7.2

Pokud jde o návrh Komise, Rada provedla některé další úpravy (obsahu nebo formy); hlavní z nich jsou uvedeny níže. a) Účinné oddělení provozu sítí od činností výroby a dodávek: Kromě dvou možností navrhovaných Komisí (oddělení vlastnictví a nezávislý provozovatel soustavy (ISO)) považovala Rada, po dohodě s Komisí, za vhodné stanovit třetí možnost, nezávislého provozovatele přenosové soustavy (ITO), v případě, kdy je při vstupu směrnice v platnost provozovatel přenosové soustavy součástí vertikálně integrovaného podniku (nová kapitola V s články 17 až 23, kterým odpovídají body odůvodnění 15 a 16). Tyto tři možnosti mají stejný základ a budou k dispozici v odvětví elektřiny i plynu. Ustanovení o nezávislém provozovateli přenosové soustavy zajistí skutečnou nezávislost provozovatele (články 17 a 18), jeho vedení (článek 19) a dozorčího orgánu (článek 20) a vyloučí střet zájmů. K tomuto cíli přispívá rovněž stanovení programu shody a kontrolora shody (článek 21). Kromě toho bude zajištěno, aby nijak nebyly narušeny investiční pobídky a rozvoj infrastruktury pro vzájemné propojování (článek 22), jakož i spravedlivý a nediskriminační přístup k síti (článek 23). V čl. 36 odst. 5 byly doplněny dodatečné pravomoci a příslušnosti regulačních orgánů s cílem zajistit soulad s ustanoveními kapitoly V. Kromě toho byly do článku 6 o regionální spolupráci doplněny dva odstavce týkající se zúčastněných nezávislých provozovatelů přenosové soustavy. Dále se v článku 47 o podávání zpráv v odstavcích 3 až 5 stanoví, že Komise v rámci obecného přezkumu posoudí provádění možnosti nezávislého provozovatele přenosové soustavy na základě určitých kritérií dva roky po provedení této směrnice. Cílem ustanovení o ITO obsažených ve společném postoji je vyvážení otázek oblasti působnosti, časového rámce a vymahatelnosti možnosti ITO při zachování finančních zájmů vertikálně integrovaného podniku a udržení jeho provozuschopnosti. To je jedním z důvodů, proč Rada nepovažovala za vhodné zavést ustanovení o správci. S cílem zohlednit případy, kdy existují ujednání pro přenosovou soustavu, jež je součástí vertikálně integrovaného podniku, která zajišťují účinnější nezávislost provozovatele přenosové soustavy než ustanovení kapitoly V, byla do čl. 9 odst. 9 doplněna dodatečná ustanovení. b) Rovné podmínky V souvislosti s budoucí existencí tří různých modelů oddělení na trhu Společenství se v článku 42 a v odpovídajícím 17. bodě odůvodnění doplňuje ustanovení o takzvaných rovných podmínkách. Toto ustanovení poskytuje zejména řadu kritérií pro opatření, která mohou členské státy přijmout za účelem zajištění rovných podmínek. c) Certifikace provozovatelů přenosové soustavy ze Společenství a ze třetích zemí: Společný postoj obsahuje dva články o certifikaci provozovatelů přenosové soustavy: obecný (článek 10) a o certifikaci v souvislosti se třetími zeměmi (článek 11), který nahradil článek 8a návrhu Komise. Článek 11 na jedné straně zajišťuje, aby provozovatelé přenosových soustav ze třetích zemí museli dodržovat stejná pravidla pro oddělení vlastnictví jako provozovatelé přenosových soustav ve Společenství; na druhé straně zavádí kritérium bezpečnosti dodávek energie pro členské státy a Společenství, které je třeba zohlednit při poskytování certifikace. Rada navíc považovala za vhodné převést část postupu certifikace, v níž se stanoví úloha Komise v tomto postupu, do nového článku 3 nařízení o elektřině. Kromě toho zůstane hlavní rozhodnutí o certifikaci v pravomoci