CS Úřední věstník Evropské unie C 175/73

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu „Zelená kniha – Účinný výkon soudních rozhodnutí v Evropské unii: transparentnost dlužníkových aktiv“

KOM(2008) 128 v konečném znění

(2009/C 175/12)

Dne 6. března 2008 se Evropská komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci

zelené knihy – Účinný výkon soudních rozhodnutí v Evropské unii: transparentnost dlužníkových aktiv

KOM(2008) 128 v konečném znění.

Specializovaná sekce Jednotný trh, výroba a spotřeba, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 6. listopadu 2008. Zpravodajem byl pan J. PEGADO LIZ.

Na 449. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 3. a 4. prosince 2008 (jednání dne 3. prosince), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 161 hlasy pro, 2 hlasy byly proti a 7 členů se zdrželo hlasování.

1. Závěry

1.1 Zelená kniha o účinném výkonu soudních rozhodnutí v Evropské unii: transparentnost dlužníkových aktiv (KOM(2008) 128 v konečném znění ze dne 6. března 2008) navazuje na zelenou knihu o obstavování bankovních účtů (KOM(2006) 618 v konečném znění) a je součástí rozsáhlé série opatření, jež Komise postupně přijímá s úmyslem vytvořit evropský právní prostor, který by sloužil jako opora (vedle právních hledisek) pro dotvoření vnitřního trhu.

1.2 EHSV tato opatření obecně podporoval, přičemž však upozorňoval, že musí být vždy řádně zdůvodněny z hlediska subsidiarity a proporcionality a z hlediska souladu se základními principy občanského práva procesního společnými všem členským státům a uceleného dodržování základních práv.

1.3 EHSV se ovšem domnívá, ať už ve svém stanovisku k předchozí zelené knize o obstavování účtů či v tomto stanovisku, že tato opatření nejen že nejsou řádně opodstatněna faktickým základem, jenž by definoval a charakterizoval situaci, kterou zamýšlí řešit, ale že některá tato navrhovaná opatření z hlediska proporcionality významně přesahují míru nezbytnosti a hranici toho, čeho nemůže být dosaženo prostředky již existujícími na národní úrovni, a v některých případech mohou představovat útok na některá základní občanská práva, jako např. na právo na ochranu soukromí nebo na právo na spravedlivou obhajobu.

1.4 EHSV má za to, že v oblastech, jež jsou předmětem analýzy, je možno udělat velký krok vpřed co se týče lepší spolupráce mezi národními orgány, větší účinnosti a urychlování fungování prostředků již existujících na národní úrovni, lepšího přístupu k informacím a k existujícím rejstříkům a lepší výměny informací o tom, jak fungují jednotlivé národní systémy, a jejich vzájemné znalosti, a stejně tak co se týče možnosti tyto systémy zpružnit.

1.5 EHSV se proto rozhodně vyslovuje proti myšlenkám vytvoření centrálního rejstříku evropského obyvatelstva, poskytnutí přístupu k daňovému rejstříku a registru sociálního zabezpečení všem věřitelům bez rozdílu a proti myšlence zavedení standardního formuláře pro úplné prohlášení o aktivech dlužníků na úrovni Společenství.

1.6 Podle EHSV by lepší znalost vnitrostátních systémů provádění výkonu rozhodnutí a způsobu praktického fungování soudů mohla být podpořena vytvořením pravidelně aktualizované databáze srovnávacího práva vypracované kompetentními odborníky.

1.7 EHSV zejména navrhuje (odstavec 5.8), aby byla zvážena některá alternativní opatření, jež by sledovala cíl prosazovaný zelenou knihou, avšak bez nutnosti vytvářet další právní předpisy Společenství.

2. Stručné shrnutí zelené knihy

2.1 Touto zelenou knihou Komise zahajuje druhou (1) konzultaci zúčastněných stran o možnostech zlepšení výkonu soudních rozhodnutí; tentokrát se týká toho, jak překonat překážky, které vznikají v důsledku nesnadného přístupu k důvěryhodným informacím o místu pobytu a o aktivech dlužníků.

2.2 Komise se domnívá, že znalost správné adresy trvalého pobytu dlužníka a možnost přístupu k přesným informacím o jeho aktivech jsou základem pro zefektivnění procesů výkonu rozhodnutí, ale uznává, že ačkoliv jsou vnitrostátní systémy registrace a systémy majetkového přiznání dlužníků porovnatelné, jsou mezi nimi významné rozdíly pokud jde o podmínky přístupu, postupy získávání informací a obsah, což zpochybňuje jejich spolehlivost a rychlost.

