CS    CS  KOMISE EVROPSKÝCH SPOLE ČENSTVÍ 
V Bruselu dne 21.04.2004 
KOM(2004) 279 v kone čném znění 
2004/0084 (COD) 
Návrh 
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 
o zavedení zásady rovných p říležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti 
zaměstnání a povolání 
(přepracované zn ění) 
  
(předložený Komisí) 
 
CS 2   CS ODŮVODNĔNÍ 
1. OBECNÉ ÚVAHY 
Cílem tohoto návrhu sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady je zjednodušit, modernizovat a 
zlepšit právní p ředpisy Spole čenství v oblasti rovného zacházení pro muže a ženy slou čením 
ustanovení sm ěrnic souvisejících s touto oblastí do jednoho dokumentu, čímž bude dosaženo 
větší srozumitelnosti a ú činnosti právních p ředpisů Společenství ve prosp ěch všech ob čanů. 
Tento návrh sm ěrnice také vychází z obecných souvi slostí nového právní ho a politického 
prostředí, jehož cílem je u činit Evropskou unii otev řenější, srozumiteln ější a relevantní pro 
každodenní život ob čanů.  
Rovné zacházení pro muže a ženy je základní zásadou Evropské unie. Tato zásada byla od 
počátku formulována v ustanoveních  primárních právních p ředpisů stanovených v Římské 
smlouvě, poté byla posilována následnými zm ěnami a nakonec se stala nedílnou sou částí 
sociální politiky Evropské unie. 
Zásada rovného zacházení se vyvinula ze samostatného ustanovení o stejné odm ěně za práci 
obsaženého v Římské smlouv ě až k velmi d ůležitému a dalekosáhlému acquis v oblasti 
rovnosti – je to rys, kter ý Evropu v mezinárodním m ěřítku posouvá do pop ředí. Článek 2 
Smlouvy o ES uznává rovnost muž ů a žen jako základní zásadu a jeden z cíl ů a úloh 
Společenství. Ustanovení čl. 3 odst. 2 Smlouvy o ES navíc Spole čenství ukládají zvláštní 
poslání, tj. podporovat rovnost muž ů a žen při všech jeho činnostech.  
Amsterodamská smlouva významn ě posílila primární právo a schopnost Evropské unie 
přijímat opat ření v oblasti rovných p říležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy 
stanovením zvláštního právní ho základu zákonodárným orgán ům Společenství (články 13, 
137, 141 Smlouvy o ES). Tyto vývoje Smlouvy jsou jasným zt ělesněním prohlášení Soudního 
dvora, že odstran ění diskriminace na základ ě pohlaví tvo ří součást základních práv. Soudní 
dvůr zdůraznil, že článek 141 (jako p ředtím v p řípadě bývalého článku 119 Smlouvy o ES) 
tvoří součást sociálních cíl ů Společenství, které není pouze hospodá řskou unií, ale má zárove ň 
společnými akcemi usilovat o zajišt ění sociálního pokroku a neustálé zlepšování životních a 
pracovních podmínek. Soudní dv ůr došel k záv ěru, že ekonomický cíl podle článku 141 
Smlouvy o ES je druhotný ve vztahu k sociálnímu  cíli podle stejného ustanovení, které je 
výrazem základního práva1.  
Charta základních práv Evropské unie, podepsaná v Nice dne 7. prosince 2000, rovn ěž 
v článku 23 uznává rovnost muž ů a žen jako základní zásadu. 
Značného pokroku bylo dosaženo rovn ěž v oblasti sekundárních právních p ředpisů. Stávající 
směrnice stanovily právní základ pro radikální zm ěny ve vnitrostátních právních p ředpisech, 
přístupech a postupech, zatímco Soudní dv ůr pomohl svou judikatu rou vyjasnit a dále 
rozvinout interpretaci a rozs ah zásady rovného zacházení.  
Od první sm ěrnice (75/117/EHS) o stejné odm ěně za práci, která byla p řijata na základ ě 
bývalého článku 100 v roce 1975 a která dále  provedla a použila bývalý článek 119 Smlouvy 
o ES, se rozsah zásady rovného zacházení rozší řil, aby se vztahoval na ostatní oblasti sociální 
politiky. V roce 1976  byla na základ ě bývalého článku 235 Smlouvy o ES p řijata druhá 
                                                 
1 Rozsudek Soudního dvora ze dne 10. února 2000. Deutsche Post AG v. Elisabeth Sievers (C-270/97) a 
Brunhilde Schrage (C-271/97). Spojené v ěci C-270/97 a C-271/97. Sb. rozh. 2000 s. I-00929. 
 
CS 3   CS směrnice, která se zabývá rovným zacházením, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, odbornému 
vzdělávání, postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky. V roce 1979 byla na základ ě 
bývalého článku 235 Smlouvy o ES p řijata třetí směrnice (79/7/EHS), která se týká 
postupného zavedení zásady rovného zacházení v oblasti sociálního zabezpe čení (zákonné 
systémy).  
V roce 1986 byly p řijaty další dv ě směrnice, jedna z nich na základ ě bývalých článků 100 a 
235 Smlouvy o ES ohledn ě systémů sociálního zabezpe čení pracovník ů (86/378/EHS) a 
druhá na základ ě bývalého článku 235 Smlouvy o ES o uplat ňování zásady rovného 
zacházení pro muže a ženy samostatn ě výdělečně činné včetně oblasti zem ědělství, a o 
ochraně v mateřství (86/613/EHS).  
Následující zm ěny Smlouvy umožnily p řijetí směrnic s novými právními základy a podle 
jiných postup ů, které kladou d ůraz mimo jiné na to, jakou úlo hu mohou hrát sociální partne ři 
v oblasti rovnosti, konkrétn ě směrnice týkající se ochrany t ěhotenství a mate řství (92/85/EHS) 
přijaté na základ ě bývalého článku 118A Smlouvy o ES a sm ěrnice týkající se rodi čovské 
dovolené (96/34/ES). Sm ěrnice 96/34/ES byla první sm ěrnicí, jež byla p řijata po první 
dohodě sociálních partner ů na úrovni Spole čenství dosažené po uzav ření Maastrichtské 
smlouvy podle Dohody o sociální politice p řipojené k Protokolu ( č. 14) o sociální politice 
připojenému ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství, a zejména čl. 4 odst. 2 této 
dohody. 
Po několika důležitých rozsudcích Soudní ho dvora se zdálo, že po v ěci Barber je nutné 
přijmout sm ěrnici 96/97/ES, kterou bude zm ěněna směrnice 86/378/EHS, aby byl zajišt ěn 
soulad mezi sm ěrnicí 86/378 a bývalým článkem 119 (nový článek 141) podle výkladu 
Soudního dvora v rozsudcích ve v ěci Barber a následujících rozsudk ů.  
Judikatura Soudního dvora a pot řeba účinnosti právních p ředpisů Společenství byly pro Radu 
podnětem k tomu, aby na základ ě návrhu Komise p řijala směrnici 97/80/ES týkající se 
důkazního b řemene podle Dohody o sociální politice p řipojené k Protokolu ( č. 14) o sociální 
politice p řiloženému ke Smlouv ě o založení Evropského spole čenství, a zejména čl. 2 odst. 2 
této dohody. 
Stávající sm ěrnice (se zm ěnami), které mají rozdílné právní základy, tvo ří silné legislativní 
prostředí. Není však pochyb o tom, že je t řeba je zaktualizovat a zjednodušit, aby se zajistila 
jejich větší jasnost a jistota v rámci rozší řené Evropské unie a aby se staly srozumiteln ějšími.  
Nedávná zm ěna směrnice 76/207/EHS p řijetím sm ěrnice 2002/73/ES podle zvláštního 
právního základu článku 141 odst. 3 Smlouvy o ES, je nž byl zaveden Amsterodamskou 
smlouvou, rovn ěž prokázala, že zákonodárný orgán je také p řesvědčen o nutnosti aktualizovat 
stávající sm ěrnice (z nichž n ěkteré jsou starší více než dvacet let). Sm ěrnice 2002/73/ES 
přihlíží k novým vývoj ům ve Smlouv ě (po Amsterodamské smlouv ě došlo k podstatnému 
zlepšení právních prost ředků, kterými se provádí zásada rovného zacházení a rovných 
pracovních podmínek sm ěrem k dosažení rovnosti muž ů a žen), judikatu ře Soudního dvora 
(která zna čně rozvinula zásadu rovného zacházení) a k p řijetí dalších podobných právních 
předpisů (směrnice 2000/43/ES a 2000/78/ES na základ ě článku 13 Smlouvy o ES). 
 
CS 4   CS V této souvislosti byly právní p ředpisy týkající se rovného zacházení pro muže a ženy 
označeny za prioritní politickou oblast pro zjednodušení, modernizaci a zlepšení2. Obecný cíl 
zjednodušení a zlepšení legislativního prost ředí je obzvláš ť relevantní v p řípadě právních 
předpisů týkajících se rovného zacházení, nebo ť muži a ženy coby jednotlivci jsou jimi p římo 
dotčeni a je nezbytné, aby m ěli k dispozici jasný výklad s vých individuálních práv.  
2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ A POSOUZENÍ DOPAD Ů 
V červenci 2003 zahájila Komise konz ultaci na webových stránkách3 s cílem vyzvat členské 
státy a ostatní zú častněné strany (sociální partnery, nevládní  organizace, ženská  sdružení, jakož i 
jednotlivé osoby), aby k iniciativ ě Komise p ředložily svá stanoviska. Konzultace vycházela 
z dokumentu stanovujícího t ři možnosti, kterých by mohlo být využito v rámci procesu 
zjednodušení, modernizace a zlepšení právních p ředpisů v oblasti rovného zacházení pro muže a 
ženy. Od členských stát ů, sociálních partner ů, institucí pro rovné zacházení a nevládních 
organizací bylo doru čeno třicet odpov ědí. Připomínky byly v zásad ě konstruktivní. V ětšina 
odpovědí obsahovala stanovisko, že zj ednodušení, modernizace a zlep šení jsou nezbytné. Vlády, 
které odpov ěděly, jakož i zú častněné strany z pr ůmyslu, obchodu a svob odných povolání obecn ě 
požadovaly p řístup, který by znamenal menší zm ěny, zatímco zástupci zam ěstnanců a nevládní 
organizace by uvítali dalekosáhlejší zm ěny legislativního rámce Spole čenství. 
Neformální sch ůzka s odborníky ze členských stát ů, přistupujících zemí a stát ů ESVO se 
uskutečnila dne 3. října 2003. Na sch ůzce byly hloub ěji objasněny možnosti p říslušných politik, 
které byly následn ě podrobn ě projednány. Iniciativa Komise vyjasnit a zjednodušit právní 
předpisy Spole čenství a zárove ň zachovat acquis byla obecn ě přijata jako správný p řístup. 
Někteří účastníci se vy slovili pro čistou kodifikaci, zatímco jiní byli více naklon ěni mírným 
změnám přepracováním stávajících právních p ředpisů a někteří upřednostňovali dalekosáhlejší 
přístup. Zdůrazněn byl význam plného zachování sou časného acquis a sou časného za členění 
pouze těch rozsudk ů Soudního dvora, které p ředstavují dob ře zavedenou jurisprudenci.  
Neformální vým ěna stanovisek prob ěhla rovněž se sociálními partnery zastoupenými na úrovni 
EU (UNICE, CEEP, UEAPME, ETUC).  
Dne 19. října 2003 p řijal poradní výbor Komise pro rovné p říležitosti stanovisko k této 
problematice a vyjasnil, že vzhledem k charakteru výboru a statusu jeho členů nevyjadřuje 
stanovisko postoj vlád členských stát ů, ani je nezavazuje. Stanovisko vyznívá ve prosp ěch nové 
přepracované sm ěrnice, včetně směrnice o mate řství. Zástupci UNIC E, UEAPME a CEEP 
zaujali odlišný postoj, jenž je p řiložen ke stanovisku, ve prosp ěch zjednodušení bez provedení 
úprav stávajících právních p ředpisů. 
Útvary Komise se rovn ěž zabývaly rozší řeným posouzením dopad ů (připojené jako p říloha).  
S ohledem na komplexní analýzu možností pro zlepšení legislativního rámce ES v oblasti 
rovného zacházení se zdá, že požadavky aktualiz ace, zjednodušení, modernizace a zlepšení 
acquis Spole čenství v této oblasti by nejlépe splnila nová p řepracovaná sm ěrnice. Z toho 
důvodu se navrhuje p ředložit sm ěrnici: 
                                                 
2 Sd ělení Komise Rad ě, Evropskému parlamentu a Evropskému hospodá řskému a sociálnímu výboru ze 
dne 24. ledna 2003 „Aktualizace a zjednodušení acquis Spole čenství“, KOM(2003)71v kone čném 
znění. 
3 http://europa.eu.int/comm/employment_social/news/2003/jul/consultation_en.html. 
 
CS 5   CS – která bude p ředstavovat jeden souvislý dokument na základ ě konsolidovaných 
směrnic, jasn ě strukturovaných do r ůzných kapitol s horizontálními a zvláštními 
ustanoveními a jednotnými definicemi. Její zn ění bude odrážet souvislost mezi 
různými aspekty rovného zacházení a ukáže, ja k jsou spolu tyto aspekty na základ ě 
společných zásad propojeny, 
– která bude odrážet us tálenou judikaturu, čímž přispěje k právní jistot ě a jasnosti, 
– která bude jasn ě odrážet použití horizontálních ustanovení sm ěrnice 2002/73/ES a 
směrnice týkající se zm ěny důkazního b řemene v p řípadech diskriminace na základ ě 
pohlaví, pokud jde o stejnou odm ěnu za práci a systémy sociálního zabezpe čení 
pracovník ů,  
– která bude nezbytnou p odporou k urychlení ú činného provád ění rovného zacházení 
za účelem dosažení cíl ů sociálně-ekonomických politik Spole čenství. 
Tento návrh odráží možnost, p ři které by byly slou čeny všechny sm ěrnice, které provád ějí 
zásadu stejné odm ěny za práci pro muže a ženy (v četně rovného zacházení v systémech 
sociálního zabezpe čení pracovník ů), jakož i sm ěrnice týkající se rovného zacházení pro muže 
a ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání, postupu v zam ěstnání a o 
pracovní podmínky, a sm ěrnice týkající se d ůkazního b řemene. 
Tento návrh slouží n ěkolika účelům: v zájmu srozumitelnosti a jasnosti je vyjád řen jediným 
nástrojem, zefektiv ňuje provád ění zásady stejné odm ěny za práci pro muže a ženy, pokud jde 
o zaměstnání a povolání, a za členěním judikatury Soudního dvora zlepšuje v t ěchto oblastech 
acquis. 
3. OPAT ŘENÍ STANOVENÁ V NÁVRHU SM ĚRNICE 
Z obecného hlediska je cílem sou časného návrhu sm ěrnice Evropského parlamentu a Rady 
provádět zásadu rovného zacházení ve v ěcech, na které se vztahovaly p ředchozí sm ěrnice, 
nyní spojené do jednoho zn ění. Za tímto ú čelem je cílem návrhu: 
- zajištění provád ění a používání zásady rovných p říležitostí a rovného zacházení pro muže a 
ženy ve v ěcech týkajících se p řístupu k zam ěstnání, odborného vzd ělávání, postupu 
v zaměstnání a pracovních podmínek, v četně zásady stejné odm ěny za stejnou práci nebo za 
práci stejné hodnoty, a 
- zajištění toho, aby opat ření přijatá členskými státy k provád ění zásad stejné odm ěny a 
rovného zacházení byla ú činnější, aby umožnila všem osobá m, které se cítí poškozeny 
v důsledku neuplatn ění těchto zásad, prokázat/hájit svá práva soudní cestou, p řípadně po 
využití opravných prost ředků u jiných p říslušných orgán ů. 
Základní zm ěny současného návrhu jsou:  
- začlenění judikatury Evropského s oudního dvora týkající se zejména: 
 
CS 6   CS - stejné odm ěny za práci p řipisované jedinému zdroji – rozsudky ve v ěcech Lawrence a 
Allonby4 - (viz článek 4 sou časného návrhu a 9. bod od ůvodnění); 
- rovného zacházení a d ůchodových systém ů pro státní ú ředníky – judikatura Soudního dvora 
v rozsudcích Beune, Evrenopoulos a Niemi5 – (viz čl. 6 odst. 2 sou časného návrhu a 12. bod 
odůvodnění); 
- vyjasnění rozšíření ochrany t ěhotných zam ěstnankyň na všechny pracovní podmínky a ne 
pouze na jejich právo na návrat na st ejné nebo rovnocenné pracovní místo – zm ěny zavedeny 
čl. 1 bodem 2 odst. 7 sm ěrnice 2002/73/ES, kterým byl nahrazen článek 2 sm ěrnice 
76/207/EHS v souladu s judikaturou Evropského soudního dvora – (viz čl. 15 odst. 1 a 2 
současného návrhu);  
- použití definic podle sm ěrnice 2002/73/ES na všechny obl asti, na které se vztahuje 
předložený návrh (viz článek 2 sou časného návrhu a 5. bod od ůvodnění); 
- rozšíření předpisů týkajících se d ůkazního b řemene na všechny oblasti, které spadají do 
podstatné oblasti p ůsobnosti návrhu - tím se zajistí ú činnost zásady rovného zacházení (jak je 
vidět z analogie týkající se nediskriminace v článku 13 sm ěrnic) – (viz článek 20 sou časného 
návrhu); 
- rozšíření ustanovení týkajících se ochra ny práv ze strany sdružení s oprávn ěným zájmem, 
zavedených sm ěrnicí 2002/73/ES, na ostatní oblasti, na které se vztahuje p ředložený návrh – 
v souladu se zm ěnami podle sm ěrnice 2002/73/ES (viz čl. 17 odst. 2 sou časného návrhu); 
- rozšíření ustanovení objas ňujícího otázku vnitrostátních p ředpisů týkajících se lh ůt pro 
vymáhání práva na všechny ostatní oblasti, na které se vztahuje p ředložený návrh – v souladu 
s článkem 6 sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění směrnice 2002/73/ES – (viz čl. 17 odst. 3 
současného návrhu); 
- rozšíření judikatury týka jící se sankcí na všechny oblas ti, na které se vztahuje p ředložený 
návrh – v souladu se zm ěnami podle sm ěrnice 2002/73/ES – (viz články 18 a 26 sou časného 
návrhu); 
- rozšíření předpisů týkajících se subjekt ů pověřených podporou rovného zacházení, jakož i 
ustanovení týkajících se sociální ho dialogu na všechny ostatní obla sti, na které se vztahuje 
předložený návrh – v souladu se zm ěnami podle sm ěrnice 2002/73/ES – (viz články 21 až 23 
současného návrhu);  
- rozšíření závazku týkající ho se podpory rovného p řístupu k muž ům a ženám na všechny 
oblasti rovného zacházení, na které se vztahuje p ředložený návrh – v souladu s čl. 3 odst. 2 
Smlouvy o ES a čl. 1 odst. 1a sm ěrnice 76/207/EHS, vloženým čl. 1 odst. 1 sm ěrnice 
2002/73/ES (viz článek 29 sou časného návrhu); 
- zavedení doložky o op ětovném p řezkumu – jedná se o standardní doložku – (viz článek 32 
současného návrhu). 
                                                 
4 Rozsudky Soudního dvora ze dne 17. zá ří 2002. V ěc C-320/00 A. G. Lawrence a ostatní v. Regent 
Office Care Ltd, Commercial Catering Group a Mitie S ecure Services Ltd. Sbírka rozhodnutí 2002, s. I-
07325 a v ěc C-256/01 Allonby. 
5 Rozsudky Soudního dvora ze dne 28. zá ří 1994, věc C-7/93 Beuene, Sb. rozh. 1994, s. I-4471; ze dne 
17. dubna 1997, v ěc C-147/95 Evrenopoulos, Sb. rozh. 1997, s. I-2057; a ze dne 12. zá ří 2002, věc C-
351/00 Neimi, Sb. rozh. 2002, s. I-07007. 
 
CS 7   CS Návrh je roz členěn do pěti hlav následovn ě.  
HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ  
V této hlav ě je specifikován cíl ná vrhu, kterým je zajišt ění používání zásady rovných 
příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy ve v ěcech zaměstnání a povolání. 
Tato hlava rovn ěž stanoví použití definic (p římá a nep římá diskriminace a obt ěžování a 
sexuální obt ěžování) obsažených ve sm ěrnici 2002/73/ES pro v ěci, na které se vztahují ostatní 
směrnice nyní spojené v návrhu. Ob sahuje také definici odm ěny za práci obsaženou v čl. 141 
odst. 2 Smlouvy o ES, jakož i definici systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů obsaženou 
ve směrnici 86/378/EHS ve zn ění směrnice 96/97/ES. 
Tento návrh sm ěrnice, pokud jde o osobní oblast p ůsobnosti, se použije na veškeré výd ělečně 
činné obyvatelstvo a na osoby, které uplat ňují svůj nárok. 
HLAVA II ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ  
Tato hlava zahrnuje t ři kapitoly, z nichž jedna se zabývá zásadou stejné odm ěny za stejnou 
práci nebo za práci stejné hodnoty, druhá zásad ou rovného zacházení v systémech sociálního 
zabezpečení pracovník ů a třetí zásadou rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o 
přístup k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání, postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky.  
Kapitola 1 Zásada stejné odm ěny za práci  
Tato kapitola odpovídá základním ustanovením sm ěrnice 75/117/EHS. Zahrnuje rovn ěž 
nedávnou judikaturu Soudního dvora6. Je třeba poznamenat, že ode dne 8. dubna 1976 (datum 
rozsudku ve v ěci Defrenne II )7 trvá Evropský soudní dv ůr na tom, že bývalý článek 119 
Smlouvy o ES (nový článek 141 Smlouvy o ES) o stejné odm ěně za práci je ustanovení 
s přímou působností. Od roku 1970 (od rozsudku ve v ěci Defrenne 1 )8 vytvářel Soudní dv ůr 
svou judikaturu týka jící se stejné odm ěny za práci vyjas ňováním oblasti p ůsobnosti bývalého 
článku 119 Smlouvy o ES, jakož i sm ěrnice 75/117/EHS.  
V této souvislosti se zd á, že sekundární právní p ředpisy týkající se uplat ňování zásady stejné 
odměny za práci, tj. sm ěrnice 75/117/EHS týkající se stejné odm ěny za práci, v sou časné 
době plně neodráží nedávnou judikaturu Evropského soudního dvora. Zrušení sm ěrnice 
75/117/EHS a její nahrazení jedinou novou p řepracovanou sm ěrnicí na základ ě předloženého 
návrhu by vyjasnilo obsah zásady stejné odm ěny za práci, jelikož nová sm ěrnice by pln ě 
odrážela výklad odm ěny za práci, jak je stanovena ve Smlouv ě o ES, a její výklad Evropským 
soudním dvorem. Toho se dosáhne za členěním rozsudk ů ve věcech Allonby9 a Lawrence10 do 
článku 4 této sm ěrnice. Krom ě toho je pojem odm ěny za práci ve vztahu k d ůchodovým 
                                                 
6 Rozsudky Soudního dvora ze dne 17. zá ří 2002. V ěc C-320/00 A. G. Lawrence a ostatní v. Regent 
Office Care Ltd, Commercial Catering Group a Mitie S ecure Services Ltd. Sbírka rozhodnutí 2002, s. I-
07325 a v ěc C-256/01 Allonby. 
7 Rozsudek ze dne 8. dubna 1976. V ěc C-43/75, Sb. rozh. 1976, s. 455. 
8 Rozsudek ze dne 25. kv ětna 1971. V ěc C-80/70 Defrenne v. belgický stát, Sb. rozh. 1971, s. 445. 
9 Rozsudek ze dne 13. ledna 2004. 
10 (2002) Sb. rozh. I-7325. 
 
CS 8   CS systémům pro státní ú ředníky, jak je vyjád řeno ve věcech Niemi11 a Beune12, kodifikován 
v článku 6 sou časné směrnice.  
Je třeba upozornit na t o, že pododstavec c) čl. 1 bodu 3 odst. 1 sm ěrnice 2002/73/ES již 
stanoví, že uplat ňování zásady rovného zacházení znamená vylou čení jakékoli p římé nebo 
nepřímé diskriminace na základ ě pohlaví ve ve řejném i soukromém sektoru, v četně 
veřejnoprávních subjekt ů, pokud jde mimo jiné o odm ěnu za práci, jak stanoví sm ěrnice 
75/117/EHS.  
Tuto judikaturu, která již tvo ří součást acquis Spole čenství, lze shrnout takto: 
- Práce stejné hodnoty  
Soudní dv ůr uvedl, že čl. 141 odst. 1 stanoví zásadu, že za stejnou práci nebo práci stejné 
hodnoty musí náležet stejná odm ěna, bez ohledu na to, zda práci vykonává muž nebo žena. 
Aby byla použitelná, p ředpokládá tato zásada, že zam ěstnanci a zam ěstnankyně se nacházejí 
ve srovnatelných situacích.  
V tomto ohledu nebrání zásada stejné odm ěny za práci stanovená v bývalém článku 119 
Smlouvy o ES tomu, aby byla paušální platba hrazena výlu čně zaměstnankyním, které jsou na 
mateřské dovolené, kdy je platba ur čena k vyvážení pracovních nevýhod plynoucích pro tyto 
pracovníky v d ůsledku toho, že nepracují13; jejich zvláštní situaci totiž nelze kv ůli mateřství 
srovnávat se situací mužských pracovník ů. 
Soudní dv ůr se při několika příležitostech usnesl, že ur čení stejné hodnoty zahrnuje porovnání 
práce zam ěstnankyně a jejího mužského prot ějšku na základ ě požadavk ů kladených na 
pracovníky p ři vykonávání úkol ů, jako jsou schopnosti, úsilí a odpov ědnost, nebo na základ ě 
vykonávané práce a charakteru úkol ů, které práce, která má být vykonána, zahrnuje. 
Soudní dv ůr vytvořil kritérium porovnatelnosti s ohledem na zásadu stejné odm ěny za práci 
pro muže a ženy. Podle Soudního dvora14 
- se článek 141 Smlouvy o ES a sm ěrnice 75/117/EHS použijí na systémy odm ěňování za 
úkolovou práci, ve kterých odm ěna závisí zcela nebo ve velké mí ře na individuálním výkonu 
každého pracovníka. 
- zásada stejné odm ěny za práci pro muže a ženy stanovená v článku 141 Smlouvy o ES a 
článku 1 sm ěrnice 75/117/EHS znam ená, že pouhé zjišt ění toho, že v systému odm ěňování za 
úkolovou práci je pr ůměrná odm ěna skupiny pracovník ů tvořené převážně z žen 
vykonávajících ur čitý druh práce znateln ě nižší než pr ůměrná odměna skupiny pracovník ů 
tvořené převážně z mužů vykonávajících jiný druh práce se stejnou hodnotou, není dosta čující 
k prokázání diskriminace, pokud jde o odm ěnu za práci. Ovšem v p řípadech, kdy v systému 
odměňování za úkolovou práci, ve kt erém se individuální odm ěna skládá z prom ěnné složky 
v závislosti na výkonu každého jednotlivého pracovníka a pevné složky lišící se podle 
                                                 
11 (2002) Sb. rozh. I-7007. 
12 (2002) Sb. rozh. I-4471. 
13 Rozsudek Soudního dvora ze dne 16. zá ří 1999 ve v ěci C-218/98, Oumar Dabo Abdoulaye a ostatní v. 
Régie nationale des usines Renault SA., Sb. rozh. 1999 I, s. 5723. 
14 Rozsudek Soudního dvora ze dne 31. kv ětna 1995 ve v ěci C-400/93 Specialarbejderforbundet i 
Danmark v. Dansk Industri, d říve Industriens Arbejdsgivere, jednající za Royal Copenhagen A/S., Sb. 
rozh. 1995 I, s. 1275. 
 
