Zpráva Komise Radě o zvláštním režimu týkajícím se daně AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech /* KOM/2008/0528 konečném znení */





[pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ | V Bruselu dne 28.8.2008 KOM(2008) 528 v konečném znění ZPRÁVA KOMISE RADĚ o zvláštním režimu týkajícím se daně AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech (předložená Komisí) ZPRÁVA KOMISE RADĚ o zvláštním režimu týkajícím se daně AIEM uplatňované na Kanárských ostrovech OBSAH 1. Souvislosti 3 2. Shrnutí 3 3. Rozbor 4 3.1. Průmyslová aktivita a zaměstnanost jako proměnlivé faktory hospodářského růstu 4 3.2. Přetrvávající nevýhody odůvodňující nepřetržitou potřebu zvláštního režimu v oblasti daně AIEM 5 3.3. Integrita a soudržnost právního řádu Společenství 6 4. Obecný závěr 7 SOUVISLOSTI Ustanovení Smlouvy o ES, která se týkají nejvzdálenějších regionů Společenství, jako jsou Kanárské ostrovy, v zásadě nedovolují žádné rozdíly zdanění mezi místními produkty a produkty prodávanými z jednoho členského státu do jiného. Ustanovení čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES však předpokládá možnost zavedení zvláštních opatření pro tyto regiony z důvodu trvalého znevýhodnění ohrožujícího jejich sociální a hospodářskou situaci. Rozhodnutím Rady ze dne 20. června 2002 (2002/546/ES), přijatým na základě čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES, bylo Španělskému království od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2011 povoleno osvobození od daně AIEM („Arbitrio sobre las Importaciones y Entregas de Mercancias en las islas Canarias“) nebo její částečné snížení u některých výrobků, které byly vyrobeny na Kanárských ostrovech. Daň AIEM se obecně platí z výrobků dovezených na Kanárské ostrovy nebo tam získaných. Seznam výrobků, pro které platí výše uvedené zvláštní opatření, je uveden v příloze rozhodnutí Rady. Rozdíl ve výši daně u normálně zdaněného zboží a zboží, kterého se týká toto osvobození nebo částečné snížení daně, nesmí být vyšší než 5 procent, 15 procent nebo 25 procent v závislosti na výrobku. Důvody pro přijetí tohoto zvláštního režimu byly uvedeny v rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002. Hlavním zdrojem problémů, s nimiž se potýkají Kanárské ostrovy, je izolace a roztříštěnost trhu. To způsobuje různé obtíže, které souvisejí hlavně s vyššími výrobními náklady (doprava, energie, dodávky surovin, likvidace odpadů atd.), a přispívá také k nízké diverzifikaci ekonomiky, která je slabší a náchylnější k negativním změnám více než evropský a světový trh. Jinými slovy, tato zvláštní opatření byla zavedena s cílem odstranit znevýhodnění, kterému čelí Kanárské ostrovy, a tím umožnit jejich hospodářský rozvoj. Jsou zaměřena zejména na posílení domácího průmyslu zvýšením jeho konkurenceschopnosti, kterou nepříznivě ovlivňuje zeměpisná poloha a struktura i velikost trhu. Článek 2 zmíněného rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002 ukládá španělským úřadům, aby Komisi nejpozději do 31. prosince 2005 předložily zprávu o uplatňování režimu týkajícího se daně AIEM. Tato zpráva je zapotřebí pro posouzení dopadu přijatých opatření a jejich přínosu v oblasti podpory nebo udržení místní hospodářské aktivity při zohlednění nevýhod poškozujících nejvzdálenější regiony. Tato zpráva, která byla Komisi předložena počátkem ledna 2006, je uvedena v příloze této zprávy (příloha 1). Je přiloženo i její shrnutí v angličtině (příloha 2). Kromě