CS Úřední věstník Evropské unie C 68/56

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k GMO v EU (dodatkové stanovisko)

(2012/000/)

Zpravodaj: pan SIECKER

Dne 16. března 2011 se Evropský hospodářský a sociální výbor, v souladu s čl. 29 odst. A prováděcích pravidel svého jednacího řádu, rozhodl vypracovat dodatkové stanovisko k tématu

GMO v EU

(dodatkové stanovisko).

Specializovaná sekce Doprava, energetika, infrastruktura a informační společnost, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 21. prosince 2011.

Na 477. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 18. a 19. ledna 2012 (jednání dne 18. ledna 2012), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 160 hlasy pro, 52 hlasů bylo proti a 25 členů se zdrželo hlasování.

1. Geneticky modifikované organismy v EU – směřování budoucí debaty

1.1 Geneticky modifikované organismy (GMO) jsou citlivým diskusním tématem. Genetické modifikace vzbuzují jak velký zájem, tak i velké obavy. Debata je často emocionální a polarizovaná, a i při věcné debatě zacházejí jak příznivci, tak odpůrci s pravdivými fakty selektivně a nedbají na nuance. Kromě toho existuje evidentně spolu s názorovými rozdíly, co se výhod a nevýhod genetických modifikací týče, a to i v rámci EHSV, mnoho nejasností a domněnek mj. o druhu a rozsahu právních předpisů o GMO v EU. To je politováníhodné, protože toto důležité a politicky ožehavé téma si zasluhuje a vyžaduje kvalitativně lepší debatu.

1.2 Stávající právní rámec pro GMO prochází změnami. V této souvislosti se bude EHSV v blízké budoucnosti častěji vyjadřovat k opatřením a právním předpisům týkajícím se GMO. Toto stanovisko je přípravou a orientací na nadcházející debatu a shrnuje v hlavních bodech stávající situaci a aktuální debatu o GMO a právní předpisy týkající se GMO v EU. Jsou přitom zohledněny různé aspekty, k nimž patří etické, ekologické, technologické, socioekonomické, právní a politické otázky. Všechny tyto otázky, které vznikají z takřka neomezených možností genetických modifikací a rychlého rozvoje používání GMO, je třeba vidět v širokém společenském kontextu. Stanovisko má sloužit jako orientace při vyvážené a věcné politické debatě o těchto důležitých otázkách.

1.3 Ve stanovisku je možné věnovat se pouze hlavním bodům debaty a poukázat na některá z nejdůležitějších dilemat souvisejících s GMO a příslušnou regulací v EU. Mnoho těchto témat si vyžádá podrobnější (průzkumná) stanoviska EHSV, který si stanovuje, že tento průzkum v příštím období provede. Prioritně se jedná o hodnocení stávajících právních předpisů a pravidel EU týkajících se GMO, jejich případný přezkum a zaplnění právních mezer uvedených v tomto stanovisku. EHSV se zavazuje k tomu, že k těmto významným otázkám v blízké budoucnosti vypracuje návazná stanoviska.

2. Historie genetických modifikací

2.1 Dokonce i minulost genetických modifikací vyvolává rozdílné názory. Zatímco kritici mluví o zásadně nové a eticky zpochybnitelné technologii s nejistými riziky, vidí zastánci genetické modifikace jako součást kontinuální tradice existující již staletí, při níž dochází ke kultivaci rostlin a k biologickým procesům za využití kvasnic, bakterií a plísní. Na základě objektivních faktorů lze usuzovat, že genetické modifikace jsou zásadně novým jevem a od těchto předchozích forem se liší. Rozhodující dělicí čára mezi „starými“ a „novými“ biotechnologiemi vznikla zavedením genetiky. Po objevení struktury dvojité šroubovice deoxyribonukleové kyseliny DNA pány Watsonem a Crickem v roce 1953 byl objasněn genetický kód člověka a všech rostlin a zvířat kolem nás, čímž vědci získali možnost provádět revoluční manipulace na genetické úrovni, v samotných stavebních kamenech života.

2.2 V roce 1973 vznikla technika genetických modifikací, když vědci z USA provedli první úspěšný experiment s rekombinovanou DNA (rDNA) na bakteriích. Prostřednictvím možnosti jednotlivé geny identifikovat, izolovat, rozmnožit a přemístit je do jiného živého organismu mohli vědci poprvé změnit dědičné vlastnosti živého organismu způsobem, který se v přírodě křížením a/nebo přírodní rekombinací nevyskytuje. Dříve byly u klasického křížení kombinovány kompletní genomy (jednoho druhu), aby se pak zkusilo pomocí zpětné selekce zachovat vhodné vlastnosti. Ačkoli genetické modifikace umožňují přesnější manipulace, je zavádění genů do jiného organismu (či druhu) nestabilní a nejistý proces, u nějž lze obtížně předvídat vedlejší dopady a následky pro přijímající genom a jeho interakci s okolím. Zejména o dlouhodobějších důsledcích zatím víme velmi málo.