CS 9   CS dotčené skupiny pracovník ů, není možné rozpoznat faktory, které vedly k ur čení 
vyměřovacích sazeb nebo jednotek používaných k výpo čtu proměnné složky odm ěny, může 
být zaměstnavatel povinen prokázat, že zjišt ěné rozdíly nejsou zp ůsobeny diskriminací na 
základě pohlaví. 
- pro účely srovnání pr ůměrné odměny za práci dvou skupin pracovník ů odměňovaných za 
úkolovou práci, které má být provedeno ohledn ě zásady stejné odm ěny za práci pro muže a 
ženy, se vnitrostátní soud musí  ujistit o tom, že tyto dv ě skupiny zahrnují všechny 
pracovníky, u kterých se má s p řihlédnutím na řadu faktor ů jako charakter práce, požadavky 
na vzdělávání a pracovní podmínky za to, že jsou ve sr ovnatelné situaci, a že se tyto skupiny 
týkají relativn ě velkého po čtu pracovník ů a tím je zaru čeno, že rozdíly nejsou zp ůsobeny čistě 
náhodnými nebo krátkodobými faktory ne bo rozdíly v individuálním výkonu dot čených 
pracovník ů. 
Soudní dv ůr rovněž trval na tom, že „v p řípadech skute čné diskriminace spadající do 
působnosti p římého používání článku 119 by se porovnání m ěla dotýkat podobností, které 
mohou být u činěny na základ ě konkrétních posudk ů práce skute čně provedené zam ěstnanci 
různého pohlaví v rámci stejného podniku nebo služby.“15 
Nedávno16 ovšem Soudní dv ůr uvedl, že „v této spojitosti není ve zn ění čl. 141 odst. 1 
Smlouvy o ES stanoveno nic, co by poukazovalo  na to, že použitelnost tohoto ustanovení se 
omezuje na situace, kdy pracu jí muži a ženy pro stejného zam ěstnavatele“. Soudní dv ůr se 
usnesl, že na zásadu zavedenou tímto článkem by se mohlo odvolávat p řed vnitrostátními 
soudy, zejména v p řípadech diskriminace, která vyplývá p římo z právních p ředpisů nebo 
kolektivních pracovních smluv, jakož i v p řípadech, ve kterých je práce vykonávána ve 
stejném podniku nebo služb ě, bez ohledu na to, zda je daný podnik nebo služba soukromá 
nebo veřejná (viz mimo jiné Defrenne II, odstavec 40; v ěc 129/79 Macarthys [1980] Sb. rozh. 
1275, odstavec 10; v ěc 96/80 Jenkins [1981] Sb. rozh. 911, odstavec 17). V p řípadech, ve 
kterých však zjišt ěné rozdíly v odm ěně pracovník ů, kteří vykonávají stejnou práci nebo práci 
stejné hodnoty, nemohou být p řipsány jedinému zdroji, neexis tuje žádný orgán, který by byl 
odpovědný za nerovnost a který by mohl znovu nastolit rovné zacházení. Taková situace 
nespadá do p ůsobnosti čl. 141 odst. 1 Smlouvy o ES. Práce a odm ěna těchto pracovník ů proto 
nemůže být srovnávána na základ ě tohoto ustanovení. 
Proto Soudní dv ůr výše uvedenou judikaturou za vedl nový prvek, který za ú čelem porovnání 
práce stejné hodnoty p řesahuje kritéria stejného podniku nebo stejné služby, a sice pojem 
jediného zdroje. Pokud zjišt ěné rozdíly v odm ěně pracovník ů různého pohlaví, kte ří 
vykonávají stejnou práci nebo práci stejné hodnoty, nemohou být p řipisovány jedinému 
zdroji, nespadají do p ůsobnosti čl. 141 odst. 1 Smlouvy o ES17. Současný návrh kodifikuje 
tuto judikaturu. 
- Hodnocení a klasifikace prací  
                                                 
15 Rozsudek ve v ěci C-129/79, McCarthy Ltd v. Wendy Smith, Sb. rozh. 1980, s. 1275, rozsudek 
Soudního dvora ze dne 30. b řezna 2000, Jämställdhetsombudsmannen v. Örebro läns landsting. 
Srovnání odm ěny porodní asistentky s odm ěnou technika kliniky – s p řihlédnutím k p říplatku a ke 
snížení pracovní doby za nevýhodnou pracovní dobu. V ěc C-236/98, Sb. rozh. 2000 I, s. 2189. 
16 Rozsudek Soudního dvora ze dne 17. zá ří 2002. V ěc C-320/00 A. G. Lawrence a ostatní v. Regent 
Office Care Ltd, Commercial Catering Group a Mitie Secure Services Ltd., Sb. rozh. 2002 I, s. 7325 . 
17 Nedávno potvrzeno ve v ěci Allonby, C-256/01. 
 
CS 10   CS Směrnice 75/117/EHS ve svém článku 1 stanoví, že „zejména pokud se pro stanovení odm ěny 
používá systém klasifikace prací, musí být zalo žen na stejných kritériích pro muže i pro ženy 
a musí být sestaven tak, aby vylou čil diskriminaci na základ ě pohlaví“. 
Soudní dv ůr stanovil svou judikaturou, zejména v rozsudku ve v ěci C-237/85, Gisela Rumler 
v. Dato Druck GmbH, tyto t ři hlavní zásady, které vyplývají z čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 
75/117/EHS a týkají se klasifikace prací: 
a) „Kritéria, kterými se řídí klasifikace výše odm ěny, musejí zajistit, aby za objektivn ě 
stejnou práci p říslušela stejná výše odm ěny, bez ohledu na to, zda ji vykonává muž nebo žena. 
b) O formu diskriminace na základ ě pohlaví v rozporu se sm ěrnicí se jedná, pokud se p ři 
určení, v jakém rozsahu je práce náro čná, namáhavá nebo t ěžká, vychází z hodnot, které 
odpovídají pr ůměrnému výkonu pracovník ů pouze jednoho pohlaví. 
c) Aby systém klasifika ce prací nebyl jako celek di skriminující, musí zohled ňovat kritéria, 
s ohledem na n ěž mohou být za zvláš ť schopné pokládáni pracovníci obou pohlaví, pakliže to 
umožní charakter činností, které mají být v podniku vykonávány. 
Tyto hlavní zásady stanovují, že v souladu s čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 75/117/EHS podle 
judikatury Soudního dvora musí být systém klas ifikace prací formální , analytický, založený 
na skutečnostech a nediskriminující.  
Nedávno objasnil Soudní dv ůr svou judikaturu týkající se kl asifikace prací a práce stejné 
hodnoty v rozsudku18 ze dne 26. června 2001 ve v ěci Brunnhofer : 
- skutečnost, že zam ěstnankyně, která tvrdí, že je ob ětí diskriminace na základ ě pohlaví, a její 
mužský prot ějšek jsou v kolektivní smlouv ě platné pro jejich zam ěstnanecký pom ěr 
klasifikováni do stejné pr acovní kategorie, neposta čuje jako takový k záv ěru, že tito dva 
dotčení zaměstnanci vykonávají stejnou práci nebo pr áci se stejnou hodnotou ve smyslu 
článku 141 Smlouvy o ES a článku 1 sm ěrnice 75/117/EHS, nebo ť tato skute čnost je pouze 
jedním z více aspekt ů pro spln ění tohoto kritéria; 
- rozdílná odm ěna může být ospravedln ěna okolnostmi, ke kterým nebylo p řihlédnuto v 
kolektivní smlouv ě platné pro dot čené zaměstnance, pokud se jedná o objektivní d ůvody, 
které nesouvisejí s di skriminací na základ ě pohlaví a jsou v s ouladu se zásadou 
proporcionality;  - v případě práce odm ěňované podle časových sazeb nem ůže být rozdílná odm ěna dvou 
zaměstnanců rozdílného pohlaví za stejnou práci nebo práci stejné hodnoty v dob ě jejich 
přijetí do zam ěstnání ospravedl ňována faktory, které vyjdou na jevo teprve po nástupu 
dotčených zam ěstnanců do zaměstnání a které mohou být posouzeny až tehdy, když je 
pracovní smlouva pln ěna, jako nap říklad rozdílem v individuální pracovní kapacit ě dotčených 
osob nebo v efektivit ě práce konkrétního zam ěstnance v porovnání s jeho kolegou. 
Definice odm ěny pro účely čl. 141 odst. 2
 
Soudní dv ůr opakovan ě trval na tom, že pojem odm ěny ve smyslu druhého odstavce bývalého 
článku 119 Smlouvy o ES zahrnuj e všechny dávky, v hotovosti nebo v naturáliích, sou časné 
                                                 
18 Rozsudek ze dne 26. června 2001 ve v ěci C-381/99, Brunnhofer, Sb. rozh. I 2001, s. 4961. 
 
CS 11   CS nebo budoucí, za p ředpokladu, že je zam ěstnavatel pracovníkovi na základ ě zaměstnaneckého 
poměru alespoň nepřímo poskytne.19 
Individuální p říplatky k základní odm ěně (Handels v. Danfoss)20 a příplatky k základní a 
minimální odm ěně na základ ě zařazení do mzdových t říd podle odsloužených let (Nimz)21 
spadají do p ůsobnosti bývalého článku 119 Smlouvy o ES. V rozsudku ze dne 4. června 1992 
(Bötel22) bylo uvedeno, že placené volno zam ěstnance na částečný pracovní úvazek, který se 
účastní školení odborové rady, p ředstavuje odm ěnu. „Příspěvky na domácnost“ jsou zahrnuty 
pod pojmem odm ěny (Evropská komise v. Lucembursko).23 Dávky, které se vypo čítávají v 
penězích, jako nap říklad vyplácení mzdy v dob ě nemoci, p ředstavují odm ěnu (Rinner-
Kuhn).24 Jako odm ěna byl krom ě toho zařazen peněžní výpočet pro pracovní volno z d ůvodu 
školení odborové rady (Bötel). D ůchody, příspěvky na cestování po nástupu do d ůchodu a 
ujednání o odstupném byly ozna čeny za odm ěnu (Garland, Barber25). V důsledku toho by 
mohly pod pojem odm ěny spadat všechny p římé platby, které dopl ňují základní mzdu. To by 
zahrnovalo rovn ěž příplatky za sm ěnu, přesčasové hodiny a všechny formy odm ěn 
odvozených od hodnocení a výkonu pracovník ů. 
Použití bývalého článku 119 na systémy sociálního zabezpe čení bylo p ředmětem rozhodnutí o 
předběžné otázce ve v ěci 80/70 Defrenne v. belgický stát26. V rozsudku v této v ěci Soudní 
dvůr objasnil své stanovisko a rozhodl, že zákonné systémy sociálního zabezpe čení jsou 
vyňaty z pojmu „ostatní odm ěny“ bývalého článku 119 (nový čl. 141 odst. 2). Soudní dv ůr se 
po závěrech generálního advokáta  usnesl, že pojem odm ěny vyplácené p římo nebo nep římo, v 
hotovosti nebo v naturáliích, nem ůže zahrnovat dávky ze zákonných systém ů sociálního 
zabezpečení, které neobsahují prvek dohody v rámci podniku nebo dot čeného pracovního 
odvětví a které jsou povinné pro všeobecné kategorie pracovník ů. Soudní dv ůr upozornil na 
to, že na financování t ěchto systém ů se pracovníci, zam ěstnavatelé a ve řejné orgány podílejí 
v takové mí ře, která je ur čena spíše úvahami sociální politiky než zam ěstnaneckým pom ěrem 
mezi pracovníky a zam ěstnavateli. Z t ěchto důvodů dospěl Soudní dv ůr k závěru, že „ostatní 
odměny“ nemohou být chápány tak, že by zahr novaly také dávky vyplácené ze zákonných 
systémů sociálního zabezpe čení. Na druhé stran ě však z těchto úvah vyplývá, že sem spadají 
zvláštní systémy jako podnikové systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů, neboť to jsou 
právě tyto systémy, které nejsou p římo upraveny zákonem. Systémy obsahují prvek dohody 
v rámci podniku nebo pracovního odv ětví, nejsou povinné pr o všeobecné kategorie 
pracovník ů, nýbrž pouze pro kategorie zastoupené  v daném podniku nebo pracovním odv ětví, 
a jsou financované zam ěstnavateli nebo pracovníky, kte ří k nim p římo přispívají, p řičemž 
jejich příspěvek závisí na finan čních požadavcích systém ů a ne na sociáln ě politických 
úvahách. 
V roce 1986 ve v ěci 170/84 Bilka-Kaufhaus v. Weber27 potvrdil Soudní dv ůr implicitní nález 
obsažený ve výše uvedeném rozsudku ve v ěci Defrenne I28, že totiž mimo p ůsobnost 
bývalého článku 119 Smlouvy o ES jsou pouze dávky ze zákonného systému sociálního 
                                                 
19 Rozsudek ze dne 17. kv ětna 1990 ve v ěci C-262/88, Barber, Sb. rozh. 1990, s. 1889. 
20 Rozsudek ze dne 17. října 1989 ve v ěci C-109/88, Danfoss, Sb. rozh. 1989, s. 3199. 
21 C-184/89, Nimz v. Freie und Hansestadt Hamburg, Sb. rozh. 1991, s. 322. 
22 C-360/90, Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin v. Bötel. 
23 C-58/81 Sb. rozh. s. 2175. 
24 C-171/88, Rinner-Kuhn v. Spezial-Gebäudreinigung, Sb. rozh. 1989, s. 2743. 
25 C-262/88 Barber, Sb. rozh. 1990, s. I 1889. 
26 C-80/70, Defrenne I Sb. rozh. 1971, s. 455. 
27 C-170/84, Sb. rozh. 1986, s. 1607. 
28 Sb. rozh. 1971, s. 445, v ěc 80/70 Defrenne v. belgický stát („Defrenne I“). 
 
CS 12   CS zabezpečení. Soudní dv ůr se proto usnesl, že d ůchodový systém pracovník ů financovaný 
zaměstnavatelem p ředstavuje odm ěnu ve smyslu bývalého článku 119 Smlouvy o ES.  
V rozsudku ze dne 17. kv ětna 1990 (v ěc 262/88 Barber) a následujíc ích rozsudcích (viz níže) 
potvrdil Soudní dv ůr svou dřívější judikaturu ve v ěci 170/84 Bilka, tj. že dávky ze systém ů 
sociálního zabezpe čení pro odm ěňované pracovníky spadají pod pojem odm ěny ve smyslu 
bývalého článku 119 Smlouvy o ES. 
Skutečnost, že platby zam ěstnancům neupravuje pracovní smlouva, neznamená, že jsou 
vyňaty z pojmu odm ěny ve smyslu článku 119 Smlouvy o ES. Zahrnuty jsou odm ěny 
vyplácené podle uvážení zam ěstnavatele (Garland)29. V důsledku toho je zahrnuta odm ěna 
vyplácená na základ ě smlouvy, zákonných nebo kolekt ivních ustanovení nebo na 
dobrovolném základ ě. 
Kapitola 2 Zásada rovného zacházen í v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů 
Tato kapitola zahrnuje základní ustanovení sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění směrnice 96/97/ES 
a dále vyjas ňuje provád ění zásady rovného zacházení v systémech sociálního zabezpe čení 
pracovník ů beze změny současného právního stavu. Rovn ěž začleňuje novější judikaturu.30 
- Stejná odm ěna a systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů 
Jak již bylo uvedeno, byl pojem „odm ěna“ vyjasn ěn četnými rozhodnutími Soudního dvora, 
zejména s ohledem na systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů.  
V rozsudku ze dne 17. kv ětna 1990 (v ěc 262/88 Barber)31 potvrdil Soudní dv ůr svůj dřívější 
rozsudek (v ěc 170/84 Bilka), aniž by ponechal prostor pro pochybnosti: dávky a 
zaměstnanecké p říspěvky v rámci d ůchodového systému pracovník ů spadají pod pojem 
odměny ve smyslu bývalého článku 119 (nyní, v pozm ěněném znění, článek 141 Smlouvy o 
ES) Smlouvy o ES týka jícího se stejné odm ěny. Soudní dv ůr potvrdil, co implicitn ě vyjádřil v 
rozsudku ze dne 25. kv ětna 1971 ve v ěci C-80/70 Defrenne I32, tj. že dávky poskytované 
v rámci d ůchodového systému, který v zásad ě souvisí se zam ěstnáním dot čené osoby, tvo ří 
součást odměny této osoby a spadají do p ůsobnosti bývalého článku 119 Smlouvy o ES.33 
Diskriminace mezi muži a ženami v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů je proto 
zakázána, nejen p ři stanovení v ěku pro odchod do d ůchodu, ale také tehdy, kdy je jako 
náhrada za propušt ění z práce z ekonomických d ůvodů nabízen podnikový d ůchod (okolnosti 
věci 262/88, Barber). Soudní dv ůr však v rozsudku ve v ěci Barber ponechává prostor pro 
pochybnosti ohledn ě časové (zp ětné) působnosti použití článku 119 Smlouvy na systémy 
sociálního zabezpe čení pracovník ů.  
                                                 
29 C-12/81, Eileen Garland v. British Rail Engineering Ltd, Sb. rozh. 1982, s. 359. 
30 Rozsudky Soudního dvora ze dne 28. zá ří 1994 ve v ěci C-7/93 Beune, Sb. rozh. 1994, s. I-4471, ze dne 
17. dubna 1997 ve v ěci 147/95 Evrenopoulos, Sb. rozh. s. I-02057, ze dne 29. listopadu 2001, ve v ěci 
C-366/99 Griesmar, Sb. rozh. s. I-09383, ze dne 13. prosince 2001 ve v ěci C-206/00, Sb. rozh. 2001 I-
0201 Henri Mouflin a nedávno v rozsudku ze dne 12. zá ří 2002 ve v ěci C-351/00 Niemi, Sb. rozh. 
2002, s. I-07007. 
31 Sb. rozh. 1990, s. I 1889. 
32 Sb. rozh. 1971, s. 445. 
33 V této souvislosti viz zejména v ěc 170/84 Bilka v. Weber von Hartz [1986], Sb. rozh. 1607, odstavec 
22; Barber, odstavec 28; Beune, odstavec 46; a nedávno ve spojených v ěcech C-234/96 a C-235/96 
Deutsche Telekom v. Vick and Conze [2000], Sb. rozh. I-799, odstavec 32. 
 
CS 13   CS Judikaturu Soudního dvora v oblasti použití bývalého článku 119 v systémech sociálního 
zabezpečení pracovník ů lze shrnout takto: 
Soudní dv ůr v rozsudcích ze dne 6. října 1993 (Ten Oever), 14. prosince 1993 (Moroni), 
22. prosince 1993 (Neath) a še sti rozsudcích ze dne 28. zá ří 1994 potvrdil výklad zp ětné 
působnosti použití zásady rovného  zacházení pro muže a ženy v systémech sociálního 
zabezpečení pro odm ěňované pracovníky34 v souladu s dodate čným protokolem k bývalému 
článku 119. 
Ve věci C-109/91 „Ten Oever“ (rozsudek ze dne 6. října 1993) potvrdil Soudní dv ůr, že se 
bývalý článek 119 použije na dávky poz ůstalým vyplácené ze systému sociálního zabezpe čení 
pracovník ů s působností od 17. kv ětna 1990 a po čínaje tímto dnem již není diskriminace mezi 
muži a ženami p řípustná, pokud jde o poskytování t ěchto dávek.“ 
Ve věci C-110/91 „Moroni“ (rozsudek ze dn e 14. prosince 1993) potvrdil Soudní dv ůr, že se 
bývalý článek 119 Smlouvy o ES použije na všechny druhy systém ů sociálního zabezpe čení 
pracovník ů, následkem čehož musí být v ěk pro odchod do starobního d ůchodu podle t ěchto 
systémů s působností ode dne 17. kv ětna 1990 stejný pro ob ě pohlaví. 
Ve věci C-152/91 „Neath“ (rozsudek ze dne 22. prosince 1993) a v ěci C-200/91 „Coloroll“ 
(rozsudek ze dne 28. zá ří 1994) uvedl Soudní dv ůr, že zam ěstnanecké p říspěvky do systému 
sociálního zabezpe čení pracovník ů musejí být pro ob ě pohlaví stejné, nebo ť představují 
součást odměny ve smyslu bývalého článku 119 Smlouvy o ES. Na druhou stranu se mohou 
příspěvky zaměstnavatelů do těchto systém ů lišit podle pohlaví, je stliže jsou založeny na 
objektivních, pojistn ě matematických výpo čtech, které p řihlížejí k delší dob ě života žen. 
Rozsudky v t ěchto věcech vyjasnil Soudní dv ůr používání zásady stejné odm ěny za práci v 
oblasti systém ů sociálního zabezpe čení, zejména pokud jde o otázku, které systémy spadají 
pod pojem odm ěny, jak ho uvádí p říslušný článek Smlouvy35. 
Před rozsudky Soudního dvora podeps ali v Maastrichtu hlavy stát ů a předsedové vlád 
dodatečný protokol k bývalému článku 119 Smlouvy o ES, který má omezit časovou 
působnost bývalého článku 119 Smlouvy o ES v souvislos ti se systémy sociálního 
zabezpečení pracovník ů. Tento protokol je po postupných zm ěnách Smlouvy 
(Amsterodamskou smlouvou a Smlouvou z Nice) stále p řipojen k článku 141.  
Podle tohoto protokolu platí, že: 
                                                 
34 Rozsudky Soudního dvora ze dne 6. října 1993, C-109/91 Ten Oever, Sb. rozh. 1993 s. I-4879, ze dne 
14. prosince 1993, C-110/91 Moroni, Sb. rozh. I-6591, ze dne 22. prosince 1993, C-152/91 Neath, Sb. 
rozh. I-6953, ze dne 28. zá ří 1994, C-200/91 Coloroll, Sb. rozh. 1994, s. I-4389. Rozsudky ze dne 28. 
září 1994, C-57/93 Vroege, Sb. rozh. 1994, s. I-4541 a C-128-93 Fisscher, Sb. rozh. 1994, s. I-4583 a 
v nedávné dob ě rozsudky ze dne 11. prosince 1997, C-246/96 Magorrian, Sb. rozh. 1997, s. I-07153 a 
ze dne 16. kv ětna 2000 ve v ěci C-78/98 Preston, Sb. rozh. 2000, s. I-03201. 
35 Rozsudky Soudního dvora ze dne 6. října 1993, C-109/91 Ten Oever, Sb. rozh. 1993, s. I-4879, ze dne 
14. prosince 1993, C-110/91 Moroni, Sb. rozh. I-6591, ze dne 22. prosince 1993, C-152/91 Neath, Sb. 
rozh. I-6953, ze dne 28. zá ří 1994, C-200/91 Coloroll, Sb. rozh. 1994, s. I-4389. Rozsudky ze dne 28. 
září 1994, C-57/93 Vroege, Sb. rozh. 1994, s. I-4541 a C-128-93 Fisscher, Sb. rozh. 1994, s. I-4583, 
rozsudek Soudního dv ora ze dne 28. zá ří 1994 ve v ěci C-7/93 Beune, Sb. rozh. 1994, s. I-4471 a 
nedávné rozsudky ze dne 11. prosince 1997 ve v ěci C-246/96 Magorrian, Sb. rozh. 1997, s. I-07153 a 
ze dne 16. kv ětna 2000 ve v ěci C-78/98 Preston, Sb. rozh. 2000, s. I-03201, rozsudek ze dne 25. kv ětna 
2000 ve v ěci C-50/99 Jean-Marie Podesta v. Caisse de retraite par répartition des ingénieurs cadres & 
assimilés (CRICA) a ostatní, Sb. rozh. 2000, s. I-04039. 
 
