CS Úřední věstník Evropské unie C 88/37

Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výbor k návrhu nařízení Rady o zřízení Agentury Evropské unie pro základní práva – návrh rozhodnutí Rady, kterým se Agentura Evropské unie pro základní práva zmocňuje k výkonu činností v oblastech uvedených v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii

KOM (2005) 280 v konečném znění – 2005/0124-0125 (CNS)

(2006/C 88/10)

Dne 22. září 2005 se Rada, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci výše uvedené.

Specializovaná sekce „Zaměstnanost, sociální věci a občanství“, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 24. ledna 2006. Zpravodajem byl pan Sharma, spoluzpravodajkou byla paní Nouail Marlière.

Na 424. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 14. a 15. února 2006 (jednání ze dne 14. února 2006), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 94 hlasy pro, nikdo nebyl proti a 4 členové se zdrželi hlasování.

1. Stručný obsah dokumentu Komise

1.1 Cílem návrhu je rozšířit mandát Evropského střediska pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC) a vytvořit Agenturu Evropské unie pro základní práva, jak rozhodla Evropská rada dne 13. prosince 2003.

1.2 Hlavní rozdíl mezi stávajícími předpisy a těmito návrhy spočívá v tom, že v návrzích je rozšířen rozsah působnosti z oblasti rasismu a xenofobie, kromě regulačních systémů uznaných OSN, ILO, a Radou Evropy, na všechny oblasti základních práv uvedených v Listině, aniž jsou dotčeny oblasti, kterými se již zabývají jiné agentury Společenství.

1.3 Agentura se bude zabývat základními právy z hlediska implementace legislativy Unie jak v členských státech, tak v kandidátských zemích a potenciálních kandidátských zemích, které jsou zastoupeny v Agentuře. Kromě toho je Komise oprávněna agenturu požádat, aby předložila informace a analýzu týkající se třetích zemí, s nimiž Společenství uzavřelo dohodu o přidružení nebo dohodu obsahující ustanovení o dodržování lidských práv nebo s nimiž zahájilo či zamýšlí zahájit jednání o takových dohodách.

1.4 Cílem Agentury je poskytovat pomoc a odborné informace o otázkách základních práv příslušným institucím, orgánům, úřadům a agenturám Společenství a členských států při provádění práva Společenství, a tak je podporovat při přijímání opatření či rozhodování o dalším postupu v rámci jejich kompetencí v zájmu plného dodržování základních práv.

1.5 V rámci těchto tematických oblastí bude agentura zcela nezávisle sbírat a posuzovat údaje o praktickém dopadu opatření Unie na základní práva a údaje o správných postupech při dodržování a prosazování těchto práv; bude zaujímat stanoviska k politickému vývoji v oblasti základních práv; zvyšovat povědomí veřejnosti o všech textech a regulačních nástrojích, na které EU odkazuje, podporovat dialog s občanskou společností, koordinovat a vytvářet sítě s různými subjekty působícími v oblasti základních práv. Agentura nebude mít mechanizmus pro řešení stížností.

1.6 Návrh zmocňuje Agenturu k provádění činností v oblastech uvedených v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii.

2. Všeobecné poznámky

2.1 Výbor vítá rozhodnutí Evropské rady o založení Agentury Evropské unie pro základní práva (dále pouze „Agentura“) za účelem zlepšení dodržování zásad a praktických postupů Unie zakotvených v článku 6 Smlouvy o Evropské unii. Tak bude vytvořen mechanizmus pro monitorování základních práv v Unii, který by mohl sloužit pro zlepšení koordinace politiky základních práv prováděné členskými státy. V tomto návrhu Komise je mnoho, co by Výbor uvítal, především: — použití Listiny základních práv jako referenčního bodu pro mandát Agentury, tím se poprvé stanou sociální a kulturní práva neoddělitelnými a budou mít stejnou hodnotu. V této souvislosti má Agentura specifickou funkci včasného varování s ohledem na provádění sociálních práv, včetně ve vztazích EU s třetími zeměmi, — rozšíření rozsahu působnosti Agentury tak, aby obsahoval záležitosti týkající se policejní a právní spolupráce v trestních záležitostech na základě rozhodnutí Rady, — použití Agentury jako technického experta v souvislosti s řízením zahájeným podle článku 7 Smlouvy o Evropské unii, — navrhovaná opatření, která podporují nezávislost a veřejné zájmy ve správní radě, fóru a u předsedy, — účast kandidátských či potenciálních kandidátských zemí.