2.3 Po roce 1975 se technologie genetických modifikací rychle vyvíjely. Již v roce 1982 byly uvedeny na trh první komerční (lékařské) geneticky modifikované produkty. Na začátku 90. let následovaly tzv. transgenní rostliny a živočichové. V průběhu let docházelo i k modifikacím mezi různými druhy. Tímto způsobem byl zaveden gen prasete do jednoho druhu rajčete, gen světlušky do tabákové rostliny a lidský gen do býka. Toto překračování hranic mezi přírodními druhy, nepředvídatelnost dlouhodobých následků a nezvratnost potenciálních důsledků, mj. pro životní prostředí, činí z genetických modifikací zásadně nové a potenciálně riskantní technologie. To je tedy základem pro právní předpisy o GMO v EU a jejích členských státech, v mnoha třetích zemích a v mezinárodních smlouvách.

3. Odvětví dotčená GMO a vnímání ve společnosti

3.1 Nejvýznamnější odvětví, v nichž nacházejí GMO uplatnění, jsou zemědělství a potravinářství (zejména odolnost vůči pesticidům), lékařské a farmaceutické odvětví (léky, genová diagnostika, genové terapie) a petrochemický a zbrojní průmysl. Tato odvětví jsou často označována jako zelená, červená a bílá biotechnologie.

3.2 Genetické modifikace nejsou ve všech těchto odvětvích předmětem vášnivých diskuzí. Zdá se, že obavy a námitky politiků a veřejnosti jsou vyvolány spíše specifickým využitím, než samotnou technologií genetických modifikací. Využití v lékařství je vnímáno spíše pozitivně, zatímco kritická debata se soustřeďuje spíše na uplatnění v zemědělství a potravinářství. Důležitým prvkem je zde vyváženost mezi užitkem a nutností na jedné straně a možnými riziky a výhradami na straně druhé. Mnoho občanů tak vidí v genetických modifikacích významný a slibný příspěvek při léčení těžkých lidských chorob, zatímco výhody (dnešní generace) GMO v zemědělství a potravinářství jsou pro spotřebitele podstatně méně zřejmé (dosud se týkají agronomických vlastností, jež přinášejí výhody zejména producentům). Kromě toho jsou bezpečnostní předpisy a klinický výzkum, který se uskutečňuje před udělením povolení pro lékařské účely, odjakživa mnohem přísnější a rozsáhlejší, než postupy, které předcházejí zavedení GMO do životního prostředí nebo do potravin.

3.3 Jak ze společenského hlediska, tak z hlediska předpisů je důležité rozlišovat na jedné straně mezi genetickými modifikacemi, ke kterým dochází v uzavřených, izolovaných prostorách, jakými jsou laboratoře, továrny a skleníky, za podmínek účinného omezení a bezpečnostních předpisů, které mohou zamezit nechtěnému úniku GMO; na druhé straně existují využití, u nichž se geneticky modifikované plodiny vysazují či zvířata vypouštějí bez omezení do volné přírody jako živé organismy se schopností rozmnožování a nekontrolovatelného a nezvratného šíření a rozmnožování v biosféře s neodhadnutelnými dopady na okolní biologickou rozmanitost a na interakci s ní.

3.4 V případě plodin vysazovaných do otevřeného prostředí je nicméně nutné rozlišovat dvě situace. V prvním případě je křížení kultivovaného rostlinného druhu s divokým druhem možné vzhledem k tomu, že se vyskytuje v jeho okolí, a v druhém případě je křížení nemožné, protože divoký druh se v blízkosti geneticky modifikované rostliny nevyskytuje. Toto rozlišování je třeba brát v úvahu při vypracovávání právního rámce pro vysazování geneticky modifikovaných rostlin do otevřených zemědělských oblastí.

3.5 To není rozdíl na základě definice mezi červenou a zelenou biotechnologií, také v zemědělství a potravinářském odvětví lze provádět v izolovaných laboratořích bezpečný a inovační základní vědecký výzkum, stejně tak, jak je to dlouhá léta přijímáno u lékařské biotechnologie. Stejně tak jsou využívány geneticky modifikované enzymy ve velkém měřítku v izolovaném prostředí při výrobě potravin, aniž by zůstávaly přítomny v konečném produktu jako živé organismy nebo zůstaly v životním prostředí. Rozlišení mezi omezeným využitím a zaváděním do otevřeného prostředí, jakož i rozdíl mezi základním vědeckým výzkumem a komerčním využitím jsou významnými prvky v politické diskuzi a vnímání veřejností a v reakcích spotřebitelů na GMO.

3.6 V EU je stále výraznější většina obyvatelstva velmi skeptická, ne-li přímo odmítavá vůči GMO, zejména v oblasti potravin, krmiva pro zvířata a zemědělství, jak trvale vyplývá z mnoha průzkumů veřejného mínění, včetně těch prováděných Eurobarometrem, (1) a z akademické literatury. Rovněž vlády členských států zastupují odlišné názory a politiky ohledně GMO. Proti přesvědčeným odpůrcům jako Rakousko, Maďarsko, Itálie, Řecko, Polsko a Lotyšsko stojí rozhodní zastánci jako Nizozemsko, Spojené království, Švédsko, Španělsko, Portugalsko a Česká republika. Dále je mnoho členských států, které odmítají zaujmout postoj.

