Pracovní dokument Útvarů komise - Zpráva o posouzení dopadů - Příloha předlohy návrhu rozhodnutí Rady o strategických obecných zásadách Společenství pro soudržnost {COM(2006) 386 final} /* SEK/2006/0929 konecném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEčENSTVÍ | V Bruselu dne 13.7.2006 SEK(2006) 929 PRACOVNÍ DOKUMENT ÚTVARŮ KOMISE Zpráva o posouzení dopadů Příloha předlohy návrhu ROZHODNUTÍ RADY o [strategických obecných zásadách Společenství pro soudržnost] {COM(2006) 386 final} Posouzení dopadu: strategické obecné zása DY SPOLEčENSTVÍ PRO SOUDRžNOST NA OBDOBÍ 2007-2013 Vedoucí GŘ: GŘ REGIO Další zúčastněné útvary : GŘ EMPL Odkaz na plánování agendy nebo pracovní plán : 2005/REGIO+/013 Procedurální otázky a konzultace se zúčastněnými stranami Organizace a načasování Dne 14. července 2004 předložila Komise svůj návrh nařízení Rady o obecných ustanoveních týkajících se Evropského fondu regionálního rozvoje, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti [KOM(2004) 492 v konečném znění]. V souladu s článkem 23 předlohy nařízení Rady (ES) o obecných ustanoveních týkajících se Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti stanoví Rada, po přijetí nařízení na základě návrhu Komise a s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, strategické obecné zásady Společenství pro politiku soudržnosti, aby bylo možné „uskutečnit priority Společenství ve snaze podpořit vyvážený, harmonický a udržitelný rozvoj“[1]. Tyto obecné zásady již byly schváleny v podobě návrhu (KOM (2005) 299 v konečném znění, 5. července 2005). Tento předběžný návrh zohledňuje připomínky předložené členskými státy, výsledky konzultace s veřejností i stanovisko přijaté na plenárním zasedání Evropského parlamentu dne 18. května 2006. Předpokládá se, že Komise obecné zásady přijme dne 12. července 2006. Konzultace se zúčastněnými stranami Během přípravy strategických obecných zásad Společenství se uskutečnila řada akcí, kterých se zúčastnily členské státy, regionální / místní orgány a další partneři: - konference na téma „Soudržnost a lisabonská agenda: úloha regionů“ dne 3. března 2005; - konzultace s členskými státy v období od ledna do dubna 2005 v rámci pracovní skupiny pro strukturální opatření; - prezentace neoficiálního dokumentu ohledně budoucích priorit jako základu pro diskusi na neformálním zasedání Rady dne 17. května 2005; - diskuse o neoficiálním dokumentu na neformální zasedání ministrů v Lucembursku dne 20. května 2005. Úplné znění strategických obecných zásad zohledňuje jak znění neoficiálního dokumentu, tak výsledek uvedených diskusí. Konzultace s veřejností Ve věci návrhu strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost na období 2007-2013 proběhla konzultace s veřejností. Konzultace byla zahájena dne 7. července 2005 a ukončena dne 30. září 2005, přičemž byla součástí širšího konzultačního procesu, který byl zahájen spolu s legislativními návrhy Komise ohledně politiky soudržnosti na období 2007-2013. Během let 2003 a 2004 se Komise zapojila do obsáhlé konzultace s evropskými regionálními a místními orgány a jejich sdruženími, stejně jako s dalšími stranami, které se účastnily debaty o budoucnosti politiky soudržnosti na období 2007-2013. Tyto první kroky jsou shrnuty v rámci posouzení dopadů, které bylo součástí legislativních návrhů Komise v červenci 2004[2]. Cílem této konzultace s veřejností bylo zapojit širokou veřejnost a umožnit výměnu názorů, pokud jde o strategický rozměr politiky soudržnosti na období 2007-2013. Výsledky konzultace s veřejností lze shrnout takto: 1. politika soudržnosti je nedělitelně spjata s celkovou konkurenceschopností Evropské unie a měla by podporovat agendu růstu a zaměstnanosti; 2. prostřednictvím rozvoje součinnosti a komplementárnosti s ostatními politikami Společenství může politika