I. ÚVOD

Dne 12. dubna 2016 Komise předložila sdělení o současném stavu a o možných dalších krocích v případě neuplatňování vzájemnosti v oblasti vízové politiky s některými třetími zeměmi. Ve zmíněném sdělení se uvádí, že převážná většina případů neuplatňování vzájemnosti, jež byly oznámeny v souvislosti s osmi třetími zeměmi, byla s aktivní podporou Komise vyřešena. Ve sdělení se nicméně připomíná, že pokud dotčená třetí země nezrušila vízovou povinnost do 12. dubna 2016, nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001 ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1289/2013 ze dne 11. prosince 2013 zavazuje Komisi přijmout akt v přenesené pravomoci, kterým se na 12 měsíců pozastavuje bezvízový režim pro státní příslušníky této třetí země. Uvedené nařízení také požaduje, aby Komise zohlednila dopad pozastavení bezvízového režimu na vnější vztahy EU a jejích členských států.

Ve sdělení z dubna 2016 byly posouzeny důsledky a dopady pozastavení bezvízového režimu pro občany a podniky EU a také pro státní příslušníky dotčených třetích zemí a vyzván Evropský parlament a Rada, aby projednaly, jak dále nejvhodněji postupovat. Komise následně předložila čtyři navazující sdělení: v červenci a prosinci 2016 a v květnu a prosinci 2017. Ve svém posledním sdělení o uplatňování zásady vízové vzájemnosti z prosince 2017 Komise poskytla přehled o současném stavu a o možných dalších krocích v případě neuplatňování zásady vzájemnosti se Spojenými státy (oznámeno Bulharskem, Chorvatskem, Kyprem, Polskem a Rumunskem), jako jediném zbývajícím případu neuplatňování zásady vzájemnosti.

Když bylo v Evropském parlamentu předloženo poslední sdělení, někteří členové Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci Evropského parlamentu vyzvali Komisi, aby přijala akt v přenesené pravomoci, kterým pozastaví zrušení vízové povinnosti pro státní příslušníky USA, zatímco jiní členové souhlasili s Komisí, pokud jde o dopad takového pozastavení na transatlantické vztahy, a ocenili pokračující snahy o dosažení vízové vzájemnosti. Jak bylo již uvedeno v předchozích sděleních, Rada tuto otázku v posledních dvanácti měsících neprojednávala.

Toto sdělení shrnuje pokrok dosažený na cestě k vízové vzájemnosti se Spojenými státy od prosince 2017.





II. NEJNOVĚJŠÍ VÝVOJ

1.Požadavky programu bezvízového styku USA a nové prvky

Požadavky programu bezvízového styku stanoví Spojené státy a jsou buď zakotveny v právních předpisech USA, jak je tomu zejména u míry zamítnutí žádostí o udělení víza, nebo jsou součástí exekutivních požadavků zavedených ministerstvem vnitřní bezpečnosti.

Program bezvízového styku pokládají Spojené státy za program pro usnadnění cestování, ale také za bezpečnostní program. Spojené státy posílily bezpečnostní prvky programu, a to zavedením některých dalších zlepšení programu bezvízového styku v prosinci 2017. Zlepšení byla zavedena ministerstvem vnitřní bezpečnosti a týkala se zejména míry překročení délky povoleného pobytu, ochrany letectví před protiprávními činy a dalšího zpřísnění bezpečnostních požadavků, zejména tím, že vyžadují úplné provedení stávajících ujednání o sdílení informací za účelem systematického screeningu cestujících na základě informací USA v oblasti boje proti terorismu. Komise pozorně sleduje tyto nové prvky, které se týkají jak nynějších členů, tak kandidátů programu pro bezvízový styk a které mají být nyní považovány za „základní požadavky“.