3.7 Kvůli této rozpolcenosti je proces rozhodování o GMO velmi problematický a zdlouhavý. Evropská komise pravidelně jednostranně povoluje GMO jako důsledek neschopnosti členských států rozhodnout postupem projednávání ve výborech kvalifikovanou většinou hlasů o udělení licencí GMO. Ačkoli mezi roky 1999 a 2004 bylo na GMO vyhlášeno faktické moratorium za účelem přezkumu právních předpisů, nepodařilo se v tomto období vést zásadní debatu směřující k přístupu ke GMO v EU, jenž by byl více založen na konsenzu. V minulých letech vzrostl počet členských států, které zakázaly GMO na svém území. Poslední návrh Komise ve prospěch svobody rozhodování na vnitrostátní a nižší úrovni v oblasti zákazu geneticky modifikovaných plodin byl přijat velmi kriticky členskými státy, EP, různými organizacemi občanské společnosti, zástupci průmyslu a také nedávným stanoviskem EHSV (2). Viděno z jakéhokoli úhlu je neuspokojivé, že u tak významného tématu jako jsou GMO hrozí, že se politika EU dostane do slepé uličky.

3.8 Různé organizace občanské společnosti a zainteresované strany proto vyjádřily ke GMO výhrady, a to z rozdílných důvodů, k nimž patří životní prostředí, dobré životní podmínky zvířat, spotřebitelé, zemědělci, včelaři, rozvoj venkova a světový rozvoj, etika, náboženství apod. Také EP se často vyslovoval kriticky vůči GMO a jejich regulaci, stejně jako EHSV, vnitrostátní, regionální a místní orgány a nezávislí vědečtí pracovníci. K zastáncům patří zejména velké podniky vlastnící patenty v oblasti GMO a jiné subjekty včetně některých zemědělců a vědců prosazujících GMO a mezinárodní obchodní partneři s velkým ekonomickým zájmem na flexibilnější regulaci GMO v EU. O některých z hlavních uváděných výhod GMO pojednává část 5.

3.9 Také mimo EU panuje rozsáhlý (politický a společenský) odpor vůči GMO v potravinách a životním prostředí, zejména v Japonsku, Švýcarsku, Koreji, na Novém Zélandě, v Mexiku, na Filipínách a v různých afrických zemích. V některých zemích se však GMO hojně pěstují: v roce 2010 geneticky modifikované plodiny pěstovalo více než 15 milionů zemědělců na přibližně 150 milionech hektarů půdy (hlavně sóju, kukuřici a bavlnu). Je však třeba připomenout, že 90 % z celkové kultivované plochy se nachází v pouhých pěti zemích: ve Spojených státech, Kanadě, Argentině, Brazílii a Indii. I přes tento nárůst nejsou GMO v těchto zemích zcela nekontroverzní, v poslední době roste společenská kritika kvůli případům, při nichž došlo k nechtěnému šíření geneticky modifikovaných plodin, jako jsou kukuřice a rýže, a kvůli soudním rozsudkům o koexistenci. Je přitom nutno podotknout, že v těchto zemích neexistuje povinnost označování, a proto spotřebitelé nejsou o přítomnosti GMO informováni, a nemohou se tedy svobodně rozhodnout.

4. Ekonomické zájmy, duševní vlastnictví a koncentrace trhu

4.1 V odvětví zušlechťování rostlin existují v souvislosti s GMO velké hospodářské zájmy. Roční celosvětový obrat osiva dnes již vzrostl na 35 miliard EUR a je základem pro ještě daleko větší trh s produkty s obratem stovek miliard EUR.

4.2 Technologický rozvoj GMO a jejich komercializace se vyvíjely ohromným tempem, což mělo rozsáhlé důsledky na poměry v odvětví. V odvětví zušlechťování plodin je duševní vlastnictví již déle než půl století stanoveno odrůdovým právem, které je definováno v mezinárodních smlouvách. Výjimkou z tohoto dočasného exkluzivního práva pro pěstitele nových odrůd je tzv. „pěstitelská výjimka“. V rámci této výjimky mohou jiní pěstitelé volně používat chráněné druhy bez svolení původního vlastníka odrůdy za účelem vývoje nových, dále zlepšených odrůd. Tato výjimka neexistuje v žádném jiném odvětví a vychází z poznatku, že nové odrůdy nemohou vzniknout z ničeho.

4.3 V důsledku vývoje molekulární biologie, jejíž původ nesouvisí se zemědělstvím, bylo patentové právo zavedeno i v odvětví zušlechťování plodin. Patentové právo a odrůdové právo mají mezi sebou z různých důvodů napjatý poměr. Za prvé je to dané tím, že patentové právo nezná žádnou pěstitelskou výjimku. Držitel patentu tedy může uplatňovat exkluzivní nároky na genetický materiál a ochránit ho tak od použití jinými, nebo na něj může uvalit drahé licence. Patentové právo nevede na rozdíl od odrůdového práva k otevřeným inovacím a nekombinuje hospodářské pobídky pro inovace s ochranou jiných společenských zájmů.