CS 14   CS pro účely bývalého článku 119 nejsou dávky ze systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů 
považovány za odm ěnu, pokud jsou vypláceny za doby zam ěstnání před 17. kv ětnem 1990 
(datum rozsudku ve v ěci Barber), s výjimkou p řípadu pracovník ů nebo osob uplat ňujících 
nárok za n ě, kteří před tímto dnem zahájili soudní řízení nebo uplatnili rovnocennou stížnost 
podle platných vnitrostátních právních p ředpisů.  
Směrnice 96/97/ES, kterou se m ění směrnice 86/378/ES, p řijatá Radou na základ ě návrhu 
Komise odráží judikaturu  Soudního dvora a dodate čný protokol k bývalému článku 119 a 
z důvodu právní jistoty a jasnosti m ěla sladit sekundární právní p ředpisy, tj. sm ěrnici 
86/378/EHS, s bývalým článkem 119 Smlouvy o ES, podle výkladu Soudního dvora. 
Zejména s ohledem na problém p řihlížení k pojistn ě matematickým zásadám pro výpo čet 
příspěvků a dávek ze systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů lišícím se podle pohlaví je 
třeba pamatovat na to, že Komise v návr hu ze dne 23. dubna 19 83 (KOM (83) 217 
v konečném znění), ze kterého vzešla sm ěrnice 86/378/EHS, p ředložila v článku 6 
nevyčerpávající seznam n ěkterých ustanovení, která odporují zásad ě rovného zacházení. 
Hlavní problém s touto sm ěrnicí pramenil z tohoto článku, zejména odstavc ů h) a i). 
Směrnice 86/378/EHS stanovila, že systémy mohou p řihlížet k pojistn ě matematickým 
zásadám, které se liší po dle pohlaví, pokud jde o p říspěvky zaměstnavatelů a dávky ozna čené 
jako příspěvkové. Na první pohled se výjimky vztahují na p říspěvkově definované systémy, 
avšak je t řeba poznamenat, že p řijaté znění nebylo p říliš srozumitelné a že se všechny strany v 
průběhu konzultací, kterých se ú častnili vládní odborníci, pe nzijní fondy a sociální partne ři s 
cílem pozm ěnit směrnici 86/378, shodly, že je t řeba znění upřesnit. 
Okolnosti ustanovení čl. 6 písm. h) a i) sm ěrnice 86/378/EHS byly up řesněny judikaturou 
Soudního dvora, zejména výše uvedenými rozsudky ze dne 22. prosince 1993 (v ěc C-152/91 
Neath) a ze dne 28. zá ří 1994 (věc C-200/91 Coloroll). Podle Soudního dvora nespadá použití 
pojistně matematických zásad, které se liší  podle pohlaví, ve financovaných dávkov ě 
definovaných d ůchodových systémech pracovník ů do působnosti bývalého článku 119 
Smlouvy o ES, pokud se jedná o p říspěvky zaměstnavatelů. 
Soudní dv ůr upozornil na to, že se tento záv ěr nevyhnuteln ě rozšiřuje na zvláštní aspekty 
otázek, které byly p ředmětem rozhodnutí o p ředběžné otázce ve v ěcech Neath a Coloroll, a 
sice kapitalizaci části pravidelného d ůchodu a p řevodu nárok ů na důchod, jehož hodnota 
může být stanovena pouze z hlediska finan čních ustanovení. 
Soudní dv ůr dále upozornil na to, že zam ěstnanecké p říspěvky do p říspěvkových systém ů 
sociálního zabezpe čení pracovník ů musejí být pro ob ě pohlaví stejné. Jeho záv ěr vychází z 
myšlenky, že v souvislosti s podnikovým d ůchodem se bývalý článek 119 týká pouze dávek 
přislíbených zam ěstnavatelem, tj. pravidelných dávek vyplácených z d ůchodového fondu, 
jakmile zam ěstnanec dosáhne v ěku pro odchod do d ůchodu. Příspěvky zaměstnavatelů proto 
nespadají do p ůsobnosti bývalého článku 119, stejn ě jako příspěvky, které jsou po zm ěně 
zaměstnání převedeny z jednoho d ůchodového fondu do jiného. 
Tyto zásady jasn ě souvisejí s „financováním“ d ůchodového systému a podle názoru Soudního 
dvora se na n ě nevztahuje bývalý článek 119. Mén ě jasné je, zda je dle tohoto názoru 
z působnosti bývalého článku 119 vy ňata kapitálová částka, kterou n ěkteré systémy poskytují 
na oplátku za z řeknutí se nároku na část normálního d ůchodu. Soudní dv ůr se jednozna čně 
domnívá, že tvorba kapitálu tohoto druhu je z p ůsobnosti bývalého článku 119 vy ňata (bod 33 
odůvodnění rozsudku ve v ěci Neath). Je však t řeba poznamenat, že částka přeměněná na 
 
CS 15   CS kapitál představuje pouze náhradu za část normálního d ůchodu a že argumentace Soudního 
dvora se použije pouze na dávkov ě definované systémy. 
Z výše uvedeného vyplývá, že ustanovení čl. 6 písm. h) a i) sm ěrnice 86/378, p řijaté Radou 
ministrů v roce 1986, nadále z ůstává v souladu s bývalým článkem 119 Smlouvy o ES. Bylo 
však třeba učinit určitá objasn ění, např. rozlišením mezi p říspěvkově definovanými systémy 
(u kterých zam ěstnavatel p řislíbí příspěvek) a dávkov ě definovanými systémy (u kterých se 
příslib zaměstnavatele vztahuje na kone čnou dávku).36 V otázce p říspěvků zaměstnavatelů se 
Soudní dv ůr výslovn ě vyjádřil k částce, která má být vyplácena v rámci dávkov ě 
definovaných systém ů, přičemž se tato částka podle Soudního dvora m ůže lišit podle pohlaví, 
aby zohled ňovala různé pojistn ě matematické zásady.  
Na druhou stranu se Soudní dv ůr nevyjád řil k částce těchto příspěvků v příspěvkově 
definovaných systémech.  
V rozsudku ze dne 9. listopadu 1993 ve v ěci C-132/92 Birds Eye Walls37 Soudní dv ůr shledal, 
že rozdíly v p říspěvcích zam ěstnavatelů v rámci t ěchto systém ů (příspěvkově definovaných 
systémů) mohou být povoleny za podmínky, že  cílem bude dosáhnout stejných d ůchodů pro 
obě pohlaví. 
Dne 28. zá ří 1994, dodate čně k rozsudku ve v ěci C-200/91 Coloroll, Soudní dv ůr v pěti 
dalších rozsudcích dále vyjasnil p ůsobnost bývalého článku 119 Smlouvy o ES a jeho použití 
v souvislosti se systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů. 
Kromě otázky pojistn ě matematických zásad potvrzuje rozsudek ve v ěci 200/91 Coloroll 
hlavní zásady stanovené v p ředchozích rozsudcích Soudního dvora (Ten Oever, Moroni a 
Neath) a obsahuje další objasn ění pro některé oblasti, jako nap říklad, že na bývalý článek 119 
Smlouvy o ES se mohou odvolávat zam ěstnanci i vyživované osoby proti správc ům 
(správcům systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů), kteří jsou povinni dodržovat zásadu 
rovného zacházení (p říslušné povinnosti zam ěstnavatelů a správců). 
V rozsudcích ve v ěcech 408/92 Smith a 28/93 Van den Akker se Soudní dv ůr domnívá, že 
bývalý článek 119 Smlouvy o ES musí být vykládán tak, že zam ěstnavateli znemož ňuje, aby 
zvyšoval v ěk pro odchod do d ůchodu pro ženy na úrove ň věku pro odchod do d ůchodu pro 
muže ve vztahu k dobám zam ěstnání spln ěným v dob ě mezi 17. kv ětnem 1990 (datum 
rozsudku ve v ěci Barber) a dnem, kdy vstoupí v platnost nová opat ření nezbytná k dosažení 
souladu s rozsudkem Barber. 
Pokud se týká dob zam ěstnání spln ěných v dob ě mezi 17. kv ětnem 1990 a dnem, kdy vstoupí 
v platnost p ředpis, kterým syst ém stanoví jednotný v ěk pro odchod do d ůchodu, nem ůže být 
podle bývalého článku 119 rovnosti dosaženo jiným zp ůsobem než použitím ujednání 
platných pro zam ěstnané ženy rovn ěž na zaměstnané muže. 
Na druhou stranu, pokud se týká dob zam ěstnání spln ěných po dni, kdy vstoupí v platnost 
opatření, kterými se ú činně ustaví rovné zacházení, nebrání bývalý článek 119 zvyšování 
věku pro odchod do d ůchodu pro ženy na úrove ň věku pro odchod do d ůchodu pro muže. 
Pokud se týká dob zam ěstnání v dob ě před 17. kv ětnem 1990, neukládá právo Spole čenství 
                                                 
36 Ustanovení čl. 1 bodu 3 sm ěrnice 96/97/ES, kterým se nahrazuje článek 6 sm ěrnice 86/378/EHS, 
zejména viz písm. h) a i). 
37 Birds Eye Walls Ltd. v. Friedel M. Roberts, Sb. rozh. 1993 I, s. 5579. 
 
CS 16   CS žádný závazek, který by od ůvodňoval opat ření, kterými by byly zp ětně omezeny výhody 
poskytnuté ženám38.  
Rozsudky ve v ěci C-57/93 Vroege a ve v ěci C-128/93 Fisscher se týkají práva pracovník ů na 
částečný úvazek p řistoupit k d ůchodovému systému pracovník ů. Soudní dv ůr potvrdil svou 
předchozí judikaturu (v ěc C-170/84 Bilka) a shledal, že vyn ětí pracovník ů na částečný úvazek 
z nároku na členství v systému sociálního zabezpe čení pracovník ů by mohlo být nep římou 
diskriminací proti ženám, která je bývalým článkem 119 Smlouvy o ES zakázána, pokud 
neexistuje žádné objektivní od ůvodnění pro toto vyn ětí. Časové omezení p ůsobnosti rozsudku 
ze dne 17. kv ětna 1990 ve v ěci Barber, jakož i protokolu č. 2 týkajícího se bývalého článku 
119 Smlouvy o ES se nepoužije na právo p řistoupit k d ůchodovému systému pracovník ů, 
které se nadále řídí rozsudkem ze dne 13. kv ětna 1985 ve v ěci Bilka. Protože druhý uvedený 
rozsudek neobsahuje časové omezení, je možné se odvolávat na p římou působnost bývalého 
článku 119 za ú čelem zpětného uplat ňování rovného zacházení v souvislosti s právem 
přistoupit k d ůchodovému systému pracovník ů, a to od 8. dubna 1976, dne rozsudku ve v ěci 
Defrenne II, ve kterém Soudní dv ůr poprvé shledal, že bývalý článek 119 má p římou 
působnost. Soudní dv ůr vyjasnil v nedávných rozsudcích ze dne 11. prosince 1997 ve v ěci C-
246/96 Magorrian a ze dne 16. kv ětna 2000 ve v ěci C-78/98 Preston svou judikaturu týkající 
se situace pracovník ů na částečný úvazek. 
Skutečnost, že pracovník m ůže zpětně uplatňovat nárok na p řistoupení k d ůchodovému 
systému pracovník ů, nezbavuje pracovníka povinnosti zaplatit p říspěvky za dobu doty čného 
členství. 
Vnitrostátních p ředpisů týkajících se lh ůt pro podání žaloby se lze dovolat proti pracovník ům, 
kteří uplatní své právo p řistoupit k d ůchodovému systému pracovník ů, za předpokladu, že 
tyto předpisy nejsou mén ě příznivé pro tyto žaloby n ež pro podobné žaloby podle 
vnitrostátních právních p ředpisů a že v praxi neznemož ňují výkon práva Spole čenství.  
V rozsudku ve v ěci C-7/93 Beune stanovil Soudní dv ůr kritéria, podle kterých se bývalý 
článek 119 Smlouvy o ES použije v souvislosti s n ěkterými systémy pro státní ú ředníky. 
V následujících rozsudcích (rozsudky ve v ěcech Evrenopoulos, Griesmar, Mouflin a Niemi39) 
Soudní dv ůr dále upřesnil svůj rozsudek ze dne 28. zá ří 1994 ve v ěci Beune, že d ůchodové 
systémy pro státní správu (systémy pro ve řejný sektor) spadají pod pojem odm ěny ve smyslu 
bývalého článku 119 Smlouvy o ES, jsou-li odvozovány od zam ěstnaneckého pom ěru.  
Soudní dv ůr se usnesl40, že za účelem stanovení, že d ůchodový systém pro státní správu spadá 
do působnosti článku 141 Smlouvy o ES (bývalý článek 119 Smlouvy o ES), nem ůže být za 
výlučné kritérium považována skute čnost, že d ůchodová dávka souvisí se zam ěstnaneckým 
poměrem a v d ůsledku toho je vyplácena státem coby zam ěstnavatelem, nebo ť důchody 
vyplácené ze zákonných systém ů sociálního zabezpe čení mohou odrážet, zcela nebo částečně, 
odměnu za práci (Beune, odstavec 44 a Griesmar, odstavec 29).  
                                                 
38 Rozsudek ze dne 25. kv ětna 2000 ve v ěci C-50/99, Jean-Marie Podesta v. Caisse de retraite par 
répartition des ingénieurs cadres  & assimilés (CRICA) a ostatní, Sb. rozh. 2000, s. I-04039. 
39 Rozsudky Soudního dvora ze dne 28. zá ří 1994 ve v ěci C-7/93 Beune, Sb. rozh. 1994, s. I-4471, ze dne 
17. dubna 1997 ve v ěci 147/95 Evrenopoulos, Sb. rozh., s. I-02057, ze dne 29. listopadu 2001 ve v ěci 
C-366/99 Griesmar, Sb. rozh., s. I-09383, ze dne 13. prosince 2001 ve v ěci C-206/00, Sb. rozh. 2001, s. 
I-0201 Henri Mouflin a nedávno v rozsudku ze dne 12. zá ří 2002 ve v ěci C-351/00 Niemi, Sb. rozh. 
2002, s. I-07007. 
40 Jako č. 42. 
 
CS 17   CS Úvahy v oblasti sociální politiky, organi zace státu, etiky nebo dokonce úvahy týkající se 
rozpočtu, které vnitrostátními právními p ředpisy ovlivnily nebo mohly ovlivnit stanovení 
systému, však nemohou být rozhodující, pokud se d ůchod týká pouze zvláštní kategorie 
pracovník ů, přímo souvisí se spln ěnými dobami zam ěstnání a pokud je částka vypo čítávána 
se zřetelem k poslednímu platu státního ú ředníka. D ůchod vyplácený ve řejným 
zaměstnavatelem je v tomto p řípadě zcela srovnatelný s d ůchodem vypláceným soukromým 
zaměstnavatelem jeho bývalým zam ěstnancům (Beune, odstavec 45, Griesmar, odstavec 30 a 
Niemi, odstavec 47).  
Tyto rozsudky jsou obzvláš ť důležité pro v ěk pro odchod do d ůchodu, poz ůstalostní d ůchody 
a zvláštní starobní výhody, kter é se poskytují osobám za výchovu d ětí.  
Nejnovější judikatura se nyní také jasn ě odráží ve zn ění nově přepracované navrhované 
směrnice.  
Soudní dv ůr rovněž objasnil ve svém rozsudku ze dne 25. kv ětna 2000 ve v ěci C-50/99, Jean-
Marie Podesta v. Caisse de retraite par répa rtition des ingénieurs cadres & assimilés, že 
bývalý článek 119 Smlouvy o ES se použije na dobrovolné soukromé mezizam ěstnanecké 
důchodové systémy s definovanými p říspěvky založené na principu pay-as-you-go, pokud je 
účelem těchto systém ů doplnit nebo nahradit dávky poskytované zákonnými systémy 
sociálního zabezpe čení a pokud je d ůchod vyplácen pracovníkovi na základ ě 
zaměstnaneckého pom ěru s jeho bývalým zam ěstnavatelem, což platí n ezávisle na tom, zda je 
členství v t ěchto systémech povinné nebo dobrovolné.41 V důsledku toho je bývalý článek 119 
Smlouvy o ES, který sta noví zásadu stejné odm ěny pro muže a ženy, použitelný na 
dobrovolné d ůchodové systémy AGIRC a ARRCO (the A ssociation Générale des Institutions 
de Retraite des Cadres (AGIRC) a Associatio n des Régimes de Retraite Complémentaire 
(ARRCO)) ve Francii a zakazuje jim diskrimi naci mezi muži a ženami v souvislosti s v ěkem, 
od kterého mají nárok na poz ůstalostní d ůchod po smrti manžela či manželky. 
Ve stejném rozsudku Soudní dv ůr rovněž potvrdil, že podle jeho us tálené judikatury m ůže být 
rovné zacházení ve v ěci podnikových d ůchodů stanovených bývalým článkem 119 Smlouvy o 
ES uplatňováno v souvislosti s dávkami, které mají být vyplaceny za doby zam ěstnání po 17. 
květnu 1990, datu rozsudku ve v ěci Barber (v této souvislosti viz v ěc C-28/93 Van Den Akker 
a ostatní42, odstavec 12). Z toho vyplývá, že d ůchodové systémy pracovník ů byly povinny 
docílit rovného zacházení od 17. kv ětna 1990 (Van Den Akker a ostatní, odstavec 14). Článek 
141 Smlouvy o ES (bývalý článek 119 Smlouvy o ES) se použije na dobrovolné d ůchodové 
systémy, jako jsou AGIRC a ARRCO, p řičemž těmto systém ům znemož ňuje diskriminaci 
mezi muži a ženami od 17. kv ětna 1990, pokud jde o v ěk, od kterého mají jejich manželé či 
manželky nárok na poz ůstalostní d ůchod po smrti t ěchto zaměstnanců. 
- Systémy sociálního zabezpe čení pro samostatn ě výdělečně činné osoby  
Je třeba poznamenat, že judikatura ve v ěci Barber a v následujících rozsudcích neovliv ňuje 
situaci samostatn ě výdělečně činných osob, kterých se týká osobní oblast p ůsobnosti sm ěrnice 
86/378/ES. Proto sou časná směrnice, jako d říve také sm ěrnice 96/97/ES, nezavádí zm ěny v 
souvislosti se situací samostatn ě výdělečně činných osob.  
                                                 
41 Rozsudek ze dne 25. kv ětna 2000 ve v ěci C-50/99 Jean-Marie Podesta v. Caisse de retraite par 
répartition des ingénieurs cadres  & assimilés (CRICA) a ostatní, Sb. rozh. 2000, s. I-04039. 
42 Sb. rozh. 1994-I, s. 4527. 
 
CS 18   CS Na tyto osoby se sm ěrnice 86/378/EHS vztahuje, ale pouze omezen ě a za předpokladu, že 
systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů jsou organizovány na kolektivním základ ě (např. 
odvětvové systémy ve Francii). Indi viduální systémy pro samostatn ě výdělečně činné osoby 
jsou výslovn ě vyloučeny z oblasti p ůsobnosti sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění směrnice 
96/97/ES ( čl. 2 odst. 2 písm. a) a b) sm ěrnice 86/378/EEC nahrazený čl. 1 bodem 1 odst. 2 
směrnice 96/97/ES). Podle t ěchto ustanovení jsou vylou čeny individuální smlouvy pro 
samostatn ě výdělečně činné osoby a systémy pro samostatn ě výdělečně činné osoby, které 
mají pouze jednoho člena. Navíc jsou podle článku 4 sm ěrnice 86/378/EHS dot čeny rodinné 
přídavky, pokud jsou vypláceny zam ěstnaným osobám, zatímco podle čl. 9 písm. a) a b) 
směrnice ve zn ění čl. 1 bodu 5 sm ěrnice 96/97/ES mohou členské státy odložit povinné 
používání zásady rovného zacházení s ohledem na stanovení d ůchodového v ěku a 
pozůstalostní d ůchody pro samostatn ě výdělečně činné osoby. Jediným ustanovením, které je 
pro samostatn ě výdělečně činné osoby relativn ě podstatné, je čl. 9 písm. c) ve zn ění čl. 1 bodu 
5 směrnice 96/97/ES, který pro muže  a ženy stanoví stejné p říspěvky do systému sociálního 
zabezpečení pro samostatn ě výdělečně činné osoby (kolektivní systém), a to od 31. července 
1999 (třináct let po oznámení sm ěrnice 86/378/EHS). Systémy sociálního zabezpe čení 
pracovník ů proto musejí pro p říspěvky samostatn ě výdělečně činných osob do t ěchto systém ů 
používat od 1. srpna 1999 pro ob ě pohlaví stejné pojistn ě matematické výpo čty. 
Kapitola 3 Zásada rovného zacházen í pro muže a ženy, pokud jde o p řístup k 
zaměstnání, odbornému vzd ělávání a postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky  
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES, kterou se m ění směrnice 76/207/EHS, 
zajišťuje kodifikováním četných rozhodnutí Evropského soudního dvora k p ůvodní sm ěrnici 
právní jistotu a jasnost.  
Tato kapitola odpovídá základním ustanovením sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění směrnice 
2002/73/ES v souvislosti s odstran ěním diskriminace (p římé či nepřímé) na základ ě pohlaví. 
Tato kapitola zahrnuje ustanovení týkající se  rozsahu, ve kterém jsou povoleny odchylky od 
zásady rovného zacházení v p řípadě činnosti, která svou po vahou vyžaduje osobu ur čitého 
pohlaví.  
Kromě toho opakuje tento návrh, jako již sm ěrnice 2002/73/ES, zásadu obsaženou v čl. 141 
odst. 4 Smlouvy o ES, která zní: „S ohledem na zajišt ění úplné rovnosti mezi muži a ženami 
v profesním život ě nebrání zásada rovného zacházení členskému státu zachovat nebo zavést 
opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadn ění profesní činnosti mén ě zastoupeného 
pohlaví nebo pro p ředcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní karié ře“.  
Dále obsahuje tato kapitola ustanovení sm ěrnice 2002/73/ES týkající se zlepšení ochrany 
matek na mate řské dovolené a up řesňuje souvislosti se sm ěrnicí 92/85/ES.43 Rovněž zahrnuje 
ustanovení ze sm ěrnice 2002/73/ES v souvislosti s ochranou otc ů a matek na otcovské 
dovolené a/nebo dovolené v p řípadě osvojení u členských stát ů, které tyto nároky uznávají.  
HLAVA III HORIZONTÁLNÍ USTANOVENÍ  
Kapitola 1 Ochrana práv  
                                                 
43 Sm ěrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavád ění opatření pro zlepšení bezpe čnosti a 
ochrany zdraví p ři práci těhotných zam ěstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících 
zaměstnankyň (desátá sm ěrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 sm ěrnice 89/391/EHS), Ú ř. věst. L 348, 
28.11.1992, s.1. 
 
CS 19   CS Oddíl 1: Opravné prost ředky  
Tato kapitola obsahuje nová usta novení týkající se  opravných prost ředků a prosazování, která 
zavádí sm ěrnice 2002/73/ES. Tato ustanovení odrážejí judikaturu Soudního dvora. Jedná se o: 
- posílení ochrany a) ob ětí diskriminace, a to i po skon čení zaměstnaneckého pom ěru44, a b) 
proti všem druh ům nepříznivého zacházení; 
- začlenění judikatury Soudního dvor a o otázce horních hranic45 (které jsou povoleny pouze 
v některých výjime čných případech) v p řípadech náhrady nebo vyrovnání škody. 
Tato ustanovení budou mít v kontextu p ředloženého návrhu horizontální použití a nebudou se 
vztahovat pouze na zálež itosti související s p řístupem k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání a 
postupu v zam ěstnání a s pracovními podmínkami, nýbr ž také na záležitosti související 
s odměnou za práci, v četně systémů sociálního zabezpe čení pracovník ů, které také p řestavují 
významné aspekty provád ění zásady rovného zacházení ve v ěcech zaměstnání a povolání. 
Oddíl 2: D ůkazní břemeno  
Tato kapitola neobsahuje pouze základní ustanovení sm ěrnice 97/80/ES týkající se d ůkazního 
břemene, nýbrž také sla ďuje znění s nedávno p řijatou sm ěrnicí 2002/73/ES. Nejd ůležitějším 
dopadem tohoto návrhu bude zajišt ění účinnosti zásady rovného zacházení rozší řením 
předpisů týkajících se d ůkazního b řemene na oblast systém ů sociálního zabezpe čení 
pracovník ů. 
Je třeba poznamenat, že vzhledem k tomu, že n ěkteré aspekty systém ů sociálního zabezpe čení 
pracovník ů (příspěvky a dávky zam ěstnanců) představují odm ěnu za práci ve smyslu 
bývalého článku 119 Smlouvy o ES, sm ěrnice 97/80/ES týkající se d ůkazního b řemene již 
tyto aspekty implicitn ě pokryla, nebo ť podle jejího čl. 3 odst. 1 písm. a) se sm ěrnice použije 
na „situace, na n ěž se vztahuje článek 119 Smlouvy a sm ěrnice 75/117/EHS, 76/207/EHS, a 
pokud jde o diskriminaci na základ ě pohlaví, 92/85/EH S a 96/34/ES“. Sm ěrnice 97/80/ES, 
navzdory p ůvodnímu návrhu Komise46 a stanovisku Evropského parlamentu47, nakonec 
nezahrnula do své oblasti p ůsobnosti sm ěrnice 86/378/EHS a 96/97/ES související s rovným 
zacházením pro muže a ženy v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů. Dříve uváděné 
důvody pro toto vylou čení se již nezdají relevantní, nebo ť směrnice založené na článku 13 
Smlouvy o ES obsahují podobná ustanovení týkající se d ůkazního b řemene. V pr ůběhu 
jednání o p řijetí směrnice 97/80 však bylo p ředloženo spole čné prohlášení Rady a Komise 
ohledně čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto zn ění:48 
„Rada žádá, aby Komise ve své zpráv ě, která má být p ředložena podle článku 7, rovn ěž 
přezkoumala otázku oblasti p ůsobnosti sm ěrnice. 
V této zpráv ě budou náležit ě zohledněna rozhodnutí Soudního dvora ve všech oblastech 
sociální politiky, které se vztahuj í na všeobecnou zásadu nediskriminace.“  
                                                 
44 Věc C-185/97 Goote, Sb. rozh. 1998 I, s. 5199. 
45 Věci C-180/95 Draehmpaehl, Sb. rozh. 1997 I, s. 2195 a C-271/31 Marshal, Sb. rozh. 1993 I, s. 4367. 
46 Úř. věst. C 332, 7.11.1996, s. 11 a Ú ř. věst. C 185, 18.6.1997, s. 21. 
47 Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 10. dubna 1997 (Ú ř. věst. C 132, 28.4.1997, s. 215), 
Společný postoj Rady ze dne 24. července 1997 (Ú ř. věst. C 307, 8.10.1997, s. 6) a rozhodnutí 
Evropského parlamentu ze dne 6. listopadu 1997 (Ú ř. věst. C 358, 24.11.1997).  
48 SN 157/2/97(SOC) REV 2 ze dne 27. června 1997. 
 
