, je v programu detailně popsána a má významný přínos pro dlouhodobou udržitelnost veřejných financí. Navíc se zdá, že je soulad s rozpočtovými požadavky Smlouvy a Paktu o stabilitě a růstu zajištěn, pokud jde o stanovení bezpečného rozpětí pro překročení referenční hodnoty schodku ve výši 3% HDP v průběhu všech let programu. Výše uvedený návrh ohledně vyššího tempa úprav střednědobých cílů programu oproti těm, které jsou v něm uvedeny, se však zdá být proveditelný za předpokladu, že odhadované náklady na důchodovou reformu jsou prvních letech programového období skromné.

24. Míra zadlužení se odhaduje v roce 2005 na 14,9% HDP, což je značně pod referenční hodnotou 60 % HDP stanovenou Smlouvou. Předpokládá se, že se během programového období míra zadlužení mírně sníží na 14,7 % HDP v roce 2008, přičemž účinky přetrvávajícího schodku značně ztlumí vysoký nominální růst HDP.

25. Pokud jde o udržitelnost veřejných financí, zdá se, že Lotyšsku hrozí jen malé riziko vzhledem k očekávaným rozpočtovým nákladům na stárnutí obyvatelstva[5]. Odhaduje se, že stávající velmi nízká úroveň hrubé zadluženosti bude nadále pod 60 % referenční hodnotou a že tak zůstane po celé programové období 2005 – 2050. Lotyšsko provádí důchodovou reformu zahájenou v roce 1996, která významně připívá k omezení důsledků stárnutí populace na rozpočet.

26. Plánovaná opatření v oblasti veřejných financí jsou ve velké míře v souladu s hlavními směry hospodářské politiky obsaženými v integrovaných pokynech pro období 2005 – 2008. Konvergenční program uvádí zejména opatření, která mají podpořit tvorbu pracovních míst a růst prostřednictvím změn ve struktuře příjmů a výdajů (zejména přenesením daňové zátěže z přímých do nepřímých daní a snížením transferů) a dále označením veřejných investic za prioritní položku výdajů. Je však třeba soustředit větší pozornost na plnění klíčových cílů, jako například snižování inflace, boj proti vnější nerovnováze a zvyšování míry činnosti podporováním přístupného pracovního trhu.

27. Vnitrostátní program reforem Lotyšska předložený dne 21. října 2005 v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost jako hlavní úkol uvádí zajištění makroekonomické stability, což bude mít dopad na veřejné finance, a v tomto směru přisuzuje hlavní úlohu posílení fiskální disciplíny a procesu plánování rozpočtu. Dopady v programu reforem uvedeného omezeného počtu konkrétních reformních opatření na rozpočet se promítají do rozpočtových prognóz konvergenčního programu. Opatření v oblasti veřejných financí, která předpokládá konvergenční program, jsou v souladu s kroky plánovanými v rámci vnitrostátního programu reforem. Jak bylo výše uvedeno, konvergenční program stanoví opatření, která směřují k podpoře růstu a zaměstnanosti prostřednictvím změn ve struktuře příjmů a výdajů (zejména přenesením daňové zátěže z přímých do nepřímých daní a snížením transferů) a prostřednictvím označení veřejných investic za prioritní položku výdajů.

S ohledem na toto hodnocení a s ohledem na potřebu zajistit udržitelnou konvergenci, včetně snížení vnější nerovnováhy a boje proti inflaci, dospěla Rada k závěru, že by bylo žádoucí, aby Lotyšsko zvážilo dosažení stavu rozpočtu, který je v porovnání se současným plánem ambicióznější; jedná se zejména o dosažení střednědobých cílů stanovených v programu, jejich plnění během programového období a vyvarování se procyklické fiskální politiky v „hospodářsky příznivém období“.