4.4 Boj o práva však jde ještě dále. Směrnice o právní ochraně biotechnologických vynálezů (3), která byla schválena v roce 1998, umožňuje patentovou ochranu vynálezů souvisejících s rostlinami. Rostlinné geny nebo genové sekvence mohou být patentovány, ne však odrůdy rostlin. O této interpretaci však ještě neexistuje jednoznačný názor. Vedoucí nadnárodní podniky v oblasti zušlechťování rostlin zastávají názor, že možnost patentovat určité genetické vlastnosti nepřímo zahrnuje i to, že do patentového práva spadají i odrůdy (4). V tomto případě by odrůdy chráněné patentem nemohly být využívány jinými pro další inovace. To má negativní dopad na biologickou rozmanitost v zemědělství a vede to k tomu, že rostliny se zajímavými vlastnostmi nejsou přístupné pro realizaci dalších inovací. Lékařské odvětví biotechnologie je ukázkou toho, jaké negativní dopady tento přístup může mít: silná ochrana patentů a vysoké ceny vedly k tomu, že nové produkty jsou prodávány pouze osobám, které si to mohou dovolit, a nejsou k dispozici těm, kdo je nejvíce potřebují. Stejné nežádoucí důsledky se mohou objevit v odvětví šlechtění rostlin.

4.5 V posledních desetiletích došlo v odvětví šlechtění rostlin k dramatické koncentraci trhu, jejímž hlavním důvodem je patentová ochrana a regulační požadavky. Dříve existovaly stovky podniků činných v tomto odvětví, dnes však počet hráčů klesl a světový trh ovládá jen hrstka velkých podniků. V roce 2009 pouhých deset koncernů kontrolovalo téměř 80 % celosvětového trhu s osivem, tři největší z nich pak dokonce 50 %. Tytéž nadnárodní společnosti zároveň také kontrolovaly 75 % celosvětového agrochemického průmyslu. Nejedná se už o čistě šlechtitelské podniky, nýbrž o velké globální koncerny, které jsou činné v odvětví potravin, pesticidů, chemie, energetiky a farmaceutickém odvětví. Kromě toho často vyrábějí související produkty, jako jsou geneticky modifikované rostliny, které jsou odolné vůči určitému pesticidu prodávanému stejným podnikem. Na základě této konsolidace může úzká skupina nadnárodních koncernů ve velkém měřítku kontrolovat celý výrobní řetězec potravin a souvisejících produktů, což může omezovat svobodu volby, cenovou dostupnost, otevřenou inovaci a genetickou rozmanitost. Tato míra koncentrace trhu a monopolizace je proto nežádoucí, zejména v odvětvích zásadního významu, jako jsou zemědělství a produkce potravin, a zasluhuje prvořadou pozornost ze strany EHSV a EU.

5. Další dilemata týkající se GMO

5.1 Kolem GMO existuje mnoho různých dilemat. Co do výhod a nevýhod se názory velmi silně rozcházejí a debata je vedena velmi polarizovaným a emocionálním způsobem. I když toto souhrnné stanovisko nemá prostor pro podrobný rozbor této debaty, několik hlavních bodů zasluhuje pozornost. Často uváděné argumenty ve prospěch GMO jsou nutnost boje s hladem, zajišťování potravin pro rychle rostoucí celosvětovou populaci a boj se změnou klimatu. Ve všech těchto oblastech existuje naléhavá nutnost provádět nezávislý vědecký výzkum a EHSV zdůrazňuje význam pokračujícího strukturálního financování EU pro tento výzkum, nejen v zájmu podpory vědeckých a komerčních inovací, ale také pro zkoumání sociálně-ekonomických, environmentálních a dalších dopadů technologického pokroku.

5.2 Geneticky modifikované rostliny nikdy nebudou řešením celosvětových problémů souvisejících s hladem a chudobou. Vyšší produkce neznamená lepší distribuci potravin. K účinnému řešení závažného problému se zabezpečováním potravin je třeba v první řadě zlepšit přístup k zemědělské půdě, podpořit spravedlivější dělbu bohatství, posílit udržitelnost obchodních dohod a snížit kolísavost cen surovin. Jakkoli biotechnologie není všelék, FAO ve svých posledních zprávách uvádí, že „biotechnologie znamená řadu agronomických a hospodářských přínosů pro zemědělce ze třetích zemí, zejména pro malé zemědělce“. Od samých počátků technologie GMO však její zastánci poukazovali na to, že geneticky modifikované rostliny jsou zásadní pro řešení celosvětových problémů hladu a chudoby. Podle prognóz by rostliny se zvýšeným obsahem vitamínů nebo výživných látek měly přispět k boji s hladem a nemocemi ve třetím světě. Díky potenciálním vlastnostem jako odolnost vůči suchu, přesolení, mrazu a dalším stresovým faktorům by mělo být možné rostliny pěstovat tam, kde to doposud možné nebylo. Měly by rovněž přinést vyšší výnosy ze sklizně. Avšak i přes slibné návrhy nebylo celá desetiletí až dodnes možné komerčně vyvinout ani jednu z těchto revolučních vlastností. Ekonomická motivace pro vývoj těchto plodin je ve skutečnosti omezená, jelikož jsou určeny nejchudším a nejslabším příjmovým skupinám obyvatel na celém světě. I kdyby se podařilo u budoucí generace geneticky modifikovaných organismů dosáhnout slibované vyšší výnosnosti a vyšší tolerance vůči stresu, ještě pořád to neřeší hlad ve světě: většina zemědělské plochy v rozvojových zemích je využívána k produkci luxusních produktů určených na vývoz do vyspělých západních zemí. Kromě toho se používá většina geneticky modifikovaných plodin, které se dnes vyskytují na trhu, pro výrobu krmiva za účelem pokrytí západní spotřeby masa a mléčných výrobků (90 % dovozu sóji do EU) nebo jako biopaliva a plasty. Následkem výraznějšího využívání potravinářských plodin na nepotravinářské účely se zvýšily celosvětové ceny komodit a potravin, což pouze prohloubilo nejistotu a chudobu ve světě (5).