CS 20   CS Sloučením ustanovení týkajících se systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů a ustanovení 
týkajících se d ůkazního b řemene do jednoho dokumentu také p ředložený návrh zefektivní 
používání zásady rovného zacházení v této ob lasti a bude odpovídat tomuto prohlášení a 
předchozímu požadavku Evropského parlamentu.  
Dalším d ůležitým, praktickým dopadem sou časného návrhu v tomto kontextu bude zrušení 
definice nep římé diskriminace v čl. 2 odst. 2 sm ěrnice 97/80/ES za ú čelem slad ění s definicí 
obsaženou ve sm ěrnici 2002/73/ES. V tomto ohledu by m ělo být připomenuto, že p řijetím 
směrnice 2002/73/ES, kterou se m ění směrnice 76/207/EHS, byla do zn ění zavedena nová 
definice nep římé diskriminace bez statistického prvku v souladu s definicí obsaženou ve 
směrnicích přijatých na základ ě článku 13 Smlouvy o ES. V tomto ohledu je t řeba upozornit 
na to, že v pr ůběhu jednání o p řijetí směrnice 2002/73/ES, kterou se m ění směrnice 
76/207/EHS, u činila Komise a Rada v červnu 2001, kdy byl p řijat spole čný postoj, 
prohlášení49 o potřebě sladit definici nep římé diskriminace obsažené ve sm ěrnici 97/80/ES ve 
znění směrnice 98/52/ES s definicí p řijatou ve spole čném postoji a pozd ěji ve směrnici 
2002/73/ES.50 Předložený návrh proto odpovídá t ěmto prohlášením. Návrh sleduje zvláštní 
požadavek členských stát ů vůči Komisi, aby byl p ředložen pozm ěněný návrh sm ěrnice 
97/80/ES za ú čelem upravení definice nep římé diskriminace. Prohlášení Komise ohledn ě této 
záležitosti bylo zahrnuto do zápisu o sch ůzi Rady pro sociální záležitosti z června 2001. Proto 
tento projekt na spojení sm ěrnic 2002/73/ES a 97/80/ES odpovídá výše uvedeným 
prohlášením a zárove ň slouží ke zlepšení ú činnosti zásady rovného zacházení podle výkladu 
Soudního dvora.51 
Kapitola 2 Subjekty pov ěřené podporou rovného zacházení - sociální dialog  
Stejně jako v p ředchozí kapitole obsahuje také tato  kapitola nová ustanovení zavedená 
směrnicí 2002/73/ES, která se podobají ustanovením obsaženým ve sm ěrnicích založených na 
článku 13, tj. sm ěrnicích 2000/43/ES a 2000/78/ES. Jedná se o: 
- jmenování subjekt ů členskými státy a ur čení úlohy t ěchto subjekt ů, jako jsou podpora 
rovného zacházení, následná opat ření v souvislosti s právními p ředpisy Spole čenství a 
poskytování pomoci ob ětem diskriminace. 
- posílení úlohy sociálních partner ů a nevládních organizací p ři podpoře zásady rovného 
zacházení. 
Stejně jako v p ředchozí kapitole budou mít nyní tato ustanovení v kontextu p ředloženého 
návrhu horizontální použití a nebudou se vz tahovat pouze na zálež itosti související 
s přístupem k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání a postupu v zam ěstnání a s pracovními 
podmínkami, nýbrž také na zá ležitosti související s odm ěnou za práci, v četně systémů 
sociálního zabezpe čení pracovník ů. 
                                                 
49 9588/01, SOC 233, CODEC 519 ze dne 6. června 2001. 
50 Prohlášení Komise v zápise o sch ůzi (Re: zm ěna směrnice 97/80/ES) „S ohledem na zm ěnu definice 
nepřímé diskriminace navrhne Komise co nejd říve příslušnou zm ěnu směrnice 97/80/ES ve zn ění 
směrnice 98/52/ES.“ Prohlášení Rady v zápise o sch ůzi (Re: prohlášení Komise o zm ěně směrnice 
97/80/ES) „Rada schvaluje zám ěr Komise p ředložit návrh na zm ěnu směrnice 97/80/ES s ohledem na 
změnu definice nep římé diskriminace.“ 
51 Rozsudek ze dne 26. června 2001 ve v ěci C-381/99 Brunnhofer, Sb. rozh. I 2001, s. 4961, rozsudek ze 
dne 27. října 1993 ve v ěci C-127/92 Enderby, Sb. rozh. 1993, s. I-5535, viz také rozsudek ze dne 17. 
října 1989 ve v ěci C-109/88 Danfoss, Sb. rozh. 1989, s. 3199. 
 
CS 21   CS Je rozumné o čekávat, že subjekty ustavené za ú čelem rovného zacházení pro muže a ženy v 
souvislosti s p řístupem k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání, postupu v zam ěstnání a s 
pracovními podmínkami by se m ěly zabývat také jinými aspekty pracovních podmínek, jako 
jsou odm ěna za práci a systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů. Rozšíření oblasti 
působnosti t ěchto subjekt ů v souladu se sou časným návrhem s sebou členským stát ům 
nepřinese žádnou podstatnou zát ěž. 
HLAVA IV PROVÁD ĚNÍ 
Tato část obsahuje horizontální us tanovení týkající se provád ění směrnice. Členské státy 
musejí zajistit, aby byla ustanovení odporující zásad ě stejné odm ěny nebo rovného zacházení 
(například zákony, kolektivní smlouvy, individuální  smlouvy atd.) zrušena, prohlášena za 
neplatná nebo odpovídajícím zp ůsobem zm ěněna. Rovn ěž stanoví ochranu zam ěstnanců, 
včetně těch, kteří jsou zástupci zam ěstnanců, před diskriminací.  
Členské státy musejí zajistit systém ú činných, p řiměřených a odstrašujících sankcí, které je 
třeba použít v p řípadě porušení práv uložených touto sm ěrnicí, aby byla zajišt ěna úplná 
účinnost ( effet utile ) této sm ěrnice. Členské státy rovn ěž musejí uv ědomit Komisi o 
předpisech p řijatých v této oblasti. 
Členské státy musejí podporovat zam ěstnavatele a osoby odpov ědné za odborné vzd ělávání, 
aby aktivn ě vyvíjeli p řiměřená opatření na prevenci diskriminace na základ ě pohlaví a 
zejména obt ěžování a sexuálního obt ěžování na pracovišti. 
Obsahuje standardní doložku o zachování úrovn ě ochrany.  
Návrh sm ěrnice obsahuje ustanovení  podobné ustanovení ve sm ěrnici 2002/73/ES týkající se 
povinnosti členských stát ů, aby při tvorbě a provád ění zákonů, nařízení, správních p ředpisů a 
opatření v oblasti, které spadají do oblasti p ůsobnosti této sm ěrnice, aktivn ě zohledňovaly cíl 
rovnosti muž ů a žen.  
Kromě toho zavazuje návrh členské státy k tomu, aby zajistily, aby byla sm ěrnice spole čně 
s vnitrostátními provád ěcími předpisy uvedena ve známost všech dot čených osob. 
HLAVA V ZÁV ĚREČNÁ USTANOVENÍ  
Tato část obsahuje standardní ustanove ní, která byla upravena podle p ředloženého návrhu 
směrnice.  
Standardní doložka o provád ění směrnice zavazuje členské státy k tomu, aby splnily n ěkteré 
požadavky na informace, jako je pravidel né informování o vnitrostátních provád ěcích 
předpisech a kolektivních smlouvách, jakož  i o vhodných srovnávacích tabulkách. Jiná 
standardní doložka p řevzatá z článku 2 sm ěrnice 2002/73/ES zavazuje členské státy k tomu, 
aby v provád ěcích předpisech uvád ěly odkaz na tuto sm ěrnici.  
Rovněž obsahuje článek o sm ěrnicích spojených do p ředloženého návrhu, který by m ěl být 
zrušen, jakmile se nová sm ěrnice začne ve členských státech používat. 
Obsahuje rovn ěž „standardní doložku o p řezkumu“ ( článek 32), podle které Komise 
nejpozději 30. června 2008 p řezkoumá používání této sm ěrnice a pop řípadě navrhne nezbytné 
změny.  
Rovněž začleňuje zvláštní ustan ovení obsažené ve sm ěrnici 2002/73/ES týkající se 
pravidelného podávání zpráv Komisi (jednou za čtyři roky), kterými by členské státy m ěly 
 
CS 22   CS Komisi informovat o opat řeních podle čl. 141 odst. 4 Smlouvy o ES a v souladu 
s prohlášením 28 (priorita je dána opat řením na zlepšení situace žen).  
4. PRÁVNÍ  ZÁKLAD 
Návrh sm ěrnice vychází z čl. 141 odst. 3 Smlouvy o ES, který zmoc ňuje Spole čenství 
k přijímání opat ření k zajišt ění používání zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti 
zaměstnání a povolání. Vzhledem k tomu, že všechny oblasti spadající do oblasti p ůsobnosti 
původních sm ěrnic 75/117/EHS, 86/378/EHS ve zn ění směrnice 96/97/EHS, 76/207/EHS ve 
znění směrnice 2002/73/ES a 97/80/ES ve zn ění 98/52/ES pat ří do právní kategorie 
„záležitosti zam ěstnání a povolání“, m ůže být p řepracovaná sm ěrnice sjednocující výše 
uvedené sm ěrnice přiřazena ke stejnému právnímu základu. 
Právní předpisy týkající se rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zam ěstnání a 
povolání, které byly p řijaty podle článku 141 Smlouvy o ES a/nebo se na n ě článek 141 
Smlouvy o ES vztahuje, by pro všechny dot čené oblasti m ěly používat stejné pojmy jako ty, 
které se používají v nedávno p řijatých právních p ředpisech, jako jsou sm ěrnice 2002/73/ES, 
kterou se m ění směrnice 76/207/EHS, jakož i v podobných právních p ředpisech p řijatých 
podle článku 13 Smlouvy o ES k boji s diskriminací krom ě diskriminace na základ ě pohlaví, 
pokud se taková diskriminace rovn ěž týká oblasti zam ěstnání, aby byla zajišt ěna právní a 
politická soudržnost mezi jednotlivými právními p ředpisy, jež mají podobné cíle. Proto je 
třeba zajistit soudržnost mezi sekundárními právními p ředpisy týkajícími se stejných otázek, 
jako je pojem nep římé diskriminace nebo pot řeba členských stát ů zřídit subjekty pov ěřené 
podporou rovného zacházení, v širších oblastech zam ěstnání a povolání a ne pouze pro 
záležitosti, na které se vztahuje sm ěrnice 2002/73/ES, kterou se m ění směrnice 76/207/EHS. 
5. ODŮVODNĚNÍ S OHLEDEM  NA SUBSIDIARITU  A PROPORCIONALITU  
Používání právního nástroje Spole čenství spo čívá v dodržování zásady subsidiarity. 
Přepracování stávajících sm ěrnic v oblasti rovných p říležitostí a rovného zacházení pro muže 
a ženy v oblasti zam ěstnání a povolání pom ůže zajistit, aby byly tyto zásady na vnitrostátní 
úrovni rovnom ěrně a účinně používány. Krom ě toho existuje požadavek, aby byla na úrovni 
Společenství zajišt ěna soudržnost právních p ředpisů, kterými se provádí  zásada rovného 
zacházení. V p řípadě diskriminace na základ ě pohlaví toho lze dosáhnout p řepracováním 
stávajících právních p ředpisů. 
Obsah navrhovaného nástroje je rovn ěž v souladu se zásadou proporcionality, nebo ť 
členským stát ům ponechává co možná nejv ětší prostor pro ur čení, jak zásadu rovného 
zacházení v této souvislosti používat co nejú činněji. 
Právní předpisy Spole čenství nebudou mít p římý vliv na fungování podnik ů a nepřinesou 
s sebou žádné správní nebo právní omezení, která by mohla stát v cest ě zakládání a rozvoji 
malých a st ředních podnik ů. 
6. PŘIPOMÍNKY  K JEDNOTLIVÝM  ČLÁNKŮM 
Aby byl zajišt ěn soulad s ostatními jazykovými verzemi, bylo t řeba provést n ěkteré jazykové 
opravy ve finském, italském, portugalském a švédském zn ění přepracovaných sm ěrnic. 
 
CS 23   CS HLAVA I  
Obecná ustanovení  
Článek 1  
Tento článek vymezuje ú čely směrnice.  
Směrnice se týká otá zek, které upravují sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění směrnice 2002/73/ES 
(pokud jde o p řístup k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání, postupu v zam ěstnání a o pracovní 
podmínky) a sm ěrnice 75/117/EHS (stejná odm ěna) a 86/378/EHS ve zn ění směrnice 
96/97/ES (systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů). 
Účelem této sm ěrnice je dále up řesnit stávající s ouvislosti mezi sm ěrnicemi 76/207/EHS (v 
pozměněném znění) a 92/85/EEC v otázkách týkajících se t ěhotenství a mate řství, na které se 
tyto směrnice vztahují. Poskytuje srozumitelné a konzistentní definice, aktualizuje zn ění 
začleněním ustálené judikatury a p ředstavuje jasn ě strukturovaný právní dokument. 
Tato směrnice má rovn ěž zajistit ú činné používání zásady rovné ho zacházení, zejména v četně 
rozšíření předpisů týkajících se zm ěny důkazního b řemene na všechny oblasti, které spadají 
do její podstatné oblasti p ůsobnosti. 
Článek 2  
Tento článek definuje pojmy p římé a nep římé diskriminace, obt ěžování na základ ě pohlaví a 
sexuálního obt ěžování. Definice jsou stejné jako definice obsažené v již p řijaté směrnici 
2002/73/ES. 
Opakuje také definici „ odměny za práci “ obsaženou v článku 141 Smlouvy o ES, jakož i 
definici „ systémů sociálního zabezpe čení pracovník ů“ obsaženou v článku 2 sm ěrnice 
86/378/EHS ve zn ění čl. 1 bodu 1 odst. 1 sm ěrnice 96/97/ES. 
Článek 3  
Tento článek definuje osobní oblast p ůsobnosti sm ěrnice ve stejné formulaci, která je 
obsažena ve sm ěrnici 96/97/ES. 
Odstavec 2 obsahuje standa rdní formulaci, která se  vyskytuje ve všech sm ěrnicích 
souvisejících s rovným zacházením pro muže a ženy. Odráží dob ře zavedenou zásadu, že 
opatření na ochranu žen b ěhem těhotenství a mate řství jsou povolenou výjimkou ze zásady 
rovného zacházení. Zahrnuje formulaci v čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 2002/73/ES, která má pro 
směrnice horizontální ú činek (viz také čl. 5 odst. 2 sm ěrnice 86/378/EHS). 
Odstavec 3 obsahuje upravenou první v ětu čtvrtého pododstavce čl. 2 odst. 7 sm ěrnice 
76/207/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 2002/73/ES52. 
                                                 
52 Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 1. 
 
CS 24   CS HLAVA II  
Zvláštní ustanovení  
Kapitola 1 
Zásada stejné odm ěny 
Článek 4  
Tento článek odpovídá hlavnímu článku sm ěrnice 75/117/EHS týkající se stejné odm ěny, 
přičemž je mírn ě upraven, aby zohlednil nedávnou judi katuru Soudního dvora, zejména jeho 
rozsudek ze dne 17. zá ří 2002 ve v ěci C-320/00 A. G. Lawrence a ostatní v. Regent Office 
Care Ltd, Commercial Catering Gr oup a Mitie Secure Services Ltd.53, jakož i rozsudek ze dne 
13. ledna 2004 ve v ěci Debra Allonby v. Accrington / Rossdendale College, C-256/0154. 
Touto judikaturou zavedl Soudní dv ůr nový prvek, který v otázce porovnání práce stejné 
hodnoty p řesahuje kritéria stejného podniku nebo stej né služby, a sice pojem jediného zdroje. 
Soudní dv ůr uvedl, že „v této so uvislosti není ve zn ění čl. 141 odst. 1 Smlouvy o ES 
stanoveno nic, co by ukazovalo na to, že použ itelnost tohoto ustanovení je omezena na 
situace, ve kterých pracují muži a ženy pro stejného zam ěstnavatele“. 
Z toho důvodu znamená zásada stejné odm ěny pro muže a ženy, že odm ěna za stejnou práci 
nebo práci stejné hodnoty nemusí být nutn ě vyplácená jedním a týmž zam ěstnavatelem, avšak 
musí pocházet z jediného zdroje, kterému mohou být p řipisovány zjišt ěné rozdíly v odm ěně 
pracovník ů. Pokud by jediný zdroj chyb ěl, neexistoval by žádný orgán, který by byl 
odpovědný za nerovnost a který by mohl znovu zavést rovné zacházení.  
Pokud se týká otázky klasifikace prací, z ůstává znění předloženého návrhu ve srovnání se 
zněním článku 1 sm ěrnice 75/117/EHS nezm ěněné. 
Kapitola 2 
Zásada rovného zacházení v sy stémech sociálního zabezpe čení pracovník ů 
Článek 5  
Tento článek odpovídá čl. 5 odst. 1 sm ěrnice 86/378/ES, který nebyl pozm ěněn směrnicí 
96/97/ES. Stanoví používání zásady rovného zacházení v systémech sociálního zabezpe čení 
pracovník ů v mezích stanovených v článku 6.  
Článek 6  
První odstavec tohoto článku začleňuje nezměněný článek 4 sm ěrnice 86/378/EHS vztahující 
se k podstatné p ůsobnosti této kapitoly v souvislos ti se systémy sociálního zabezpe čení 
pracovník ů a riziky, na které se  vztahuje krytí.  
Druhý odstavec je novým ustanovením, které odr áží judikaturu Soudního dvora o používání 
stávajícího čl. 141 odst. 1 a 2 Smlouvy o ES na zvláštní systémy pro státní ú ředníky55. 
                                                 
53 Sb. rozh. 2002 I, s. 7325. 
54 Dosud nezve řejněno. 
55 Rozsudky Soudního dvora ze dne 28. zá ří 1994 ve v ěci C-7/93 Beune, Sb. rozh. 1994, s. I-4471, ze dne 
17. dubna 1997 ve v ěci 147/95 Evrenopoulos, Sb. rozh., s. I-02057, ze dne 29. listopadu 2001 ve v ěci 
C-366/99 Griesmar, Sb. rozh., s. I-09383, ze dne 13. prosince 2001 ve v ěci C-206/00, Sb. rozh. 2001 I-
 
CS 25   CS Kodifikováním této judikatury up řesňuje směrnice, že se použije rovn ěž na systémy 
sociálního zabezpe čení týkající se zvláštní kategorie státních ú ředníků, pokud jsou dot čené 
dávky vypláceny na základ ě zaměstnaneckého pom ěru, přímo souvisejí se spln ěnými dobami 
zaměstnání a pokud je částka vypo čítávána se z řetelem k poslednímu platu. Skute čnost, že 
zvláštní systém pro zvláštní kategorii státních ú ředníků a jiných pracovník ů ve veřejných 
službách je sou částí všeobecného, harmonizovaného rámce zákonného systému, není v tomto 
ohledu podstatná (viz zejména rozsudky ve v ěci Beune  a Niemi ). 
Článek 7  
Toto ustanovení zahrnuje beze zm ěny čl. 2 odst. 2 a 3 sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění čl. 1 
odst. 1 sm ěrnice 96/97/ES.  
Jako v předchozích sm ěrnicích platí, že sou časný návrh se nevztahuje na:  
a) individuální smlouvy pro samostatn ě výdělečně činné osoby (neboť se v zásad ě jedná o 
soukromé smlouvy); 
b) systémy pro samostatn ě výdělečně činné osoby, které mají pouze jednoho člena (neboť 
jako v předchozím bodu se v zásad ě jedná o soukromé smlouvy);   
c) pojistné smlouvy, kde zam ěstnavatel není smluvní stranou, v p řípadě pracovník ů 
pobírajících plat nebo mzdu. 
Body d) a e) se týkají soukr omých ustanovení mezi pojišt ěnou osobou a systémem, který 
nespadá pod pojem systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů podle definice v článku 2 
předloženého návrhu. 
Druhý odstavec odráží judikatu ru Soudního dvora v jeho ro zsudku ze dne 9. listopadu 1993 
ve věci C-132/92 Birds Eye Walls56 týkajícím se „ přechodného d ůchodu “ a je beze zm ěny 
převzat z čl. 2 odst. 3 sm ěrnice 86/378/EHS, vloženým čl. 1 odst. 1 sm ěrnice 96/97/ES. 
Článek 8  
Tento článek odpovídá článku 6 sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 3 sm ěrnice 
96/97/ES, má p řihlížet k judikatu ře Soudního dvora ve v ěci Neath  a Coloroll  a obsahuje 
nevyčerpávající seznam p ředpisů, které jsou v rozporu se zásadou rovného zacházení. 
Původní článek je lehce zm ěněn a bod h) odstavce 1 tudíž neodkazuje na p řílohu obsaženou 
ve směrnici 96/97/ES, kterou se m ění směrnice 86/378/EHS. Tato p říloha obsahuje p říklady 
určitých prvk ů v případě systémů dávek financovaných shromaž ďováním kapitálu, které by 
mohly být nerovné, pokud nerovnost částek vyplývá z ú činků použití pojistn ě matematických 
zásad, které se v dob ě zavádění systému financování liší podle pohlaví.  
Jedná se o tyto p říklady: 
- přeměna části pravidelných d ůchodů na kapitál,  
- převod nárok ů na důchod,  
- pozůstalostní d ůchod vyplácený nositeli práva v p řípadě, že se vzdal části každoro čně 
vypláceného d ůchodu, 
                                                                                                                                                         
0201 Henri Mouflin a nedávno v rozsudku ze dne 12. zá ří 2002 ve v ěci C-351/00 Niemi, Sb. rozh. 
2002, s. I-07007. 
56 Birds Eye Walls Ltd. v. Friedel M. Roberts, Sb. rozh. 1993 I, s. 5579. 
 
CS 26   CS - snížený d ůchod, pokud se pracovník rozhodne pro p ředčasné poskytování starobního 
důchodu. 
Článek 9  
Tento článek odpovídá článku 8 sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 4 sm ěrnice 
96/97/ES, týkajícímu se používání sm ěrnice na systémy sociálního zabezpe čení pro 
samostatn ě výdělečně činné osoby. Tato ustanovení nebyla ovlivn ěna judikaturou Soudního 
dvora ve v ěci Barber a v následujících rozsudcích. 
Ustanovení odporující zásad ě rovného zacházení v systémech sociálního zabezpe čení pro 
samostatn ě výdělečně činné osoby musejí být zm ěněna s účinností nejpozd ěji od 1. ledna 
1993 nebo pro členské státy, které p řistoupily po tomto dni, ode dne, kdy se sm ěrnice 
86/378/ES ve zn ění směrnice 96/97/ES stala na jejich území použitelnou.  
Směrnice nevylu čuje, aby práva a povinnos ti vztahující se k období členství v systému 
sociálního zabezpe čení pro samostatn ě výdělečně činné osoby p řed změnou tohoto systému 
podléhaly nadále ustanovením sy stému platným v daném období. 
Článek 10  
Tento článek odpovídá článku 9 sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 5 sm ěrnice 
96/97/ES. Týká se odchylek v souvislosti s používáním sm ěrnice na systémy sociálního 
zabezpečení pro samostatn ě výdělečně činné osoby, které, jako v p ředchozím článku, nebyly 
ovlivněny judikaturou Soudního dvora ve v ěci Barber a v následu jících rozsudcích. Tyto 
odchylky se týkají stanovení d ůchodového v ěku, nároku na poz ůstalostní d ůchody a 
vyrovnání p říspěvků do systém ů sociálního zabezpe čení pro samostatn ě výdělečně činné 
osoby. Bod c) bývalého článku 9 sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění směrnice 96/97/ES ( čl. 1 
odst. 5) obsahuje p řechodné období pro vyrovnání p říspěvků samostatn ě výdělečně činných 
osob.  
Článek 11  
Tento článek odpovídá článku 2 sm ěrnice 96/97/ES.  
Odstavce 1 a 2 tohoto článku odrážejí judikaturu S oudního dvora týkající se zp ětného použití 
současného čl. 141 odst. 1 a 2 (bývalý článek 119) v systémech sociálního zabezpe čení 
pracovník ů, který je za členěn do směrnice 96/97/ES. Odstavec 3 se týká používání sm ěrnice 
v členských státech, které d říve byly smluvními stranami Dohody o Evropském 
hospodářském prostoru. 
Nový je však odstavec 4, který uvádí, že pro ostatní členské státy, které p řistoupily po 
17. květnu 1990, bude datum 17. kv ětna 1990 ve výše uvedených odstavcích 1 a 2 nahrazeno 
dnem, ve který se čl. 141 odst. 1 a 2 (bývalý článek 119) staly na je jich území použitelné (za 
účelem zohledn ění situace p řistupujících zemí). 
Článek 12  
Tento článek odpovídá článku 9a sm ěrnice 86/378/EHS (který byl vložen článkem 1 sm ěrnice 
96/97/ES) týkajícímu se pružného odchodu do d ůchodu. Proto nebude pružný d ůchodový v ěk 
za stejných podmínek pro muže a ženy považován za neslu čitelný s touto sm ěrnicí. 
 