toho článek 2 uvedeného rozhodnutí Rady Komisi ukládá, aby Radě předložila zprávu obsahující rozbor hospodářských a sociálních aspektů zavedení tohoto zvláštního režimu týkajícího se daně AIEM a případně také návrh na úpravu jednotlivých ustanovení tohoto rozhodnutí. SHRNUTÍ Cílem této zprávy je prověřit dopad opatření přijatých podle rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002 (2002/546/ES) a posoudit jejich přínos v oblasti podpory nebo udržení místních hospodářských aktivit s ohledem na nevýhody, jimž čelí tento region. Největší nevýhody, kterým tento region čelí, souvisejí s izolovaností, malým trhem a jeho roztříštěností. V důsledku těchto omezení mají Kanárské ostrovy vyšší výrobní a přepravní náklady i vyšší environmentální náklady a zároveň nemohou využívat výhod, které poskytuje globalizace. Režim AIEM má toto znevýhodnění trhu Kanárských ostrovů zmírnit. Údaje předložené španělskou vládou dokazují kladný účinek zavedení zvláštních opatření, avšak problémy, které byly důvodem této zvláštní daňové úpravy, nadále existují. Proto by tato opatření měla platit i nadále. Rozbor uvedený ve zprávě bere v úvahu zvláštní charakter a limitující faktory daného regionu i cíl, kterým je snaha, aby nedošlo k narušení integrity a soudržnosti právního řádu Společenství, vnitřního trhu a společných politik. Vzhledem k údajům předaným španělskými úřady i absenci závažných stížností od zúčastněných subjektů dospěla Komise k závěru, že AIEM uspokojivě funguje. Proto zůstávají dosavadní pravidla v platnosti a ustanovení tohoto rozhodnutí není třeba měnit. ROZBOR T ento rozbor vychází z údajů předaných španělskými úřady ve zprávě předložené v souladu s článkem 2. Zpráva popisuje proměnlivé faktory a uvádí změny, k nimž došlo po zavedení zvláštních opatření v oblasti daně AIEM. Průmyslová aktivita a zaměstnanost jako proměnlivé faktory hospodářského růstu Během analyzovaného období, kdy byl u daně AIEM uplatňován zvláštní režim, bylo pozorováno mnoho pozitivních tendencí. Za prvé, byl zaznamenán růst hospodářství Kanárských ostrovů. Průmyslový sektor na Kanárských ostrovech rostl rychleji (zejména odvětví stavebnictví) než na ostatním území Španělska, a tím se rovněž zvýšil význam průmyslu Kanárských ostrovů v rámci španělského průmyslu. Posouzení obchodních aktivit ukazuje, že se počet podniků odvádějících daň AIEM (na které se vztahují zvláštní opatření zavedená na základě rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002) v období 2001 až 2003 postupně zvýšil a zahrnuje téměř 60 % všech výrobců. Je třeba zdůraznit, že zvýšení počtu podniků odvádějících daň AIEM bylo významnější než zvýšení počtu ostatních výrobních podniků na Kanárských ostrovech. V letech 2001 až 2003 se počet podniků vyrábějících produkty podléhající pouze dovozní dani zvýšil o 12,5 %. Toto zvýšení bylo výraznější než zvýšení počtu výrobních podniků, které ve stejném období představovalo pouze 2,6 %. Pokud jde o obrat, byla na základě čisté částky u podniků odvádějících daň AIEM zaznamenána tendence k vyššímu růstu než u jiných výrobních aktivit, a to zejména v roce 2004. Po zavedení AIEM byla ve výrobním sektoru pozorována jistá diverzifikace průmyslu. Ve výrobních podnicích na Kanárských ostrovech bylo nainstalováno několik nových výrobních linek a bylo zavedeno několik nových produktů a značek, např. nové nápoje a tabákové výrobky, balená voda a obalové materiály. Pokud jde o investiční míru, došlo u podniků odvádějících daň