5.3 Celosvětový potravinový problém není ani tak problém produkce jako problém distribuce (globální produkce dosahuje více než 150 % globální spotřeby) a vyžaduje tedy spíše politicko-hospodářské řešení než zemědělské inovace. EHSV si je vědom, že otázka celosvětového zabezpečení potravin se s rychlým nárůstem populace dále vyhrotí. Také mezinárodní organizace jako Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO), velké nevládní organizace jako Oxfam a poslední zpráva Mezinárodního panelu pro hodnocení zemědělských technologií a vědy pro rozvoj (IAASTD), jenž je uznávaným orgánem OSN, poukazují na význam udržitelného zemědělství jako řešení bezpečnosti potravin a potravinové nezávislosti. Tyto uznávané autority ve svých posouzeních zdůrazňují potřebu udržitelných a ekologických zemědělských postupů a technik, nepočítají však přitom nutně s uplatněním GMO, ale spíše alternativních technik. Jako nejvýznamnější příklad takových alternativních technik uvádějí IAASTD a další autority markery napomáhající selekci. Při této selekci dochází k velmi cílenému a účinnému výběru vlastností s pomocí genetických markerů, nedochází však k riskantním či nepředvídatelným genetickým manipulacím nebo transplantacím genů. Jelikož se tato technologie ukázala jako účinná a cenově výhodnější než genetické modifikace, mohla by nabídnout alternativu k GMO prostou kontroverzí a díky nižším nákladům by mělo vznikat i méně problémů s patenty a koncentrací trhu. I když by budoucí potenciál GMO neměl být vylučován, uvědomělá volba pro rozvoj technik prostých GMO a udržitelných postupů v zemědělství může EU poskytnout podstatné konkurenční výhody, které jsou v kontextu GMO ztraceny. Intenzivními investicemi do udržitelného zemědělství může EU získat výjimečnou a inovační globální vedoucí pozici, což by mělo pozitivní dopad na ekonomiku, zaměstnanost, inovace a postavení EU z hlediska hospodářské soutěže. Navíc by tento přístup byl více v souladu s modelem zemědělství EU v připravované budoucí SZP, který je prospěšný pro biologickou rozmanitost.

5.4 Zastánci GMO v nich vidí možnou pomoc i v souvislosti se změnou klimatu, a to jak pro přizpůsobení se změně klimatu, tak i zmírnění jejího dopadu. I zde však opět platí, že dnešní generace komerčních geneticky modifikovaných plodin nemá žádnou z těchto užitečných vlastností. Kromě toho jedna z hlavních oblastí využití, jíž je produkce biopaliv z geneticky modifikovaných (potravinových) plodin, již má velmi negativní vliv na celosvětové ceny surovin a potravin a na zásobování, a přitom je stále do značné míry závislá na fosilních palivech.

5.5 Potenciální přínos GMO k řešení celosvětových ohrožení, jako jsou hlad, chudoba, změna klimatu a ochrana životního prostředí zajisté nelze vyloučit, ale faktem je, že dnešní generace GMO se k tomu ani nehodí, ani k tomu není určena. Jejich dosavadní přednosti jsou omezeny především na výhody pro výrobce, např. odolnost vůči pesticidům. Zda tyto plodiny měly za následek menší či větší používání pesticidů je (vědecky) sporné, příspěvek GMO se však nezdá jednoznačně pozitivní. Stále více průzkumů poukazuje na dlouhodobější důsledky, kam patří nárůst monokulturního intenzivního zemědělství, vývoj odolnosti vůči pesticidům, úniku do podzemních vod, závažné poškození biologické rozmanitosti okolí a riziko pro lidské zdraví způsobené dlouhodobou expozicí určitým pesticidům používaným společně s GMO. Některé z těchto účinků lze přičíst nekvalitním zemědělským postupům jako takovým, avšak vzhledem k tomu, že dnešní generace GMO se prodává jako balíček souvisejících produktů s příslušnými pesticidy, na nichž GMO závisí, musí být tyto produkty a jejich environmentální a společenský dopad rovněž posuzovány společně (6).