soudržnosti dále přispívat k plnění lisabonské agendy; 3. důraz na inovace a hospodářství založené na znalostech si získal širokou podporu; byla potvrzena nutnost posílit opatření na podporu výzkumu, vzdělání a odborné přípravy; 4. zaměření na omezený počet priorit by mělo napomoci maximalizovat dopad a přidanou hodnotu programů politiky soudržnosti; 5. bylo uvítáno a podpořeno zahrnutí více inovativních prvků, jako je důraz na přístup k financím a finanční inženýrství, partnerství veřejného a soukromého sektoru, investice do zdraví s cílem podpořit konkurenceschopnost a produktivitu a budování správních kapacit; 6. obecné zásady by měly členským státům a regionům zajistit pružnost nezbytnou k výběru vhodné kombinace priorit a opatření, která budou náležitým způsobem reagovat na jejich vlastní rozvojové potřeby; 7. v obecných zásadách je nutné klást důraz na územní rozměr politiky soudržnosti, a to nikoliv na úkor územní soudržnosti nebo konkurenceschopnosti, ale spíše ve smyslu dvou komplementárních zásad. Role měst jako významných přispěvatelů k agendě růstu a zaměstnanosti byla spolu s nutností hospodářské diverzifikace venkovských oblastí opakovaně zmiňována jako důležitá oblast, kterou je v obecných zásadách nutné posílit. 8. důraz na konkurenceschopnost a inovace by měla zohlednit sociální agendu, a budoucí politika soudržnosti by měla i nadále spočívat ve vyrovnaném přístupu k naplňování cílů vyššího hospodářského růstu a většího počtu lepších pracovních míst; 9. obecné zásady by měly formálně uznat zásadní roli regionů a měst stejně jako nevládního sektoru při plánování, tvorbě, dodání, provádění a hodnocení programů politiky soudržnosti; V reakci na konzultaci s veřejností bylo obdrženo 197 opodstatněných příspěvků. Byla zveřejněna zpráva, která byla umístěna na webové stránky Europa. Tato konzultace probíhala současně s institucionálním procesem, na kterém se podílel Evropský parlament spolu s Radou. Připomínky obdržené v rámci konzultace byly následně případně začleněny do textu. Stanovisko Evropského parlamentu Evropský parlament přijal zprávu týkající se návrhu obecných zásad[3] dne 18. května 2006. Hlavní závěry stanoviska Evropského parlamentu lze shrnout takto: 10. Evropský parlament vítá skutečnost, že strategické obecné zásady stanovují priority Společenství s ohledem na podporu vyváženého, harmonického a udržitelného rozvoje; 11. zdůrazňuje, že politika soudržnosti nemůže nahradit úsilí členských států, které je v mnoha oblastech politiky nezbytné s cílem dosáhnout ambiciózních cílů lisabonské strategie; 12. cíle lisabonské strategie nelze plnit na úkor dosažení silnější sociální a hospodářské soudržnosti; spíše musí přispívat k posilování této soudržnosti v rámci strategických obecných zásad; 13. lisabonská strategie musí jít ruku v ruce s göteborgskou strategií v oblasti udržitelného hospodářského rozvoje; 14. EP zaujímá kritický pohled na vyčlenění výdajů na politiku soudržnosti ve prospěch priorit lisabonské strategie; 15. vyzdvihuje důležitost zohlednění městského rozměru; 16. zdůrazňuje důležitost zásady partnerství jako klíčového faktoru při určování úspěšnosti provádění programů; 17. vyzdvihuje důležitost využívání partnerství veřejného a soukromého sektoru; 18. výměna „osvědčených postupů“ a pozitivních zkušeností s iniciativou Společenství EQUAL musí pokračovat i v programovém období 2007-2013; 19. strategické obecné zásady musí dostatečným způsobem řešit „územní soudržnost“. Stanoviska Výboru regionů a Evropského hospodářského a sociálního výboru Výbor regionů přijal v listopadu 2005 stanovisko (č. 140/2005) ohledně návrhu strategických obecných zásad Společenství a stejně učinil i Evropský hospodářský a sociální výbor (CESE 592/2006) v dubnu 2006. Definice problému V souladu s článkem 23 předlohy nařízení Rady (ES) o obecných ustanoveních týkajících se Evropského fondu regionálního rozvoje (EFRR), Evropského sociálního fondu (ESF) a Fondu soudržnosti stanoví Rada, po přijetí nařízení na základě návrhu Komise a s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, strategické obecné zásady Společenství pro politiku soudržnosti, aby bylo možné „uskutečnit priority Společenství ve snaze podporovat vyvážený, harmonický a udržitelný rozvoj“[4]. HLAVNÍ CÍLE Klíčovým cílem strategických obecných zásad Společenství pro soudržnost je poskytnout členským státům vodítko pro přípravu národních strategických referenčních rámců s cílem zajistit, aby byly programy spolufinancované z fondů v souladu s prioritními oblastmi politiky definovanými na úrovni Společenství, a zejména napomoci splnění lisabonské agendy pro růst a zaměstnanost. S ohledem na výše uvedené skutečnosti a na obnovenou lisabonskou strategii pro růst a zaměstnanost by se programy spolufinancované prostřednictvím politiky soudržnosti měly snažit o zaměření zdrojů na následující tři priority: - zvyšování přitažlivosti členských států, regionů a měst zlepšováním dostupnosti, zajištěním přiměřené kvality a úrovně služeb a ochranou jejich potenciálu v oblasti životního prostředí; - podpora inovace, podnikání a růstu hospodářství založeného na znalostech skrze výzkum a inovační kapacity, včetně nových informačních a komunikačních technologií; a - tvorba většího počtu a lepších pracovních míst tím, že zaměstnání či podnikání bude přitažlivější pro více lidí, zlepšováním přizpůsobivosti pracovníků i podniků a zvyšování investic do lidského kapitálu. Uvedené priority odpovídají těm, které byly stanoveny v dokumentu Komise „Partnerství pro růst a zaměstnanost“ zveřejněném v únoru 2005[5] a podpořeném na jarním zasedání Evropské rady v roce 2005. Strategické obecné zásady Společenství představují jednotný rámec, jehož mohou členské státy a regiony využívat při vytváření národních, regionálních a místních programů, především s cílem posoudit jejich přínos pro plnění cílů Unie, co se týče soudržnosti, růstu a zaměstnanosti. Obecné zásady jsou nezbytnou, avšak nikoliv jedinou podmínkou pro dosažení správné úrovně zaměření na klíčové priority jednotlivých členských států a regionů v souladu s obnovenou lisabonskou agendou. možnosti POLITIK OBECNÉ ZÁSADY představují požadavek podle článku 23 předlohy obecného nařízení. Pokud jde o obsah, potvrzuje nařízení skutečnost, že obecné zásady by měly určovat priority Společenství na podporu politiky soudržnosti, a zejména posílit součinnost s lisabonskou strategií pro růst a zaměstnanost, jakož i podpořit její plnění. Proto tedy obecné zásady přijímají tři priority, které byly stanoveny ve sdělení Komise „Partnerství pro růst a zaměstnanost“ a stvrzeny na jarním zasedání Evropské rady v roce 2005. Tento přístup podporují výsledky konzultace s veřejností, které potvrdily rozšířený názor, že politika soudržnosti je nedílně spjata s celkovou konkurenceschopností Evropské unie a má přímo přispívat k agendě růstu a zaměstnanosti. Výsledky konzultace s veřejností stejně jako stanovisko Evropského parlamentu rovněž potvrzují, že rozvojem součinnosti a komplementarity s ostatními politikami Společenství může politika soudržnosti dále přispívat k plnění lisabonské agendy. Konečné znění strategických obecných zásad Společenství, které je předmětem tohoto rozhodovacího postupu, zachovává stejný stručný seznam priorit s cílem podpořit určité zaměření finančních zdrojů s cílem maximalizovat hospodářský, sociální, jakož i politický dopad. Vedle toho nabízí konečné znění obecných zásad více podrobností o stávajících prioritních opatřeních, a to v reakci na výsledky konzultace s veřejností, připomínky členských států a stanovisko Evropského parlamentu. Analýza dopadů Analýza uváděná v tomto oddíle není úplnou kvantitativní analýzou dopadů na hospodářství, životní prostředí a společnost. Popis očekávaného dopadu nových fondů soudržnosti na hospodářství, společnost a životní prostředí lze nalézt v posouzení dopadů, které je součástí návrhu Komise na nová nařízení.