AIEM v období 2001–2003 k jejímu zvýšení o 13,7 % (čistá výše investic u těchto podniků: rok 2001 – 114,44 mil. EUR; rok 2002 – 125,28 mil. EUR; rok 2003 – 130,14 mil. EUR). Čistá výše investic ve všech výrobních odvětvích se prudce zvýšila v roce 2002, avšak v roce 2003 došlo opět ke snížení (čistá výše investic ve všech průmyslových podnicích: rok 2001 – 209,58 mil. EUR; rok 2002 – 260,29 mil. EUR; rok 2003 – 238,86 mil. EUR). Režim AIEM měl vliv také na zaměstnanost. V letech 2002 a 2003 rostl počet pracovních míst vytvořených v rámci aktivit týkajících se AIEM rychleji než v ostatních výrobních odvětvích. Zaměstnanost v podnicích odvádějících daň AIEM představovala téměř 63 % celkového počtu osob zaměstnaných ve výrobě (počet pracovních míst v podnicích odvádějících daň AIEM: rok 2001 – 22 618; rok 2002 – 23 721; rok 2003 – 24 561. Počet všech pracovních míst ve výrobním sektoru: rok 2001 – 37 112; rok 2002 – 38 571; rok 2003 – 39 107). V průběhu tohoto období se poměr obratu v podnicích odvádějících daň AIEM vůči celkovému obratu dosaženému ve výrobním sektoru pohyboval kolem 51,5 % (rok 2001 – 51,8 %, rok 2002 – 51,5 %, rok 2003 – 51,3 %). Jak ukázaly předběžné výsledky za rok 2004, zaměstnanost v podnicích odvádějících daň AIEM se sice snížila, tento pokles však byl méně výrazný než celkový pokles tohoto ukazatele na Kanárských ostrovech. Obecně lze říci, že vývoj indexu spotřebitelských cen (CPI) byl na Kanárských ostrovech příznivější než ve zbytku Španělska. V roce 2004 činil inflační diferenciál 0,7 %. Pokud jde o vývoj CPI na Kanárských ostrovech ve srovnání s hodnotou tohoto ukazatele u koše výrobků podléhajících dani AIEM, u těchto výrobků byl vývoj příznivější. Zatímco se index spotřebitelských cen v období 2001–2004 zvýšil o 2,5 %, u výrobků podléhajících dani AIEM toto zvýšení činilo pouze 1,8 %. Pokud jde o výrobky podléhající dani AIEM, byla obzvláště nízká míra inflace zaznamenána u potravin, nápojů a tabákových výrobků. Příjmy z daně AIEM představují součást hospodářství Kanárských ostrovů a jsou využívány pro strategii hospodářského a sociálního rozvoje a podporu místních aktivit (bod odůvodnění č. 23 v rozhodnutí Rady 2002/546/ES). Španělská zpráva ukazuje, že skutečné výdaje úřadů veřejné správy Kanárských ostrovů na podporu místních aktivit byly vyšší než příjmy plynoucí z AIEM. Tyto trendy ukazují na pozitivní změny v hospodářství Kanárských ostrovů po zavedení zvláštních opatření v oblasti daně AIEM na základě rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002. Situace podniků, kterých se toto osvobození výrobků místní výroby od daně AIEM nebo její snížení týká, se v mnoha ohledech (celkový růst, obrat, diverzifikace, investice, zaměstnanost) zlepšila. To platí zejména ve srovnání s podniky, na které se zvláštní opatření u daně AIEM nevztahují. Předložené důkazy tedy ukazují, že rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002 plní svůj účel. Situace podniků působících na místním trhu však nadále zůstává nevýhodná a toto specifické a cílené opatření je stále zapotřebí. Tomuto aspektu bude věnována pozornost v následujícím pododdíle. Přetrvávající nevýhody odůvodňující nepřetržitou potřebu zvláštního režimu v oblasti daně AIEM Místní průmysl zůstává i nadále v nevýhodné pozici. V tomto regionu existují některé překážky trvalého charakteru, které brání hospodářskému rozvoji Kanárských ostrovů. Patří k nim jejich zeměpisná izolovanost, malý trh a jeho roztříštěnost. Tyto