5.6 Dalším důležitým dilematem v souvislosti s GMO je svoboda volby pro spotřebitele a zemědělce. Tato problematika se vyskytuje jak v EU, tak mimo ni. V rozvojových zemích vzniká mezi zemědělci, zejména chudými drobnými zemědělci, velký socioekonomický a kulturní problém způsobený vysokými cenami za osivo chráněné patentem v kombinaci s kupní povinností a zákazem tradiční praxe uchování osiva z dřívějších let. V zemích, kde jsou GMO běžně pěstovány, zejména v USA, Kanadě, Argentině a Brazílii, se výrazně snížila biologická rozmanitost plodin. Geneticky modifikovaná sója představuje přibližně 80 % celosvětové produkce sóji, u bavlny se jedná o 50 %, u kukuřice přes 25 %, u kanoly přes 20 %. V EU je díky požadavkům na označování teoreticky zajištěna možnost svobodné volby pro spotřebitele a zemědělce. Pro svobodu volby pro zemědělce a spotřebitele je nutné zajistit kompletní a spolehlivou segregaci produkčních řetězců s GMO a takových, v nichž se GMO nevyskytují. Jedním z důležitých aspektů této segregace je zavedení přísných předpisů o koexistenci, včetně účinných předpisů pro záruky a nápravu při ekologických a/nebo hospodářských škodách z důvodu nechtěného smíchání, certifikace produkčních řetězců a segregační schémata, jakož i požadavky na čistotu a označování při výskytu geneticky modifikovaného materiálu v osivu, jež neobsahuje GMO, a v odvozených produktech.

6. Legislativa a přezkum politických opatření

6.1 Od roku 1990 EU zavedla rozsáhlý právní rámec pro GMO, který se spolu s technologiemi kontinuálně vyvíjel a prodělal mnoho změn. Proto v uplynulých dvaceti letech vznikl komplexní soubor různých směrnic a nařízení, jehož hlavními součástmi jsou následující:

— směrnice 2001/18/ES o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice 90/220/EHS (7);

— nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech (8);

— nařízení č. 1830/2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů; (9)

— nařízení č. 1946/2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů (uplatňující Cartagenský protokol o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti); (10) a

— směrnice 2009/41/ES o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy (11).

6.2 Stávající předpisy pro povolení a používání geneticky modifikovaných organismů vychází z řady hlavních (právních) zásad, k nimž patří zejména:

— nezávislé a vědecky podložené povolení před zavedením;

— vysoká úroveň ochrany s ohledem na zdraví a dobré životní podmínky lidí, zvířat a životního prostředí v souladu se zásadou předběžné opatrnosti a zásadou „znečišťovatel platí“;

— svoboda volby a transparentnost celého potravinářského řetězce a ochrana ostatních zájmů spotřebitele, mj. prostřednictvím veřejné informovanosti a účasti;

— respektování vnitřního trhu a mezinárodních povinností;

— právní jistota a

— subsidiarita a proporcionalita.

6.3 Specifické právní předpisy EU však zatím neošetřují některé důležité aspekty související se zaváděním geneticky modifikovaných organismů, jsou to zejména:

— koexistence geneticky modifikovaných organismů, biologického a konvenčního zemědělství;

— předpisy v oblasti odpovědnosti a nápravy ekologických a/nebo ekonomických škod v důsledku zavedení geneticky modifikovaných organismů nebo nechtěného smíchání s biologickými či běžnými produkty a systémy odškodnění za způsobené náklady v souvislosti s koexistencí a certifikací produkčního řetězce v rámci prevence smíchání;

— požadavky na čistotu a označování přítomnosti geneticky modifikovaného materiálu v osivu prostém geneticky modifikovaných organismů a v množícím materiálu;

— požadavky na označování, zejména masa a mléčných výrobků od zvířat, jež byly krmeny krmivem obsahujícím GMO, a harmonizované právní předpisy pro označování krmiv bez GMO;

— celkové posílení požadavků na označování GMO v zájmu zachování svobody volby pro spotřebitele, včetně právního ujasnění termínu „náhodná přítomnost“ a případného zpřísnění mezních hodnot;

— předpisy pro transgenní nebo klonovaná zvířata a z nich vycházející (potravinové) produkty, zejména pro povolení a označování;

— pevný právní základ pro členské státy a/nebo autonomní regiony, aby z různých důvodů –environmentálních, socioekonomických, etických a jiných – mohly vydat částečný či celkový zákaz pěstování geneticky modifikovaných organismů.