CS 27   CS Kapitola 3 
Zásada rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, 
odbornému vzd ělávání a postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky 
Článek 13  
První odstavec tohoto článku odpovídá čl. 3 odst. 1 sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 
3 směrnice 2002/73/ES. Tento nový článek odpovídá podobným formulacím obsaženým ve 
směrnicích založených na článku 13 Smlouvy o ES, tj. 2000/43/ES57 a 2000/78/ES58. 
Druhý odstavec tohoto článku odpovídá čl. 2 odst. 6 sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 
2 směrnice 2002/73/ES. Týká se rozsahu, ve kterém jsou povoleny odchylky od zásady 
rovného zacházení v p řípadě činnosti, která svou povahou vyžaduje osobu ur čitého pohlaví, a 
v této otázce je v souladu s judikaturou Soudního dvora 59.  
Třetí odstavec odpovídá čl. 9 odst. 2 sm ěrnice 76/207/EHS, který se týká doložky o vylou čení 
v čl. 2 odst. 6 sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 2002/73/ES.  
Článek 14  
Tento článek odpovídá čl. 2 odst. 8 sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 
2002/73/ES a vztahuje se na možnost členských stát ů zachovávat nebo p řijímat opat ření 
s ohledem na zajišt ění plné rovnosti muž ů a žen v pracovním život ě podle čl. 141 odst. 4 
Smlouvy o ES. 
Článek 15  
Tento článek odráží judika turu Soudního dvora týkající se mate řství a těhotenství (viz 
zejména v ěc 184/83 Hofmann v. Barmer Ersatzkasse [1984] Sb. rozh. 3047, odstavec 25, v ěc 
C-421/92 Habermann-Beltermann [1994] Sb. rozh. I-1657, odstavec 21 a v ěc C-32/93 Webb 
v. EMO Air Cargo [1994] Sb. rozh. I-3567, odstavec 20). Up řesňuje souvislosti mezi sm ěrnicí 
92/85/EHS a p ředloženým návrhem sm ěrnice ve vztahu k otázkám, kt eré jsou v té to kapitole 
upraveny a na které se vztahuje druhá a t řetí odrážka čl. 2 odst. 7 sm ěrnice 76/207/EHS ve 
znění čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 2002/73/ES, v souladu s judikaturou.  
V prvním odstavci, který up řesňuje, že „jakékoli mén ě příznivé zacházení se ženou spojené s 
těhotenstvím nebo mate řskou dovolenou p ředstavuje diskriminaci ve smyslu této sm ěrnice“, 
odráží návrh t řetí odrážku čl. 2 odst. 7 sm ěrnice 76/207/EHS, vloženého čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 
2002/73/ES. 
Druhý odstavec odpovídá druhé odrážce čl. 2 odst. 7 sm ěrnice 76/207/EHS, vloženého čl. 1 
odst. 2 sm ěrnice 2002/73/ES, a za čleňuje beze zm ěny znění tohoto ustanovení, které odráží 
judikaturu Soudního dvora týkají cí se nároku ženy na mate řské dovolené vrátit se po skon čení 
mateřské dovolené na stejné nebo rovnocenné pracovní místo za podmínek, které nejsou 
                                                 
57 Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22. 
58 Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s.16. 
59 Rozsudek ze dne 15. kv ětna 1986 ve v ěci C-222/84 Johnston; rozsudek ze dne 26. října 1999, Sirdar 
[1999], Sb. rozh. I-0000 a rozsudek ze dne 11. ledna 2000 ve v ěci C-285/98 Kreil [2000], Sb. 
rozh. I-0000. 
 
CS 28   CS méně příznivé, a na prosp ěch ze zlepšení pracovních podmínek, na který by m ěla nárok 
během své nep řítomnosti.  
Článek 16  
Tento článek začleňuje beze zm ěny druhou část čtvrté odrážky čl. 2 odst. 7 sm ěrnice 
76/207/EHS vloženého čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 2002/73/ES, která up řesňuje, že touto sm ěrnicí 
rovněž není dot čeno právo členských stát ů uznávat odlišná práva na otcovskou dovolenou  
a/nebo dovolenou v p řípadě osvojení . Členské státy, které uzná vají taková práva, p řijmou 
nezbytná opat ření na ochranu pracujících muž ů a žen proti propušt ění v důsledku výkonu 
těchto práv a zajistí, aby po skon čení takové dovolené m ěli nárok na návrat na svá pracovní 
místa nebo rovnocenná pracovní mí sta za podmínek, které pro n ě nejsou mén ě příznivé, a na 
prospěch ze zlepšení pracovních  podmínek, na který by m ěli nárok b ěhem své nep řítomnosti. 
Tento odstavec týkající se otcovské dovolené a dovolené v p řípadě osvojení byl zaveden 
Evropským parlamentem a Radou b ěhem jednání o p řijetí směrnice 2002/73/ES. 
HLAVA III  
Horizontální ustanovení  
Kapitola 1 
Ochrana práv 
Oddíl 1 
Opravné prost ředky 
Článek 17  
Tento článek odpovídá čl. 6 odst. 1, 3 a 4 sm ěrnice 76/207/EHS zm ěněnému čl. 1 odst. 5 
směrnice 2002/73/ES a p řijatému za ú čelem pokrytí stejné odm ěny. 
V souladu s judikaturou Soudního dvora60 upřesňuje odstavec 3, že p ředchozími odstavci 
nejsou dot čeny vnitrostátní p ředpisy týkající se lh ůt pro podání žaloby, pokud jde o zásadu 
rovného zacházení. To odpovídá čl. 6 odst. 4 sm ěrnice 76/207/EHS, zavedenému čl. 1 odst. 5 
směrnice 2002/73/ES. 
Článek 18  
Tento článek odpovídá čl. 6 odst. 2 sm ěrnice 76/207/EHS ve zn ění čl. 1 odst. 5 sm ěrnice 
2002/73/ES a souvisí s náhradou v p řípadě porušení zásady rovné ho zacházení v souladu s 
judikaturou Soudního dvora. 
Oddíl 2 
Důkazní břemeno 
Článek 19  
                                                 
60 Rozsudek ze dne 16. kv ětna 2000 ve v ěci C-78/98 Preston, Sb. rozh. 2000, s. I-03201. 
 
CS 29   CS Tento článek odpovídá hlavnímu článku směrnice 97/80/ES týkající se d ůkazního b řemene, tj. 
článku 4. 
Článek 20  
Tento článek odpovídá článku 3 sm ěrnice 97/80/ES týkajícímu se oblasti p ůsobnosti této 
směrnice. Tento článek je také lehce pozm ěněn, aby se vztahoval na vš echny situace, na které 
se vztahuje p ředložený návrh sm ěrnice (viz výše). 
Výjimka týkající se trestních řízení (čl. 3 odst. 2 sm ěrnice 97/80) je vyjád řena v odstavci 2.  
Kapitola 2 
Subjekty pov ěřené podporou rovného zacházení - sociální dialog  
Článek 21  
Tento článek se vztahuje na z řízení, úlohu a pravomoci subjekt ů rovného zacházení, které 
byly ustanoveny již článkem 8a sm ěrnice 76/207/EHS (zavedeným čl. 1 odst. 7 sm ěrnice 
2002/73/ES). Toto ustanove ní se použije podle p ředloženého návrhu na všechny záležitosti, 
na které se vztahují sm ěrnice, jež jsou sou částí tohoto p řepracovaného zn ění.  
Článek 22  
Tento článek se týká povinnosti členských stát ů podporovat v souladu s vnitrostátními 
tradicemi a zvyklostmi sociální  dialog a povzbuzovat plány k podpo ře rovného zacházení pro 
muže a ženy na pracovišti.  
Tento článek odpovídá článku 8b sm ěrnice 76/207/EHS (zavedenému čl. 1 odst. 7 sm ěrnice 
2002/73/ES) a použije se na všechny zál ežitosti, na které se vztahuje p ředložený návrh 
směrnice.  
Článek 23  
Tento článek se týká povinnosti členských stát ů podporovat dialog s p říslušnými nevládními 
organizacemi, které mají v souladu s vnitrostátními p ředpisy a zvyklostmi oprávn ěný zájem 
přispívat k boji proti diskriminaci na základ ě pohlaví za ú čelem podpory zásady rovného 
zacházení. Toto ustanovení, které existuje již ve sm ěrnici 76/207/EHS ( článek 8c zavedený čl. 
1 odst. 7 sm ěrnice 2002/73/ES), by m ělo mít oprávn ěně horizontální ú činek a mělo by se 
vztahovat na všechny záležitosti,  na které se vztahuje p ředložený návrh. Podobný článek 
existuje také v nedávno p řijatých sm ěrnicích na základ ě článku 13 Smlouvy o ES (sm ěrnice 
2000/43/ES a 2000/78/ES).  
HLAVA IV  
Provádění 
Článek 24  
Tento článek je klasickým ustanovením obsaženým v čl. 3 odst. 2 sm ěrnice 76/207/EHS ve 
znění čl. 1 odst. 3 sm ěrnice 2002/73/ES, který se týká souladu členských stát ů se směrnicí. 
Rovné zacházení zahrnuje odstran ění diskriminace vyplývající ze zákon ů a právních či 
 
CS 30   CS správních p ředpisů, a členské státy proto podle sm ěrnice musejí tato ustanovení zrušit. Stejn ě 
jako předchozí právní p ředpisy stanoví sm ěrnice, že všechna ustanovení odporující zásad ě 
rovného zacházení musejí být prohlášena za neplatná nebo zm ěněna, anebo musí být možné je 
za neplatná prohlásit nebo zm ěnit, bude-li to t řeba. 
Článek 25  
Toto ustanovení pochází ze sm ěrnice 2002/73/ES a použije se horizontáln ě na všechny situace 
v rámci podstatné oblasti p ůsobnosti sm ěrnice (čl. 1 odst. 6, kterým se nahrazuje článek 7 
směrnice 76/207/EHS). Týká se povinnosti členských stát ů zavést do vnitrostátních právních 
systémů taková opat ření, která jsou nezbytná k ochran ě zaměstnanců, včetně těch, kteří jsou 
na základ ě vnitrostátních právních p ředpisů a/nebo zvyklostí us tanoveni za zástupce 
zaměstnanců, proti propušt ění nebo jinému nep říznivého zacházení ze strany zam ěstnavatele 
v reakci na stížnost v rámci podniku nebo na soudní řízení, jehož cílem je prosazení souladu 
se zásadami rovného zacházení.  
Článek 26  
Tento článek je standardním ustanovením, které se  týká sankcí za porušování zásady rovného 
zacházení. Obdobná ustanovení jsou obsažena v článku 8d sm ěrnice 76/207/EHS zavedeném 
čl. 1 odst. 7 sm ěrnice 2002/73/ES. Článek 26 spojuje všechna usta novení týkající se sankcí a 
stanoví jejich použitelnost pro záležito sti, na které se vztahuje tato sm ěrnice. 
Článek 27  
Tento článek pochází z čl. 2 odst. 5 sm ěrnice 76/207/EHS vloženého čl. 1 odst. 2 sm ěrnice 
2002/73/ES a doporu čuje členským stát ům, aby podporovaly opat ření pro p ředcházení 
diskriminace na základ ě pohlaví, obt ěžování a sexuálního obt ěžování. 
Článek 28  
Opět se jedná o standardní ustanovení, podle kterého p ři provádění směrnice nesmí dojít ke 
snížení úrovn ě ochrany p řed diskriminací na základ ě pohlaví již poskytnuté členskými státy.  
Článek 29  
Tento článek týkající se rovného p řístupu k muž ům a ženám odráží podstatu čl. 3 odst. 2 
Smlouvy o ES a je stejný jako čl. 1 odst. 1a sm ěrnice 76/207/EHS vložený čl. 1 odst. 1 
směrnice 2002/73/ES. Toto ustanovení má horizontální ú činek a použije se na záležitosti, na 
které se vztahují všechny sm ěrnice tvořící toto přepracované zn ění.  
Článek 30  
Toto ustanovení vychází ze sm ěrnice 97/80/ES ( článek 5) a sm ěrnice 75/117/EHS ( článek 7) 
a týká se povinnosti členských stát ů zajistit, aby opat ření přijatá podle této sm ěrnice a již 
platné příslušné předpisy byly všemi vhodnými prost ředky například na pracovišti uvedeny ve 
známost všech dot čených osob. Toto d ůležité ustanovení má horizontální ú činek a použije se 
na všechny záležitosti, na  které se vztahuje p ředložený návrh sm ěrnice. 
 
CS 31   CS HLAVA V  
Závěrečná ustanovení  
Článek 31  
Odstavec 1 zavazuje členské státy, aby Komisi nejpozd ěji do ...... podaly zprávy o provád ění 
směrnice, aby Komise mohla vypracovat zp rávu pro Evropský parlament a Radu.  
Odstavec 2 odpovídá ustanovení obsaženému v čl. 2 odst. 3 sm ěrnice 2002/73/ES, které se 
týká podávání zpráv (každé čtyři roky) o opat řeních přijatých členskými státy podle čl. 141 
odst. 4 Smlouvy o ES. 
Článek 32  
Článek stanoví možné p řezkoumání sm ěrnice a existuje v jiných sm ěrnicích v podobné 
formulaci. Komise pe člivě posoudí vliv sm ěrnice a poté m ůže vhodným zp ůsobem navrhnout 
úpravy, bude-li je považovat za nutné. 
Článek 33  
Odstavec 1 tohoto článku upřesňuje datum provedení sm ěrnice členskými státy. V souladu 
s nedávno dohodnutým postupem rovn ěž od členských stát ů vyžaduje, aby sd ělily znění 
ustanovení p řijatých za ú čelem provedení sm ěrnice. 
Odstavec 2 je standardním us tanovením, podle kterého mají p ředpisy přijaté k provád ění 
směrnice obsahovat odkaz na tuto sm ěrnici nebo k nim má být tento odkaz p řipojen. Tento 
článek rovn ěž zahrnuje další ustanovení, podle kterého má takový odkaz obsahovat 
prohlášení, že odkazy na sm ěrnice zrušené touto sm ěrnicí, které se vyskyt ují ve stávajících 
zákonech, na řízeních a správních p ředpisech, se mají považovat za odkazy na tuto sm ěrnici.  
Článek 34  
Tento článek se týká zrušení sm ěrnic, které tvo ří toto přepracované zn ění, jakmile byla tato 
směrnice přijata Radou a Evropským parlamentem. Tímto ustanovením nejsou dot čeny 
povinnosti členských stát ů týkající se lh ůt pro začlenění stávajících sm ěrnic do vnitrostátního 
práva a dat jejich použitelnosti. 
Článek 35  
Toto je standardní článek, který uvádí, že sm ěrnice vstupuje v platnost [dvacátým] dnem po 
vyhlášení v Ú ředním věstníku Evropské unie. 
Článek 36  
Toto je standardní článek, který uvádí, že sm ěrnice je ur čena členským stát ům.  
 
CS 32   CS 2004/0084 (COD) 
Návrh 
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 
o zavedení zásady rovných p říležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti 
zaměstnání a povolání 
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, 
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského spole čenství, a zejména na čl. 141 odst. 3 této 
smlouvy, 
s ohledem na návrh Komise61, 
s ohledem na stanovisko Evropského hospodá řského a sociálního výboru62, 
s ohledem na stanovisko Výboru region ů63, 
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, 
vzhledem k t ěmto důvodům: 
 
Ø new  
(1) Směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného 
zacházení pro muže a ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání 
a postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky64
, a směrnice Rady 86/378/EHS ze dne 
24. července 1986 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v systémech 
sociálního zabezpe čení pracovník ů65 byly zásadním zp ůsobem zm ěněny. Směrnice 
Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních p ředpisů členských 
států týkajících se uplat ňování zásady stejné odm ěny za práci pro muže a ženy66 a 
směrnice Rady 97/80/ES ze dne 15. prosince 1997 o d ůkazním b řemenu v p řípadech 
diskriminace na základ ě pohlaví67 rovněž obsahují ustanovení, jejichž ú čelem je 
zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy. Vzhledem k tomu, že mají být 
                                                 
61 Úř. věst. C …, , s. … 
62 Úř. věst. C …, , s. … 
63 Úř. věst. C …, , s. … 
64 Úř. věst. L 39, 14.2.1976, s. 40. Sm ěrnice naposledy pozm ěněná směrnicí 2002/73/ES (Ú ř. věst. L 269, 
5.10.2002, s. 15). 
65 Úř. věst. L 225, 12.8.1986, s. 40. Sm ěrnice naposledy pozm ěněná směrnicí 96/97/ES (Ú ř. věst. L 46, 
17.2.1997, s. 20). 
66 Úř.věst. L 45, 19.2.1975, s. 19. 
67 Úř. věst. L 14, 20.1.1998, s. 6. Sm ěrnice naposledy pozm ěněná směrnicí 98/52/ES (Ú ř. věst. L 205, 22.7.1998, 
s. 66). 
 
CS 33   CS provedeny další zm ěny těchto směrnic, měly by být uvedené sm ěrnice přepracovány 
v zájmu srozumitelnosti a za ú čelem slou čení hlavních ustanovení  v této oblasti a 
některých nových prvk ů vyplývajících z judikatury Soudního dvora Evropských 
společenství do jednoho dokumentu.  
 
Ð 2002/73/EC, Recital 4(adapted) 
(adapted) 
(2) Rovnost  ⌦ Rovné zacházení ⌫ pro mezi  muže a ženy je základní zásadou ⌦ práva 
Společenství, kterou musí Spole čenství ⌫ na základ ě ⌦ podle ⌫ článku 2 a čl. 3 
odst. 2 Smlouvy o ES  a judikatury Soudního dvora. Tato ustanovení Smlouvy 
prohlašují rovnost mezi muži a žen ami za "poslání" a "cíl" Spole čenství a ukládají mu 
pozitivní povinnost  „podporovat“ ji  při všech ⌦ svých ⌫ jeho  činnostech. 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 5 
(adapted) 
(3) Článek  ⌦ Ustanovení čl. ⌫ 141 ⌦ odst. 3 ⌫ Smlouvy, a zejména jeho odstavec 3, 
pojednává  ⌦ nyní stanoví ⌫ konkrétn ěí ⌦ právní základ pro p řijímání opat ření 
Společenství, kterými se zajistí uplat ňování zásady ⌫ o rovných p říležitostí a 
rovného zacházení pro muže a ženy  v oblasti zam ěstnání a povolání  ve věcech 
zaměstnanosti a práce  ⌦ , včetně zásady stejné odm ěny za stejnou práci a za práci 
stejné hodnoty ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 3 
(adapted) 
(4) ⌦ Články 21 a 23 ⌫ Tato směrnice ctí základní práv a a dodržuje zásady uzná vané 
zejména  Charty základních práv Evropské unie ⌦ rovněž zakazují jakoukoli 
diskriminaci na základ ě pohlaví a ustanovují právo na  rovné zacházení pro muže a 
ženy ve všech oblastech, v četně zaměstnání, práce a odm ěny⌫ . 
 
Ø new  
(5) Z důvodu soudržnosti je nutné usta novit jednu jedinou definici p římé a nep římé 
diskriminace. 
 
Ð 97/80/EC, Recital 19 (adapted) 
vzhledem k tomu, že je ješt ě obtížnější dokázat diskriminaci, pokud je nep římá; že je proto 
důležité  nepřímou diskriminaci definovat;  
 
CS 34   CS  
Ð 2002/73/EC, Recital 8 
(adapted) 
(6) Obtěžování spojené s pohlavím osoby a sexuální obt ěžování odporují zásad ě rovného 
zacházení pro muže a ženy, ; je ⌦ a pro účely této sm ěrnice by ⌫ proto vhodné 
definovat takové pojmy a zakázat takové formy  ⌦ měly být považovány za 
⌫diskriminaci ⌦ na základ ě pohlaví ⌫ . K tomuto ú čelu musí být zd ůrazněno, že 
se tyto  ⌦ Tyto ⌫ formy diskriminace ⌦ se ⌫ nevyskytují pouze na pracovišti, ale 
také v souvislosti s p řístupem k zam ěstnání a odbornému vzd ělávání a b ěhem 
zaměstnání a výkonu povolání . 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 9 
(7) V této souvislosti by zam ěstnavatelé a osoby odpov ědné za odborné vzd ělávání měli 
být podporováni k v přijímání opat ření pro boj proti všem formám diskriminace na 
základě pohlaví a zejména  kv přijímání preventivních opat ření proti obt ěžování a 
sexuálnímu obt ěžování na pracovišti v soula du s vnitrostátními právními p ředpisy a 
zvyklostmi. 
 
Ø new 
(8) Zásada stejné odm ěny za stejnou práci nebo za práci stej né hodnoty, která je stanovena 
článkem 141 Smlouvy, p ředstavuje významné hledisko zásady rovného zacházení pro 
muže a ženy. Je proto vhodné p řijmout další ustanovení k jejímu zavedení. 
(9) Je zavedeno, že zásada stejné odm ěny se nevztahuje pouze na situace, kdy muži a ženy 
pracují pro stejného zam ěstnavatele. Podle rozsudk ů Soudního dvora ve v ěci C-
320/00: A.G. Lawrence a ostatní vs. Regent Office Care Ltd, Commercial Catering 
Group a Mitie Secure Services Ltd68 a ve věci C-256/01: Debra Allonby vs. 
Acccrington & Rossendale College, Education Lecturing Services a The Secretary of 
State for Education and Employment69 však musí existovat jediný zdroj, kterému 
mohou být p řipisovány jakékoli zjišt ěné rozdíly v odm ěně pracovník ů, neboť v 
opačném případě neexistuje orgán, který by byl za jakoukoli nerovnost odpov ědný a 
který by mohl znovu zavést rovné zacházení. 
 
Ð 86/378/EEC, Recital 1 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že Smlouva stanoví, že každý členský stát zajistí uplatn ění zásady stejné 
odměny mužů a žen za stejnou práci; že „odm ěnou za práci“ má být rozum ěna 
obvyklá základní nebo minimální mzda nebo plat a jakékoli  jiné požitky, které 
                                                 
68 [2002] Sb. rozh. I-7325. 
69 Rozsudek ze dne 13. ledna 2004. 
 
CS 35   CS zaměstnavatel vyplácí zam ěstnanci v pen ězích nebo v naturáliích, p římo či nepřímo, v 
souvislosti se zam ěstnáním;  
 
Ð 86/378/EEC, Recital 2 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že zásada stejné odm ěny je sice p římo použitelná v p řípadech, kde 
diskriminace m ůže být odhalena pouze na základ ě kritérií rovného zacházení a stejné 
odměny za práci, avšak existují i p řípady, kdy zavedení této zásady p ředpokládá p řijetí 
dodatečných opat ření, která jasn ěji vymezí její dosah;  
 
Ð 75/117/EEC, Recital 1 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že uplatn ění zásady stejné odm ěny za práci pro muže a ženy, která je 
uvedena v článku 119 Smlouvy, je nedílnou sou částí vytvo ření a fungování 
společného trhu;  
 
Ð 75/117/EEC, Recital 2 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že je p ředevším úkolem členských stát ů, aby zajistily uplat ňování této 
zásady prost řednictvím odpovídajících pr ávních a správních p ředpisů, 
 
Ð 75/117/EEC, Recital 3 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 21. ledna 197470 o sociálním ak čním programu s 
cílem umožnit vyrovnání životních a pracovních podmínek a vyrovnaný hospodá řský 
a sociální rozvoj a so ciální rovnováhu Spole čenství uznalo p řednostní povahu akcí, 
které mají být provedeny ve prosp ěch žen, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, 
odbornému vzd ělání a zvyšování odborné kvalifikace a o pracovní podmínky v četně 
odměny za práci;  
 
Ð 75/117/EEC, Recital 4 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že je žádouc í posílit zákla dní právní p ředpisy ustanoveními zam ěřenými na 
usnadnění praktického uplat ňování zásady rovnosti tak, aby všichni zam ěstnanci ve 
Společenství mohli požívat oc hrany v této oblasti;  
                                                 
70 Úř. věst. C 13, 12.2.1974, s.1.  
 
CS 36   CS  
Ð 75/117/EEC, Recital 5 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že i p řes úsilí sm ěřující k provedení usnesení konference  členských stát ů o 
vyrovnání mezd pro muže a ženy, konané dne 30. prosince 1961, p řetrvávají v 
členských státech rozdíly; že je tedy nutné sblížit vnitrostátní právní p ředpisy týkající 
se uplatňování zásady stejné odm ěny za práci,  
 
Ø new 
(10) Měla by být p řijata zvláštní opat ření, kterými se zajistí zavedení zásady rovného 
zacházení v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů a která jasn ěji vymezí její 
rozsah. 
 
Ð 86/378/EEC, Recital 3 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že čl. 1 odst. 2 sm ěrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o 
zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o p řístup k 
zaměstnání, odbornému vzd ělávání a zvyšování odborné  kvalifikace a o pracovní 
podmínky 71 stanoví, že k zajišt ění postupného zavedení zásady  rovného zacházení v 
oblasti sociálního zabezpe čení přijme Rada na návrh Komise p ředpisy vymezující její 
obsah, rozsah a provád ěcí pravidla; že proto Rada p řijala směrnici 79/7/EHS ze dne 
19. prosince 1978 o postupném zaved ení zásady rovného zacházení pro muže a ženy v 
oblasti sociálního zabezpe čení72; 
 
Ð 86/378/EEC, Recital 4 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že čl. 3 odst. 3 sm ěrnice 79/7/EHS stanoví, že k zajišt ění zavedení zásady 
rovného zacházení v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů přijme Rada na 
návrh Komise p ředpisy vymezující její obsah, rozsah a provád ěcí pravidla;  
 
Ð 86/378/EEC, Recital 5 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že zásada rovného zacházení by m ěla být zavedena v systémech sociálního 
zabezpečení pracovník ů, které pos kytují ochranu proti rizik ům stanoveným v čl. 3 
                                                 
71 Úř. věst. L 39, 14. 2. 1976, s. 40.  
72 Úř. věst. L 6, 10.1 1979, s. 24.  
 
CS 37   CS odst. 1 sm ěrnice 79/7/EHS, a také v t ěch, které poskytují zam ěstnancům jakékoli jiné 
požitky v pen ězích nebo v naturáliích ve smyslu Smlouvy;  
 
Ð 86/378/EEC, Recital 6 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že se zavedení zásady rovného zacházení nedotýká ustanovení týkajících se 
ochrany žen z d ůvodů mateřství, 
 
Ð 96/97/EC, Recital 2 (adapted) 
(11) vzhledem k tomu, že  vV rozsudku ze dne 17. kv ětna 1990  ve věci 262/88: Barber vs. 
Guardian Royal Exchange Assurance Group73 ⌦ rozhodl ⌫ Soudní dv ůr 
Evropských spole čenství potvrdil , že všechny formy pracovních d ůchodů tvoří součást 
odměny za práci  ve smyslu článku ⌦ 141 ⌫ 119 Smlouvy. 
 
Ø new 
(12) Ačkoli pojem odm ěny ve smyslu článku 141 Smlouvy nezahrnuje dávky sociálního 
zabezpečení, je nyní jasn ě stanoveno, že na d ůchodový systém pro státní ú ředníky se 
zásada stejné odm ěny vztahuje, pokud dávky, které mají být v rámci tohoto systému 
vypláceny, jsou vypláceny pracovníkovi na základ ě jeho zam ěstnaneckého pom ěru s 
veřejným zam ěstnavatelem, bez ohledu na skute čnost, že tento systém je sou částí 
všeobecného zákonného systému. Podle rozsudk ů Soudního dvora ve v ěci C-7/93: 
Bestuur van het Algemeen Burgerlij k Pensioenfonds vs. G. A. Beune74 a ve věci C-
351/00: Pirkko Niemi75 bude tato podmínka spln ěna, pokud se d ůchodový systém týká 
zvláštní kategorie pracovník ů a pokud dávky p římo souvisejí s dobami zam ěstnání a 
jsou vypo čítávány se z řetelem k poslednímu platu státního ú ředníka. Z d ůvodu 
srozumitelnosti je proto vhodné p řijmout za tímto ú čelem zvláštní ustanovení. 
 