okolnosti nepříznivě ovlivňují mnoho důležitých aspektů souvisejících s hospodářským rozvojem oblasti. Jednou z hlavních překážek je omezená možnost použití dopravních prostředků (pouze letecká nebo lodní doprava). Přepravní náklady jsou proto mnohem vyšší než průměrné náklady ve Španělsku. To platí zejména pro přepravu nákladů a v menší míře i pro přepravu osob. V oblasti nákladní přepravy existuje mnoho omezení, např. slabá cenová konkurence a zpožďování dodávek. Vyšší náklady podniků na Kanárských ostrovech spojené s dopravou lze tedy vyjádřit jak v penězích, tak i v čase. Toto omezení snižuje účinnost a zvyšuje výrobní náklady na Kanárských ostrovech. Vyšší náklady jsou způsobeny i jinými aspekty souvisejícími s výrobním procesem. Podniky jsou převážně závislé na dovážených surovinách a energii (více než 70 % jejich vstupů přichází z oblastí mimo souostroví, zatímco ve zbytku Španělska tyto dovozy nepřevyšují 40 %). V praxi dochází k tomu, že se podniky musejí předzásobovat a docela často se potýkají s nadměrně vysokými skladovými zásobami. Proto jsou náklady spojené s pořízením některých surovin vyšší. Jako příklad lze uvést celkové průměrné náklady na vodu, které činí 1,68 EUR za metr krychlový. Je to nejvyšší cena ve Španělsku, kde celostátní průměr těchto nákladů činí 0,86 EUR. Vyšší náklady pro firmy souvisejí také s jinými faktory, jako jsou služby v oblasti specializované údržby, odborná příprava řídících a technických pracovníků nebo podpora podnikání. Trh je malý, a proto musejí být specialisté získáváni ze vzdálenějších regionů. Totéž platí i pro kurzy pořádané pro personál, návštěvy veletrhů a konferencí a obchodní cesty za účelem propagace zboží nebo podepsání nových smluv. Vysoké jsou též náklady na likvidaci průmyslových odpadů. Mnoho odpadů (včetně toxických) nelze likvidovat na Kanárských ostrovech, protože zde není k dispozici dostatečný počet specializovaných recyklačních zařízení, a velmi často je tudíž zapotřebí převážet odpad mimo ostrovy. Rozbor cenové úrovně ukazuje, že ceny některých skupin výrobků podléhajících dani AIEM (potraviny, léky a parfémy) jsou na Kanárských ostrovech celkově vyšší než ve zbytku Španělska. Vyšší ceny odrážejí další překážku průmyslové činnosti na Kanárských ostrovech. To znamená, že snížení nebo odstranění této ochrany by ještě více snížilo konkurenceschopnost průmyslových výrobků pocházejících z Kanárských ostrovů vůči dováženým produktům, takže by byla přímo ohrožena ziskovost této výroby a pokračování alespoň některých těchto aktivit. Vzhledem k nevýhodné zeměpisné poloze má trh na Kanárských ostrovech stále velmi omezený charakter. Podíl vývozu na celkovém HDP je nejnižší ze všech autonomních oblastí na území Španělska. Ve srovnání se zbytkem Španělska je na Kanárských ostrovech nejnižší počet firem, které vyvážejí své výrobky. Kromě toho jsou místní firmy na sobě navzájem velmi závislé, takže zavření jedné firmy má negativní důsledek pro jiné podniky. Navíc je průměrný počet zaměstnanců v průmyslových podnicích na Kanárských ostrovech zpravidla nižší než celostátní průměr. Omezení na trhu Kanárských ostrovů způsobují nízkou diverzifikaci celé ekonomiky. To znamená, že na trhu neexistuje vyváženost mezi různými průmyslovými odvětvími. Převaha sektoru služeb (zejména turistiky) zůstává na přibližně stejné úrovni a za posledních několik let se téměř nezměnila. V roce 2001 tvořil podíl sektoru služeb na hrubé přidané hodnotě 79 procent, v roce 2004 to bylo 