6.4 Ačkoli Komise předložila v červenci 2010 legislativní návrh týkající se umožnění (sub)národních omezení či zákazů pěstování geneticky modifikovaných organismů, tento návrh, zdá se, více otázek vyvolal než zodpověděl, především proto, že obsahoval určité právní nejasnosti a protiklady a výjimku mimo jiné z environmentálních důvodů. Přestože základní myšlenka – umožnit (sub)národní samostatnost v oblasti pěstování GMO – se setkala s širokou kladnou odezvou, samotný nevyhovující text návrhu byl při prvním čtení v EP přijat kriticky, bylo k němu podáno mnoho pozměňovacích návrhů a EHSV se k tomuto návrhu rovněž vyjádřil kriticky (12). Rada o tomto návrhu právě jedná, nedokázala však dosud zaujmout společný postoj. EHSV považuje tento spis za velmi významný, který zasluhuje prioritní projednání a musí se odrazit v budoucím přepracování celkového právního rámce pro geneticky modifikované organismy. EHSV žádá Komisi, aby působila aktivně a na základě konstruktivního dialogu s EP a Radou vypracovala pevný právní základ pro (sub)národní samostatné rozhodování v otázkách pěstování geneticky modifikovaných organismů, a sice na základě legitimních důvodů, k nimž patří rozsáhlé environmentální, socioekonomické, etické a kulturní úvahy. Tento základ by měl být doplněn právní povinností pro členské státy a/nebo regiony přijmout závazné předpisy o koexistenci, aby se zabránilo nechtěnému smíchání rostlin z oblastí geneticky modifikovaných organismů a oblastí jich prostých.

6.5 EHSV se v minulých letech opakovaně vyslovil pro přijetí právních předpisů EU v oblasti koexistence, ručení a rozsáhlejšího označování geneticky modifikovaných organismů (13). Kromě toho byla nutnost pokrýt tyto zbývající právní mezery prostřednictvím harmonizovaných opatření EU nedávno opětovně stvrzena Soudním dvorem EU, který ve svém rozsudku z 6. září 2011 k otázce koexistence z důvodu nechtěného zanesení pylu z geneticky modifikované kukuřice do medu potvrdil, že právo EU uplatňuje absolutně nulovou toleranci vůči nepovolné přítomnosti GMO (14). Tento rozsudek zdůrazňuje význam účinných, soudržných a přísných předpisů o koexistenci a segregaci produkčního řetězce pro zamezení smíchání produktů obsahujících geneticky modifikované organismy a produktů jich prostých v kombinaci s příslušnými předpisy o odpovědnosti a náhradě škody a kompenzaci nákladů vzniklých v souvislosti s předpisy o koexistenci a certifikací dodavatelského řetězce, a uvádí možnost zakázat pěstování geneticky modifikovaných organismů na otevřeném poli v určitých oblastech (např. pro produkci medu) prostřednictvím vytvoření zón.

6.6 Ačkoli je doporučení Komise o koexistenci z července 2010 oproti předchozímu doporučení z roku 2003 flexibilnější, EHSV výslovně zdůrazňuje, že ani jedno doporučení není právně závazné a nemůže tedy uložit potřebná vymahatelná omezení rozsáhlého vnitrostátního mandátu v oblasti předpisů pro koexistenci ani stanovit nutné právní závazky pro normy koexistence. Nadcházející zavedení nepotravinářských plodin vedle potravinářských plodin, např. pro využití v oblasti farmacie, biopaliv a průmyslu ještě zvýší nutnost účinných předpisů o koexistenci a zárukách, a EHSV považuje za nutné tyto problémy včas předvídat a zabývat se jimi.

6.7 V prosinci 2008 Rada ve složení pro životní prostředí požádala posílení a lepší provádění platného právního rámce pro GMO. Zejména se považuje za nutné zlepšení v následujících oblastech: zhodnocení environmentálních rizik prostřednictvím EFSA a návazných kontrolních opatření a monitorovacích protokolů, větší význam externích odborných vědomostí z členských států a od nezávislých vědeckých pracovníků, posouzení socioekonomických dopadů zavedení a pěstování GMO, mezní hodnoty pro označování stop GMO v osivu a lepší ochrana zranitelných či chráněných oblastí, včetně možnosti zavedení zón bez GMO na místní, regionální a vnitrostátní úrovni.

6.8 Ačkoli je Komise již v některých z těchto oblastí aktivní, dosažené výsledky nejsou uspokojivou reakcí na výzvu Rady. EHSV zdůrazňuje, že pro každý z těchto bodů a pro každou výše uvedenou právní mezeru musí být podniknuty v krátké době konkrétní a relevantní kroky za účelem vytvoření vhodných právních předpisů a politiky. V souvislosti s přepracováním postupů pro hodnocení rizika a řízení rizika a povolování GMO doporučuje EHSV, stejně jako Rada a EP, aby byli zapojeni kromě přírodovědců také sociální vědci, právníci, odborníci v oblasti etiky a zájmové skupiny občanské společnosti, aby při rozhodování byla zohledněna nejen vědecká posouzení rizika pro lidi a životní prostředí, ale i ostatní legitimní faktory včetně např. socioekonomických, kulturních a etických aspektů a společenských hodnot. To by také mohlo přispět k urovnání společenských kontroverzí ohledně GMO a k nalezení východiska z politické slepé uličky.