[6] S ohledem na svou specifickou povahu nemohou mít obecné zásady přímý, měřitelný a kvantifikovatelný dopad na fungování vnitřního trhu, konkurenceschopnost podniků či vytváření nových pracovních míst. Zamýšleným dopadem obecných zásad je spíše zajistit, aby finanční zdroje Společenství určené na politiku soudržnosti směřovaly na priority Společenství, zejména na plnění agendy růstu a zaměstnanosti, a zároveň byly silným podnětem provádění ostatních politik Společenství. Obecné zásady přitom také obracejí pozornost na potřebu pokud možno maximalizovat součinnost a komplementaritu dalších politik Společenství. S ohledem na růst a zaměstnanost je nezbytné zajistit, aby politika soudržnosti podporovala lisabonskou strategii, a to prostřednictvím úzké koordinace s národními programy reforem. Většina národních programů reforem se zaměřuje na důležitost moderní dopravní infrastruktury a informačních a komunikačních technologií (např. dostupnost širokopásmového připojení). Toto jsou příklady druhu investic, který politika soudržnosti může podpořit. V souladu s výroční zprávou Komise o pokroku platí, že „velký počet členských států rovněž potřebuje zajistit, aby výdaje Společenství na soudržnost a rozvoj venkova byly obecně zaměřeny na podporu lisabonské strategie. Měly by být plánovány tak, aby přímo podporovaly národní programy reforem“[7]. SLEDOVÁNÍ A HODNOCENÍ SOUBěžNÉ POSTUPY SOUVISEJÍCÍ S LISABONSKÝM PROCESEM A PřÍPRAVOU A PROVÁDěNÍM PROGRAMů POLITIKY SOUDRžNOSTI ZAHRNUJÍ V OBOU PřÍPADECH PRAVIDELNÉ předkládání zpráv včetně možnosti křížových kontrol v zájmu konzistence. Právním základem křížových kontrol jsou nařízení v oblasti politiky soudržnosti. Pokud jde o politiku soudržnosti, stanoví nařízení 1) přípravu výročních zpráv o provádění ze strany členských států od roku 2008 dále a 2) vykazování strategických úspěchů programů ze strany členských států při dvou příležitostech, v letech 2009 a 2012. Strategické zprávy musí mimo jiné obsahovat informace o tom, jak programy přispěly k plnění cílů lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. V letech 2010 a 2013 Komise zveřejní shrnutí národních zpráv určené Radě a Evropskému parlamentu. Klíčovým kvantitativním zdrojem informací pro strategické zprávy budou údaje o zdrojích vyčleněných v rámci jednotlivých kategorií v souvislosti s lisabonskou strategií. Pokud jde o lisabonský proces, souvisí klíčová otázka se skutečností, že nařízení v oblasti politiky soudržnosti výslovně upravují záležitost křížových kontrol. V roce 2007 budou mít členské státy poprvé povinnost poskytnout ve své výroční zprávě o provádění lisabonské strategie informace týkající se přínosu politiky soudržnosti při plnění národního programu reforem. V reakci na tyto výroční zprávy, které mají podobu výroční zprávy o pokroku, je Komise na základě příslušných nařízení povinna informace poskytnuté členskými státy shrnout. Stručně řečeno, cílem nových nařízení bude zajistit, aby politika soudržnosti skutečně figurovala při realizaci lisabonské agendy za pomoci uvedených ustanovení o řádném předkládání zpráv a provádění křížových kontrol. [1] KOM (2004) 492 v konečném znění, článek 23. [2] SEK(2004) 924, 14.7.2004. [3] Stanovisko Evropského parlamentu, A6-0175/2006, 10. května 2006. [4] KOM (2004) 492 v konečném znění, článek 23. [5] Sdělení jarnímu zasedání Evropské rady „Společně k růstu a zaměstnanosti – nový začátek lisabonské strategie“, KOM (2005) 24, 2. února 2005. [6] SEK(2004) 924. [7] KOM (2006) 30 v konečném znění, 25.1.2006, s. 14.