vnitrostátních regulačních orgánů, přičemž od Komise se požaduje, aby k této certifikaci vydala stanovisko. Vnitrostátní regulační orgány musí toto stanovisko v co nejvyšší míře zohlednit. d) Regulační orgány Rada do článku 34 doplnila další dva odstavce, které zajišťují, aby zásada jediného regulačního orgánu na vnitrostátní úrovni ve spojení s jedním zastoupením (například v agentuře) byla v souladu se skutečností, že v některých členských státech existují regulační orgány na regionální úrovni nebo pro malé a odlehlé části území (čl. 34 odst. 2 a 3). Znění společného postoje zajišťuje nezávislost regulačních orgánů a rovněž vysvětluje, že to neznamená, že regulační orgány nepodléhají soudní kontrole ani parlamentnímu dohledu (27. bod odůvodnění) nebo nemusí zohledňovat obecnější cíle, například udržitelnost z hlediska životního prostředí nebo povinnosti veřejné služby (čl. 34 odst. 4). Společný postoj rovněž zajišťuje, že při plnění svých povinností mají regulační orgány možnost jednat, případně v úzké spolupráci s dalšími orgány, jako jsou orgány pro hospodářskou soutěž, přičemž však zůstává zachována nezávislost těchto regulačních orgánů a nedochází ke zdvojování úkolů (například sledování), jež obvykle provádějí jiné orgány (čl. 36 odst. 2). e) Regulační režim pro přeshraniční otázky: Odstavce, které stanoví úlohu agentury (čl. 37 odst. 3 a (částečně) 4) byly z právních důvodů přesunuty do nařízení o agentuře (nový článek 8). Zapojení agentury představuje poslední možnost řešení, a to na žádost vnitrostátních regulačních orgánů, nebo pokud tyto orgány nedosáhnou dohody v určité lhůtě. f) Maloobchodní trhy: Rada považovala za vhodné přepracovat článek o maloobchodních trzích, a to mimo jiné tak, že do směrnice (nový článek 40) přesunula z nařízení o elektřině (článek 7a návrhu Komise) odkaz na přeshraniční trhy. g) Výjimky S ohledem na přepracované znění považovala Rada za vhodné aktualizovat článek 44, zejména pokud jde o výjimku z ustanovení o oddělení vlastnictví pro malé členské státy. Kromě toho bylo do čl. 44 odst. 2 doplněno upřesnění týkající se pojmu „podnik vykonávající funkci výroby nebo dodávek“ v případě, že se jedná o pouhé konečné spotřebitele, kteří rovněž okrajově vykonávají funkce výroby a dodávek elektřiny. h) Jiné body: — Rada považovala za vhodné nevylučovat pro výrobce/dodavatele držbu menšinového podílu u provozovatelů přenosové soustavy s odděleným vlastnictvím, pokud to neznamená jakoukoli kontrolu jednoho nad druhým nebo jakýkoli vliv jednoho na druhého a nemůže to vést ke střetu zájmů (čl. 9 odst. 2). — Společný postoj obsahuje s ohledem na veřejné vlastnictví možnost dosáhnout oddělení vlastnictví se dvěma odlišnými veřejnými orgány prostřednictvím ustanovení uznávajícího, že dva různé veřejné orgány mohou být považovány za dvě osoby pro účely provedení oddělení vlastnictví (čl. 9 odst. 6). — Bylo provedeno několik technických návrhů změn s cílem upřesnit ustanovení o provozovatelích kombinované soustavy (článek 28). Toto ustanovení umožňuje, aby provozovatel kombinované soustavy mohl působit buď jako provozovatel s odděleným vlastnictvím, nebo jako nezávislý provozovatel soustavy, nebo jako nezávislý provozovatel přenosové soustavy. — 30. bod odůvodnění zavádí a vysvětluje pojem virtuálních elektráren jako jednoho z možných opatření na podporu účinné hospodářské soutěže. — Kromě toho Rada v souladu s přepracovaným zněním vložila nový článek za účelem zrušení stávajícího legislativního aktu (článek 48).