2.3 Vzhledem k tomu, že přeshraniční vymáhání dluhů je ztíženo rozdíly mezi vnitrostátními právními systémy a nedostatečnými znalostmi věřitelů o informačních strukturách v jiných členských státech, touto zelenou knihou Komise usiluje o možné přijetí série opatření na evropské úrovni, která by směřovala ke zlepšení transparentnosti dlužníkových aktiv a posílila právo věřitelů a vnitrostátních orgánů provádějících výkon rozhodnutí na získání informací, jež by zaručily účinný výkon rozhodnutí o výkonu úhrady dluhů občanské a obchodní povahy, a to za dodržení zásad ochrany osobních údajů stanovených ve směrnici 95/46/ES.

2.4 V zájmu tohoto cíle Komise podrobně zkoumá hlavní rysy případných opatření, jejichž parametry popisuje v rámci 10 otázek.

3. Rámec opatření

3.1 Toto opatření je oprávněně součástí rozsáhlé série opatření, jež Komise postupně přijímá s chvályhodným úmyslem vytvořit evropský právní prostor, který by sloužil jako opora – v souvislosti s právními aspekty – pro dotvoření vnitřního trhu (2), a zejména s úmyslem zjednodušit výkon soudních rozhodnutí v Evropské unii prostřednictvím opatření, která by umožnila identifikovat místo pobytu nebo sídlo dlužníka, kam by mu bylo doručeno oznámení o výkonu rozhodnutí, a rovněž přesné informace o jeho aktivech, jež mohou pokrýt vymáhaný dluh a nacházejí se kdekoliv na území kteréhokoliv členského státu.

3.2 Výbor je potěšen, že si Komise tentokrát dala tu práci a vyžádala si odpovědi nejen od těch 15 členských států, jejichž situace byla analyzována ve studii, z níž se vycházelo při přípravě této zelené knihy (3), ale také od všech ostatních 12 států, které jsou dnes již členy Evropské unie. Shromážděné údaje však nejsou vždy přesné a jejich interpretace vždy správná.

3.3 Chtěli bychom rovněž zdůraznit to, že podle všeho toto opatření zohlednilo doporučení EHSV ze stanoviska k zelené knize o obstavení bankovních účtů týkající se absolutní nezbytnosti doplnění „(…) řádným hodnocením opatření zaměřených na zajištění větší transparentnosti, pokud jde o dlužníkova aktiva (…).“

3.4 Komise však bohužel nepředkládá žádné údaje, zejména statistické, týkající se rozsahu problému, který hodlá řešit, ani problém přesně nevymezuje a neuvádí ani, komu přesně prospějí opatření, která teoreticky navrhuje.

4. Obecné připomínky

4.1 Tato zelená kniha je pokračováním a doplněním zelené knihy týkající se obstavení účtů (KOM(2006) 618 v konečném znění), k níž EHSV vydal stanovisko dne 31. července 2007 (4), na jehož znění se odkazuje.

4.2 Jak jsme uvedli v onom stanovisku, záležitost, jež je předmětem této zelené knihy, logicky předchází obstavení bankovních účtů a správně vyjadřuje nutnost toho, aby byla aktiva dlužníků dostatečně známa, aby tak představovala společnou účinnou záruku věřitelů, což je základním a vzorovým principem občanského práva procesního; nelze na ni však nahlížet bez toho, aby se uvažovalo o harmonizaci na úrovni Společenství celé řady oblastí občanského práva hmotného, které jí logicky předcházejí.

4.3 EHSV tak uznává, že je nezbytné, aby měly orgány jakéhokoliv členského státu odpovědné za výkon rozhodnutí přístup k přesným informacím o místě pobytu dlužníků, zejména pak o jejich sídle nebo bydlišti a o majetku, movitém i nemovitém, jenž představuje jejich aktiva, a to nezávisle na tom, kde se tento majetek nachází.

4.4 Stejně tak jako se vyjádřil v předchozím jmenovaném stanovisku, má EHSV vážné výhrady a důvodné pochybnosti, pokud jde o skutečnou nezbytnost konkrétních opatření harmonizace právních předpisů na úrovni Společenství v dané oblasti, ačkoliv uznává, že Evropská unie má pravomoc v této oblasti a že pro to existuje právní základ.