USA se při posuzování pěti dotčených členských států, zda zváží jejich zařazení do programu bezvízového styku, zejména zaměřují na tyto požadavky:

Míra zamítnutí žádostí o udělení víza

Podle právních předpisů USA, zakotvených v zákoně USA o přistěhovalectví a státní příslušnosti (Immigration and Nationality Act), musí mít země ucházející se o přistoupení k programu bezvízového styku míru zamítnutých žádostí o udělení jiného než přistěhovaleckého víza menší než 3 % za rok nebo dvouletý průměr menší než 2 %. Podle statistik o zamítnutích žádostí o udělení víza za rok 2017 jsou čtyři z pěti členských států nad požadovanou 3% prahovou hodnotou (Bulharsko 14,97 %, Chorvatsko 5,1 %, Polsko 5,92 % a Rumunsko 11,76 %). Dotčené členské státy aktivně usilují o snížení míry zamítnutí. Je třeba poznamenat, že bylo dosaženo pokroku, protože míra zamítnutí žádostí o udělení víza se u několika dotčených členských států oproti číselným údajům z roku 2016 snížila. Bulharsko zaznamenávalo v posledních letech trvalý pokles míry zamítnutých žádostí o udělení víza, přičemž se míra zamítnutí snížila ze 17,3 % v roce 2015 na 16,9 % v roce 2016 a 14,97 % v roce 2017. Míra zamítnutí se také snížila u Chorvatska, a to z 6,8 % v roce 2016 na 5,1 % v roce 2017. Kypr zůstal pod 3% prahovou hodnotu, přičemž míra zamítnutí se snížila z 2 % v roce 2016 na 1,69 % v roce 2017. I když míra zamítnutí žádostí o udělení víza se u Polska v roce 2017 oproti předešlému roku (5,4 % v roce 2016) mírně zvýšila, číselné údaje mají v posledních letech celkově klesající tendenci. Míra zamítnutí žádostí o udělení víza zůstala u Rumunska během posledních let stabilní, přičemž míra zamítnutí se v roce 2017 oproti roku 2016 (11,4 %) mírně zvýšila.

Několik členských států vede informační kampaně s finanční podporou EU a aktivní účastí místních konzulárních úseků USA, kterými chtějí zvýšit povědomí o podmínkách cestování do Spojených států, a tak snížit míru zamítnutí žádostí o udělení víza (to platí zejména o Chorvatsku, Bulharsku a Rumunsku v průběhu roku 2017). Informační činnosti provedly i další dotčené členské státy. Bulharsko spolupracovalo s místním konzulárním úsekem Spojených států na přípravě pokynů vysvětlujících postup podávání žádostí o udělení víza Spojených států, včetně vízového pohovoru. Podobné informační činnosti provedly v minulosti i další dotčené členské státy.

V této souvislosti byly orgány Spojených států požádány o podrobné rozčlenění mír zamítnutých žádostí o udělení víza pro dotčené členské státy, aby tyto státy mohly lépe zaměřit své informační kampaně.

Provádění dohody o předcházení závažné trestné činnosti a boji proti ní

Kromě podpisu dohody o předcházení závažné trestné činnosti a boji proti ní musí daná země na základě cílených zlepšení zavedených Ministerstvem vnitřní bezpečnosti Spojených států v roce 2017 plně provést dohodu o předcházení závažné trestné činnosti a boji proti ní, aby mohlo být zváženo její zařazení do programu bezvízového styku. Všechny dotčené členské státy pokročily v úsilí o splnění tohoto kritéria. Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko podepsaly a ratifikovaly tento druh dohody se Spojenými státy a usilovaly o její plné provedení, aby splnily požadavky programu bezvízového styku stanovené Spojenými státy.

Na trojstranném setkání v květnu 2018 (viz oddíl II.2 níže) oznámilo Polsko, že má v úmyslu zahájit jednání se Spojenými státy o podpisu dohody o předcházení závažné trestné činnosti a boji proti ní, jež byla parafována v roce 2013, ale dosud podepsána nebyla. Na trojstranném setkání v říjnu se jednání zaměřila na to, jak urychlit práci v zájmu podpisu a uzavření dohody o předcházení závažné trestné činnosti a boji proti ní mezi Spojenými státy a Polskem, přičemž jako cílový termín pro přezkum parafované dohody byl stanoven konec roku 2018. Komise podporuje rychlé uzavření dohody, jakož i její provedení, protože jde o požadavek stanovený Spojenými státy, který je třeba splnit, aby bylo zváženo zařazení do programu bezvízového styku.

Provádění prezidentské směrnice k vnitřní bezpečnosti č. 6 / dohody o středisku pro screening teroristů