2.2 Výbor vítá odstavec 2 preambule navrhovaného nařízení, která uznává rozsah existujících práv na ochranu občanů i těch, kteří nejsou občany, uvnitř Unie. Preambule uvádí, že „Listina základních práv Evropské unie znovu potvrzuje práva vyplývající zejména z ústavních tradic a mezinárodních závazků společných členským státům, ze Smlouvy o Evropské unii, Smluv Společenství, Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, sociálních chart přijatých Společenstvím a Radou Evropy a z judikatury Soudního dvora Evropských společenství a Evropského soudu pro lidská práva.“ Výbor uznává, že je potřeba dosáhnout správné rovnováhy mezi bezpečností, zvláště protiteroristickými opatřeními, a ochranou a podporou lidských práv a základních svobod v Unii. V důsledku 11. září a nedávných pumových útoků v Madridu a Londýně mohou být lidská práva a základní svobody omezeny některými novými protiteroristickými opatřeními přijatými členskými státy. Avšak jedna z největších slabin evropské spolupráce v oblasti bezpečnosti je skutečnost, že tyto politiky zůstávají mimo rámec Společenství a jsou navrhovány především podle mezivládní metody (třetí pilíř EU). Úloha Evropské unie je proto velmi omezena. Proces rozhodování není dostatečně transparentní kvůli tomu, že je vyloučen Evropský parlament a Evropský soudní dvůr. Rozšíření pole působnosti nové Agentury tak, aby zahrnovala třetí pilíř EU (kapitola VI Smlouvy o EU) by bylo klíčovým prvkem pro udržení řádné rovnováhy mezi svobodou, bezpečností a právem v politikách EU (1).

2.3 Výbor respektuje odborné znalosti a současný monitorovací mechanizmus v Radě Evropy v oblasti lidských práv a základních svobod včetně vymahatelných sociálních práv revidované Evropské sociální charty Rady Evropy. Uznáváme také pravomoci Rady Evropy a Evropského soudu pro lidská práva při projednávání porušování lidských práv v souladu s různými konvencemi a mezinárodním právem, kde Agentura nemá tak velké pravomoci. Výraznější koordinace a spolupráce mezi Agenturou a Radou Evropy je proto prvořadá. Podobně jako Soudní dvůr Evropských společenství ve svých zprávách a rozhodnutích musí Agentura při interpretaci a uplatňování primárního a sekundárního práva EU vycházet z mezinárodních textů. Výbor opakuje svůj požadavek, aby EU přistoupila k Evropské úmluvě o lidských právech a k revidované evropské sociální chartě Rady Evropy, až EU získá nezbytné pravomoci.

2.4 Výbor je velmi znepokojen, že návrh nehájí nebo nepodporuje širší zastoupení ze strany organizované občanské společnosti ve správní radě a ve Fóru pro základní práva (dále pouze „fórum“). Bílá kniha o evropské správě naopak uvádí, že „občanská společnost hraje významnou úlohu tím, že dává občanům možnost spolurozhodování a poskytuje služby, které uspokojují potřeby lidí […] Občanská společnost vidí, že Evropa poskytuje dobrou platformu pro změnu politické orientace a společnosti. To nabízí reálnou možnost rozšířit diskusi o úloze Evropy. To je příležitost zapojit občany aktivněji do dosahování cílů Unie a nabídnout jim strukturovaný kanál pro zpětnou vazbu, kritiku a protesty. (2)“

2.5 Správní rada a fórum by se neměly skládat pouze z právníků a akademiků; měly by mít širší různorodé zázemí lidí, zvláště z nevládních organizací, od sociálních partnerů, kulturních, náboženských a humanistických organizací, které se zastávají skupin vyloučených ze společnosti a znevýhodněných skupin a hájí jejich základní práva.

3. Konkrétní připomínky

3.1 Právní základ pro zřízení Agentury EU pro základní práva

3.1.1 Je možno namítnout, že použití článku 308 Smlouvy o založení ES společně s rozhodnutím Rady podle hlavy VI nemusí být dostatečné k zajištění toho, aby Agentura měla kompetence v oblastech, kterých se týkají zákony Unie. Článek 308 Smlouvy o založení ES dává Společenství (ne Unii) pravomoc jednat jednomyslně při provádění odpovídajících opatření k dosažení cíle Společenství v situacích, kde tato pravomoc nebyla zakotvena ve Smlouvě o založení ES. Celkovým cílem Společenství je zajistit, aby její vlastní činnosti plně respektovaly základní lidská práva, ale k tomuto účelu nejsou v této Smlouvě zakotveny žádné zvláštní pravomoci.

3.1.2 Rada ve svém rozhodnutí navrhuje zmocnit Agenturu k tomu, aby prováděla své činnosti v oblastech uvedených v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii.