Ð 96/97/EC, Recital 10 (adapted) 
(13) vzhledem k tomu, že  navíc v rozsudcích ve v ěcech C -152/91 a C -200/91  Soudní dv ůr 
⌦ potvrdil ⌫ upřesňuje, že ⌦ ačkoli se na ⌫ příspěvky pracujících muž ů a žen do 
důchodového systému se zaru čenou pevn ě stanovenou kone čnou dávkou musí být 
stejné, protože se na n ě vztahuje článek ⌦ 141 ⌫ 119  Smlouvy, ⌦ nesmí ⌫ 
zatímco  ⌦ žádná ⌫ nerovnost p říspěvků placených zam ěstnavateli v rámci systém ů 
dávek financovaných shromaž ďováním kapitálu, která je zp ůsobena používáním 
pojistně matematických faktor ů zásad  rozlišujících pohlaví, nemá  být posuzována s 
přihlédnutím k tomuto  témuž  ustanovení. 
                                                 
73 1990 Sb. rozh. I-1889. 
74 [1994] Sb. rozh. I-4471.  
75 [2002] Sb. rozh. I-7007. 
 
CS 38   CS  
Ð 96/97/EC, Recital 4 (adapted) 
(14) vzhledem k tomu, že v souladu s protokolem č. 2 týkajícím se článku 119 Smlouvy 
připojeným ke Smlouvě o založení Evropského spole čenství  ⌦ Je zavedeno, že ⌫ 
nejsou  dávky ⌦ , které mají být vypláceny ⌫ ze systém ů sociálního zabezpe čení 
pracovník ů ⌦ , nelze považovat ⌫ považovány  za odměnu, pokud jsou vypláceny za 
doby zam ěstnání před 17. kv ětnem 1990, s výjimkou p řípadu pracovník ů nebo osob 
uplatňujících nárok za n ě, kteří před tímto dnem zahájili soudní řízení nebo uplatnili  
⌦ vznesli ⌫ rovnocennou stížnost podle platných  vnitrostátních právních p ředpisů;. 
⌦ Proto je nutné omezit odpovídajícím zp ůsobem zavedení zásady rovného 
zacházení. ⌫ 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 11 
(adapted) 
(15) ⌦ Zajištění rovného p řístupu k zam ěstnání a odbornému vzd ělávání k n ěmu 
vedoucímu je pro uplat ňování zásady rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti 
zaměstnání a povolání  ve věcech zam ěstnanosti a práce  zásadní. Jakákoli výjimka 
z této zásady by se proto m ěla vztahovat pouze na ty ⌫ pProfesní činnosti, které 
mohou členské státy vylou čit z oblasti p ůsobnosti sm ěrnice 76/207/EHS, by m ěly být 
omezeny na ty,  které vyžadují zam ěstnání osoby jednoho  ⌦ určitého ⌫ pohlaví 
z důvodu ⌦ své ⌫ povahy doty čných profesních činností,  ⌦ nebo kvůli prostředí, 
v jakém jsou vykonávány, ⌫ za předpokladu, že sledovaný cíl je legitimní a v 
souladu se zásadou proporci onality, jak je stanovena judikaturou Soudního dvora76. 
 
Ð 76/207/EEC, Recital 1 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 21. ledna 1974 o sociálním ak čním programu 77 
zahrnula mezi priority činnost za ú čelem dosažení rovnosti mezi muži a ženami, 
pokud jde o přístup k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání a postupu v zam ěstnání a 
pokud jde o pracovní podmínky v četně odměňování;  
 
Ð 76/207/EEC, Recital 2 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že pokud jde o odm ěňování, přijala Rada dne 10. února 1975 sm ěrnici 
75/11 7/EHS o sbližování právních p ředpisů členských stát ů týkajících se uplat ňování 
zásady stejné odm ěny za práci pro muže a ženy 78; 
                                                 
76 Věc C-222/84 Johnston, Sb. rozh. 1986, s. 1651, v ěc C-273/97, Sirdar, Sb. rozh. 1999, s. I -7403 a věc 
C-285/98 Kreil, Sb. rozh. 2000, s. I -69. 
77 Úř. věst. C 13, 12.  2. 1974, s. 1.  
78 Úř. věst. L 45, 19.  2. 1975, s. 19.  
 
CS 39   CS  
Ð 76/207/EEC, Recital 3 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že činnost Spole čenství za ú čelem dosažení zásady rovného zachá zení pro 
muže a ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, odbornému vzd ělávání a postupu v 
zaměstnání a pokud jde o další pr acovní podmínky, se také zdá být nezbytná; že rovné 
zacházení pro pracující muže a ženy p ředstavuje jeden z cíl ů Společenství, zejména  
pokud jde o podporu vyrovnání v  rozvoji životních a pracovních podmínek 
pracovník ů; že Smlouva k tomuto ú čelu nestanoví nezbytné pravomoci;  
 
Ð 76/207/EEC, Recital 4 
(adapted) 
vzhledem k tomu, že vymezení a postupné zavedení zásady rovného za cházení v otázkách 
sociálního zabezpe čení by mělo být zajišt ěno dalšími nástroji,  
 
Ð 2002/73/EC, Recital 14 
(adapted) 
(16) Členské státy mohou na základ ě ⌦ V souladu s ⌫ čl. 141 odst. 4 Smlouvy 
⌦ nebrání zásada rovného zacházení členským stát ům ⌫ zachovat nebo zavést 
opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadn ění profesní činnosti mén ě 
zastoupeného pohlaví nebo pro p ředcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní 
kariéře. S ohledem na sou časnou situaci a s p řihlédnutím k prohlášení č. 28 
připojenému k Amsterodamské smlouv ě by členské státy m ěly především usilovat o 
zlepšení postavení žen v pracovním život ě. 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 12 
(adapted) 
(17) Ve stálé judikatu ře ⌦ Z judikatury ⌫ Soudního dvora ⌦ jasně vyplývá, ⌫ uznal, 
že je legitimní s ohledem na zásadu rovného zacházení chránit ženu z d ůvodů jejího 
tělesného stavu b ěhem a po t ěhotenství. Navíc d ůsledně rozhodoval,  že jakéko li 
nepříznivé zacházení ⌦ se ženou ⌫ spojené s t ěhotenstvím nebo mate řstvím 
představuje p římou diskriminaci na základ ě pohlaví. ⌦ Toto zacházení by proto m ělo 
být do této sm ěrnice výslovn ě zahrnuto. ⌫ 
(18) ⌦ Soudní dv ůr uznal, že je s ohledem na zásadu rovného zacházení legitimní chránit 
tělesný stav ženy b ěhem těhotenství a mate řství. ⌫ Tato směrnice se proto nedotýká 
směrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavád ění opatření pro zlepšení 
bezpečnosti a ochrany zdraví p ři práci těhotných zam ěstnankyň a zaměstnankyň krátce 
po porodu nebo kojících zam ěstnankyň79
.(desátá sm ěrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 
                                                 
79 Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 1. 
 
CS 40   CS směrnice 89/391/EHS), která usiluje o zajišt ění ochrany fyzického a duševn ího stavu 
žen, které jsou t ěhotné, žen, které nedávno porodil y, nebo žen, které kojí. Od ůvodnění 
uvedené sm ěrnice up řesňuje, že ochrana bezpe čnosti a zdraví t ěhotných 
zaměstnankyň, zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zam ěstnankyň by 
neměla vyústit v nepříznivé zacházení s nimi na trhu práce, ani p ůsobit proti 
směrnicím o rovném zacházení pro muže a ženy.  
(19) ⌦ Z důvodu srozumitelnosti je rovn ěž vhodné p řijmout výslovné ustanovení týkající 
se⌫ Soudní dv ůr uznal zásadu  ochrany ⌦ zaměstnaneckých ⌫ práv žen,  ⌦ na 
mateřské dovolené, ⌫ zejména pokud jde o  jejich práva na návr at na stejné nebo 
rovnocenné pracovní místo ⌦ , aniž by v d ůsledku této dovolené by ly zhoršeny jejich 
podmínky. ⌫ s pracovními podmínkami, které nejsou mén ě příznivé, a na prosp ěch 
ze zlepšení pracovních podmínek, na který by m ěly nárok b ěhem své nep řítomnosti.  
 
Ø new 
(20) Účinné zavedení zásady rovného zacházení vyžaduje, aby členské státy zavedly 
příslušné postupy. 
(21) Ustanovení týkající se p řiměřených soudních nebo správních řízení k dodržování 
povinností uložených touto sm ěrnicí je nezbytné pro ú činné zavedení zásady rovného 
zacházení.  
 
Ð 97/80/EC, Recitals 13, 14 16 & 
18 (adapted) 
(22) ⌦ Zavedení pravidel o d ůkazním b řemeni hraje d ůležitou úlohu pro zajišt ění toho, 
aby zásada rovného zacházení mohla být ú činně prosazována. Jak ⌫ vzhledem k 
tomu, že  ⌦ rozhodl ⌫ Soudní dv ůr Evropských spole čenství proto  rozhodl , že 
pravidla o d ůkazním b řemeni musí být upravena pro p řípady, kdy ur čité skutečnosti 
nasvědčují diskriminaci, a že pro ú činné uplatn ění zásady rovného zacházení musí  
⌦ mělo by proto být p řijato ustanovení k zajišt ění toho, aby ⌫ v takových  případech 
⌦ , kdy určité skutečnosti nasv ědčují diskriminaci, p řešlo ⌫ důkazní břemeno přejít 
⌦ zpět ⌫ na žalovaného ⌦ , ⌫ vzhledem k tomu, že členské státy nemusí 
uplatňovat pravidla o d ůkazním b řemenu na  ⌦ s výjimkou ve vztahu k řízením, ⌫ 
řízení,  v nichž p řísluší soudu nebo jinému p říslušnému orgánu, aby vyšet řil 
skutečnosti případu; že těmito řízeními jsou řízení, v nichž se na žalobci nežádá, aby 
dokazoval skute čnosti, ale v nichž p řísluší soudu nebo jinému p říslušnému subjektu, 
aby je vyšet řil; ⌦ Nicméně je nezbytné up řesnit ⌫ vzhledem k tomu , že posouzení 
skutečností, které ve dou ke zjišt ění, že došlo k p římé nebo nep římé diskriminaci, 
náleží  ⌦ nadále náleží p říslušnému ⌫ vnitrostátnímu orgán ům ⌦ orgánu ⌫ v 
souladu s vnitrostátním právem ne bo zvyklostmi. vzhledem k tomu, že  ⌦ Kromě 
toho ⌫ je na členských státech, aby zavedly  pro kterékoli stadium řízení pravidla 
dokazování, která jsou pro žalobce výhodn ější. 
 
CS 41   CS  
Ð 97/80/EC, Recital 1 (adapted) 
vzhledem k tom u, že na základ ě Protokolu o sociální politice p řipojeného ke Smlouv ě členské 
státy, s výjimkou Spojeného království Ve lké Británie a Severn ího Irska (dále jen 
„členské státy“), p řející si pokra čovat v cest ě vytyčené Sociální chartou z roku 1989 
mezi sebou  uzavřely Dohodu o sociální politice;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 2 (adapted) 
vzhledem k tomu, že Charta Spole čenství o základních soci álních právech pracovník ů uznává 
důležitost boje proti všem formám diskriminace, v četně diskriminace na základ ě 
pohlaví, barvy pleti, rasy, názoru a víry;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 3 (adapted) 
vzhledem k tomu, že bod 16 Charty Spole čenství o základních soci álních právech pracovník ů 
týkající se rovného zacházení pro muže a ženy stanoví, mimo jiné, že by m ěly být 
posíleny akce sm ěřující k provád ění zásady rovnosti mezi muži a ženami, zejména v 
přístupu k zam ěstnání, v odm ěňování, pracovních podmínkách, sociální ochran ě, 
vzdělávání, odborném vzd ělávání a rozvoji kariéry;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 4 (adapted) 
vzhledem k tomu, že v souladu s čl. 3 odst. 2 Dohody o sociální politice konzult ovala Komise 
se sociálními partnery na úrovni Spole čenství otázky možného zam ěření akce 
Společenství týkající se d ůkazního b řemene v p řípadech diskriminace na základ ě 
pohlaví; 
 
Ð 97/80/EC, Recital 5 (adapted) 
vzhledem k tomu, že Komise po této konzultaci usoudila, že akce Spole čenství je ú čelná, a 
znovu konzultovala se sociálními partne ry obsah zamýšleného návrhu v souladu s čl. 3 
odst. 3 uvedené dohody; že so ciální partne ři předali Komisi svá stanoviska;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 6 (adapted) 
vzhledem k tomu, že po druhém kole konzultací neinformovali sociální partne ři Komisi o 
svém úmyslu zahájit postup, který by mohl vést k dohod ě, stanovený v článku  4 
uvedené dohody;  
 
CS 42   CS  
Ð 97/80/EC, Recital 7 (adapted) 
vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 1 uvedené dohody si Spole čenství a členské státy 
mimo jiné stanovily cíl zlepšit životní a pracovní podmínky; že ú činné provád ění 
zásady rovného zachá zení s muži a ženami p řispívá k dosažení tohoto cíle;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 8 (adapted) 
vzhledem k tomu, že zásada rovného zacházení je definována v článku 119 Smlouvy, ve 
směrnici Rady 75/117/EHS ze dne 10. února 1975 o sbližování právních p ředpisů 
členských stát ů týkajících se uplat ňování zásady stejné odm ěny za práci pro muže a 
ženy 80 a ve sm ěrnici Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady 
rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, odbornému 
vzdělávání a  postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky 81; 
 
Ð 97/80/EC, Recital 9 (adapted) 
vzhledem k tomu, že sm ěrnice Rady 92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavád ění opatření pro 
zlepšení bezpe čnosti a ochrany zdraví p ři práci těhotných pracovnic, prac ovnic krátce 
po porodu nebo kojících pracovnic také p řispívá k ú činnému provád ění zásady 
rovného zacházení s muži a ženami; že uvedená sm ěrnice by nem ěla působit proti 
výše uvedeným sm ěrnicím o rovném zacházení; že pracovnice, kterých se uvedená 
směrnice t ýká, by proto m ěly mít stejný prosp ěch z úpravy pravidel o d ůkazním 
břemeni;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 10 (adapted) 
vzhledem k tomu, že sm ěrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996 o Rámcové dohod ě o 
rodičovské dovolené uzav řené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS 82 je rovněž 
založena na zásad ě rovného zacházení pro muže a ženy;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 11 (adapted) 
vzhledem k tomu, že odkazy na „soudní řízení“ a „soud“ zahrnují mechanismy, jimiž mohou 
být spory p ředkládány pro p řezkoumán í a rozhodnutí nezávislým subjekt ům, které 
mohou vynést rozhodnutí, jež jsou závazná pro strany sporu;  
                                                 
80 Úř. věst. L 45, 19.  2. 1975, s. 19.  
81 Úř. věst. L 39, 14.  2. 1976, s. 40.  
82 Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 4.  
 
CS 43   CS  
Ð 97/80/EC, Recital 12 (adapted) 
vzhledem k tomu, že výraz „mimosoudní řízení“ představuje zejména takové řízení, jako je 
smírčí a zprostředkovací řízení;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 15 (adapted) 
vzhledem k tomu, že je nezbytné vzít v úvahu zvláštní rysy právních systém ů některých 
členských stát ů, mimo jiné tam, kde je záv ěr o diskriminaci u činěn tehdy, když 
žalovaný není schopen soud u nebo jinému p říslušnému orgánu prokázat, že nedošlo k 
porušení zásady rovného zacházení;  
 
Ð 97/80/EC, Recital 17 (adapted) 
vzhledem k tomu, že žalobci by mohli být zbaveni všech ú činných prost ředků k prosazení 
zásady rovného zacházení p řed vnitrostátními soudy, pokud by p ředložení d ůkazu o 
zřejmé diskriminaci nezp ůsobilo uvalení b řemene na žalovaného, dokázat, že jeho 
jednání není ve skute čnosti diskrimina ční; 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 20 
(adapted) 
(23) Osoby, které jsou p ředmětem disk riminace na základ ě pohlaví, mají mít k dispozici 
přiměřené prost ředky právní ochrany. Pro zajišt ění účinnější ⌦ S ohledem na další 
zlepšení ⌫ úrovně ochrany ⌦ navrhované touto sm ěrnicí ⌫ musí být sdružení, 
organizace nebo  a jiné právnické osoby také zmocn ěny účastnit se za podmínek 
stanovených členskými státy řízení jménem nebo na podporu ⌦ žalobce ⌫kterékoli 
oběti diskriminace , aniž jsou dot čeny vnitrostátní procesní právní p ředpisy o 
zastupování nebo obhajob ě před soudy . 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 17 
(adapted) 
(24) Soudní dv ůr rozhodl, že s  ⌦ S ⌫ ohledem na zásadní povahu práva na ú činnou 
soudní ochranu ⌦ je vhodné zajistit, aby pracovníci nadále požívali ⌫ mohou 
zaměstnanci požívat  takové ochrany i po skon čení pracovního pom ěru83 ⌦ , ve 
kterém došlo k údajnému porušení zásady rovného zacházení ⌫ . Zaměstnanec 
bránící osobu chrán ěnou tou to směrnicí nebo sv ědčící v její prosp ěch by měl mít právo 
na stejnou ochranu.  
                                                 
83 Věc C-185/97 Coote [1998] Sb. rozh. 1 -5199. 
 
CS 44   CS  
Ð 2002/73/EC, Recital 18 
(adapted) 
(25) Soudní dv ůr ⌦ jasně potvrdil ⌫ rozhodl , že ze zásady rovného zacházení, má-li být 
účinná, vyplývá, že kdykoliv je porušena,  musí  náhrada poskytovaná ⌦ za jakékoli 
porušení ⌫ diskriminovanému zam ěstnanci  ⌦ musí ⌫ odpovídat utrp ěné škodě. 
⌦ Proto je vhodné vylou čit ⌫ Navíc  upřesnil, že  stanovení ⌦ jakékoli ⌫ horní 
hranice ⌦ pro takovou ⌫ předem může zabránit ú činné náhradu a že není dovoleno 
vyloučit poskytování úrok ů při nahrazování utrp ěné škody84. 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 21 
(adapted) 
(26) ⌦ S cílem zlepšit ú činné zavedení zásady rovného zacházení by ⌫ Členské  členské 
státy by  měly podporovat dialog mezi sociálními pa rtnery a v rámci vnitrostátní praxe 
také s nevládními organizacemi za ú čelem řešení jednotlivých fore m diskriminace na 
základě pohlaví, které se vyskytují na  pracovišti, a boje proti nim . 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 22 
(adapted) 
(27) Členské státy musí stanovit ú činné, přiměřené a odrazující sankce pro p řípady 
porušování povinností vyplývajících ze  ⌦ z této ⌫ směrnice 76/207/EHS . 
 
Ð 2002/73/EC, Recital 23 
(adapted) 
(28) V souladu se zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Smlouvy o ES  ⌦ Jelikož ⌫ 
nemůže být cílů navrhované činnosti uspokojiv ě dosaženo na úrovni členských stát ů, a 
proto jich m ůže ⌦ a může jich být proto lépe ⌫ být lépe  dosaženo na úrovni 
Společenství ⌦ , ⌫. ⌦ může Společenství přijmout opat ření v souladu se zásadou 
subsidiarity ve smyslu článku 5 Smlouvy. ⌫ V souladu se zásadou proporcionality 
stanovenou v uvedeném článku nep řekračuje tato sm ěrnice rámec toho, co je k 
dosažení uvedeného cíle  ⌦ těchto cílů ⌫ nezbytné. 
 
Ð 97/80/EC, Recital 20 (adapted) 
vzhledem k tomu, že cíle p řiměřeně upravit pravidla o d ůkazním b řemeni nebylo ve všech 
členských státech uspokojiv ě dosaženo, a že proto v souladu se zásadou subsidiarity  
uvedenou v článku 3b Smlouvy a zásadou proporcion ality musí být tohoto cíle 
                                                 
84 Věc C-180/95, Draehmpaehl, [1997] Sb. rozh. I -2195, věc C-271/91, Marshall [1993] Sb. rozh. I -4367.  
 
CS 45   CS dosaženo Spole čenstvím; že tato sm ěrnice se omezuje na minimum toho, jež se 
požaduje, a nep řekračuje to, co je k tomuto ú čelu nezbytné,  
 
Ø new 
(29) Povinnost provést tuto sm ěrnici do vnitrostátního práva by se m ěla týkat t ěch 
ustanovení, která p ředstavují oproti d řívějším směrnicím zásadní zm ěnu. Povinnost 
provést do vnitrostátního práva ustanovení, která nejsou zásadním zp ůsobem 
pozměněna, vyplývá z d řívějších směrnic. 
(30) Touto sm ěrnicí by nem ěly být dot čeny povinnosti členských stát ů týkající se lh ůt pro 
provedení sm ěrnic uvedených v části B přílohy 1 do vnitrostátního práva a jejich 
použitelnosti,  
 
Ø new 
PŘIJALY TUTO SM ĚRNICI : 
HLAVA I 
OBECNÁ  USTANOVENÍ 
Článek 1 
Účelem této sm ěrnice je zajistit uplat ňování zásady rovných p říležitostí a rovného zacházení 
pro muže a ženy v oblasti zam ěstnání a povolání. 
Směrnice proto obsahuje ustanovení k zaved ení zásady rovného zacházení, pokud jde o: 
 a) p řístup k zam ěstnání, včetně postupu v zam ěstnání, a odbornému vzd ělávání; 
 b) pracovní podmínky, v četně odměny; 
 c) systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů. 
Rovněž obsahuje ustanovení k zajišt ění účinnějšího zavád ění této zásady tím, že budou 
ustanoveny p říslušné postupy.  
 
CS 46   CS  
Ð 76/207/EEC (adapted) 
Článek 1 
1. Účelem této sm ěrnice je zavést v členských zemích zásadu rovného zacházení pro muže a 
ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, včetně postupu v zam ěstnání, a k odbornému 
vzdělávání a pokud jde o pracovní pod mínky a, za podmínek uvedených v odstavci 2, o 
sociální zabezpe čení. Tato zásada je dále uvád ěna jako „zásada rovného zacházení“.  
2. K zajišt ění postupného zavedení zásady rovného zacházení v oblasti sociálního 
zabezpečení přijme Rada na návrh Komise p ředpisy vymezující zejména její obsah, rozsah a 
prováděcí pravidla.  
 
Ð 86/378/EEC (adapted) 
Článek 1 
Účelem této sm ěrnice je zavést v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů zásadu 
rovného zacházení pro muže a ženy (dále jen „zásada rovného z acházení“).  
 
Ð 97/80/EC (adapted) 
Článek 1 
Účel 
Účelem této sm ěrnice je zajistit, aby opat ření přijatá členskými státy k provedení zásady 
rovného zacházení byla ú činnější, aby se umožnilo všem osobám, které se cítí poškozeny tím, 
že v jejich případě nebyla dodržena zásada rovného zacházení, vymáhat své právo v soudním 
řízení poté, co se p řípadně obrátily na jiné p říslušné orgány.  
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
Článek 2 
2. ⌦ 1. ⌫ Pro účely této sm ěrnice se: 
 
CS 47   CS  
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
⌦a) ⌫ - „přímou diskriminací“ rozumí, pokud se s jednou osobou zachází mén ě 
příznivě z důvodu jejího pohlaví, než se zachází nebo zacházelo nebo by se zacházelo s jinou 
osobou ve srovnatelné situaci, 
⌦b) ⌫ - „nepřímou diskriminací“ rozumí, pokud by v d ůsledku zdánliv ě neutrálního 
ustanovení, kritéria nebo  zvyklosti byly znevýhodn ěny osoby jednoho pohlaví v porovnání s 
osobami druhého pohlaví, ledaže takové ustan ovení, kritérium nebo praxe jsou objektivn ě 
odůvodněny legitimním cílem a prost ředky k dosažení uvedeného cíle jsou p řiměřené a 
nezbytné, 
 
Ð 97/80/EC, Article 2(2) 
(adapted) 
– Pro účely zásady rovného zacházení uved ené v odstavci 1 dochází k nep římé 
diskriminaci tam, kde zdánliv ě neutrální ustanovení, kritérium nebo zvyklost 
znevýhod ňují podstatn ě větší podíl osob jednoho pohlaví, ledaže takové opat ření, 
kritérium nebo zvyklost jsou odpo vídající a nezbytné a mohou bý t odůvodněny 
objektivními okolnostmi, které se netýkají pohlaví.  
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
⌦c) ⌫ - „obtěžováním“ rozumí, pokud dojde k nežádoucímu chování souvisejícímu s 
pohlavím osoby, které má za ú čel nebo za následek narušení d ůstojnosti osoby a vytvo ření 
zastrašující, nep řátelské, ponižující, poko řující nebo urážlivé atmosféry, 
⌦d) ⌫ - „sexuálním obt ěžováním“ rozumí, pokud dojde k jakékoli form ě nežádoucího 
chování sexuální povahy, vyjád řeného verbální, neverbální nebo fyzickou formou, které má 
za účel nebo za následek narušení d ůstojnosti osoby a vytvo ření zastrašující, nep řátelské, 
ponižující, poko řující nebo urážlivé atmosféry.  ⌦ , ⌫ 
 
Ø new  
e) „odměnou“ rozumí obvyklá základní či minimální mzda nebo plat a veškeré ostatní 
odměny, jež zam ěstnavatel p římo nebo nep římo, v hotovosti nebo v naturáliích vyplácí 
zaměstnanci v souvislosti se zam ěstnáním, 
 
CS 48   CS  
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 1 
(adapted) 
⌦f) ⌫ 1. „Ssystémy sociálního zabezpe čení pracovník ů“ se rozumějí rozumí  systémy, 
na které se nevztahuje sm ěrnice 79/7/EHS a jejichž ú čelem je zajistit pracovník ům, jak 
zaměstnancům, tak osobám samostatn ě výdělečně činným, v rámci podniku nebo skupiny 
podniků, v oblasti hospodá řské činnosti, z oboru jednoho povol ání nebo skupiny povolání, 
dávky ur čené jako dopln ěk k dávkám poskytovaným zákonnými systémy sociálního 
zabezpečení nebo jako jejich náhrada, nezávisle na tom, zda je členství v t ěchto systémech 
povinné nebo dobrovolné. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
3. ⌦ 2. Pro účely této sm ěrnice zahrnuje diskriminace: ⌫  
⌦ a) ⌫ O obtěžování a sexuální obt ěžování ve smyslu této sm ěrnice jsou považována 
za diskriminaci na základ ě pohlaví, a proto jsou zakázána.  ⌦, jakož i jakékoli mén ě příznivé 
zacházení vycházející z odmítnutí takového chování doty čnou osobou nebo podvolení se mu, 
⌫  
Odmítnutí takového chování doty čnou osobou nebo podvolení se mu není možno použít jako 
základ pro rozhodnutí dotýka jící se uvedené osoby.  
- 4. ⌦ b) ⌫ Jakékoli  chování sm ěřující k navád ění k diskriminaci osob na základ ě pohlaví 
se považuje za diskriminaci ve smyslu této sm ěrnice . 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
Článek 3 
⌦ 1. ⌫ Tato sm ěrnice se vztahuje na  pracující obyvatele v četně samostatn ě výdělečně 
činných osob, pracovník ů, jejichž činnost je p řerušena nemocí, mate řstvím, úrazem nebo 
nedobrovolnou nezam ěstnaností, a osob ucházejících se o zam ěstnání, jakož i na d ůchodce a 
na invalidní pracovníky a na ty, kte ří uplatňují nárok za n ě v souladu s vnitrostátními 
právními p ředpisy a /  nebo praxí. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
7. ⌦ 2. ⌫ Touto sm ěrnicí nejsou dot čena ustanovení týkající se  ochrany žen, zejména 
pokud jde o t ěhotenství a mate řství. 
 
