DŮVODOVÁ ZPRÁVA

Zpráva Komise o režimech občanství pro investory a režimech pobytu pro investory v Evropské unii z ledna 2019 zdůraznila obavy týkající se těchto režimů, zejména pokud jde o bezpečnost, pronikání organizované trestné činnosti, praní peněz, financování terorismu, daňové úniky a korupci. Zpráva rovněž upozornila, že režimy občanství pro investory, které nabízejí země s bezvízovým přístupem do Unie, lze zneužít k obcházení řádného postupu udělování schengenských víz a hloubkového posouzení rizik, které je s ním spojeno.

Dohoda o zrušení vízové povinnosti mezi EU a Vanuatu se uplatňuje od roku 2015. Před rokem 2015 mělo Vanuatu pouze jeden režim občanství pro investory, v jehož rámci byl vydán jen menší počet cestovních pasů. Od roku 2015 však Vanuatu zavedlo další režimy občanství pro investory a počet úspěšných žadatelů se výrazně zvýšil. Podle orgánů Vanuatu existují v zemi v současné době dva režimy: program pro přispění Vanuatu a program na podporu rozvoje. Do března 2021 vydalo Vanuatu v rámci svých režimů občanství pro investory více než 10 500 cestovních pasů. V dubnu 2021 schválil parlament Vanuatu nový režim občanství, který se ještě nezačal uplatňovat.

V roce 2017 začala Komise režimy Vanuatu prošetřovat kvůli vážným pochybnostem, které se týkaly především jejich bezpečnostních nedostatků. Komise rovněž upozornila orgány Vanuatu na možnosti pozastavení, které dohoda obsahuje. V roce 2017 si Komise vyžádala od orgánů Vanuatu rovněž informace o správě režimů, zejména pokud jde o bezpečnostní šetření žadatelů. V roce 2018 obdržela Komise od vlády Vanuatu ujištění o postupech bezpečnostního šetření, v nichž vláda uvedla, že součástí dotčených postupů jsou kontroly v databázích Interpolu.

Na pátém jednání posíleného politického dialogu mezi EU a Vanuatu dne 15. dubna 2019 zopakovala EU své znepokojení týkající se občanů Vanuatu, kteří občanství nabyli za investice, a uvedla, že by tato věc mohla mít dopad na dohodu o zrušení vízové povinnosti. EU objasnila, že naturalizační postupy sice jsou svrchovaným rozhodnutím Vanuatu, avšak aby se zabránilo zneužívání, je nezbytné provádět velmi přísné prověřování bezúhonnosti.

V červenci 2019 se Komise dozvěděla, že občanství Vanuatu v rámci režimů občanství pro investory bylo žadatelům uděleno i přesto, že byli evidováni v databázích Interpolu, a že někteří žadatelé předložili padělané dokumenty (zejména falešné záznamy v rejstříku trestů), což se orgánům Vanuatu nepodařilo odhalit.

Komise zaslala orgánům Vanuatu dopisy, v nichž žádala o další informace o režimech, bezpečnostním šetření a udělení státní příslušnosti žadatelům uvedeným na seznamech zájmových osob Interpolu, přičemž znovu upozornila na možnost pozastavení zrušení vízové povinnosti.

Na šestém jednání posíleného politického dialogu mezi EU a Vanuatu dne 21. dubna 2021 EU znovu poukázala na to, že vanuatské režimy občanství pro investory mohou mít dopad na dohodu o zrušení vízové povinnosti a důrazně doporučila, aby se Vanuatu u těchto režimů okamžitě zabývalo možnými riziky pronikání organizované trestné činnosti, praní peněz, daňových úniků a korupce. S cílem rozptýlit zmíněné důvody ke znepokojení vyjádřilo Vanuatu na tomto jednání politického dialogu odhodlání k provedení reforem, jako je úzká spolupráce s různými zúčastněnými stranami – zejména svou finanční zpravodajskou jednotkou – nebo změna zákona o cestovních pasech. V dubnu 2021 však vláda Vanuatu podnikla další kroky k vytvoření nového programu pro občanství.