3.1.3 Výbor zdůrazňuje, že ochrana a podpora lidských práv jsou společnými hodnotami a cíli Unie, jak je to vyjádřeno v článku 6 odstavci 4 Smlouvy o EU, který říká, že „Unie si zajistí prostředky nezbytné pro dosažení svých cílů a pro provádění svých politik“. Proto Výbor žádá Radu, aby poskytla Agentuře nejsilnější právní základ kompetencí v souladu s článkem 6 odstavec 4 a zajistila, aby Agentura měla nezbytné pravomoci pro výkon svých funkcí.

3.2 Úkoly Agentury (článek 4)

3.2.1 Výbor doporučuje vložit do článku 2 ustanovení o tom, že jedním z cílů Agentury je formulovat doporučení, která mohou instituce, orgány, úřady a agentury Společenství a členských států používat při přijímání opatření a formulování směrů činností týkajících se základních práv a informovat o možnostech národních agentur hájících lidská práva vést soudní řízení na ochranu práv těch osob nebo skupin, jež jsou diskriminovány vnitrostátními právními předpisy nebo praktikami, které jsou v rozporu se zásadami právního státu. Agentura předloží výroční zprávu o provádění základních práv v EU a periodické zprávy týkající se vztahů s mezinárodními institucemi, zejména těmi, jež působí v oblasti obchodu a podpory rozvoje, a týkající se dohod o přistoupení a Dohody z Cotonou.

3.2.2 Výbor také doporučuje, aby Agentura byla požádána Evropským parlamentem, Radou nebo Komisí o vypracování hodnocení týkajícího se kompatibility mezi Listinou základních práv a všemi nově navrženými právními předpisy EU a politikou (včetně vnějších politik jako například obchod s rozvojovými zeměmi), nehledě na právo z vlastní iniciativy zahájit hodnocení jakéhokoliv tématu navržených evropských právních předpisů, ve shodě s jejími radami nebo na jejich návrh.

3.3 Oblasti činnosti (článek 5)

3.3.1 Zpětná vazba z konzultací ukázala, že 90 % konzultantů chtělo zajistit, aby se důraz na boj proti rasismu a xenofobii v Agentuře neztratil. Proto vítáme návrh Komise v článku 5 odstavec 1 písmeno b, aby Agentura vždy zahrnula rasismus a xenofobii do tématické oblasti svých činností ve víceletém rámci.

3.3.2 Avšak Výbor je toho názoru, že aby se Agentura zaměřila na boj proti rasismu a xenofobii v rozsahu článku 5 odstavec 1 písmeno b, měl by být ustaven zvláštní výbor pro rasismus a xenofobii v rámci správní rady, aby byl dán směr a přiděleny nezbytné prostředky.

3.4 Správní rada (článek 11)

3.4.1 Složení

Výbor dává přednost Agentuře přístupné všem a sjednocující všechny zainteresované strany a je toho názoru, že by se to mělo odrazit ve složení správní rady (3). Avšak Výbor má obavy, že navrhované nařízení nebude hájit zájmy nebo podporovat širší zastoupení ze strany organizované občanské společnosti ve správní radě.

V Bílé knize o evropské správě je stanoveno, že „Hospodářský a sociální výbor musí hrát důležitou úlohu při vytváření nového vztahu vzájemné zodpovědnosti mezi institucemi a občanskou společností v souladu se změnami článku 257 Smlouvy o ES dohodnutými v Nice.“ (4) V souladu s tímto prohlášením doporučujeme, aby jeden kandidát jmenovaný Evropským hospodářským a sociálním výborem byl členem správní rady.

3.4.2 Správní opatření

Výbor má obavy o nezávislost Agentury nejenom ve vztahu k institucím EU, ale i členským státům. Předcházející zkušenosti EUMC ukazují, že „práce střediska členské státy zneklidňovala, a proto se snažily zvýšit svůj vliv na vedení střediska“ (5). Vzhledem k tomu, že v mnoha případech to jsou členské státy jednající individuálně nebo kolektivně v Radě, u nichž je pravděpodobné, že poruší základní lidská práva při provádění zákonů EU, nová Agentura by měla být chráněna před politickými intervencemi ze strany členských států. Záruky by měly zahrnovat jmenování nezávislých členů správní rady.

Vedení Agentury musí být schopno čelit dohledu veřejnosti. V Bílé knize o evropské správě je zakotveno pět zásad dobré správy, a to: otevřenost, účast, odpovědnost, efektivita a soudržnost. Výbor doporučuje, aby správní rada byla jmenována otevřeným a transparentním postupem. Komise by měla předkládat pracovní profily členů správní rady členským státům. Proces výběru by měl být transparentnější díky šíření informací o výběru prostřednictvím veřejných inzerátů a také pomocí existujících národních a evropských sítí.