6.9 Důležitou zpožděnou činností je celkové hodnocení dnešního právního rámce pro GMO a geneticky modifikované potraviny a krmivo, které Komise provádí na žádost Rady z roku 2008, a jehož výsledky měly být předloženy na začátku roku 2011. Komise přislíbila Radě, že v roce 2012 budou zahájeny iniciativy k přezkumu právních předpisů a pravidel, a EHSV klade důraz na dosažení tohoto cíle. Výše uvedené mezery v právních předpisech musí být v každém případě během tohoto přezkumu vyřešeny. Jako první krok musí Komise na základě nyní zveřejněné hodnotící zprávy (15) zorganizovat komplexní veřejnou konzultaci, aby od zástupců společnosti získala podněty pro přezkum legislativního rámce. Tento krok bude zajisté vhodnou reakcí na zájem veřejnosti a mohl by zlepšit důvěru veřejnosti v regulační orgány.

6.10 Jedním z aspektů, které by v budoucnosti měly být zohledněny, je definice GMO. Ačkoli se věda a uplatnění genetických modifikací v uplynulých desetiletích extrémně rychle vyvinuly, zůstala právní definice GMO nezměněna od doby prvních evropských právních předpisů z roku 1990. Podle této definice je GMO „organismus, s výjimkou lidských bytostí, jehož genetický materiál byl změněn způsobem, jehož se přirozenou cestou nedosáhne pářením ani přirozenou rekombinací“ (16). Určité techniky genetické modifikace jsou však z této definice doslovně vyňaty a proto se jich právní předpisy právního rámce s ohledem na GMO netýkají.

6.11 V průběhu let však bylo vyvinuto mnoho nových technik šlechtění rostlin, jež při vytváření stávajícího zákonného rámce ještě neexistovaly. Jedná se o techniky jako cisgeneze, při níž jsou druhově specifické geny přenášeny zavedením rekombinované DNA do organismu. Pro tento druh technik již existuje otázka, do jaké míry spadají pod dnešní definici genetických modifikací, a zda organismy vzniklé pomocí těchto technik spadají do stávajícího právního rámce pro GMO. S ohledem na administrativní zátěž, ale i na negativní konotace, jež mají GMO v politice a společnosti, má vyjmutí z těchto zákonů pro průmysl v oblasti zušlechťování rostlin velký ekonomický význam. V tomto případě by mohly být tyto inovace uvedeny na trh dříve, než povinnosti označování stihnou vyvolat negativní reakce spotřebitelů. Zároveň vyvolávají tyto techniky stejné etické, ekologické, socioekonomické a politické pochyby jako u stávající generace GMO, neboť v podstatě spočívají na stejné technologii genetických modifikací a existuje s nimi zatím málo zkušeností a panuje značná nejistota.

6.12 Pro zaručení jednotného regulačního přístupu k těmto novým technikám zušlechťování rostlin a jejich produktů ve všech členských státech vytvořila Komise v roce 2008 vědeckou pracovní skupinu, po níž má následovat politická pracovní skupina, jež mají vyslovit doporučení k právnímu postupu. Zprávy obou skupin měly být předloženy před létem 2011 a měly být zohledněny v přezkumu právního rámce plánovaném na rok 2012. EHSV zastává názor, že dnešní procesní regulační přístup by měl být zachován a tyto nové techniky zušlechťování rostlin musí v zásadě podléhat předpisům právního rámce pro GMO na základě uplatňované (rDNA) GMO techniky, i když takto vzniklé rostliny nebo odvozené konečné produkty jako takové nevykazují žádné prokazatelné odchylky ve srovnání s jejich konvenčním vzorem.

V Bruselu dne 18. ledna 2012. předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Staffan NILSSON

(1) Poslední průzkum: EuroBarometer, „Europeans and Biotechnology in 2010“ http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_341_winds_en.pdf.

(2) CESE, Úř. věst. C 54, 19.2.2011, s. 51.

(3) Směrnice 98/44/ES ze dne 6. července 1998 o právní ochraně biotechnologických vynálezů, Úř. věst. L 213, s. 13.

(4) Srovnatelné s nedávným případem C-428/08, Monsanto Technology.

(5) Tento bod byl zmíněn na slyšení Zemědělská biotechnologie: geneticky modifikované potraviny a krmiva v EU, EHSV, Brusel, 20. října 2011.

(6) Viz poznámku pod čarou č.5.

(7) Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.

(8) Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1.

(9) Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24.

(10) Úř. věst. L 287, 5.11.2003, s. 1.

(11) Úř. věst. L 125, 21.5.2009, s. 75.

(12) Viz pozn. pod čarou 2.

(13) Viz mj. CESE, Úř. věst. C 54, 19.2.2011, s. 51; CESE, Úř. věst. C 157, 28.6.2005, s. 155; CES 358/2002, Úř. věst. C 125, 27.5.2002, s. 69; CES, Úř. věst. C 221, 17.9.2002, s. 114-120 atd.

(14) Věc: C-442/09, Bablok a jiní vůči Freistaat Bayern a Monsanto.

(15) http://ec.europa.eu/food/food/biotechnology/index_en.htm

(16) Viz směrnici 2001/18 čl. 2 odst. 2, a směrnici 2009/41, čl. 2, písm b). Organismus je definován jako „biologická entita schopná rozmnožování nebo přenosu genetického materiálu“.