4.5 Ze souboru požadavků identifikovaných v zelené knize, tedy z požadavku lepších informací, dat a lepšího přístupu totiž nemusí vyplývat potřeba vytvoření nových rejstříků na úrovni Společenství nebo nové povinnosti v souvislosti s prohlášením o aktivech. Existují obavy, že by taková opatření nebyla v souladu se zásadou proporcionality a navíc by mohla představovat nepřijatelné porušení základních práv.

4.6 Ve skutečnosti by spíše než vytvoření rejstříků obyvatel, obchodníků nebo spotřebitelů, movitých i nemovitých statků, daňových rejstříků a registrů sociálního zabezpečení centralizovaných v Bruselu možná pro zajištění rovných příležitostí a rovného zacházení při identifikaci majetku dlužníků nezávisle na povaze či národnosti dlužníka stačila lepší výměna informací mezi vnitrostátními orgány a lepší a rychlejší přístup k existujícím údajům.

4.7 To však nebrání v tom, aby byly na úrovni Společenství vytvořeny pobídky a definovány směry pro zlepšování obsahu a fungování uvedených veřejných rejstříků a dalších soukromých databází a přístupu k nim, pokud bude řádně zaručena taková ochrana, jaké se má těmto údajům dostat v souladu s příslušnými směrnicemi Společenství, a samozřejmě s tou podmínkou, že tyto údaje lze sdělovat výhradně za účelem dosažení úhrady vymáhaných dluhů a pouze pokud jsou k tomu tyto údaje zapotřebí.

4.8 Nesmí také docházet k diskriminaci v přístupu k údajům mezi soukromými a veřejnými věřiteli, jež nesmí být díky své privilegované pozici ve výhodě a rychleji a účinněji získávat přístup k veřejným rejstříkům, ať už se jedná o rejstříky z oblasti daní, sociálního zabezpečení či o veřejné majetkové rejstříky.

4.9 Stejně tak musí být zajištěna spolupráce se třetími zeměmi, především s Andorrou, Švýcarskem, Lichtenštejnskem a všemi ostatními zeměmi se silnými vazbami na evropské daňové ráje a finanční trhy.

5. Konkrétní připomínky – 8 otázek

5.1 Nějaké opatření na úrovni Společenství?

5.1.1 Z deseti otázek položených v této zelené knize zde podrobně rozebereme osm z nich.

5.1.2 Co se týče otázky, zda se mají na úrovni Společenství podnikat kroky pro zlepšení transparentnosti dlužníků, EHSV se domnívá, že v souladu s výhradami uvedenými v bodu Obecné připomínky by se na úrovni Společenství měla provádět pouze opatření týkající se lepší koordinace a spolupráce mezi vnitrostátními orgány a zdokonalování obsahu stávajících rejstříků a přístupu k nim, která by umožnila identifikaci a lokalizaci dlužníků a aktiv nezbytných k dosažení úhrady vymáhaných dluhů.

5.2 Připravit příručku o systémech výkonu rozhodnutí v členských státech?

5.2.1 Podle EHSV se musí podpořit a stimulovat vše, co by mohlo přispět k lepší znalosti vnitrostátních právních předpisů a postupů a informovanosti o nich. Nedomnívá se však, že by k tomu postačila pouze „příručka“, a to vzhledem ke komplexnosti tohoto tématu, které pokud nemá ztratit na kvalitě či správnosti, nemůže být zjednodušeno pro „širokou veřejnost“.

5.2.2 V tomto smyslu EHSV navrhuje, aby Komise spíše zvážila možnost vytvořit „databázi“ srovnávacího práva 27 členských států v oblasti výkonu soudních rozhodnutí, jež by byla průběžně aktualizována a doplňována poznámkami, dostupná elektronickou cestou a v jazycích všech členských států a kterou by připravili kompetentní odborníci s oprávněním od příslušného členského státu.

5.3 Kvalitnější informace v obchodních rejstřících a lepší přístup?

5.3.1 Zdá se, že stupeň harmonizace dosažený v této oblasti je dostačující pro zamýšlené účely, a nepovažuje se za nutné přistupovat k vytváření centrálních obchodních rejstříků na úrovni Společenství, aniž by tím byla dotčena možnost harmonizovat příslušné společné prvky.

5.3.2 Nic také nebrání v tom, aby byla přijata opatření s cílem zkvalitnit obsah informací obsažených ve zmíněných rejstřících, včetně zejména informací o jednotlivých podnikatelích, jejich aktualizace a snadnějšího přístupu k nim, a to především elektronickou cestou.