CS 49   CS ⌦ 3. ⌫ Touto sm ěrnicí nejsou dot čeny směrnice Rady  96/34/ES ze dne 3. června 1996 o 
rámcové dohod ě o rodičovské dovolené uzav řené mezi organizacemi UNICE, CEEP a 
EKOS85 a směrnice Rady  92/85/EHS ze dne 19. října 1992 o zavád ění opatření pro zl epšení 
bezpečnosti a ochrany zdraví p ři práci těhotných zam ěstnankyň a zaměstnankyň krátce po 
porodu nebo kojících zam ěstnankyň (desátá sm ěrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 sm ěrnice 
89/391/EHS)86. 
 
Ð 86/378/EEC, Article 5(2) 
(adapted) 
Zásada rovn ého zacházení se nedotýká opat ření na ochranu žen z d ůvodů mateřství. 
 
Ð 75/117/EEC, Article 1(adapted) 
(adapted) 
Ö new 
⌦ HLAVA II ⌫ 
⌦ ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ ⌫ 
⌦ Kapitola 1 ⌫ 
⌦ Zásada stejné odm ěny ⌫ 
Článek 4 
Zásadou stejné odm ěny za práci pro muže a ženy uvedenou v článku 119 Smlouvy (dále jen 
„zásada stejné odm ěny“) se rozumí pro  ⌦ V případě ⌫ stejné práce nebo pro  práce, které je 
přiznána stejná hodnota, ⌦ se odstraní ⌫ odstranění veškerá diskriminace na základ ě 
pohlaví ve všech hlediscích a podmínkách odm ěňování Ö připisovanému jedinému zdroji Õ . 
 
Ð 75/117/EEC, Article 1 
(adapted) 
Zejména pokud se pro stanovení odm ěny používá systém klasifikace prací, musí být  ⌦ je ⌫ 
založen na stejných kritériích pro muže i pro ženy a musí být sestaven tak, aby vylou čil 
diskriminaci na základ ě pohlaví. 
                                                 
85 Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 4. 
86 Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 1. 
 
CS 50   CS  
Ð 86/378/EEC (adapted) 
⌦ Kapitola 2 ⌫ 
⌦Zásada rovného zacházení v systémech sociálního zabezpe čení pracovník ů ⌫ 
Článek 5 
1. Za podmínek stanovený ch v následujících ustanoveních  ⌦ Aniž je dot čen článek 4, ⌫ 
předpokládá zásada rovného zacházení  ⌦ nesmí v systémech sociálního zabezpe čení 
pracovník ů ⌫ zákaz  ⌦ docházet k ⌫ přímé nebo nep římé diskriminaci na základ ě pohlaví, 
zejména odkazem na manželský nebo rodinný stav, obzvlášt ě pokud jde o: 
- ⌦ a) ⌫ oblast působnosti ⌦ těchto ⌫ systémů a podmínky p řístupu k nim; 
- ⌦b) ⌫ povinnost p řispívat a výpo čet výše příspěvků; 
- ⌦c) ⌫ výpočet dávek,  včetně zvýšení, na které vzniká nárok s ohledem na manžela 
nebo manželku nebo vyživované osoby, a podm ínky trvání a zachování nároku na dávky. 
 
Ð 86/378/EEC, Article 4 
(adapted) 
Článek 6 
⌦ 1. ⌫ Tato směrnice  ⌦ kapitola ⌫ se vztahuje na: 
a) systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů, které zajiš ťují ochranu pro p řípad: 
- ⌦ i) ⌫ nemoci, 
- ⌦ ii) ⌫ invalidity, 
- ⌦ iii) ⌫ stáří, včetně předčasného odchodu do d ůchodu, 
- ⌦ iv) ⌫ pracovních úraz ů a nemocí z povolání, 
- ⌦ v) ⌫ nezaměstnanosti; 
b) systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů, které stanoví další sociální dávky,  
v hotovosti  penězích nebo v naturáliích, a zejména poz ůstalostní a rodinné dávky, jsou -li 
⌦ pokud ⌫ tyto dávky ur čeny zam ěstnancům, a tudíž  představují požitky  odměny 
vyplácené zam ěstnavatelem pracovníkovi z d ůvodu jeho zam ěstnání.  
 
CS 51   CS  
Ø new 
2. Tato kapitola se použije rovn ěž na důchodové systémy pro zvlá štní kategorii pracovník ů, 
jako je kategorie státních ú ředníků, pokud dávky, které mají být v rámci systému vypláceny, 
jsou vypláceny na základ ě zaměstnaneckého pom ěru s veřejným zam ěstnavatelem, ve kterém 
přímo souvisejí s dobou zam ěstnání, a jejich výše je vypo čítávána se z řetelem k poslednímu 
platu státního ú ředníka. Skute čnost, že takový systém je sou částí všeobecného zákonného 
systému, není v tomto ohledu podstatná. 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 1 
(adapted) 
⌦Článek 7⌫ 
2. ⌦ 1. ⌫ Tato směrnice  ⌦ kapitola ⌫ se nevztahuje na: 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 1 
a) individuální smlouvy pro samostatn ě výdělečně činné osoby; 
b) systémy pro samostatn ě výdělečně činné osoby, které mají pouze jednoho člena; 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 1 
(adapted) 
Ö new 
c) pojistné smlouvy, kde zam ěstnavatel není smluvní stranou, v p řípadě 
Ö zaměstnaných Õ pracovník ů pobírajících plat nebo mzdu ; 
d) dobrovolná ustanovení systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů, která jsou 
účastníkům nabízena jednotliv ě, aby jim zaru čila 
- ⌦ i) ⌫ buď doplňkové dávky, nebo  
- ⌦ ii) nebo ⌫ výběr data, kdy za čnou být vypláceny b ěžné dávky pro samostatn ě 
výdělečně činné osoby, nebo výb ěr z několika dávek; 
e) systémy sociálního zabezpe čení pracovník ů, pokud jsou dávky financovány z 
příspěvků placených pracovníky na základ ě dobrovolnosti. 
3. ⌦ 2. ⌫ Tato sm ěrnice  ⌦ kapitola ⌫ nebrání zam ěstnavateli p řiznat osobám, které 
dovršily d ůchodový v ěk pro účely přiznání důchodu podle systému sociálního zabezpe čení 
pracovník ů, ale které zatím nedovršily d ůchodový v ěk pro účely přiznání důchodu podle 
zákonného systému d ůchodového zabezpe čení, dopln ěk důchodu, jehož cílem je dorovnat 
nebo přiblížit celkovou výši dávky vyplácené t ěmto osobám ve vztahu k částce vyplácené ve 
 
CS 52   CS stejné situaci osobám druhého pohlaví, které již dovršily zákonem stanovený d ůchodový v ěk, 
do té doby, než osoby mající prosp ěch z tohoto dopl ňku dovrší zákonem stanovený 
důchodový v ěk. 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
Článek 6  ⌦ 8 ⌫ 
1. Ustanovení, která odporují zásad ě rovného zacházení, zahrnují ta  ustanovení  založená 
⌦ přímo nebo nep římo ⌫ na pohlaví,  buď přímo, nebo nep římo s ohledem zejména na 
manželský nebo rodinný stav  pro: 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
a) ur čení osob, které se mohou ú častnit systému sociálního zabezpe čení pracovník ů; 
b) stanovení povinné nebo dobrovolné povahy ú časti v systému sociálního zabezpe čení 
pracovník ů; 
c) stanovení r ůzných pravidel, pokud jde o v ěk pro vstup do systému nebo minimální 
dobu trvání zam ěstnání nebo členství v systému vyžadova né pro získání dávek; 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
d) stanovení r ůzných pravidel, s výjimkou písmen h) ⌦ , ⌫ a i) ⌦ a j) ⌫ , pro 
vrácení p říspěvků, pokud se pracovník odhlašuje ze systému, aniž by splnil 
podmínky zaru čující mu doživotní právo na dlouhodobé dávky; 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
e) stanovení r ůzných podmínek pro p řiznání dávek nebo omezení t ěchto dávek na 
pracovníky n ěkterého pohlaví; 
f) stanovení rozdílných d ůchodových v ěků; 
g) pozastavení zachování nebo získání nárok ů na dávky, které p řiznává zákon nebo 
smlouva a jsou vypláceny zam ěstnavatelem, b ěhem mate řské dovolené nebo volna z 
rodinných d ůvodů; 
 
CS 53   CS  
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
h) stanovení rozdílných úrovní  dávek, s výjimkou nezbytných opat ření přihlížejících k 
pojistně matematickým zásadám, které se liší podle pohlaví v p řípadě příspěvkových 
systémů. In ⌦ ; v ⌫ případě systémů dávek financovaných shromaž ďováním 
kapitálu mohou být ur čité prvky (jejich p říklady jsou p řiloženy)  nerovné, pokud 
nerovnost částek vyplývá z ú činků použití pojistn ě matematických zásad, které se v 
době zavádění systému financování liší podle pohlaví; 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
i) stanovení rozdílných úrovní p říspěvků pracovník ů; 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
⌦ j) ⌫ stanovení rozdílných úrovní p říspěvků zaměstnavatelů, s výjimkou: 
- ⌦ i) ⌫ v případě příspěvkových systém ů, je-li cílem vyrovnat částku 
konečných dávek nebo ji sblížit pro ob ě pohlaví, 
- ⌦ ii) ⌫ v případě systémů dávek financovaných shromaž ďováním kapitálu, 
pokud jsou p říspěvky zaměstnavatele ur čeny k zajišt ění finančního základu 
nezbytného pro krytí náklad ů na určené dávky; 
j) ⌦ k) ⌫ stanovení rozdílných norem nebo nor em použitelných pouze na pracovníky 
určitého pohlaví, s výjimkou opat ření stanovených v písmenech h) ⌦ , ⌫ a i) ⌦ a 
j) ⌫ , pokud jde o zaru čení nebo zachování nároku na  doživotní dávky, když se 
pracovník odhlašuje ze systému. 
2. Pokud je p řiznání dávek v rozsahu této sm ěrnice  ⌦ kapitoly ⌫ ponecháno úvaze řídících 
orgánů systému, musí  ⌦ přihlížejí ⌫ tyto orgány p řihlížet  k zásadě rovného zacházení. 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 4 
(adapted) 
Ö new 
Článek 8  ⌦ 9 ⌫ 
1. Členské státy p řijmou veškerá nezbytná opat ření k zajišt ění toho , aby ustanovení systém ů 
sociálního zabezpe čení pro samostatn ě výdělečně činné osoby odporující zásad ě rovného 
zacházení byla zm ěněna a používala se  s účinkem  nejpozději do od 1. ledna 1993 Ö nebo pro 
 
CS 54   CS členské státy, které p řistoupily po tomto dni, ode dne, kdy se sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění 
směrnice 96/97/ES stala na jejich území použitelnou Õ. 
 
2. Tato s měrnice  ⌦ kapitola ⌫ nevylučuje, aby práva a povinnos ti vztahující se k období 
členství v systému sociálního zabezpe čení pro samostatn ě výdělečně činné osoby p řed 
změnou tohoto systému podléhaly nadále usta novením systému platným v daném období. 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 5 
(adapted) 
Ö new 
Článek 9  ⌦ 10 ⌫ 
Pokud jde o systémy sociálního zabezpe čení pro samostatn ě výdělečně činné osoby, mohou 
členské státy odložit povinné prov edení  uplatňování  zásady rovného zacházení pro: 
a) stanovení d ůchodového v ěku pro ú čely přiznání starobního d ůchodu a možné 
důsledky pro jiné dávky 
- ⌦ i) ⌫ buď do dne, kdy bude dosaženo této rovnosti v zákonných systémech, 
- ⌦ ii) ⌫ nebo nejpozd ěji do doby, kdy bude tato rovnost vyžadována sm ěrnicí; 
b) poz ůstalostní d ůchody, dokud právo Spole čenství nezavede v tomto ohledu zásadu 
rovného zacházení v zákonných systémech sociálního zabezpe čení; 
c) použití čl. 6 odst. 1 písm. i) prvního pododstavce pro p řihlédnutí k rozdílným  ⌦ čl. 
8 odst. 1 písm. i) v souvislosti s používáním ⌫ pojistně matematických zásad, 
nejpozději do 1. ledna 1999 Ö nebo pro členské státy, které p řistoupily po tomto dni, 
do dne, kdy se sm ěrnice 86/378/EHS ve zn ění směrnice 96/97/ES stala na jejich 
území použitelnou Õ . 
 
Ð 96/97/EC, Article 2 (adapted) 
Článek ⌦ 11 ⌫ 
1. Všechna opat ření provád ějící tuto ⌦ kapitolu ⌫ směrnici, pokud jde o 
⌦ zaměstnané ⌫ pracovníky, kterým je vyplácena mzda nebo plat,  se musí vztahovat  
⌦ vztahují ⌫ na všechny dávky ⌦ ze systém ů sociálního zabezpe čení pracovník ů ⌫ 
odvozené z  od doby zam ěstnání po dni 17. kv ětna 1990 a mají zp ětnou působnost od tohoto 
dne, aniž tím jsou dot čeni pracovníci nebo ti, kte ří uplatňují nárok za n ě, kteří před tímto 
dnem zahájili soudní řízení nebo uplatnili rovnocennou stížno st podle platných vnitrostátních 
právních p ředpisů. V takovém p řípadě se tato provád ěcí opatření musí použít  ⌦ použijí ⌫ 
zpětně ode dne 8. dubna 1976 a musí se vztahovat  ⌦ vztahují se ⌫ na všechny dávky 
odvozené z  od doby  zaměstnání po tomto datu. Pro členské státy, které p řistoupily do  ke 
 
CS 55   CS Společenství po dni 8. dubna 1976 ⌦ a přede dnem 17. kv ětna 1990 ⌫ , se tento den 
nahrazuje dnem, od kterého za čal být článek 119  ⌦ 141 ⌫ Smlouvy pln ě ⌦ na jejich 
území ⌫ použitelný na jejich území . 
2. Druhá v ěta odstavce 1 nebrání dovol at se vnitrostátních p ředpisů týkajících se lh ůt pro 
podání žaloby proti pracovník ům nebo těm, kteří uplatňují nárok za n ě, kteří podali žalobu 
nebo uplatnili rovnocennou s tížnost podle platných vnitrostátních právních p ředpisů před 17. 
květnem 1990 za p ředpokladu, že tyto p ředpisy nejsou mén ě příznivé pro tento druh žaloby 
než pro podobné žaloby podle vni trostátních právních p ředpisů a že v praxi neznemož ňují 
výkon práva Spole čenství.  
3. Pro členské státy, jejichž p řistoupení se uskute čnilo které p řistoupily  po dni 
17. května 1990 a které byly dne 1. ledna 1994 smluvními stranami Smlouvy o Evropském 
hospodářském prostoru, se 17. kv ěten 1994 0 v odstavcích 1 a 2 této sm ěrnice  ⌦ první větě 
odstavce 1 ⌫ nahrazuje 1. lednem 1994. 
 
Ø new 
4. Pro ostatní členské státy, které p řistoupily po 17. kv ětnu 1990, se 17. kv ěten 1990 
v odstavcích 1 a 2 nahrazuje dnem, od kterého za čal být článek 141 Smlouvy na jejich území 
použitelný. 
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 6 
(adapted) 
Článek 9a  ⌦ 12 ⌫ 
Pokud muži i ženy mají za stejnýc h podmínek nárok na pružný d ůchodový v ěk, není to 
považováno za neslu čitelné s touto ⌦ kapitolou ⌫ směrnicí. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
⌦ Kapitola 3 ⌫ 
⌦Zásada rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o p řístup k zam ěstnání, 
odbornému vzd ělávání a postupu v zam ěstnání a o pracovní podmínky ⌫ 
Článek 2 
1. Zásadou rovného zacházení ve smyslu následujících ustanove ní se rozumí vylou čení 
jakékoli diskriminace na základ ě pohlaví bu ď přímo, nebo nep římo s ohledem zejména na 
manželský nebo rodinný stav.  
 
CS 56   CS  
Ð 97/80/EC, Article 2(1) 
(adapted) 
Definice  
1. Pro ú čely této sm ěrnice se zásadou rovného zacházení roz umí neexistence jakékoli 
diskriminace na základ ě pohlaví, ani p římé, ani nep římé. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
Článek 3  ⌦ 13 ⌫ 
1. Uplatňování zásady rovného zacházení znamená vylou čení jakékoli  ⌦ Nesmí docházet 
k žádné ⌫ přímé nebo nep římé diskriminaci na základ ě pohlaví ve ve řejném i soukromém 
sektoru, v četně veřejnoprávních subjekt ů, pokud jde o 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 3 
a) podmínky p řístupu k zam ěstnání, samostatné výd ělečné činnosti nebo k povolání, 
včetně kritérií výb ěru a podmínek náboru bez ohledu na obor činnosti, a na všech 
stupních hierarchie pracovních funkcí v četně postupu v zam ěstnání; 
b) p řístup ke všem typ ům a úrovním poradenství pro volbu povolání, odborného 
vzdělávání, dalšího odborného vzd ělávání a rekvalifikace,  včetně pracovní praxe; 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
c) podmínky zam ěstnání a pracovní podmínky v četně podmínek propoušt ění, jakož i 
odměňování podle ⌦ této ⌫ směrnice 75/117/EHS ;  
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 3 
d) členství a činnost v organizaci zam ěstnanců nebo zam ěstnavatelů nebo v jakékoli 
organizaci, jejíž členové vykonávají ur čité povolání, v četně výhod poskytovaných 
těmito organizacemi. 
 
CS 57   CS  
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
6. ⌦ 2. ⌫ Členské státy mohou stanovit, pokud jde o p řístup k zam ěstnání,  včetně 
vzdělávání k n ěmu vedoucímu, že rozdíl v zacházení na základ ě vlastností souvisejících s 
pohlavím nep ředstavuje diskriminaci, pokud z povahy této profesní činnosti nebo z podmínek 
jejího výkonu vyplývá, že tyto vlastnosti p ředstavují podstatný a ur čující profesní požadavek, 
je-li ⌦ jeho ⌫ cíl legitimní a požadavek p řiměřený. 
 
Ð 76/207/EEC, Article 9(2) 
(adapted) 
2. ⌦ 3. ⌫ Členské státy pravideln ě přezkoumávají pracovní činnosti uvedené v ⌦ odstavci 
2 ⌫ čl. 2 odst. 2 , aby z hlediska spole čenského vývoje rozhodly, zda je opodstatn ěné 
zachovávat doty čné výjimky. O výsledcích p řezkoumání uv ědomí Komisi. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted) 
⌦Článek 14⌫ 
8. Členské státy mohou zachovat nebo p řijmout  zavést  opatření ve smyslu čl. 141 odst. 4 
Smlouvy za ú čelem zajišt ění úplné rovnosti mezi muži a ženami ⌦ v profesním život ě ⌫ . 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted)  
⌦Článek 15⌫ 
⌦ 1. ⌫ Jakékoli mén ě příznivé zacházení se ženou spojené s t ěhotenstvím nebo mate řskou 
dovolenou ve smyslu sm ěrnice 92/85/EHS  představuje diskriminaci ve smyslu této sm ěrnice. 
⌦ 2. ⌫ Žena na mate řské dovolené má po skon čení mateřské dovolené nárok vrátit se na 
stejné nebo rovnocenné pracovní místo za podmínek, které nejsou mén ě příznivé, a na 
prospěch ze zlepšení pracovních  podmínek, na který by m ěla nárok b ěhem své nep řítomnosti. 
 
CS 58   CS  
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted)  
⌦Článek 16⌫ 
Není jí  ⌦ Touto sm ěrnicí není ⌫ rovněž dotčeno právo členských stát ů uznávat odlišná 
práva na otcovskou dovolenou nebo dovolenou v p řípadě osvojení. Členské státy, které 
uznávají taková práva, p řijmou nezbytná opat ření na ochranu pracujících muž ů a žen proti 
propuštění v důsledku výkonu t ěchto práv a zaji stí, aby po skon čení takové dovolené m ěli 
nárok na návrat na svá pracovní místa nebo  rovnocenná pracovní místa za podmínek, které 
pro ně nejsou mén ě příznivé, a na prosp ěch ze zlepšení pracovních  podmínek, na který by 
měli nárok b ěhem své nep řítomnosti. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 5 
(adapted) 
⌦ HLAVA III ⌫ 
⌦ HORIZONTÁLNÍ  USTANOVENÍ  ⌫ 
⌦ Kapitola 1 ⌫ 
⌦Ochrana práv ⌫ 
⌦Oddíl 1 ⌫ 
⌦ Opravné prost ředky ⌫ 
Článek 6  ⌦ 17 ⌫ 
1. Členské státy zajiš ťují, aby ⌦ , po případném odvolání k jiným p říslušným orgán ům, ⌫ 
soudní a /  nebo správní řízení, včetně ⌦ dohodovacích řízení ⌫ , ⌦ u nichž to ⌫ 
považují- li to za vhodné, dohodovacích řízení,  směřující k dodržování p ovinností podle této 
směrnice byla dostupná všem osobám, které se  cítí poškozeny nedodržováním zásady rovného 
zacházení, i když vztahy, ve kterých m ělo dojít k diskriminaci, již skon čily. 
3. ⌦ 2. ⌫ Členské státy zajistí, aby sdružení, or ganizace nebo jiné právnické osoby, které 
mají v souladu s kritérii stanovenými jejich vnitrostátními právními p ředpisy oprávn ěný 
zájem na zajišt ění dodržování této sm ěrnice, mohly jménem nebo na podporu žalobce s jeho 
souhlasem zahájit jakékoli soudní nebo správní řízení určené pro vymáhání pln ění povinností 
podle této sm ěrnice. 
 
CS 59   CS 4. ⌦ 3. ⌫ Odstavci 1 a 3  ⌦ 2 ⌫ nejsou dot čeny vnitrostátní právní p ředpisy o lh ůtách pro 
podávání žalob v p řípadě zásady rovnosti zacházení. 
 
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 2 
Členské státy zavedou do svýc h vnitrostátních právních řádů nezbytná opat ření, která umožní 
všem zaměstnancům, kteří se cítí poškozeni v d ůsledku neuplatn ění zásady stejné odm ěny, 
domáhat se svých práv soudní cestou, p řípadně po využití opravných prost ředků u jiných 
příslušných orgán ů. 
 
Ð 86/378/EEC (adapted) 
Článek 10 
Členské státy za vedou do svého právního řádu nezbytná opat ření, aby umožnily každé osob ě, 
která se cítí poškozená nedodržením zásady r ovného zacházení, domáhat se nápravy soudní 
cestou případně poté, co se obrátila na jiné p říslušné orgány.  
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 5 
(adapted) 
⌦Článek 18⌫ 
2. Členské státy zavedou do svého právního řádu nezbytná opat ření, aby zp ůsoby, které 
stanoví, zajistily skute čnou a účinnou náhradu nebo vyrovnání škody, kterou utrp ěla osoba 
poškozená v d ůsledku diskriminace ⌦ na základ ě pohlaví ⌫ odporující článku 3  způsobem, 
který je odrazující a p řiměřený utrpěné škodě ⌦ . ⌫ ; ⌦ Taková ⌫ taková  náhrada nebo 
vyrovnání nesm ějí být omezeny stanovením horní hranice p ředem, s výjimkou p řípadů, kdy 
zaměstnavatel m ůže prokázat, že jediná škoda utrp ěná žadatelem v d ůsledku diskriminace ve 
smyslu této sm ěrnice je odmítnutí vz ít v úvahu jeho žádost o zam ěstnání. 
 
Ð 97/80/EC, Article 4 (adapted) 
⌦ Oddíl 2  ⌫ 
⌦ Důkazní břemeno ⌫ 
 
CS 60   CS Článek 19 
Důkazní břemeno  
1. Členské státy p řijmou v souladu se svými vnitrostátními soudními systémy nezbytná 
opatření, aby,  pokud se ur čitá osoba cítí poškozena nedodr žením zásady rovného zacházení a 
předloží soudu nebo jinému p říslušnému orgánu skute čnosti nasv ědčující tomu, že došlo k 
přímé nebo nep římé diskriminaci, p říslušelo žalovanému prokáza t, že nedošlo k porušení 
zásady rovného zacházení. 
2. Tato sm ěrnice  ⌦ Odstavec 1 ⌫ nebrání členským stát ům přijmout pravidla o dokazování, 
která jsou pro žalobce p říznivější. 
 