78 procent. Ve Španělsku tato hodnota v obou sledovaných letech činila 66 procent. Tato okolnost staví tento trh do slabší pozice. Integrita a soudržnost právního řádu Společenství Údaje uvedené v rozboru této zprávy ukazují, že tento systém splňuje požadavek, aby opatření Rady podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES nenarušovala integritu a soudržnost právního řádu Společenství. Opatření uplatněná podle rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002 (2002/546/ES) jsou potřebná a odpovídají cílům, které jsou v tomto dokumentu uvedeny. Od samého počátku byla opatření přijatá v rámci rozhodnutí Rady zaměřena a orientována pouze na nejcitlivější průmyslové výrobky. Čísla uváděná španělskou vládou ukazují, že kompenzace zvýšených nákladů v nejvzdálenějších regionech poskytovaná formou daňových úlev u výrobků podléhajících dani AIEM, nepřesahuje výši těchto nákladů. Přijatá opatření tudíž odpovídají stanoveným cílům. Podrobné údaje jsou uvedeny v rozhodnutí Komise ze dne 16. dubna 2008 o aspektu státní podpory této záležitosti[1]. Z další studie předložené španělskou vládou (IMPACTO DE LOS APE EN CANARIAS ze dne 26. září 2006) navíc vyplývá, že obchodní vztahy mezi Kanárskými ostrovy a státy AKT jsou zanedbatelné, a zvláštní režim u daně AIEM proto nemůže být považován za překážku při jednání o smlouvě o partnerství mezi EU a státy západní Afriky, jejímž cílem je rozšíření obchodu a investic mezi těmito regiony. Komise navíc neobdržela žádné závažné stížnosti na případný negativní dopad AIEM na fungování vnitřního trhu. Neobdržela zejména žádné informace, který by svědčily o tom, že kompenzace v rámci uplatňování AIEM, poskytovaná v souvislosti s trvalým znevýhodněním Kanárských ostrovů, je vyšší než skutečné náklady. Z výše uvedených zjištění vyplývá, že současný režim funguje uspokojivě a že by měl zůstat nadále v platnosti, aby náležitě kompenzoval obtížné postavení Kanárských ostrovů. OBECNÝ ZÁVěR Zvláštní opatření zavedená na základě rozhodnutí Rady 2002/546/ES ze dne 20. června 2002 se pozitivně odrazila v hospodářském a sociálním prostředí Kanárských ostrovů. Rozbor vývoje daných ukazatelů ukazuje, že cíle, tj. podpory nebo udržení místní hospodářské aktivity, bylo dosaženo. Vzhledem k znevýhodněním plynoucím ze specifické situace Kanárských ostrovů je pokračování těchto opatření stále odůvodněné. Především se zdá, že situace tohoto souostroví je i přes pozitivní vývoj stále ještě v mnoha ohledech znevýhodněná. Všechny dostupné informace potvrzují, že zvláštní režim v oblasti daně AIEM nijak nenarušuje integritu ani soudržnost právního systému Společenství. Opatření jsou správně zaměřena (pouze na ty nejcitlivější produkty) a jsou omezena na nezbytně nutnou míru, potřebnou k dosažení stanovených cílů (kompenzace znevýhodnění tohoto regionu např. v důsledku jeho odlehlosti, malého trhu a jeho roztříštěnosti). Všechny zúčastněné subjekty jsou se současným režimem spokojeny, protože nenarušuje správné fungování vnitřního trhu. Na druhé straně by omezení nebo zrušení této ochrany významně snížilo ziskovost průmyslové výroby na Kanárských ostrovech a v některých případech by mohlo vést až k zastavení výroby některých zdejších výrobků. Komise dospěla k názoru, že daň AIEM, zavedená na základě rozhodnutí Rady ze dne 20. června 2002, je ve své současné formě stále odůvodněná. Proto není třeba podávat žádný návrh na úpravu platných ustanovení tohoto rozhodnutí Rady. [1] Věc NN 22/2008.