5.3.3 To samé by se mělo uskutečnit v případě rejstříků nemovitostí, podle vzoru EULIS (European Land Information Service), evropského sdružení orgánů spravujících rejstříky nemovitostí (5).

5.4 Lepší přístup k rejstříkům obyvatel?

5.4.1 Stejně tak nepovažujeme za přijatelné zřízení jakéhokoliv centrálního rejstříku evropského obyvatelstva, jelikož správa centrálních či místních rejstříků obyvatel a určování podmínek přístupu k nim za zajištění neexistence neodůvodněné diskriminace je v kompetenci členských států.

5.4.2 To však neznamená, že by orgánům provádějícím výkon rozhodnutí jakékoliv země neměl být zaručen snadný přístup k těmto rejstříkům pro účely zjištění informací o bydlišti konkrétních dlužníků, a to zejména elektronickou cestou.

5.5 Lepší přístup k daňovým rejstříkům a registrům sociálního zabezpečení?

5.5.1 EHSV kategoricky odmítá myšlenku poskytnutí přístupu k daňovému rejstříku a registru sociálního zabezpečení všem bez rozdílu.

5.5.2 EHSV se domnívá, že pouze soudní orgány budou moci mít přístup k datům obsaženým v těchto rejstřících, a to za dobře vymezených podmínek a za zaručení efektivní ochrany osobních údajů v nich obsažených.

5.5.3 V každém případě bude takový přístup k rejstříkům v jiné zemi než zemi orgánu provádějícího výkon rozhodnutí podléhat spolupráci s nějakým soudním orgánem země, v níž se rejstřík nachází.

5.6 Lepší výměna informací mezi orgány provádějícími výkon rozhodnutí?

5.6.1 Jak bylo uvedeno v části Obecné připomínky, EHSV má za to, že opatření Společenství by se měla týkat lepší spolupráce za účelem výměny informací mezi vnitrostátními orgány provádějícími výkon rozhodnutí, konkrétně pak vytvoření systému přímé výměny informací elektronickou cestou za účelem identifikace a lokalizace dlužníků a určení jejich aktiv.

5.6.2 Vždy však bude důležité zajistit, aby v těch státech, ve kterých výkon rozhodnutí neprovádějí veřejné orgány, byly zjištěné informace pod kontrolou příslušných soudních orgánů, jež dohlédnou na proces výkonu rozhodnutí.

5.6.3 Po potřebných úpravách mohou systémy jako ty uvedené v nařízení č. 1206/2001 (6) o spolupráci soudů členských států při dokazování v občanských a obchodních věcech nebo ve směrnici č. 76/308/EHS (7) sloužit jako vzory hodné následování.

5.6.4 Využívání elektronických prostředků, či dokonce vytvoření intranetového systému, díky kterému by byly propojeny všechny vnitrostátní orgány, je nutné přiložit zásadní význam.

5.6.5 Informace, které by obíhaly po této síti spolupráce, by měly být k dispozici pouze orgánům pověřeným případy výkonu soudního rozhodnutí, jako pověřeným agentům, právníkům pověřeným výkonem rozhodnutí, soudům či konkurznímu správci; o výsledcích by měli být vždy zpraveni věřitelé.

5.6.6 V případě výměny informací mezi vnitrostátními orgány provádějícími výkon rozhodnutí nelze opomenout ani IMI – systém pro výměnu informací o vnitřním trhu.

5.7 Evropské prohlášení o aktivech?

5.7.1 EHSV rozhodně odmítá přijetí standardního formuláře pro přiznání veškerého majetku dlužníků pro účely výkonu rozhodnutí a a priori nepřipouští, aby byl dlužník v případě nedostatečného splnění této povinnosti kdykoliv trestán odnětím svobody.

5.7.2 A to samozřejmě proto, že dlužník není za své dluhy odpovědný veškerým svým majetkem a je v kompetenci členských států stanovit, která aktiva jsou absolutně, relativně či částečně neobstavitelná.

5.7.3 Je třeba dodat, že povinnost přiznat majetek by se měla týkat pouze statků nutných k zajištění úhrady dluhu, a je na vnitrostátních soudních orgánech zaručit, aby bylo toto přiznání pravdivé, a v opačném případě udělit peněžité tresty.