Srovnání základních makroekonomických a rozpočtových předpovědí

2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |

Reálný HDP (změna v %) | KP list. 2005 | 8,5 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 |

KOM list. 2005 | 8,3 | 9,1 | 7,7 | 7,1 | neuv. |

KP pros. 2004 | 8,1 | 6,7 | 6,5 | 6,5 | neuv. |

Inflace HISC (%) | KP list. 2005 | 6,2 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 |

KOM list. 2005 | 6,2 | 6,8 | 6,0 | 4,8 | neuv. |

KP pros. 2004 | 6,2 | 4,3 | 3,0 | 3,0 | neuv. |

Mezera výstupu (% potenciálního HDP) | KP list. 20053 | 0,5 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 |

KOM list. 20055 | 0,1 | 0,8 | 0,3 | -0,7 | neuv. |

KP pros. 20043 | 1,6 | 0,9 | 0,0 | -0,5 | neuv. |

Celkové saldo veřejných financí1 (v % HDP) | KP list. 2005 | -1,0 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 |

KOM list. 2005 | -1,0 | -1,2 | -1,5 | -1,5 | neuv. |

KP pros. 2004 | -1,7 | -1,6 | -1,5 | -1,4 | neuv. |

Primární saldo (v % HDP) | KP list. 2005 | -0,2 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 |

KOM list. 2005 | -0,2 | -0,5 | -0,8 | -0,8 | neuv. |

KP pros. 2004 | -0,9 | -0,8 | -0,8 | -0,7 | neuv. |

Cyklicky očištěné saldo = strukturální saldo2 (v % HDP) | KP list. 20053 | -1,1 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 |

KOM list. 20054 | -1,0 | -1,5 | -1,6 | -1,3 | neuv. |

KP pros. 2004 | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. | neuv. |

Hrubý státní dluh (v % HDP) | KP list. 2005 | 13,1 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 |

KOM list. 2005 | 14,7 | 12,8 | 13,0 | 13,2 | neuv. |

KP pros. 2004 | 14,2 | 14,5 | 15,8 | 15,0 | neuv. |

Pozn.: 1 Ve schodku jsou zahrnuty čisté náklady na probíhající důchodovou reformu (zavedení druhého pilíře). Odhadované náklady představují 0,27% HDP v roce 2005, 0,37% HDP v roce 2006, 0,62% HDP v roce 2007 a 1.32% HDP v roce 2008. 2 Cyklicky očištěné saldo (stejně jako v předchozích řádcích) bez jednorázových a jiných prozatímních opatření. Každoroční zlepšování cyklicky očištěného salda předpokládané v programu, které by napravovalo dopad postupného provádění důchodové reformy, by v roce 2006 představovalo 0,2 %, v roce 2007 0,6 % a v roce 2008 1,0 %, což je v průměru 0,6 % v období 2006 – 2008. Vzhledem k tomu, že v programu nejsou uvedena jiná jednorázová a prozatímní opatření, jsou cyklicky očištěné saldo a strukturální saldo totožné. 3 Výpočty útvarů Komise vycházející z informací obsažených v programu. 4 Prognóza útvarů Komise neuvádí žádná jednorázová a jiná prozatímní opatření. 5 Na základě odhadovaného potenciálního růstu v jednotlivých letech období 2004 – 2007 ve výši 7,9%, 8,3% a 8,3 % a 8,2%. Zdroj: Konvergenční program (KP); hospodářská prognóza útvarů Komise z podzimu 2005 (KOM); výpočty útvarů Komise. |

[1] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty uvedené v tomto textu lze nalézt na této internetové adrese:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Stanovisko Hospodářského a finančního výboru o „Upřesnění provádění Paktu o stabilitě a růstu a pokynů k formě a obsahu stabilizačních a konvergenčních programů“, které podpořila Rada ve složení ECOFIN dne 11. října 2005.

[3] Úř. věst. L 209, 2.8.1997, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1055/2005 (Úř. věst. L 174, 7.7.2005, s. 1). Všechny dokumenty vztahující se k tomuto textu lze nalézt na této internetové adrese:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[4] Program vykazuje nedostatky u nepovinných údajů, které předepisuje nový kodex chování (chybí zejména údaje ohledně pracovní výkonnosti a odpracovaných hodin).

[5] Podrobnosti o dlouhodobé udržitelnosti se nacházejí v technickém hodnocení programu, jež vypracovaly útvary Komise (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).