Komise má také za úkol schválit rozpočet (článek 19 odstavec 3) a pracovní plán nové Agentury (článek 5 odstavec 1). Aby byla zajištěna nezávislost Agentury, je třeba vytvořit mechanizmy k zajištění toho, pokud je to možné, aby byly dodrženy pařížské zásady OSN o národních institucích pro lidská práva.

3.4.3 Počet zasedání správní rady

Výbor doporučuje, aby se správní rada Agentury scházela víckrát než jednou do roka, a tak byla zaručena větší odpovědnost a účast členů rady.

3.5 Výkonná rada (článek 12)

Navrhovaná výkonná rada se bude skládat z předsedy, místopředsedy a dvou zástupců Komise. Podle našeho názoru je poměr členů Komise vysoký a mohlo by to být považováno za ústupek nezávislosti Agentury. Proto doporučujeme, aby počet členů správní rady byl zvýšen ze dvou na pět.

Výbor znovu zdůrazňuje, že výraznější koordinace a spolupráce mezi Agenturou a Radou Evropy je žádoucí, jak bylo zdůrazněno v odstavci 2.3, a naším prvotním cílem je vytvoření kultury lidských práv v Evropské unii. Výbor proto doporučuje, aby jeden z členů správní rady ve výkonné radě byl z Rady Evropy. Toto uspořádání by zajistilo součinnost Agentury a doplňující se roli mezi Agenturou a Radou Evropy.

3.6 Fórum pro základní práva (článek 14)

3.6.1 Výbor má obavy, že návrh nepodněcuje a nepodporuje širší reprezentaci organizované občanské společnosti ve fóru. Fórum by mělo mít široké zastoupení zainteresovaných stran, což jsou nevládní organizace, sociální partneři, kulturní, náboženské a humanistické organizace, které mají zájem na obraně lidských práv. Výbor doporučuje, aby alespoň jedna třetina členů fóra reprezentovala organizovanou občanskou společnost.

3.6.2 Nařízení navrhuje, aby předsedou fóra byl ředitel Agentury. Fórum by mělo být místem pro propagaci názorů správní rady jako celku a ne pouze ředitele. Proto by fóru měl předsedat předseda správní rady, aby se zajistilo úzké spojení mezi oběma orgány.

3.6.3 Odborné znalosti existující sítě nezávislých expertů v oblasti základních lidských práv by neměly zůstat nevyužity. Výbor doporučuje, aby síť nezávislých expertů byla ve fóru zastoupena.

3.7 Nezávislost a veřejný zájem (článek 15)

3.7.1 Aby byla zachována nezávislost Agentury, je třeba vytvořit mechanizmy k zajištění (pokud je to možné) dodržování pařížských zásad OSN o národních institucích pro lidská práva. Výbor proto doporučuje nahradit formulaci v článku 15 odstavec 1, který říká, že „Agentura plní své úkoly zcela nezávisle“ následující formulací: „Agentura plní své úkoly zcela nezávisle, přičemž dodržuje pařížské zásady OSN o národních institucích pro lidská práva.“

3.8 Finanční ustanovení (kapitola 5), článek 19 (Sestavování rozpočtu)

Výbor znovu připomíná pařížské zásady přiměřeného financování, aby Agentura měla prostředky pro provádění svých funkcí a činností. Toto financování by mělo Agentuře umožnit, aby dostatečně pokryla náklady na zaměstnance, prostory a program. Bez dostatečných záruk financování by Agentura byla vystavena politickému vlivu institucí EU a členských států.

3.8.1 Proto Výbor doporučuje, aby byl před článek 19 odstavec 1 vložen následující odstavec: „Agentura od Unie obdrží přiměřené finance na provádění svých funkcí v průběhu ročního rozpočtového cyklu. Agentura může výjimečně požádat o dodatečné prostředky na provádění speciálních nebo dodatečných úkolů, které nebyly zahrnuty do ročního rozpočtu.“

V Bruselu dne 14. února 2006. předsedkyně Evropského hospodářského a sociálního výbor Anne-Marie SIGMUND

(1) Stanovisko EHSV k tématu Haagský program – svoboda, bezpečnost, právo (zpravodaj pan Pariza Castaños) – Úř. věst. C 65, 17.3.2006, 15.12.2005.

(2) KOM(2001) 428 v konečném znění, s. 14-15.

(3) Stanovisko EHSV k tématu „Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie“ (zpravodaj: pan Sharma) CESE 1615/2003, odst. 3.3.3 (Úř. věst. C 80, 30.3.2004).

(4) Smlouva o ES z Nice, čl. 257, s. 15.

(5) Stanovisko EHSV k tématu „Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie“ (zpravodaj: pan Sharma) CESE 1615/2003, odst. 3.3.4 (Úř. věst. C 80, 30.3.2004).