5.7.4 EHSV se rovněž domnívá, že zavedení jednotného standardního formuláře pro prohlášení o aktivech na úrovni Společenství zvysoka přesahuje cíle, jež by mělo opatření tohoto typu sledovat. Naopak má za to, že jde o oblast, v níž by mohly lépe spolupracovat subjekty provádějící výkon rozhodnutí, v tom smyslu, že by se samy zákonnými prostředky, jež mají k dispozici, snažily o identifikaci statků dlužníka nezbytných k uhrazení dluhu; konkrétně kompetence k oficiálnímu prošetření statků náležících dlužníkům by se udílely soudcům.

5.7.5 V každém případě bude vždy nutné zaručit dlužníku možnost vyhnout se uvedení svých obstavitelných statků, pokud předem uhradí vymáhaný dluh nebo uvede statky, jež postačí k úhradě dluhu, nebo složí vhodné jistiny či záruky úhrady, jako např. bankovní záruky apod.; je rovněž nezbytné zaručit dlužníku právo nesouhlasit s excesivním obstavením statků, jež nejsou nezbytně nutné pro úhradu vymáhaného dluhu a jeho zákonného navýšení.

5.7.6 Rovněž naprosto odmítáme zveřejňování veškerých prohlášení o aktivech dlužníků ve veřejně přístupných registrech („seznamech dlužníků“), kterým by se porušovala základní zásady ochrany soukromí dlužníka.

5.8 Další opatření na zvýšení transparentnosti?

5.8.1 Připojujeme několik nezávazných návrhů:

a) zřídit přístup k rejstříku akcií a majetkových podílů v jakékoliv obchodní společnosti vlastněných dlužníkem;

b) umožnit přístup, ovšem s náležitou opatrností, k údajům o spotřebitelích pro účely poskytování spotřebních a hypotečních úvěrů;

c) vytvořit jednotný registr automobilů na evropské úrovni (8);

d) zřídit registr všech probíhajících procesů výkonu rozhodnutí, který by bylo možno konzultovat on-line;

e) umožnit přístup k registrům burzovních investic od jisté minimální hranice;

f) umožnit přístup k rejstříkům nemovitostí, které poskytují informace o vlastnících nemovitostí.

V Bruselu dne 3. prosince 2008 předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru Mario SEPI generální tajemník Evropského hospodářského a sociálního výboru Martin WESTLAKE

(1) První konzultací byla zelená kniha týkající se obstavení bankovních účtů (KOM(2006) 618 v konečném znění); stanovisko EHSV: Úř. věst. C 10, 15.1.2008, s. 2.

(2) Dostatečně vyčerpávající výčet takových opatření je uveden ve stanovisku EHSV – Úř. věst. C 10, 15.01.2008, s. 2 k tématu již dříve zmiňované zelené knihy o obstavení bankovních účtů, na niž se odkazuje.

(3) Pro úplné objasnění smyslu této zelené knihy je třeba brát v úvahu nejen pracovní dokument Komise SEC(2006) 1341 ze dne 24. října 2006, ale také studii č. JAI/A3/2002/02 v jejím aktualizovaném znění ze dne 18. února 2004 Prof. Dr. Burkharda Hesle, ředitele Institutu srovnávacího mezinárodního práva soukromého Univerzity v Heidelbergu, jejíž text se nachází zde: http://europa.eu.int.comm/justice_home/doc_centr/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm.

(4) Úř. věst. C 10, 15.1.2008, s. 2.

(5) Jde o sdružení orgánů spravujících rejstříky nemovitostí vytvořené v roce 2006, které je v členských zemích sdružení (Anglie, Irsko, Litva, Nizozemí, Švédsko, Wales) prvním opatřením v oblasti přístupu k rejstříkům nemovitostí – internetová stránka: www.eulis.org.

(6) Nařízení Rady č. 1206/2001ze dne 28. května 2001, Úř. věst. L 174, 27.6.2001. V tomto smyslu se jeví jako obzvláště důležitá zejména otázka vzájemné komunikace mezi orgány ohledně jazykových rozdílů, která není v dostatečné míře řešena ustanovením článku 5 tohoto nařízení.

(7) Směrnice Rady č. 76/308/EHS ze dne 15.března 1976, Úř. věst. L 073, 19.3.1976.

(8) Tak, jak již bylo navrženo ve stanovisku z vlastní iniciativy CESE k tématu Evropská pravidla silničního provozu a registr automobilů, jehož zpravodajem byl zpravodaj tohoto stanoviska (Úř. věst. C 157, 28.6.2005, s. 34).