Na základě informací od Vanuatu dospěla Komise k závěru, že jeho režimy pro investory vykazují závažné nedostatky a selhání v oblasti bezpečnosti, které mohou představovat riziko pro vnitřní bezpečnost EU a jejích členských států. Především průměrná doba vyřizování žádostí je příliš krátká, než aby umožňovala důkladné šetření, a před udělením občanství se systematicky nevyměňují informace se zemí původu nebo hlavního předchozího pobytu žadatelů. Není ani stanoven žádný požadavek na bydliště nebo fyzickou přítomnost na Vanuatu. Skutečnost, že není požadován osobní pohovor, vyvolává další pochybnosti o spolehlivosti bezpečnostního šetření, neboť orgány tak mají méně možností ověřit informace uvedené v žádosti, včetně jejich pravdivosti a věrohodnosti.

Dostupné údaje rovněž zavdávají důvod k obavám co do rozsahu režimů, počtu zamítnutých žádostí a státní příslušnosti žadatelů:

Zaprvé, počet úspěšných žadatelů je velmi vysoký (podle pasového úřadu Vanuatu bylo v letech 2013 až 2021 státní občanství výměnou za investici uděleno ve více než 10 500 případů).

Zadruhé, míra zamítnutí je extrémně nízká. Na základě dostupných informací byla do roku 2020 zamítnuta pouze jedna žádost. Vznikají tak další pochybnosti, pokud jde o spolehlivost bezpečnostního šetření a hloubkových kontrol.

Zatřetí, mezi zeměmi původu úspěšných žadatelů jsou některé země, jež jsou obvykle z jiných režimů občanství vyloučeny, například Írán a Afghánistán, a další země, jejichž státní příslušníci potřebují ke krátkodobému pobytu v EU vízum, včetně Nigérie, Jemenu, Sýrie, Pákistánu a Libye.

Režimy, které Vanuatu zavedlo od roku 2015, tudíž umožňují státním příslušníkům s vízovou povinností obejít řádný postup udělování schengenských víz a vyhnout se důkladnému posouzení individuálních migračních a bezpečnostních rizik, které je součástí tohoto postupu. Vanuatské režimy občanství pro investory nezajišťují vysokou úroveň bezpečnosti, o níž hovoří zpráva Komise z roku 2019 o režimech občanství pro investory a režimech pobytu pro investory.

V neposlední řadě jsou režimy zavedené od roku 2015 obchodně propagovány tak, že zajišťují bezvízový přístup do EU, ačkoli cílem dohody o zrušení vízové povinnosti není umožnit státním příslušníkům třetích zemí, kteří musí mít k cestě do EU vízum, aby se této povinnosti vyhnuli tím, že získají občanství Vanuatu. EU sice respektuje právo svrchovaných států rozhodovat o svých vlastních naturalizačních postupech, ale bezvízový styk s Unií by neměl být využíván jako nástroj k získávání individuálních investic výměnou za udělení občanství.

Dohoda může být zcela nebo zčásti pozastavena z důvodů veřejného pořádku nebo ochrany národní bezpečnosti.

V této souvislosti se Komise domnívá, že stávající vanuatské režimy pro investory jsou v rozporu s cíli vízové politiky EU a s rozlišením, které činí nařízení 2018/1806 mezi třetími zeměmi, jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti, a třetími zeměmi, jejichž státní příslušníci této povinnosti nepodléhají, což EU určuje v jednotlivých případech na základě posouzení různých kritérií týkajících se mimo jiné bezpečnosti. Státním příslušníkům třetích zemí, kteří by podléhali vízové povinnosti, kdyby nezískali státní občanství Vanuatu, tyto režimy poskytují možnost bezvízově cestovat do EU, aniž by před svým příjezdem na vnější hranice prošli bezpečnostním šetřením, jež vyžaduje schengenský postup udělování víz.

S ohledem na tyto skutečnosti je částečné a přiměřené pozastavení dohody o zrušení vízové povinnosti odůvodněno tím, že je třeba zmírnit dopad uvedených režimů občanství pro investory na bezvízový režim mezi EU a Vanuatu. Vzhledem k tomu, že v praxi nemohou příslušníci pohraniční stráže členských států určit, zda byl běžný cestovní pas vydán prostřednictvím režimu pro investory, mělo by se pozastavení uplatňování dohody vztahovat na všechny běžné cestovní pasy vydané od 25. května 2015, kdy Vanuatu začalo vydávat značný počet cestovních pasů výměnou za investici.

2022/0001 (NLE)