Ð 97/80/EC, Article 4 
3. Členské státy nemusí uplat ňovat odstavec 1 na řízení, v nichž zjiš ťování skute čností 
přísluší soudu nebo p říslušnému orgánu. 
 
Ð 97/80/EC, Article 3 (adapted) 
Článek 20 
Oblast působnosti  
1. Tato sm ěrnice  ⌦ Článek 19 ⌫ se ⌦ rovněž ⌫ vztahuje na 
a) situace, na n ěž se vztahuje článek 119  ⌦ 141 ⌫ Smlouvy a sm ěrnice 75/117/EHS, 
76/207/EHS,  a ⌦ , ⌫ pokud jde o diskriminaci na základ ě pohlaví, 
⌦ směrnice ⌫ 92/85/EHS a 96/34/ES; 
 
Ð 97/80/EC, Article 3 
b) jakékoli ob čanské nebo správní řízení týkající se ve řejného nebo soukromého 
sektoru, které poskytuje prost ředky k náprav ě podle vnitrostátních právních p ředpisů 
ve vztahu k p ředpisům uvedeným v písmenu a), s výjimkou mimosoudních řízení 
dobrovolné povahy nebo stanovených vnitrostátními právními p ředpisy. 
 
Ð 97/80/EC, Article 3 (adapted) 
2. Tato sm ěrnice  ⌦ kapitola ⌫ se nevztahuje na trestní řízení, pokud členské státy nestanoví 
jinak. 
 
CS 61   CS  
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
⌦ Kapitola 2 ⌫ 
⌦Subjekty pov ěřené podporou rovného zacházení - sociální dialog ⌫ 
Článek 8a  ⌦ 21 ⌫ 
1. Členské státy ur čí jeden nebo více subjekt ů pověřených podporou, rozborem, sledováním a 
prosazováním rovného zacházení se všemi osobami bez diskriminace na základ ě pohlaví a 
přijmou nezbytná opat ření. Tyto subjek ty mohou být sou částí orgán ů pověřených  
⌦ odpovědných za ⌫ ochranu lidských práv nebo ochran u práv osob na vnitrostátní úrovni. 
2. Členské státy zajistí, aby pravomoci t ěchto subjekt ů zahrnovaly: 
a) aniž je dot čeno právo ob ětí a sdružení, organizací ne bo jiných právnických osob 
uvedených v čl. 6 ⌦ 17 ⌫ odst. 3  ⌦ 2 ⌫ , poskytování nezávislé pomoci ob ětem 
diskriminace p ři podávání stížností na diskriminaci; 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
b) provád ění nezávislých studií týkajících se diskriminace; 
c) zve řejňování nezávislých zpráv a vydávání doporu čení k jakékoli otázce související s 
touto diskriminací. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
Článek 8b  ⌦ 22 ⌫ 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
1. Členské státy v souladu se svými vn itrostátními tradic emi a zvyklostmi p řijmou vhodná 
opatření na podporu dialogu mezi sociálními  partnery, aby bylo podporováno rovné 
zacházení, v četně pomocí sledování praxe na pracovi štích, kolektivních smluv, pracovních 
řádů a výzkumu nebo vým ěny zkušeností a osv ědčených postup ů osvědčené praxe . 
 
CS 62   CS  
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
2. Je-li to v souladu s vnitrostátními tr adicemi a zvyklostmi, povzbuzují členské státy sociální 
partnery, aniž je dot čena jejich samostatnost, aby podporova li rovnost mezi muži a ženami a 
aby na vhodné úrovni uzavírali dohody, které stanoví  pravidla proti disk riminaci v oblastech 
uvedených v článku 1 spadajících do oblasti p ůsobnosti kolektivního vyjednávání. Tyto 
dohody dodržují minimální požadavky stanovené v  ⌦ ustanovení ⌫ této směrnice a ve  
vnitrostátních provád ěcích předpisů. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
3. Členské státy v souladu s právními p ředpisy, kolektivními smlouvami nebo vnitrostátními 
zvyklostmi organizovan ě a systematicky povzbuzují zam ěstnavatele k podpo ře rovného 
zacházení pro muže a ženy na pracovišti. 
4. Za tímto ú čelem by m ěli být zam ěstnavatelé povzbuzováni k pravidelnému poskytování 
přiměřených informací o rovném zacházení pro muže a ženy v podniku zam ěstnancům nebo 
jejich zástupc ům. 
Tyto informace mohou zahrnovat sta tistiky o procentu žen a muž ů na různých úrovních v 
podniku a možná opat ření pro zlepšení situace ve spolupráci se zástupci zam ěstnanců. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
Článek 8c  ⌦ 23 ⌫ 
Členské státy podporují dialog s p říslušnými nevládními organiza cemi, které mají v souladu s 
vnitrostátními p ředpisy a zvyklostmi oprávn ěný zájem p řispívat k boji proti diskriminaci na 
základě pohlaví za ú čelem podpory zásady rovného zacházení. 
 
CS 63   CS  
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 3 
(adapted) 
⌦HLAVA IV 
PROVÁD ĚNÍ ⌫ 
⌦Článek 24⌫ 
2. K tomuto ú čelu přijmou členské  ⌦ Členské ⌫ státy ⌦ přijmou veškerá ⌫ nezbytná 
opatření k zajišt ění toho, aby 
a) byly zrušeny všechny právní a správní p ředpisy, které odporují zásad ě rovného 
zacházení; 
b) byla nebo mohla být prohláš ena za neplatná od samého po čátku nebo aby byla 
změněna všechna  ustanovení individuálních prac ovních smluv, kolektivních smluv, 
⌦ mzdových tarif ů, dohod o mzd ě, pracovních řádů podniků, ⌫ vnitřních řádů 
podniků a statutů svobodných povolání a organizací zam ěstnanců a zaměstnavatelů, 
⌦ individuálních pracovních smluv či jiných dohod, ⌫ která odporují zásad ě 
rovného zacházení ⌦ ; ⌫ 
 
Ð 86/378/EEC (adapted) 
Článek 7 
Členské státy p řijmou veškerá nezbytná opat ření k zajišt ění, aby:  
a) ustanovení kolektivních smluv, které jsou uzavírány povinn ě ze zákona, pracovních 
řádů podniků nebo jiné úpravy týkající se systém ů sociálního za bezpečení pracovník ů 
odporující zásad ě rovného zacházení, byla nebo mohla být prohlášena za neplatná od samého 
počátku nebo aby byla zm ěněna; 
(b) ⌦ c) ⌫ systémy obsahující tato ustanovení nemohly být schváleny ani rozší řeny 
správními opat řeními.  
 
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 3 
Členské státy odstraní diskriminaci mezi muži  a ženami vyplývající z právních a správních 
předpisů, které odporují zásad ě stejné odm ěny. 
 
CS 64   CS  
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 4 
Člensk é státy p řijmou nezbytná opat ření, aby ustanovení kolektivních smluv, mzdových 
tarifů, dohod o mzd ě nebo individuálních pracovních sml uv, která jsou v rozporu se zásadou 
stejné odm ěny, byla neplatná, mohla být prohláš ena za neplatná nebo mohla být zm ěněna.  
 
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 6 
Členské státy p řijmou v souladu se svými vnitrostátními podmínkami a právními řády 
opatření nezbytná k zajišt ění uplatňování zásady stejné odm ěny. Ujistí se o existenci ú činných 
prostředků, které umož ňují db át na dodržování této zásady.  
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 6 
(adapted)  
Článek 7  ⌦ 25 ⌫  
Členské státy zavedou do svých vnitrostátních právních řádů nezbytná opat ření stanovená 
vnitrostátními právními p ředpisy a /  nebo zvyklostmi na ochranu pracovník ů, včetně jejich 
zástupců, před propoušt ěním nebo jiným nep říznivým zacházením ze strany zam ěstnavatele, 
které je reakcí na stížnost podanou na úrovni podniku nebo soudní žalobu usilující o 
dodržování zásady rovného zacházení. 
 
Ð 86/378/EEC (adapted) 
Článek 11 
Členské státy p řijmou veškerá nezbytná opat ření na ochranu pracovník ů před propoušt ěním, 
které je reakcí zam ěstnavatele na stížnost podanou na  úrovni podniku nebo soudní žalobu 
usilující o dodržování z ásady rovného zacházení.  
 
CS 65   CS  
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 5 
Členské státy p řijmou opat ření nezbytná na ochranu zam ěstnanců proti propoušt ění, které by 
bylo reakcí zam ěstnavatele na stížnost podanou v podniku nebo na jakékoli soudní řízení 
zaměřené na dodržování zásady stejné odm ěny. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
Ö new 
Článek 8d  ⌦ 26 ⌫ 
Členské státy stanoví systém sankc í za porušování vnitrostátních p ředpisů přijatých k 
provedení této sm ěrnice a přijmou všechna opat ření nezbytná k zajišt ění jejich uplat ňování. 
Tyto sankce, které mohou zahrnovat ná hradu škody poškozenému, musí být ú činné, 
přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tyto p ředpisy Komisi nejpozd ěji do 5. října 2005  
Ö dne uvedeného v článku 33 Õ a informují ji  co nejdříve o  veškerých následných zm ěnách, 
které se jich budou týkat.  
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 2 
(adapted)  
⌦Článek 27⌫ 
5. Členské státy v souladu s vnitrostátními právními p ředpisy, kolektivními smlouvami nebo 
zvyklostmi povzbuzují zam ěstnavatele nebo osoby odpov ědné za p řístup k odbornému 
vzdělávání k p řijetí opatření pro zabrán ění všem formám diskriminace na základ ě pohlaví, 
zejména obt ěžování a sexuálnímu obt ěžování na pracovišti. 
 
Ð 97/80/EC, Article 6 (adapted) 
Článek ⌦ 28 ⌫ 
Zachování úrovn ě ochrany  
Provedení této sm ěrnice není za žádných okolností dostate čným důvodem pro snížení obecné  
úrovně ochrany pracovník ů v oblastech, na které se tato sm ěrnice vztahuje, aniž je tím 
dotčeno právo členských stát ů reagovat na zm ěny situace p řijetím právních a správních 
předpisů lišících se od t ěch, které jsou platné v dob ě, kdy byla tato sm ěrnice oznámena, za 
 
CS 66   CS předpokladu, že jsou ⌦ dodržována ustanovení ⌫ splněny minimální požadavky obsažené v  
této směrnice. 
 
Ð 2002/73/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
Článek 8e  
1. Členské státy mohou p řijmout nebo zachovat p ředpisy, kte ré jsou příznivější pro ochranu 
zásady rovného zacházení než ustanovení této sm ěrnice.   
2. Provád ění této sm ěrnice nesmí být v žádném p řípadě důvodem pro snížení úrovn ě ochrany 
proti diskriminaci, kterou členské státy již poskytují v oblastech upravených t outo směrnicí.  
 
Ð 2002/73/EC Article 1 pt. 1 
(adapted) 
⌦Článek 29⌫ 
1a. Členské státy berou aktivn ě v úvahu cíl rovnosti mezi muži a ženami p ři vypracovávání a 
provádění právních a správních p ředpisů, politik a činností v oblastech uvedených v odstavci 
1 ⌦ této směrnici ⌫ . 
 
Ð 97/80/EC, Article 5 (adapted) 
Článek ⌦ 30 ⌫ 
Informovanost  
Členské státy zajistí, aby o opat řeních přijatých k provedení této sm ěrnice spolu s již platnými 
opatřeními byly všemi vhodnými prost ředky informovány všechny doty čné osoby ⌦ , 
například na pracovišti ⌫ .  
 
Ð 76/207/EEC (adapted) 
Článek 8 
Členské státy zajistí, aby p ředpisy přijaté k provedení této sm ěrnice a odpovídající p ředpisy, 
které jsou již platné, byly oznámeny zam ěstnancům všemi odpovídajícími prost ředky, 
například oznámením na jejich pracovišti.  
 
CS 67   CS  
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 7 
Členské státy zajistí, aby op atření přijatá k provedení této sm ěrnice i předpisy již v  této oblasti 
platné byly oznámeny zam ěstnancům všemi vhodnými prost ředky, nap říklad oznámením na 
jejich pracovišti.  
 
Ð 2002/73/EC, Article 2 
(adapted) 
Ö new 
⌦ HLAVA V ⌫ 
⌦ ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ ⌫ 
Článek ⌦ 31 ⌫ 
2. ⌦ 1. Nejpozd ěji do ...... sd ělí členské ⌫ Členské  státy sdělí Komisi nejpozd ěji do tří let 
od vstupu tét o směrnice v platnost  veškeré informace nezbytné  k tomu, aby vypracovala 
zprávu pro Evropský parlament a Radu o uplat ňování této sm ěrnice. 
3⌦2. ⌫Aniž je dot čen odstavec 2  ⌦ 1 ⌫ , sdělí členské státy Komisi každé čtyři roky 
znění právních a správních p ředpisů o veškerých  opatření přijatých  ⌦ zavedených ⌫ podle 
čl. 141 odst. 4 Smlouvy, jakož i zprávy o t ěchto opat řeních a jejich provád ění. Na základ ě 
těchto informací Komise p řijme a zve řejní každé čtyři roky zprávu zahrnující srovnávací 
hodnocení opat ření s ohledem na prohlášení č. 28 připojené k záv ěrečnému aktu 
Amsterodamské smlouvy. 
 
Ð 97/80/EC, Article 7 (adapted) 
Nejpozději do dvou let od vstupu této sm ěrnice  v platnost sd ělí členské státy Komisi všechny 
informace pot řebné k tomu, aby mohla vypracovat zprá vu pro Evropský parlament a Radu o 
provádění této sm ěrnice.  
 
Ð 96/97/EC, Article 3 pt. 2 
(adapted) 
2) Členské státy sd ělí Komisi nejpozd ěji do dvou let po vst upu této sm ěrnice v platnost 
všechny nezbytné informace za ú čelem umožnit Komisi vypracovat zprávu o provedení této 
směrnice.  
 
CS 68   CS  
Ð 86/378/EEC, Article 12 
(adapted) 
2. Členské státy sd ělí Komisi nejpozd ěji do pěti let po oznámení této směrnice všechny 
nezbytné informace za ú čelem umožnit Komisi vypracování zprávy pro Radu o uplat ňování 
této směrnice.  
 
Ð 76/207/EEC (adapted) 
Článek 10 
Členské státy sd ělí Komisi do dvou let po uplynutí lh ůty 30 měsíců stanovené v čl. 9 odst. 1 
prvním pododstavci veškeré informace nezbytné k tomu, aby Komise vypracovala pro Radu 
zprávu o uplat ňování této sm ěrnice.  
 
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 9 
Do dvou let po uplynutí období jednoho roku podle článku 8 p ředají členské stát y Komisi 
veškeré pot řebné údaje, které jí umožní  sestavit zprávu o uplat ňování této sm ěrnice, kterou 
předloží Rad ě. 
 
Ø new 
Článek 32 
Nejpozději do 30. června 2008 p řezkoumá Komise používání této sm ěrnice a p řípadně 
navrhne zm ěny, které bude považovat za nezbytné. 
 
Ø new 
Článek 33 
Členské státy uvedou v ú činnost právní a správní p ředpisy nezbytné pro dosažení souladu s 
touto směrnicí nejpozd ěji do ... nebo zajistí, aby nejpozd ěji do uvedeného dne sociální 
partneři zavedli nezbytná ustanovení dohodou. Členské státy p řijmou všechna nezbytná 
opatření, která jim umožní zaru čit výsledky požadované touto sm ěrnicí. Neprodlen ě sdělí 
Komisi zn ění těchto předpisů a srovnávací tabulku mezi t ěmito předpisy a touto sm ěrnicí. 
 
CS 69   CS Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto sm ěrnici nebo musí být 
takový odkaz u činěn při jejich ú ředním vyhlášení. Musejí rovn ěž obsahovat prohlášení, že 
odkazy na sm ěrnice zrušené touto sm ěrnicí, které se vyskytují ve  stávajících právních a 
správních p ředpisech, se považují za odkazy na tuto sm ěrnici. Způsob odkazu a zn ění 
prohlášení si stanoví členské státy. 
Členské státy sd ělí Komisi zn ění hlavních ustanovení vnitrostátních právních p ředpisů, které 
přijmou v oblasti p ůsobnosti této sm ěrnice. 
 
Ð 97/80/EC (adapted) 
Článek 7 
Provádění 
Členské státy p řijmou právní a správní p ředpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto 
směrnicí nejpozd ěji do 1. ledna 2001. Neprodlen ě o nich uv ědomí Komisi.  
Přijímají -li členské státy tato opat ření, musí v nich být u činěn odkaz na tuto sm ěrnici nebo 
musí být takový odkaz u činěn při jejich úředním vyhlášení. Zp ůsob odkazu si stanoví členské 
státy.   
 
Ð 98/52/EC, Article 2 (adapted) 
Pokud jde o Spojené království Velké Británie a Severního Irska , nahrazuje se den 1. ledna 
2001 v  prvním odstavci dnem 22. července 2001.  
 
Ð 86/378/EEC (adapted) 
Článek 12 
1. Členské státy uvedou v ú činnost právní a správní p ředpisy nezbytné pro dosažení souladu s 
touto směrnicí nejpozd ěji do tří let po jejím oznámení87. Neprodlen ě o nich uv ědomí Komisi.  
                                                 
87 Tato sm ěrnice byla oznámena členským stát ům dne 30. července 1986.  
 
CS 70   CS  
Ð 76/207/EEC (adapted) 
Článek 9 
1. Členské státy uvedou v ú činnost právní a správní p ředpisy nezbytné pro dosažení souladu s 
touto směrnicí nejpozd ěji do třiceti měsíců po jejím oznámení a n eprodleně o nich uv ědomí 
Komisi.  
Avšak pokud jde o čl. 3 odst. 2 písm. c) první část a čl. 5 odst. 2 písm. c) první část, provedou 
členské státy první hodnocení, a je -li to nezbytné, první p řezkoumání právních a správních 
předpisů v nich uvedených do čtyř let po oznámení této sm ěrnice.  
3. Členské státy rovn ěž sdělí Komisi zn ění právních a správních p ředpisů, které přijmou v 
oblasti působnosti této sm ěrnice.  
 
Ð 75/117/EEC (adapted) 
Článek 8 
1. Členské státy uvedou v ú činnost právní a správní p ředpisy nezbytné pro dosažení souladu s 
touto směrnicí nejpozd ěji do jednoho roku od oznámení této sm ěrnice a neprodlen ě o nich 
uvědomí Komisi.   
2. Členské státy sd ělí Komisi zn ění právních a správních p ředpisů, které přijmou v oblasti 
působnosti této sm ěrnice. 
 
Ø new 
Článek 34 
1. Směrnice 75/117/EHS, 76/207/EHS, 86/378/EHS a 97/80/ES, ve zn ění směrnic uvedených 
v části A přílohy 1, se zrušují s ú činkem ode dne uvedeného v prvním odstavci článku 33 této 
směrnice, aniž jsou dot čeny povinnosti členských stát ů týkající se lh ůt pro provedení sm ěrnic 
uvedených v části B přílohy 1 do vnitrostátního práv a a jejich použitelnosti. 
2. Odkazy na zrušené sm ěrnice se považují za odkazy na tuto sm ěrnici v souladu se 
srovnávací tabulkou v p říloze 2. 
 
CS 71   CS  
Ø new 
Článek 35 
Tato směrnice vstupuje v platnost [ dvacátým] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku 
Evropské unie . 
 
Ð . 
Článek 36 
Tato směrnice je ur čena členským stát ům. 
V Bruselu dne […]. 
Za Evropský parlament Za Radu 
předseda / p ředsedkyně p ředseda / p ředsedkyně 
 
 
CS 72   CS  
 
Ð 96/97/EC, Article 1 pt. 7 
(adapted) 
PŘÍLOHA  
Příklady prvk ů, které mohou být nerovné, pokud jde o systémy dávek financované 
shromažďováním kapitálu uvedené v čl. 6 písm. h):  
– přeměna části pravidelných d ůchodů na kapitál,  
– převod nárok ů na důchod,  
– pozůstalostní d ůchod vyplácený nositeli práva v p řípadě, že se vzdal části 
každoročně vypláceného d ůchodu,  
– snížený d ůchod, pokud se pracovník rozhodne pro p ředčasné poskytování starobního 
důchodu.  
 
CS 73   CS  
Ï 
PŘÍLOHA 1  
Část A 
Zrušené sm ěrnice s následnými zm ěnami  
(podle čl. 34 odst. 1) 
Směrnice Rady 75/117/EHS Ú ř. věst. L 45, 19.2.1975 
 
Směrnice Rady 76/207/EHS Ú ř. věst. L 39, 14.2.1976 
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 
2002/73/ES Úř. věst. L 269, 2.10.2002 
 
Směrnice Rady 86/378/EHS Ú ř. věst. L 225, 12.8.1986 
Směrnice 96/97/ES Ú ř. věst. L 46, 17.2.1997 
 
Směrnice Rady 97/80/ES Ú ř. věst. L 14, 20.1.1998 
Směrnice 98/52/ES Ú ř. věst. L 205, 22.7.1998 
Část B  
Seznam lh ůt pro provedení do vnitrostátní ho práva a data použitelnosti  
(podle čl. 34 odst. 1) 
Směrnice Lh ůta pro provedení do 
vnitrostátního práva Datum použitelnosti 
Směrnice 75/117/EHS 19.2.1976  
Směrnice 76/207/EHS 14.8.1978  
Směrnice 86/378/EHS 1.1.1993  
Směrnice 96/97/ES 1.7.1997  17.5.1990 v souvislosti s 
pracovníky, kterým je vyplácena mzda nebo plat, s výjimkou pracovník ů 
nebo osob uplat ňujících 
nárok za n ě, kteří před 
 
CS 74   CS tímto dnem zahájili soudní 
řízení nebo uplatnili 
rovnocennou stížnost podle platných vnitrostátních právních předpisů.  
Článek 8 sm ěrnice 
86/378/EHS ve zn ění 
směrnice 96/97/ES – 
nejpozději 1.1.1993. 
Čl. 6 odst. 1 písm. i) první 
odrážka sm ěrnice 
86/378/EHS ve zn ění 
směrnice 96/97/ES – 
nejpozději 1.1.1999.  
Směrnice 97/80/ES 1.1.2001 Pokud jde o Spojené 
království Velké Británie a Severního Irska 22.7.2001 
Směrnice 98/52/ES 22.7.2001  
Směrnice 2002/73/ES 5.10.2005  
 
CS 75   CS PŘÍLOHA 2  
Srovnávací tabulka  
Směrnice 
75/117 Směrnice 
76/207 Směrnice 
86/378 Směrnice 
97/80 Tato 
směrnice 
- čl. 1 odst. 1 článek 1 článek 1 článek 1 
- čl. 1 odst. 2 - - - 
- čl. 2 odst. 2 
první odrážka - - čl. 2 odst. 1 
první odrážka 
- čl. 2 odst. 2 
druhá odrážka - čl. 2 odst. 2 čl. 2 odst. 1 
druhá odrážka 
- čl. 2 odst. 2 
třetí a čtvrtá 
odrážka - - čl. 2 odst. 1 
třetí a čtvrtá 
odrážka 
- - - - čl. 2 odst. 1 
pátá odrážka 
- - čl. 2 odst. 
1 - čl. 2 odst. 1 
šestá odrážka 
- čl. 2 odst. 3 a 
4: - - čl. 2 odst. 2 
- - článek 3 - čl. 3 odst. 1 
- čl. 2 odst. 7 
první pododstavec čl. 5 odst. 
2 - čl. 3 odst. 2 
- čl. 2 odst. 7 
čtvrtý 
pododstavec, první věta - - čl. 3 odst. 3 
článek 1 - - - článek 4 
- - čl. 5 odst. 
1 - článek 5 
- - článek 4 - čl. 6 odst. 1 
- - - - čl. 6 odst. 2 
 
CS 76   CS   čl. 2 odst. 
2  čl. 7 odst. 1 
- - čl. 2 odst. 
3 - čl. 7 odst. 2 
- - článek 6 - článek 8 
- - článek 8 - článek 9 
- - článek 9 - článek 10 
- - - - článek 11 
- - článek 9a - článek 12 
- čl. 2 odst. 1 a 
čl. 3 odst. 1 - čl. 2 odst. 1 čl. 13 odst. 1 
- čl. 2 odst. 6 - - čl. 13 odst. 2 
- čl. 9 odst. 2 - - čl. 13 odst. 3 
- čl. 2 odst. 8 - - článek 14 
- čl. 2 odst. 7 
třetí 
pododstavec - - čl. 15 odst. 1 
- čl. 2 odst. 7 
druhý pododstavec - - čl. 15 odst. 2 
- čl. 2 odst. 7 
čtvrtý 
pododstavec, druhá a t řetí 
věta - - článek 16 
článek 2 čl. 6 odst. 1 článek 10 - čl. 17 odst. 1 
 - čl. 6 odst. 3 - - čl. 17 odst. 2 
- čl. 6 odst. 4 - - čl. 17 odst. 3 
- čl. 6 odst. 2 - - článek 18 
- - - článek 4 článek 19 
- - - článek 3 článek 20 
 
CS 77   CS - článek 8a - - článek 21 
- článek 8b - - článek 22 
- článek 8c - - článek 23 
články 3 a 6 čl. 3 odst. 2 
písm. a) - - čl. 24 písm. 
a) 
článek 4 čl. 3 odst. 2 
písm. b) čl. 7 písm. 
a) - čl. 24 písm. 
b) 
- - čl. 7 písm. 
b) - čl. 24 písm. 
c) 
článek 5 článek 7 článek 11 - článek 25 
článek 6 - - - - 
- článek 8d - - článek 26 
 čl. 2 odst. 5   článek 27 
- čl. 8e odst. 1 - - - 
- čl. 8e odst. 2 - článek 6 článek 28 
- čl. 1 odst. 1a - - článek 29 
článek 7 článek 8 - článek 5 článek 30 
článek 9 článek 10 čl. 12 odst. 
2 článek 7 
čtvrtý 
pododstavec článek 31 
- - - - článek 32 
článek 8 čl. 9 odst. 1 
první pododstavec a čl. 9 odst. 2 a 
3 čl. 12 odst. 
1 článek 7 
první, druhý a t řetí 
pododstavec článek 33 
- čl. 9 odst. 1 
druhý pododstavec - - - 
- - - - článek 34 
- - - - článek 35 
 
CS 78   CS - - - - článek 36 
- - P říloha - -